קנורי

אנשי הקנורי (Kanuri) הם קבוצה אתנית אפריקנית אשר מתגוררת בעיקר בשטחים של מה שהיו בעבר אימפריית קאנם ואימפריית קאנם בורנו, כאשר בימינו נמצאות באזור זה מדינות ניגריה וקמרון. השפה המדוברת על ידי אנשי הקנורי היא שפת הקנורי אשר מהווה חלק ממשפחת שפות בשם 'נילו סהרה' (Nilo-Saharan). קבוצה זו מונה כ-10 מיליון תושבים (נכון להערכות בשנת 2013) וכוללת מספר תתי קבוצות אשר חלקן אינן רואות עצמן כחלק מאנשי הקנורי. מקורם ושורשיהם של אנשי הקנורי מצויים באימפריית קאנם-בורנו (איפרייה שראשיתה בקאנם במאה ה-8 לספירה, והמשכה באימפריית קאנם בורנו החל מהמאה ה-13 ועד לאמצע המאה ה-19). לאחר גירושם של אנשי ה'קנמבו' (Kanembu), ראשוני אנשי אימפריית קאנם, לעבר אדמות בורנו על ידי שבט ה'בוללה' (Bulala), החלו נישואים פנימיים בין אנשי הקנמבו לאנשי בורנו אשר הביאו ליצירת דור חדש של אנשים שנקראו 'קנורי'. בניגוד לשכניהם של אנשי הקנורי, אנשי ה'טובו' (Toubu) ואנשי 'זגאווה' (Zaghawa), אנשי הקנורי לא נדדו ממקומם במהלך השנים. עיסוקיהם המסורתיים לאורך ההיסטוריה כללו ועדיין כוללים חקלאות ועבודת אדמה, דייג באגם צ'אד וייצור ומסחר במלח. הדת השלטת בקרב אנשי הקנורי היא האסלאם.

שמות ותתי קבוצות

אנשי הקנורי מזוהים על ידי שמות שונים באזורים שונים וכוללים כאמור מספר תתי קבוצות. האוכלוסייה הגדולה ביותר של אנשי הקנורי נמצאת בחלק הצפוני של מדינת ניגריה, באזור מדינת בורנו ובאזורים שהיו משויכים בעבר לאימפריית קאנם בורנו. בחלקים הדרומיים של ניגריה נקראים אנשי הקנורי לרוב בשם 'ברי ברי' (Beri Beri), אשר לקוח משפת ההאוסה שמדוברת בין השאר במדינת צ'אד.  תת-קבוצה נוספת מכונה 'טומרי' (Tumari) ובמקרים מסוימים גם 'קנמבו' (Kanembu) במדינת ניגריה. תת-קבוצה זו חיה באזור 'נגוויגמי' (N'guigmi) בחלקה המזרחי של ניגריה ונפרדת מאנשי הקנמבו שבמדינת צ'אד. בחלקים המזרחיים והמדבריים של ניגריה ישנה תת-קבוצה נוספת של אנשי הקנורי המכונה 'בלה בלה' (Bla Bla). תת-קבוצה זו מהווה קבוצה אתנית דומיננטית בכל הקשור לתעשיית אידוי המלח וקשרי המסחר באזור 'בילמה' (Bilma), עיר מדברית בחלק הצפון מזרחי של ניגריה.

דת

אנשי הקנורי נעשו מוסלמים עוד מהמאה ה-11 לספירה. במאה זו הוחלף השלטון באימפריית קאנם משושלת 'דוגואה' (Duguwa) ועבר לשושלת 'סיפאווה' (Sayfawa). החלפה זו של השושלות היוותה טריגר לכניסתו של האסלאם לאימפריית קאנם. המנהיג הראשון משושלת הסיפאווה היה 'הומאי' (Hummai) והוא היה מוסלמי בעצמו. הומאי הכניס את חוקי האסלאם אל בתי המשפט באימפריה והדת האיסלאמית נעשתה לחלק בלתי נפרד מהתנהלותה של האימפריה. בשנים אלה נבנו ברחבי אימפריית קאנם מסגדים רבים ואנשים נדרשו להמיר את דתם לאסלאם. גם כיום, האסלאם היא הדת השולטת בקרב אנשי הקנורי.

שפת הקנורי

שפת הקנורי היא חלק ממשפחת שפות בשם נילו-סהרה ומדוברת כיום במדינות שונות כגון ניגריה, צ'אד, קמרון, לוב וסודן. שפה זו מזוהה עם אימפריית קאנם ואימפריית קאנם בורנו שהתפתחה ממנה. אנשי הקנורי מדברים במספר נוסחים של שפת הקנורי, הכוללים את נוסח ה'מנגה' (Manga), ה'טומרי' (Tumari), ה'בילמה' (Bilma) ואת שפת הקנמבו (Kanembu) הדומה לשפת הקנורי, אך נפרדת ממנה. למעשה, אנשי הקנורי ספגו שני סוגים של שפות כתוצאה ממיקומם בעבר בסמוך לאגם צ'אד – שפת הקנורי שהיא חלק ממשפחת שפות הנילו-סהרה ובנוסף שפה צ'אדית (אפרו-אסיאתית).

כלכלה

כלכלתם של אנשי הקנורי מבוססת בעיקר על חקלאות, דייג, הכנת מלח ותהליכי מסחר שונים. הם מתגוררים בכפרים וערים ומעבדים את האדמות שמקיפות את מקום מגוריהם. אנשי הקנורי עוסקים במסחר ומנהלים קשרי מסחר בין השאר עם אנשי הפולאני, ורועים ערבים בעבור מוצרים שונים כגון מלח ועורות של בהמות. עקב העובדה שאנשי הקנורי כמעט ולא נדדו ממקום למקום במהלך ההיסטוריה, הם נעשו למומחים בכל הקשור לעיבוד הקרקע המקומית וחקלאות המקושרת אליה.

הנהגה

נפילתה של אימפריית קאנם בורנו התרחשה במאה ה-19. עם זאת, ניתן לראות במדינת בורנו אשר שוכנת כיום בחלקה הצפון מזרחי של ניגריה שרידים לתרבות, שפה ומנהגים שהיו נהוגים עוד מימי אימפריית קאנם בורנו ואפיינו את אנשי הקנורי בעבר. השושלת האחרונה שהיוותה את משפחת המלוכה לפני נפילתה של אימפריית קאנם בורנו הייתה שושלתו של 'אל קאנמי' (El-Kanemi) והיא מהווה את השושלת השולטת בקרב אנשי הקנורי גם בימינו. המנהיג המסורתי של אנשי הקנורי בבורנו כיום הוא 'אבובקר איבן עומר גרבה אל קאנמי' (Abubakar Ibn Umar Garbai El-Kanemi) כאשר שלטונו החל בשנת 2009 לאחר שהחליף את קודמו בתפקיד 'מוסטפא איבן עומר אל קאנמי' (Mustafa Ibn Umar El-Kanemi) (הנתונים נכונים לשנת 2018).