google/wiki40b huggingface dataset:
דרך חיים (מהר"ל)

דרך חיים (או דרך החיים) הוא ביאור על פרקי אבות שכתב המהר"ל מפראג, והודפס לראשונה בחייו בשנת ה'שמ"ט.

שם הספר

הביטוי לקוח מספר משלי: "כִּי נֵר מִצְוָה וְתוֹרָה אוֹר וְדֶרֶךְ חַיִּים תּוֹכְחוֹת מוּסָר". המהר"ל בסוף הקדמתו מביא פסוק זה, וכותב "וקראנו שם החבור הזה דרך חיים, על שם הכתוב ודרך חיים תוכחות מוסר". עם זאת, בשער הדפוס הראשון נקרא הספר "דרך החיים", אך אין ערובה שהמהר"ל עצמו כתב זאת וייתכן שהיה זה המו"ל. בדפוס לונדון מופיע השם ביידוע גם בהקדמת הספר. ביתר ספריו מוזכר הספר לעיתים בשם דרך חיים, ולעיתים בשם דרך החיים.

מבנה הספר

הספר מרכז הגות, מוסר ורעיונות על דרך הדרש, על פי סדר המסכת. זהו ספרו היחיד המקיף מסכת שלמה לפי הסדר, ולא רעיונות אקראיים על קטעים נבחרים. ספר זה הוא גם היחיד בו מפרש המהר"ל את פירושיו, ולא מביא דעות ראשונות וחולק עליהן.
שריר העכוז הגדול

תיאור

לשריר העכוז הגדול צורה מרובעת המכסה את גבששת השת ("עצם הישיבה") בזמן עמידה והמגלה אותה בזמן ישיבה.
תחילתו של השריר בפן החיצוני של כנף הכסל ורכס הכסל, בפן האחורי של עצם העצה ועצם העוקץ וברצועת העצה והגבשוש (Ligamentum sacrotuberale, ראו מפרק העצה והכסל).
בחלקו המרוחק של השריר נאחזים מרבית סיבי השריר בשביל הכסל והשוקה (Tractus iliotibialis) המתחבר לעלי הצידי של השוקה, הסיבים העמוקים של השריר נאחזים בחלק העליון של רכס הירך.

עיצבוב

שריר העכוז הגדול מעוצבב על ידי שורש העצב המותני החמישי (L5) ועל ידי שורשי העצב של העצה הראשון והשני (S1, S2) דרך עצב העכוז התחתון (Nervus gluteus inferior).
גווין ויליאמסון

ביוגרפיה

ויליאמסון גדל ולמד בסקרבורו שבצפון יורקשייר, לזוג הורים מצביעי לייבור. הוא בעל תואר ראשון מאוניברסיטת ברדפורד. לאחר הלימודים עבד כיועץ בתחום התעשייה בסטפורדשייר ומנהל חברה בתחום עיצוב אדריכלי. 
בשנים 2001–2005 כיהן במועצת המחוז. ב-2005 התמודד ללא הצלחה למושב מחוז צפון בלקפול ופליטווד בבית הנבחרים הבריטי. הוא שימש סגן יושב ראש המפלגה השמרנית באזור סטפורדשייר, יושב המפלגה בעיר סטוק-און-טרנט, ויושב המפלגה במחוז דרבישייר דיילס. 
ב-2010 נבחר לנציג מחוז דרום סטפורדשייר בבית הנבחרים. הוא נבחר לתקופות כהונה נוספות בב-2015 וב-2017.
בבית הנבחרים כיהן חבר הוועדה לענייני צפון אירלנד, שימש יושב ראש השדולה לנושא מחלת ה-ALS וחבר השדולה לענייני עיצוב. באוקטובר 2011 מונה לעוזרו של השר לענייני צפון אירלנד, בספטמבר 2012 מונה לעוזרו של השר לענייני תחבורה, וב-2014 מונה לעוזרו של ראש ממשלת בריטניה דייוויד קמרון. במאי 2015 מונה לחבר במועצה המלכותית.
ביולי 2016 מונה על ידי ראש הממשלה תרזה מיי למצליף הראשי של המפלגה השמרנית בבית הנבחרים. לאחר בחירות 2017 מונה על ידי מיי להוביל את השיחות להרכבת קואליציה עם המפלגה היוניוניסטית הדמוקרטית.
בנובמבר 2017, לאחר התפטרותו של שר ההגנה מייקל פאלון בשל טענות על התנהגות מינית בלתי-הולמת מ-2002, מונה ויליאמסון במקומו לאחר ששימש כמצליף הקואליציה בווסטמינסטר.
במאי 2019 פיטרה אותו ראש הממשלה מיי מתפקיד שר ההגנה בטענה כי הדליף מידע מהמועצה לביטחון לאומי לתקשורת, טענה שויליאמסון הכחיש. ביולי 2019 מונה לשר החינוך בקבינט של בוריס ג'ונסון.
ויליאמסון נשוי לג'ואן והם הורים לשתי בנות. באוגוסט 2016 מונה למפקד במסדר האימפריה הבריטית.
Dark Paradise

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי לנה דל ריי ביחד עם ריק נואלס והופק על ידי אמיל הייני. כמו כן, השיר הוא שיר בסגנון הטריפ הופ. מגזין הבילבורד סקרו את השיר בחיוב, ואף ציינו כי הוא נשמע כמו חלק משיריה של מדונה בתקופת שנות ה-80.
בסמוך לצאתו על השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
You'll See

רקע וכתיבה

מטרת השיר הייתה לשפר את תדמיתה של מדונה שבאותה תקופה הייתה ידועה לשמצה. הוא נכתב והופק על ידה ועל ידי המוזיקאי הקנדי דייוויד פוסטר. מבחינה מוזיקלית השיר הוא בלדת פופ אקוסטית שכוללת כלי הקשה, גיטרה ופסנתר טרמולו ומבחינה לירית הוא מדבר על עצמאות לאחר סיום של רומן.

ביקורות והצלחה

השיר זכה לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה העכשוויים ששיבחו את השירה של מדונה. בנוסף האגודה האמריקאית של מלחינים, סופרים ומוציאים לאור (ASCAP) העניקה לו את פרס "Most Performed Song" מבהלך הפסטיבל השנתי שלהם.  
השיר זכה להצלחה כאשר הגיע לחמישייה הפותחת באוסטריה, קנדה, פינלנד, איטליה ובריטניה. באופן כללי הוא זכה להצלחה באירופה כאשר הגיע למקום ה-8 במצעד האירופאי הכללי. בארצות הברית השיר גם זכה להצלחה כאשר הגיע למקום ה-6 והפך לשיר ה-29 שלה להגיע לעשירייה הפותחת במדינה.

וידאו קליפ

הקליפ לשיר בוים על ידי מייקל האוסמן כאשר הסיפור שלו שימש את הקליפ הקודם של מדונה לשיר "Take a Bow". בנוסף יצא גם קליפ נוסף בגרסה הספרדית של השיר שנכתבה על ידי הזמרת הארגנטינאית פז מרטינז שגרסה זו של השיר נכללה במהדורה הלטינית של אלבום האוסף. 
על מנת לקדם את השיר ביצעה אותו מדונה בשידור חי בתוכנית הטלוויזיה הבריטית "טופ אוף דה פופס" ובמופעים נבחרים בארצות הברית ב-2001. בשנת 2009 הזמרת הסקוטית סוזן בויל כללה גרסת כיסוי של השיר באלבומה, I Dreamed a Dream.
ארצ'י האן

ביוגרפיה

האן נולד בדודג'וויל, שבויסקונסין. הוא בעל תואר במשפטים מאוניברסיטת מישיגן, שם למד והתאמן.

שיאן עולם

בתחרות אתלטיקה שנערכה בשנת 1901 השווה האן בריצת 100 יארד את שיא העולם בתוצאה של 9.8 שניות.
באליפות ארצות הברית וקנדה באתלטיקה שנערכה בשנת 1903 זכה האן בשני תארים, בריצת 100 יארד ובריצת 220 יארד.

אלוף אולימפי

באולימפיאדת סנט לואיס (1904) זכה האן ב-3 מדליות זהב, בריצת 60 מטר בתוצאה של 7.0 שניות, לפני חבריו לנבחרת ויליאם הוג'נסון (7.2 שניות) ופיי מולטון (7.2 שניות), בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.0 שניות, לפני חבריו לנבחרת נתנייל קרטמל (11.2 שניות) והוג'נסון (11.2 שניות) ובריצת 200 מטר בשיא אולימפי חדש של 21.6 שניות, לפני חבריו לנבחרת קרטמל (21.9 שניות) והוג'נסון.
באליפות ארצות הברית וקנדה באתלטיקה שנערכה בשנת 1905 זכה האן בתואר בריצת 220 יארד.
באולימפיאדת אתונה (1906) זכה האן במדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.2 שניות, לפני מולטון ונייג'ל בייקר מאוסטרליה.
לאחר שפרש מתחרויות האן לא התמחה במקצוע שלמד, משפטים, אלא עסק באימון אתלטיקה וספרינטרים באוניברסיטת פרינסטון ובאוניברסיטת וירג'יניה איתה זכה ב-12 אליפויות ארצות הברית ב-13 שנים. הוא כתב את אחד הספרים הנחשבים עד היום לקלסיקה באתלטיקה "How to sprint". 
בשנת 1955 נפטר האן בשרלוטסוויל, שבוירג'יניה.
שלמה ניצן (סופר)

ביוגרפיה

שלמה ניצן נולד ב-14 בדצמבר 1921 בליבאו שבלטביה למשפחת סוחרים דתית. הוא למד בתלמוד תורה וגם למד עברית מילדותו. בשנת 1932, כשהיה בן אחת עשרה, הועלה עם הוריו לארץ ישראל, והמשפחה השתקעה בראשון לציון. בשנת 1933, כשהיה בן 12, שנה אחרי שעלה לארץ, הוא כבר ידע עברית מצוין ואמר שישראל זאת 'ארץ הכיף' בשבילו. הוא סיים את בית הספר העממי בעירו, והשלים את לימודיו בלימודי ערב בתל אביב. עד מלחמת הקוממיות עסק בעבודות נגרות, בניין ומסגרות.
במלחמת העצמאות שירת ככתב צבאי, וערך ספריית ספרי כיס לחיילים. בשנת 1950 שימש כעורך עיתון הילדים "משמר לילדים" ביחד עם הסופר, המשורר והמתרגם בנימין טנא. שלמה ניצן עבד יחד עם בנימין טנא עד שנת 1979, ואז נתמנה לעורך הבלעדי של העיתון. 
בשנת 1984 זכה בפרס ראש הממשלה לסופרים עבריים על שמו של לוי אשכול. כן זכה בפרס ברנר ובפרס חולון. סיפורו הראשון, "חגים בחולות", נדפס בשנת 1944, ברבעון "מחברות לספרות" של ישראל זמורה. שלמה ניצן היה יוצר פורה מאד, ופרסם סיפורי ילדים, מקור ותרגום, וכן נתפרסם בעיבודיו המקוריים ליצירות עם ידועות ואהובות.
שלמה ניצן נחשב לאחד היוצרים החשובים בפרוזה של סופרי דור תש"ח, ותרומתו לפרוזה של הדור היא גדולה. עיקר פרסומו היא הטרילוגיה הגדולה "צבת בצבת", רומן העוסק בגיבור הישראלי של מלחמת העצמאות, וביום השני, האפור, שלאחר המלחמה. על רקע סיפור משפחה רחב ובו יחסי בנים אבות מאוד מורכבים. 
התגורר בבית מגורי העיתונאים, בניין מגורים בשכונת יד אליהו בתל אביב שבו התגוררו כמה עיתונאים בולטים, ובהם יוסף לפיד, יגאל לב, לוי יצחק הירושלמי, שבתאי דון-יחיא, דוד לאזר וברוך אדלר.
בשנת 2006 נפטר שלמה ניצן בתל אביב, בן 85 במותו. הוא נקבר בבית העלמין הירקון.
אשתו, נחמה ניצן, הייתה מחנכת ומבקרת ידועה של ספרי ילדים. בנו הוא הבמאי, המחזאי ומנהל התיאטרון עמרי ניצן. בתו היא אורית ניצן.
עיריית תל אביב קבעה לוחית זיכרון בכניסה לביתו של שלמה ניצן ברחוב הפלמ"ח 13 בתל אביב.
דיז'ון

היסטוריה


הסימנים הראשונים להתיישבות באזור העיר הם כבר מהתקופה הנאוליתית. אולם, לא ניתן לדבר על המקום כעיר ממש עד לתקופה הגאלית-רומית.
השם המקורי Divio הוא כנראה על שם מקום קדוש בנקודת קירבה לשני הנהרות החוצים את העיר, קרוב לוודאי במקום בו נמצאת היום כנסיית Saint-Bénigne.
בעבר שימשה העיר בעיקר כנקודת מעבר לסחורות. העיר התפתחה מעט מאוד במשך תקופה ארוכה ובמאה השלישית נבנתה חומה מסביבה.
בשנת 500 נערך בה קרב דיז'ון בין המלכים הבורגונדים, גונדובאד מווינה וגודגיזיל מז'נבה. המלך כלוביס הראשון תמך בגודגיזיל וסייע לו לנצח את גונדובאד.
באופן יחסי לערים אחרות, סבלה פחות מהפלישות הברבריות, הן של הסרסינים במאה השמינית והן הנורמנדיות במאה התשיעית.
העיר נהרסה לחלוטין בשריפה בשנת 1137. 20 שנה לאחר מכן, נבנתה שוב והפכה להיות עיר הבירה של דוכסות בורגונדיה. דיז'ון הייתה מוכרת בימי הביניים גם כ"עיר עם מאה הפעמונים".
ב–1477 השתלט לואי האחד עשר מלך צרפת על דוכסות בורגונדיה. לאחר האיחוד של דוכסות בורגונדיה עם ממלכת צרפת נחשבה העיר לעיר הבירה של מחוז בורגון ובה ישב הפרלמנט של המחוז. לואי האחד עשר מלך צרפת בנה שם ארמון (במקום בו נמצאת היום כיכר גרנג'יה Grangie). מאוחר יותר, הפך הארמון לבית כלא.
ב–1513 הטילו השווייצרים מצור על העיר, וגנרל לה טרמויי (La Trémoille) היה צריך לשלם להם כופר של כ–400,000 אקו על מנת להסיר את המצור.

ספורט

בעיר קיימת קבוצת כדורסל דיז'ון באסקט, המתמודדת בליגה הבכירה בצרפת. בנוסף לקבוצת הכדורסל, בעיר קיימת קבוצת כדורגל מפורסמת שמתחרה בליגה הצרפתית בשם דיז'ון FCO.
מצפור ערד

היסטוריה

בתחילת שנות ה-60, החל תומרקין להתעניין ביצירת פסלים סביבתיים אותם הוא ביקש לשלב במרחב הציבורי בערים שונות בארץ. במהלך שנות ה-60 וה-70 הצליח לממש עשרה פסלים סביבתיים, שאחד המוקדמים שבהם הוקם בקצה "טיילת מואב" שבערד. למימון הקמת הפסל גייס תומרקין תקציב ממשרד השיכון, שתיקצב בשעתו יצירות אמנות בערים ובשכונות חדשות שהקים, ושאר התקציב הושג הודות לתרומות שנתנו תושבי העיר. המצפור נחנך ב-1968.
המצפור הופיע בעבודה מאוחרת שיצר תומרקין בשנת 1975 - דיוקן עצמי 1975, והורכבה מסדרה בת חמישה הדפסים, שכל אחד מהם הוקדש לפסל אחר שיצר לאורך השנים, ובהם גם מצפה ערד. ב-2013 הופיע על בול שהוציא השירות הבולאי לכבוד 50 שנה לערד, בעיצוב זינה וצביקה רויטמן. ב-2018 נערכה במרכז לאמנות עכשווית בערד התערוכה "יובל למצפור ערד" באצירת הדס קידר, ובה הוצגו עבודות שנעשו בהשראת הפסל. את התערוכה ליווה קטלוג ובו מאמרים מאת גדעון עפרת, הדס קידר, נוגה ראב"ד, ורד נבון וכן שיחה בנושא המצפור שערך מיכאל יעקובסון עם תומרקין בשנת 2006.

תיאור

הפסל ממוקם בקצה "טיילת מואב" היוצאת ממרכז העיר ערד ומסתיימת בקצה ההר ממנו נשקף נוף מדבר יהודה, ים המלח והרי מואב. הוא מורכב מפלטה מעוגלת המוטה על צידה, וממנה צומחים גופים שונים. הפסל כולו מורכב מבטון חשוף, שנצבע בשלב מאוחר ביוזמת תושב ערד בצבעי כחול לבן (באישור תומרקין). כלי נשק ששולבו בפסל נגנבו. שביל צר מקשר בין חלקו המרכזי של הפסל ובין חלק נוסף שיצר תומרקין, ומרוחק כ-200 מטרים אל תוך המדבר וכולל שולחן וסביבו מושבי בטון.
הערכת סיכונים

הערכת סיכונים היא מתודולוגיה המעריכה הסתברות של אפקט שלילי של סיכון (כימי, פיזי או אחר), בתהליך תעשייתי, בתהליך טכנולוגי או בתהליך טבעי. הסיכונים יכולים להיות מוות או מחלה, כשל בתחנת כוח גרעינית, תאונה במפעל כימי, אובדן של כסף מושקע וכדומה. באופן מסורתי, רוב הערכות הסיכונים עוסקות בהשפעה על הבריאות,  בבריאות אקולוגית וברווחה כלכלית. 
ההחלטה מהו אותו אפקט שלילי (ובהרחבה – זיהוי מקור הסכנה) היא ערך שיפוטי שיכולה להילקח על ידי אזרחים יודעי דבר. התהליך עצמו של הערכת הסיכונים הוא מורכב, ואפשר להיעזר במומחים מהתחום לצורך ההערכה שלו. בטבעו הוא בין-תחומי ודורש זמן סביר כדי להעריך כל מידע רלוונטי, גם במקרים של מורכבות פחותה.
אנו מבצעים הערכת סיכונים באופן יומיומי כאשר כשאנו רוצים לחצות כביש או לנהוג ברכב. אולם במקרים מורכבים יותר, הערכת סיכונים מובנית היא הכרחית כדי להפיק המלצות פעולה הגיוניות (ופעמים אף אופטימאליות יותר).
טיסה 311 של תאי איירווייז

המטוס

טיסת הבכורה של המטוס התרחשה ב-2 באוקטובר 1987, ונכנס לשירות בחברת התעופה וורדאייר הקנדית תחת הרישום C-FGWD. בשנת 1989 נרכשה וורדאייר על ידי חברת התעופה קנדיאן איירליינס, והחל מ-15 בינואר 1990 נכנס לשירות בחברה (תחת אותו רישום טיס). זמן מה לאחר מכן נמכר המטוס לחברת תאי איירווייז וקודד מחדש תחת רישום הטיס HS-TID.

התאונה

טיסה 311 המריאה מבנגקוק בשעה 10:30 בבוקר לפי השעון המקומי, וצפויה הייתה לנחות בקטמנדו ב-12:55 (שעון מקומי). לאחר שנכנסו למרחב האווירי הנפאלי יצרו הטייסים קשר עם מגדל הפיקוח בקטמנדו, ואלה אישרו להם לבצע נחיתה מכשירית (ILS) בתמרון של "נחיתה סיבובית" מכיוון דרום על מסלול 20. מגדל הפיקוח טרם צויד אז במכ"ם.
זמן קצר לאחר (שהורו על) ביצוע התמרון ביקשו הטייסים ניתוב מחדש לנמל התעופה בכלכותה, שבהודו, עקב "בעיות טכניות", אך טרם הספיקו להגיב ממגדל הפיקוח חזרו בהם הטייסים מבקשתם האחרונה. הטייסים קיבלו את אישור הנחיתה על מסלול 02 ונמסר להם להנמיך גובה. מספר פעמים ביקש הטייס לדעת על תנאי הרוחות ומזג האוויר, אך לשאלתו לא קיבל מענה ונאמר לו רק שמסלול 02 פנוי. בשל שפה לקויה ובעיות תקשורת בין הטייסים למגדל הפיקוח ואי ניסיון מצד הפקחים להתמודד עם מצבים כאלה נדמה היה לטייס כי במקום להנמיך הם אמורים להמשיך, לעשות עיקוף ולנחות על גבי המסלול מצדו השני. אך כאשר הרחיק המטוס לכת מאזור מסלול הנחיתה, נכנס לשטח הררי מסוכן.
רגעים ספורים לפני ההתרסקות בעודם מתקרבים להרים הופעל אות האזהרה. משהבחין בכך, הזהיר טייס המשנה את הטייס והפציר בו לסגת מהמסלול ולחזור חזרה לקטמנדו, אך הטייס טען כי אלה התרעות שווא. המטוס התרסק בצלע הר בשמורת הלנגטאנג בצפון נפאל בגובה של 3,505 מטרים.

חקירת התאונה

חוקרים מטעם רשות שדות התעופה של נפאל, מטעם איירבוס ומטעם המועצה לבטיחות התעבורה של קנדה, קבעו כי המטוס חווה תקלה מזערית במדפיו זמן קצר לאחר הגעתו לנקודת התמרון הסיבובית. עוד קבעו כי בשל חששו לבצע תמרון נחיתה מכשירית (תמרון ניווט המסתמך על מכשירי המטוס) כה מורכב עם מדפים תקולים, תסכולו מתקשורת לקויה עם מגדל הפיקוח ועם טייס המשנה, החליט הקברניט לנתב את מסלול הטיסה לנמל התעופה בכולכתה. או אז החלו המדפים לעבוד, אך בשל חוסר יוזמה הדדית בין הטייסים, נאלץ הטייס להתגבר על הבעיות בעצמו. רק לאחר מספר ניסיונות עלה בידי הקברניט לקבל מידע על מזג האוויר ממגדל הפיקוח בקטמנדו, אך היה זה כשהמטוס כבר חלף מעל קטמנדו והתקדם לעבר הרי ההימלאיה.
מרשויות נפאל נמסר שהסיבות האפשריות שהובילו לתאונה כוללות: חוסר מודעות הקברניט למצב, בעיות שפה ותקשורת ובעיות טכניות שגרמו לתסכולו של הטייס, אי ניסיון פקחי התעופה במצבים כאלה ובכלל, תקשורת לקויה ואנגלית קלוקלת, שימוש לא הולם במערכת ניהול הטיסה וחוסר הכשרת טייסים מטעם חברת התעופה בסימולטור טיסה כדי לאמן טייסים תמרון בתנאים הרריים מאתגרים.
על מנת להגיע לזירת התאונה, היה צורך בהליכה מפרכת של כמה ימים. בגלל הגובה הרב אליו נאלצו להגיע במהלך מסע החיפושים, סבל אחד מאנשי צוות החקירה מטעם איירבוס מהיפוקסיה, וכעבור זמן מה נפטר.
אסון תעופה זה סוקר בעונה 17 של סדרת הדוקו הקנדית תעופה בחקירה.
מנהרות גילון

מנהרות גילון (נקראות גם מנהרות הכרם) הן זוג מנהרות - באורך כ-4.8 ק"מ כל אחת - שנחפרו תחת הר גילון שבגליל המערבי המתנשא לגובה של 380 מטר, המנהרות משמשות את מסילת הרכבת בין עכו לכרמיאל, והן ממוקמות בין פארק תעשיות בר-לב לבקעת מגד, מדרום למג'ד אל כרום.

היסטוריה

מנהרות גילון נכרו כחלק מקו הרכבת לכרמיאל, בקטע המעבר התלול בין אזור אחיהוד לבקעת בית הכרם. המנהרות נכרו בסמיכות אחת לשנייה, כשביניהן מקשרות 18 מנהרות חילוץ, משיקולי בטיחות של הימלטות בשעת שריפה או אירוע מסוכן אחר באמצעות המנהרה המקבילה.
המנהרות נחפרו על ידי חברת דניה סיבוס בשיתוף CCECC  - חברה ממשלתית סינית (שחפרה גם את מנהרות הכרמל), והכרייה הסתיימה ב-23 באפריל 2014. 
בתוך המנהרות נסללה המסילה במצע בטון, כתחליף למצע חצץ הרגיל, משיקולי בטיחות לצורך אפשור מעבר רכבי הצלה (שאינם יכולים לנוע על חצץ) במקרה הצורך, ומשיקולי תחזוקה, הקלה בהרבה במצע בטון בהשוואה למצע חצץ. עם זאת, עלות הסלילה הראשונית על בטון גבוהה יותר מסלילה על חצץ. סלילת מסילת רכבת כבדה על מצע בטון בישראל נעשית לראשונה במנהרה זו (קודם לכן נסללה מסילה על מצע בטון לצורך הרכבת הקלה בירושלים).
תחילה היה קו הרכבת לכרמיאל מיועד לפעול כקו חשמלי עם הקמתו, אך עקב איחור בביצוע תוכנית החשמול הוחלט כי הקו יופעל תחילה באמצעות דיזל. לצורך פיזור פליטות הסולר מופעלות במנהרה מפוחים שמסייעים לפיזור העשן לאחר מעבר רכבת במנהרה.
עלות הקמת המנהרה על פי אומדן של משרד האוצר היא כ-2.8 מיליארד שקל, והיא הייתה החלק הקשה ביותר לביצוע במסלול קו הרכבת שבין עכו לכרמיאל, שנחנך בספטמבר 2017.
המיליון השביעי: הישראלים והשואה

ביקורת

הפרופסורים טוביה פרילינג ויהודה באואר הביעו ביקורת על ספרו של שגב, במסגרת מאמרם "לא תום ולא שגב". המאמר מאוזכר לעיתים בספרות המשנית העוסקת בפולמוס "ההיסטוריונים החדשים" בישראל. המאמר בוחן את הדרך בה טיפל שגב בפרשת יואל ברנד, הידועה גם כפרשת "סחורה תמורת דם": ניסיון להצלת יהודי הונגריה, בשלבים האחרונים של מלחמת העולם השנייה. במשתמע, ביקרו פרילינג ובאואר את הספר במלואו, ואף את עמדתם הכללית של חברי הקבוצה המכונה ההיסטוריונים החדשים. המאמר נכתב בהמשך למאמר קודם, בן כחמישים עמודים, של פרילינג שעסק בספרו של שגב.
התיישבות על מאדים

התיישבות על מאדים הוא מושג המתייחס להתיישבות בני אדם על פני כוכב הלכת מאדים. נכון לעכשיו, רעיון זה לא מומש, ורגל אדם טרם דרכה על הקרקע של מאדים. לפי ארגון נאס"א, נקבעה המטרה לשלוח משימה מאוישת למאדים בשנות השלושים של המאה ה־21. בנוסף, ישנם גופים לא-ממשלתיים, דוגמת החברה ההולנדית Mars One, המתכננת לשלוח בני־אדם בשנת 2026.
במקומות שונים בעולם נערכות הדמיות  כדי לבחון מבעוד מועד את הבעיות בהתיישבות האדם על מאדים, כשהמרכזי ביניהם מתרחש במדינת יוטה שבארצות הברית. בישראל ערך ב־2018 ארגון D-MARS הדמיה במכתש רמון כדי לבחון את תפקוד הצוות בבידוד המדמה את הסביבה הגאולוגית במאדים.

אזור קו המשווה

מארס אוידסיי זיהתה פתחים בסביבת הר הגעש ארסיה מונס, הנמצא קרוב לקו המשווה של מאדים, שעשויים להוות פתחי מערות. מבנים כאלו ודומים יכולים לשמש כמחסה עבור בני־אדם.
בתחילת שנות האלפיים נערך בנאס"א Caves of Mars Project  במטרה למצוא מקומות בהם ייתכן ויש פתחים תת-קרקעיים בהם יוכלו להקים מושבה.

הקטבים

מארס אודיסיי איתרה ריכוז גבוה של מים בקטבים, אך גם הוכיחה שכנראה קיימים מים גם בקווי רוחב נמוכים יותר, דבר שהופך את הקטבים למקומות פחות עדיפים ליישוב.

ואליס מארינריס

ואליס מארינריס, הקניון הגדול ביותר במאדים ובמערכת השמש, הוא באורך של יותר מ־4,000 ק"מ, רוחב של 200 ק"מ ועומק שעולה על 7.5 ק"מ. הלחץ האטמוספירי בתחתיתו גבוה מהלחץ על פני השטח.

הפקת אנרגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

כלי תקשורת

המושבה, כמו כן, תזדקק לכלים כדי לתקשר עם כדור הארץ. הטכנולוגיה לתקשורת בין כדור הארץ למאדים, למעשה, כבר קיימת ונמצאת בשימוש; רוברים על פני מאדים מתקשרים עם כדור הארץ על ידי שליחת מסרים ללוויינים הקרובים, שממשיכים לשלוח את המידע לאנטנות על פני כדור הארץ. למרות זאת, הטכנולוגיה כיום עדיין לא מאפשרת החלפת מסרים בזמן אמת, והודעות ממאדים יכולות להגיע לאחר כמה דקות או כמה שעות - תלוי בגודל הקובץ שנשלח. הזמן שעובר בין שליחת ההודעה ממאדים עד לקבלתה בכדור הארץ ולהפך עשוי להיות קריטי כאשר פורצת בעיה שפתרונה תלוי בתגובה מידית של אחד הצדדים המתקשרים.

כלכלה

המשאבים הזמינים במאדים יוכלו לשמש את המושבה למטרות מסחר עם כדור הארץ, או עם מושבות אחרות בעתיד שיתפתחו לצדה.

מבני מגורים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
אחד מהרעיונות שעלו לבניית מגורים על מאדים הוא שימוש בחומרי המוצא על מאדים, אדמת המקום (בזלת), מים, בתוספת חומר פלסטי, הישמשו להדפסת מבנים, בטכניקה של הדפסה תלת-ממדית.
תשבץ לבן

תשבץ לבן הוא תשבץ שבו לא מסומנות ההפרדות (משבצות שחורות בתשבץ רגיל או קווים מעובים בתשבץ קו) בין המילים בשורות ובטורים השונים. הפותר אמור למצוא, בנוסף למילים המבוקשות בהגדרות, גם את מיקום ההפרדות ולסמן אותן.
בגלל הקושי הנוסף, קשה יותר לפתור תשבץ לבן, אולם פותרי התשבצים המנוסים, המחפשים לעצמם אתגרים, אוהבים אותם במיוחד, לכן יש הוצאות לאור המפיקות חוברות תשבצים על טהרת התשבצים הלבנים.
קל יותר לפתור תשבצים לבנים איטלקיים (ראו דוגמה בצד שמאל), משום שלגבי מיקום המילה, המבוקשת על פי ההגדרה, ידועה השורה או הטור, לעומת תשבץ לבן רגיל, שבו הטור או השורה אינם ידועים.

תשבצים לבנים עם סיוע

לעיתים מוגש לפותר סיוע בתוך מסגרת התשבץ הלבן, כדי שתהיה לו נקודת התחלה לפתרון. הסיוע יכול להיות מילה או שתיים, המופיעות במקום המיועד להן, או הצבה של חלק מהנקודות השחורות או הקווים המפרידים. רישום מילה בתוך מסגרת התשבץ הלבן גורר מידע על מיקום הנקודות השחורות/הקווים המפרידים, בתחילתה ובסופה.
החטא הקדמון (סדרת טלוויזיה)

עלילה

עלילת הסדרה מתרחשת בעיר בלפסט בצפון אירלנד, ומתמקדת בחקירה משטרתית המתנהלת כנגד סדרת מקרי רצח בעיר. כאשר משטרת צפון אירלנד מתקשה לפצח את התיק, סטלה גיבסון, קצינת משטרה בכירה במשטרת המטרופולין של לונדון, נקראת לבחון את החקירה המשטרתית. גיבסון מקשרת בין מקרי הרצח השונים ומגיעה למסקנה שמדובר ברוצח סדרתי. במקביל, הסדרה מתמקדת בחייו של הרוצח הסדרתי, פול ספקטור. ספקטור מנהל חיים כפולים - מצד אחד הוא איש משפחה יפה תואר, העובד כיועץ שכול; מן הצד השני, הוא כאמור רוצח סדרתי אשר אורב לנשים ורוצח אותן בביתן, כאשר הוא מתמקד בנשות קריירה מצליחות וצעירות.

הפקה

הזמנת הסדרה הוכרזה על ידי ערוץ BBC Two ב-3 בפברואר 2012, והיא תוכננה כבר מאז לכלול חמישה פרקים בלבד. הסדרה הופקה על ידי Artists Studio,‏ BBC Northern Ireland ו-Northern Ireland Screen. צילומי הסדרה נערכו בעיר בה מתרחשת העלילה, בלפסט בצפון אירלנד.
ב-27 במאי 2013, זמן קצר לאחר עליית הסדרה לשידור, הכריזה רשת BBC על חידוש הסדרה לעונה שנייה.
צילומי העונה השלישית החלו בנובמבר 2015 והסתיימו במרץ 2016. העונה השלישית החלה בבריטניה בספטמבר 2016 והיא מכילה שישה פרקים.

עיבוד צרפתי

באוגוסט 2016, נודע כי הערוץ הצרפתי TF1 מפיק עיבוד משלו לסדרה – עם עמנואל סנייה ומלווין פופו בתפקידים הראשיים. צילומי הסדרה החלו בליון בספטמבר 2016.
מגדלי דוד

מגדלי דוד הם ארבעה בנייני מגורים רבי-קומות בין הרחובות שדרות דוד המלך, פישמן-מימון ואורי, באזור הצפון החדש בתל אביב, בתכנון האדריכל יצחק ישר.
המגדלים נבנו במהלך שנות ה-70, והיו בין הראשונים שנבנו כמתחם מגדלים של דירות יוקרה, סגנון שהפך נפוץ בעיר בשנות ה-90 ובעשור הראשון של המאה ה-21. בין היתר, הוקמה בסמוך להם בריכת שחייה, הוצבו בהם יצירות אמנות של אמנים כיגאל תומרקין ואילנה גור ובמבואותיהם יש שומרי סף. 
ארבעת המבנים נקראים כל אחד על שם דמות הקשורה בדוד המלך: אבנר, אבשלום, יואב ויהונתן. בבנייני אבנר, אבשלום ויואב 18 קומות, והם מתנשאים לגובה של 65.59 מטר, בעוד בבית יהונתן 24 קומות, והוא מתנשא לגובה של 78 מטר.
מיס סנשיין הקטנה

עלילת הסרט

הסרט מספר את סיפורה של משפחת הובר המתגוררת באלבקרקי שבניו מקסיקו. בתחילת הסרט מוצגות דמויות המשפחה; שריל הובר (טוני קולט), אם לשני ילדים, לוקחת את אחיה פרנק (סטיב קארל) מבית החולים, בו אושפז לאחר ניסיון התאבדות. פרנק הוא הומוסקסואל ומורה המלמד על מרסל פרוסט. בעלה של שריל, ריצ'רד (גרג קיניר), מנסה למכור שיטה אשר פיתח של "תשעה שלבים להפוך למנצח". בנם דוויין (פול דנו) הוא נער המעריץ את פרידריך ניטשה אשר נדר לא להוציא מילה עד אשר יתקבל לאקדמיית חיל האוויר האמריקני. הוא, כמו ניטשה, נדר נדר שתיקה עד שיתקבל לאקדמיית חיל האוויר האמריקני. אביו של ריצ'רד, אדווין (אלן ארקין), גורש לאחרונה מבית האבות בו התגורר, לאחר שנתפס מסניף הרואין. הוא בקשרים טובים עם נכדתו בת השבע אוליב (אביגייל ברסלין), אותה הוא מאמן לקראת תחרות יופי לילדות בה היא עתידה להשתתף.
תחרות היופי, הנקראת "מיס סנשיין הקטנה", נערכת בקליפורניה. כל ששת בני המשפחה נוסעים ביחד לתחרות במיניבוס הפולקסווגן שלהם. לאורך הנסיעה עוברות הדמויות מספר משברים: תקוותיו של ריצ'רד למכור את התוכנית שפיתח מתנפצות; פרנק נתקל בחברו לשעבר, אשר יוצא כעת עם מתחרו ללימודים; אדווין מת ממנת יתר של הרואין באמצע הלילה; דוויין מגלה כי הוא עיוור צבעים, ולכן לא יוכל להיות טייס. בנוסף, מצמד המכונית נשבר, מה שמצריך את דחיפתה לאחר כל עצירה. בשלב מסוים גם מתקלקל צופר המכונית, וצופר ללא הרף. בתוך כל זה מתאמצת המשפחה להגיע לתחרות בזמן.
בתחרות מזעזעת אוליב את הקהל ואת השופטים, כאשר היא מבצעת מופע חשפנות, לצלילי שירו של ריק ג'יימס "Super Freak". כאשר הקהל שורק בבוז או עוזב בהפגנתיות, נחלצת המשפחה להגנתה של אוליב, ומצטרפת אליה לריקוד על הבמה. בכך מתאחדת המשפחה, אשר עמדה רק זמן קצר לפני כן על סף פירוק. לבסוף מגורשת המשפחה מהתחרות ונאסר על אוליב להשתתף בתחרות יופי בכל גבולות קליפורניה.
טבעת איינשטיין

טבעת איינשטיין (על שמו של אלברט איינשטיין) היא תופעה בתחום אסטרונומיה תצפיתית בה תנועת קרני האור המגיעות מגרם שמיים מוסתת על ידי מסה גדולה במיוחד, כך שלצופה דמות המקור של גרם השמיים נראית כטבעת. תופעה זו היא מקרה פרטי של עידוש כבידתי. טבעת איינשטיין מתרחשת כאשר מקור האור, המסה המשמשת כעדשה והצופה נמצאים כולם על ציר אחד.
טבעת איינשטיין המלאה הראשונה שתועדה, המכונה B1938+666, אותרה בשנת 1998 על ידי אסטרונומים מאוניברסיטת מנצ'סטר וטלסקופ החלל האבל של נאס"א.
The Best of Celine Dion

רקע והפקה

אלבום האוסף הופק על ידי דידייה ברבליביאן, אורס פיטר קלר, אדי מרנאיי, רומנו מוסומארה, רודי פסקל ואטילה סרפטוג. אלבום האוסף כולל בתוכו להיטים ושירים שונים של דיון מתחילת 1982, ועד ל-1988, שנת צאתו של אלבום האוסף.
מתוך אלבום האוסף יצא הסינגל "La religieuse", והסינגל "Ne partez pas sans moi", אשר זכה באירוויזיון 1988.