google/wiki40b huggingface dataset:
מערכה שנייה של קטורת

מערכת (אש) הקטורת (נקראת גם מערכה שנייה או מערכה שנייה של קטורת) היא אחת משלוש מערכות האש שהיו על מזבח העולה (לצד המערכה הגדולה ומערכת התמיד). מערכת הקטורת נקראת כך משום שבגחליה השתמשו להקטרת קטורת הסמים.

גחלים למזבח הזהב

בכל בוקר היה אחד הכהנים שזכה בעבודה זו בפיס לוקח  מחתת הכסף ועולה לראש מזבח העולה. שם הוא היה חותה ממערכת הקטורת כמות גחלים ויורד בכבש.
בירידתו מהמזבח הוא היה מעביר את הגחלים למחתת זהב. מחתת הזהב הייתה קטנה ממחתת הכסף ולכן נשפכו מעט גחלים, שאותם היו מטאטאים אל אמת המים
לאחר מכן היו מעבירים בעזרת מחתת הזהב את הגחלים אל מזבח הקטורת ושם היו משתמשים בהם להקטרת הקטורת.

הקטרת הלבונה

מידי שבת היו מקטירים את בזיכי הלבונה על מערכת הקטורת.
בזיכי הלבונה היו שתי כפות שהונחו על שולחן לחם הפנים ביחד עם לחם הפנים, ובהם הייתה לבונה. כאשר היו מפנים את לחם הפנים מהשולחן, היו מקטירים את הלבונה על מערכת הקטורת.

סידור מערכת הקטורת

את מערכת הקטורת היו מסדרים, מיד לאחר סידור המערכה הגדולה, מעצי תאנה יפים, בכמות של כחמש סאים, שאותם היו מביאים מלשכת העצים. במסכת תמיד מתואר  אופן סידור מערכת הקטורת על מזבח העולה.
בררו משם עצי תאנה יפים, לסדר את המערכה השנייה לקטורת, מכנגד קרן מערבית דרומית, משוך מן הקרן כלפי צפון ארבע אמות:  כעומד חמש סאין גחלים; ובשבת כעומד שמונת סאין גחלים, ששם היו נותנין שני בזיכי לבונה של לחם הפנים.
— מסכת תמיד, פרק ב', משנה ה'
גואנין

גואנין (באנגלית: Guanine) הוא בסיס חנקני, נגזרת של פורין, המהווה מרכיב מרכזי בכל חומצות הגרעין. גואנין מסומן בגנטיקה באות G.
גואנין התגלה לראשונה בשנת 1846 בלשלשת של עופות ימיים וצואת עטלפים וכלבי ים (גואנו; מכאן שמו). רק בסביבות 1880 הוא קושר לחומצות הגרעין. המבנה המולקולרי שלו תואר לראשונה ב-1875 והמולקולה עצמה סונתזה בשנת 1900. 
כשגואנין נקשר לפחמימה ריבוז בקשר גליקוזידי מתקבל הנוקלאוזיד גואנוזין (Guanosine). כשגואנוזין נקשר לקבוצת זרחה מתקבל הנוקלאוטיד גואנוזין מונופוספט (GMP); הלה משתתף באופן ישיר בבניין RNA. הנוקלאוטיד המשתתף בבניין ה-DNA נבדל בכך שהפחמימה שבו, דאוקסיריבוז, חסרה אטום חמצן אחד. גואנין נקשר בזיווג בסיסים לציטוזין באמצעות שלושה קשרי מימן. שיעור ה-GC (כלומר: אחוז בסיסי הגואנין והציטוזין בקטע מסוים של חומצת גרעין) משמש כמדד חשוב בגנומיקה ובגנטיקה; שלושת קשרי המימן שבזיווג GC מקנים יציבות רבה לחומצות גרעין דו-גדיליות, זאת בהשוואה לשני קשרי המימן שבזיווג אדנין-תימין. משיעור ה-GC ניתן להסיק את יציבות חומצת הגרעין; שיעור ה-GC משמש אף למיון טקסונומי של חיידקים.
כששלוש קבוצות זרחה קשורות לאדנוזין מתקבל הנוקלאוטיד גואנוזין טריפוספט (GTP), אחת התרכובות החשובות ביותר בכל הייצורים החיים. GTP משמש בתגובות כימיות רבות בתא כ"מטבע אנרגיה" במקום ATP. בנוסף משמש הנוקלאוטיד כ"שליח" של אותות תוך-תאיים. GTP הוא קופקטור חשוב בעיקר בתהליך התרגום ובמטבוליזם של פחמימות.
Got 2 Luv U

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי שון פול, סטאר-גייט וראיין טדר, והוא הופק על ידי סטאר-גייט גם כן. השיר הוא שיר אלקטרופופ, המשלב בתוכו גם את סגנון ה-R&B, אשר מאפיין כמה שירים נוספים מתוך אלבומו של פול.
תחילה, יצא השיר כסינגל בפורמט של הורדה דיגיטלית, ולאחר מכן הופץ בגרמניה גם בתקליטור פיזי.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא לשיר צולם ב-29 באוגוסט 2011, בהארד-רוק קפה שבלאס וגאס ובמועדון לילה, השוכן ממול להארד-רוק קפה. הקליפ בוים על ידי בן מור. הקליפ פורסם ב-15 בספטמבר 2011, ועלה ליוטיוב בסמוך לכך.
בקליפ ניתן לראות את שון פול ואת אלקסיס ג'ורדן מבלים במועדון הלילה, ובין לבין ניתן לראות את פול, כאשר מאחוריו ניצב קיר בשלל צבעים, עם נורות צבעוניות. לבסוף, ניתן לראות את השניים עולים על במה, ושרים את השיר.
נכון ל-20 ביולי 2018, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-288 מיליון צפיות.
קלאוס פורמן

קריירה

הקשר שלו עם הביטלס החל בהופעתה הראשונה של הלהקה בעיר הגרמנית המבורג בשנות השישים המוקדמות. הוא גר בדירתה של הלהקה בלונדון יחד עם ג'ורג' האריסון ורינגו סטאר אחרי שג'ון לנון ופול מקרטני עברו לגור עם בנות הזוג שלהם, ועיצב את עטיפת האלבום שלהם, Revolver,  שעבורו הוא זכה בפרס גראמי. בעקבות פירוק הלהקה, החלו לצוץ שמועות על הקמת להקה חדשה בשם The Ladders וחבריה הם לנון, האריסון, סטאר ופורמן, אך הדבר לא יצא אל הפועל, אם כי כל חברי להקת The Ladders בתוספת בילי פרסטון הופיעו בהקלטת השיר I'm the Greatest ופורמן אף ניגן באלבומים של לנון, האריסון וסטאר, והיה במשך זמן מסוים חבר בלהקת Plastic Ono Band. בשנת 1990 הוא עיצב את העטיפות של האלבומים של הביטלס The Beatles Anthology.
בשנת 2009 הוציא את אלבום הבכורה שלו A Sideman's Journey, בהשתתפות מוזיקאים בולטים רבים, כולל שני החברים הנותרים של הביטלס.
פורמן נולד וגדל בצפון העיר ברלין למשפחה מרובת ילדים. בסוף שנות ה-50 עבר לעיר המבורג במטרה להשלים את לימודי האמנות, שם הכיר את חברי "להקת חיפושיות הכסף" (שלאחר מכן התפרסמו כלהקת הביטלס), שבאו להופיע במקום מבריטניה. פורמן התחבר עם ג'ון לנון ועם ג'ורג' האריסון - עמו שמר על קשרי חברות עד למותו של האריסון בשנת 2001.
בראשית שנות ה-60 החליט פורמן לעזוב את גרמניה ולעבור ללונדון, שם התגורר בדירה יחד עם חברי להקת הביטלס, כשלפרנסתו עבד כגרפיקאי. בשנת 1965 עבר פורמן להתגורר בדירה פרטית, אך נשאר בקשר הדוק עם חברי הלהקה, על אף הצלחתם העולמית.
בשנת 1966 הוזמן פורמן לעצב את עטיפת אלבומה של הביטלס: Revolver. העטיפה שיצר פורמן מציגה מעין קולאז' של מחברת רישומים. על אף הצלחתו המסחררת של האלבום, שכרו של פורמן היה לא יותר מ-40 פאונד. על עבודה זו זכה פורמן בפרס הגראמי לעיצוב אלבום. 
בשנת 1966 הצטרף פורמן ללהקת מנפרד מן בתור בסיסט.
בספטמבר 1969 גייס אותו ג'ון לנון כנגן בס בלהקת Plastic Ono Band, שנועדה ללוות אותו ואת יוקו אונו בהופעה בפסטיבל רוקנרול ושלם בטורונטו (יחד עם אריק קלפטון והמתופף אלן וייט). בעקבות כך הפך פורמן לציר מרכזי בלהקות הליווי של לנון ואונו ובפרט בתקליט הסולו הראשון של לנון, John Lennon/Plastic Ono Band.
בשנת 1970 חזר פורמן לשתף פעולה עם חברי להקת הביטלס: לצד נגינה בגיטרה בס באלבומיהם של לנון, האריסון ורינגו.
פורמן פרש מעסקי המוזיקה בשנת 1989, והחליט להיות יותר עם משפחתו. הוא גר בסביבות העיר מינכן, ביחד עם אשתו השנייה קריסטין ועם שני ילדיהם. מפעם לפעם הוא מופיע בתוכניות טלוויזיה, בעיקר כשנושאה של התוכנית הוא על שנות ה-60 בכלל, או על להקת הביטלס בפרט. בשנת 1996 הלחין את פסקול הסרט "בילבי".
בשנת 1996, נתבקש קלאוס לעצב את עטיפת אלבום האוסף The Beatles Anthology. בשנת 2007 נתבקש קלאוס לעצב את עטיפת האלבום "Timeless" בעבור להקת Wet Wet Wet.
יעקב צור (שטיינברג)

ביוגרפיה

צור נולד בחיפה בשכונת נווה שאנן ולמד בבית הספר הריאלי. צור היה חניך תנועת המחנות העולים ובמסגרתה התגייס לנח"ל ושרת בסיירת הנח"ל ביטבתה לאחר שרותו בנח"ל הוא הצטרף בשנת 1957 לקבוץ נתיב הל"ה. בקבוץ צור עבד בענפים החקלאיים ובהמשך למד באוניברסיטה העברית בירושלים לימודי מקרא והיסטוריה ולאחר מכן היה מורה בבית הספר היסודי בקיבוץ ובבתי הספר האזוריים בגבעת ברנר ובכפר מנחם. בשנים 1976-1981 כיהן יעקב צור כמזכיר הקיבוץ המאוחד ובתקופת כהונתו הוא פעל לקדם את ההחלטה על איחוד בין איחוד הקבוצות והקיבוצים לקיבוץ המאוחד והקמת התק"ם, התנועה הקיבוצית המאוחדת. יעקב צור היה חבר קבוץ נתיב הל"ה עד לשנת 1997.
בשנת 1981 נבחר יעקב צור לכנסת במסגרת מפלגת העבודה. בכנסת היה יעקב צור פעיל בוועדת החינוך ובוועדת החוץ והביטחון של הכנסת. בשנת 1984 נבחר יעקב צור בפעם השנייה לכנסת ובממשלת האחדות שהוקמה בשנת 1984 בראשותם של פרס ושמיר (ברוטציה) כיהן צור כשר לקליטת עלייה. בתקופת כהונתו החלה העלייה מאתיופיה במסגרת מבצע משה וכן החלה העלייה הגדולה מברית המועצות. יעקב צור תמך וסייע למאבקם של עולי אתיופיה כנגד תביעת הרבנות לתהליך גיור לחומרה לעולי אתיופיה. היה זה מאבק ממושך שלווה בשביתה של העולים במשך מספר חודשים שבסיומה הכירה הרבנות ביהדותם של העולים. יעקב צור שינה את הליכי קליטת העלייה ובמקום הקליטה דרך מרכזי הקליטה של הסוכנות הוחלט על הליכי קליטה עצמאיים של העולים באמצעות תקציבי סל הקליטה. שיטה זו החלה עם העלייה מברית המועצות הקיימת ופועלת עד היום. בשנת 1988 נבחר יעקב צור לכנסת פעם נוספת וכיהן בממשלה בראשות יצחק שמיר כשר הבריאות עד 1990 השנה בה פרשה מפלגת העבודה מהממשלה. בממשלה שהקים יצחק רבין בשנת 1992 הוא מינה את יעקב צור לשר החקלאות בממשלתו למרות שלא נבחר לכנסת. בכל שנות פעילותו הפוליטית היה יעקב צור מקורב ליצחק רבין והיה מהאנשים המרכזיים במחנה רבין במפלגת העבודה.
החל משנת 1996 כיהן יעקב צור כיו"ר חברת אגרקסקו עד לשנת 2010.
בשנים 2005-2007 למד יעקב צור במכון שכטר למדעי היהדות והשלים את לימודי התואר השני במחשבת ישראל ולימודי ארץ ישראל. . בשנים 2007-2011 המשיך יעקב צור את לימודיו לתואר שלישי בחוג ללימודי ארץ ישראל באוניברסיטת חיפה. במסגרת זו כתב יעקב צור את חיבורו שלמות הארץ בדרכם של טבנקין והקיבוץ המאוחד בהדרכת פרופסור מוטי גולני. במאי 2012 קיבל צור תואר ד"ר על עבודתו זו. בשנים 2007-2011 כיהן יעקב צור כיו"ר הוועד המנהל של מכון שכטר. בשנת 2015 יצא לאור ספרו של יעקב צור - מן הים עד המדבר - טבנקין והקיבוץ המאוחד באמונה ובמאבק לשלמות הארץ. בספרו עומד צור על ההבדל העקרוני בין השקפת בן-גוריון לתפיסתו של טבנקין בשאלת המדינה וארץ ישראל. בן-גוריון חתר למדינה ודגל בחלוקה ואילו טבנקין ראה את הייעוד המרכזי של הציונות ביישובה של הארץ כולה בהעזה חלוצית. בספרו מדגיש יעקב צור כי דור תש"ח דגל בתפיסת ארץ ישראל השלמה. הספר יצא בהוצאת יד בן צבי ויד טבנקין.
בן דודי ויני

תקציר העלילה

בזמן טיול שעורכים שני חברים, מחליטים ביל גמביני (בגילומו של ראלף מאצ'יו) וסטן רותנסטיין (מיטשל וויטפילד) לעצור בחנות נוחות באחת מתחנות הדלק באזור. אחרי שהם עוזבים את החנות נורה ונהרג המוכר ועל פי ראיות של עדים נעצרים השניים בחשד לרצח. אמו של ביל מספרת לו בשיחת טלפון מבית המעצר כי יש במשפחה עורך דין, וינסנט (ויני) גמביני ושלחת אותו מיד לייצג את השניים בבית המשפט. גמביני מגיע עם ארוסתו מונה ליסה ויטו (מריסה טומיי) כדי להיפגש עם השניים. אט אט הם מגלים שהוא עורך דין מתחיל שבשש השנים האחרונות לא הצליח לעבור את מבחן ההסמכה של לשכת עורכי הדין, ומשפטם עומד להיות התיק הראשון שלו.
המשפט מתחיל באופן לא מבטיח לגבי ביל גמביני ורותנסטיין, ועו"ד גמביני מואשם בביזיון בית המשפט בעקבות בגדיו, התנהגותו והבורות שהוא מפגין בסדרי הדין הפלילי. השניים מתחילים לאבד את סבלנותם ושוקלים לפטרו. עם זאת, כאשר מתחילה חקירת העדים מתגלה שוויני הוא עו"ד נבון ושנון, שמצליח בחקירותיו הנגדיות לחלץ מהעדים את העובדות האמיתיות. בהמשך המשפט מונה ליסה ויטו, שהיא מכונאית מומחית, תורמת את חלקה ומפריכה את עדותו של מומחה הרכב של התביעה, שטען שסימני צמיגים ליד זירת הפשע מוכיחים את אשמתם של סטן וביל.
לבסוף, בעקבות רעיון של ויני, מוצא שריף העיירה את הרוצחים האמיתיים וכתב האישום מבוטל.

ביקורות

הסרט קיבל ביקורות חיוביות באופן כללי ולציון 85% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 39 ביקורות. עם תקציב זעום יחסית של 11 מיליון דולר בלבד הצליח הסרט לגרוף כמעט 65 מיליון בעקבות הצלחתו.
מריסה טומיי זכתה בפרס אוסקר כשחקנית המשנה הטובה ביותר על משחקה בסרט. ההצלחה הייתה כל כך גדולה עד שהתסריטאי דל לאונר החליט לכתוב סרט המשך על מעלליו של עורך הדין הכושל, ג'ו פשי הסכים לקחת חלק בסרט ההמשך, אך טומיי לא הייתה מוכנה בשום אופן.
בשנת 2008 דירג המגזין ABA את הסרט במקום השלישי ברשימת 25 הסרטים המשפטיים הטובים ביותר ושנתיים מאוחר יותר נבחר פשי במקום ה-12 ברשימת 25 עורכי הדין הבדיוניים הטובים בכל הזמנים.
טינקרבל ופיית הפיראטים

תקציר העלילה

זארינה היא פיה חכמה וסקרנית, שאחראית יחד עם חברותיה לשמירה על אבקת הפיות. זארינה נחושה בדעתה לגלות מה הן הכוחות המיוחדים של אבקת הפיות, היא מנסה את האבקה, גורמת לבלגן ומחליטה לברוח מפיקסי הולו, כפר הפיות. בעקבות המעשה היא מודחת מחבורת הפיות.
כעבור שנה, פיקסי הולו חוגגת בפסטיבל עם פיות מהעולם כולו. במהלך הפסטיבל, טינקרבל וחברותיה מזהות את חברתן זארינה מתעופפת בין האנשים ומפזרת אבקת שינה. זארינה נעלמת, וטינקרבל וחברותיה מבינות שהיא גנבה את האבקה הכחולה, האבקה היחידה שדרכה פיות יכולות לעוף. בעקבות זאת, טינקרבל וחברותיה מחליטות להשיב את האבקה. בדרך הן מגלות שזארינה הפכה לקפטן של ספינת שודדי ים. כשהן מגיעות לשם, הן פוגשות נער סיפון בשם ג'יימס - קפטן הוק.
סאנדור (איי פארו)

היסטוריה

סאנדור שימש מקום מושבה של מועצת הת'ינג שהתכנסה מדי שנה. חפירות ארכאולוגיות במקום גילו שרידים של כנסיית עץ מהמאה ה-11. בשנת 1863 בעת שהורחבה חצר הכנסייה התגלה במקום מטמון סאנדור - 98 מטבעות כסף מהמאה ה-11, מחציתם מגרמניה.
בשנת 1989 גילתה חפירה ארכאולוגית בית קברות ויקינגי ובו שלד שלם של אישה, עימה נטמנו שלושה חרוזי ענבר, חרוז מזכוכית כחולה וסכין. בית הקברות מעיד על קיומו של יישוב ויקינגי באי.

תחבורה ותיירות

אל היישוב ניתן להגיע מהבירה טורסהאבן באמצעות מעבורת עד סאנדסוואטן ומשם בדרך מס' 30.
סאנדור מהווה מרכז לתיירים המבקרים באי, שמרביתם באים אליו לדיג ספורטיבי כמו גם לטיולי הליכה בטבע.
ויקטור לוסטיג

הונאת מגדל אייפל

בשנת 1925, כשצרפת התאוששה ממלחמת העולם הראשונה, קרא לוסטיג כתבה בעיתון המתארת את הקושי של עיריית פריז לתחזק את מגדל אייפל. המגדל נבנה לקראת התערוכה העולמית של פריז בשנת 1889 והוא לא היה אמור להיות קבוע. הכוונה הייתה לפרק אותו ב-1909 ולהעביר אותו למקום אחר.
על רקע זה רקם לוסטיג את ההונאה הגדולה שלו. הוא זייף נייר מכתבים של ממשלת צרפת, ושלח למספר סוחרי גרוטאות מתכת הזמנה לישיבה סודית. בישיבה אמר ויקטור, שהציג את עצמו כסגן מנכ"ל משרד הדואר והטלגרף, כי התחזוקה של מגדל אייפל כה גרועה, שהוחלט למכור אותו כגרוטאה. לוסטיג הוסיף שעל מנת למנוע התנגדות ציבורית, קיומה של ההצעה הוא סוד מדינה, עד שיושלמו כל הפרטים.
הנוכל לקח את המשתתפים לסיור במגדל, וביקש מהם הצעת מחיר ל-7,300 טון המתכת שמרכיבים אותו.
הוא בחר את ההצעה של אחד המשתתפים, אנדרה פואסון (Andre Poisson), וסיכם איתו שיעביר לו את הכסף במזומן. בנוסף, הוא גרף סכום נוסף על ידי שרמז לפואסון שעל מנת שההצעה שלו תבחר יש צורך לשחד אותו. יחד עם עוזר ועם כל הכסף הוא עזב את פריז לווינה.
להפתעתו, דבר לא קרה, פואסון היה פגוע מכדי להתלונן במשטרה ולהודות שהוא הולך שולל. כחודש לאחר מכן חזר לוסטיג לפריז, אירגן פגישה עם סוחרי מתכת אחרים, הציע להם בסוד את מגדל אייפל, וניסה לחזור על התרגיל. אלא שהפעם אחד הסוחרים פנה למשטרה ולוסטיג נאלץ לברוח.
תעלול החבובות הגדול

עלילת הסרט

קרמיט הצפרדע, פוזי הדוב וגונזו הגדול מגלמים עיתונאים שעובדים בשביל  "הכרוניקל היומי". קרמיט ופוזי מגלמים צמד כתבים, ואילו גונזו הוא הצלם שלהם. שלושתם מנסים לצלם שוד יהלומים ממעצבת האופנה ליידי הולידיי (דיאנה ריג), אולם גונזו צילם תרנגולת ואת קרמיט ופוזי וזה גרם להם לפספס את השוד. בעקבות כך מנהל העיתון "הכרוניקל היומי" (ג'ק וורדן) כעס עליהם ואיים לפטר אותם.
עם סכום כסף קטן, החליטו קרמיט, פוזי וגונזו לטוס ללונדון כדי לראיין את ליידי הולידיי. אולם הם ישבו בארגזים והם נאלצו לנחות בלונדון באמצעות הארגזים כי המטוס טס לאיטליה. בלונדון הם לקחו מלון זול וזנוח בשם "מלון האושר", שם הם פוגשים את פופס, סקוטר, רולף הכלב, ד"ר שן והלהקה החשמלית ועוד כל מיני דמויות. למחרת קרמיט נכנס למשרדה של ליידי הולידיי, אולם במקום זאת הוא התאהב במיס פיגי, שבאה לראיון עבודה, וחשב שהיא מעצבת האופנה ליידי הולידיי, קרמיט ופיגי הלכו לבית ריטזי והופתעו על ידי האזרחים הבריטים נוויל (ג'ון קליז) ודורסאס (ג'ואן סנדרסון).
במסעדה, התכשיט של ליידי הולידיי נגנב על ידי אחיה הנתעב, ניקי (צ'ארלס גרודין), והעוזרות שלו קרלה, מרלה ודרלה, דוגמניות צמרת. ניקי גרם למיס פיגי להתאהב בו והפליל אותה בגניבת התכשיט. ניקי ועוזרותיו מתכננים לשדוד את "יהלום הבייסבול" היוקרתי, לרוע מזלם גונזו ריגל אחריהם ושמע את תוכניתם. קרמיט והחבורה תיכננו גם הם תוכנית לעצור את הגנבים ולשחרר את מיס פיגי.
החבובות נסעו למוזיאון מלורי כדי למצוא את יהלום הבייסבול לפני שהגנבים ימצאו. שם הם מונעים מהגנבים לשדוד את היהלום על ידי משחק בייסבול. בינתיים, מיס פיגי בורחת מהכלא, רוכבת על אופנוע בעודה שוברת את החלון של מוזיאון מלורי ודורסת את ניקי אשר מחזיק בקרמיט כבן ערובה. כמו כן היא מחסלת את הדוגמניות במכות קראטה. כאשר המשטרה הגיעה, פיגי זוכתה מכל אשמה וניקי והדוגמניות נעצרו.
הסרט מסתיים כאשר קרמיט, פיגי ושאר החבובות חוזרות לאמריקה כאשר נזרקו מהמטוס עם הצנחנים.
פרנסואה, דוכס גיז

חייו

פרנסואה, שהיה בנו הבכור של קלוד, דוכס גיז, נולד בטירה המשפחתית בעיר בר-לה-דוק שבחבל לורן. אחותו, מארי דה גיז, הייתה אשתו של ג'יימס החמישי, מלך סקוטלנד, ואחייניתו, מרי מלכת הסקוטים, הייתה אשתו של פרנסואה השני, מלך צרפת.
ב-1545 נפצע כשהשתתף במצור על העיר בולון-סור-מר, שלחופי התעלה, שהייתה בידי ממלכת אנגליה. ב-1551 זכה בתואר גראנד שאמברלן דה פראנס, תואר שהקנה לו גישה חופשית לבית המלוכה הצרפתי וללשכת המלך. ב-1552 התמנה על ידי אנרי השני, מלך צרפת למושל העיר מץ שבחבל לורן, שהייתה נתונה במצור על ידי צבאו של קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בזכות עמידתו האיתנה, נאלץ קרל החמישי להסיר את המצור מעל העיר. ב-12 באוגוסט 1554, בקרב רנטי, נחל שוב ניצחון על הצבא האימפריאלי בפיקודו של קרל החמישי שפלש לצרפת.
ב-1556–1557 פיקד על חיל המשלוח לאיטליה, שחש לעזרת האפיפיור פאולוס הרביעי, בניסיון לכבוש את העיר נאפולי מידי הספרדים, אך ללא הצלחה. הוא נקרא לשוב לצרפת והתמנה ללויטנאנט ז'נרל של צרפת (ממלא מקום או סגן של המפקד העליון), לאחר שהמפקד העליון של צבא צרפת, אן דה מונמורנסי, נחל מפלה בקרב סן-קנטן (1557) בחבל פיקרדי, ונפל בשבי הספרדים (10 באוגוסט 1557). ב-7 בינואר 1558 כבש את העיר קאלה מידי האנגלים, ובקיץ של אותה שנה כבש את הערים טיונוויל (כיום בחבל לורן בצרפת) וארלון (כיום בדרום מזרח בלגיה), ועשה הכנות להתקדם לעבר לוקסמבורג, כאשר נחתם שלום קאטו-קמברזי (3 באפריל 1559), שהביא לסיום המלחמה בין פליפה השני, מלך ספרד לבין אנרי השני מלך צרפת.
עלייתו של פרנסואה השני לכס המלוכה (10 ביולי 1559) היוותה ניצחון גדול עבור משפחת גיז, משום שמרי, מלכת הסקוטים, אחייניתו של פרנסואה, דוכס גיז, הייתה אשתו של המלך הצעיר. למשפחת גיז נודעה השפעה רבה בחצר המלוכה, ופרנסואה, דוכס גיז, שימש כראש מועצת המדינה. אך ב-5 בדצמבר 1560 מת המלך פרנסואה השני בן ה-16, והשפעתה של משפחת גיז ירדה פלאים. העוצרת, קטרינה דה מדיצ'י, ניסתה לפייס את ההוגנוטים, שהיו אויביה מושבעים של משפחת גיז הקתולית.
ב-1 במרץ 1562 פרנסואה, דוכס גיז ואנשי צבאו היו מעורבים ב"טבח ואסי", כפר בשמפאן ההיסטורית שבו נרצחו 23 הוגנוטים בעת שעסקו בתפילה. מאורע זה סימן את פתיחת המלחמה הראשונה של מלחמות הדת בצרפת. באוקטובר 1562 ניצח פרנסואה את ההוגנוטים בעיר רואן שבחבל נורמנדי, וב-19 בדצמבר של אותה שנה ניצח את צבא ההוגנוטים בקרב דרה. הוא ניסה לכבוש מידיהם גם את העיר אורליאן, אך שם נורה בידי המתנקש ההוגנוטי ז'אן דה פולטרו דה מרה (18 בפברואר 1563). הוא נפצע באופן אנוש ומת מפצעיו שישה ימים אחרי כן.
נובלס

נוֹבְּלֶס הוא מותג סיגריה ישראלי המיוצרת על ידי חברת דובק. הסיגריה הושקה בשנת 1952. לסיגריה נובלס יש 4 סוגים, נובלס פילטר, נובלס בלנד, נובלס אמריקאן בלו (המיוצרת משנת 2003) ונובלס גולדן וירג'יניה (המיוצרת משנת 2009).
מותג זה זול יחסית למותגים אחרים הנמכרים בשוק הישראלי.
השם "נובלס" מקורו במונח הצרפתי Noblesse oblige שמשמעותו "האצילות מחייבת".
שם זה ניתן לסיגריה על מנת להקנות לה נופך יוקרתי, ועל סמך הטענה כי היא מיוצרת מטבק וירג'יניה איכותי ומובחר.
לסיגריות נובלס שמור מקום מיוחד בהוויה הישראלית, כמאפיין של צעירים פורקי עול השואפים לממש את ערכי מהפכת שנות ה-60 "סקס, סמים ורוקנרול". ככל הנראה מקום זה הוקנה למותג עקב חלוקת סיגריות נובלס בחינם בקיבוצים, בהם הפכה למאפיין של הצעירים וגרעיני נח"ל.
כיום חפיסת סיגריות נמכרות אף הן במחיר נמוך מאוד בהשוואה לסיגריות אחרות ולטבק.
קרסימיר אטנאסוב

ביוגרפיה

אטנאסוב למד מתמטיקה באוניברסיטת סופיה, בה השלים תואר דוקטור במדעי המחשב בשנת 1986. עבודת הדוקטור שלו עסקה ברשתות מוכללות, ושלוש שנים לאחר מכן השלים דוקטורט נוסף, במתמטיקה, שעסק בקבוצות עמומות אינטואיציוניות.
אטנאסוב חבר באיגוד המתמטיקאים הבולגרים מאז 1979, ובאגודה האמריקאית למתמטיקה מאז 1989. הוא חבר לשם כבוד באוניברסיטה הטכנית של סידני מאז 1995.
מאז 1995, הוא מכהן כסגן מנהל וכמזכיר מדעי של המרכז להנדסה ביורפואית באקדמיה הבולגרית למדעים.

רשתות מוכללות

בשנת 1983 טבע אטנאסוב את המושג "רשת מוכללת" וחקר את תכונותיו הבסיסיות, כמו גם יישומים בבינה מלאכותית, תורת המערכות, רפואה, כלכלה, תחבורה, כימיה תעשייתית, ועוד.
הוא הוביל את המחקר התאורטי בנושא, וקידם מחקר מעשי. אטנאסוב הגדיר פעולות ויחסים על רשתות מוכללות, שלחלקם יש מקבילים בתאוריה של רשת פטרי רגילות. עם זאת, לאופרטורים הלוגיים והטופולוגיים שהוא הגדיר אין מקבילים ברשת פטרי.

קבוצות עמומות אינטואיציוניות

תחום המחקר העיקרי הנוסף של אטנאסוב הוא קבוצות עמומות, מושג שטבע המתמטיקאי לוטפי זאדה, שאותו הרחיב אטנאסוב בעזרת המושג "קבוצות עמומות אינטואיציוניות", וחקר את תכונותיהן הבסיסיות. הוא מצא יישומים ראשונים לקבוצות הללו במערכות מומחה, תורת המערכות, קבלת החלטות, ועוד.
גם כאן הגדיר אופרטורים ויחסים על קבוצות כאלו, שרק לחלקם יש מקבילים בקבוצות עמומות רגילות. האופרטורים שלהם אין מקבילים בתורת הקבוצות העמומות הם האופרטורים הטופולוגיים והמודאליים, שאטנאסוב פיתח.
משק צוריאל

היסטוריה

משק צוריאל הוקם בשנת 1951 בשדה אילן שבגליל התחתון. המשק החקלאי של משפחת צוריאל התמחה בגידול פרות לחלב. במשך השנים מכרה משפחת צוריאל את תוצרת החלב שלה לתנובה.
בשנת 1987, החלו הבנים של המשק, הדור השני, לחפש דרכים נוספות לנצל את עודפי החלב שהיה להם, ואז החליטו להתחיל לייצר מוצרי חלב בעצמם.
על מנת ללמוד כיצד מכינים גבינות איכותיות, נסע אחד הבנים, אשר צוריאל היה שמו, לשווייץ. לאחר ששב אל הגליל, חיפש גם השראה מקומית, אותה מצא אצל הבדואים - גבינת הלבנה. לאחר שצבר ניסיון החל לייצר גבינת לבנה והתחיל לשווק אותה.
עם השנים החלו במשק צוריאל לייצר מגוון גבינות, כגון גבינות מלוחות (גבינה צפתית, גבינה בולגרית, וגבינת פטה עיזים), יוגורטים, גבינות לאפייה, ועוד. תחילה היו עיקר המוצרים עשויים מחלב בקר, אך בהמשך החלה משק צוריאל לייצר גם מוצרי חלב סויה ומוצרי חלב עיזים. משק צוריאל הייתה החלוצה בתחום מוצרי חלב הסויה, עם מוצרים כמו טופו וטופוטי ( ממרח על בסיס סויה בסגנון שמנת).
בשנת 2006 מינתה החברה את רפי עמר לסמנכ"ל המכירות של החברה. תוכנית האסטרטגיה השיווקית של רפי הייתה חדירה לשווקים חדשים (שוק מוסדי) תוך שימוש ביכולות הייצור של המחלבה. 
בשנת 2007 נרכשה נרכשה המחלבה על ידי החברה המרכזית לייצור משקאות קלים, זכיינית קוקה קולה בישראל.
המחלבה הייתה תחת כשרות בד"ץ אגודת ישראל ובאמצע 2017 עברה להכשר הרב ווסטהיים.
בחודש פברואר 2019 החלה חברת טרה בסגירת המחלבה
אנגלופיליה

אנגלופיליה (באנגלית: Anglophilia) היא חיבה ועניין רב של אדם כלפי אנגלים או כלפי הממשל, התרבות וההיסטוריה האנגלית, אף שאינו אנגלי אתני או אזרח אנגלי. עניין זה יכול להיות באחד מתחומים אלה או במשולב ולכלול חיבה לשפה האנגלית, הספרות האנגלית וכיוצא באלה. היפוכו של האנגלופיל הוא האנגלופוב.

תיאור

המונח אנגלופיל לא משויך בדרך כלל לאזרחי חבר העמים הבריטי (האימפריה הבריטית לשעבר), למרות שמדינות אלו חולקות אספקטים רבים של תרבות והיסטוריה עם בריטניה. במקרים מסוימים, אנגלופיליה מוצגת כחיבה של אדם יחיד להיסטוריה של אנגליה ולתרבות אנגלית מסורתית (דוגמת ויליאם שייקספיר, ג'יין אוסטן, סמואל ג'ונסון). חיבה למלוכה הבריטית, למערכת השלטון (דוגמת הדואר המלכותי והפרלמנט הבריטי) או נוסטלגיה לאימפריה הבריטית הם המאפיינים הבולטים של האנגלופיליה. אנגלופיל יפגין בדרך כלל הערצה כלפי שחקנים, סרטים, תוכניות טלוויזיה ורדיו, מוזיקאים, ספרים ומכוניות שמקורם באנגליה.
אנגלופיל יטה להשתמש באיות בריטי במקום האיות האמריקאי, 'colour' במקום 'color' ו-'centre' במקום 'center' וכן הלאה. השימוש בביטויים בריטיים בשיחות מזדמנות ודיווחי חדשות עלה לאחרונה בארצות הברית. אי הבנה ושימוש שגוי בביטויים אלו על ידי אמריקאים הפך למושא עניין בקרב כלי תקשורת אמריקאים ובריטים. פרופ' בן יגודה מאוניברסיטת דלאוור טוען שהשימוש באנגלית בריטית "ביסס את עצמו כתופעה לשונית שלא תפוג". ליין מרפי, בלשנית באוניברסיטת ססקס, טוענת כי הטרנד בולט יותר בצפון-מזרח ארצות הברית. האינטרנט, המביע עניין במשפחת המלוכה הבריטית ולכן מחשיב עיתונאים בריטים שעובדים בתקשורת האמריקנית, דור שגדל על הארי פוטר והמבטא הבריטי שנשמע "יוקרתי" לאמריקאים צוטטו כסיבות למגמה זו.