google/wiki40b huggingface dataset:
יקוב ואן רויסדאל

חייו

רויסדאל נולד בעיר הארלם שבהולנד לאיזאק ואן רויסדאל שהיה צייר ויצרן מסגרות לתמונות. הוא למד יסודות אמנות הציור מאביו, וגם מדודו סולומון ואן רויסדאל שהיה צייר נוף. הוא החל לצייר בעודנו צעיר וב-1648 התקבל כחבר באגודת האמנים על שם סנט לוקס בהארלם. ב-1650–1651 ערך מסע ציור באזור הגבול של הולנד וגרמניה. ב-1656 עבר לאמסטרדם וב-1659 קיבל מעמד של אזרח העיר. הוא הפך לחבר כת האחים המנוניטים שבעיר והתגורר באמסטרדאם עד 1681.
יקוב ואן רויסדאל נחשב לגדול ציירי הנוף ההולנדים. תלמידו היה צייר הנוף המפורסם מיינדרט הובמה. נודעה לו השפעה רבה על הציירים ההולנדים בני זמנו, וגם על ציירים רבים בארצות אירופה, ובהם הציירים הבריטים תומאס גיינסברו וג'ון קונסטבל, וציירי אסכולת ברביזון הצרפתים. ציוריו מוצגים כיום במוזיאונים ברחבי אירופה ואמריקה.
יקוב ואן רויסדאל נפטר בבית מחסה לעניים בהארלם ב-1682, ונקבר בכנסיית סנט בַאבו שבעיר.
ממלכת אוקיאנה

העלילה

בכוכב אוקיאנה ישנם ארבעה קריסטלים שנותנים חיים על ידי הלווייתנים שומרי התקווה. גלייל, המכשף הרשע גונב את אחד הקריסטלים ומשנה לרעה את הטבע. נרי, נסיכת אוקיאנה, עכשיו צריכה לחפש את הקריסטל ולהציל את הטבע.
טינקרבל ואגדת לעולם לא

תקציר העלילה

פון היא פיית חיות כיפית ומוכשרת, המאמינה כי אסור להסתכל בקנקן אלא במה שיש בתוכו, ואסור לשפוט חיה לפי גודל שיניה. לאור השקפה זו, היא מתחברת עם יצור מסתורי בשם "נוורביסט". טינקר בל וחברותיה מפחדות מהחיה, וחוששות מהצטרפותה לפיקסי הולו, מה שמביא לכך שיחידת עילית של פיות צופות יוצאות ללכוד את החיה בטרם תהרוס את ביתן. פון חייבת לבטוח בתחושות ליבה ולשכנע את חברותיה הפיות להציל את החיה.
העלילה מתחילה כשפון מצילה גוזל של נץ שכנפו נשברה. נצים ידועים כטורפי פיות ולכן הפיות הצופות מדווחות על המעשה של פון, והיא ננזפת על ידי המלכה קלריון על החלטתה ללכת אחרי ליבה ולא אחרי ראשה. לאחר שהיא מסייעת לגוזל לחזור למקומו הטבעי, היא שומעת שאגה לא מוכרת, מה שמוביל אותה להיכנס למעמקי היער במטרה לחקור את המקור לשאגה. היא מאתרת יצור שמעולם לא נראה לפני כן. לאחר שהיא צופה בו היא מסיקה שהוא בעל תכונות שונות שמזכירות חיות אחרות, למעט תכונה אחת שאינה מוכרת לה, נטייתו לבנות מגדלי אבן באזורים שונים בפיקסי הולו. פון מחליטה לכנות את החיה "גראף".
בינתיים בפיקסי הולו, שמעה פייה צופה שאפתנית בשם ניקס את השאגה, וגם היא החליטה לחקור. לאחר שאיתרה את החיה, היא הלכה לספריית הפיות, שם היא קראה על העומד מולה בספרי החוכמה. דפים קרועים ואיסוף מידע מכמה ספרים במקביל, מביא לכך שהיא מבינה את הכתוב באופן שגוי ומסיקה שגראף יהפוך לחיה מפחידה ומאיימת אף יותר ויהרוס כנראה את פיקסי הולו בסדרת אירועים מסתוריים שסופם בסופה קטלנית.
המלכה קלריון מאיצה בפון וניקס לעבוד יחד ו"לעשות את הדבר הנכון" לצורך הגנתה של פיקסי הולו. כל אחת מהפיות מבינה את הציווי באופן אחר: פון יוצאת לעזור לגראף לסיים את המשימה המסתורית שהוא ממלא, בעוד ניקס נחושה בדעתה ללכוד אותו ולמנוע ממנו לגרום לסופה. גראף אכן הופך למפלצת המתוארת בספר חוכמת הפיות, אך כוונותיו מהוות הפתעה לכולם, שכן מטרתו היא להציל את פיקסי הולו בכך שילכוד את הברקים במבנים שיצר, וימנע מהם לפגוע בעצים ולגרום לשריפה.
אביסו (מיתולוגיה)

במיתולוגיה היפנית אביסו (יפנית: 恵比須, 恵比寿, 夷, 戎, אנגלית: Ebisu) הוא אל הדייגים, המזל הטוב והפועלים. שימש כאל המשגיח על בריאותם של הילדים, השומר על הבית ודואג לרווחת דייריו.
נקרא גם הירוקו (יפנית: 蛭子, אנגלית: Hiruko) או קוטושירו-נושי-נו-קאמי (יפנית:事代主神, אנגלית: Kotoshiro-nushi-no-kami) . היה אחד משבעת אלי המזל (七福神, Shichifukujin) והיחיד מביניהם שמקורו ביפן.
בן בכור לאיזאנגי (האל הזכר) ולאיזאנמי (האלה הנקבה), נולד אביסו ללא עצמות ולפי סיפורים אחרים- ללא גפיים, בשם הירוקו (מילולית: 'ילד העלוקה'). פגמיו נבעו כתוצאה מפשעיה של אימו במהלך חתונתה. הירוקו נאבק כדי לשרוד אך היות שלא יכל אף לעמוד, הוא נשלח לים בסירת גומא טרם מלאו לו שלוש שנים. בסופו של דבר נשטפה סירתו לחוף ובני שבט האיינו אימצו אותו וגידלו אותו.
הילד הקטן והחלוש התגבר על מצוקותיו הרבות וגידל את רגליו ושאר חלקיו החסרים בגיל שלוש, אז הוכתר כאל אביסו. אמנם הוא נותר מעט נכה וחירש, אולם מלא שמחת חיים והצלחה, ומכאן משמעות שמו: האל הצוחק. הוא מתואר לעיתים כחובש כובע גבוה (Kazaori Eboshi ,風折烏帽子), אוחז במקל ובדג גדול. גם מדוזות מקושרות לאל הזה.
פסטיבל אביסו נחגג ביום העשרים לחודש היפני העשירי.
מדעי המידע

מדעי המידע (באנגלית: Library science) הם קבוצת תחומי ידע, שבעשור האחרון מקובצים תחת שם זה באוניברסיטאות שונות. במדעי המידע ישנם שני תחומים עיקריים: מדעי המידע העסקיים-ארגוניים ומדעי המידע האקדמיים-תאורטיים. 
מדעי המידע הארגוניים כוללים קבוצה של מתודולוגיות וכלים כמו: ניהול ידע, ניהול תובנות מתוך מידע (Business Intelligence), ניהול תוכן, ניהול פורטלים ועוד. ניהול ידע מתמקד בראשו של האדם. ניהול תובנות מתוך מידע מתמקד במידע מובנה בבסיסי נתונים ארגוניים. ניהול תוכן מתמקד בידע מפורש הנמצא בטקסטים, הקלטות קול והקלטות וידאו. ניהול פורטלים מתמקד בהצגת ידע, מידע ותוכן באתרי אינטרנט, כך שיהיו נגישים לכל דפדפן.
מדעי המידע התאורטיים כוללים קבוצה של תאוריות וטכנולוגיות יסוד כגון תורת הספרנות, תורת המיון (תיזאורוסים וטקסונומיות), בינה מלאכותית ורשתות סמנטיות.
אברהם קופשיץ

הרב אברהם הכהן קופשיץ (ז' בניסן תרפ"ח, מרץ 1928 - כ"ח בחשוון תשע"ד, 1 בנובמבר 2013) היה רב שכונת נוה צבי בירושלים במשך חמישים שנה, מראשי ישיבת טשיבין וראש הכולל בה.

תולדותיו

נולד בבתי מחסה בעיר העתיקה בירושלים, בן בכור לרב צבי קופשיץ ולחיה רוחמה, בת הרב שמואל הלל שינקר. בשנותיו הראשונות גדל על ברכי אבי סבתו, הרב יוסף חיים זוננפלד. למד בתלמוד תורה עץ חיים, בישיבת תפארת צבי ולאחר מכן בישיבת תפארת ציון בבני ברק, שם למד אצל הרב מיכל יהודה ליפקוביץ. בתחילת שנות ה-40 עבר ללמוד בישיבת חברון בירושלים. אביו הקפיד לבוא לישיבה מדי ערב וללמוד עם בנו בשעות הלילה, כדי להשגיח עליו לבל יושפע מהאווירה ששררה באותן שנים שסחפה צעירים חרדים להתגייס לשורות ארגוני המחתרות. במשך כמה שנים היה נבחן מדי שבוע על ידי הרב זליג ראובן בנגיס, ראב"ד העדה החרדית.
בשנת 1950 נישא למינה, בתו של הרב שרגא פייבל פרנק, רבה של שכונת ימין משה בירושלים. לאחר נישואיו למד בכולל של ישיבת חברון ולאחר מכן בכולל של ארגון תל"ת בבית שמש, שם שהה במשך כל ימות השבוע ושב לביתו לשבת. במשך שנה היה מתלמידיו הקבועים של הרב יצחק זאב סולובייצ'יק.
בשנת 1964, עם הקמת שכונת נוה צבי, התמנה כרב השכונה וכיהן כרב בית המדרש "אור הצפון" בשכונה. בשנת 1966, זמן קצר לפני פטירת הרב דב בריש וידנפלד, הצטרף לצוות הר"מים של ישיבתו - כוכב מיעקב. לאחר תקופה התמנה לעמוד בראשות כולל האברכים של הישיבה.
ישב בהרכבים של בית הדין בירושלים יחד עם רבני העיר הרב בצלאל ז'ולטי ולאחר מכן הרב יצחק קוליץ. היה אב"ד בבית הדין לממונות בירושלים ושימש רבות כבורר בסכסוכים ממוניים.
נפטר בכ"ח בחשוון תשע"ד, שעות ספורות לפני כניסת שבת. הלווייתו יצאה מישיבת כוכב מיעקב ועברה דרך בית הכנסת "אור הצפון" שבשכונת נוה צבי. נקבר סמוך לכניסת השבת בבית הקברות בהר הזיתים.
האפגאני (ספר)

עלילה

במטרה לסכל פיגוע ראווה שמתכנן ארגון אל-קאעידה מתייעצים אנשי ה-CIA וה-SIS בד"ר טרי מרטין, מזרחן מומחה לגבי הרמז היחיד שלהם, שם קוד המבצע- אל-ישרא. לאחר שלא הצליחו לפענח שום פרטים ברורים על המבצע פולט בטעות טרי במחשבה כי לא שומעים אותו כי אחיו הגדול, מייק יהיה האדם המושלם להסתנן אל אל- קאעידה כסוכן סמוי בתור בעל ניסיון מבצעי באפגניסטן, הבקי בדרכי האסלאם כמו גם דובר פאשטו ובעל מיומנות גבוהה כלוחם. 
מייק מרטין הוא קולונל בדימוס בצבא הבריטי. בשנת 1980 התגייס לצבא והתנדב לרגימנט המוצנח. בצנחנים עבר מרטין הכשרה כלוחם וקורס קצינים. כמפקד מחלקה בגדוד הצנחנים ה-3 לחם מרטין במלחמת פוקלנד ולאחריה התנדב לרגימנט ה-SAS. מרטין שימש כמפקד צוות ביחידה ובהמשך נשלח כסוכן של המודיעין הבריטי לאפגניסטן להדריך את המוג'הידין בשימוש בנשק מערבי שסופק להם במלחמתם כנגד ברית המועצות. בשהותו שם פגש מרטין את אחמד שאה מסעוד, הרופא המנתח איימן א-זוואהירי וה"שייח'"אוסאמה בן לאדן כאשר את השניים האחרונים פגש כאשר הציל את חייו של הנער האפגאני שאליו גורלו נשאר קשור. בהמשך לחם מרטין במלחמת המפרץ, הן כסוכן חשאי של המודיעין הבריטי והן במשימה עבור השירות האווירי המיוחד. לאחר פיגועי 11 בספטמבר לחם מרטין במלחמת אפגניסטן. בתום שירות זה פרש לגמלאות. לאחר ששקל את פנייתם מסכים מרטין לקחת על עצמו את המשימה ומתחזה לאותו אפגאני, אותו נער נהפך לאחר כל אותן שנים לחבר בטאליבן בעקבות חייו הקשים באפגניסטן מוכת הקרבות.
הצוללת

תקציר העלילה

הסרט מספר את סיפור הפלגתה של הצוללת הגרמנית U-96 מסוג VII תחת פיקודו של קפטן היינריך להמן-וילנברוק (יורגן פורכנאו) בשנת 1942 מנקודת ראותו של לויטנט ורנר (הרברט גרונמייר), כתב צבאי שסופח לצוות הצוללת כדי לתעד את הפלגתה.
ורנר, המגלה בתחילה התלהבות מהמסע הצפוי, לומד עד מהרה על החיים בתוך צוללת: הצפיפות, השגרה, השעמום תוך צפייה לקרב והלחץ הנפשי הרב השורר בקרב הצוות בעת הקרב.
כחלק מהמערכה באוקיינוס האטלנטי, נקלעת הצוללת לקרב עם משחתת בריטית, ומצליחה להתחמק ממנה תוך שהיא סופגת פגיעות מפצצות עומק. הצוות מצליח לתקן את הפגיעות.
לאחר 23 ימים בהם הצוללת סובלת מים סוער, היא נכנסת לקרב עם שיירה בריטית ומצליחה לפגוע בשתי אוניות. המשחתות הבריטיות המלוות את השיירה מנסות לאתר את הצוללת ומסבות לה נזק כבד באמצעות פצצות עומק אולם הצוללת מצליחה להתחמק באמצעות צלילה ותמרון בעומק רב של 190 מטרים, מעבר לעומק הצלילה המותר תוך סיכון לקריסת מעטפת הצוללת. לאחר מספר שעות, שבה הצוללת לציפה ונתגלה שמכלית הדלק שנפגעה בקרב, לא טבעה ונותרה לבדה בעוד השיירה המשיכה בדרכה. קפטן להמן מחליט להטביע את המכלית הפגועה באמצעות טורפדו. לאחר הפגיעה נאלץ צוות הקצינים לצפות בחיילים בוערים ובניצולים הזועקים לעזרה ושוחים לכיוון הצוללת. המחזה הקשה והפקודה להתרחק מבלי לסייע לניצולים גורמים לתחושה קשה בקרב הקצינים. 
הצוללת אמורה לחזור לבסיסה בלה רושל, צרפת אולם הקפטן מקבל פקודות חדשות המורות לו להיפגש עם ספינת מטען גרמנית בספרד למען הצטיידות מחדש ואז להפליג ללה-ספציה, איטליה.
כדי להגיע לבסיס באיטליה הצוללת צריכה לעבור דרך מצר גיברלטר, שבו ממוקם אחד הבסיסים הגדולים ביותר של הצי המלכותי הבריטי, הצוללת מתגלה על ידי הבריטים והם מסבים לה נזקים כבדים וגורמים לה לשקוע ללא שליטה למצולות, למזלו של הצוות, גחון הצוללת פוגע בתלולית חול בקרקעית המיצר ובכך נמנע ביקועה. במשך שעות ארוכות כאשר החמצן שבצוללת הולך ואוזל מצליח צוות הטכנאים בעבודה מאומצת לתקן את הנזק הרב למערכות ומצליח להעלותה שוב לפני המים.
הצוללת וצוותה חוזרים לבסיסם וזוכים לקבלת פנים של גיבורים. תוך כדי ירידת הצוות מן הצוללת, מופצץ הבסיס על ידי מטוסי בעלות הברית. כמה מחברי הצוות נהרגים במתקפה. הקפטן שנפצע קשה וברגעיו האחרונים חוזה בשקיעת הצוללת עליה פיקד.

גרסאות

לסרט קיימות מספר גרסאות: הגרסה המקורית בת 149 דקות, שיצאה כסרט קולנוע בשנת 1981; מיני-סדרה באורך של חמש שעות, בתוספת סצנות שלא נכנסו לסרט המקורי, נעשתה בשנת 1985; וגרסה של הסרט באורך 216 דקות יצאה בשנת 1997.
We Can't Stop

וידאו קליפ

הקליפ לשיר בוים על ידי דיאן מרטל. ב-19 ביוני 2013 הוא יצא לאור ובתוך 24 השעות הראשונות שלו, זכה להצלחה גדולה וצבר 10.7 מיליון צפיות. נכון לאפריל 2017, השיר צבר 767 מיליון צפיות ולמעלה מ-2.8 מיליון לייקים. בקליפ ניתן לראות שיש מסיבה ושהאורחים עושים כל מיני דברים כגון: גולגולת מצ'יפס, יצירת הר שעשוי מלחם לבן, ושחיה בבריכה. הווידאו קליפ הועמד לפרסים רבים וקיבל כ-4 מועמדויות לפרסי ה-VMA ול-"פרס המוזיקה של יוטיוב לווידאו השנה", "פרס מוזיקת העולם לקליפ הטוב ביותר בעולם". ברשימה של עשרת סרטוני המוזיקה הטובים ביותר של 2013, רולינג סטון הציב את השיר במקום הראשון.

קידום והופעות

ביופ יציאתו של הסינגל השני מתוך האלבום, "Wrecking Ball" הופיעה סיירוס עם השיר בשיתוף הזמר רובין ת'יק בטקס פרסי ה-VMA. הופעה זו גרמה לביקורות חריפות שהוטחו נגד סיירוס על התנהגותה הפרובקטיבית וגררה לתלונות לערוץ MTV. במהלכה הופיעה בלבוש חושפני, ביצעה אקטים בעלי מיניות וולגרית ורקדה בצורה פרובוקטיבית.
אליעזר בן זכריה

רבי אליעזר בן זכריה פעל בפרובנס בסביבות המאה ה-12.
רבי אליעזר בן זכריה היה אחד מחמשת חברי בית הדין של נרבונה לצד רבי אברהם בן יצחק אב בית דין ואחרים. בשנת ד'תתצ"ד הוא חתום על גט יחד עם רבי משה בן יוסף.
ממשפחתו ידוע בתקופה מאוחרת יותר רבי יצחק בן מרדכי קמחי.
מאט סיידל

חיים אישיים

הוריו של קורקלן הם מורים בבית ספר. יש לו שני אחים, שאחד מהם צעיר ממנו בשם מייק, וגם הוא מתאבק, תחת שם הבמה "מייק סיידל". בשנת 2001, קורקלן נרשם ללימודי שיווק באוניברסיטת מיזורי, משום שהוא לא היה בטוח אם הוא יוכל להתפרנס כמתאבק. במהלך לימודיו הוא המשיך להתאבק, כשבשנת 2005 הוא סיים תואר ראשון בשיווק והחל לעבוד כסגן נשיא בחברת דואר קטנה בסנט לואיס, כשגם בזמן זה הוא המשיך להתאבק.

המעצר ביפן

ב-23 בספטמבר 2016, קורקלן נעצר בנמל התעופה הבינלאומי של קנסאי בגין חשד להברחת מריחואנה. לפי הרשויות המקומיות, קורקלן החזיק בשני גרם של מריחואנה נוזלית שהוחבאו בתוך סיגריה אלקטרונית. ב-13 באוקטובר, קורקלן הורשע באוסקה. ב-1 בדצמבר, דווח שקורקלן הודה באשמה והסכים לתקופת מבחן של שלוש שנים כפסק דינו. לאחר קיום המשפט, קורקלן שוחרר מהכלא וחזר לארצות הברית ב-12 בדצמבר.
מרווח סיסמי

מרווח סיסמי הוא מקטע בתחומו של העתק פעיל אשר לא אירעה בו רעידת אדמה לאורך פרק זמן ארוך יחסית, בהשוואה למקטעים אחרים בהעתק. ישנה תאוריה כי לאורך זמן, התזוזה לאורך ההעתק צריכה להיות זהה בכל המקטעים. לפיכך, סביר יותר שתתרחש רעידת אדמה במקטע שהוא "מרווח סיסמי" שכן חל בו תהליך ארוך של צבירת מאמצים.
אין תמימות דעים בקרב גאולוגים לגבי נכונותה של תאוריה זו.

דוגמאות

לפני רעידת האדמה לומה פריאטה שהתרחשה בצפון קליפורניה בשנת 1989, זוהה אזור זה כמרווח סיסמי שבו התרחשה פעילות סיסמית מעטה ביחס למקטעים אחרים בהעתק סן-אנדראס. בשנת 1989 התרחש במקטע זה רעש אדמה חזק בעוצמה 7.1 בסולם ריכטר.
בשנת 2004 זיהו חוקרים מקטע באורך 500 ק"מ במרכז שקע קוריל-קמצ'טקה שלא אירעה בו רעידת אדמה חזקה מאז 1780. בשנת 2006 התרחשה במקטע זה רעידת אדמה בעוצמה של 8.3 בסולם ריכטר, וכחודשיים מאוחר יותר התרחשה באזור רעידה נוספת בעוצמה של 8.2.
פאוסטו פרווידינו

פאוסטו פרווידינו (באיטלקית: Fausto Paravidino, נולד ב-15 ביוני 1976 בגנואה) הוא מחזאי, שחקן ובמאי איטלקי.
אחד מהמחזות שכתב הוא "פינאטס" (בהשראת סדרת הקומיקס פינאטס), העוסק בפסגת ה-G8 בגנואה של שנת 2001. 300,000 צעירים זרמו לגנואה כדי למחות נגד רעב, דיכוי ומלחמה ובעד צדק ושימור הסביבה. דיכוי ההפגנה על ידי המשטרה האיטלקית הזכירה ימים חשוכים. צעיר בן 23, קרלו ג'וליאני, נורה ונהרג, ונספרו מאות פצועים.
כמו כן פרוודיני השתתף בסרטים רבים כשחקן.
איאן זירינג

ביוגרפיה

זירינג נולד בניוארק, ניו ג'רזי למיקי ופול זירינג, הוא הצעיר מבין שלושה בנים ושני אחיו, ג'ף וברי גדולים ממנו ביותר מעשר שנים, בגיל 12 הוא החל להופיע בפרסומות ברדיו ובטלוויזיה, ב-1982 הוא סיים את לימודיו בתיכון וב-1988 סיים תואר ראשון באוניברסיטה.
ב-1990 לוהק לתפקיד סטיב סנדרס, בחור עשיר, פרוע, חצוף ופופולרי בסדרת הטלוויזיה בוורלי הילס 90210 העוסקת בחייהם של נערים ונערות, תושביה של השכונה בברלי הילס ליד לוס אנג'לס. סדרת הנעורים זכתה להצלחה בארצות הברית וברחבי העולם במהלכן של שנות התשעים. כוכביה, בהם גם זירינג הפכו לאלילי נוער. זירינג היה אחד מהשחקנים הבודדים ששיחקו לכל אורכה של הסדרה (1990 עד 2000).
הוא השתתף בעונה הרביעית של הגרסה האמריקאית של רוקדים עם כוכבים ושם הגיע עד למקום הרביעי, ב-2006 הפיק, ביים ושיחק בסרט קצר בשם "אדם נגד יום שני", הוא נבחן להחליף ברקר בהנחיית התוכנית "פחות או יותר" אך לבסוף הפסיד את התפקיד לדרו קארי, הוא הופיע בסדרות: ג'אג, אחיות או לא להיות, דירת המצוירים ונשואים פלוס.
מ-2013 משחק בסדרת סרטי הטלוויזיה "שארקנדו". באותה שנה, כשהוא בן 49, הצטרף למופע חשפנות עם הצ'יפנדיילס. ב-2018 התארח בסדרה "משפחת רעם". ב-2019 התארח בסדרה "היצור מן הביצה", ושיחק בסרט "משמר מאליבו" של נטפליקס.

חיים אישיים

זירינג נישא ב-1997 לדוגמנית ונערת הפלייבוי ניקי שילר וב-2002 הזוג התגרש. ב-2010 הודיע זירינג על אירוסיו לארין לודוויג, אחות במקצועה ובאותה שנה הם התחתנו, באפריל 2011 נולדה בתם, מיה לורן זירינג והיא נקראה על שם אמו המנוחה. בתם השנייה, פנה מיי, נולדה ב-2013.
טיילור ניקולס

ביוגרפיה

הוא נולד במרץ 1959 בעיר לואיוויל שבקנטקי. הוא החל במשחק מאז 1990 בסרט הדרמה המצליח "Metropolitan", מאת וויט סטילמאן. בסרט הוא תיפקד כצ'ארלי בלאק. הוא כיכב גם בעוד מסרטיו של סטילמאן כמו "Barcelona" מ-1994 וימי הדיסקו האחרונים מ-1998 לצידו של השחקן השותף כריס ייגמן.
לאחר מכן שיחק במספר סרטים, לרוב כשחקן משני, בין השאר בקונגו בתור ג'פרי וימס, הנשיא מאוהב של רוב ריינר בתור סטו, חדר לחץ משנת 2000 ובסרט פארק היורה 3 בו שיחק את מארק דגלר, בעלה של אלי סאטלר (לורה דרן), בשנת 2001. הוא הופיע לאחר מכן בסרט הפשע משנת 2007, אוויר לנשימה בתור אביה של סורו (שרה מישל גלר). ב-2011 שיחק בסרט "עלמות במצוקה" לצד גרטה גרוויג. לאחר מכן הופיע בשנת 2017 בסרט "Chappaquiddick", העוסק בפרשת צ'פקווידיק, בתפקיד המשפטן האמריקאי טד סורנסן. לצד הופעות בקולנוע הוא גם הופיע במספר סדרות טלוויזיה כמו: רצח במשיכת קולמוס, עיקר החדשות, שיקגו הופ, המשפט של איימי, CSI ובמחשבות פליליות.

חיים אישיים

מאז 1995 למרגריטה דה אגיליאור ולהם 2 ילדות.
מנדט

מנדט הוא ייפוי כוח הניתן למעצמה כלשהי לשלוט באופן זמני או חלקי על טריטוריה שאוכלוסייתה עדיין אינה בשלה לשלטון עצמי או שהוטלו עליה סנקציות מסוימות. משימת הנאמן להדריך, לחנוך, ולפתח את הטריטוריה כך שיתאפשר לאוכלוסייה לכונן שלטון עצמי בר קיימא. המנדט אינו מוגבל בזמן ואמור להסתיים כאשר התושבים מסוגלים לנהל את ענייניהם באופן עצמאי ולהקים מדינה.
לרוב מתייחסים למושג זה בהקשר לשיטת משטר המנדטים שפיתח חבר הלאומים, על פי סעיף 5 לאמנת חבר הלאומים. במסגרת מנדט חבר הלאומים נמסרו לניהול המעצמות המנצחות במלחמת העולם הראשונה, בריטניה וצרפת, טריטוריות שהיו בשליטת מדינות שהובסו במלחמה זו, במיוחד האימפריה הגרמנית והאימפריה העות'מאנית. כתב המנדט שהיווה בסיס למנדט הבריטי על ארץ ישראל שונה מהמנדטים האחרים שנוצרו על שטחי האימפריה העות'מאנית לשעבר בכך שהוא כלל בתוכו גם את הצהרת בלפור, שהבטיחה הקמת בית לאומי לעם היהודי. צרפת ובריטניה הן דוגמה למדינות עם מנדט.
האי הגדול של בראילה

גאוגרפיה

בכניסת הדנובה למחוז בראילה יש כמה איים, שמפצלים אותה לשלוש זרועות, זרוע קרמנאה (Brațul Cremenea) המכונה גם "דנובה החדשה" במערב, זרוע ולצ'יו (Brațul Vâlciu) במרכז, זרוע מצ'ין (Brațul Măcin), המכונה גם "דנובה הישנה" במזרח.
האי הגדול של בראילה נמצא בין הזרועות ולצ'יו ומצ'ין, אורכו כ-60 קילומטרים, רוחבו כ-20 קילומטרים ושטחו כ-71 קילומטרים רבועים. בין הזרועות ולצ'יו וקרמנאה הנמצאים כמה איים קטנים המכונים יחד האי הקטן של בראילה.
על האי הגדול של בראילה יש שני יישובים חקלאיים, מראשו (Mărașu) ופרקציי (Frecăţei), בהם חיים כ-5,000 תושבים. בתקופה הקומוניסטית היו באי חמישה מחנות לחינוך מחדש והאסירים עבדו בייבוש הביצות ובבניית סכרים וכך נוצרו באי 681.3 קילומטרים רבועים של אדמה חקלאית, כש-70.84 קילומטרים רבועים מושקים באמצעות תעלות ומוגנים על ידי סכר באורך 23.5 קילומטרים.
באי הוקמה מצבה לזכר האסירים הפוליטיים שמתו תוך כדי עבודתם בייבוש הביצות.
גרינפיס

גרינפיס ישראל

בישראל פעיל משרד גרינפיס המקומי כחלק מגרינפיס ים-תיכון שמאגד את טורקיה, ישראל וסניף העולם הערבי. הסניף הישראלי קיים מזה 20 שנה ובולט במיוחד במאבקים בנושא קידום אנרגיה בלתי מתכלה ולא מזהמת בישראל, מאבקים נגד שינויי האקלים וההתחממות הגלובלית, מאבקים להצלת הים התיכון מרעלים והקמת שמורות טבע ימיות, ובהשתתפות קמפיינים בינלאומיים להצלת יערות הגשם והקוטב הצפוני. בין פעילויותיו המוצלחות של גרינפיס בארץ: מאבק כנגד הקמתה של תחנת-כוח פחמית שנייה באשקלון, מאבק נגד הזרמת שפכים ובוצה לים התיכון, מניעת זיהום נחל קישון על ידי מפעלים, עידוד הפרדת פסולת על ידי העיריות הגדולות בישראל, מניעת שימוש ברעלים מסוכנים בתעשייה, מאבק נגד ניסוי מסוכן בהפקת נפט מפצלי שמן בשפלת יהודה, הסרת כל החסמים הבירוקרטים מהגגות הסולארים בישראל (ביטול הצורך בפתיחת תיק במס הכנסה, במע״מ, ביטול הארנונה המוגדלת על הגגות, ותחילת יישום שיטת ״מונה נטו״ להפקת אנרגיה נקייה לצריכה עצמית), מניעת הרחבת בתי הזיקוק בחיפה (גורם הזיהום הבולט בחיפה) לגודל של פי 3 מגודלם המקורי, ולאחרונה אף הארגון שכנע את שר האנרגיה יובל שטייניץ לסגור את היחידות הפחמיות בחדרה. הארגון גם מעודד העלאת מודעות בציבור הרחב לערכי השמירה על הסביבה והגנה על כדור הארץ ברמה הגלובלית והמקומית כאחד. הארגון נוקט מאבק יצירתי ובלתי אלים ומשלב זאת עם מחקר, לוביזם ועבודה ישירה מול מקבלי ההחלטות בכל הרמות. הארגון נתמך כלכלית על ידי אנשים פרטיים בלבד על מנת לשמור על עצמאות מוחלטת ואי תלות כלכלית ופוליטית ולהימנע מניגודי אינטרסים שעלולים לסכן את יכולתו לפעול למען טובת הכלל.
לואיזה חאנון

תחילת דרכה

חאנון נולדה בצ'קפה, שבמחוז ג'יג'ל למשפחת פלאחים. היא ברחה יחד עם משפחתה אל העיר ענאבה לאחר שבית הוריה הופצץ על ידי הצבא הצרפתי במהלך מלחמת העצמאות של אלג'יריה (1954-1962). היא הייתה האישה הראשונה ממשפחתה שלמדה בבית הספר. מכיוון שבאלג'יריה החילו מערכת חינוך חובה חינם, חאנון סיימה לימודי תיכון והמשיכה ללימודי אוניברסיטה וסיימה תואר ראשון. עבודתה המקצועית הראשונה הייתה במגזר התחבורה. חאנון המשיכה את לימודיה, וסיימה תואר במשפטים באוניברסיטת ענאבה, מהלך שאביה התנגד לו נחרצות. היא הצהירה כי "הזכות הזו לחינוך היא אשר תשנה מן הקצה אל הקצה את המעמד והייצוג של נשים בחברה שלנו, וגם אני תוצר שלה."

מפלגת הפועלים

לאחר המהומות של 1988, אלג'יריה אימצה מערכת רב-מפלגתית ב-1989, אשר אפשרה לחאנון להקים את מפלגת הפועלים. המפלגה נוסדה בשנת 1990 על פי הוראת ארגון הפועלים הסוציאליסטים. המצע העיקרי של המפלגה עסק במלחמת המעמדות בין מעמד הפועלים, או "המעמד המנוצל", לבין בעלי ההון, או "המדכאים". מפלגת הפועלים היא מפלגה עצמאית שתומכת בתנועה הלאומית האלג'ירית. חאנון שימשה כמנהיגת ודוברת המפלגה מאז היווסדה, ונבחרה כמזכירתה הכללית באוקטובר 2005. בשנת 2007, היו 23 מפלגות שהתמודדו בבחירות באלג'יריה.
היא ידועה בשל הגינוי שלה על פירוק ארגון החזית לגאולה אסלאמית, בתור מי שמשמיע קול בעד פיוס, ומי שיחד עם מפלגות אחרות, חתמה על פלטפורמת סנט'אג'ידיו "למען פתרון פוליטי למשבר האלג'יראי". את משנתה הפוליטית חאנון חידדה במהלך התקופה המוקדמת של עצמאות אלג'יריה: "כל המדינה הייתה עדיין הלומה ממלחמת השחרור, כולם דיברו על סוציאליזם, על צדק, על קדמה. אלג'יריה הייתה בשיא מאבקה האנטי-אימפריאליסטי... היינו לגמרי בסולידריות עם הפלסטינים, המאבק שלהם היה גם שלנו. היינו נגד האפרטהייד בדרום אפריקה, דיברנו על וייטנאם, גדלתי כמו כל הדור שלי באווירה המיליטנטית הזו, של המאבק".

מסעי בחירות

ניסיונה הראשון של חאנון לרוץ בבחירות לנשיאות ב-1999 נדחה על ידי המועצה החוקתית האלג'יראית. 
בבחירות לנשיאות של שנת 2004 היא הייתה לאישה הראשונה המועמדת לתפקיד זה בכל רחבי העולם הערבי. היא הייתה אחת מתוך שישה מועמדים שהוכרו על ידי המועצה החוקתית.
ב-2009 חאנון הייתה אחת מתוך 11 מועמדים בבחירות לנשיאות. המצע שלה כלל הגנה על עיקרון הריבונות הלאומית של אלג'יריה, וגינוי של מדיניות הליברליזציה וההפרטה של חברות ציבוריות. היא זכתה ב-4.22% מהקולות, שהיה מספיק לזכות אותה במקום שני בבחירות, אחרי עבד אל-עזיז בותפליקה שנבחר לקדנציה שלישית עם 90.24% מהקולות בבחירות, בהם האופוזיציה טענה לזיופים נרחבים.
בשנת 2014 היא רצה שוב, והפעם סיימה במקום רביעי, וזכתה רק ב-1.37% מהקולות. במסיבת העיתונאים היא השלימה עם התבוסה והכריזה כי הבחירות בוצעו כשורה, והפעם ללא כל הונאה. "בותפליקה זכה, אנשים בחרו ביציבות," היא אמרה.

פעילויות אחרות

חאנון היא חברה מייסדת של ארגון הפועלים והעמים הבינלאומי, שהוקם בינואר 1991. היא פועלת במסגרות בינלאומיות נגד הפרטה, בהגנה על איגודי עובדים, ומנהלת קמפיינים בעד מיסוד סטנדרטים בינלאומיים למקומות עבודה. היא חברה בוועדות של ארגון הפועלים הבינלאומי, כולל ועד אפריקה וועד נשים פועלות. היא הייתה חלק מקואליציית האיגודים שהתנגדה למלחמה בעיראק, שכללה את הקונפדרציה הבינלאומית של איגודי עובדים ערבים וקונפדרציית הפועלים הבינלאומית (EIT).
במרץ 2010 חברה לפעילות זכויות נשים נוספות בקריאה לביטול של חוק המשפחה האלג'יראי, על רקע כישלונו לספק הגנה נאותה לנשים.
תחנת הרכבת אחיהוד

היסטוריה

במסגרת עבודות ההכנה על התוואי בוצעו על ידי רשות העתיקות חפירות בדיקה יזומות. במסגרת עבודות אלו התגלו קברים, מכיוון שהמסילה הייתה אמורה לעבור באזור זה בחפיר, הקברים היו אמורים להיפגע. בשנת 2010, החל הליך תכנוני לפתרון הבעיה, החלופה שנבחרה הייתה הגבהת התוואי. כתוצאה מהשינוי הזה נדרש שינוי של תוכניות הביצוע לאורך של 5 ק"מ מסילה בדגש על תחנת אחיהוד שהוקמה במפלס גבוה יותר. השינויים במפלס המסילה לא פגעו במהירות התכן של המסילה, 160 קמ"ש, ואושרו על ידי אתרא קדישא, אך גרמו לעיכוב בפרויקט, ועלויות גבוהות מהמתוכנן.
אף שעיקר תכליתה של התחנה הוא לשרת את אזור התעשייה בר-לב, התחנה נבנתה מעט במרחק ובסמוך לצומת אחיהוד, משיקולים הנדסיים של שיפוע המסילה.

שרות רכבות בתחנה

בתחנת הרכבת עוצרות בשעות השיא רכבות בקו כרמיאל – באר שבע - מרכז ובקו כרמיאל – חיפה - חוף הכרמל. בשעות השפל עוצרות רכבות בקו כרמיאל - חיפה פעם בשעה בכל כיוון.
שמעון פובזנר

ביוגרפיה

פובזנר נולד ב-26 באפריל 1919 בפולטבה, בשנת 1923 עבר עם הוריו לברלין בירת גרמניה וב-1930, כשהיה בן 11, עלה לארץ ישראל. התגורר בתל אביב ולמד בה. בצעירותו, בשנת 1932, שיחק בתפקיד הראשי בסרט הקולנוע העברי הראשון (בבימויו של חיים הלחמי), "עודד הנודד".
בשנים 1937–1940 למד אדריכלות באקול ספסיאל ד'ארשיטקטור  בפריז (1937-40), ועם שובו לארץ למד ציור באולפן של פרנקל-פרנל (1940-41).
את דרכו המקצועית החל במשרד האדריכלים בבעלות אריה שרון ובנימין אידלסון (1944–1954, שם שימש כאדריכל בכיר. בעקבות זכייתו המשותפת עם עמיתו לעבודה אברהם יסקי על תכנון כיכר מלכי ישראל (כיום "כיכר רבין") בתל אביב וכיכר העצמאות בנתניה, פרשו השניים בשנת 1954 והקימו משרד עצמאי שפעל עד לשנת 1956, אך הותיר את חותמו באופן בולט במרחב הישראלי ובמהלכה זכו השניים בפרס רוקח לאדריכלות לשנת 1957. 
בשנת 1956 פתח משרד עצמאי, שבמסגרתו פעל עד 1976. באמצע שנות ה-70 הצטרף אליו בנו גדעון. פובזנר זכה בתחרות אדריכלים לתכנון בית החייל בתל אביב. בתחרות אחרת זכה לתכנון תיכון ליד"ה בירושלים, פרויקט שנחשב היה לאבן דרך בהתפתחות אדריכלות בתי ספר בישראל. עם האדריכל דוד רזניק תכנן את מכון ון ליר בירושלים.
פובזנר נפטר בתל אביב בגיל 80. מאז פטירתו ממשיך את פעילות משרד האדריכלים בנו, גדעון, המתמקד בתכנון מבני חינוך בכל רחבי הארץ. 
בשנים 2017-2015 הופקד ארכיונו של פובזנר בארכיון אדריכלות ישראל, וב-2018 יצא לאור בהוצאת דביר הספר "שמעון פובזנר, אדריכל" מאת צבי אלחייני ומיכאל יעקובסון המסכם את פועלו.