העורב (פואמה)

הָעוֹרֵב (באנגלית: The Raven) היא פואמה גותית מאת המשורר האמריקני אדגר אלן פו, שפורסמה לראשונה בינואר 1845. הפואמה ידועה במוזיקליות שלה, במצלול הייחודי ובאווירת האימים והכישוף שלה. במרכז הפואמה מפגש בין אדם שאיבד את אהובתו ובין עורב מדבר הפורץ לביתו דרך החלון ומתיישב על פסלה של אתנה שמעל הדלת. האיש מדבר עם העורב, וזה בתגובה עונה לו רק מילה אחת בכל פעם: Nevermore (מילולית: "לא עוד", תורגם לעברית על ידי ז'בוטינסקי "אל עַד-אֵין-דוֹר").

עלילת הפואמה

המספר חסר-השם יושב בביתו בליל דצמבר קר, ונזכר באהובתו שמתה, לנור. לפתע הוא שומע דפיקות מכיוון הדלת. הוא חושב שזהו אורח ופותח את הדלת, אך אינו רואה איש. הדפיקות חוזרות, והפעם מכיוון החלון. כאשר המספר ניגש לפתוח את החלון נכנס דרכו עורב שחור, המתיישב על פסל האלה היוונית אתנה שמעל הדלת. המספר מתפעל מהדרו האפל של העורב ומהתנהגותו האצילית, ושואל אותו לשמו. על כך עונה העורב: Nevermore. המספר רואה בכך סימן, ומתחיל לדבר עם העורב, כאילו היה ידידו. הוא שואל אותו שאלות, כמו האם הוא מתכוון ללכת ממנו, כפי שעשו כל ידידיו והאם עוד יזכה לאהוב. העורב רק חוזר על המילה Nevermore. המספר מתרגז על העורב וצועק עליו שיסתלק מביתו, אך העורב לא מש ממקומו, עד להתמוטטותו של המספר על הרצפה.

מבנה הפואמה

הפואמה מורכבת מ-18 בתים, שכל אחד מהם בנוי משש שורות. באופן כללי המבנה בשיר הוא של אוקטמטר טרוכאי – שמונה רגליים טרוכאיות בכל שורה, כשבכל שורה ההברה הראשונה מוטעמת והשנייה אינה מוטעמת. 
מבנה החריזה בשיר הוא ABCBBB, או AA-B-CC-CB-B-B, אם מתחשבים גם בחרוזים שבתוך השורות. בכל בית, החרוז B הוא עם המילה Nevermore. הסיומת Or- או Ore- מדגישה את אווירת האימה הגותית הנובעת מנושא השיר, והפכה לסימן ההיכר הבולט ביותר של הפואמה.

איורים

הוצאות רבות של הפואמה כוללות בתוכן איורים מאת מיטב אמני התקופה. ב-1858 יצאה אנתולוגיה של פו בבריטניה עם ציורים מאת ג'ון טניאל, שמפורסם באיוריו לספר "אליס בארץ הפלאות". מהדורה נוספת של השיר יצאה עם תחריטי העץ של האמן גוסטב דורה ב-1884 (שנפטר לפני יציאתה לאור).
בצרפת יצאה לאור מהדורה עם הטקסט באנגלית ובצרפתית (בתרגום סטפן מלרמה) עם ליתוגרפיות מאת הצייר אדואר מאנה.
במאה ה-20 יצאו מהדורות רבות של הפואמה, בין היתר עם איורים של אדמונד דולאק, אישטבן אורסוז וריאן פרייס.

תרגום לעברית

לפואמה תרגומים רבים לעברית. המפורסם שבהם הוא של זאב ז'בוטינסקי, תרגום הנחשב לאחד מתרגומי המופת לעברית. בתרגומו הצליח ז'בוטינסקי לשמור על כמה מהמאפיינים הבולטים ביותר של הפואמה: העלילה הגותית והמסתורית, המשלב הלשוני הגבוה, כולל מילים שלא היו בשימוש בעת התרגום, החריזה והמשקל, ובעיקר הביטוי החוזר לאורך כל הפואמה. ז'בוטינסקי בחר לתרגם את Nevermore ל"אל עד-אין-דור", כדי לשמור על הצליל המקורי '-וֹר', שכאמור, יש לו משקל רב באווירת השיר.
תרגום נוסף שיצא לאור לעברית הוא של המשוררת חנה ניר ("העורב ושירים אחרים", הקיבוץ המאוחד ומפעל תרגומי מופת 1997). ניר בחרה שלא לשמור על הצליל המקורי '-וֹר', ותרגמה את Nevermore לביטוי "שוב לא עוד". באחרית הדבר של הספר היא מספרת על ההתלבטות בין שמירה על הצליל ובין שמירה על המשמעות, ועל החלטתה להעדיף בסופו של דבר את המשמעות על פני הצליל. כך הצליחה לשמור על מבנה החריזה המקורי, כשתירגמה "nothing more" ל"לא עוד" ו"nevermore" ל"שוב לא עוד".
במרץ 2018 פרסמו ברי פרייזינגר ואסף לבבי תרגום לפואמה לעברית ישראלית, בה תורגם שמה של לנור ל"הגר" והעורב (עקעק בתרגומם) קורא "חלאס כבר!".

שיר בתרבות הפופולרית

בפרק המיוחד של הסדרה משפחת סימפסון לכבוד ליל כל הקדושים מקריאה ליסה את הפואמה לאחיה בארט. הומר נראה בדמות המספר, בארט בדמות העורב  וליסה ומגי הן שרפים. בארט משנה את הביטוי Nevermore לביטוי המפורסם שלו, Eat My Shorts. את השיר מקריא שחקן הקולנוע ג'יימס ארל ג'ונס.
סרט הקולנוע "העורב" וכן סרט ההמשך השלישי "העורב: תפילה מרושעת", המבוססים על קומיקס באותו שם מכילים התייחסות לפואמה. בסרט הראשון בדיוק לפני שאריק דרייבן מפוצץ את חנות המשכונות של גדעון, הוא מצוטט מספרו של פו. ב"תפילה מרושעת" מדובר בהתגרות של ג'ימי קוארבו ללוק, מנהיג כנופיית ארבעת פרשי האפוקליפסה.
בשנת 2012 יצא לאקרנים הסרט "העורב" בכיכובו של ג'ון קיוזאק כאדגר אלן פו. זהו מותחן אפל המציג אירועים בדיוניים שקדמו למותו של פו.
בסרט הקצר "וינסנט" מאת טים ברטון, מצטט גיבור הסרט וינסנט מאלוי בית מתוך הפואמה.
במחזה "הילכו שניים יחדיו" מאת א. ב. יהושע, המתאר את פגישתם של דוד בן-גוריון וזאב ז'בוטינסקי בשנת 1934 בלונדון, מדקלם ז'בוטינסקי את הפואמה בתרגומו, לבקשתו של בן-גוריון.
בסדרה "הפיג'מות", ישנו פרק בו אילן רוזנפלד מדבר על אדגר אלן פו ועושה סצנה דומה לשיר.
בתרבות ההיאבקות הבידורית בארצות הברית, ישנו מתאבק הנקרא "רייבן" ("העורב") בהשראת הפואמה של פו. הוא הסביר שבחר בשם זה מפני שקיבל השראה מהפואמה לצורה הגותית והאפלה של אישיותו. רייבן התאבק בארגונים ECW, WCW, WWF ו-TNA והיה לאחד מהאייקונים של שנות ה-90 של המאה ה-20. תמיד סיים את דבריו במשפט "Quoth The Raven, Nevermore" ("אמר העורב - לא עוד"), שחוזר בפואמה.
בספרו של עמוס קינן "את והב בסופה" ישנה התייחסות ל"עורב" בתרגומו של ז'בוטינסקי: "מדוע נדמה לי שהעורב אשר בחלוני אומר לי: אל-עד-לא-דור." (עמ' 27).
בסדרה בנות גילמור, ישנו פרק בו מתקיימת בעיירה אספה של אגודת חובבי אדגר אלן פו. לאחר הקראה דרמטית של הפואמה "העורב" בידי חקיין של המשורר עולה לבמה חקיין נוסף לביצוע שני של אותה הפואמה.