google/wiki40b huggingface dataset:
אלכסנדר ברזל

ביוגרפיה


ברזל נולד בשם אלכסנדר וַאש (בהונגרית: Vas Alexander) בשנת 1921 בבודפשט בירת הונגריה, בנם של אירמה ואוסקר ואש. בסתיו 1926 נולד אחיו הצעיר, טומי (לימים אמנון). ב-1939 הצטרף לתנועת הנוער הציונית "מכבי הצעיר" (מ-1941 "גורדוניה – מכבי הצעיר"), וסייע בקליטתם של חברי התנועה שהגיעו לעיר כפליטים מסלובקיה בעקבות מלחמת העולם השנייה.
בחודש אוקטובר 1942 נשלח למחנה עבודה. ביוני 1944 הצליח להימלט, והצטרף לפעילות המחתרתית של תנועתו. בסוף אותו חודש עזב את הונגריה ב"רכבת ההצלה" של ועדת העזרה וההצלה, שבמקום להגיע למדינה נייטרלית, הגיעה למחנה הריכוז בֶּרגֶן-בֶּלזֶן שבצפון גרמניה.
באותה שנה נישא לשושנה שטיינֶר, אף היא חברת "מכבי הצעיר" והמחתרת בהונגריה, בתם של רנֶה לבית קוּפְלֶר וליאו שטיינר, סוחר תבואות בן העיירה גלנטה (Galanta).‏
ברזל ואשתו שרדו את השואה, וכך גם הוריו ואחִיו. ובשנת 1945 עלה עם אשתו לארץ ישראל. הוא עִברת את שמו ל"ברזל" (כפירוש שמו ההונגרי).
בשנת 1947, לאחר שעברו הכשרה של הגרעין, היו השניים ממקימי קיבוץ צאלים, וב-1948 עלו עם כל הגרעין לשקם את קיבוץ כפר החורש, שננטש בעקבות מצור ממושך במלחמת העצמאות. בקיץ 1949 עלו לישראל אחיו ואשתו, והצטרפו גם הם לכפר החורש. בקיבוץ עבד ברזל בחקלאות, ניהל את בית ההבראה וכיהן פעמיים כגזבר. משנת 1952 ועד 1954 כיהן כמזכיר תנועת הנוער העובד מטעם מפא"י.
בהמשך קיבל תואר שני בפילוסופיה מאוניברסיטת תל אביב, ובשנת 1973 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת פרנקפורט ב-1973; הדיסרטציה הייתה בנושא "מושג ה'עבודה' בפילוסופיה בת-זמננו" (Der Begriff "Arbeit" in der Philosophie der Gegenwart).
משנת 1964 הרצה באוניברסיטאות תל אביב וחיפה ובמכללה האקדמית לחינוך של התנועה הקיבוצית, אורנים. בשנת 1980 התמנה כראש המחלקה ללימודים הומניסטיים ואמנויות בטכניון. בהמשך התמנה כפרופסור באוניברסיטת חיפה.
אלכסנדר ברזל נפטר בקיץ 2005, כחודשיים וחצי לאחר מות אחיו. בן 84 במותו.
בנו, ד"ר גבי ברזל, הוא מרצה לקולנוע במכללת אורנים. אשתו של גבי, פרופ' נְעימה ברזל, היא חוקרת השואה, זיכרון השואה והוראתה, ומרצה במכללת אורנים.
אלכסנדר מילושביץ'

קריירת מועדונים

מילושביץ' החל לשחק כדורגל בריסנה, עיר הולדתו, לאחר מכן עבר לשחק בואסלונדס. עד גיל 17 תופקד בעמדת החלוץ, לאחר מכן הועבר לשחק כקשר ולבסוף כבלם. בשנת 2010 החל לשחק בסגל הקבוצה הבוגרת ובמהלך העונה הבקיע חמישה שערים.
ב-1 בפברואר 2011 חתם על חוזה ל-4 עונות בקבוצת א.י.ק סולנה. בעקבות פציעתו של פל קרלסון במהלך ההכנות לפתיחת העונה קיבל מילושביץ' מקום בהרכב הפותח של הקבוצה. משחק הבכורה נערך מול קבוצת מיאלבי ובסיומו נבחר לשחקן המצטיין של המשחק. הצלחתו משכה את תשומת לבן של קבוצות שונות כגון ארסנל וליברפול. ורדר ברמן אף הציעה סכום של כ-600 אלף אירו, אך נענתה בשלילה. ב-22 באפריל 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בבעיטה מתוך עיגול האמצע של המגרש.
ב-7 בינואר 2015 חתם על חוזה לשלוש וחצי עונות בקבוצת בשיקטש תמורת כמיליון אירו, אך במהלך העונה שותף בשני משחקים בלבד. ב-1 בפברואר 2016 הושאל לקבוצת הנובר 96, ששיחקה בבונדסליגה על לסיום העונה. ב-17 באוגוסט חתם על חוזה השאלה לעונה אחת לקבוצת דרמשטאט 98.

נבחרת לאומית

אביו של אלכסנדר היגר לשוודיה מסרביה, כך שאלכסנדר מחזיק באזרחות כפולה. בשנת 2009 שיחק חמישה משחקים במסגרת נבחרת סרביה עד גיל 17. בשנת 2011 הוזמן על ידי הנס לינדבום, מאמן נבחרת שוודיה עד גיל 19 למחנה אימונים, בעקבותיו זומן גם לנבחרת עד גיל 21, בה שיחק במסגרת מוקדמות אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21. הוא שותף ב-11 משחקים והבקיע 2 שערים. במהלך האליפות שותף ב-4 משחקים והיה שותף לזכיית הנבחרת באליפות.
ב-26 בינואר 2016 ערך את הופעת הבכורה בנבחרת הבוגרת, כשעלה כמחליף במשחק הידידות מול נבחרת פינלד.
IPhone OS 2

דואר אלקטרוני

היישום עבור דואר אלקטרוני עבר מהפך לאחר עדכון ה-iPhone OS 2, כמו גם חל שיפור בשירות העברת הדואר למשתמשים ביישום. נוספה אף תמיכה בהצגת קובצי Microsoft Office, וכן גם בהצגת קובצי iWork. תכונות נוספות כוללות אף תמיכה ב"עותק מוסתר", מחיקת מספר הודעות בו-זמנית והיכולת לבחור בהודעות בתיבת הדואר היוצא.

אנשי קשר

סמליל מסך הבית של יישום אנשי הקשר התחדש בעדכון ה-iPhone OS 2 והוא מוצג בעיצובו החדש רק למשתמשי iPod Touch. עם זאת, נוספה האפשרות לחיפוש אנשי הקשר באמצעות תיבת חיפוש מתאימה המקלה על הדפדוף ברשימה ואף נוספה אפשרות להצגת אנשי קשר שנשמרו בכרטיס ה-SIM שהותקן ב-iPhone.

מפות

תכונות חדשות נוספו ליישום המפות בעדכון ה-iPhone OS 2.2. בין התכונות שנוספו נכללות הנוכחות Google Street View - תצוגת רחוב שנמצאת ב-Google Maps, חיפוש אחר מסלולים תוך שימוש בתחבורה ציבורית או תוך הליכה רגלית והיכולת להציג את הכתובת של סמן שהורד על גבי המפה.

מחשבון

בעת שהמכשיר מוטה לרוחב תצוגת המחשבון משתנה למחשבון מדעי הכולל פונקציות רבות יותר. עם זאת, סמליל מסך הבית של היישום עודכן.

הגדרות

יישום ההגדרות מאפשר כעת להפעיל מחדש את חיבור ה-Wi-Fi בעת שהמכשיר נכנס לפני כן למצב טיסה. אפשרות נוספת היא הפעלה או כיבוי של שירותי המיקום היישר מתוך היישום.

המחיר עבור iPod Touch

משתמשי iPod Touch דרושים לשלם 9.95 דולרים לצורך השגת עדכון ה-iPhone OS 2, בעוד שמשתמשי iPhone מקבלים אותו בחינם.
תחנת הרכבת בני ברק – רמת החייל

היסטוריה

עם קום מדינת ישראל לא היה קישור מסילתי מתל אביב צפונה אלא לכיוון לוד בלבד, דבר שמנע שירות רכבות בין תל אביב לצפון הארץ ובפרט לחיפה. המסילה הקרובה ביותר לצפון תל אביב הייתה מסילת הירקון שהסתעפה מהמסילה המזרחית ליד ראש העין והגיעה עד פתח תקווה. מסילה זו הוארכה בשנת 1949 בשבעה קילומטר נוספים לכיוון מערב לאורך נחל הירקון ובסופה נבנתה תחנת רכבת שנקראה "תל אביב צפון", להבדילה מתחנת הרכבת תל אביב דרום ששכנה אז מול בית הדר. התחנה נחנכה ב-20 בספטמבר 1949 יחד עם קו הנוסעים תל אביב - חיפה, שעבר אז ממזרח לשרון וגוש דן.
עם חנוכת מסילת החוף במאי 1953 חוברה מסילת הירקון למסילת החוף בצומת תל ברוך ותחנת תל אביב צפון המשיכה להיות התחנה הסופית בקו חיפה - תל אביב ותחנת ביניים בקו חיפה - ירושלים. כאשר נחנכה תחנת הרכבת תל אביב מרכז בנובמבר 1954, רק מספר רכבות בודדות שנסעו בקו חיפה – ירושלים המשיכו לעצור בתחנת תל אביב צפון. שם התחנה שונה לתחנת בני ברק, כיוון שנמצאה בשטח העיר בני ברק, אף שבקרב הציבור נותרה זמן מה מוכרת כתחנת תל אביב צפון. בתחנה נבנה מסוף מטען גדול עבור רכבות משא, כיוון שהיא סמוכה לאזור תעשייה, ועם חנוכת מסילת איילון בשנות ה-90 הופסק לחלוטין שירות הנוסעים בתחנה זו.
ב-3 ביוני 2000 נחנך קו הנוסעים תל אביב – ראש העין, כאשר במסגרת העבודות על הקו שודרגה מסילת הירקון ונבנתה מחדש "תחנת הרכבת בני ברק" שהיוותה תחנת ביניים בקו זה. בשנת 2006, בקרבת התחנה, נחנך גשר מבצע קדש מעל נחל הירקון ומסילת הרכבת. מעבר הולכי הרגל על המסילה לכיוון בני ברק נחסם והוחלף במדרגות לולייניות ממתכת שהוצבו בגשר.
בשנת 2016 השם "רמת החייל" הוסף לשם התחנה, והחלו עבודות על גשר כפול שייקשר את אזור התעסוקה של בני ברק ותחנת הרכבת עם הגדה הצפונית של הירקון ואזור התעסוקה ברמת החייל.

תיאור התחנה

בתחנה קיימים רציף אי אחד, רציף צד אחד צמוד לאולם הנוסעים, ושלוש מסילות המשרתות אותם. התחנה היא תחנת ביניים והתנועה ממנה אפשרית בשני הכיוונים.
אנרגיה ירוקה

אנרגיה ירוקה הוא כינוי כללי לסוגי אנרגיה אשר אינם מזהמים את הסביבה הטבעית. זאת בניגוד לתהליך הנפוץ ביותר של הפקת אנרגיה - בעזרת דלק מאובנים (כגון פחם, נפט וגז טבעי), אשר גורם לזיהום הסביבה ולפליטת פחמן דו-חמצני אשר תורם להגברת אפקט החממה.

אנרגיה ירוקה בישראל

בישראל נעשים מגוון שימושים בגורמי אנרגיה ירוקה. יחד עם זאת, מספר הפרויקטים עד כה בתחום זה במדינת ישראל נמוכים יחסית לנעשה במדינות אחרות והמדינה ממשיכה לשים את יהבה בדלקים מאובנים. בשנת 2008 החלה המדינה לתקן תקנות המעודדות שימוש באנרגיה סולרית ואף יצאה במכרז להקמת תחנות כוח כאלה בנגב.

אנרגיית רוח

בישראל הוקמו טורבינות רוח בגולן ברכס חזקה, ליד היישוב אלוני הבשן ובגלבוע ליד היישוב מעלה גלבוע. טורבינות אלה מספקות פחות מאחוז מצריכת החשמל בישראל. יש חילוקי דעות באשר לפוטנציאל של אנרגיה זו בישראל אך בכל מקרה לישראל אין פוטנציאל רוח גבוה יחסית למדינות אחרות.

אנרגיה הידרואלקטרית

אנרגיה הידואלקטרית היא אנרגיה חשמלית הפועלת בעזרת אנרגיית תנועה של מים שנופלים ממקום גבוה (בדרך כלל מסכר או ממפל גבוה) מאוד שמסבבים גלגל שיניים גדול שיוצר תנועת סיבוב של הטורבינה ושל המגנט בתוך סליל נחושת שיוצר אנרגיה חשמלית. נכון להיום, אין כמעט תחנות הידרואלקטרית בישראל ובמזרח התיכון. בישראל הנהר החזק ביותר בישראל הוא נהר הירדן והוא לא מספיק חזק כדי להפעיל את תחנה כזו, ולכן זה לא יעיל ולא משתלם כספית לבנות תחנות הידרואלקטריות בישראל.
הנרי דרייפר

חייו ופעליו

הנרי דרייפר נולד בארצות הברית, בנם של ג'ון ויליאם דרייפר, רופא, כימאי בוטנאי, ופרופסור באוניברסיטת ניו יורק ולנטונינה קאהטנו דה פריירה פאיוה גרנדר (Antonia Coetana de Paiva Pereira Gardner), בתו של רופאו האישי של קיסר ברזיל.
דרייפר סיים את לימודיי הרפואה שלו ב-1857 בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת ניו יורק, בגיל 20. הוא עבד תחילה כרופא בבית החולים בלוויו, ומאוחר יותר שימש כדיקן לרפואה באוניברסיטת ניו יורק (NYC). ב-1856 הוא התחתן עם אנה מרי פאלמר.
דרייפר היה אחד מגדולי הצלמים של החלל. ב-1872 הוא צילם את הספקטרום של הכוכבים שהראו קווי בליעה, והיה גם הראשון שצילם את ערפילית אוריון. ב-1880 הוא צילם גם את הקשת של צדק. ב- 1863, הוא צילם הרבה תמונות ירח באיכות גבוהה.
ב-1873 הוא פרש מהמחלקה לרפואה כדי לאפשר לעצמו לחקור.
דרייפר מת מדלקת ריאות בשנת 1882. אלמנתו מימנה את מדליית הנרי דרייפר שניתנה בעבור תרומות יוצאות דופן באסטרופיזיקה. 
מכתש קטן בירח נקרא על שמו.
בירקירקארה (כדורגל)

הופעות באירופה

הקבוצה הופיעה לראשונה בתולדותיה באירופה, בעונת 1997/98, אז הופיעה בגביע אופ"א והפסידה בסיבוב המוקדם הראשון לקבוצת ספרטק טרנבה מסלובקיה. הקבוצה חזרה לגביע אופ"א גם בעונה לאחר מכן, אז הפסידה בסיבוב המוקדם לקבוצת שחטאר דונייצק האוקראינית. גם בעונת 1999/00 הקבוצה שיחקה בגביע אופ"א, אז הפסידה גם הפעם, הפעם לקבוצת לינגבי בולדקלאב הדנית. בעונת 2000/01 הקבוצה שיחקה לראשונה בתולדותיה בליגת האלופות, אז הפסידה בסיבוב המוקדם הראשון לקבוצת קיי. אר. רייקיאוויק מאיסלנד.
בעונת 2001/02 הקבוצה חזרה לגביע אופ"א, אז עברה לראשונה בתולדותיה שלב במפעל אירופי כלשהו כאשר גברה בעזרת הפרש שערי חוץ על קבוצת לוקומוטיב טביליסי הגאורגית בסיבוב המוקדם והעפילה לסיבוב הראשון, אז הפסידה לקבוצה הרוסית דינמו מוסקבה. גם בעונה לאחר מכן הקבוצה חזרה לגביע אופ"א, אז הפסידה בסיבוב המוקדם לקבוצה האוקראינית מטאלורג זאפוריז'יה. בעונה לאחר מכן, עונת 2003/04 הקבוצה חזרה לגביע אופ"א, אז הפסידה לקבוצה ההונגרית פרנצווארוש.
בעונת 2004/05 הקבוצה חזרה לגביע אופ"א, אז הפסידה בסיבוב המוקדם לקבוצת פרטיזן טיראנה מאלבניה. גם בעונה לאחר מכן הקבוצה שיחקה בגביע אופ"א, אז הפסידה בסיבוב המוקדם לקבוצת אפואל ניקוסיה הקפריסאית. בעונת 2006/07 הקבוצה חזרה למוקדמות ליגת האלופות, אז הפסידה בסיבוב המוקדם הראשון לקבוצת B36 טורסהאבן מאיי פארו. בעונת 2008/09 הקבוצה שיחקה בגביע אופ"א, בסיבוב הראשון הקבוצה הפסידה לקבוצת היידוק ספליט מקרואטיה והודחה מהטורניר.
דייוויד וייסבורד

ביוגרפיה

וייסבורד נולד בברוקלין וגדל בגריינטק, פרוור של ניו יורק, במשפחה יהודית לא-דתית. בגיל 19 נישא לאשתו שלי, והחל ללמוד תואר ראשון בסוציולוגיה באוניברסיטת ברנדייס בבוסטון. במהלך לימודיו התקרב ליהדות. לאחר מכן פנה לעשות תואר שני ושלישי בסוציולוגיה באוניברסיטת ייל, במסגרת תוכנית מיוחדת שהתמחתה בסטייה ובפיקוח חברתי.
בשנת 1981 עלה לישראל לתקופה קצרה לבצע מחקר סוציולוגי באנשי גוש אמונים וחזר לארצות הברית לסיים את כתיבת המחקר.
בשנת 1983, כחוקר מטעם Verca הסתובב עם שוטרים ברחבי ברוקלין, ושקע במחקרו ברטגרס.
בשנת 1991 עלה לישראל.
בשנת 2010 זכה בפרס סטוקהולם לקרימינולוגיה.
בשנת 2015 זכה בפרס ישראל לחקר העבודה הסוציאלית והקרימינולוגיה.

מחקרו

במחקרו העלה וייסבורד טענה פורצת דרך שנקראת 'תאוריית הנקודות החמות'. התאוריה סוברת כי יש לחקור ולמגר את הפשע על בסיסו הפיזי-גאוגרפי, ולא על בסיסו האנושי-פסיכולוגי. בניגוד לגרסה המקובלת בעולם הקרימינולוגיה עד אז, שהפשע לא ניתן למיגור ומתרכז ב'שכונות רעות' המלאות בפושעים, הוא הוכיח שהפשע מתרכז בנקודות ובקטעי רחוב מסוימים, המתאפיינים בגורמי/מושכי פשע (כמו ברים או מלונות).
וייסבורד הראה שלפושעים ישנה תלות גאוגרפית, ולכן הצבת שוטרים ב'נקודות החמות' מורידה את רמת הפשיעה בנקודה החמה בפרט ובאזור בכלל באופן משמעותי.
שיטתו של פרופסור וייסבורד מנוהלת בהצלחה ברחבי העולם, בין השאר בישראל.
על מחקרו זכה להכרה בינלאומית נרחבת ולפרסים רבים, ביניהם פרס סטוקהולם - המקביל של פרס נובל לתחום הקרימינולוגיה.
תחנה מרכזית נהריה

מבנה התחנה

מבנה התחנה המרכזית כולל מספר של חנויות וקיוסקים ואת משרד חברת נתיב אקספרס.

שירותי אוטובוסים בתחנה

תחנת האוטובוס המרכזית של נהריה היא תחנת האוטובוסים המרכזית באזור מישור החוף הצפוני. בתחנה עוברים מדי יום מאות נוסעים במאות אוטובוסים, הן בקווים העירוניים בתוך העיר והן בקווים הבינעירוניים. מהתחנה יוצאים קווי אוטובוס בעיקר לגליל ולמטרופולין חיפה.
מהתחנה אין קווי אוטובוס לאזור המרכז, כיוון שבסמוך לתחנה ממוקמת תחנת הרכבת נהריה ממנה יוצאים קווי רכבת לתל אביב ולדרום, כלל קווי האוטובוס בתחנה מופעלים על ידי חברת נתיב אקספרס, למעט קו 909 לתל אביב הכולל נסיעה אחת על ידי אגד ופועל בשבת בלבד.
פרידריך פון דר היידטה

קריירה מוקדמת

פון דר היידטה נולד ב-30 במרץ 1907 במינכן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1925 התגייס פון דר היידטה לרייכסווהר, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-19, ובשנת 1926 הועבר לרגימנט הפרשים ה-18. בשנת 1927 החל פון דר היידטה בלימודי משפטים באוניברסיטת וינה, ולאחר מכן באוניברסיטת גראץ. לאחר מכן מילא תפקידים שונים בוורמאכט, וביולי 1939 מונה לקצין מטה במשרד המלחמה.

מלחמת העולם השנייה

ב-15 בינואר 1940 מונה פון דר היידטה לקצין מטה בדיוויזיה ה-246, וב-1 במרץ אותה שנה הועלה לדרגת האופטמן. לאחר המערכה על צרפת התנדב פון דר היידטה לצנחנים, ומונה למפקד פלוגה ברגימנט הצנחנים ה-3. בפברואר 1941 מונה למפקד הגדוד ה-1 של הרגימנט, ופיקד עליו במהלך הקרב על כרתים. עבור פעולותיו בכיבוש נמל חאניה, הוענק לו ב-9 ביולי 1941 עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. מאוקטובר 1941 הוא נלחם עם גדודו ברוסיה, וב-9 במרץ 1942 הוענק לו עיטור הצלב הגרמני בזהב. במרץ 1942 הועבר פון דר היידטה לאפריקה כחלק מחטיבת הצנחנים ראמקה, שם השתתף בקרב אל עלמיין. בתחילת 1943 חלה פון דר היידטה באורח קשה, והוטס לברלין לצורך טיפול. ב-1 במרץ 1943 מונה לקצין אג"ם בדיוויזיית הצנחנים ה-2, ובספטמבר אותה שנה נפצע קשה בהתרסקות מטוס, במהלך טיסת סיור מעל האי אלבה. לאחר החלמתו מונה ב-1 בפברואר 1944 למפקד רגימנט הצנחנים ה-6, ולחם עמו במהלך המערכה בנורמנדי. עבור הישגיו בהגנה על תעלת-אלברט בבלגיה, הוענק לו ב-30 בספטמבר 1944 תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ובסוף אוקטובר 1944 מונה פון דר היידטה על הקמת "בית הספר ללחימה של כוחות הצנחנים". במהלך הקרב על הבליטה פיקד פון דר היידטה על מבצע "שטסר" (Stösser, "נץ"), שכלל הצנחה של כוח צנחנים שכלל כ-800 איש, באזור צומת באראק מישל מצפון למאלמדי, במטרה לעכב את הגעתן של יחידות תגבורת אמריקאיות אל החזית מצפון. הכוח נועד להשתלט על הצומת, ששכן באזור הררי והיווה מעבר הכרחי על אחד מצירי התנועה המרכזיים שהובילו מהארדנים לכיוון ליאז', ולהחזיק בה במשך כיממה עד להגעת ראשי החץ המשוריינים של זפ דיטריך. אולם יחידתו לא הצליחה למלא את תפקידה והשפעתה על המבצע הייתה כמעט מבוטלת. היחידה הוצנחה בלילה בשטחי העורף של האמריקאים, ונתפזרה מחמת אש נ"מ כבדה עד כדי כך שלא הצליחה להתארגן. פון דר היידטה לחם עם קבוצה קטנה של לוחמיו מאחורי הקווים האמריקניים, וב-24 בדצמבר נפל בשבי האמריקני.

לאחר המלחמה

פון דר היידטה שוחרר מהשבי ביולי 1947, ובשנת 1951 מונה לפרופסור למשפט חוקתי ובינלאומי באוניברסיטת מיינץ. בשנת 1954 מונה לפרופסור למשפט בינלאומי, משפט מינהלי כללי, ומדעי המדינה באוניברסיטת וירצבורג, ובנוסף גם עמד בראש המכון למשפט צבאי באוניברסיטת וירצבורג. משנת 1956 עד 1971 הוא היה חבר של המוסד לחוק בינלאומי, ומשנת 1961 עד 1965 הוא כיהן כחבר מועצת המנהלים של המוסד הגרמני לחוק הבינלאומי. במקביל לעיסוקו האקדמי, פון דר היידטה גם טיפח קריירה צבאית בבונדסוור, ובשנת 1962 הועלה לדרגת בריגדה-גנרל במילואים. לאחר פרישתו התגורר פון דר היידטה בלנדסהוט, וב-7 ביולי 1994 מת, והוא בן 87 שנים.
מוחמד הלמי

ד"ר מוחמד הלמי (בערבית: محمد حلمي‏; 25 ביולי 1901, חרטום – 10 בינואר 1982, ברלין) היה חסיד אומות העולם ממוצא מצרי. נכון ל-2013, הוא הערבי הראשון והיחיד עד כה לקבל את האות.
בשנת 1922 החל הלמי לימודי רפואה בברלין. לאחר תום לימודיו וקבלת תואר הדוקטור לרפואה עבד במכון על שם רוברט קוך כאסיסטנט בברלין בו זכה להכרה רבה מצד המנחים שלו, העובדה כי לא היה ממוצא ארי אלא היה "חמית" (צאצאו של חם, בנו השני של נח המקראי), היוותה מכשול עבורו בקידומו המקצועי. עובדה זו, ועמדתו הביקורתית הגלויה כלפי ראשי המשטר הנאצי, הגיעו גם לאוזנם של אנשי הגסטפו וב- 1937 הוא פוטר מבית החולים, נאסרה עליו עבודה בבית חולים ציבורי כלשהו ואף נאסר עליו להינשא לארוסתו הגרמניה. ב-1939 נעצר הלמי עם אזרחים מצריים נוספים, אך הוא שוחרר לאחר כשנה בשל בעיות בריאותיות. ד"ר הלמי ופרידה שטורמן, אשה גרמניה מקומית, פעלו יחד בגרמניה הנאצית במטרה להציל משפחה יהודית במהלך השואה. ד"ר הלמי הוא המצרי הראשון המוכר כחסיד אומות העולם.

פעילותו בתקופת השואה להצלת יהודים

בתקופת פרוץ מלחמת העולם השנייה נאסר עקב אזרחותו הזרה, אך שוחרר לאחר תקופה קצרה. עם תחילתו של גירוש היהודים מברלין, בסוף שנת 1941, הסתיר הלמי את אנה בורוס ידידתו. הוא המשיך להסתירה עד תום המלחמה, גם בתקופות בהן נחקר על ידי המשטרה עקב התבטאויות ביקורתיות כלפי המשטר. הלמי סיפק מחבוא וסיוע חומרי גם לחלק מבני משפחתה של אנה בורוס, לבדו ובסיוע של ידידה. מתוך עדותה של אנה בורוס ליד ושם, הלמי הסתיר אותה בבקתה שלו בברלין, מה- 10 במרץ 1942 עד לסיום הקרבות. משנת 1942 לא היה לה קשר לעולם החיצון. ד"ר הלמי היה הרופא שלה והצליח להתחמק מכל החקירות של הגסטאפו, במקרים רבים הביא אותה הלמי למשך תקופת הסכנה למכרים, שם הייתה כמה ימים במסווה של אחיניתו מדרזדן. לאחר חלוף הסכנה בורוס הייתה חוזרת לבקתתו.

לאחר המלחמה

לאחר המלחמה נשאר הלמי בברלין, בה התגורר עד מותו. אנה ובני משפחתה היגרו לאחר המלחמה לארצות הברית, אך לעולם לא שכחו את מציליהם. בשנות ה-50 ובתחילת שנות ה-60 הם שלחו מכתבי תודה חמים לסנאט של ברלין על פועלם של מציליהם. מכתבים אלו נמצאו בארכיון בברלין ונמסרו למחלקת חסידי אומות העולם ביד ושם.

הכרה והנצחה

בשנת 2013 הכיר בו ארגון יד ושם כחסיד אומות העולם, והחל לתור אחר קרובי משפחתו כדי לכבדם בטקס ולהעניק להם את תעודת הכבוד ומדליית חסיד אומות העולם. בעזרת היסטוריונית גרמניה אותרו קרובי משפחתו במצרים, אך הם סירבו לקבל את האות מידי ישראל.  כעבור ארבע שנים איתרו ביד ושם את ד"ר נאסר קוטבי, שהוא בן אחיינו של הלמי. בתיווכה של הבמאית טליה פינקל שהביאה את קוטבי לברלין לצילומי סרט על הלמי, הוא ניאות לקבל את התעודה. ב-27.10.2017 הוענקו לו התעודה והמדליה בטקס מרגש במשרד החוץ הגרמני בברלין בנוכחות קרלה גרינשפן, בתה של אנה בורוס.
סיפור ההצלה של אנה בורוס בידי ד"ר מוחמד הלמי תועד על ידי הבמאית טליה פינקל בסרט תיעודי בשם "מוחמד ואנה - האומץ להציל", שהוקרן במוצאי יום השואה תשע"ז בערוץ הראשון. בסרט משולבים תמונות וקטעי ארכיון שנמצאו בארכיונים בברלין.
הסירקס

הסירקס (אנגלית: The Circus) הוא רחוב ג'ורג'יאני בעיר באת' שבסאמרסט, אנגליה. בניית הרחוב החלה ב-1754, והסתיימה כעבור 14 שנים. שמו של הרחוב נובע מהמילה הלטינית קירקוס, שמשמעותה טבעת, אליפסה או מעגל. חלקים מהרחוב הוכרזו כבניינים רשומים מדרגה I.
הרחוב מחולק לשלושה קטעים שווי אורך, וצורתו היא מרחב מעגלי המוקף על ידי בתים עירוניים גדולים. בכל אחד משלושת הקטעים יש כניסה מעוצבת, כך שבכל דרך דרכה ייכנס המבקר במקום הוא יראה מיד חזית מעוצבת.
הרחוב נודע בעבר כקינגס סירקס, והוא תוכנן על ידי האדריכל ג'ון ווד האב, שלא זכה לראות את יישום תוכניותיו מאחר שמת שלושה חודשים לאחר הנחת אבן הפינה. עבודתו הושלמה על ידי בנו, ג'ון ווד הבן. הסירקס היה חלק מחזונו של ג'ון ווד האב ליצור נוף אדריכלי קלאסי-פלדיאני בבאת'. הפרויקטים האחרים היו כיכר המלכה והפורום, שמעולם לא נבנה.
ההשראה של ווד הייתה הקולוסיאום ברומא, אך הסירקס פונה כלפי פנים, בניגוד לקולוסיאום שפנה כלפי חוץ. השראה נוספת למבנה הכיכר הייתה האתרים המגליתיים של סטונהנג' וסטנטון דרו, שווד האמין שהיו שרידים של מקדשים דרואידים. ווד היה משוכנע כי באת' הייתה מרכז ראשי לפעילות הדרואידים בבריטניה. הוא סקר את סטונהנג' שקוטר הסוללה החיצונית שלו הוא 99 מטרים ותכנן את הסירקס בקוטר של 97 מטרים על מנת לחקות זאת. שלושת הסדרים הקלאסיים (הסדר הדורי, הסדר המשולב והסדר הקורינתי) שימשו אותו לעיצוב חזית הרחוב בשלוש שכבות הנמצאות זו מעל זו. האפריז של האנטבלטורה הדורית מקושט במגוון טריגליפים וב-525 תמונות הכוללות נחשים, סמלי טבע, מכשירים המייצגים את המדעים והאמנויות, וסמלים של הבונים החופשיים. טיילת החומה (Parapet) מקושטת בסיומות אבן מחודדות. החלק המרכזי של הסירקס רוצף בסטים של אבנים, שכיסו את מאגר המים ששכן במרכז ושימש את הבתים.
חוזי החכירה הראשונים של המקטע הדרום-מערבי נחתמו בין 1755 ל-1767, במקטע הדרום-מזרחי בין 1762 ל-1766, ובמקטע הצפוני בין 1764 ל-1766. ב-1800 סגרו תושבי הסירקס את החלק המרכזי של החלל הפתוח באמצעות גן נוי. כיום מכוסה האזור המרכזי בדשא, ויש בו גם עצי דולב. במהלך הבליץ על באת' ב-1942 נהרסו בניינים אחדים בסירקס, ולאחר תום מלחמת העולם השנייה הם שוקמו ושוחזרו לצורתם המקורית.
אליס גולסן

ד"ר אליס גולסן (גולדשטיין) היא פיזיקאית ממשפחה יהודית, שפעלה בגרמניה בתקופה שבין שתי מלחמות העולם. מחקריה תרמו לפיתוח מכניקת הקוונטים המודרנית.

חייה

אליס גולסן נולדה בשנת 1889 בעיר ויסבאדן שבגרמניה, תחת השם אליס גולדשטיין. משפחתה הייתה משפחה יהודית חילונית. היא הצטיינה תמיד בלימודיה, והתעניינה במיוחד במתמטיקה. בשנת 1909 החלה ללמוד רפואה באוניברסיטת ברלין. היא סבלה בלימודי האנטומיה, ולאחר זמן מה היא פרשה מאוניברסיטת ברלין על מנת ללמוד מתמטיקה ומדעים מדויקים, בהם התעניינה מאז ומתמיד, באוניברסיטת היידלברג. ב-1915 היא סיימה את לימודיה בהיידלברג, והשלימה גם תעודת הוראה. היא עבדה כחלק מצוות ההוראה באוניברסיטה עד סוף מלחמת העולם הראשונה. במהלך השנים הללו היא נטבלה כפרוטסטנטית ושנתה את שמה לאליס גולסן. ייתכן מאוד שהשינוי נעשה על מנת להימנע מאפליה על רקע מוצאה היהודי.
ב-1920 עברה לאוניברסיטת פרנקפורט, שם עשתה דוקטורט בפיזיקה בהנחיית פרופסור ריצ'רד וואכסמות' (גר') ופרופסור וולטר גרלך . עבודת הדוקטורט שלה, שעסקה במדידת לחץ-אור, דרשה דיוק רב. אליס ערכה את המדידות בלילות, על מנת להימנע מהפרעות שנגרמו בשעות היום ממעבר הרכבות. במהלך היום היא לימדה. סביב 1920 שברה אליס את קרסולה. השבר לא החלים סופית מעולם ואליס נשארה צולעת כל חייה.
לאחר שהשלימה את עבודת הדוקטורט שלה גולסן המשיכה לגור בפרנקפורט, וככל הנראה המשיכה לעבוד במחקר ובהוראה, אם כי לא נמצאו מסמכים המוכיחים זאת. בתקופה בה גרה גולסן בפרנקפורט היא התגוררה בדירה עם ארבע שותפות. הן חיו בשיתוף כלכלי, ולאחר שאחת משותפותיה ירשה סכום כסף גדול הן עברו לנוי איזנברג , פרוור של פרנקפורט, וקנו מכונית. אליס למדה נהיגה והפכה לנהגת הקבוצה. יש לציין שבאותן ימים היה נדיר שכמה נשים יגורו יחד, ונדיר לא פחות שאשה תנהג במכונית.
בשנת 1937 אליס גולסן ניהלה רומן עם רודולף בינגל (גר'), שהיה אז המורה הפרטי של אחיה הצעיר ובכיר בחברת סימנס. ב-1938, עם התחזקות השלטון הנאצי והאנטישמיות בגרמניה, פוטרה אליס מעבודתה והחליטה לברוח מגרמניה. היא הגיעה לאנגליה שם עבדה למחייתה כעוזרת אצל משפחה מקנט. בינגל הבטיח שיבוא אחריה לאחר שיתגרש מאשתו, אך הוא מעולם לא עשה זאת. כאשר היא הבינה שבינגל לא עומד להגיע היא התאבדה בטביעה בנהר התמזה.

מחקר בפיזיקה

מחקרה החשוב ביותר היה עבודתה בתחום מדידת לחץ האור. המחקר היווה את עבודת הדוקטורט של אליס, ופורסם גם כמאמר בכתב העת Annalen der Physik. זו הייתה המדידה המדויקת הראשונה של לחץ האור, שקיומו הוכח בשנת 1900 על ידי פיוטר לבדב. הניסוי היה מהראשונים בתחום, ועזר לפתח את מכניקת הקוונטים המודרנית. ידוע שערכה מחקרים נוספים, בעיקר בתחום האופטיקה, אך הם לא נמצאו. ייתכן גם שחלקים מעבודותיו של פרופסור וולטר גרלך באותן שנים הם למעשה עבודתה של גולסן, אך אין לכך הוכחות.
הכוחות המזוינים של אזרבייג'ן

הכוחות המזוינים של אזרבייג'ן (באזרית: Azərbaycan Silahlı Qüvvələri) הוקמו (מחדש) על פי חוק הרפובליקה של אזרבייג'ן על כוחות מזוינים ב-9 באוקטובר 1991. הרפובליקה הדמוקרטית של אזרבייג'ן (ADR) יצרה במקור כוחות מזוינים משלה ב 26 ביוני 1918, אולם אלה פורקו אחרי שאזרבייג'ן הסתפחה לתוך ברית-המועצות, בשם הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האזרית מ-28 באפריל 1920. לאחר שברית המועצות התפרקה ב-1991-92 הכוחות המזוינים עברו שינוי והתהוו תוך שימוש בציוד ובסיסים סובייטים קיימים שנשארו על אדמה אזרית.
כוחות הישבה כוללים כ-57 אלף חיילים וקצינים (נכון ל-2016).
בחיל הים משרטים 2200 חיילים וקצינים. הוא מצויד בין היתר בספינות סער 4.5.
בחיל האוויר 7900 אנשים. הוא מצויד במטוסים ומסוקים מתוצרת ברית המועצות. לאחרונה נרכשו כלי טיס בלתי מאויש מתוצרת ישראל.