google/wiki40b huggingface dataset:
גבעות (אלון שבות)

גבעות היא התנחלות בגוש עציון שבהר חברון, בצלע המערבית ביותר של הגוש, סמוך לנחלין, ביתר עילית, ג'בעה ובת עין. מיקום ההתנחלות נועד לשמור על הדרך המחברת את הגוש לבית שמש ולישובי חבל עדולם וליצור רצף טריטוריאלי בין גוש עציון לקו הירוק. באופן רשמי גבעות מוגדרת על ידי מדינת ישראל כשכונה של אלון שבות, הרחוקה ממנה מספר קילומטרים, אך למעשה היא מתפקדת כיישוב קהילתי דתי עצמאי השייך למועצה אזורית גוש עציון. 
נכון לשנת 2018 מתגוררים במתחם הכפר הקהילתי בגבעות 45 משפחות]. המשפחות כולן קשורות לעמותת סדנת שילוב שהחל מחודש ספטמבר 2012 מפעילה במקום בית ספר לחינוך מיוחד, מוסד אותו ניהלה בהצלחה ובהערכה רבה שנים רבות בראש צורים. בנוסף מפעילה העמותה במקום פרויקט דיור ותעסוקה לבוגרים בעלי צרכים מיוחדים החיים במקום ומשולבים באופן מלא בחיי הקהילה. 
בשנת 2012 הוקמה בסמוך ליישוב חוות קשואלה.

הקמת היישוב

החלטת ממשלה על הקמת היישוב, יחד עם יישובים רבים אחרים, נתנה בדצמבר 1982, כשהיישוב נקרא "אנחילה". במקביל אושר בוועדת הכספים תקציב להקמת היישוב. גבעות הוקמה כהיאחזות נח"ל בכ"ה בתמוז תשמ"ד (25 ביולי 1984). היא נודעה בשמות הזמניים: אנחיל, עציון ה' ונחלין, וקיבלה את השם הקבוע גבעות מהפסוק "כי מראש צורים אראנו ומגבעות אשורנו".
בשנת תשנ"ז (1997) הוחלט לאזרח את ההיאחזות על ידי העברת ישיבת ההסדר שבות ישראל מאפרת למקום.
במשך כשש וחצי שנים הפעילה הישיבה את המקום, עד שחזרה למיקומה הקודם באפרת בעקבות הפרת הבטחות להמשך פיתוח המקום שניתנו לישיבה על ידי ההסתדרות הציונית העולמית, בעלת הזכויות על הקרקע. במשך שנים נוספות המשיכה הישיבה להפעיל את המקום. 
בראשית 2011 גרו בגבעות 11 משפחות בשכונת קרוואנים, רובם בוגרי ישיבת שבות ישראל וחלקם בוגרי ישיבות אחרות, בעקבות סכסוך בין חלק מהתושבים להנהלת ישיבת ההסדר, פינתה הישיבה את כל המשפחות שבאו למקום מכוחה. 
בשנת 2012 בתאום ובסיוע של מועצה אזורית גוש עציון אוכלס על ידי קהילת סדנת שילוב.
סדנת שילוב הוקמה כיוזמה חינוכית שנועדה לשלב ילדים עם צרכים מיוחדים בקהילה. עם השנים התגבשה סביב הסדנא קבוצת משפחות שראתה בשילוב דרך חיים ושאפה להקים קהילה משולבת שבמרכזה יהיו בית ספר ודירות המיועדים לבעלי צרכים מיוחדים. לאחר מספר שנים של פעולות ומגורים באתרים זמניים, אותר השטח בגבעות ובסיוע הרשות המקומית התמקמו המשפחות בגבעות.
כיום מתגוררות בישוב כ-40 משפחות .
במקום פועלים מעון, גני ילדים, בית כנסת, מקווה, בית קפה וחוות סוסים טיפולית.
ילדי היישוב לומדים בבתי הספר בגוש עציון. בנוסף, פועלות ביישוב 5 דירות עבור בוגרים עם צרכים מיוחדים, בית ספר לחינוך מיוחד וענפי תעסוקה הכוללים משק חי מפותח.
הדיירים בדירות עובדים ולומדים במהלך היום בסדנא ואחה"צ מנהלים חיי חברה עשירים כחלק מהקהילה. הם מתארחים אצל משפחות מלוות ועוזרים לארגון תפילות ופעילויות.
נכון להיום כל המבנים במקום טרומיים.
בפברואר 2012, אישר שר הביטחון את התב"ע המיועדת לכפר הקהילתי בגבעות, אם כי זהו אינו האישור הראשון, לפני כן ניתן אישור ב-2004 על ידי אותו שר ביטחון בקדנציה קודמת.

הרחבת ההתיישבות במקום

בדצמבר 2012 אושרה בנייה של כ-500 יחידות דיור במקום כשלב ראשון בדרך להפיכתו לעיר.
ביולי 2014 פורסם ששר הביטחון משה (בוגי) יעלון מקדם בניית יישוב בנקודה בתגובה לחטיפה ורצח של שלושה נערים ישראלים באזור. 
באוגוסט 2014 הכריז מתאם פעולות הממשלה בשטחים שהחל הליך הכרזה על 4000 דונם באזור היישוב כאדמות מדינה.
דניאלה דנבי-אש

ביוגרפיה

הוריה של דנבי-אש הם ממוצא פולני, שם משפחתו של אביה היה Pszkit (שְׁקִיט). לפני שהתחתנו החליטו אביה ואמה לאמץ להם שם בריטי, כל אחד מהם בחר שם לטעמו מתוך ספר הטלפונים והוסיפו מקף בין שני השמות.
דנבי-אש שולטת באנגלית, פולנית וצרפתית, שפה אותה למדה מסבתה, שגדלה בצרפת עד מלחמת העולם השנייה.
בגיל שנתיים החלה דנבי-אש ללמוד בלט, ובשלב מאוחר יותר למדה סטפס. מגיל 10 עד 16 למדה בכמה בתי ספר למשחק בהם Corona Academy.
הנסיון הראשון שלה בצילומים היה בהקלטת וידאו של שירי ילדים במסגרת "פיקוויק וידאו". כילדה שחקנית הופיעה בפרסומות לטלוויזיה, ואחר כך בתוכניות טלוויזיה כגון "Kevin & Co" ובסיטקום "Desmond's" של ערוץ 4. עוד השתתפה בפרק בסדרה "פשוט נהדרת" לצד ג'ניפר סונדרס וג'וליה סוואלה. הפריצה הגדולה שלה הייתה כשקיבלה את התפקיד 'שרה הילס' באופרת הסבון של ה-BBC "איסטאנדרס". דמות שגילמה עד 1999.
בשנת 2000 החלה דנבי-אש להשתתף בקומדיית המצבים "המשפחה שלי" כג'ייני הרפר. היא לא שיחקה בעונה הרביעית של הסדרה ב-2003, אך חזרה לתפקיד ב-2004. ביוני 2011 שודרה ב-BBC One העונה ה-11 והאחרונה של הסדרה.
ב-2004 כיכבה דנבי-אש לצדו של ריצ'רד ארמיטאג' בדרמה התקופתית "צפון ודרום", עיבוד לרומן באותו שם מאת אליזבת גסקל, וגילמה את גיבורת הרומן מרגרט הייל. ב-2006 שיחקה בתפקיד מרי בפרק "יוונים הנושאים מתנות" בסדרת המדע בדיוני "טורצ'ווד". תפקידים נוספים שלה בטלוויזיה היו בסדרות "Office Gossip",‏ "Rescue Me",‏ "Is Harry on the Boat?" ובפרק בסדרת המחזות "The Afternoon Play". ב-2005 השתתפה בתוכנית הרדיו הקומית "Ring Around the Bath".
ב-2007 שיחקה דנבי-אש בתפקיד מזכירתו של רוברט מקסוול בסרט "מקסוול", דרמה ביוגרפית בהפקת ה-BBC. בדצמבר 2008 השתתפה בסדרת הדרמה העל-טבעית "Crooked House", ובאוקטובר 2010 כיכבה בפרק בסדרת המתח של ITV "רציחות במידסומר".
באפריל 2009 השתתפה בפרק אחד בעונה הרביעית של הסדרה "ווטרלו רואד" בתפקיד המורה המחליפה ג'ם אלן. ב-2012 חזרה דנבי-אש להופיע בסדרה כמשתתפת קבועה בתפקיד לוריין דוניגן.
הלווייתן מבבל

הלווייתן מבבל היא טרילוגיית פנטזיה ישראלי מאת הגר ינאי השואבת השראה מהמיתולוגיה היהודית, הבבלית והשומרית. 
שני הספרים הראשונים בטרילוגיה, "הלווייתן מבבל" ו"המים שבין העולמות" פורסמו לראשונה בהוצאת כתר ספרים בשנים 2006 ו-2008. בשנת 2017 פורסמה הטרילוגיה במלואה כולל הספר השלישי, "המסע אל לב התהום", בהוצאה משותפת של ההוצאות אוקיינוס ומודן. 
הטרילוגיה נחשבת בעיני רבים כפורצת דרך בתחום ז'אנר הפנטזיה בישראל, וכאחת הדוגמאות הראשונות לספרות פנטזיה עברית שחדרה לזרם המרכזי הספרותי בישראל. 

הלווייתן מבבל

יונתן ואלה, ילדיו של דוקטור עמנואל מרגוליס, השוקד לשים קץ לכל מכאובי הלב והנפש של האנושות, עוקבים אחר גנב החודר למעבדתו של אביהם ומגיעים לממלכת בבל המסתורית – עולם שבו כישוף ומדע, שדים ומכונות, מתערבבים זה בזה. בבל נשלטת בידי מסדר הנלחם בנגע מחריד – מגפת הכתמים האפלים, שמקורה בתהום האורבת במים שמתחת לאדמה. בממלכה נפוצה שמועה על הגחתו של כוח חדש ומאיים המכונה "הלווייתן". אלה מוצאת את עצמה מעורבת בפרשת אהבה אסורה להילל בן שחר, גיבור העם, ואילו גורלו של יונתן מצטלב בגורלה של נין אורמוז, יורשת העצר המכשפה היפהפייה. אט-אט מתבררים ליונתן ולאלה מקומם ותפקידם בסדר הדברים.

המים שבין העולמות

בספר השני בטרילוגיה נאלצים האחים יונתן ואלה מרגוליס להתפצל במהלך המלחמה הפורצת בבבל בין תומכי המורדים לבין האחשדרפנים בהנהגתו של נסראדור המאיים. אלה מתלבטת בין זהותה האמיתית לבין התחפושת שתאפשר לה להישאר בקרבת אהובה הילל בן שחר, בעוד יונתן מגלה בהדרגתיות את כוחו המיוחד במינו שעלול למוטט לא רק את ממלכת בבל אלא גם את עולמנו. בינתיים יוצא הילל, מנהיג המורדים, למסע נואש אל עבר התהום, ואילו הנסיכה היפהפייה נין-אורמוז לומדת לפלס דרך בעולם אפל ואכזרי שאינו מוכר לה. ובמים שבין העולמות משייט לווייתן מסתורי ומטיל אימה.

המסע אל לב התהום

בספר השלישי בטרילוגיה מתייצבים הגיבורים הצעירים לקרב האחרון והגורלי מול האויבים הרודפים אותם. יונתן מרגוליס יורד אל התהום עם ידידו השד פזוזו בחיפוש אחר מרפא לגורלו האפל, המאלץ אותו להמיט אסון על אנשים רבים. הנער והשד יודעים כי התהום היא היחידה שמסוגלת לתקן את המעוות, אולם הדרך למעמקים מפתיעה ורבת סכנות. אלה, אחותו של יונתן, משלמת את המחיר על אהבתה האסורה להילל בן שחר, מנהיג המורדים, ונושאת בתוצאות. ואילו נין-אורמוז, קיסרית בבל המודחת, נאבקת למען ממלכתה ונלחמת בנסראדור הרשע ובצבא האחשדרפנים שלו.

השפעות ותגובות

ינאי ציינה כי הושפעה מטרילוגיית חומריו האפלים מאת פיליפ פולמן, וטרילוגיית ברטימאוס מאת ג'ונתן סטראוד.
דני ברזילי

ביוגרפיה

ברזילי נולד וגדל באשדות יעקב. שיחק בקבוצות הילדים והנוער של אגודת הפועל תל אביב.
בעונת 1966/1967 הצטרף ברזילי לקבוצה הבוגרת, ושיחק במדיה 9 עונות עד סיום עונת 1974/1975. בעונת 1968/1969 היה שותף לזכייתה של הפועל תל אביב בדאבל - גם באליפות וגם בגביע המדינה. עונת 1971/1972 הייתה עונת השיא של ברזילי, כאשר רשם ממוצע של 13.3 נקודות.
בעונת 1975/1976 עבר לאליצור תל אביב; בעונת 1976/1977 עבר ברזילי למכבי חיפה; בעונה לאחר מכן 1977/1978, רשם ברזילי את עונתו האחרונה בבית"ר תל אביב ולאחריה פרש מכדורסל.
בשנת 1986 אימן את קריית אונו בליגה הלאומית (הליגה הראשונה). לאחר שב-12 משחקים רשם 4 ניצחונות ו-8 הפסדים, הוחלף באברהם חמו.
בשנת 2009 אימן את הפועל תל אביב במשחקי ותיקים.

נבחרת ישראל

בשנת 1968 שיחק בנבחרת העתודה.
בשנת 1970 ייצג את ישראל במסגרת הנבחרת הבוגרת במשחקי אסיה. שיחק באליפות אירופה בכדורסל 1973.
סך הכל ערך 26 הופעות בנבחרת ישראל בהן קלע 117 נקודות.
קאלה

היסטוריה

מקורותיה של קאלה מעורפלים. העיר נוסדה כעיירת דייגים בסביבות המאה העשירית. ב-997 נכבשה על ידי רוזנות פלנדריה. בגלל מיקומה האסטרטגי, סימנה אותה ממלכת אנגליה כמטרה. ב-1347, לאחר מצור שנמשך אחד עשר חודשים, כבש אותה אדוארד השלישי מלך אנגליה.
ב-1372 הפכה העיר למחוז פרלמנטרי ששלח נציגים לבית הנבחרים בפרלמנט של אנגליה.
העיר כונתה "התכשיט הנוצץ ביותר בכתר האנגלי" הודות לחשיבותה במסחר הבדיל, העופרת, הבד ובעיקר הצמר: מתוך 12,000 התושבים, 5,400 עבדו בתעשיית הצמר. הכנסות המכס מהעיר היו שליש מהכנסות הממשל האנגלי. בעקבות כך, ראשות עיריית קאלה נחשבה למשרה יוקרתית ומוערכת, עד כדי כך שריצ'רד ויטינגטון היה הלורד ראש העיר של לונדון וראש עיריית קאלה בו זמנית ב-1407.
השלטון האנגלי בקאלה הגיע לסופו ב-7 בינואר 1558 כשהצרפתים, תחת הנהגתו של פרנסואה, דוכס גיז, כבשו את העיר. ההפסד התקבל על ידי מרי הראשונה מלכת אנגליה כאסון נוראי. כששמעה את החדשות, אמרה "כשאהיה מתה ופתוחה, תמצאו את קאלה בלבי". שמו של אזור קאלה שונה ל"מדינה שנכבשה מחדש" (צרפתית: Pays Reconquis).
הספרדים כבשו את העיר ב-1596 לאחר פלישה מכיוון הולנד, אך היא חזרה לשליטת צרפת בהסכם ורווין שנחתם שנתיים מאוחר יותר.
קאלה הייתה בחזית מול הממלכה המאוחדת בזמן המלחמות הנפוליאוניות. ב-1805 חנה בה צבאו של נפוליון שתכנן פלישה לבריטניה.
הבריטים שבו לקאלה במלחמת העולם הראשונה משום שהייתה סמוכה לחזית פלנדריה. נמל העיר היה אחד החשובים במלחמה הודות לאספקת הנשק והתגבורת שעברו בו. העיר כמעט הושמדה לחלוטין במלחמת העולם השנייה. במאי 1940 היוותה העיר יעד ראשי לכוחות הגרמנים הפולשים. 3,000 חיילים בריטים ו-800 חיילים צרפתים, בסיוען של ספינות הצי המלכותי הבריטי, שנלחמו לחימה עיקשת מול שתי דוויזיות משוריינות גרמניות בין 22 במאי - 27 במאי 1940, אפשרו את קיומו של מבצע דינמו, לחילוצם של קרוב לשלוש מאות וארבעים אלף חיילים בריטים דרך העיר דנקרק הסמוכה. לאחר כיבוש העיר, הוצב בעיר תותח על מסוג קרופ K-5 שכמעט והרס לחלוטין את אחת הערים הסמוכות, דובר (אנגליה).
בזמן הכיבוש הגרמני הפכה למפקדת הצבא הגרמני בחבל נור-פה דה קאלה וישבו בה כוחות רבים, מכיוון שהגרמנים האמינו שכוחות הברית יפלשו דרך נקודה זו. בפלישה לנורמנדי, הופצצה העיר במטרה לשבש את התקשורת הגרמנית ולאותת להם שהכוחות יפלשו גם למחוז זה לאחר כיבוש נורמנדי. את העיר שיחררו כוחות קנדים באוקטובר 1944.

כלכלה

קאלה הייתה עיר נמל חשובה במשך מאות שנים. ממנה יוצאת המעבורת המרכזית שמגיעה לאנגליה (לעיר דובר). התחנה הצרפתית של מנהרת התעלה נמצאת סמוך לקאלה, שישה קילומטרים מערבה ממנה.
מקור ההכנסה הראשי של העיר הוא הנמל אך קיימים גם מספר מפעלים, העיקריים מייצרים תחרה, כימיקלים ונייר. מקאלה יוצאת רכבת ישירה לפריז, בקו שאורכו 238 ק"מ.
עקב הבדלי המסים הגדולים בין בריטניה וצרפת על פריטים כמו משקאות חריפים וטבק, ניתן למצוא בקאלה בריטים רבים הבאים אליה ליום אחד לקניות.

אתרי תיירות

העיר ניזוקה במלחמת העולם השנייה, כך שקיימים מעט אתרים שנשתמרו מהתקופה שלפני המלחמה. לרוב התיירים, קאלה היא רק עיר מעבר בדרך למקומות אחרים.
במרכז העיר בולט בית העירייה (hotel de ville) שנבנה בסגנון הרנסאנס הפלמי. מול בית העירייה נמצא פסלו המפורסם של אוגוסט רודן, שועי העיר קאלה.
מפקדת הצבא הגרמני שנמצאת ליד תחנת הרכבת היא כיום מוזיאון מלחמה שפתוח לציבור הרחב.
ממערב לעיר נמצא ה"קוט ד'אופל", צוק מרשים שנמצא מול הצוקים הלבנים בצד האנגלי ושייך לאותו מערך גאולוגי.
בימים בהירים, בנייני קאלה נראים לעין לא מזוינת מהחוף האנגלי שבמרחק 34 ק"מ (21 מייל).
ג'רלדין סאמרוויל

ביוגרפיה

ג'רלדין אגניו-סאמרוויל נולדה במחוז מית' שבאירלנד וגדלה בהאי מאן. היא בתם של סר קוונטין צ'ארלס אגניו-סאמרוויל, ברונט שני, ומרגרט אפריל איירין, ליידי אגניו-סאמרוויל. אמה היא בתו של ג'ון דרומונד הברון ה-15 מסטריינג' (John Drummond, 15th Baron Strange). יש לה אחות מבוגרת ממנה אמיליה רייצ'ל ואח צעיר ממנה ג'יימס לוקט צ'ארלס אגניו-סאמרוויל.
מגיל 6 השתתפה סאמרוויל בשיעורי ריקוד, ובגיל 8 נשלחה לפנימייה בטרינג שבהרטפורדשייר (Arts Educational School), שם למדה בלט. בגיל 16 עזבה את בית הספר והמשיכה בלימודיה בלונדון.
את הכשרתה כשחקנית רכשה בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה. היא שיחקה בתיאטרון והופיעה בפרקים מסדרות טלוויזיה כגון "פוארו" לפי ספריה של אגאתה כריסטי ובסדרת בית החולים "Casualty". ב-1993 החלה להופיע בתפקיד ג'יין פנהליגון (Penhaligon) בסדרה "המפצח" שאותו גילמה עד מות הדמות ב-1995 והפכה לאחת הדמויות הזכורות ביותר בסדרה.
ב-1991 השתתפה בסדרת הטלוויזיה התקופתית "אריסטוקרטים" בתפקיד ליידי אמילי לנוקס. ב-2001 גילמה סאמרוויל את דמותה של ליידי סטוקברידג' בסרטו של ג'וליאן פלוז, פארק גוספורד. באותה שנה החלה להופיע בתפקיד לילי פוטר, אמו של הארי, בסדרת סרטי הארי פוטר, ושיחקה בכל אחד מסרטי הסדרה.
ב-2007 גילמה את דמותה של הסופרת דפנה דה מוריאה בסדרת דרמה של ה-BBC בשם "דפני". ב-2012 שיחקה בתפקיד ראשי במיני סדרה "הטיטאניק" בו גילמה דמות בדיונית בשם לואיזה, הרוזנת ממנטון.

חיים אישיים

בדצמבר 1998 נישאה לוויליאם אוסבורן-יאנג. לזוג יש שלושה ילדים, הבן הבכור קספר נולד במאי 2002, הבן השני ארתור נולד ב-2004 ובתם רוז נולדה ב-2007.
ספנות

ספנות היא התהליך הפיזי הכרוך בהובלת אנשים או מטענים בדרך הים. ספנות כוללת את מכלול הפעולות הכרוכות בעיסוק בכלי שיט. עם השנים התרחב המונח לתיאור של מכלול הפעולות הכרוכות בתובלה ימית, בהן העיסוק בהובלה יבשתית כחלק מהתהליך. כיום, בשל המורכבות שבהובלת הסחורות, בים, באוויר וביבשה, התפתח תחום הספנות לחלק מענף הלוגיסטיקה.

בישראל

הספנות במדינת ישראל, היא בין המפותחות בעולם, בעיקר בזכות סמיכותה של הארץ לצירי מסחר גלובליים בין אירופה, מדינות המפרץ וארצות המזרח הרחוק. ישראל היא אי גאופוליטי, המקיים 99% מפעילות הסחר שלו באמצעות הספנות].
לשכת הספנות הישראלית, מייצגת כ-60 חברות ספנות הפועלות בישראל, באמצעות נציגים או סוכנים. הפעילות הספנותית בישראל מתרכזת בנמלי המסחר הנמצאים בשליטת הממשלה באשדוד, בחיפה ובאילת ובנמל המספנות בחיפה, שהינו נמל פרטי. נמלי חדרה ואשקלון, משמשים את הספנות לצורך אספקת דלק ופחם. במהלך שנת 2021 עתידה להסתיים הקמתם של שני נמלים חדשים בישראל - נמל המפרץ בחיפה ונמל הדרום באשדוד.
My Prerogative

וידאו קליפ

הקליפ לגרסתה של ספירס בוים על ידי ג'ייק נאבה. הנושא בקליפ הוא חתונה בין ספירס לבין קווין פדרליין, בעלה לשעבר. הקליפ נבחר כקליפ הטוב ביותר של שנת 2004, על ידי מגזין המוזיקה, "הרולינג סטון". בקליפ בריטני מופיעה תחילה נוסעת עם מכוניתה וצוללת הישר לתוך בריכת שחייה. בהמשך הקליפ בריטני נראית כעסוקה בענייני החתונה ואף בסוף הקליפ היא מתחתנת בטקס רועש וצעקני. במהלך הקליפ מופיעות סצנות המצולמות בשחור לבן שבהן ספירס לבושה בבגד תחתון על מיטתה.
Higher Ground

משמעות המילים

בראיון רסמוסן מסביר כי השיר הוא על ניסיון לפתור קונפליקטים בדרכי שלום והימנעות משימוש באלימות.
השיר הוא גם על היכולת לקחת צעד אחורה ולפתור קונפליקטים בדרך אחרת מאשר רק לתקוע סכין בגבו של מישהו...יש בו חינוך לערכי היושר והשלום.
רסמוסן מסביר כי השיר מבוסס על התרבות הדנית המסורתית ובמיוחד על הוויקינג מגנוס ארלנדסון - מנהיג שבט בתקופתם המאוחרת.
הכנסייה האפיסקופלית של מרטין הקדוש

הכנסייה האפיסקופלית של מרטין הקדוש (St. Martin's Episcopal Church) היא כנסייה אפיסקופלית השוכנת ביוסטון שבטקסס, ארצות הברית, והקהילה שהיא משרתת היא בין הקהילות האפיסקופליות הגדולות בעולם. הכנסייה נבנתה מחדש ב-2004 בסגנון נאו-גותי.

הקהילה

הכנסייה נוסדה בידי הכומר ג'. תומאס באגבי ב-1 בספטמבר 1952. בתפילה הראשונה נכחו 125 אנשים. ב-1954 נרכשו בידי ועד הכנסייה 4 אקר בדרך סייג' ושם נבנה המבנה הראשון של הכנסייה, המכונה כיום "היכל המייסדים". ב-1959 הורחב המבנה ונוספו לו קפלה חדשה, טרקלין, משרדים וכיתות.
ב-1983, בגיל 72, פרש באגבי מהנהגת הכנסייה והוחלף בידי הכומר קלוד אי. פיין, שמונה לרקטור ב-28 באוגוסט 1983. פיין עמד בראש הכנסייה עד 1993, אז נבחר לבישוף הדיוקסיה האפיסקופלית של טקסס.
מספר המבקרים הממוצע בכנסייה בדרשות ימי ראשון עמד ב-2006 על 1,925 נפשות , שהוא הממוצע הגבוה ביותר בין הקהילות האפיסקופליות. מספר המבקרים נחשב על ידי רוב החוקרים למדד אמין לגודלה וחיוּתה של קהילה. במספר החברים הרשומים, הקהילה הייתה באותה שנה השנייה בגודלה בכנסייה האפיסקופלית.
בכנסייה היו חברים, בין השאר, נשיא ארצות הברית לשעבר ג'ורג' הרברט ווקר בוש ואשתו ברברה בוש. ב-5 בדצמבר 2018, לאחר מותו של בוש, נערך בכנסייה טקס האשכבה שלו.

אדריכלות

המבנה הנוכחי, שהחליף את המבנה הישן שבו שכנה הקהילה מ-1959, תוכנן על ידי משרד האדריכלים ג'קסון וראיין (Jackson & Ryan Architects) בסגנון נאו-גותי. הבנייה, שנמשכה ארבע שנים, הסתיימה ב-2004.
המבנה מבוסס על כנסיית אליזבתקירכה במארבורג שבגרמניה, הבנויה בסגנון גותי. הכנסייה בנויה מאבן אדומה. בחזית שני צריחים מחודדים פשוטים בעלי מבנה של פירמידה ריבועית, המתנשאים לגובה 57.3 מטר. בסמוך לכנסייה ישנו קלויסטר ובמרכזו גן. בתוך הכנסייה כ-36 חלונות ויטראז' מזכוכית צבעונית ועוגב. 
תוכנית המבנה של האדריכלים ג'קסון וראיין זכתה במספר פרסים ואף הופיעה על שערם של מספר כתבי-עת מקומיים בנושא הנדסה.
מבנה הכנסייה עולה בקנה אחד עם סגנון הבנייה האמריקאי, החל ממבני השלטון (הבית הלבן), שיאו בגני שעשועים (דיסנילנד ודיסניוורלד) והמשכו במבני ציבור ומגורים ברחבי ארצות הברית. בעקבות זאת, מבנה הכנסייה האפיסקופלית מבקש להחיות ולהוות המשך רציף לתקופת השיא שבה שלטה הכנסייה בסוף ימי הביניים באירופה. ייבוא זה מימי הביניים האירופאים אל העת החדשה בארצות הברית מהווה דוגמה מובהקת לסגנון הבנייה המאפיין את ארצות הברית מאז ימי הקמתה.
שליחי בהאא אללה

שליחי בהאא אללה (בפרסית: نخستین پیروان بهاءالله, או پیروان اولیه بهاءالله) הוא תוארם של תשעה-עשר ממאמיניו המוקדמים של בהאא אללה, מייסד הדת הבהאית. שליחי בהאא אללה מילאו תפקיד חשוב בהתפתחותה של הדת הבהאית במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, ומעמדם בעיני הבהאים דומה לזה של השליחים בנצרות או אלצחאבה באסלאם. התואר הוענק להם על ידי שוגי אפנדי, מנהיג הדת בין השנים 1921–1957.
דוד אמיגה

קריירה כשחקן

אמיגה החל את דרכו בקבוצת הנוער של מכבי יפו. בעונת 1975/1976, בגיל 16 בלבד, הוקפץ לקבוצה הבוגרת של המועדון. הוא נחשב לאחד מכשרונותיה הגדולים של מכבי יפו. בין משחקיו הגדולים והבודדים שתועדו, כבש שלושער לרשת הפועל חיפה בניצחון 6:2 של קבוצתו והוסיף 3 בישולים. באותה עונה כבש אמיגה שער מ-40 מטרים לשערו של אריה בז'רנו שוער הפועל תל אביב (כדורגל).
במחזור האחרון בעונת 1981/1982 כבש אמיגה שער ניצחון לרשת מכבי נתניה באצטדיון הקופסה, שער ששלל מנתניה את האליפות באחת מעונותיה הגדולות בהיסטוריה.
בשיא כוחו קיבל אמיגה מברק, בו זומן לסגל נבחרת ישראל בכדורגל. בשל התנהלות רשלנית מצידו, אמיגה לא נענה לזימון ולא התייצב לאימוני הנבחרת. בשל כך, פיספס את ההזדמנות לשחק במדים הלאומיים.
ארבעה מחזורים שיחקה מכבי יפו בלי דוד אמיגה. ארבעה מחזורים של יאוש, תיסכול ונקודת ליגה אחת. "כדורגלן פרובלמטי" - אמרו עליו. אתמול, בפתח-תקוה, הוא סגר לכולם את הפה. ב-25 הדקות ששיחק חירר אמיגה את הגנת הפועל פתח-תקוה וניצח לבדו, בפירוש לבדו, 1-3.
— מעריב 21.10.1984
בעונת 1982/1983 נרכש אמיגה ע״י מכבי תל אביב ב-275 אלף דולר, סכום שיא דאז, לבקשת מאמן הקבוצה דוד שווייצר. דרמה גדולה התרחשה סביב המעבר, שהוכרעה לבסוף בהחלטת בית המשפט המחוזי בתל אביב]. הנהלות מכבי תל אביב ומכבי יפו סיכמו ביניהם על העברת החלוץ, בעוד אמיגה עצמו, באותו ערב, סיכם עם הנהלת בני יהודה תל אביב בראשות האחים סולמי על העברתו לקבוצה בלא ידיעת מנהליו מיפו. עם ידיעת הדבר, פנו ראשי מכבי תל אביב ומכבי יפו אל האחים סולמי. לאחר סירובם לשחרר את החלוץ מהתחייבויותיו, הובא העניין בפני בית המשפט שפסק שאמיגה יהיה שחקן מכבי תל אביב. במסגרת אותו סיכום שהושג, עבר חברו לקבוצה משה אוננה לשחק בבני יהודה.
אמיגה הגיע עם קבוצתו החדשה לגמר גביע המדינה באותה עונה, כשהם מדיחים את מכבי חיפה בשלב חצי הגמר בדו-קרב פנדלים, לאחר 4:4 בסיום 120 דקות, במשחק שנבחר כגדול ביותר בכל הזמנים בכדורגל הישראלי. אמיגה בישל 3 שערים במשחק, והחמיץ בעיטת עונשין בדו-קרב הפנדלים, אך הצליח להעפיל לגמר עם קבוצתו לאחר ניצחון 4–5 בפנדלים. אמיגה לא הורשה לשחק בגמר בהוראת הצוות הרפואי בעקבות בעיות עיניים, ושם נחלה מכבי הפסד ליריבה העירונית הפועל תל אביב 3-2.
אף על פי שהגיע כהבטחה גדולה, לא הצליח אמיגה לממש את הפוטנציאל הגדול במדי מכבי. הוא סבל מבעיות ראייה, דבר שניסו להתגבר עליו בקבוצה בעזרת טובי רופאי העיניים, עדשות וטיפולים מיוחדים לתקופה, אך ללא הועיל. אמיגה הרבה להחמיץ, ולבסוף הסתבר ששיחק עם דלקות בעיניו. במדי הצהובים כבש 6 שערים בעונתו היחידה במועדון.
מאוחר יותר, לאור מחאת אוהדים להשבתו והתנהלות לא מקצוענית בעיני אנשי מכבי, חזר אמיגה ליפו. שם, במשך 3 עונות תחת המאמן מרדכי שפיגלר, ניצלה יפו מירידה במחזורי הסיום בזכות שעריו. בהמשך, עם הדרדרות ראייתו, שיחק בליגות הנמוכות בקבוצות לזרוס חולון, אור יהודה ונחלת יהודה עד פרישתו ממשחק פעיל ב-1987.
ארנולד יו מרטין ג'ונס

ארנולד יו מרטין ג'ונס (באנגלית: Arnold Hugh Martin (A.H.M.) Jones;‏ 9 במרץ 1904 - 9 באפריל 1970) היה היסטוריון בריטי חשוב של העת הקלאסית, במיוחד של שלהי הקיסרות הרומית.

חייו ועבודתו

עבודתו הידועה ביותר הייתה The Later Roman Empire, 284-602‏ (1964), עבודה היסטורית חשובה על רומא וראשיתה של האימפריה הביזנטית, היא פותחת בטטררך דיוקלטיאנוס ומסתיימת בקיסר הביזנטי מאוריסיוס. אחת מהביקורות המודרניות הנפוצות ביותר על עבודתו היא שהוא הסתמך באופן כמעט בלעדי על מקורות ראשוניים מהספרות והאפיגרפיה, מתודולוגיה ששיקפה את הכשרתו ההיסטוריוגרפית של ג'ונס. המחקר הארכאולוגי של התקופה אותה חקר היה בחיתוליו באותה עת, עובדה שהגבילה את המינון של הממצאים בהם הוא היה יכול להיעזר לצורך עבודתו.
הוא פרסם את ספרו הראשון, The Cities of the Eastern Roman Provinces, ב-1937. הוא מונה כפרופסור להיסטוריה של העת העתיקה בקולג' אוניברסיטת לונדון ב-1946. בשנת 1951 הוא עבר לאוניברסיטת קיימברידג' והחזיק באותה המשרה שם. ג'ונס נבחר לאקדמיה הבריטית ב-1947.
לפי המסופר ג'ונס היה קורא מהיר במיוחד והיה בעל זיכרון אנציקלופדי. הוא הסתייג משיחות חולין, דבר שהפך אותו לקר בעיני אלו שלא הכירו אותו, אולם תלמידיו כיבדו אותו מאוד. נמתחה עליו ביקורת על כך שהוא לא תמיד הזכיר עבודות של מלומדים קודמים בהערות השוליים של מחקריו, הרגל לו היה מודע והוא התנצל על כך במבוא לספרו הראשון. 
הוא הלך לעולמו כתוצאה מהתקף לב בשנת 1970 כשערך סבב הרצאות בסלוניקי.
מאז מותו של ג'ונס פחתה הפופולריות של עבודתו באקדמיה, בשל התרחבות המחקרים בנושא שלהי העת העתיקה, תקופה שלא הייתה קיימת כשדה מחקר נפרד בזמן חייו. עם זאת, חוקרים של העת העתיקה מזכירים לעיתים קרובות את תרומתו העצומה למחקר התקופה.
רון אהרוני

מחקר

את שלושת תאריו האקדמיים במתמטיקה קיבל בטכניון. את עבודת המוסמך, בשם "על תכונות רדון-ניקודים במרחבי בנך", בהנחיית דוד פ' ספר, הגיש בשנת 1975. את עבודת הדוקטור בשם "בעיות קומבינטוריות בתורת המטריצות", בהנחיית אברהם ברמן, הגיש בשנת 1979, ולאחר מכן עשה פוסט דוקטורט שנה באוניברסיטת ברנדייס ושנתיים ברידינג באנגליה.
במחקריו המתמטיים עסק בשידוכים בתורת הגרפים. בין השאר עסק בשידוכים בתחום האינסופי והציע (יחד עם קריספין נאש-ויליאמס ושהרן שלח) הרחבה למשפט החתונה עבור גרפים אינסופיים. כמו כן עסק בהיפרגרפים. הוכיח גרסאות של משפט קניג ומשפט מנגר לגרפים אינסופיים. ההשג הנכבד ביותר של אהרוני הוא הכללה טופולוגית של משפט החתונה של הול. הכללה שפתרה השערות קומבינטוריות שהיו פתוחות ושאין להן עד היום הוכחה קומבינטורית טהורה.
לאהרוני מספר ארדש 1.

הוראת המתמטיקה

בשנת 2000 התנדב ללמד מתמטיקה בבית ספר היסודי במעלות-תרשיחא. בעקבות זאת יצא ב-2002 נגד שיטת הוראת החשבון שהייתה נהוגה בישראל בשנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20, "שיטת הבדידים" ("הגישה התבניתית"), שהשתמשה במודלים כמו בדידים וזנבגופים במקום לימוד ישיר של משמעות פעולות החשבון. בשנת 2002 הקים ביחד עם אחרים את העמותה הישראלית לקידום החינוך המתמטי לכל שבין השאר פעלה לקידום שיטת הוראת החשבון של סינגפור בישראל.
אהרוני הוציא ספר על הוראת המתמטיקה עבור ההורים שנקרא "חשבון להורים".
ניסיונו ללמד מתמטיקה בהתנדבות בחטיבת ביניים נכשל לאחר שנתקל בבעיות משמעת חריפות של התלמידים.
בשנת 2010 יצא בביקורת יחד עם קבוצה של כ-30 פרופסורים למתמטיקה, כנגד תוכנית הלימודים בגאומטריה לחטיבות הביניים.

השקפתו על הדת

אהרוני הוא מבקר חריף של הדת בכלל, ורואה בה אויבת להיגיון. מבחינה פוליטית בהקשר זה, חבר למפלגת אור שהיא בעלת מצע חילוני מובהק.
חן ליבני

שירות צבאי

ליבני התגייס לצה"ל, ושובץ בגדוד 932 בחטיבת הנח"ל. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לגדוד 932 ומונה למפקד מחלקה. לאחר מכן שימש סגן מפקד פלוגה בגדוד 932. בהמשך מונה למפקד פלוגת החוד בגדוד 50. לאחר מכן הקים ופיקד על פלנ"ט נח"ל בין השנים 1991–1993. בהמשך שימש מפקד מחזור אימון מתקדם בבא"ח נח"ל. לאחר מכן מונה למפקד פלס"ר נח"ל בין השנים 1995–1997, והוביל אותה בלחימה ברצועת הביטחון בלבנון. 
בשנת 2000 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 932, והוביל את הגדוד בין היתר במבצע חומת מגן, את תפקידו סיים בשנת 2002. לאחר מכן שימש כסגן מפקד חטיבת הנח"ל. בשנת 2004 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד עוצבת ברעם. בשלהי כהונתו התרחש בגזרתו חטיפת החיילים אהוד גולדווסר ואלדד רגב, שהובילה לפרוץ מלחמת לבנון השנייה. במהלך המלחמה הוביל את כוחות החטיבה בלחימה בשורה של קרבות בקרבת הגבול, ובהם, קרב מארון א-ראס. בתום המלחמה קיבל הרמטכ"ל, דני חלוץ, את המלצת דו"ח ועדת אלמוג כי ליבני לא יוכל לשמש בעתיד בתפקיד פיקודי. לאחר מכן שימש כנספח זרוע היבשה בארצות הברית. בהמשך שימש כמפקד המרכז לאימונים טקטיים (מא"ט) במל"י בין השנים 2008–2010. לאחר מכן מונה למפקד מחוז ירושלים בפיקוד העורף בין השנים 2010–2013. בשנת 2013 מונה לראש צוות כו"כ (כשירות וכוננות) במשרד מבקר מערכת הביטחון.