google/wiki40b huggingface dataset:
מלון ממילא

היסטוריה ופעילות

המלון נמצא בבעלות קבוצת אלרוב של אלפרד אקירוב והוקם בשנת 2009. בשנת 1995 רכשה אלרוב מידי חברת לאדברוק, תחילה 50 אחוז ובהמשך את מלוא הזכויות בפרויקט מתחם ממילא. בשנת 2006 החלו העבודות באזור המסחרי של המתחם ובמחצית 2009 נפתח המלון ממילא. המלון ממוקם בצמידות למלון מצודת דוד שנבנה גם הוא על ידי קבוצת אלרוב, ושני המלונות מתפקדים למעשה כמלונות תאומים עם הבדלים דקים בלבד ביניהם. בנוסף בעת תקלת שירות נהוג בזוג המלונות לפצות לקוחות על ידי מתן אותו השירות במלון השני, לדוגמה במידה ובאחד המלונות בריכת השחיה סגורה זמנית מופנים הלקוחות לבריכת השחיה במלון השני, וכדומה.  
המלון ממוקם לצד שדרות ממילא - אזור בילוי וקניות וצופה אל עבר חומות העיר העתיקה, מגדל דוד ושער יפו. המלון נמצא צמוד לחומות העיר העתיקה, ליד כיכר ספרא (בית העירייה), ובאזור מרכז העיר. במלון מרכז ספא וכושר ומסעדה.
סלוצק

היהודים בסלוצק

סלוצק התפרסמה בכך שגרו בה בעיקר יהודים במאות השנים האחרונות, עד מלחמת העולם השנייה.
היהודים הוזכרו בה לראשונה ב-1583 כנציגים של השוק המקומי. ב-1766 היו בה כ-1577 יהודים. 
בסלוצק כיהנו מגדולי הרבנים במאות ה-17 עד ה-20, ששמם נודע למרחוק מעבר לגבולות קהילותיהם. הרב ברוך משקלוב כיהן בסלוצק כדיין וכרופא משנת 1797 עד פטירתו ב-1808. בתחילת שנת תרכ"ה (1864) נתמנה הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק לרבה של סלוצק במקום רבי יוסף פיימר שנפטר. בפסח שנת תרל"ה 1875, החליט הרב סולובייצ'יק להסתלק מרבנות סלוצק, עקב מסע רדיפות שהתנהל נגדו על ידי חלק מעשירי העיר, משום שהנהגתו התקיפה בעניינים ציבוריים לא נשאה חן בעיניהם. 
הרב יעקב דוד וילבסקי כיהן כרב בסלוצק החל משנת 1890 ויזם את הקמת ישיבת סלוצק - קלצק כסניף של ישיבת סלובודקה. הגרעין המייסד של הישיבה שנשלח על ידי הרב נתן צבי פינקל כללה ארבעה עשר בחורים, בהם הרב ראובן כץ, הרב אליעזר יהודה פינקל והרב יצחק רובנשטיין, כשבראש החבורה עמד הרב איסר זלמן מלצר. הרב איסר זלמן מלצר ירש את הרבנות של סלוצק מהרידב"ז כשזה עלה לארץ ישראל, וכיהן כרבה של סלוצק בין השנים 1903–1923. לאחר שהרב מלצר נמלט מברית המועצות בגלל רדיפות הקומוניסטים, החליפו הרב יחזקאל אברמסקי עד שנת 1930 עת גורש לסיביר.
בסלוצק גם נולדו יהודים מפורסמים רבים, בהם הרב ברוך בער לייבוביץ, הרב שאול ישראלי והסופר יצחק דב ברקוביץ. בתחילת המאה ה-20 חיו בעיר כ-10,200 יהודים, קרוב ל-80% מתושביה.

בשואה

ב-27 באוקטובר 1941, כוחות מיוחדים מהאיינזצגרופן הנאצי יחד עם בעלי בריתם הליטאים (ארבע פלוגות של משטרת העזר הליטאית מהבטליון ה-12 מקובנה) נכנסו לעיר עם הקצאה לחיסול האוכלוסייה היהודית תוך יומיים. היהודים הוקפו, הוצאו מבתיהם ונרצחו בהמוניהם ברחובות. כמו כן נרצחו גם רבים מהאוכלוסייה האתנית באזור. קרוב ל-4,000 יהודים נרצחו במשך יומיים וכן לא יהודים. ההרג ההמוני ללא הבחנה התבצע על מנת להזהיר את האוכלוסייה בבלארוס לא לפעול כנגד הכובשים הנאצים. אפילו הממשל האזרחי הנאצי בבלארוס זעם, לאחר שהשקיע מאמצים גדולים כדי לזכות בשיתוף פעולה של האוכלוסייה המקומית, בהתאם להוראות מהיטלר.
בד בבד, הוקם בסתיו 1941 גטו מוקף גדר תיל בעיר, בו רוכזו יהודיה הנותרים ויהודים שגורשו מיישובי הסביבה. גטו זו חולק לשני חלקים, ומעת לעת נרצחו בו חולים יהודים. באביב 1942 נרצחו בין 3,000 ל-4,000 מיהודי הגטו שבעיר ליד הכפר קרסנאיה סלובודה. בינואר 1943 הועסקו יהודי הגטו בבניית בית בושת לחיילים הגרמנים בעיר, תוך שימוש במצבות מבית העלמין היהודי בעיר. ב-8 עד 9 בפברואר 1943 נרצחו יתר יושבי גטו סלוצק באתר ההרג בקרסנאיה סלובודה.
יצחק מאיר חרל"פ

תולדותיו

נולד בראשון לציון, לרב חיים זבולון חרל"פ, רבה של ראשון לציון, ולרבקה, בת הרב אברהם דב שקול. למד בישיבה הקטנה "אור התלמוד" בתל אביב (שפעלה מטעם היכל התלמוד), ולאחר מכן בישיבת לומז'ה בפתח תקווה וישיבת חברון בירושלים, וכן בישיבת בית זבול של משפחתו. בהיותו בן פחות מ-18 הוסמך לרבנות על ידי הרב איסר זלמן מלצר, ולאחר מכן על ידי הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל והרב אליהו ראם. בשנת 1951 נישא למנוחה, בת הרב יצחק אפשטיין, שלימים כיהנה כראש מועצת יקנעם.
לאחר נישואיו שימש כרב בית כנסת בירושלים. בשנת תשט"ז (1955), בהיותו כבן 24, מונה כרבה של יקנעם. היה פעיל בתחומי הדת ביישוב והיה מרכז ארגון רבני עמק זבולון. לימים פרש מהרבנות ביקנעם בעקבות כתבי אישום שהוגשו נגדו, ועבר להתגורר בירושלים. היה רבם של המושבים הדתיים שורש ובית מאיר באזור ירושלים. מונה כרב הקונצרן אסם ושימש בתפקידו עד פטירתו בגיל 60.
בנו, הרב יעקב משה חרל"פ, מונה תחתיו כרב קונצרן "אסם".
בנו, הרב אליהו חרל"פ, שימש כרב משטרת ישראל.
יחיאל חזן

ביוגרפיה

חזן נולד בחדרה וגדל באור עקיבא לאב שעלה ממרוקו ואם שעלתה מטוניס. למד בבית הספר למלאכה בכפר חב"ד, וסיים תואר ראשון במנהל עסקים. מאוחר יותר היה ליושב ראש סניף הליכוד באריאל ולסגן ראש העיר. 
בבחירות לרשימת הליכוד לכנסת ה-16 ניצח חזן את משה פייגלין במאבק על המשבצת המשוריינת לנציג יש"ע, והוצב במקום ה-31 ברשימה. עיקר הקמפיין שלו בהתמודדות לרשימה לכנסת כוון למניעת כניסת פייגלין לרשימה. חזן נבחר לכנסת ה-16.
חזן הורשע בכך שבמהלך ההצבעות על חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל ב-29 במאי 2003, הצביע במקום חברת הכנסת ענבל גבריאלי, שמקום מושבה צמוד לשלו, במסגרת מה שכונה "פרשת ההצבעות הכפולות". בתחילה, ועדת הכנסת סירבה להסיר את חסינותו, בטענה שמדובר בנושא פנימי של הכנסת. נגד החלטת הוועדה הוגשה עתירה לבג"ץ, אלא שח"כ חזן החליט לבקש בעצמו את הסרת חסינותו. ב-26 בינואר 2004 הסירה ועדת הכנסת את חסינותו, לבקשתו, ומשפטו החל ב-30 בינואר 2005. ב-24 באפריל 2006 קבע בית משפט השלום כי חזן אשם בעבירות שיוחסו לו, וגזר עליו ארבעה חודשי מאסר שירוצו בעבודות שירות, וחודשיים מאסר על תנאי. חזן ערער על ההרשעה לבית המשפט המחוזי, ולאחר שזה קבע, בינואר 2007, כי לא נפל פגם בפסק דינו של בית משפט השלום, הגיש בקשת רשות ערעור לבית המשפט העליון. השופט סלים ג'ובראן, מבית המשפט העליון, קבע כי אין לתת רשות לערער על הכרעתו של בית המשפט המחוזי, וכי על חזן לרצות את עונשו.
ב-15 בנובמבר 2005 פורסם בגלי צה"ל שחזן צולם נכנס למחסן בכנסת, בו אוחסנו ראיות שקשורות למשפטו בנושא ההצבעות הכפולות. חזן הכחיש תחילה את הדברים בשיחה מגומגמת, אך מאוחר יותר הודה במעשה. המשטרה חקרה את הפרשה, והמליצה להעמיד את חזן לדין גם בפרשה זו.
ב-13 בדצמבר 2004, בעת נאום במליאת הכנסת בנושא מנהרות התקיפה של חמאס, אמר חזן כי "הערבים הם תולעים. בכל מקום הם תולעים. מתחת לאדמה, מעל לאדמה ובכל דרך. התולעים האלה פוגעים בעם היהודי זה מאה שנה ואנו מושיטים יד לשלום. כל עוד לא נבין שיש לנו עסק עם עם של מרצחים, טרוריסטים שלא רוצים אותנו פה, לא יהיה שקט".
בבחירות המקדימות לרשימת הליכוד לכנסת ה-17, נדחק חזן למקום ה-46 הלא ריאלי, וכתוצאה מכך לא נבחר שוב לכנסת, ובבחירות המקדימות לרשימה לכנסת ה-18, הוצב במקום ה-54 הלא ריאלי ברשימה. לקראת הבחירות המקומיות ב-2018 הודיע על כוונתו לרוץ לראשות העיר אריאל.
חזן הוא תושב אריאל, נשוי ואב לשלושה ילדים, בהם אורן חזן, שכיהן כחבר הכנסת העשרים מטעם הליכוד, והיום משמש יו"ר מפלגת צומת.
אנטי ניימי

קריירת המועדונים

ניימי החל את הקריירה שלו בשנת 1991 בקבוצת ה.י.ק. הלסינקי מליגת העל הפינית, ושיחק בשער הקבוצה למעלה מ-100 פעמים במשך ארבע שנים. הוא זכה עם הקבוצה באליפות פינלנד ב-1992. בשנת 1995 הוא עבר לפ.צ. קופנהגן הדנית, ולאחר שהפגין יכולת מרשימה במדי קבוצה זו בשתי עונות בהן שימש כשוערה, הוא הועבר למועדון הסקוטי גלאזגו ריינג'רס. ניימי הציג יכולת לא טובה במדי ריינג'רס, כולל ספיגת חמישייה בהפסד ליריבה העירונית סלטיק, ואיבד במהרה את מקומו כשוער הראשון של הקבוצה. הוא עזב את ריינג'רס לאחר שנתיים.
בקיץ 1999 חתם ניימי בקבוצת הארט אוף מידלות'יאן מאדינבורו, ששיחקה גם היא בליגה הסקוטית. ניימי הציג בתקופתו בהארט מספר תצוגות מרשימות שסייעו לקבוצה לבסס עת מעמדה כקבוצה הטובה ביותר בסקוטלנד מחוץ ל"אולד פירם". במשך שלוש שנות המשחק שלו בהארט הוא הפך לגיבור של אוהדי המועדון, ונודע בסקוטלנד בשל יכולתו המצוינת לעצור בעיטות עונשין. בנוסף, הוא השתתף עם הארט בתחרויות האירופיות של אופ"א.
לאחר שלוש עונות בהארט אוף מידלות'יאן, החליט ניימי לעבור לפרמייר ליג האנגלית והצטרף לסאות'המפטון בשנת 2002. הוא העפיל עם קבוצתו לגמר גביע ה-FA ב-2003 מול ארסנל, שבו הפסידה הקבוצה 1-0; ניימי הוחלף במהלך המשחק לאחר שנפצע מפגיעה של פול ג'ונס. במשחק מול פולהאם באותה עונה הוא עלה לכדור קרן של קבוצתו בתוספת הזמן בפיגור 2-1, והביא לשער של מיכאל סוונסון שהשווה את התוצאה. בעקבות יכולתו הטובה במדי סאות'המפטון מספר קבוצות בכירות בפרמייר ליג התעניינו בשירותיו של ניימי.
לאחר שסאות'המפטון ירדה לאליפות הפוטבול ליג בשנת 2005 וכשלה לחזור לליגה הבכירה בעונה שלאחר מכן, החליט ניימי לעזוב את הקבוצה. בינואר 2006 הוא חתם בפולהאם, ששיחקה בפרמייר ליג. הוא היה השוער הבכיר של הקבוצה עד לסיום אותה עונה.
גם בעונת 2006/2007 המשיך ניימי להיות השוער הראשון של פולהאם. במהלך עונה זו, בחודש ינואר 2007, הוא נפגע בראשו במהלך משחק כאשר התנגש עם חברו לקבוצה קרלוס בוקאנגרה, בעת שניסה להציל כדור. הוא נלקח לבית החולים ושוחרר ממנו באותו הלילה, ונקבע כי הוא יכול לחזור לשחק במהירות ושנגרמו לו נזקים קטנים בגיד ובשריר הצוואר בלבד. הוא נשאר כאופצייה הראשונה בעמדת השוער של פולהאם עד למרץ 2008, אז הוחלף על ידי קייסי קלר בשל פציעה. בספטמבר אותה שנה הודיע ניימי על פרישתו ממשחק בשל פציעה נוספת, הפעם בשורש כף היד.
באוגוסט 2009 חזר ניימי למגרשים באופן חלקי, כאשר חתם על חוזה בפורטסמות'. בפורטסמות' יועד ניימי לשמש כמחליפו של דייוויד ג'יימס בלבד, וכן לעבוד עם צוות מאמני השוערים של המועדון. במרץ 2010 עזב את הקבוצה מבלי ששיחק אף משחק במדיה.

נבחרת לאומית

ניימי שיחק לראשונה עבור הנבחרת הלאומית של פינלנד בשנת 1992, והיה חבר בסגל שלה למשך כ-15 שנים. במשך כמעט עשור הוא היה השוער הראשון של הנבחרת הלאומית. הוא הודיע על פרישה מהנבחרת בשנת 2005, אך חזר ב-2007 על מנת להשתתף במשחק ידידות של פינלנד מול נבחרת ספרד, שהסתיים בתיקו 0-0. בתקופתו בנבחרת הוא לא הצליח להעפיל עמה לאף גביע העולם או אליפות אירופה.
מתעסק

מתעסק הוא מושג הלכתי המתייחס לאדם העושה מעשה בלי כוונה לעשותו. המתעסק שונה מהשוגג, בכך שהשוגג מתכוון לעשות את המעשה, אך רק לא יודע שהוא אסור, או אינו צופה את תוצאות המעשה, בעוד המתעסק כלל אינו מתכוון לעשות את המעשה. 
ההלכה דנה בחיוב המתעסק העושה מעשה אסור וקובעת שבאיסורי שבת המתעסק פטור אף מהחיובים המוטלים על השוגג, בעוד בתחומים אחרים, כמו איסורי מאכלות אסורים, המתעסק חייב.

מתעסק באיסורים שיש בהם הנאה

באופן כללי, ההלכה קובעת שהמתעסק פטור מעונש. אולם בעבירות שיש בהם הנאה, כמו מאכלות אסורות ועריות המתעסק חייב. יש המסבירים זאת בכך שבעבירות אלו עיקר האיסור היא ההנאה וללא קשר לדרך בה המעשה נעשה, העובר על האיסור נהנה. החזון איש חולק על הדברים וסובר שאין ההנאה עיקר האיסור, אלא שמכיוון שהאדם נהנה מהעבירה המעשה נחשב למעשה למרות שהוא נעשה בלא כוונה.

מתעסק בשבת

לפטור המתעסק מעונש נוסף בהלכות שבת נימוק נוסף, בכך שאיסור התורה על מלאכה בשבת נוגעת למלאכת מחשבת, כלומר מלאכה כזו הנעשית מתוך מחשבה והכרה, ולא מלאכה הנעשית בטעות או כתוצאה מפעולה לא מכוונת. 
על כן, בהלכות שבת, לא רק אדם שאינו מתכוין למלאכה כלל נחשב מתעסק, אלא אדם שמתכוין למלאכה מסוימת המותרת בשבת, אך בטעות יצאה לו מלאכה אחרת האסורה בשבת נחשב למתעסק. דוגמה המובאת בגמרא היא אמרתו של רבא, שמי שהתכוין לחתוך חלק מפרי מסוים שכבר היה תלוש מהעץ ובטעות חתך פרי אחר שהיה מחובר לארץ, אינו חייב קרבן חטאת על מלאכת קוצר, מכיוון שאין זו מלאכת מחשבת.
עם זאת, העושה בשבת חבורה או פצע ללא כוונה אינו פטור כדין מתעסק, מכיוון שמקובל כי העושה חבורה חייב למרות שהיא לא מלאכת מחשבת, ולכן מקלקל או עושה מלאכה שגרם לפצע חייב חטאת אם הדבר נעשה בשוגג.

מתעסק במצוות

על פי החילוק בין עבירות שיש בהם הנאה לעבירות שאין בהם הנאה, קיים אותו חילוק גם בין מצוות שיש בהם הנאה לכאלו שאין בהם הנאה, ולכן אדם שאוכל מצה בכפייה יצא ידי חובתו, ולפי מי שסובר שמצוות אינן צריכות כוונה, גם אדם שתוקע תקיעת שופר בראש השנה כדי לשיר יצא ידי חובתו, למרות שהוא נחשב ל"מתעסק". האבני נזר מוסיף שמסיבה זו הלומד תורה יצא ידי מצוות תלמוד תורה גם אם הלימוד הוא לא לשם המצווה אלא לשם סיבה צדדית, מכיוון שהאדם נהנה בשעת הלימוד והתורה משמחת אותו.
רבי חיים סולובייצ'יק מסביר את פסקו של הרמב"ם, שפוסק כי למרות שהכוונה בתפילת שמונה עשרה מעכבת רק בברכת אבות, אם האדם אינו מכוין בשעת תפילתו כלל שהוא עומד לפני המלך, אין תפילתו נחשבת לתפילה כלל. "ונראה דכוונה זו אינה מדין כוונה רק שהוא מעצם מעשה התפילה, ואם אין לבו פנוי ואינו רואה את עצמו שעומד לפני ה' ומתפלל אין זה מעשה תפילה, והרי הוא בכלל מתעסק דאין בו דין מעשה. ועל כן מעכבת כוונה זו בכל התפילה, דבמקום שהיה מתעסק דינו כלא התפלל כלל, וכאלו דילג מלות אלה".

מתעסק חלקי

ישנה צורה מיוחדת של מתעסק, כאשר האדם ליקט את הדבר שאותו הוא התכוין ללקט מתחילה, אלא שבין כך ובין כך כשהושיט את ידו הוא שכח מה רצה, ובטעות חשב כי הוא צריך דבר אחר, אבל בטעות נשלחה ידו את הדבר שאליו שלח את ידו, כך שמצד אחד נעשתה כוונתו הראשונית, ומצד שני הפעולה עצמה הייתה ללא מחשבה. רבי אליעזר סובר שמכיוון שנעשתה כוונתו, אין הוא נקרא מתעסק, אך רבי יהושע סבור שגם אז הוא פטור מכיוון שלא נעשתה מחשבתו, ורק באופן ששני הדברים, זה שטעה בו וזו שהתכוין לכך היו מאותו מין ממש, אין טעותו נחשבת לטעות כלל, מכיוון שלמעשה לא טעה ממחשבתו הראשונית, שכן אין חילוק בין פרי זה לפרי אחר.
שנדי פינסי

ביוגרפיה

פינסי נולדה במיזורי ללינדה ופטריק פינסי. היא סיימה תואר ראשון בפסיכולוגיה באוניברסיטת לינדנווד. היא דיגמנה לסוכנות פורד והתחרתה במספר תחרויות יופי.

תחרויות יופי

ב-1999 התחרתה ב"מיס מיזורי ארצות הברית" והגיעה למקום השני. ב-2001 התחרתה ב"מיס מיזורי אמריקה" והגיעה למקום השלישי. באותה השנה התחרתה שוב ב"מיס מיזורי ארצות הברית" והגיעה גם פה למקום השלישי. 
ב-2002 השתתפה שוב ב"מיס מיזורי אמריקה" וניצחה בתחרות. ב-2003 התחרתה ב"מיס אמריקה" ולא צלחה להגיע למקומות הגבוהים. ב-2004 השתתפה בפעם השלישית בתחרות "מיס מיזורי ארצות הברית" וזכתה בה. באפריל אותה שנה נבחרה למיס ארצות הברית בטקס שנערך בתיאטרון קודאק. בתחרות מיס תבל נבחרה לסגנית הראשונה.

אחר

ב-2002 היא פירסמה ספר ילדים שכתבה העוסק בשילוב ילדים עם מוגבלויות בחינוך עם ילדים רגילים.
ב-2005 החלה להנחות את שעשועון הטלוויזיה "לינגו" והופיעה בפרק של התוכנית המתמחה.
ב-2007 התחרתה בתוכנית "רוקדים עם כוכבים" והודחה בשלב השני.
ב-2010 שיחקה בסרט הטלוויזיה "Sharktopus" לצד אריק רוברטס.
ה. ג. עם בקבוק בידה ואובניים

תיאור

הדפסה של הדוויג גרוסמן - "ה. ג. עם בקבוק בידה ואובניים" היינו דיוקן עצמי של האמנית משנת 1953. העותק הנמצא בעזבון האמנית מודפס על גיליון בגובה 36 ס"מ, וברוחב 27.8 ס"מ. גרוסמן בחרה להציג את עצמה כקדרת ודמותה ניצבת במישור קידמי של הקומפוזיציה. היא אוחזת בידה בקבוק בעל צוואר ארוך וידית. ברקע מופיע הסטודיו של האמנית שבמרכזו אובניים שעליהם צנצנת חרס או כד. שלושה כדים גבוהים ניצבים אף הם ברקע, והם מונחים על מדף או שולחן. הפער בין המישורים, כמו גם החיתוך החד של פני הדמות, מעניקים ליצירה אקספרסיביות המתבטאת גם בעיצוב הפנים והידיים.
דן בוס

ספורט

בעיר משחקות בין היתר קבוצת הכדורסל דן בוס, אחת הקבוצות הבכירות במדינה שמחזיקה בשיא האליפויות בליגה ההולנדית, וקבוצת הכדורגל דן בוס.
הכל בראש

הכל בראש הוא פרויקט חברתי ללא מטרת רווח שייסדו גוגל ישראל ובית איזי שפירא, המאפשר לאנשים עם מוגבלות מוטורית בידיים לתפעל סמארטפון וטאבלט באמצעות תנועות ראש, ללא מגע יד.

הקמת הפרויקט

הכל בראש הושק בראשית שנת 2016, עת הכריזו גוגל ובית איזי שפירא על מבצע חלוקה בחינם של טכנולוגיה חדשנית שפיתחה חברת הסטארטאפ הישראלית Sesame Enable, המאפשרת לתפעל סמארטפון וטאבלט באמצעות תנועות ראש. במחצית הראשונה של שנת 2016 הצטרפו להכל בראש 500 משתתפים, ביניהם חולי אי.אל.אס, דושן, טרשת נפוצה, שיתוק מוחין וכן נפגעי עמוד שדרה. 
הקמת הפרויקט התאפשרה לאחר ששיתוף הפעולה בין גוגל לבית איזי שפירא זכה בסוף שנת 2015 למענק בסך מיליון דולר מהזרוע הפילנתרופית העולמית של גוגל, Google.org. את הפרויקט מנהל רון קורמוס, לשעבר עיתונאי ״ידיעות אחרונות״ ו״הארץ״ ובין מייסדי יוזמת זיכרון בסלון.

פעילות הפרויקט

פרויקט הכל בראש מבוצע בשיתוף פעולה עם משרדי הממשלה הרלוונטיים, בתי החולים, העמותות והארגונים הפועלים למען אוכלוסיית הנכים בישראל. צוות הפרויקט, המונה 15 אנשי צוות הפרוסים בכל רחבי הארץ, מחלק את הטכנולוגיה של Sesame Enable לכל ישראלי שזקוק לה. החלוקה כוללת סדרת הדרכות ובנוסף מוענקים למשתתפים שירותי תמיכה והנגשה על ידי צוות המטפלים של בית איזי שפירא.
הטכנולוגיה של Sesame Enable מבוססת על אפליקציה הניתנת להפעלה באמצעות אביזר חיצוני המתחבר לסמארטפון ולטאבלט בתקשורת Bluetooth. לאחר הפעלת האפליקציה, מופיע על מסך המכשיר סמן עכבר, אשר נע בהתאם לתנועות הראש של המשתמש. תנועות הראש נקלטות על ידי המצלמה הקדמית של המכשיר, וכך יכול המשתמש לתפעל את הסמארטפון או הטאבלט באופן מלא, על כל מאפייניו – להתקשר, לשלוח הודעות, לכתוב מיילים, לגלוש באינטרנט, להוריד ולהשתמש באפליקציות. את הטכנולוגיה פיתחו מייסדי Sesame Enable, עודד בן דב וגיורא ליבנה, וזכויות השימוש בה נרכשו לפרק זמן קצוב לטובת מימוש הפרויקט.
פרויקט הכל בראש הושק במעמד ראש הממשלה בנימין נתניהו, ובעקבות הצלחתו אף התקיימה בכנסת ישיבה מיוחדת תחת הכותרת ״טכנולוגיה בשירות אנשים עם מוגבלות״.
בי. ג'יי ג'ונסון

ביוגרפיה

ג'ונסון נולד בסיאטל, וושינגטון. הוא החל לשחות בגיל 8. הוא בוגר אוניברסיטת סטנפורד בהנדסת מכונות משנת 2009.
באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 2011 סיים ג'ונסון במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חזה.
במבחינים האמריקאים לאולימפיאדת לונדון (2012) סיים ג'ונסון במקום שישי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:11.47 דקות ובמקום 13 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:01.41 דקות, ולא נכלל במשלחת האמריקאית למשחקים האולימפיים.
באליפות ארצות הברית ששימשה כמבחנים האמריקאים לאליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2013 זכה ג'ונסון במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:10.09 דקות (דורג במקום תשיעי בעולם) וסיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:00.68 דקות. באליפות עצמה הוא סיים במקום 12 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:10.79 דקות.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בטורונטו, קנדה ביולי 2015 הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:12.19 דקות ובמקום שביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:01.77 דקות.
בתחרויות השחייה של המכביה העשרים שנערכו בבריכת טוטו וינגייט ביולי 2017 זכתה ג'ונסון ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בשיא מכביה חדש של 1:01.27 דקות, אחרי חבריו לנבחרת ג'רמי באבינט (1:01.61 דקות) וג'אד הווארד (1:02.20 דקות), במשחה ל-200 מטר חזה בשיא מכביה חדש של 2:11.60 דקות, לפני ג'רמי באבינט (2:12.97 דקות)  וג'אד הווארד (2:15.34 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשיא מכביה חדש של 3:41.82 דקות, לפני ישראל (3:43.19 דקות) ואוסטרליה (3:58.78 דקות). מדליית כסף, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:23.83 דקות, אחרי ישראל שקבעה שיא מכביה חדש של 3:21.03 דקות ולפני אוסטרליה (3:34.01 דקות).
רוני קולמן

רוני דין "ביג רון" קולמן (באנגלית: Ronnie Dean "Big Ron" Coleman; נולד ב-13 במאי 1964 מונרו, לואיזיאנה) הוא מפתח גוף אמריקאי. נכון ל-2007 מתגורר קולמן בארלינגטון שבטקסס. קולמן זכה 8 פעמים בתחרות מר אולימפיה ומחזיק בשיא של מספר הזכיות הרב ביותר במר אולימפיה יחד עם לי הייני שזכה מספר פעמים זהה.

בתחום פיתוח הגוף

משקלו בעת התחרות עומד על כ-129 ק"ג - המתחרה הכבד ביותר אי פעם. משקלו של קולמן ב"אוף סיזן" (התקופה שבמהלכה מפתחי הגוף מפתחים מסת שריר גבוהה ועולים במשקל) עומד על כ-150 ק"ג. ב-7 באפריל 1990 השתתף לראשונה בתחרות. הייתה זו תחרות "מר טקסס", ובה זכה בקטגוריית משקל כבד ואלוף האלופים הכללי, אז היה משקלו 214 פאונד (כ-97 ק"ג).
ב-1998 זכה קולמן לראשונה בתואר מר אולימפיה (התואר הנחשב ביותר למפתחי הגוף בעולם) כשגבר על פלקס ווילר וקווין לברוני, שהיו המועמדים העיקריים לזכייה. מאז זכה בתואר שמונה פעמים ברציפות, עד שהפסיד לג'יי קאטלר בשנת 2006. קולמן השתתף בפעם האחרונה במר אולימפיה בשנת 2007, בניסיון לזכות בתואר בפעם התשיעית ובכך לשבור את השיא של לי הייני, אך הפעם הגיע למקום הרביעי בלבד, בעוד שיריבו ג'יי קאטלר זכה בפעם השנייה ברציפות. לאחר התחרות, בנאום מרגש שנשא בפני העיתונות, הצהיר רוני קולמן כי הוא פורש מתחרויות.
ב -30 ביוני 2009 קולמן הצהיר ברדיו MuscleSport כי הוא יתחרה במר אולימפיה 2010. קולמן גם ציין כי הוא לא ישתתף בתחרות מר אולימפיה 2009 עקב מחסור בזמן לאימון. ב-2010 בסופו של דבר לא השתתף, ויריבו ג'יי קאטלר זכה שוב בתואר "מר אולימפיה". שיא משקל ההרמה של קולמן בתרגיל "סקוואט" כ- 380 קילוגרם.
גובהו של רוני קולמן הוא 1.80

חיים אישים

בנוסף לעיסוקו בפיתוח גוף, קולמן מקפיד לבקר בכנסייה בכל יום ראשון, ועובד במשרה חלקית כשוטר במחלקת משטרת התנועה. כמו כן, הוא חתום על חוזה פרסום גדול עם BSN, חברת תוספי תזונה.
קולמן נישא בפעם הראשונה בגיל 43 לרואידה בדצמבר 2007, ונולדו לו שתי בנות, ולנסיה ודניאל.
גום

תיאור המבנה

הבניין הנוכחי באורך של 242 מטר נבנה בין השנים 1890-1893 בצידה הצפון-מזרחי של הכיכר האדומה, בהתאם לתוכניות של האדריכל אלכסנדר פומרנצב והמהנדס ולדימיר שוחוב. הבניין משלב אדריכלות רוסית מימי הביניים, עם עבודות פלדה וגג זכוכית, והוא מזכיר את תחנת הרכבת ויקטוריה שבלונדון. בתוך המבנה ישנן גלריות של חנויות המחוברות זו לזו על ידי גשרי מתכת. קוטר הגג הוא 14 מטר, ואף שנדמה כי הוא קל, מגיע משקלו ל-743 טון. תאורת פנים מובטחת על ידי אשנבים ממתכת שבהם כ-20,000 פיסות זכוכית. חזית המבנה מחולקת למספר נדבכים ומעוטרת בגרניט, בשיש ובגבס.

תיאור החנויות

לפני התקופה הסובייטית היו במבנה כ-1,200 חנויות שונות. עד לשנת 1928 תפקדו החנויות כחנויות ממשלתיות, ובאותה שנה הפך יוסיף סטלין את המבנה לבית משרדים. לאחר מותו של סטלין בשנת 1953, נפתחה החנות מחדש והייתה לאחת החנויות המפורסמות בברית המועצות. למעשה זו הייתה חנות הדגל של השלטון הסובייטי, ובאותה עת ניתן היה להשיג בה מוצרים שלא היו בנמצא ברחבי המדינה. החנות הייתה לסמלה של העיר ביחד עם הקרמלין, המאוזוליאום של לנין והכיכר האדומה כולה. 
עם סיום התקופה הסובייטית הופרטו החנויות, ובמאי 2005 נרכשו יותר ממחצית מניותיהן על ידי חברת  "בוסקו די צ'ילייג'י" (Bosco di Ciliegi - "יער הדובדבנים"). נכון לסוף שנת 2005 פעלו במבנה מעל 200 חנויות. במתחם התפתח סוג של קניון שכולל, בנוסף לחנויות, גם בתי מרקחת, בנקים, סניף דואר ועוד. במקום גם אזור הסעדה, גלריית ציורים ואולם מופעים. הכל-בו מהווה כיום מרכז משיכה לתיירים ובו מספר חנויות ידועות שם.
הבולים של קוטור

קוֹטוֹר היא עיר השוכנת לחופו של הים האדריאטי, כיום בשטחה של מונטנגרו, ומהווה את המרכז המנהלי של מחוז קוטור  . במהלך מלחמת העולם השנייה, בין השנים 1943–1944, בתקופה בה קוטור הייתה בשליטת גרמניה הנאצית, היא הנפיקה  בולי דואר מיוחדים לשימוש האוכלוסייה האזרחית בעיר.

הרקע להנפקת הבולים

ב-17 באפריל 1941, בעקבות כיבושה של יוגוסלביה, סופח מחוז קוטור על ידי איטליה הפאשיסטית. צו מיוחד שפורסם על ידי המלך ויטוריו אמנואלה השלישי צירף את מחוז מפרץ קוטור אל אזור ממשל דלמטיה  . במהלך תקופה זו שימשו הבולים הרגילים של איטליה את שירותי הדואר של קוטור.
בחודש ספטמבר 1943, בעקבות כניעת איטליה לכוחות בעלות הברית ויציאתה ממעגל הלוחמה, נכבש מחוז קוטור על ידי צבא גרמניה הנאצית ונשלט ישירות על ידי מושל גרמני. הממשל המקומי הקים שירות דואר אשר הנפיק בולי דואר מיוחדים לשימוש תושבי המחוז.
דוד קראוס

ביוגרפיה

נולד בצ'כוסלובקיה לגבריאל ובלימה (ברטה) (לבית כהן). במלחמת העולם השנייה נלקח למחנה אושוויץ שם איבד רבים מבני משפחתו. בשנת 1948 עלה לישראל והתגייס לשורות הפלמ"ח. עם קום המדינה שירת בצה"ל, ולאחר שחרורו התגייס למשטרת ישראל.
בין השנים 1952–1957 מילא תפקידי שטח בתחום התנועה, הסיור והתביעות. קראוס שירת בבסיס האימונים הארצי של המשטרה ולאחר מכן בענף התנועה של מחוז חיפה. בשנת 1958 סיים קורס קצינים ומונה למפקד יחידת סיור. בתפקידיו הבאים שימש ראש לשכת סיור ומבצעים, מפקד מרחב דן, ובשנת 1971 מונה למפקד מרחב המרכז. בסוף 1974 הועלה לדרגת ניצב משנה. שירת כמפקד מרחב ירושלים ובשנת 1977 עבר לשמש ראש אגף מנהלה במטה הארצי. בשנת 1978 מונה לראש אגף שיטור וביטחון ובשנת 1981 מונה, במקביל, לסגן המפקח הכללי. בשנת 1982 מונה לאב בית הדין המשמעתי ובשנת 1984 למפקד מחוז תל אביב.
בשנים 1982-1983 היה נשיא הסניף הישראלי של ארגון השוטרים הבינלאומי.
ב-1 באפריל 1985 מונה למפכ"ל התשיעי של משטרת ישראל ושירת עד פרישתו ב-31 במרץ 1990.
שירת כשגריר ישראל בהונגריה.
טורגו (נפה)

טורגו (באסטונית: Torgu, בגרמנית: Torken, "קיטור") היא נפה אסטונית במחוז סארה. היא ממוקמת בדרום האי סארמאה כשמצפון נמצאת נפת סאלמה.
שטחה של טורגו הוא 126 קמ"ר. בשנת 2006 אוכלוסייתה מנתה 407 אנשים. היישוב הגדול והמרכזי בטורגו ("בירת הנפה") הוא העיירה אידה (Iide) בה 381 תושבים. בנוסף, יש בנפה עוד 21 כפרים.
טורגו ממוקמת בקצה חצי האי סורבה המהווה מוקד משיכה לחובבי טבע ותיירים.
בשנת 1944 התנהלו קרבות קשים רבים בין החיילים הגרמנים לבין הצבא האדום, בנסיגת גרמניה הנאצית מאסטוניה. כיום עדיין נמצאים במקום שרידים של בסיסים צבאיים ואנדרטה סובייטית.
מרדכי ואנונו (תצלום)

תיאור

ב-9 בנובמבר 1986 הודיע מזכיר הממשלה כי מרדכי ואנונו נמצא מעצר בידי משטרת ישראל, לאחר 40 יום בהם לא נודע גורלו. ב-21 בדצמבר הובילה המשטרה את ואנונו לבית המשפט המחוזי בירושלים לשם הארכת מעצר שנייה. בדרכו לשם רשם ואנונו את דבר חטיפתו באיטליה ואת פרטי טיסתו מלונדון לרומא על כף ידו בשפה האנגלית:
Vanunu M was hijacked in Rome. ITL. 30.9.86, 21:00. Came to Rome by fly BA504
(בעברית: ואנונו מ' נחטף ברומא. איטליה. 30.9.86, 21:00. הגיע לרומא בטיסה BA504)
ואנונו הראה את כף-היד לעיתונאים שבאו לסקר את הארכת המעצר דרך חלון הזכוכית של הרכב להובלת עצורים ("זינזאנה"). אחד הצלמים, דניאל לנדאו, שפעל מטעם מסוכנות הצילום "זום 77" הצליח לצלם אותה, לפני ששני שוטרי מג"ב שהיו ברכב מנעו זאת מואנונו. הצנזורה הצבאית אסרה על פרסום התצלום והפרטים שבו, אולם עיתון ה-"Evening Standard" הלונדוני פרסם את הפרטים, תוך הפרת צו איסור הפרסום.  בתחילה פורסם התצלום בעתונות כשהפרטים בכף היד מושחרים. אולם, לאור התהודה העולמית של האירוע, התירה הצנזורה, ב-22 בדצמבר, את חשיפת הפרטים.
התצלום הוצג במסגרת התערוכה "מסגרת זמן: מאה שנות צילום בארץ-ישראל", שהתקיימה במוזיאון ישראל בשנת 2000. לאחר התערוכה נתרם עותק התצלום לאוסף המוזיאון.