google/wiki40b huggingface dataset:
לזלי דאנלופ

ביוגרפיה

דאנלופ נולדה בניוקאסל שבנורת'מברלנד, לתסריטאי הטלוויזיה פאט דאנלופ. היא החלה לשחק כילדה בסדרה משנת 1973 עיבוד של ה-BBC לספר הקלאסי "נסיכה קטנה", ובתפקיד לידיה הולי בעיבוד של ITV לרומן "סאות' ריידינג". היא למדה בבית הספר לאמנויות הבמה "Arts Educational Schools".
המעבר שלה לתפקידי בוגרת היה ב-1976 כששיחקה בתפקיד ליזי הקסם במיני-סדרה "ידידנו המשותף" של ה-BBC, עיבוד לרומן מאת צ'ארלס דיקנס, והשתתפה בעונה הראשונה של הסדרה הרפואית "Angels".
ב-1977 לוהקה דאנלופ לגרסה הקולנועית של "מוזיקת לילה זעירה" מאת סטיבן סונדהיים בכיכובן של דיאנה ריג ואליזבת טיילור. ב-1979 הופיעה בסרטו של רומן פולנסקי "טס". בשנה שאחר כך שיחקה בדמות נורה, אחות שבתחילה נבהלת מדמותו של איש הפיל, ואחר כך מתיידדת איתו, בסרט "איש הפיל" בבימויו של דייוויד לינץ'. ב-1981 הופיעה דאנלופ בסרט האימה "The Monster Club" בתפקיד לונה השד האנושי שמתיידד עם סטיוארט ויטמן.
במשך כל הקריירה שלה הופיעה דאנלופ בתוכניות טלוויזיה בריטיות בהן "Murder Most English" (מ-1977), "Red Shift"‏ (1977) והסרט "Deadly Game"‏ (1982). היא שיחקה פעמיים בתפקיד אורח בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו" ב-1984 בתת-הסדרה "Frontios", וב-1988 בתת-הסדרה "The Happiness Patrol". ב-1981 כיכבה לצדו של אוליבר טוביאס במיני-סדרה "Smuggler". ב-1985 שיחקה בסרט הטלוויזיה "שלושה עשר לארוחת ערב" בכיכובו של פיטר יוסטינוב. ב-1986 הופיעה דאנלופ בגרסה הטלוויזיונית של המחזה "Seasons Greetings" מאת אלן אייקבורן. ב-1990 כיכבה בסיטקום "ממאי עד דצמבר בתפקיד זואי קאלנדר לצדו של אנטון רוג'רס שגילם את בעלה.
ב-1995 כיכבה דאנלופ בדרמה בשני חלקים "Rich Deceiver" בתפקיד אלי פרימן, עקרת בית מליברפול. עוד כיכבה בסדרה "Wokenwell" של רשת ITV משנת 1997, והופיעה בסדרת פרסומות לטלוויזיה עבור קלינקס שביים מייק לי.
בשנת 2000 הצטרפה דאנלופ לצוות השחקנים של הסדרה "מקום בו נמצא הלב" בתפקיד אנה קירקוול.
מאז 2008 מגלמת דאנלופ את דמותה של ברנדה ווקר באופרת הסבון "אמרדייל" של ITV. בשנת 2013 כשהדמות שגילמה אובחנה עם גידול במוח, היא גילחה את ראשה במיוחד עבור התפקיד.

חיים אישיים

לדאנלופ יש שתי בנות - רוזי והשחקנית דייזי גארד, שתיהן בנותיו של השחקן כריסטופר גארד. היא נשואה לשחקן המשחק לצדה בסדרה "אמרדייל".
נעמי ברסלאו

ביוגרפיה

נעמי ברסלאו נולדה בשנת 1932 בעפולה,  בארץ ישראל המנדטורית , בשם נעמי זיידל, כבתם של המהגרים היהודים מאוקראינה, שלמה זיידל ושושנה זיידל לבית פליישמן, עבדו אז בבניין. יחד עם הוריה , אחיה, דני ואחותה, שרה, עברה נעמי  זיידל בהמשך לגור בחדרה.מאוחר יותר, ב-1954 סיימה לימודי משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. כעבור שנתיים, ב-1956 היא נסעה לניו יורק במטרה להשתלם במנהל משפטי  באוניברסיטת ניו יורק.  בסופו של דבר הכירה את הפסיכיאטר לורנס ברסלאו איתו התחתנה בשנת 1960 , עברה לגור בקליבלנד והחליטה לעבור ללימודי סוציולוגיה. 
בשנת 1963 סיימה תואר שני במקצוע זה . בשנת 1972 היא השלימה תואר דוקטור במדעים באוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב.
החל משנת 1987  הייתה למנהלת מחקר במערך לשירותי הבריאות על שם הנרי פורד בדטרויט. בשנת 2003 התמנתה כפרופסור באוניברסיטת המדינה של מישיגן.

פעילותה המדעית

נעמי ברסלאו חקרה את ההשפעות הנפשיות של אירועים טראומתיים וגילתה שהאירועים הטראומתיים הקשורים לאלימות בינאישית נוטים יותר להוביל להפרעת דחק פוסט טראומטית מאשר אירועים כמו קרב או אסונות טבע. היא גילתה כמה אפיונים אישיים הנמצאים  בקורלציה  עם  הסיכון  לחשיפה למצבים טראומתיים מבחינה נפשית:מין זכר, צבע עור שחור, היסטוריה של בעיות התנהגות בילדות, היסטוריה משפחתית של בעיות פסיכיאטריות,  אופי מוחצן, נוירוטיות וחוסר השכלה על-תיכונית.  לדוגמה, מי שהייתה לו היסטוריה של הפרעות חרדה וציון גבוה של נוירוטיות היה בעל סיכון גבוה יותר לפתח PTSD בפרק הזמן שלאחר האירוע הטראומתי.  בשנת 1991 מצאו ברסלאו ושותפיה כי 5  מכל 10 תושבים  צעירים של  העיר  דטרויט  נחשפו לאירועים טראומתיים  ושבערך רבע מהם  פיתחו PTSD  עם הימצאות מצטברת של  9% .
בשנת 1999  פרסמה נעמי ברסלאו ממצאים לפיהם גברים עלולים להיחשף יותר מנשים לטראומה נפשית אולם נשים מפתחות פי שתיים יותר הפרעת דחק פוסט טראומתית - וזאת בייחוד מכיוון שחשיפה לאלימות פיזית כלפיהן בבית  גורמת ליותר מקרים של הפרעת דחק פוסט טראומתית (35.7%) מאשר אצל גברים (6%). 
ברסלאו מצאה שכאבי ראש מסוג מיגרנה קשורים למספר הפרעות נפשיות, בעיקר לדכאון קליני, אובססיות והפרעת פאניקה. היא העלתה את האפשרות שמיגרנות יכולות לגרום להפרעות אלה ושהפרעות אלה מצידן יכולות לגרום למיגרנה. 
היא גילתה גם קורלציה בין מיגרנות לניסונות התאבדות.
היא  קראה לעריכת מחקרים חדשים שיוכיחו כי הטיפול בהפרעה דכאונית, כפייתית או חרדתית עשוי להפחית בסבל ממיגרנה.
אצל מעשנים צעירים גילתה ברסלאו שבעלי היסטוריה של דיכאון נוטים יותר להתמכר לניקוטין  ושהמכורים לניקוטין עלולים להיות יותר מדוכאים כעבור שנים.
מחקר אחר שלה קישר IQ נמוך אצל ילדים בני 6 בעלי אותו משקל  ללידה בתום ההריון שהייתה מוקדמת יותר -  בשבוע 37  - לעומת   לידה בשבוע 38 
 
בשנת 2001 שמה הוכנס לרשימת החוקרים המצוטטים ביותר של המכון למידע מדעי.

חייה הפרטיים

מנישואיה לפסיכיאטר לורנס ברסלאו (ממנו התגרשה בשנת 1986 והוא נפטר ב-2009 ) נולדו לה שלושה בנים - יונתן, דוד ויהושע. בשנת 1990 התחתנה עם הפסיכיאטר גלן דייויס, אב לשני ילדים. הם התגוררו באיסט לנסינג, מישיגן, ואחר כך ב-2015 עברו לגור  בקרולינה הצפונית. השאירה 6 נכדים.
בשנת 2018 נעמי ברסלאו נפטרה ב הוספיס  בפיטסבורו, קרולינה הצפונית, מסיבוכי סרטן הרחם.
מגדל ציון

מאפיינים

המגדל, שנבנה בין השנים 1992–1994, היה גורד השחקים המשמעותי הראשון בשדרה, וסלל את הדרך לבנייתם של מגדלים נוספים אחריו. המגדל תוכנן על ידי משרד האדריכלים יסקי מור סיון אדריכלים ונקרא על שם חברת הביטוח "ציון". בבניין 18 קומות מעל לקרקע וגובהו 67.3 מטרים. חניון המגדל מכיל כ-350 מקומות חנייה. הבניין נמצא בבעלותן של חברות הביטוח "מגדל" ו"הראל", כחלק מתיק ההשקעות שלהן.
מול המגדל נבנה מגדל הבינלאומי.
מגדל עדר (מקום מקראי)

יישוב בקרבת בית לחם המוזכר בספר בראשית.

אזכורים

במקרא נזכר מגדל עדר כמקום שסמוך לו קבע יעקב את מושבו לאחר לידת בנימין, מות רחל וקבורתה בדרך אפרת: "וַיִּסַּע יִשְׂרָאֵל וַיֵּט אָהֳלֹה מֵהָלְאָה לְמִגְדַּל עֵדֶר" 
בנוסף נזכר השם מגדל עדר בנבואת מיכה "וְאַתָּה מִגְדַּל עֵדֶר עֹפֶל בַּת צִיּוֹן" אך אין הכרח שמדובר במקום זה ופרשני המקרא במקום הסבירו את השם כמטאפורה לירושלים.
בעקבות אופיים של דברי מיכה נוספו למקום מאפיינים משיחיים שמובאים במספר מקומות במדרשי חז"ל.
במשנה נזכר מגדל עדר במסכת שקלים כמקום בקרבת ירושלים שבהמה הנמצאת בין ירושלים למגדל עדר חזקה עליה שהיא בהמת קודשים:
בהמה שנמצאת מירושלים ועד מגדל עדר,
וכמידתה לכל רוח,
זכרים, עולות.
נקבות, זבחי שלמים.
— משנה שקלים פרק ז משנה  ד

שם המקום

המגדל בשמו של המקום מרמז ככל הנראה על מקום מבוצר, כמו במקומות נוספים במקרא הנקראים על שם המגדל שבתוכם, המשמש לשמירה ומחסה עבור רועי הבקר.

זיהוי

זיהוי המקום לא ברור ואין לזיהויו אלא השערות בלבד. פרופ' שמואל קליין הניח, כי המקום קשור לשדה הרועים המוזכר בברית החדשה . יש המזהים את מקומו של מגדל עדר עם הגבעה אום א-טלע מצפון לעמק ברכה.
מאיר ציפסר

הרב מאיר ציפסר (בכתיב יידי: ציפסער; ח' באב ה'תקע"ה, 14 באוגוסט 1815 - ו' בטבת ה'תר"ל, 10 בדצמבר 1869) היה רב והיסטוריון הונגרי. בראשית דרכו היה מזוהה עם האורתודוקסים, אך במהלך הקריירה הרבנית שלו נטה לנאולוגים.

ביוגרפיה

נולד בבלשג'רמט. למד בישיבות שונות, בין רבותיו: רבי בנימין זאב וולף בוסקוביץ ורבי מאיר איזנשטטר. הוא רכש השכלה כללית באופן עצמאי ובסיוע הרב הנאולוגי ליב שוואב.
משנת 1843 כיהן כרב בסקשפהרוואר (בשמה הגרמני: שטול-ווייסנבורג). ב-1849 פרץ סכסוך בעיר, כאשר הנפיק גט לאישה במקום בניגוד לנוהג שלא לעשות כן, בגלל שמה הסבוך של העיר. הרב ציפסר ניסה להסביר את עמדתו בפמפלט "מי השילוח" (פשט תרי"ג) בהסכמת הרב ליב שוואב, אך ללא הועיל, הרב ידידיה גוטליב פישר מתלמידי החת"ם סופר וסוחר מצליח (לימים רבה האורתודוקסי של העיר), פרסם את החיבור "דלתים ובריח" נגד הסבריו של הרב ציפסר, והוא אולץ להתפטר. במקומו התמנה הרב יוסף גוגנהיים, חתנו של רש"ר הירש.
בעקבות הפרשה, סומן הרב ציפסר כנאולוג. הכתב סופר כינה אותו במליצה במכתבים לרבני הערים הסמוכות: "סורר ומורה לעדתו" (מכתב לרבה של שרבוגראד, אברהם צבי אבלס); "רב החובל פרוץ ומקולקל" (מכתב לרבה של קמרן, פנחס ליב פרידן). בחוברת "דלתים ובריח" שזכתה להסכמתם של רבנים ידועי שם כמו הרב חיים יוסף פולק, האריך המחבר בהקדמתו למצוא רמזים בכתביו הלועזיים של ציפסר לכך שהוא "מכת החדשים אשר מקרוב באו".
הרב ציפסר עבר לכהן כרבה של רכניץ, שבה כיהן למעלה מעשור עד לפטירתו בשנת 1869.
ג'ון אנדר סראנטס

קריירה

סראנטס נולד בברקלדו שבחבל הבסקים שבספרד, ושיחק בקבוצות הנוער של סנטוצ'ו, אתלטיק בילבאו וברקלדו.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת בוגרים בשנת 2008 בקבוצת דאוסטו מהליגה הספרדית הרביעית, אליה הושאל מברקלדו. ביוני 2009 חזר סראנטס לברקלדו מההשאלה, ובילה את עונת 2009/2010 ועונת 2010/2011 השוער השני של הקבוצה.
ב-19 בינואר 2011 חתם על חוזה לשנתיים באתלטיק בילבאו ב', שנכנס לתוקף ביולי 2011.
ב-24 ביולי 2013 הושאל על ידי אתלטיק בילבאו לברקלדו לעונה אחת. הוא פתח בהרכב באופן קבוע בכל משחקי הליגה מאז שחזר לברקלדו, וב-24 במאי 2014 שוחרר רשמית מחוזהו באתלטיק בילבאו והפך לשחקן חופשי.
ב-9 ביולי 2014 חתם בדפורטיבו לוגו מהליגה השנייה. ב-1 בספטמבר 2014 הושאל לעונה אחת ללגנס, גם היא מהליגה השנייה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-23 בנובמבר 2014.
הוא סיים את חוזהו בדפורטיבו לוגו ב-2 ביולי 2015, ויום למחרת חתם על חוזה לשנתיים בלגנס.
סראנטס שיחק בכל 42 המשחקים של לגנס בעונת 2015/2016, וסייע לקבוצתו לסיים במקום השני בליגה ולעלות ללה ליגה לראשונה בתולדותיה, 87 שנים בליגות הנמוכות. הוא ספג 34 שערים בלבד ב-42 משחקים, וסיים שני בליגה בשמירה על שער נקי, לאחר שוערה של ז'ירונה איסק בקרה, שזכה בפרס ריקרדו זאמורה של הליגה השנייה.
ב-22 באוגוסט 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה בניצחון קבוצתו 1–0 על סלטה ויגו. בסוף החודש הוא קיבל את תואר "השחקן המצטיין של הלה ליגה" לחודש אוגוסט. זמן קצר לאחר מכן נפצע באורח קשה בברכו ונדחק לספסל עד סוף עונת 2016/2017.
לאחר סיום החוזה שלו בלגנס ב-30 בדצמבר 2018, עזב סראנטס לראשונה את ספרד וחתם באוויספה פוקואוקה מהליגה היפנית השנייה.
רוהרבאך (מחוז)

רוהרבאך הוא מחוז בצפון מדינת אוסטריה עילית שבאוסטריה. בירתו היא העיירה רוהרבאך, ויש בו 41 עיירות ועיר אחת. שכניו הם המחוזות: בדרום מזרח אורפאר, בדרום אפרדינג ובדרום מערב גריסקירכן ושרדינג, ובצפון מדינת גרמניה. שטחו משתרע על 828 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 57,909 תושבים נכון לשנת 2001.
חאבייר פאס

קריירה

פאס גדל במרלו שבגראן בואנוס איירס והחל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של חימנסיה חוחוי. בשנת 1995 עבר למועדון הפאר הארגנטינאי אינדפנדיינטה אך בקדנציה הראשונה שלו בקבוצה התקשה לתפוס מקום בהרכב. בשנת 1999 חזר לקדנציה שנייה ומוצלחת יותר באינדפנדיינטה ושיחק בה שלוש שנים נוספות. לאחר מכן שיחק גם בדפורטיבו קיטו מאקוואדור וחזר לארגנטינה כשחתם בקבוצת אולימפו מבאיה בלנקה.
לקראת עונת 2006/2007 הגיע לישראל וחתם בקבוצת הפועל תל אביב, שם שיחק תחת המאמן יצחק שום ולאחר מכן תחת ניר לוין. יחד עם פאס הגיע לקבוצה שחקן ארגנטינאי נוסף, הקשר לוסיאנו דה ברונו. ב-18 בספטמבר 2006 כבש פאס את שער הבכורה שלו במדי הפועל תל אביב, בניצחון 1-4 על הכח עמידר רמת גן. את שערו השני בקבוצה הבקיע בדרבי מול מכבי תל אביב. בעונה זו הגיע עם הקבוצה לשלב 32 האחרונות של גביע אופ"א, לאחר ניצחון על פריז סן-ז'רמן בצרפת במסגרת שלב הבתים. בתום העונה זכה פאס עם הפועל תל אביב בגביע המדינה, לאחר שכבש את השער המכריע בדו-קרב הפנדלים במשחק הגמר מול הפועל אשקלון.
לאחר עונה אחת בהפועל תל אביב חזר פאס לקבוצתו הקודמת, אולימפו, ובשנת 2008 חתם בקבוצת אתלטיקו טוקומאן, שם שימש כקפטן הקבוצה למשך שלוש שנים, עד שהושאל לצ'קריטה ג'וניורס לחצי עונה. בשנת 2012 חזר לקבוצת נעוריו, חימנסיה חוחוי. בקיץ 2013 חתם בקבוצת פרו קאריל אואסטה מליגת המשנה בארגנטינה. בשנת 2014 פרש ממשחק פעיל.
רוג'ר פאוול

קריירה

פאוול נולד וגדל בג'ולי ובילדותו שיחק בקבוצות הכדורסל של בית ספרו האזורי. לאחר סיום לימודיו התיכוניים, פאוול החל בקריירת המכללות שלו והחל לשחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת אילינוי, עימה שותף בזכייתה פעמיים בטורניר הביג 10 בעונת 2002/03 ו-2004/05.
לאחר שלוש עונות במדי קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת אילינוי. פאוול נרשם לדראפט ה-CBA ונבחר במקום ה-30 על ידי הרוקפורד לייטנינג. לאחר עונה אחת במדיה של הלייטנינג, חתם אצל קבוצת ה-NBA, יוטה ג'אז לעונה אחת במדיה בה קבע ממוצעים של 2.3 נקודות ו-1.2 כדורים חוזרים ב-34 משחקים.
למרות חוזהו בג'אז, פאוול עזב אותה בתחילת ינואר בטענה לחוסר דקות משחק. פאוול חתם בקבוצת ארקנסו רימרוקרס עימה שותף בהעפלתה לחצי גמר משחקי הפלייאוף של ליגת הפיתוח של ה-NBA. את העונה סיים עם ממוצעים של 9.1 נקודות וכ-3 כדורים חוזרים בכ-30 דקות משחק.
בסיום העונה, פאוול בחר שלא להאריך את חוזהו לעונה נוספת בקבוצה ועבר לשחק במדיה של קאנטו. למרות היותה של קאנטו, קבוצת תחתית, פאוול הוביל אותה אל משחקי הפלייאוף של הליגה האיטלקית. 
פאוול עזב את הקבוצה לטובת מחנה האימונים ומשחקי קדם-העונה של שיקגו בולס. אך לא נכלל בסגל הסופי של הקבוצה ונחתך ממנה לאחר מספר שבועות. באוקטובר חתם בקבוצה הישראלית, הפועל ירושלים ולאחר חודש עבר אליה רשמית בחלון ההעברות של פגרת הליגה הישראלית.
יער נחשונים

יער נחשונים הוא יער נטוע בידי אדם המעורב בחורש ים תיכוני טבעי גדול. היער משתרע מצפון לעיר אלעד, מדרום לקיבוץ נחשונים ולראש העין וממזרח לכביש 444, בגבהים הנעים בין 70 ל-140 מטרים מעל פני הים. אחד מיובלי נחל מזור הקרוי בשם הלא רשמי נחל נחשונים זורם דרך היער לכיוון הירקון. בגבעה במרכז היער יש שרידי בונקרים ותעלות קשר מתקופת מלחמת העצמאות ובכניסה ליער שרידי מחצבה ומשרפת סיד.
השאגס

היסטוריה

סיפורם של השאגס הוגדר על ידי האתר Allmusic כ"אחד הסיפורים הגדולים של הרוק אנד רול". תחילתו בשלוש נבואות שניבאה אמו של אדם בשם אוסטין ויגין ג'וניור - הוא יתחתן עם אישה ג'ינג'ית, ייוולדו לו שני בנים אותם לא תזכה לראות, ובנותיו יקימו להקה מצליחה. לאחר ששתי הנבואות הראשונות התגשמו, החליט ויגין לפעול להגשמת השלישית. באמצע שנות השישים רשם את שלוש בנותיו דוט, הלן ובטי לשיעורי נגינה וקנה להן כלים. אף על פי שהבנות לא הפגינו כשרון מוזיקלי כלשהו, החליט האב בשנת 1969 שהגיע הזמן להקליט להן אלבום.

האלבום

ויגין סגר עסקה עם חברת הקלטות מקומית, ולקח את הבנות ליום הקלטות מרוכז במהלכו הקליטו את אלבומם Philosophy of the World. כל שירי האלבום נכתבו על ידי דוט. אף על פי שמילות השירים נאיביות וסובבות סביב נושאים כמו כיבוד הורים, דת וכדומה - השירים עצמם אינם קלים לשמיעה. בשל חוסר מקצועיותן של הבנות, המקצב בכל השירים אינו אחיד, תפקידי הכלים אינם מתואמים, והגיטרות אינן מכוונות כהלכה. מסופר כי במהלך ההקלטות, הבנות היו מפסיקות מדי פעם לנגן בטענה כי אחת מהן עשתה טעות, והיו מבקשות להתחיל מחדש - מה שהתמיה מאוד את הטכנאים שלא הבינו כיצד הבנות מצליחות להבחין מתי נעשית "טעות".
התקליט הודפס ב-1,000 עותקים, 900 מתוכם נעלמו באופן מסתורי, ביחד עם בעלי חברת התקליטים. 100 העותקים הנותרים חולקו לתחנות רדיו אזוריות שלא גילו בהם עניין. עם מות האב ב-1975 התפרקה הלהקה.

הפריצה

במהלך השנים האלבום התגלגל לידיהם של חברי הלהקה הנחשבת New Rhythm and Blues Quartet, שהפכו למעריצים שלו. בשנת 1980, יותר מעשר שנים אחרי הוצאתו המקורית והכושלת, הצליחו שניים מהם לשכנע את חברת התקליטים שלהם לרכוש את הזכויות על האלבום ולהדפיס אותו מחדש. ההוצאה המחודשת זכתה לסיקור נרחב - הרולינג סטון הכריז עליה כ"קאמבק של השנה", בניו יורקר התפרסמה כתבת עומק על הלהקה, והוול סטריט ז'ורנל פרסם ביקורת. האלבום זכה לבחינה מחודשת, ורחבה יותר, של איכויותיו. בעוד רבים עדיין תפשו אותו כאלבום בלתי שמיע שהוקלט על ידי להקה שלא יודעת לנגן, והניו יורק טיימס אף הגדיל לעשות והכתיר את השאגס בתואר הלהקה הנוראית בעולם, רבים אחרים החלו לראות בו סוג של אמנות אוונגרדית בעלת איכויות נדירות. הטיב לתאר זאת המוזיקאי ומבקר המוזיקה קאב קודה שכתב -
...[הלהקה] יוצרת שילוב בין דיסוננס ליופי, כאוס ושלווה. היא גורמת למאזין לבחון מחדש את כל התפיסות המוקדמות שהיו לו לגבי הקשר בין כשרון, מקוריות ויכולת. אין סיכוי שתשמעו תקליט שאפילו מתקרב לאיך שהתקליט הזה נשמע.
לאחר שפרנק זאפה הודיע בראיון לפלייבוי כי זהו האלבום השלישי האהוב עליו בכל הזמנים, הדרך לרכישת מעמד של אלבום קאלט הייתה קצרה, והתקליט בהוצאתו המקורית הפך עד מהרה לפריט אספנים מבוקש.
האלבום מופיע חמישי ברשימת חמישים האלבומים הטובים ביותר שערך קורט קוביין, אם כי לא ברור אם הרשימה מסודרת לפי סדר חשיבות.
מדד ה-IPC

מדד ה-Integrated Food Security Phase Classification) IPC) הוא מדד בינלאומי המשמש לקביעת מצב הביטחון התזונתי של מדינות ואזורים גאוגרפיים. הארגון האחראי על יישום ופיתוח המדד הוא האומות המאוחדות.

רקע ושיטות מיון קודמות

שיטת ה-IPC פותחה בשנת 2004 על ידי ארגון המזון והחקלאות של האו"ם (FAO), תוך מחשבה שתיושם בסומליה. על מנת להגדיל את מידת ההשפעה של השיטה ולהתאימה למדינות נוספות, חברו לארגון המזון והחקלאות מספר ארגונים לזכויות אדם, בהם CARE (Cooperative for Assistance and Relief Everywhere), JRC (Joint Research Centre), הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי, Save the Children, WFP (World Food Programme) ועוד. 
קיימות שיטות מיון נוספות לרעב. מרביתן מבוססות על ניסיונות לאתר קשיים ספציפיים בקרב מדינה כלשהי, כגון זמינות המזון, ערכו התזונתי, קונפליקטים פנימיים וחיצוניים עמם המדינה מתמודדת ומנגנוני התמודדות. שיטות אלו מצליחות לאבחן ולאתר משתנים ספציפיים באחוזי הצלחה שונים, אך לעיתים אינן מצליחות לראות את היחסים המורכבים בין המשתנים השונים. על רקע קושי זה, פותחה שיטת ה-IPC.

יישום והשפעה

כיום, מעל ל-40 מדינות ברחבי העולם אימצו את שיטת המיון של ה-IPC. ביניהן ניתן למצוא את: אפגניסטן, בנגלדש, נפאל, פקיסטן, הפיליפינים, טג'יקיסטן, אל סלוודור, האיטי, הונדורס, בורונדי, הרפובליקה המרכז-אפריקאית, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, ג'יבוטי, קניה, סומליה, דרום סודאן, סודאן, אוגנדה, תימן, לסוטו, מלאווי, מוזמביק, מדגסקר, אסוואטיני, זימבבואה ועוד. 
לפי שיטת ה-IPC, המדינות אשר נמצאות במצב החמור ביותר מבחינת רעב הן הרפובליקה המרכז-אפריקאית, דרום סודן, סומליה, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, אפגניסטן ותימן.  פעילות ה-IPC במדינות אלו ניכרת, דוגמת אפגניסטן, בה ניתנה עזרה הומניטרית למעל ל-700,000 אנשים במצוקה. במדינות אחרות, דוגמת סומליה, התערבות ה-IPC הצליחה לשפר את מצבם הכלכלי ולצמצם את העוני. השיטה משפיעה הן על המדינות עצמן, הן על ארגונים הומניטריים בינלאומיים.
יהודה פראג

ביוגרפיה

פראג נולד ב-1915 בוורשה, בן לישראל-אשר ולצביה פראג. למד משפטים באוניברסיטת ורשה, ובמהלך לימודיו היה חבר אגודת הסטודנטים "זלציה". כן היה פעיל בפולין בתנועת "השומר הצעיר".
בשנת 1934 עלה לארץ ישראל והמשיך את לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים. באותה שנה הצטרף לארגון "ההגנה" והפסיק את לימודיו. בין השנים 1936–1944 שירת כנוטר במשטרת המנדט ומילא תפקידים בירושלים, יפו ותל אביב.
משך תקופה היה מורה לאנגלית בבית ספר תיכון ברחובות, לאחר שלימד עצמו אנגלית בהתכתבות באוניברסיטת אוקספורד באנגליה. 
בשנת 1947 מונה למזכיר הכללי של אגודת "לאסירינו". האגודה פעלה בחסות הוועד הלאומי למען אסירים פוליטיים יהודים. 
ב-13 במאי 1948 גויס פראג לשורות משטרת ישראל, והוצב באגף החקירות של מחוז תל אביב. לאחר מכן מונה לראש ענף החקירות במחוז. בתפקידו זה, הופקד פראג לעמוד בראש צוות החקירה שחקר בקיץ 1949 את פרשיית הרצח והאונס הראשונה של המדינה החדשה, פרשה שנודעה בשם "הרצח בגן מאיר".
בשנת 1951 מונה לסגן מפקד מחוז תל אביב, ובשנת 1952 עבר למטה הארצי ועמד בראש המחלקה הפלילית. בשנת 1953 מונה למפקד "חטיבת חופים וגבולות" במשטרת חיפה, ועם סגירת היחידה בשנה שלאחר מכן, מונה לתפקיד סגן מפקד מחוז ירושלים.
בשנת 1956 יצא להמשיך לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים בפקולטה למדע המדינה. באותה עת, נקרא פראג לעמוד בראש צוות החקירה שחקר את המרגל הסובייטי זאב אבני. אבני, שהיה יהודי וקומוניסט מושבע שהתכחש לדתו, עלה ארצה בשליחות מפעיליו במודיעין הסובייטי במטרה להשתלב במשרד החוץ הישראלי. אבני הודה בחשדות שיוחסו לו, הועמד לדין ונידון ל-14 שנות מאסר לריצוי בפועל. במהלך ריצוי עונשו הביע אבני חרטה ועונשו הופחת בחנינת נשיא המדינה, והוא שוחרר לאחר שריצה 7 שנות מאסר. שנים לאחר שחרורו מהכלא כתב אבני ספר על הפרשיה ("פרשת פיגמליון"), ובספר זה תיאר פראג, בפרק נפרד, את חלקו בחקירת הפרשה. בהמשך נפגשו פראג ואבני מחדש והיו לחברים קרובים.
בין השנים 1957–1959 היה מייסדו ומפקדו הראשון של בית הספר לקצינים בכירים. 
בשנים 1960–1963 כיהן כראש משלחת משטרת ישראל לאתיופיה והיה יועץ ראשי למשטרת אתיופיה בשלבי הקמתה. במהלך שליחות זו זכה לעיטור הזהב הגבוה של הקיסר היילה סלאסי, אשר הוענק לו אישית על ידי הקיסר.
בשנת 1963 חזר לישראל ומונה לראש אגף שיטור והדרכה. בשנת 1969 מונה לתפקיד מפקד מחוז תל אביב, בראשו עמד עד פרישתו לגמלאות בשנת 1973.
בשנת 1974 מונה כמנהל הכללי של מוזיאון ארץ ישראל ברמת אביב, ושימש בתפקיד זה עד 1978. 
בשנים 1978–1995 עבד עבור המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים.
פראג נפטר בשנת 2004 (בגיל 88) ונטמן בחלקה המשטרתית בחלקת המשטרה בהר הרצל שבירושלים.

משפחתו

לפראג אח, מיכאל פראג, שהיה פרטיזן ועלה ארצה אחרי מלחמת העולם השנייה. הוריו ויתר משפחתו נשלחו על ידי הנאצים למחנות ריכוז בפולין ונספו בשואה.
פראג נישא ב-1941 לסידה צונגר ונולד להם בן, אלכסנדר. לאחר שהתאלמן, נישא פראג בשנית ב-1956 לשילה (גרושתו של מקסים סלומון, שלהם בן ששמו רפאל). לפראג ולשילה נולד הבן דייוויד.
תחנת הרכבת נתניה – ספיר

מבנה התחנה

התחנה ממוקמת מערבית לפסי הרכבת, בפינת הרחובות יד חרוצים והבונים, ונבנתה על שטח של 5.2 דונם, עם שטח בנוי של 1,750 מ"ר, ו-650 מקומות חניה לכלי רכב. עם פתיחתה משרתת את עובדי אזור תעשייה קריית ספיר ותושבי דרום העיר, וניתן שירות רכבות סדיר לתל אביב. התחנה צפויה להשתלב במערך ההיסעים ההמוני המתוכנן בנתניה.
מסילה כפולה עוברת בתחנה - מסילה מזרחית (צמודה לרציף 1) לרכבות דרומה ומסילה מערבית (צמודה לרציף 2) לרכבות צפונה. כל הרציפים מחוברים לגשר להולכי רגל, והוא מהווה את הקשר היחיד ביניהם לבין אולם הנוסעים. כניסה לתחנה ויציאה ממנה אפשריות רק דרך אולם הנוסעים שממערב לתחנה. ביו אולם הנוסעים לרציפים נשמר מקום לשתי מסילות נוספות, העתידות להיבנות במסגרת התוכנית להכפלה של מסילת החוף לארבע מסילות.
בטי הולברטון

ביוגרפיה

נולדה בתור פרנסיס אליזבת' סניידר בפילדלפיה שבארצות הברית ב־1917. ביומה הראשון כסטודנטית באוניברסיטת פנסילבניה בחוג למתמטיקה שאל אותה המרצה מדוע היא לא נשארת בבית לטפל בילדים. בשנות ה-40 המוקדמות זנחה את לימודי המתמטיקה והחלה ללמוד עיתונאות שהיה בין התחומים היחידים באותה תקופה שהיו פתוחים לנשים.

קריירה

עקב השתתפות גברים רבים בלחימה במלחמת העולם השנייה שכר הצבא האמריקני נשים שיחשבו מסלולים בליסטיים לטילים. הולברטון נבחרה על ידי בית הספר מור להנדסה לעזור בחישובים הללו ביחד עם 80 נשים אחרות.
ב-1945 הצבא האמריקני החליט לממן פרויקט ניסויי שמטרתו הייתה ליצור את אניאק, המחשב הדיגיטלי הראשון. מתוך 80 הנשים ששכר הצבא, שש נשים נבחרו להיות המתכנתות של המחשב, ביניהן הולברטון. עבודתה התבטאה בכוונון של למעלה מ-3000 מתגים במחשב ששקל 30 טון ובכך לחשב משוואות של מסלולים בליסטיים. עלות הפרויקט הייתה 487,000$ מה ששווה ערך ל$6,887,000 ב-2017. אניאק נחשף לציבור ב-15 לפברואר 1946 באוניברסיטת פנסילבניה, כלומר, מאוחר מדי מכדי לתרום במלחמת העולם השנייה, אך האניאק פתח דלתות חדשות בעולם התכנות. במשך זמנה באניאק היא קיבלה הרבה מרעיונותיה בשנתה, מה שהוביל את עמיתיה המתכנתים לומר "היא פתרה יותר בעיות בעודה ישנה משאחרים פתרו בעודם ערים".
בתום המלחמה עברה הולברטון לעבוד ברמינגטון רנד, חברה אמריקאית לייצור מכונות לעסקים וידועה בעיקר בייצור מכונות כתיבה, ולאחר מכן במכון הלאומי לתקנים (כיום: המכון הלאומי לתקנים וטכנולוגיה). היא ניהלה את אגף התכנות במעבדה למתמטיקה שימושית באגן דוד טיילור לתכנון ספינות ב-1959. היא עזרה לפתח את UNIVAC, תכננה לוחות בקרה בהם מקמה את המקלדת הנומרית ליד מקלדת האותיות ודחפה את המהנדסים להחליף את החזית השחורה של UNIVAC עם חזית בצבע אפור-בז' מה שמאוחר יותר הפך לצבע האוניברסלי של המחשבים. היא לקחה חלק בפיתוח מערכת התכנות היצרנית הראשונה (SORT/MERGE). בנוסף גם כתבה את התוכנה הראשונה לניתוח סטטיסטי שהפכה לקונצנזוס האמריקאי של 1950.
החל מ-1953 פעלה כמפקחת על תכנות מתקדם במעבדה למתמטיקה שימושית של חיל הנחתים האמריקאי שממוקם במרילנד, שם נשארה עד 1966. הולברטון עבדה עם ג'ון מוכאלי בפיתוח ערכת הוראות ל-BINAC, מה שנחשב לאבטיפוס לכל שפות התכנות המודרניות. הולברטון לקחה חלק בפיתוח תקנים ראשוניים לשפות התכנות קובול ופורטרן ביחד עם גרייס הופר. מאוחר יותר כעובדת של המכון הלאומי לתקנים עבדה על שני התקנים של שפת התכנות פורטרן: פורטרן 90 ו- פורטרן 77.

מותה

הולברטון נפטרה ב-8 בדצמבר 2001 ברוקוויל, מרילנד בעודה בת 84, כנראה כתוצאה ממחלת לב, סוכרת וסיבוכים שנגרמו כתוצאה משבץ שחוותה מספר שנים לפני מותה. היא הותירה אחריה את בעלה ג'ון ווהן הולברטון ושתי בנות, פמלה ופריסילה.

פרסים

ב-1997 היא וחמש המתכנתות האחרות של אניאק נכנסו להיכל התהילה של הארגון הבינלאומי לנשים בטכנולוגיה. ומתוך שש הנשים שתכנתו את אניאק היא היחידה שקיבלה את פרס אוגוסטה עדה לאבלייס, הפרס הגבוה ביותר שמחולק על ידי ארגון הנשים בתכנות.
כמו כן ב-1997, קיבלה הולברטון את פרס IEEE לחלוצים במחשוב על פיתוח יצרן ה-Sort-Merge.
3D XPoint

3D Xpoint (מבוטא: תְ'רִי דִי קְרוֹס פּוֹינְט) הוא שמה של טכנולוגיית זיכרון בלתי נדיף בפיתוח, שהוכרזה בסוף יולי 2015 על ידי אינטל ומיקרון טכנולוגיה. על פי ההכרזה הזיכרון יהיה מהיר במאות אחוזים מאשר זיכרון NAND וצפוף פי 10 מאשר DRAM. לאור נתונים אלו צפוי המוצר לחולל "מהפכה" בתחום הזיכרונות הממוחשבים כשיהיה מסחרי.
הטכנולוגיה של 3D XPoint פותחה מסביבות 2012.  כל רכיב המבוסס על הטכנולוגיה החדשה יכול נכון להיום להכיל 128 ג'יגה-בייט, וזאת בשתי שכבות של מטריצות המורכבות ממוליכים המחברים 128 מיליארד תאי זיכרון.
משך הזמן שלוקח למעבד להגיע לנתונים באחסון ארוך טווח היא אחת המשוכות הגבוהות ביותר של המחשוב המודרני. הקטגוריה החדשה שיצרנו של זיכרונות בלתי נדיפים היא מהפיכה המאפשרת גישה מהירה למערכי נתונים עצומים
— מארק אדאמס, נשיא מיקרון
ב-19 במרץ 2017 השיקה באופן עצמאי חברת אינטל מוצר ראשון כחלק ממותג בשם "Optane". התקן זיכרון זה נועד בעיקר כמדרגת ביניים בין יחידת האחסון וזיכרון ה-RAM, כאשר התקן זה גם מכיל תוכנת ניהול ייחודית שהופכת את פעולתו דומה יותר לזיכרון ה-RAM, בהתאם לכך הוא תואם אך ורק את סדרת המעבדים וחבילות השבבים האחרונות של אינטל. ההתקן מורכב משתי יחידות זיכרון בסיסיות ובעל קיבולת של 375 גיגה-בייט.  
ברבעון הרביעי של 2017 החלה אינטל למכור כונני SSD המבוססים על הטכנולוגיה - DC P4800X לשרתים, וסדרת 900p למחשבים ביתיים.