google/wiki40b huggingface dataset:
דיאן קרוגר

ביוגרפיה

קרוגר נולדה בכפר אלגרמיסן (Algermissen) בסקסוניה התחתונה שבגרמניה למריה תרסה ולהאנס הינריך היידקריגר. בילדותה רצתה קרוגר להיות בלרינה ואף נבחנה לבית הספר המלכותי לבלט בלונדון, אך פציעה בברכה אילצה אותה לפרוש מתחום המחול. היא למדה עוד סוף כיתה י' בגימנסיה בעיר הילדסהיים. בנעוריה יצאה מספר פעמים לחו"ל על מנת לשפר את כישוריה באנגלית.
בגיל 16 נסעה קרוגר לפריז כדי להשתלב בתחום הדוגמנות; היא פיתחה קריירת דוגמנות מצליחה, שבמסגרתה הופיעה בתצוגות האופנה הנחשבות ביותר בצרפת וזכתה בחוזי פרסום עם חברות האופנה המובילות.
קרוגר הייתה בזוגיות עם השחקן הצרפתי גיום קאנה משנת 1999 והשניים נישאו בשנת 2001; הזוג אף שיחק זה לצד זו במספר סרטים, אולם לבסוף הזוג התגרש ב-2006. בין השנים 2006 עד 2016 הייתה בזוגיות עם השחקן ג'ושוע ג'קסון. באותה שנה החלה לצאת עם השחקן נורמן רידוס ובנובמבר 2018 נולד לזוג בן.

קריירת משחק

קרוגר החלה את קריירת המשחק שלה בבית ספר הצרפתי לדרמה "קורס פלורנט"; לאחר שהשתתפה בכמה סרטים צרפתיים החליטה קרוגר לקצר את שם משפחתה כדי להקל על הפרסום שלה באמצעות שם קליט יותר. הופעתה הראשונה מחוץ לאירופה הייתה בדרמת המותחן "בשירות המאפיה" לצידו של דניס הופר.
בשנת 2003 קרוגר זכתה בפרס השחקנית המבטיחה בפסטיבל הקולנוע בקאן.
הופעתה החשובה הראשונה של קרוגר כשחקנית הוליוודית הייתה באפוס ההיסטורי טרויה משנת 2004; בסרט קרוגר גילמה את דמותה של הלנה, אשת מנלאוס, שחטיפתה על ידי פאריס הובילה לפרוץ מלחמת טרויה; באותה שנה קרוגר גם כיכבה בתפקיד הראשי במותחן ההרפתקאות שובר הקופות "אוצר לאומי"; בסרט זו היא גילמה את דמותה של אביגייל צ'ייס, אחראית הארכיון הממשלתי שעוזרת לחבורה לחפש את האוצר; לאחר מכן, קרוגר הופיעה בדרמה הרומנטית "שלוש בפארק", בסרט המלחמה הצרפתי "חג שמח" ובסרט ההמשך ל"אוצר לאומי" - "אוצר לאומי: ספר הסודות".
בשנת 2009 קרוגר גילמה את דמותה של סוכנת כפולה גרמנייה בשם בריג'ט פון האמרסמארק בדרמת המלחמה "ממזרים חסרי כבוד".
בשנת 2015 שיחקה בסרט המתח מרילנד.
בשנת 2016 שיחקה בדרמת הפשע "המסתנן" לצידם של בראיין קראנסטון, ג'ולייט אוברי, בנג'מין בראט, וג'ייסון אייזקס.
בשנת 2017 זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל קאן, על תפקידה בסרט הגרמני "משום מקום" של הבמאי פאטי אקין. שם שיחקה אישה גרמניה הרודפת אחר צדק ונלחמת בשכול לאחר שבעלה הטורקי ובנה נרצחים כתוצאה מפיצוץ מטען חבלה.
ושתי

וַשְׁתִּי היא דמות מקראית המופיעה במגילת אסתר כאשתו של אחשוורוש. על פי המגילה ושתי הודחה, ועל פי המדרש גם נהרגה, בציוויו של אחשוורוש, לאחר שסירבה להופיע במשתה שערך, לאחר מכן נשא המלך את אסתר.
דעות החוקרים חלוקות באשר לפירוש השם "ושתי": "הטובה ביותר" בפרסית עתיקה, "יפה" בפרסית, ו"חוט" בעילמית. או שמקור השם בשפה הפרסית, ופירושו "הנחשקת" (vaš לחשוק; ti - פועל בהווה).
על פי מקורות היסטוריים, לכסרכסס (שמזוהה לדעת רוב החוקרים כ'אחשוורוש) הייתה רק אישה אחת בשם "אמסטריס", ייתכן שהכוונה היא לאסתר, אולם דבר זה לא מסתדר עם הידיעה שאמסטריס הייתה בתו של אוטאנס, אחד משבעת האצילים שהעלו את דריווש לשלטון.

במגילת אסתר

על פי מגילת אסתר, ביום השביעי של המשתה שערך אחשוורוש לאנשי העיר הוא שלח שבעה סריסים כדי להזמין את ושתי, על מנת "להראות העמים והשרים את יפיה כי טובת מראה היא". לאחר שושתי מסרבת שלוש פעמים לבוא, מדיח אחשוורוש, בעצת ממוכן, את ושתי לתת את מלכותה לטובה ממנה, זאת על-מנת שיתר נשות הממלכה לא ילמדו מרודנותה של ושתי וימרו את פי בעליהן.

אחשוורוש מפרסם צו שמחייב את כלל נשות הממלכה להקשיב לבעליהן, וצו נוסף שיחליף את ושתי כמלכה: 
"תֹּאמַרְנָה שָׂרוֹת פָּרַס-וּמָדַי, אֲשֶׁר שָׁמְעוּ אֶת-דְּבַר הַמַּלְכָּה, לְכֹל, שָׂרֵי הַמֶּלֶךְ; וּכְדַי, בִּזָּיוֹן וָקָצֶף. אִם-עַל-הַמֶּלֶךְ טוֹב, יֵצֵא דְבַר-מַלְכוּת מִלְּפָנָיו, וְיִכָּתֵב בְּדָתֵי פָרַס-וּמָדַי, וְלֹא יַעֲבוֹר:  אֲשֶׁר לֹא-תָבוֹא וַשְׁתִּי, לִפְנֵי הַמֶּלֶךְ אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ, וּמַלְכוּתָהּ יִתֵּן הַמֶּלֶךְ, לִרְעוּתָהּ הַטּוֹבָה מִמֶּנָּה."
ביום שלאחר סיום המשתה, התפכח אחשוורוש והתחרט על מעשיו. הוא ביקש את ושתי, אך לא יכול היה להחזירה. לאחר כשלוש שנים נבחרה אסתר כמחליפתה.

דמותה בעת החדשה

בשל סירובה לדרישות המלך והשלכות הסירוב, הוצע בספרות הפמיניסטית המודרנית, לראותה כמטרימה של טענות, אשר הועלו על ידי תנועות חברתיות לזכויות האדם ושחרור האישה בעת החדשה.
חיים אלכסנדר

קורות חיים

אלכסנדר נולד ב-1915 בברלין בירת גרמניה למשפחה מוזיקלית. החל את דרכו לעולם המוזיקה בלימודי פסנתר, תאוריה וזמרה אצל מורים פרטיים ובמסגרת קונסרבטוריון שטרן בברלין. הוא היה הילד היהודי היחידי במקהלת הילדים של בית הספר הגבוה למוזיקה בברלין (Hochschule für Musik), שם אף שר לעיתים כסולן. הפסנתרן ויליבלד צ'ירש היה מורו לפסנתר והוא הרחיב את תחומי העיסוק בשיעורים להוראת ספרות המוזיקה כולה. צ'ירש הנחה אותו אל עולם האופרה; יחד קראו וניתחו יצירות מאת ואגנר, מוצארט ובטהובן ואת האופרות של אלברט לורצינג. 
עם עליית הנאצים לשלטון ב-1933 החלה חקיקה נגד היהודים בתחומים שונים, בהם בתחום המוזיקה. ב-1934 הורחק אלכסנדר מאיגוד המוזיקאים, ובהמשך הורחק גם מן הקונסרבטוריון יחד עם סטודנטים יהודים אחרים. בשנת 1936 עלה אלכסנדר לארץ ישראל בשנת 1936 בעקבות שליחותו של הכנר אמיל האוזר להענקת סרטיפיקטים לארץ ישראל למוזיקאים יהודים צעירים באירופה, שהוזמנו לקורס בן שנתיים באקדמיה בירושלים שפתח האוזר באותה עת. עם תום לימודיו השתקע אלכסנדר בארץ ישראל והמשיך את לימודיו עם אירמה ושטפאן וולפה. הוא השתלם בנגינה בפסנתר אצל אילונה וינצה-קראוס ולמד את תורתו של פאול הינדמית אצל חנוך יעקבי. שטפאן וולפה היה תלמידו של ארנולד שנברג וחסיד שיטת שנים-עשר הטונים, שאותה ראה כיחידה לכתיבת מוזיקה מודרנית. יעקבי, לעומתו, שלל שיטה זו לחלוטין ודגל בתורת הינדמית. בהיותו סטודנט צעיר התבטא אלכסנדר בסגנון מודאלי ורק בהמשך החל להגשים מקצת מרעיונותיו של וולפה.
ב-1945 סיים אלכסנדר את לימודיו והחל ללמד פסנתר, תאוריה וקומפוזיציה באקדמיה ע"ש רובין למוזיקה ולמחול בירושלים עד ליציאתו לגמלאות ב-1981.
סטפן דה פריי

קריירה

דה פריי שיחק בקבוצת הנוער של פיינורד, ובשנת 2009 חתם על חוזה ועלה לקבוצת הבוגרים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי פיינורד בסיבוב הראשון של הגביע ההולנדי, ובמהרה קנה את מקומו בהרכב הפותח של הקבוצה. הוא סייע לפיינורד לסיים את העונה במקום הרביעי בליגה ולהעפיל עד לגמר הגביע ההולנדי, בו הפסידו לאייאקס אמסטרדם. 
דה פריי ביסס את מעמדו בהרכבה של פיינורד, ובתום עונתו השנייה במועדון חתם על חוזה בקבוצה עד סוף עונת 2013/2014. לקראת עונת 2012/2013, עם עזיבתו של רון פלאר לאסטון וילה החליט מאמנה של פיינורד, רונאלד קומאן, למנות את דה פריי לקפטן הקבוצה, אך עקב יכולת חלשה נשלל ממנו התואר במהרה והועבר לחלוץ גרציאנו פלה.
ב-30 ביולי 2014 חתם בשורות לאציו האיטלקית. ב-2 ביולי 2018 חתם באינטר מילאנו.

בנבחרת הולנד

דה פריי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הולנד בכדורגל במשחק ידידות מול בלגיה. הוא זומן לסגל על ידי לואי ואן חאל, מאמן הנבחרת הלאומית, לקראת מונדיאל 2014. במשחק הראשון בטורניר, כבש דה פריי את שער הבכורה שלו במדים הלאומיים בניצחון 1-5 על נבחרת ספרד.
מ.ו.ת.ק.

עלילה

העלילה מספרת על הרפתקאותיהם של פיפ הפינגווין ופרדי הפלמינגו, העובדים בשירות הובלת גורים ותינוקות למשפחתם המאמצות.
רוד סטראצ'ן

ביוגרפיה

סטראצ'ן נולד בסנטה מוניקה, קליפורניה. התאמן בהדרכתו של ג'ון אורבנצ'ק כאחד משחייניו הראשונים (אורבנצ'ק אימן את שחייני נבחרת ארצות הברית ב-5 אולימפיאדות, מברצלונה 1992 ועד בייג'ינג 2008 כולל).

סגן אלוף העולם

באליפות העולם הראשונה בשחייה שנערכה בבלגרד, לשעבר יוגוסלביה, בשנת 1973 זכה סטראצ'ן במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:33.50 דקות, אחרי אנדראש הרגיטאי מהונגריה (4:31.11 דקות) ולפני בן ארצו ריק קוללה (4:34.68 דקות).

אלוף אולימפי

באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכה סטראצ'ן במדליית זהב במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא עולם חדש של 4:23.68 דקות, לפני בן ארצו טים מקיי (4:24.62 דקות) ואנדריי סמירנוב מברית המועצות (4:26.90 דקות). שיא עולם זה החזיק מעמד כשנתיים ונישבר על ידי בן ארצו ג'סי ואסאלו (4:23.39 דקות).
סטראצ'ן בעל תואר ד"ר לרפואה מאוניברסיטת דרום קליפורניה משנת 1981 מומחה בהרדמה.
וירואיד

וירואיד (באנגלית: Viroid) הוא גופיף דמוי-נגיף, אך נטול המעטפת החלבונית האופיינית לנגיפים. 
הווירואיד מורכב ממקטע RNA חד-גדילי טבעתי. וירואידים גורמים למספר מחלות בצמחים, והם הפתוגנים הקטנים ביותר בטבע: גודל הגנום של הווירואיד הקטן ביותר עומד על כ-220 נוקלאוטידים; לשם השוואה, הנגיף הידוע הקטן ביותר המסוגל לגרום למחלות מכיל גנום בן כ-2,000 נוקלאוטידים. הווירואידים מכונים לעיתים "פתוגנים תת-נגיפיים".
נכון לשנת 2007 התגלו למעלה מ-30 מיני וירואידים. הללו ממויינים לשתי משפחות; האחת כוללת שני סוגים והשנייה חמישה סוגים. הווירואיד הראשון שהתגלה, PST, גורם למחלה בתפוח אדמה ומורכב מגדיל RNA בן 359 נוקלאוטידים. הגנום של הווירואידים אינו מכיל גנים ואינו מקודד לייצור חלבונים. במשך שנים רבות לא היה ברור כיצד מסוגל הווירואיד לגרום למחלות ללא ייצור חלבונים. התאוריה המקובלת היא שה-RNA הווירואידי נצמד ל-mRNA בתא הצמח וגורם להשתקתו באמצעות מנגנון RNAi. במילים אחרות, הווירואיד מונע ייצור חלבונים חיוניים בתא הצמח, דבר הגורם למחלה. הווירואיד משתמש במנגנון השכפול של תא הצמח (האנזים RNA פולימראז) על מנת להתרבות.
המהפכה הסרבית

רקע

ב-1521 הכריעו העות'מאנים בראשות סולימאן הראשון את הישות הסרבית וכבשו את בלגרד. כישלון המצור השני על וינה במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) סימל את תהליך שקיעתה של האימפריה. המלחמה ההבסבורגית-עות'מאנית (1788–1791), שבמהלכה נכבשה שוב בלגרד על ידי האוסטרים, הובילה לתפישת האימפריה העות'אנית כמעצמה שהולכת ומתנוונת. בנוסף, מנגנון השלטון המקומי היה מנותק ממרכז הכוח בקונסטנטינופול ולא פעם נקט צעדים עצמאיים תוך התעמרות באוכלוסייה הסרבית. מעת לעת מרדו כוחות שונים מקרב היניצ'רים בשלטון המרכזי, ובמהלך המרידה עשו שמות באוכלוסייה האזרחית. ב-1804 רצחו כוחות מקרב הדאחיה 150 נכבדים סרביים, והאירוע הוליד מרד סרבי נגד הכוחות העות'מאניים.

המרד הסרבי הראשון

את המרד הסרבי הראשון הוביל ג'ורג'ה פטרוביץ' שכונה "קאראג'ורג'ה", והוא החל בתגובה לפעולתם של כוחות הדאחיה. בראשית המרד מנו כוחות המורדים 30,000 לוחמים, ובהמשך עלה מספרם ל-40,000. בתמיכת האימפריה הרוסית תבע קאראג'ורג'ה זכויות לממשל עצמי במסגרת האימפריה העות'מאנית. בהמשך, מעודד מהצלחותיו, הטילו כוחותיו מצור על בלגרד, ובדצמבר 1806 כבשו את העיר. קאראג'ורג'ה הכריז על בלגרד כבירת הישות הסרבית החדשה. העות'מאנים הסכימו לחתום על הסכם שלום עם הסרבים, אך אלו כרתו ברית עם הרוסים נגד העות'מאנים ובעלי בריתם הצרפתים. המלחמה העות'מאנית-רוסית (1806–1812), שהסתיימה בחתימת הסכם בוקרשט, הובילה למתן זכויות אוטונומיות לסרבים. עם זאת, נאלצו הרוסים להקצות כוחות רבים ללחימה בצבאו של נפוליאון והעות'מאנים ניצלו את שעת הכושר, וב-1813 תקפו את אזור סרביה, והשתלטו מחדש על בלגרד. קאראג'ורג'ה נמלט לשטחי ממלכת הבסבורג וכעבור מספר שנים נרצח.

המרד של חאג'י פרודאן

חאג'י פרודאן (1825-1760) היה ממפקדי המרד הסרבי הראשון. ב-27 בספטמבר 1814, לאחר כיבושה מחדש של בלגרד על ידי העות'מאנים, הוביל פרודאן מרד נגד העות'מאנים, שמרכזו היה באזור סמדרבו. המרד שנמשך עד 30 בדצמבר 1814 נחל כישלון חרוץ. העות'מאנים הביסו את כוחותיו של פרודאן והוא נמלט לשטחי אוסטריה. בהמשך, נטל חלק במלחמת העצמאות היוונית. העות'מאנים הגיבו בצעדים נוקשים נגד האוכלוסייה הסרבית. הטילו מסים חדשים וגבוהים, וכן שלחו גברים סרביים לעבודות כפייה. צעדים אלו הגבירו מאד את התסיסה של האוכלוסייה, והובילו לפרוץ המרד הסרבי השני.

המרד הסרבי השני

ב-23 באפריל 1815 פרץ המרד הסרבי השני, שבראשו עמד מילוש אוברנוביץ', ובמהלכו עלה בידי כוחותיו של אוברנוביץ' להשתלט על אזור בלגרד. להבדיל מהמרד הראשון, מחד הסרבים לא הוציאו להורג שבויים עות'מאנים, ומאידך העות'מאנים לא פגעו באוכלוסייה האזרחית. ברקע, התנהל קונגרס וינה שהעצים את הדיפלומטיה על פני הלוחמה. תבוסתו של נפוליאון עוררה חשש אצל השער הנשגב, והעות'מאנים החלו במשא ומתן עם אוברנוביץ' ונציגיו. רציחתו של קאראג'ורג'ה, שעסק בארגון מרד נוסף נגד העות'מאנים על ידי שליחיו של אוברנוביץ', חיזקה את האמון של העות'מאנים בהסכם המתגבש. ב-1817 הכירו העות'מאנים בנסיכות סרביה כיישות סוזרנית של האימפריה העות'מאנית, וב-1833 כיישות וסאלית של האימפריה. ב-1835 פורסמה חוקה לנסיכות ומועד זה נחשב לסיום השלב המדיני-משפטי של המהפכה הסרבית.
טרויה (עיר באיטליה)

היסטוריה

בעת העתיקה היא נקראה איקאי (Aecae), היא נזכרת לראשונה במהלך המלחמה הפונית השנייה בקשר לפעולות צבאיות בין חניבעל ברקה לפאביוס מאקסימוס בשנת 217 לפנה"ס. בשנת 216 לפנה"ס, בעקבות קרב קאנאי, הצטרפה העיר לברית עם חניבעל, אולם בשנת 214 לפנה"ס נלכדה חזרה בידי הרומאים. תיאור העיר בידי פליניוס הזקן מאשש את הסברה שטרויה הוקמה בתחיל המאה ה-11 על חורבות איקאי העתיקה.
בשנת 1018 העיר בוצרה בידי המצביא הביזנטי באזיל ביוננס. היא נחשבה לעיר אסטרטגית שהגנה על פוליה מפשיטות הנורמנים. העיר הייתה נצורה מספר פעמים בידי היינריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ופרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. העיר התבלטה גם במהלך מלחמות איחוד איטליה.
שמואל אלעזר היילפרין

ביוגרפיה

נולד בירושלים לבריינא ולרב חנניה יוסף, בן לשושלת רבנים שמוצאה בעיר ברז'ן שבגליציה. ביום אדר"ח אלול תשי"ז 1957 נשא את הרבנית חסא יוכבד (חברת הוועד הפועל הארצי של נשי ובנות חב"ד בישראל ויו"ר הארגון בירושלים), בתו של הרב יהודה זונדל הגר, חתנו של הרב שמואל אהרון שזורי.
למד בישיבת חיי עולם בירושלים, אצל הרב שלמה שרייבר, ראב"ד בד"ץ של אגודת ישראל בירושלים, ובישיבת סלובודקה בבני ברק בראשות הרב יצחק אייזיק שר. בחודש אייר תשי"א החל ללמוד בישיבת תורת אמת חב"ד ליובאוויטש בירושלים, שם נעשה לתלמידו המובהק של ראש הישיבה, רבי משה אריה לייב שפירא, רבה של שכונת בית ישראל. היה גם תלמידו של הרב שלמה יוסף זווין, שהסמיכו לרבנות ולדיינות וצירפו למערכת האנציקלופדיה התלמודית.
הוא החשיב לרבותיו, את המשפיע החב"די, הרב נחום שמריהו ששונקין, ואת הרב חיים שאול ברוק, ראש ישיבת אחי תמימים בראשון לציון. מראשית שנות החמישים נטל חלק במפעליו של הרבי מליובאוויטש בישראל.
ראש ישיבת תורת אמת חב"ד בירושלים (תשכ"ד-תשל"ו); רב שכונת בית ישראל בירושלים, משנת תשל"ו ורבו של בית הכנסת חב"ד בשכונה (כממלא-מקום אביו משנת תשמ"ח);
מנהל צעירי אגודת חב"ד בירושלים (תשי"ב-תשי"ז); חבר מערכת ומבקר ערכים ב"אנציקלופדיה התלמודית" (בכרכים יב-טז); ממונה וחבר הנהלת כולל "חיבת ירושלים" של יוצאי גליציה.
נפטר בי"ג אדר תענית אסתר תשס"ט, ומקום מנוחתו בהר המנוחות בירושלים.

מתלמידיו

על תלמידיו ומושפעיו נימנים: הרב חנניה יוסף אייזנבך, ראש ישיבת תומכי תמימים, בני ברק. הרב עדין אבן ישראל (שטיינזלץ). הרב חיים יהודה רבינוביץ, אב"ד בירושלים. הרב אסף שמשון אנגלמן, רב קהילת חב"ד בבית שמש. הרב ישראל שמעון בקרמן, חבר הנהלת צעירי אגודת חב"ד. הרב מרדכי גולדברג, מנהל ישיבת אחי תמימים. הרב יששכר דב וולס, חבר הנהלת ישיבת תורת אמת. הרב שמואל הלוי ויינפלד, מו"ל שי למורא. הרב נטע שלמה וילהלם. הרב יצחק ידגר, שליח הרבי לחבל התענכים. הרב יחיאל מיכל כץ. הרב יואל דן ליווי, ראש מערכת הכשרות OK. הרב יעקב רייניץ. הרב מאיר פריימן, יו"ר רשת אהלי יוסף יצחק. הרב משה שפירא, עפרה.

איגוד הצאצאים

בשנת תשל"ב הקים את איגוד צאצאי רבנו הזקן, במטרה לחזק את קשר צאצאי הרב שניאור זלמן מלאדי עם מורשת סבם. האיגוד מקיים כנסים שנתיים, אירועים אזוריים ומפגשי ענפים. בעבר הפיק האיגוד את ביטאון "מחצבת", והוא ממשיך להוציא לאור מנשרים ועלונים בתחום עניינו.
האיגוד הוציא ביטאון בשם "מחצבת" שהיה ביטאון איגוד צאצאי רבנו הזקן בעריכתו של הרב הלפרין, הופיעו חמישה גיליונות.
האיגוד הוציא את "ספר הצאצאים" שהוא ספר עב כרס המרכז את אילן היוחסין לצאצאי רבי שניאור זלמן מלאדי, בעל התניא והשולחן ערוך ויוצר חסידות חב"ד, מופיעים בספר רוב אלו שנולדו עד לשנת הדפסתו בתש"מ.
סטורם ת'ורג'רסון

סטורם ת'ורג'רסון (באנגלית: Storm Thorgerson; ‏1944 פוטרס בר, הרטפורדשייר, בריטניה - 19 באפריל 2013) היה מעצב גרפי אנגלי. היה חבר בולט בקבוצת האמנים "היפנוסיס" שפעלה בשנים 1971-1983, ובמסגרתה עיצב עטיפות אלבומים וסינגלים ידועות רבות. ככל הנראה, עיצוביו המפורסמים ביותר הם עטיפות האלבומים שביצע עבור פינק פלויד, ביניהם זה של The Dark Side of the Moon. מספר ספרים הוקדשו לסקירת עבודתו של ת'ורג'רסון שנמשכה מעל לשלושה עשורים.
ביצירות רבות של ת'ורג'רסון ניכרו אלמנטים סוריאליסטיים. לעיתים קרובות הוא הציב את נושאיו מחוץ להקשר המקובל שלהם, עם חלל גדול מסביבם.
דוידה קרול

ביוגרפיה

קרול נולדה במוסקבה לבטי ובצלאל קוגוט. עלתה לארץ ישראל מברית המועצות בשנת 1924 עם משפחתה. נמנית עם מייסדי תיאטרון המטאטא. בשנות השלושים הצטרפה לתנועת הכנענים. בין הסרטים בהם השתתפה: "מבצע סבתא", "ברונו מאוהב", "איה: אוטוביוגרפיה דמיונית", "אהבה ממבט שני" ו"איים בחוף" ובסרטים הקצרים: "מקרה קריות" (2002), ו"אלכס" (2004). כמו כן, השתתפה בסדרות הטלוויזיה: "פלורנטין", "החיים זה לא הכל", "הוא והיא", "תיק סגור", "בית משותף" ו"ג'וני". 
בשנים האחרונות לחייה, הייתה מוכרת לציבור בעיקר בזכות השתתפותה בשש פרסומות של סדרת פרסומות "שקע ותקע" של חברת החשמל בתפקיד גברת סימן טוב.
היא נפטרה ב-9 בדצמבר 2011 ונקברה בבית העלמין הדרום בחולון.
הייתה נשואה לאלכסנדר קרול ולזוג נולדו שני בנים.
סמואל קולט

חייו

אביו של קולט היה בעל מטווית בדים, שם למד סמואל הצעיר את עקרונות פעולתן של מכונות שונות. הרקע הטכני שלו ותשוקתו לים הובילו אותו לעבוד כבר בגיל 15 על ספינה שהפליגה להודו. אגדה נפוצה טוענת כי קולט הגה את רעיון האקדח התופי בעודו צופה בתנועת גלגל המדחף של אונית הקיטור.
קולט רשם פטנט באירופה על אקדחו בשנת 1835, ושנה לאחר מכן גם בארצות הברית. הוא ייסד חברה עם משקיעים נוספים וייצר את האקדח הראשון ב-5 במרץ 1836. הפטנט החדשני התקבל בחשדנות גדולה, ובשל כך החברה נכשלה ופשטה רגל ב-1842, עד 1846 לא ייצר קולט אקדחים נוספים. 
בשנת 1847 חזר קולט לעסקי הנשק במפעלו של איליי ויטני, ופתח בשנה שלאחר מכן מפעל משל עצמו בקונטיקט, שם שוכנת חברת "קולט" עד היום. המפעל שקולט הקים היה חדשני באותו זמן, והתבסס על עקרונות שלמד ושכלל במפעלו של ויטני במטרה להקים את החברה המתועשת הראשונה לייצור כלי נשק (עד אז היו אלו מיוצרים בטכניקות של עבודת יד).
קולט פעל גם בתחומים רבים נוספים ובהם פיצוץ מרחוק של חומרי נפץ, הנחת כבל הטלגרף התת-ימי הראשון והשימוש בתחמוצת חנקן כחומר מאלחש.
האקדח החצי אוטומטי, הקולט M-1911 הנפוץ, יוצר על ידי קולט אך מתכננו הוא ג'ון בראונינג. אקדח זה נחשב גם כיום לאחד הטובים בעולם למרות שתוכנן עוד ב-1905 (1911 היא שנת קבלתו לצבא ארצות הברית). נכון להיום חברת קולט איננה מייצרת יותר אקדחים. הרובה הנפוץ בצה"ל, M-16, מיוצר על ידי קולט (בין היתר) גם הוא.
השושלת האנטיגונידית

השושלת האנטיגונידית (ביוונית: Δυναστεία των Αντιγονιδών) הייתה שושלת של מלכים הלניסטיים ששלטה במוקדון במשך תקופה ארוכה. 
מייסד השושלת, אנטיגונוס מונופתלמוס ("שתום העין"), היה קצין בצבאו של אלכסנדר הגדול, ובמהלך מלחמות הדיאדוכים השתלט על שטח פריגיה. הוא ניסה לאחד את שטחי האימפריה של אלכסנדר לכדי ממלכה אחת בראשותו, אולם נהרג בקרב איפסוס בשנת 301 לפנה"ס. בנו דמטריוס פוליורקטס ("הצר על הערים"), הצליח להשתלט על כתר מוקדון תוך שהוא מדיח את השושלת האנטיפטרידית, אולם הודח ממלכותו בידי סלאוקוס הראשון. לאחר תקופת אנרכיה, בנו של דמטריוס אנטיגונוס השני ("גונאטס"), הצליח להשתלט מחדש על המלוכה וצאצאיו שלטו על מוקדון עד כיבושה בידי הרפובליקה הרומית בשנת 168 לפנה"ס.
קרוז ביי

גאוגרפיה

העיר ממוקמת בחופו המערבי של האי והמהווה המרכז המסחרי והעסקי של האי. בעיר נמצא הנמל המרכזי של האי, ודרכו ניתן להגיע אל האי באמצעות מעבורות הנוסעות דרך קבע בין האי לבין האיים סנט תומאס ולטורטולה, וירג'ין גורדה וג'וסט ואן דייק שבאיי הבתולה הבריטיים.
עיקר כלכלת העיר מבוססת על התיירות.
תורת הדגימה (עיבוד אותות)

בתורת האינפורמציה, בעיבוד אותות ובמיוחד במערכות תקשורת, תורת הדגימה היא התחום המדעי העוסק במגבלות ודרישות ממערכות דגימה של אותות וסינתזה שלהם.
דגימה היא התהליך של הפיכת אות רציף (כפונקציה של הזמן או המרחב) לסדרת מספרים או אות בדיד הקיים רק בנקודות בדידות בזמן או במרחב.
המשפט המרכזי של תורת הדגימה - הוא משפט הדגימה של שנון - נייקוויסט שאומר שיש לדגום בתדר שהוא לפחות פי 2 מתדר השידור על מנת להימנע משגיאות.
ההסבר האינטואיטיבי למשפט הדגימה הוא כאשר דוגמים אות רציף אנו מכפילים את האות 
במסרק הלמים. כאשר עוברים למרחב התדר, ההכפלה הופכת לקונבולוציה של מסרק הלמים וספקטרום האות ולכן נקבל שכפול מחזורי של צורת הספקטרום של אות המידע כאשר מרכז הספקטרום יושב במכפלות תדר הדגימה. אם נוריד את תדר הדגימה מתחת לפעמיים התדר המקסימלי, השכפולים הללו יחפפו אחד את השני ובתהליך שחזור האות, בו מסננים רק את הספקטרום הבסיסי נקבלו מעוות. תופעה זו נקראת
"התחזות" או "קיפול תדרים" (Aliasing).

יישומים

הדגימה היא אחד מהשלבים החשובים ביותר בעיבוד ספרתי של אותות. האותות בטבע הם לרוב רציפים או אנלוגים כגון אותות דיבור הנקלטים במיקרופון של טלפון סלולרי או האותות החשמלים הנפלטים ממוח האדם למשל בבדיקת EEG. לצורך עיבודם בצורה ספרתית על ידי מחשב או מעגל משולב ספרתי, יש צורך להפכם לסדרות מספרים או אותות ספרתים ופעולה זו מבוצעת על ידי דגימת האותות.
פיינורד אקאדמי

הקשר עם פיינורד רוטרדם

הבעלים של קבוצת פיינורד ההולדית, יוריין ואן דן הנדריק, קיבל אישור על ידי הצ'יף של העיר גומואה פטה, עיר הממוקמת בקרבתה של עיר הבירה, אקרה, בשנת 1998 להקים את אקדמיית הכדורגל הראשונה של הקבוצה בגאנה בעיר זו. השחקנים, המשחקים בקבוצה המתחרה בליגה המקצוענית כקבוצה לכל דבר גם זוכים להשכלה בית ספרית, על חשבונה של הנהלת פיינורד. נכון להיום, מוחמד אבובקרי הוא הכדורגלן הראשון מאקדמיית פיינורד שהשיג חוזה בקבוצת פיינורד רוטרדם עצמה ומשחק במדיה בליגה ההולנדית הבכירה.
הרעיון להקמת אקדמיות כדורגל של קבוצת פיינורד באפריקה קם כאשר הבעלים של הקבוצה, יוריין ואן דן הנדריק, נסע לאבידג'אן שבחוף השנהב להחתמת שחקן, אז אלמוני, בשם בונבנטור קאלו והחל במגעים ראשונים במערכת הכדורגל בחוף השנהב כאשר בשנת 1998 נפתחה האקדמיה של פיינורד בחוף השנהב ומאוחר יותר בגאנה.
שבעת פלאי עולם הטבע

שבעת פלאי עולם הטבע היא רשימה של שבעת פלאי תבל שנוצרו על ידי הטבע ואינם מעשה ידי אדם. האתרים שנכללים ברשימה נבחרו באמצעות תחרות בינלאומית. תהליך בחירת פלאי הטבע נמשך מ-2007 עד 2011. היוזמה אורגנה על ידי תאגיד שווייצרי. מייסד ונשיא התחרות הוא ברנרד ובר.

התחרות

בשנת 2000 נוסד בשווייץ תאגיד NEW7WONDERS במטרה ליצור רשימה חדשה של שבעת פלאי תבל. בשנת 2007 הושלמה המלאכה לאחר שנבחרו שבעה אתרים באמצעות הצבעה של גולשים באינטרנט ומשלוח מסרונים. לאחר שנבחרו פלאי תבל, הוחלט לקיים תחרות דומה עבור פלאי עולם הטבע. בתחרות הועמדו לבחירה 28 אתרים שמוגדרים "פלאי טבע", מתוך 440 אתרים שהוצעו. האתרים עמדו לבחירת אזרחי העולם עד 11 בנובמבר 2011, באמצעות הצבעה גלובלית דרך אתר התחרות או באמצעות משלוח מסרון. על פי ההערכות היו צפויות להתקבל כמיליארד הצבעות כך שנדרשו כ-400 מיליון קולות עבור כל אתר על מנת להיבחר לרשימה. התחרות התקיימה תחת הכותרת "אם אנו רוצים לשמור על משהו, אנחנו חייבים להעריך אותו באמת".

ישראל בתחרות

לאחר שבתחרות לקביעת שבעת פלאי תבל החדשים לא הצליחה ישראל להכניס אף אתר לשלב הגמר של התחרות, הוחלט במשרד התיירות להשקיע מאמצים רבים בתחרות לקביעת שבעת פלאי עולם הטבע. ברשימה המקורית הופיעו ים המלח, עין גדי וראש הנקרה, אך מתוכם רק ים המלח (אשר נרשם לתחרות בשטח ישראל, ירדן והרשות הפלסטינית) עלה לגמר התחרות.
ים המלח נרשם לתחרות ביוזמת המועצה האזורית מגילות ים המלח.
משרד התיירות השקיע בפרסום התחרות בישראל ובכל העולם על מנת שאנשים רבים ככל האפשר יבחרו בים המלח. הממשלה אישרה תקציב של 8 מיליון שקלים כדי לממן את הקמפיין לקידום זכייתו של ים המלח. המשרד הקים אתר אינטרנט בשמונה שפות על מנת לקדם את הזכייה, ובנוסף נערכה תערוכת התיירות הישראלית IMTM-2011 בסימן הצבעה בעד ים המלח לשבעת פלאי עולם הטבע. בתערוכה הוקם דוכן על ידי המועצה אזורית תמר ובו הצביעו המבקרים בתערוכה בעד ים המלח. לאחר מכן השיק שר התיירות שעון ספירה לאחור במגדלי עזריאלי עד הזמן שנותר לסיום התחרות.
כמו כן נערכו פעילויות אומנותיות רבות בים המלח כדי להגביר את המודעות לחשיבות ההצבעה ולפרסומו של ים המלח בארץ ובעולם, כמו הפרויקט "הים העירום", שהוא צילום העירום שנערך ב-17 בספטמבר 2011 שנערך על ידי הצלם ספנסר טוניק למרות התנגדות מצד גופים שונים; בצילום השתתפו כאלף איש בחוף "מינרל" בים המלח, הסמוך למצפה שלם.
לו זכה ים המלח הייתה זכייתו בתחרות צפויה להביא לישראל שלוש מאות אלף תיירים בנוסף על אלו הבאים בכל שנה לישראל.
ים המלח העפיל לרשימת 14 פלאי עולם הטבע, אך לא נבחר בין שבעת הזוכים.
מבטח שמיר אחזקות

היסטוריה

החברה נוסדה ב-12 בדצמבר 1958 כחברה פרטית בשם "אטאס תעשיות חלבה, טחינה וממתקים" העוסקת בייצור מוצרי מזון. בשנת 1983 החברה הונפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב והפכה לחברה ציבורית.
בשנת 1992 איש העסקים  מאיר שמיר רכש את השליטה בחברה מידי נתנאל אלוני ונתן חץ. בשנה זו עזבה החברה את פעילותה בתחום המזון ונכנסה לענף עסקי הביטוח וניהול קרנות פנסיה. בעקבות מהלך זה שם החברה שונה ל"מבטח שמיר סוכנות לביטוח". כעבור שנה החברה נכנסה לתחום ההשקעות והאחזקות ושמה שונה שוב, הפעם ל"מבטח שמיר אחזקות".
באוקטובר 1999 רכשה 10% ממניות חברת האינטרנט זן מדיה אשר הפעילה את אתר תפוז אנשים. בשנת 2001 מכרה 55.1% ממניות חברת הביטוח מבטח שמיר פיננסים לקבוצת מגדל תמורת 66 מיליון שקל. בשנת 2008 מכרה את מלוא אחזקותיה בחברת סקיילקס. בינואר 2008 החברה רכשה יחד עם חברת אייפקס, את השליטה בקבוצת תנובה. במרץ 2015 השלימה את מכירת מלוא אחזקותיה בתנובה לברייטפוד הסינית.

בעלי עניין

בעל השליטה בחברה ומנכ"לה הוא מאיר שמיר שמחזיק 36.16% ממניותיה. יושב ראש דירקטוריון החברה הוא יחזקאל דברת. בעלי מניות נוספים בחברה הם חברת אשטרום נכסים המחזיקה כ-8.86% ממניותיה, ואיש העסקים ליאון רקנאטי המחזיק כ-8.45% ממניותיה. בעבר איש העסקים עופר גלזר החזיק כ-8% ממניות החברה.
צ'ובהם

צ'ובהם (באנגלית: Chobham armour) הוא כינוי לשמו של שריון מרוכב מתוצרת בריטניה (מכונה לעיתים גם "ברלינגטון"), שפותח בשנות השישים במרכז המחקר בעיר צ'ובהם. החל משנות ה-60 וה-70 החלו להופיע מיגונים מתוחכמים שלא על בסיס פלדה הומוגנית בלבד, שיעודם העיקרי היה להביס ראשי נפץ בעלי מטען חלול, שהיוו את האיום המרכזי על טנקים, אך גם פגזים מסורתיים שמשתמשים באנרגיה קינטית ומסה כדי להכריע את השריון. אף שהרכבו נותר מסווג, מוערך שריון ה'צ'ובהם' כמורכב ממתכות שונות, חומרים קרמיים, וחומרים אחרים המורכבים ביחד כדי להשיג מיגון משופר בהרבה יחסית לפלדה. הצ'ובהם אינו מחובר בקביעות לגוף הטנק; במקום זאת, מרכיבים "תיבות שריון" מרוכב ב"כיסים", הנמצאים בין הקירות הפנימיים והחיצוניים של הטנק, ואחר כך סוגרים את הכיסים בריתוך.
ב-1973 הסכימה ממשלת בריטניה לשתף את האמריקנים בפרטי השריון המתוחכם, והוא שולב לראשונה בטנק הM1 אברמס. מאוחר יותר הותקן הצ'ובהם גם בטנקי המערכה הבריטים צ'לנג'ר 1 ו-צ'לנג'ר 2, ונכון להיום אלו הם הטנקים היחידים העושים בו שימוש.