google/wiki40b huggingface dataset:
דוד מושקוביץ

הרב דוד מושקוביץ (בכתיב ארכאי: מאשקאוויטש; ה'תרכ"ט, 1869 - ד' באדר א' ה'תשי"ט, 12 בפברואר 1959) היה רב חסידי ציוני דתי, פוסק הלכה ופובליציסט, רבה של נאסוד שבטרנסילבניה ובאחרית ימיו רבה של שכונת פלורנטין וחבר הרבנות הראשית לתל אביב-יפו.

ביוגרפיה

נולד למשפחה מיוחסת, שימש במשך שנים כרבה של נאסוד שבטרנסילבניה והקים בה מוסדות ציבור ומוסדות חינוך. במסגרת פעילותו הציונית חבר לרב משה שמואל גלזנר מקלוז' והיה מדבריה הראשיים של הציונות הדתית בדורו. הוא נסע ברחבי אירופה כדי לעשות נפשות לציונות ובימי מלחמת העולם הראשונה אף נשפט כמורד במלכות בבית דין צבאי בשל הלשנה על פעילותו הציונית. לבסוף שוחרר והמשיך בפעילותו.
פרסם מאמרים ציוניים ומאמרי הגות כלליים בביטאון הציוני "העולם" והיה ידידו הטוב של עורך הביטאון, נחום סוקולוב.
הרב מושקוביץ היה חסיד רוז'ין וכשפרצה המחלוקת הגדולה בין חסידות צאנז לחסידות רוז'ין והראשונים אסרו לאכול משחיטת השוחטים הרוז'ינאים פרסם את הספר "משפט לעשוקים" (1910) שהגן על כשרות השחיטה של שוחטים אלו ותקף בחריפות את הניסיונות לשבור את מטה לחמם. ב-1922 הדפיס את ספרו ההגותי "רגלי מבשר" ובו מאמריו "האומה והדת" ו"הגאולה והדת" המבססים את ההשקפה שלפיה הציונות אינה עומדת בסתירה לדת ומסורת ישראל אלא מבוססת עליהם. ספר זה היה מספרי היסוד של הציונות הדתית באוסטריה והונגריה.
גם את ספריו על התורה "גלילי זהב" הדפיס עוד בהיותו בחו"ל, בסאטו מארה (סאטמאר) ב-1935. בסוף אותה שנה עלה ארצה והתיישב בחיפה. לאחר תקופת קליטה, התמנה כחבר הרבנות הראשית לתל אביב-יפו וכרבה של שכונת פלורנטין בעיר. הוא עקר לתל אביב והקים בקרבת ביתו בית כנסת.
בעת מלחמת העולם השנייה איבד את בנו הרב משה מושקוביץ, שהיה אף הוא הוגה דעות וממנהיגי תנועת תורה ועבודה בטרנסילבניה, שנרצח בשואת יהודי צפון טרנסילבניה.
הרב מושקוביץ נפטר בד' באדר א' ה'תשי"ט, 12 בפברואר 1959. בעזבונו נותרו רבים מכתביו שלא נדפסו.
פרנק פינלי

ביוגרפיה

פינלי נולד בעיירה פארנוורת' (Farnworth) שבמחוז לנקשייר, צפון אנגליה, בנם של מרגרט וג'וזיה פינלי.
גדל כקתולי אדוק ונשר מלימודיו בגיל 14 כדי לעבוד כקצב כמו אביו.
למד משחק האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה ושיחק רבות כחובבן בתיאטרון.

קריירה

פינלי החל את דרכו כשחקן קולנוע בריטי מן המניין בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 בסרטים הצבאיים "היום הארוך ביותר" בתפקיד הטוראי הבריטי קוק ו"סמל פוטר".
התפרסם לראשונה בשנת 1965 בעיבוד הקולנועי למחזה של ויליאם שייקספיר "אותלו" בתפקיד הנבל יגו, אויבו של אותלו (לורנס אוליביה) אשר זיכה אותו במועמדות לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
המשיך את העשור עם תפקידים בסרט "המפקח קלוזו חוזר" מסדרת סרטי "הפנתר הוורוד" בתור קצין המשטרה וובר, במותחן "שיעור בטרור" בתפקיד המפקח לסטרייד ובמותחן הפסיכולוגי "עצב מסובב".
בתחילת שנות ה-70 הופיע פינלי בדרמות "זעם הכורים" בתור כורה הפחם האירי דייוויס, "קרומוול" בתפקיד ג'ון קרטר, בקומדיית הפשע "גאמשאו", בסרט הבלקספלוטיישן "שאפט באפריקה" והועמד לפרס באפט"א על הופעתו בסדרה "קזנובה" בה שיחק בתפקיד הראשי .
בשנת 1973 לוהק לתפקיד המוסקטר פורתוס בעיבודו המוצלח של ריצ'רד לסטר לרומן ההרפתקאות "שלושת המוסקטרים" וגם לסרטי ההמשך שיצאו בעקבות ההצלחה "ארבעת המוסקטרים" ו"חזרתם של המוסקטרים". בהמשך אותו עשור זכה פינלי בפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה, חזר לתפקיד המפקח לסטרייד בסרט "רצח על ידי דרסי", והופיע בסרט המלחמה "אווזי הפרא".
באותו העשור זכה פינלי לשבחים גם על הופעתו בתור צייד הערפדים אברהם ואן הלסינג בעיבוד הטלוויזיוני של ה-BBC לרומן האימה "דרקולה".
ב-1982 פינלי הועמד לפרס באפט"א לשחקן המשנה הטוב ביותר על תפקידו בדרמה "חזרתו של החייל" בתור ויליאם בעלה של מרגרט גריי (גלנדה ג'קסון).
ב-1984 שיחק בעיבוד הטלוויזיוני לרומן "מזמור חג המולד" בתפקיד ג'ייקוב מרלי.
ב-1985 הופיע בהפקת האימה הבדיונית של מנחם גולן ויורם גלובוס "ערפדי החלל" בתפקיד חוקר החלל ד"ר האנס פדאלדה.
בשנת 2002 גילם פינלי את אביו של הפסנתרן היהודי פולני המוכשר ולדיסלב שפילמן (אדריאן ברודי) בדרמת השואה של רומן פולנסקי "הפסנתרן".

חיים אישיים

בשנת 1984 קיבל הוכתר פינלי כמפקד במסדר האימפריה הבריטית.
בשנת 2010 קיבל פינלי על פועלו תואר דוקטורט של כבוד מ"אוניברסיטת בולטון".
פינלי היה אב ל-3 מאשתו דורין שפרד. נפטר ב-30 בינואר 2016.
מבוא לניתוח האינסוף

ספר ראשון

פרק 1: על סוגי הפונקציות.
פרק 2: טרנספורמציות של פונקציות. 
פרק 3: טרנספורמציות של פונקציות על ידי הצבות.
פרק 4: פיתוח של פונקציות על ידי טורים אינסופיים.
פרק 5: פונקציות של שני משתנים או יותר.
פרק 6: בנוגע לפונקציות אקספוננציאליות או לוגריתמיות.
פרק 7: פיתוח פונקציות לוגריתמיות ואקספוננציאליות לטורים.
פרק 8: על גדלים טרנסצנדנטים הנגזרים מהמעגל.
פרק 9: בנוגע לחקירת גורמים טרינומיים.
פרק 10: בנוגע לשימוש בגורמים שנמצאו מקודם לצורך הגדרת סכומים של טורים אינסופיים.
פרק 11: בנוגע למכפלות אינסופיות של סינוסים.
פרק 12: בנוגע לפיתוח של פונקציות שבריות.
פרק 13: על טורים המוגדרים על ידי יחס נסיגה.
פרק 14: על הכפלה וחלוקה של זוויות.
פרק 15: טורים הנגזרים מפיתוח של גורמים.
פרק 16: בנוגע לחלוקות של מספרים.
פרק 17: השימוש בטורי נסיגה לצורך חקירת שורשים של משוואות.
פרק 18: שברים משולבים.
הנושאים שנידונים בספר הראשון כוללים: הגדרת הפונקציה וההבחנה בין פונקציות רב-ערכיות ופונקציות חד-ערכיות ובין פונקציות אי-זוגיות לפונקציות זוגיות (בפרק 1). נידונות בו בעיות של פירוק פולינומים לגורמים הקשורות למשפט היסודי של האלגברה, טכניקות וזהויות אנליטיות שונות הכוללות: הצבות, טורים אינסופיים, פונקציות אקספוננציאליות ולוגריתמים, פיתוח לשברים חלקיים, זהויות טריגונומטריות הקשורות למכפלות וסכומים ארוכים של סינוסים של זוויות שונות, כמו גם תוצאות חשובות ומתקדמות יותר כגון חישוב הערכים הטבעיים הזוגיים של פונקציית זטא  (בעיית בזל המוכללת), זהויות על מכפלות וטורים אינסופיים, ותוצאות רבות על חלוקות של מספרים. חלק גדול מהפרקים האחרונים של הספר הראשון מוקדש לפיתוח הטכניקות האנליטיות של פונקציות יוצרות ושברים משולבים.

ספר שני

הספר השני עוסק בעיקר במיון עקומים אלגבריים: אוילר עוסק בו בתאוריה שמאחורי חתכי חרוט וממשיך את מיון העקומים המעוקבים של ניוטון - בין היתר הוא ממיין עקומים ממעלה רביעית ומפשט את המיון של ניוטון (של עקומים מעוקבים) באמצעות שלל הגדרות ומושגים חדשים.
עודד אסף

חייו

בין יצירותיו - יצירות לכלי סולו (שבוצעו על ידי אסתרית בלצן, עמית דולברג, מיכל טל, רון מרחבי, ראובן סרוסי ועדית שמר), ולהרכבים קאמריים (ביניהם אנסמבל המאה ה-21 ואנסמבל מוזיקה נובה).
יצירות רבות פרי עטו של עודד אסף נמצאות ברשותו של המכון למוזיקה ישראלית ובמרכז למוזיקה ישראלית (איגוד הקומפוזיטורים בישראל).
בשנת 2007 הוציא לאור את החוברת "מוזיקה קאמרית" בהוצאת סל תרבות ארצי.
כמו כן הוא גם מרצה באוניברסיטת תל אביב ובמכללת לוינסקי לחינוך.
הייז (הילינגדון)

הֶיְיְז היא עיירה הנמצאת ברובע הילינגדון, למעשה היא פרבר של לונדון הנמצא כ 20.9 ק"מ מערבית למרכז העיר. העיירה נמצאת בגבולותיו של המחוז ההיסטורי מידלסקס (Middlesex). הייז התפתחה מאוד בשלהי המאה ה-19 ובמאה ה 20 כאזור תעשייתי. היא התפתחה בעיקר במהפכה התעשייתית השנייה – יצירה של תעשיות קלות בפאתי ערים קיימות.

היסטוריה

עד לסוף המאה ה-19 הייז (מערב לונדון) הייתה בעיקרה אזור חקלאי ואזור ליצירת לבנים לבניה. אך בגלל מיקומה על מסילת הרכבת המערבית של לונדון ועל צומת תעלות ששמשו כעורק תחבורה ערכה עלה כמיקום לאזור תעשייתי בשלהי המאה ה-19. בנוסף העבודות על התעלות ועל מסילת הברזל הגבירו את כמות הפועלים שעבדו באזור.
הסתדרות הרוקחים בישראל-ענף בתי מרקחת

היסטוריה

בשנת 1919 יסד הרוקח זאב אורבוך את "הסתדרות הרוקחים הארצישראליים". בשנות העשרים של המאה ה-20 התקיימו זו לצד זו "אגודת הרוקחים" ו"אגודת העובדים בבתי המרקחת". הסתדרות הרוקחים קבעה את שעות פתיחת בתי המרקחת ואת תורנויות בתי המרקחת בשעות הלילה. בוועידה בחיפה בשנת 1929 ביקשה הסתדרות הרוקחים לקבוע מחירים אחידים לתרופות ולאסור על תחרות בין בתי המרקחת כדי לא לפגוע באיכות המקצוע. נושא קביעת המחירים עורר פולמוס רחב בעיתוני התקופה. בשנת 1935 התאגדו עובדי בתי המרקחת כענף באגודת עובדי הרפואה. באוקטובר 1938 אישרה ממשלת המנדט הבריטי את "הסתדרות הרוקחים המוסמכים העברים בארץ ישראל" שבה יכולים להיות חברים רוקחים מוסמכים ובוגרי בתי ספר לרוקחות.

מעמד מקצועי וקשרים בינלאומיים

להסתדרות הרוקחים מעמד מקצועי מרכזי בארץ ובחו"ל ונציגיה משולבים במועצת הבריאות בישראל (הגוף העליון המפקח על שירותי הבריאות הציבוריים בישראל) ובוועדות מקצועיות העוסקות בתחום בריאות הציבור בכלל ומקצוע הרוקחות בפרט. בתחילת שנות האלפיים כיהנו שני נציגים בכירים של "הסתדרות הרוקחים" בתפקידים בכירים ומרכזיים ב"פדרציה הבינלאומית של הרוקחים" (F.I.P - International Pharmaceutical Federation) המקושרת לארגון הבריאות העולמי: מר הווארד רייס כיהן בשתי קדנציות כסגן נשיא F.I.P  ומר אבי מושנזון כיהן כנשיא סקציית הרוקחות הקהילתית. בהתחשב במצבה המדיני של ישראל בעולם באותה עת, בחירת נציגי "הסתדרות הרוקחים" לתפקידים כה בכירים וחשובים הייתה תעודת כבוד למדינת ישראל ואות הוקרה והערכה למערכת הבריאות בישראל בכלל ולמעמד המקצועי של הרוקחים בישראל בפרט. מערכות היחסים בין הרוקחים לציבור הנזקק לשירותיהם, בין הרוקחים לגורמים אחרים העוסקים בבריאות הציבור (רופאים, אחיות וכיוצא בזה) ובין הרוקחים לקהילה ולחברה בישראל מושתתות על הקוד האתי לרוקחים שפרסמה הפדרציה הבינלאומית של הרוקחים והותאם למציאות בישראל על ידי הסתדרות הרוקחים בישראל וארגון רוקחות בישראל.
פין ג'ונס

ביוגרפיה

ג'ונס למד בבית הספר לחינוך אומנויות בלונדון במשך שלוש שנים. באוקטובר 2009, פין גילם את דמותו של ג'יימי בסדרה הבריטית Hollyoaks Later. בינואר 2010 גילם את דמותו של טים הבדון בעונה האחת עשרה של הסדרה Doctors. באותה שנה, הופיע בשני פרקים של הסדרה The Bill. הוא הופיע בסדרת הבת של דוקטור הו, הרפתקאות שרה ג'יין. ביוני 2010, הודיעה רשת HBO, כי ג'ונס יופיע בסדרה משחקי הכס כסר לוראס טיירל. בשנת 2012 הופיע בתפקיד קטן בסרט האימה Wrong Turn 5. בשנת 2016, ג'ונס לוהק לגלם בתפקיד ראשי את דמותו של דני ראנד/איירון פיסט בסדרה "איירון פיסט", אשר פרקיה של העונה הראשונה עלו ב-17 במרץ 2017 לצפיית סטרימינג במסגרת השירות נטפליקס. ב-2017 השתתף גם בסרט האימה "המנסרים מטקסס - ההתחלה".
בנוסף להיותו שחקן, הוא גם DJ.
פרנצ'לון

פרנצ'לון (בצרפתית: Frenchelon) היא מערכת של מודיעין אותות המהווה את מערכת הריגול האלקטרונית של צרפת.
מתקניה העיקריים של פרנצ'לון ממוקמים בבורדו והרשת מופעלת על ידי שירות הביון הצרפתי, ה-DGSE ובשיתוף פעולה עם DRM - המודיעין הצבאי הצרפתי.
איגנץ שופאנציג

ביוגרפיה

שופאנציג נולד בווינה, בנו של פרופסור לאיטלקית באקדמיה הצבאית על שם תרזה. עוד לפני שמלאו לו 21 כבש לו שופאנציג מעמד של כנר וויולן וירטואוז, ואף של מנצח. הוא היה מורו לכינור של בטהובן, והשניים נשארו ידידים עד מות בטהובן. 
לעניין הרב ששופאנציג גילה בנגינת רביעייה היה תפקיד מרכזי בתמורה שחלה בביצוע ובהלחנת רביעיות. רפרטואר הרביעיות לפני בטהובן היה אפשרי לביצוע בשלמותו בידי חובבים ברמה גבוהה ובידי מקצוענים לאחר חזרות מעטות. הרביעיות של בטהובן הציגו הרבה קשיים טכניים חדשים, שאי אפשר להתגבר עליהם לחלוטין ללא השקעה רצינית בחזרות. הקשיים האלה כוללים תרוצות מורכבות המנוגנות בו זמנית בשני כלים או יותר, מקצבים צולבים והמיולות, והרמוניות קשות, שמחייבות תשומת לב מיוחדת לאינטונציה. כששופאנציג קבל לפני בטהובן על קטע קשה במיוחד, ענה בטהובן, "הסבור הוא, שאני חושב על כינורו העלוב כאשר הרוח מדבר אלי?"
ב-6 במרץ 1825 נפתחה סדרת קונצרטים למנויים של שופאנציג בביצוע רביעיית מיתרים חדשה של בטהובן, אופוס 127. שופאנציג קיבל את היצירה לידיו זמן קצר יחסית לפני הקונצרט, על אף פניות חוזרות ונשנות אל בטהובן, ולא הצליח לבצע את תפקידו הקשה באופן מניח את הדעת. המאזינים התקשו גם הם לעמוד על טיבה של המוזיקה, אלפרד אברט, כתב עיתון תיאטרון, סיפר איך ניצלה הרביעייה מגורל של אי-הבנה והתעלמות הודות לביצוע חוזר, הפעם עם כנר ראשון אחר, פרופסור ביהם, לפני קהל מובחר של מבינים באמנות.
רביעיית רזומובסקי ניגנה בביצועי בכורה גם יצירות של מלחינים אחרים. פרנץ שוברט הקדיש את רביעיית "רוזמונדה" שלו לשופאנציג.
הרי פיליש

השם

השם פיליש בא ממילה הונגרית שמשמעותה היא "טונסורה" (תספורת נזירים שבאמצעה קרחת), שם זה מתייחס למראה הקרח של ההר. מקור המילה ההונגרית הוא סלאבי (משמעות המילה פלש Pleš בשפות סלובקית וצ'כית, הוט "קרחת").

המערות העיקריות

עד שנת 1991 המערה פיליש שאורכה 600 מטר נחשבה למערה הארוכה ביותר במקום.
החל מ-12 בדצמבר 2010 מערכת המערות אריאדנה מהרי פיליש נחשבת למערה השלישית באורכה בהונגריה, עם אורך של 14 קילומטר.

הצמחייה

צמחיית הר פיליש (Pilisense flórajárás) ידועה כחלק מיוחד של אזור הצמחייה הקרוי בקוניקום (Bakonyicum flóravidék)
על ההר גדלים יערות של עצי אלון שסוע או טורקי (Quercetum petraeae-cerris), עשבוניים מסוג כריך שעיר לצד עצי אשור מרכז -אירופיים. אופייניים התקבצויות של עצי מילה פורחת Fraxinus ornus ועצי אלון מתבגרים. בעקבות כריתת יערות בזמנים עברו נותרו שטחים מכוסים בשיחים אופניים לקרסט. על המורדות החמים של ההר צומחים עשבי סלע דולומיט כגון Festucetum pallentis וBrometum Pannonici. על המורדות הצפוניים הקרירים ניתן למצוא קבוצות Mercuriali–Tilietum של עצי תרזה יחד עם עשבים מסוג Mercurialis perennus הידוע כ"כספית הכלב", וכן עצי מילה ואשור (Fago-ornetum)

צפורים

בהרי פיליש ובאגמיהם חיות צפורים כמו השרשרק המצוי, העורב השחור, הנץ הגדול, הבז הנודד, האוח המצוי וגבתון הסלעים (Emberiza cia). באזורים המישוריים ניתן לפגוש גם את הבז המצוי, את בז העצים ואת הדוכיפת.
פרידל טלר-בלום

ביוגרפיה

פרידל טלר-בלום נולדה בווינה לאמן הקברט אוסקר טלר. לאחר האנשלוס ומאסרו הקצר של אביה, נמלטה המשפחה לארצות הברית. טלר למדה בהאנטר קולג' ובאוניברסיטת קולומביה. 
בהיותה בת 16 החלה בהופעותיה. בין השאר הופיעה בתפקיד ויולטה בלה טרוויאטה ובתפקיד הראשי במאדאם באטרפליי. בין השאר הייתה חברה בסטודיו אופרה של המטרופוליטן אופרה בניו יורק ובאנסמבל של הפולקסאופר של וינה.
בשנת 1961 עלתה לישראל. היא הופיעה פעמים רבות בבית האופרה הישראלית בתל אביב, בין השאר בתפקיד בת יפתח ובתפקיד מרגריט באופרה פאוסט. כמו כן שרה עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית והתזמורת הקאמרית הישראלית, הופיעה בפסטיבל אבו גוש הראשון (1965), השתתפה בקונצרטים שהוקלטו ל"קול ישראל" ולתחנות רדיו נוספות. בשנת 1968 השתתפה בביצוע הבכורה ליצירתו של המלחין הישראלי יעקב גלבוע "שנים-עשר החלונות של שאגאל בירושלים".
מאז שנת 1976 מלמדת טלר-בלום פיתוח קול וזמרה באקדמיה למוזיקה על שם רובין בתל אביב, ובשנים 1991-1985 עמדה בראש המגמה הווקאלית.
אליעזר בן דודוהו

אליעזר בן דוֹדָוָהוּ ממרשה הוא דמות מקראית, נביא אשר ניבא בימי אחזיהו בן אחאב מלך ישראל ובסוף ימיו של יהושפט בן אסא  מלך יהודה.

נבואת אליעזר

בספר דברי הימים הסיפור מורחב יותר ומסביר את הטעם לשבירת האניות ולסירוב יהושפט לעזרה. לאחר שנשברו האניות, בא הנביא אליעזר בן דודוהו ליהושפט, ואומר לו: 
וַיִּתְנַבֵּא אֱלִיעֶזֶר בֶּן-דֹּדָוָהוּ, מִמָּרֵשָׁה, עַל-יְהוֹשָׁפָט, לֵאמֹר:  כְּהִתְחַבֶּרְךָ עִם-אֲחַזְיָהוּ, פָּרַץ ה' אֶת-מַעֲשֶׂיךָ, וַיִּשָּׁבְרוּ אֳנִיּוֹת, וְלֹא עָצְרוּ לָלֶכֶת אֶל-תַּרְשִׁישׁ.
— ספר דברי הימים ב', פרק כ', פסוק ל"ז
יהושפט מקבל את התוכחה, וכאשר אחזיה מציע לו עזרה הוא מסרב לקבלה.
חכמי אבות דרבי נתן, למדו מפסוק זה על איסור להתחבר לרשע, המופיע באמרתו של נתאי הארבלי.
אסון הרפתנים

אסון הרפתנים אירע ב-19 באוקטובר 1943, חול המועד סוכות תש"ד, ובמסגרתו טבעו בכנרת, מול חופי עין גב, אחד-עשר רפתנים.
רפתנים מכל רחבי הארץ הוזמנו לאספה השנתית של התאחדות מגדלי הבקר בארץ ישראל שהתקיימה בדגניה א'. בסיום החלק המקצועי של האספה הובטח ללמעלה מ-200 המתכנסים שיט בכנרת לאור הירח המלא מדגניה לעין גב. לרשות הציבור הועמדו סירת מנוע, שאליה נקשרה סירה נגררת נוספת, עשויה עץ. כושר הקיבול של שתי הסירות יחדיו לא עלה על כ-160 מקומות. עם זאת, נדחסו למעלה מ-200 איש לשתי הסירות שעשו את דרכן בחשכה לכיוון עין גב.
סמוך לחצות, כאשר אורות עין גב נראו כבר באופק, החלה הנגררת לשקוע במהירות. אחד עשר מהרפתנים (ארבע נשים ושבעה גברים), שלא ידעו לשחות, שקעו אל המצולות.
חילוץ הגופות נמשך מליל הטביעה ובימים שלאחריו, משיית הגופות נמשכה עד ה-29 באוקטובר בסיוע אנשי עין גב, דייגים מגינוסר, אמודאים מחיפה ובסיוע מטוס של חיל האוויר הבריטי. למחרת האסון פתח דוד רמז את ישיבת הוועד הפועל של ההסתדרות בדקת דומייה. במקביל נפתחה, לפי בקשת חברי עין גב, שביקשו לנקות את שמם מרשלנות, ועדת חקירה פנימית בראשות זאב הים. עם זאת, ולמרות האבל שאפף את היישוב בעת האירוע, הוא נשכח עד מהרה בשל מאורעות מלחמת העולם השנייה.
לזכרם של הנספים יצא ספר זיכרון.
ליטל ביגהורן (נהר)

תוואי הנהר

מוצא הנהר סמוך לעיירה פארקמאן בהרי ביגהורן בצפון ויומינג. הנהר זורם צפונה לשטח מונטנה, חוצה את שמורת האינדיאנים של שבט קרואו ונשפך לנהר ביגהורן ליד העיר הרדין.
בטאניכול

שימוש

בתאנכול ניתנת דרך הפה או מתחת לעור על מנת להגביר את התנועתיות בשלפוחית השתן שנוצרת כתוצאה מהרדמה כללית, השפעות ארוכות טווח של סוכרת או כתופעת לוואי של שימוש בתרופות נגד דיכאון.
הקולטנים המוסקרנים בשלפוחית השתן ובמערכת העיכול מגרים התכווצות של שלפוחית השתן, מתן שתן והגברת התנועה במערכת העיכול בהתאם.

הוראות נגדיות

יש להיזהר משימוש בתרופה על יד חולי אסתמה, קיב פפטי, חסימת מעיים והיפרתירואידיזם
הפעילות הפרה סמפטטית של התרופה עלולה להחמיר את הסמפטומים של המחלות הללו.
אלפרד אילג

אלפרד אילג (Alfred Ilg, ‏30 במרץ 1854 - 7 בינואר 1916) היה מהנדס שווייצרי, מדינאי ושר באימפריה האתיופית, וידידו האישי של קיסר אתיופיה מנליק השני. אילג שימש כשר החוץ של אתיופיה בין השנים 1897-1907, והוא נודע בשל כך שתכנן את מסילת אדיס אבבה-ג'יבוטי ומיזמי תשתית נוספים במדינה.

ביוגרפיה

אילג נולד בפראונפלד שבצפון שווייץ. הוא למד הנדסת מכונות בפוליטכניון הפדרלי בציריך בין השנים 1873-1876, ולאחר מכן עבר בחברת "מרקאר" (Marquard) בברן. בשנת 1879 נשלח לעבוד באתיופיה. הוא שימש כיועץ למנליק השני, שהיה בשנת 1889 לקיסר. הוא למד אמהרית במהירות, וסייע בהקמתה של הבירה החדשה, אדיס אבבה. 
ב-11 בפברואר 1893 מינה הקיסר את אילג למהנדס קו הרכבת בין אדיס אבבה לנמל העיר ג'יבוטי. אילג תכנן את הקו והקים לשם כך את "החברה הקיסרית האתיופית" (Compagnie Impériale Ethiopienne, ראשי תיבות C.I.E.). במלחמה האיטלקית-אתיופית הראשונה, שהתרחשה בשנים 1895-1896, סייע אילג למאמץ המלחמתי האתיופי בתכנון כלי נשק ותחמושת, ושיחרר את הקיסרות במידה רבה מתלותה ברכש מאירופה. בתמורה, ב-1897, העניק הקיסר לאילג את התואר "יועץ לקיסר" ומינה אותו לשר החוץ של הקיסרות, תפקיד בו נשא עד שעזב את אתיופיה בשנת 1907. עוד שימש אילג כמזכירו של הקיסר וזכה בעיטור "כוכב אתיופיה", העיטור הגבוה ביותר באתיופיה. 
תרומתו של אילג לאתיופיה הייתה עצומה. הוא היה אחראי, בין היתר, לתכנונו ולהנחתו של צינור המים הראשון שסיפק מים לבירה ולהתקנת מערכת חשמל בארמון הקיסר בשנת 1905. הוא תרם להקמת מערכת הדואר ולביסוס מטבע לאומי אחיד. עם זאת, כאשר המזרחן הגרמני פרידריך רוזן (Friedrich Rosen) מונה לנציגה של האימפריה הגרמנית באתיופיה בשנת 1904, החלו השפעתו וכוחו של אילג להיחלש. בשנת 1907 התפטר מכל תפקידיו ושב לשווייץ. הוא מת בגיל 61 בציריך. אילג פרסם מספר ספרים ומאמרים אודות הפוליטיקה, המשפט והצבא האתיופי. 
בשנת 2003 צולם הסרט השווייצרי "אלפרד אילג - החבשי הלבן" (Alfred Ilg - Der weiße Abessinier) העוסק בחייו.
יהודה בורלא

ביוגרפיה


נולד בירושלים לרב יהושע בורלא, בן למשפחה ספרדית מיוחסת, והיה צאצא לשושלת רבנים. משפחתו כללה גם דיינים, חזנים, מלומדים ועוד. עד גיל 18 למד תורה, תלמוד ופוסקים בבית מדרש ובישיבה; אחר כך יצא מחומות ירושלים, ולאחר שסיים את לימודיו בבית הספר למורים "עזרה" שבירושלים, החל לעסוק בהוראה ובניהול בבתי ספר מטעם ההסתדרות הציונית, בין השאר בדמשק. בשנים 1923 עד 1926 ניהל את בית הספר בזיכרון יעקב אחר כך הורה בבית הספר הריאלי בחיפה. בשנים 1933 עד 1944 שימש מורה בבית הספר אחד העם בתל אביב. כיהן כראש המחלקה הערבית בהסתדרות. בורלא כיהן כיו"ר השלישי של מכון גנזים, (מסוף 1956). בשנת 1957 נבחר ליושב ראש אגודת הסופרים.
לאחר מלחמת ששת הימים היה ממייסדי "התנועה למען ארץ ישראל השלמה".
זכה בפרס ביאליק בשנים 1939 (על עלילות עקביה) ו1955. זכה פעמיים בפרס אוסישקין. בשנת 1961 זכה בפרס ישראל לספרות יפה.
נפטר ב-1969 ונקבר בבית העלמין קריית שאול בתל אביב. נקראו על שמו רחובות בתל אביב (תוכנית ל') ובמספר ערים נוספות בישראל.

חיים אישיים

בורלא נשא לאישה את מרים בת משה גולדברג ולשניים נולדו ארבעה ילדים: עודד בורלא, יאיר בורלא, עפרה בורלא אדר וצוריה בן נון (אמו של יובל גורביץ').

יצירותיו

יצירתו של בורלא סובבת סביב היהודי הספרדי לדורותיו. הרומנים ההיסטוריים שלו עוסקים ברבי יהודה הלוי באלה מסעי ר' יהודה הלוי, וברב יהודה בן שלמה חי אלקלעי, ממבשרי הציונות, בבאופק.
נושא בולט אצלו הוא האהבה. כותב אדיר כהן: "יודע בורלא לתאר את האהבה על ייסוריה ומדווייה, על התמדה ולהטה, על אף מגבלות החברה ולחץ המסורת והמשפט הקדומים". כך באשתו השנואה, בנפתולי אדם ובבקדושה, שעיקרם הוא הסבל שבאהבה לא מספקת.
בורלא אוהב לכתוב על גיבור נודד העובר מסעות, תהפוכות ונפתולים. על אף הדגש על ההתרחשות בעולם החיצוני שהופכים את סיפוריו לקריאים ומרתקים, אין הוא מזניח את הדמויות ואת עולמן הפנימי. הדמויות הראשיות אצלו אינן קריקטורות, אם כי לעיתים כך נראים אצלו השחקנים המשניים בסיפור.
יעקב פיכמן כתב עליו:
כל ההווי הספרדי העשיר הזה, שצמח מקרקע המזרח היה עומד ומצפה ליד משורר, יד מכנסת ומעצבת שתגאל גלגוליה של נשמת ישראל. ובורלא היה שליח ציבור ראשון של הספרדים וחשף את היופי שבבני עדתו, גילה את האצילות הספרדית שטרם בטלה, את האבירות שברבניה ותלמידי חכמיה.

הנצחתו

רחובות בתל אביב, חיפה, עכו וירושלים  קרויים על שמו.

לקריאה נוספת

אבינועם ברשאי (עורך), יהודה בורלא, מבחר מאמרי ביקורת על יצירתו, עם עובד וקרן תל אביב לספרות ולאמנות, 1975.
פרדיננד פון ביסמרק

מוצאו

פרדיננד שהיה שייך לשושלת בית ביסמרק הידועה נולד בלונדון שבבריטניה לדיפלומט אוטו כריסטיאן ארכיבלד פון ביסמרק, והיה נינו של אוטו פון ביסמרק ה"קאנצלר הראשון של האימפריה הגרמנית". פרדיננד גדל בלונדון, ברומא ובשוודיה, ולמד בבית הספר היוקרתי "שולה שלוס" (Schule Schloss) בזאלם (Salem) שבגרמניה.
פרדיננד החזיק בתואר רוזן עד לשנת 1975, ולאחר מות אביו קיבל את התואר נסיך ביסמרק.

לימודיו ועיסוקו

עם הזמן אחרי כמה שנים בברזיל בתחילת שנות החמישים שם עבד בלשכת המסחר הברזילאית גרמנית, למד פרדיננד משפטים וסיים את התואר בחוק ומשפט בשנת 1956.
פרדיננד הועסק בנציבות האירופית במשך כמה שנים, ומשנת 1967 עבד כמשפטן בהמבורג.

נישואיו ומשפחתו

בשנת 1960 התחתן פרדיננד עם הרוזנת הבלגית אליזבת ליפנס, להם נולדו ארבעה ילדים: הרוזן גוטפריד פון ביסמרק (19 בספטמבר 1962 - 30 ביוני 2007), הרוזנת ונסה פון ביסמרק (נולדה ב-26 במרץ 1971) אשר ידועה כדמות ציבורית בחברת יחסי ציבור בארצות הברית, הרוזן קרל אדוארד פון ביסמרק (נולד ב-16 בפברואר 1961) הידוע כפוליטיקאי גרמני וחבר פרלמנט בבונדסטאג, וגריגור פון ביסמרק (נולד בשנת 1964).
נפטר ב-23 ביולי 2019.

פוליטיקה

בגיל 30 נכנס פרדיננד לפוליטיקה עם הצטרפותו למפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית, ועם הזמן כיהן כיושב ראש במפלגה מקומית בעיר אאומיוהל אשר נמצאת במרחק 21 ק"מ מהעיר המבורג.
STS-80

פרויקטים מדעיים

קולומביה נשאה עימה שני לוויינים ששוחררו והוחזרו לאחר זמן קצר בחלל. הראשון היה  Orbiting and Retrievable Far and Extreme Ultraviolet Spectrometer-Shuttle Pallet Satellite II) ORFEUS-SPAS II).
לרכיב העיקרי של הלווין, הטלסקופ ORFEUS,  היו שני ספקטרוגרפים לקליטת קרינת אולטרה סגול מרחוק. עוד ספקטרוגרף היה גם הוא על הלוויין.  היה סביב הלוויין מטען שלא קשור לאסטרונומיה. הלוויין טס ללא תקלות, וצילם 422 תמונות של כמעט 150 גופים אסטרונומיים, בין הירח לכוכבים חוץ גלקטיים וקוואזר. בגלל שזו הייתה טיסתו השנייה של הלוויין, הוא יכל לשאת עימו יותר ציוד רגיש ולספק פי שניים יותר מידע.
עוד לוויין על הקולומביה היה Wake-Shield Facility) WSF) לווין שיצר אולטרה-וואקום מאחוריו, מה שאפשר יצירת סרטים דקים מוליכים למחצה שמשמשים לטכנולוגיה מתקדמת. הלוויין יצר שבעה סרטים לפני שהוחזר על ידי הזרוע הרובוטית של קולומביה לאחר שלושה ימי טיסה. קוטרו של הלוויין היה 3.7 מטרים, וזו הייתה משימתו השלישית, כשבעיות בחומרה מנעו ממנו לפרוש את השרוע הרובוטית שלו. הלוויין תוכנן ונבנה על ידי (SVEC (Space Vacuum Epitaxy Center באוניברסיטת יוסטון, יחד עם השותף התעשייתי שלהם, תעשיות חלל בע"מ.
עוד פרויקט שנכלל היה Space Experiment Module) SEM) שכלל פרויקטים מחקריים של תלמידים שנבחרו לטוס לחלל. זו הייתה הטיסה הראשונה בה נכלל הפרויקט. בין הניסויים היה ניתוח של התרבות חיידקים על אוכל בזמן הקפת כדור הארץ, התפתחות קריסטלים בחלל, וההשפעה של מיקרו-גרביטציה על מטוטלת.
NIH.R4 היה ניסוי שהתבצע בשביל אוניברסיטת המוסד הלאומי לבריאות ובריאות אורגון. מטרת הניסוי הייתה לבחון את השפעת הטיסה בחלל על מחזור הדם והתכווצות כלי הדם. Biological Research In Canister) BRIC) חקר את השפעות כוח הכבידה על זרעי טבק ועגבניות. 
Visualization in an Experimental Water Capillary Pumped Loop) VIEW-CPL) בוצעה כדי לבחון תאוריה על וויסות הטמפרטורה ברכבי חלל.  הניסוי  MDA ITA המסחרי הורכב ממספר ניסויים שתוכננו על ידי תלמידי תיכון וחטיבות ביניים ומומן על ידי חברות טכנולוגיה.

רקע משימה

האסטרונאוטים נבחרו למשימה שהתקיימה ב-17 בינואר 1996.
ה-Stacking of the Solid Rocket Boostersׁׁׁׁׁׁׁ) SRBs) החל 9 ספטמבר 1996. 
ב-18 בספטמבר תאריך השיגור נדחה לתאריך לא מוקדם יותר (נטו) מהתאריך 31 באוקטובר עד 8 בנובמבר. 
מטען הדלתות נסגרו ב-25 בנובמבר. למחרת, טנק הדלק החיצוני התחבר ל- SRBs בתוך בניין האספקה ​​של הרכב.
התקדמות נוספת התעכבה בעוד שני חלונות על המסלול הוחלפו; נאס"א חששה כי הם עלולים להיות רגישים לשבירה לאחר שבע ושמונה טיסות.
ב 11 באוקטובר, קולומביה התחבר עם מכל הדלק החיצוני, והמשלוח נמסר, הועבר והתגלגל ל Pad 39B התרחשה ב 16 אוקטובר, אשר בעקבות בדיקות נכונות הטיסה של מערכת ההנעה העיקרית.
לאחר בדיקה של טיסת טיסה ב -28 באוקטובר, נדרשה בדיקה נוספת של ה- FRR כדי להמשיך ולנתח את מנוע הרקטות המוצק מחדש (RSRM), בשל שחיקת הזרבוב שהתרחשה ב- STS-79, וב -29 בחודש, משאבת דלק נכשלה, ועכבה את תהליך התדלוק של קולומביה, בעיית השחיקה הובילה לעיכוב של שבוע שהונהג ב -4 בנובמבר.
יום השיגור של 15 בנובמבר נקבע, מותנה על השקת אטלס מוצלח יומיים לפני. התחזית של מזג אוויר גרוע דחתה את השיגור עוד יותר, עד 19 בנובמבר.
גשר החגורה היקרה

היסטוריה

הגשר נבנה לראשונה בשנת 816 לספירה, בזמן שלטונה של שושלת טאנג. שמו של הגשר נגזר ממעשה המושל המקומי, וונג זונגצ'ו (Wang Zhongshu), שמכר את חגורתו במטרה לעזור במימון הגשר. מאז נבנה הגשר עוד מספר פעמיים. הגשר העומד כיום נבנה בשנת 1446, בזמן שלטונה של שושלת מינג.

ממדים

אורכו של הגשר הוא 317 מטרים ורוחבו 4.1 מטרים. קיימות בו 53 קשתות ורוחבן הממוצע 4.6 מטרים. שלוש הקשתות האמצעיות גבוהות מהאחרות כדי לאפשר לסירות המפרש של אותה תקופה בה נבנה, לעבור תחתיו.