google/wiki40b huggingface dataset:
דטורה

היסטוריה

מקור השם הוא בסנסקריט ופירושו פרי קוצני. במילון בשפה האנגלית הופיע השם כבר ב-1662. בהודו שימש הצמח להפקת רעל אך גם כאפרודיזיאק. נעשה בו שימוש במינונים נמוכים ברפואה (איורוודה) ובחגיגות דתיות בפולחן האל שיווה. הרעלה מדטורה מתוארת בספרו של הרופא גרסיה דה אורטה, שפעל בגואה במאה ה-16.
באירופה הצמח היה מרכיב ברפואה עממית, היה ידוע כאחד מ״עשבי המכשפות״ לצד דודא רפואי, שיכרון ואטרופה בלדונה, והוא היה מרכיב בשיקוי אהבה.
הדטורה מתרבה בקלות ללא טיפול ונפוצה במקומות רבים בעולם, והשימוש בה נמשך גם בעידן המודרני.

השפעות פיזיולוגיות

הצמח גורם להרעלה  אנטיכולינרגית בגוף (anticholinergic intoxication) שיכולה להתבטא באובדן קשר עם המציאות (דליריום), עצירת שתן, חום גבוה, יובש בפה, פרכוסים, אישונים מורחבים, ראייה מטושטשת, רגישות לאור, חרדה או פסיכוזה קשה ובכמויות גדולות עלולות להופיע בעיות בתפקוד הלב (הפרעות קצב מהירות עם פגיעה המודינמית - hemodynamic compromise) והנשימה שיכולות לגרום למוות.
ריכוז החומרים הפעילים משתנה ביחס של עד 1:5 בין צמחים שונים בין השאר בתלות בגיל הצמח ובתנאי גידולו, דבר שמגביר את הסכנה בשימוש בו - קשה להגדיר ״מינון בטוח״. החומר הפעיל אטרופין מסוכן במיוחד לילדים והשפעתו עלולה להיות קטלנית.
דווח כי לעיתים ההשפעות על מערכת הראייה נמשכות זמן רב לאחר השימוש. במקרים רבים מאוד החוויה של המשתמשים בדטורה היא שלילית.

השפעות נפשיות

חלק מהמתארים את השפעת הדטורה מציינים כי תחת השפעת הצמח כלל לא זכרו שנטלו ממנו, ולרוב לא יכלו להבדיל בין הזיות הצמח לבין המציאות. נדיר שמתוארת חוויה חיובית - על פי רוב המתנסים תיארו חוויה אפלה ומפחידה. בהזיותיהם פגשו דמויות מאיימות, איבדו את זהותם העצמית, איבדו את יכולת הדיבור ועשו פעולות הרסניות, כמו העלאת ביתם באש.
בספרות יש אזכורים רבים להתפרציות של סכיזופרניה עקב השימוש בצמח.
שיווי משקל תת-משחקי משוכלל

בתורת המשחקים, המונח שיווי משקל תת-משחקי משוכלל מתייחס לגרסה חזקה של שיווי משקל נאש במשחקים סדרתיים. תכסיס במשחק בצורה רחבה נקרא שיווי משקל תת-משחקי משוכלל אם לכל תת-משחק, האסטרטגיות המצומצמות לתת המשחק הזה מהוות שיווי משקל נאש של תת-המשחק. במילים אחרות, שיווי משקל ייקרא תת-משחקי משוכלל אם השחקנים משתתפים בתתי-משחקים שגודלם קטן מגודל המשחק המקורי, ועבור כל תת-משחק כזה ההתנהגות המוגדרת על ידי התכסיס היא שיווי משקל נאש.
שיטה נפוצה לקביעת שיווי משקל תת-משחקי משוכלל במקרה של משחק בצורה רחבה סופי, היא בעזרת אינדוקציה לאחור. בשיטה זו מסתכלים תחילה על המהלך האחרון של המשחק וקובעים מה הפעולה שצריך השחקן שמשחק אחרון לעשות על מנת למקסם את התועלת שלו. לאחר שנקבע מהלך זה, מסתכלים על המהלך הלפני אחרון וקובעים מהו המהלך שממקסם את התועלת עבור השחקן שמשחק אותו. באופן דומה ממשיכים וקובעים מהלכים עד שמגיעים למהלך הראשון. כל האסטרטגיות שנקבעו בשיטה זו הן שיווי משקל תת-משחקי משוכלל. במהלך פעולה זו, מבטלים למעשה כל איום לא אמין של השחקנים, שכן פעולות לא אמינות אינן אופטימליות עבור אותו שחקן באותו תת-עץ.   
ניתן להוכיח כי בכל משחק בצורה רחבה סופי עם מידע מלא קיים שיווי משקל תת-משחקי משוכלל באסטרטגיות טהורות. הוכחה זו מתבצעת באינדוקציה על תתי המשחק, מהקטנים (הצמודים לעלים) לגדולים (הצמודים לשורש).  
דוגמה למשחק שבו לא כל שיווי משקל נאש הוא שיווי משקל תת-משחקי משוכלל הוא "משחק האולטימטום".
הרעיון של שיווי משקל תת-משחקי משוכלל פותח בשנות ה-60 על ידי ריינהרד זלטן. זלטן זכה בפרס נובל לכלכלה על תרומתו לתורת המשחקים בצוותא עם ג'ון נאש וג'ון הרסני ב-1994.
אן ואן אלסן

ביוגרפיה

ואן אלסן נולדה בבלגיה והיא בוגרת תואר בכלכלת עסקים, היא הופיעה לראשונה במגזין כשקורא שלו שלח את התמונה שלה למערכת העיתון, דבר שהביא לה השראה ללכת בשנת 2002 לתחרות מיס אנטוורפן שם זכתה וזכתה גם בתחרות מיס בלגיה הארצית ייצגה את בלגיה בתחרויות מיס תבל ומיס אירופה.
באותה השנה היא הייתה אחת המתמודדות שסירבו להשתתף בתחרות מיס עולם שנערכה בניגריה עקב המהומות שפרצו במדינה.
ב-2007 החלה להנחות את הגרסה הבלגית של הדבר הגדול הבא והנחתה עוד מספר תוכניות נוספות בטלוויזיה הבלגית.
היא הופיעה בגיליון ינואר 2008 של פלייבוי ואירגנה הסכם שבמסגרתו פלייבוי ייתרום חלק מהרווחים שהרוויח מגיליון זה לאירוע צדקה שנתי המתקיים בבריסל, באותה שנה גם התחילה להגיש תוכנית ברדיו.
יוסף רגב

יוֹסֵף (יוֹסִי) רֶגֶב (נולד בשנת 1939) מחלוצי ה​מחשוב​ בישראל, תיכנן ובנה את מערכת הדואר האלקטרוני הראשונה שהופעלה בישראל.
מחבר המאמר "סוקרטס והאינטרנט".

קורות חיים

נולד בתל אביב. למד פיזיקה וקיבל תואר שני בטכניון. עוסק בנושא המחשבים משנת 1963. לימד מחשבים בטכניון בשנים 1967 עד 1971, ובאוניברסיטת בן-גוריון בנגב בשנים 1972 עד 2003.
ניהל את מרכז המחשבים בטכניון בשנים 1970 עד 1971. אז עבר לבאר שבע וניהל את מרכז המחשבים באונ' בן-גוריון בשנים 1972 עד 1976.
בשנת 1976 תיכנן ובנה את פרויקט "משוב/FLUID" להוראה בסיוע מחשב בבאר שבע.
בשנת 1980 תיכנן ובנה את מערכת הדואר האלקטרוני הראשונה שהופעלה בישראל, באונ' בן-גוריון בנגב.
הקים והפעיל את קבוצת העבודה "מחשבים בחינוך" בשנות השמונים, במסגרת איל"א (האיגוד הישראלי לטכנולוגיית המידע).
יו"ר עמותת "מנוחה נכונה באר שבע", בית העלמין האלטרנטיבי בבאר שבע.
אוניברסיטת אוטרכט

היסטוריה

אוניברסיטת אוטרכט נחנכה ב-26 במרץ 1636. את נאום הפתיחה נשא התאולוג רב-ההשפעה פרופסור חייסברט פוט (Gijsbert Voet, בשמו הלטיני Gisbertus Voetius), וכרקטור הראשון שלה שימש הפרופסור למשפטים ולמתמטיקה ברנרדוס סחוטנוס (Bernardus Schotanus). עם ייסודה מנתה האוניברסיטה כמה עשרות סטודנטים ושבעה פרופסורים, שעבדו בארבע פקולטות: הפקולטה לפילוסופיה, שהעניקה דיפלומה לכלל הסטודנטים עם תום השנה הראשונה ללימודיהם, והפקולטות לתאולוגיה, למשפטים ולרפואה.
אוניברסיטת אוטרכט שגשגה במאה ה-17, חרף התחרות ששררה בינה ובין אוניברסיטאות ליידן (נוסדה בשנת 1575), פרנקר (1585) וחרונינגן (1614) הוותיקות ממנה, וכן בתי הספר הגבוהים (הולנדית: Illustre School - מוסד להשכלה גבוהה שלא הוסמך להעניק תואר אקדמי לתלמידיו) בהרדרווייק (נוסד בשנת 1599, שימש כאוניברסיטה משנת 1648) ובאמסטרדם (1632). בפרט הייתה אוניברסיטת ליידן יריבתה האקדמית הבולטת. השקעות נאותות במוסד היו, איפה, מחויבות המציאות. גן בוטני הוקם במצודת סוננבורח (הולנדית: Sonnenborgh), ומקץ שלוש שנים נוסד גם מצפה כוכבים ב"מגדל הנפחים" (הולנדית: Smeetoren) שבעיר.
סטודנטים זרים רבים, ובעיקר גרמנים, אנגלים וסקוטים, בחרו ללמוד באוניברסיטת אוטרכט, והיו עדים לפולמוס האינטלקטואלי והתאולוגי שניטש בין חסידי הפילוסופיה החדשה (רנה דקארט התגורר זמן מה באוטרכט) ובין מצדדיו של התאולוג הקלוויניסטי פוטיוס. 
בתחילת המאה ה-19 ירדה קרנה של אוניברסיטת אוטרכט, ובשנות השלטון הצרפתי בהולנד אף אבד לה באופן רשמי מעמדה האוניברסיטאי, אשר פחת לדרגה של בית-ספר תיכון.
עם כינונה של ממלכת ארצות השפלה בשנת 1813 הושבו לאוניברסיטת אוטרכט זכויותיה שמקדם. אוניברסיטאות ליידן, חרונינגן ואוטרכט היו לשלוש ה"אוניברסיטאות הממלכתיות" (הולנדית: Rijksuniversiteiten) של המדינה החדשה, אשר נקראו גם "בתי ספר גבוהים". לאוניברסיטת ליידן
הוענק הכינוי "בית הספר הגבוה הראשון". לאוניברסיטת אוטרכט היה תפקיד חשוב בפריחתם של מדעי הטבע בהולנד; בשנת 1850 בקירוב 
התגבשה "אסכולת אוטרכט" במדעי הטבע, בהנהגתם של המדענים המזהירים פיטר הרטינג, חרארדוס יוהנס מולדר, כריסטופורוס בויס-בלו ופרנסיסקוס קורנליס דונדרס. מדענים אלה הנהיגו לראשונה בהולנד את מעבדת ההוראה כאמצעי תרגול לסטודנטים.
לאוניברסיטת אוטרכט ייצוג ב"מכון למורשת אקדמית" (הולנדית: Stichting Academisch Erfgoed), מוסד האמון על שימורם של אוספים ואוצרות תרבות אוניברסיטאיים.

מיקום

הקמפוס העיקר של האוניברסיטה נמצא במתחם ייעודי בשם אוטהוף, שממקום בפאתיה המזרחיים של אוטרכט. ישנם מספר בניינים של הפקולטה למשפטים וכלכלה שנותרו במיקום שונים במרכז העיר. הלימודים בקולג' האוניברסיטאי מתקיימים בקמפוס נפרד.

תנאי קבלה

הקבלה למרבית התוכניות לתואר ראשון היא פתוחה לכל, בהתאם לחוק ההולנדי האוסר על מניעת גישה לאוניברסיטה. על הסטודנטים לשמור על ממוצע מינימלי על-מנת להמשיך בתוכנית הלימודים. תנאי הקבלה הם תעודת בגרות הולנדית ברמת VWO (או מקבילה), מבחן הולנדית או אנגלית ודרישות אחרות ספציפיות לתוכנית. הקבלה ללימודי רפואה ומשפטים היא סלקטיבית (זאת על פי חקיקה מיוחדת) ובכפוף למערכת הגרלות. גם הקבלה לקולג' האוניברסיטאי היא תחרותית ודורשת המלצות, מכתב מוטיבציה, מבחן אנגלית בינלאומי וראיון אישי.
הקבלה למרבית תוכניות לתואר שני היא תואר ראשון רלוונטי בממוצע גבוה, אך הדרישות הספיציפיות משתנות על פי התוכנית.

שיתופי-פעולה

אוניברסיטת אוטרכט חברה ב-Worldwide Universities Network, ב-League of European Research Universities וב-Utrecht Network.היא משתתפת בתוכנית ארסמוס לחילופי סטודנטים ואף יש לה הסכם חילופין עם אוניברסיטת חיפה.
H39 הוצ'קיס

רקע

כבר במלחמת העולם הראשונה הסתמנה נטייה צרפתית לטנקים קלים. טנק הרנו FT-17 הצרפתי היה תכנון מהפכני, ולאחר המלחמה רצה הצבא הצרפתי בהמשך הייצור של טנקים קלים ומהירים שיתפקדו כחלק מחיל פרשים ממוכן. כך נוצרה תבנית צרפתית של טנק קל, פשוט לייצור, חמוש בתותח קטן, בעל צוות של שניים. נוצרו כמה דגמים על פי תבנית זו, ואחד המפורסמים שבהם היה H-39 הוצ'קיס.

הטנק

ההוצ'קיס בא לעולם כתוצאה מדרישה של צבא צרפת לטנק קל, בעל שריון בעובי של 40 מילימטר, ומהירות גבוהה משל הטנקים הקלים הקיימים. הטנק היה אחד משלושה טנקים שהחליפו את טנקי רנו FT-17 בשירות צרפת (האחרים היו R-35 ו-FCM 36), ונכנסו לשירות בחצי השני של שנות השלושים. הטנקים הראשונים שיוצרו נקראו הוצ'קיס H35. דגם זה כלל מנוע בהספק 78 כוחות סוס שהעניק לטנק מהירות מרבית של 28 קמ"ש, אך הוא סבל ממספר ליקויים, בהם קשיים בהיגוי ושריון בעובי 34 מ"מ בלבד בתובה. לאחר קליטת ראשוני הטנקים שיוצרו, סירב חיל הרגלים הצרפתי לרכוש טנקים נוספים וטנקי H35 שיוצרו לאחר מכן הועברו לשימושו של חיל הפרשים. בעקבות רצונו של חיל הפרשים בטנק מהיר יותר, החלו בייצור דגמים משופרים, הוצ'קיס H38 והוצ'קיס H39. הדגמים החדשים צוידו במנוע חזק יותר בהספק 120 כוחות סוס שהביא את הטנק למהירות מרבית של 36 קמ"ש וחלקם כללו גם תותח משופר. לטנק היה מיגון טוב יחסית לטנק קל, תותח יעיל יחסית, ומהירות מקסימלית טובה. חיסרון ידוע ועיקרי הוא תקלות מרובות במזקו"ם. למעשה הוא היה שווה לכל טנק קל בעולם באותה תקופה.
קונגו גומי

חברת קונגו גומי בע"מ (ביפנית 株式会社金剛組 – קבושיקי גיישה קונגו גומי) הייתה חברה מסחרית שפעלה ביפן מעל ל-1,400 שנים ברציפות, זמן רב יותר מכל חברה אחרת בעולם. מטה חברת הבנייה היה בעיר אוסקה. על פי ההיסטוריה של החברה, שפעלה כעסק משפחתי, מקורה של החברה ב-578 כאשר הנסיך שוטוקו הביא את בני משפחת קונגו (Kongō) מפֶּקְצֶ'ה (אחת משלוש הממלכות של קוריאה) ליפן על מנת לבנות את שיטנו-ג'י (四天王寺), מקדש בודהיסטי העומד על תילו גם כיום. במהלך המאות השתתפו בני משפחת קונגו בבניית בניינים מפורסמים רבים, כולל טירת אוסקה מהמאה ה-16 והוריו-ג'י (法隆寺) – מקדש בודהיסטי בנפת נארה שהוכרז אתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו.
מגילה באורך שלושה וחצי מטרים מגוללת את תולדותיהם של 40 דורות מהקמת החברה. כמקובל במשפחות יפניות מכובדות רבות, נהגו חתנים לעיתים קרובות להצטרף לשבט ונטלו לעצמם את שם המשפחה קונגו. וכך, במהלך השנים, נמשכה השלשלת המשפחתית הן באמצעות בני או בנות המשפחה.
החברה נקלעה לקשיים ופשטה את הרגל בינואר 2006. נכסי החברה נרכשו על ידי חברת טאקמטסו. לפני פירוקה העסיקה החברה מעל ל-100 עובדים והכנסתה השנתית הגיעה ב-2005 ל-7.5 מיליארד ין יפני (כ-70 מיליון דולרים), החברה המשיכה להתמחות בבניית מקדשים בודהיסטים. הנשיא האחרון של החברה היה "מאסאזקו קונגו", שהיה המנהל ה-40 מטעם משפחת קונגו. נכון לדצמבר 2006, ממשיכה קונגו גומי לפעול כחברת בת בבעלות מלאה של טאקמטסו.
מתוק כשמרלי

רקע

השיר יצא כסינגל בשנת 2015 ונכלל באלבום הבכורה "סימן" של אליעד נחום. 

נחום התייחס לכתיבת השיר ואמר:
הוא אלתור של הרגע האחרון. הייתי צריך שיר אחרון לאלבום, היה לי מין ביט רגאיי כזה ופשוט כתבתי עליו את המילים.
השיר נבחר כשיר השנה של גלגלצ בשנת 2015 והגיע למקום ה-12 במצעד העברי השנתי של רשת ג'.
נכון ליוני 2018 השיר הגיע ל-27 מיליון צפיות ביוטיוב.

תוכן השיר

בשיר פונה הדובר לנמענת. השיר הוא שיר הומוריסטי וכולל בתוכו חריזה רבה ומשחקי מילים המובילים לידוענים המובלעים בשורות שבשיר. בשיר מוזכרים שמותיהם של להקת הדג נחש (בשיר נאמר: "שנינו הפכים, אני דג ואת נחש"), אייל גולן ("כמו אייל אל הגולן"), אברהם טל, דודו טסה, גידי גוב, עידן יניב, אביב גפן, סמדר שיר, אריק סיני ובוב מארלי, שחלק משמו נכלל בשם השיר.
סטיוארט כהן

סטיוארט א' כהן (נולד ב-1946) הוא חוקר מדע המדינה ישראלי המתמחה ביחסי צבא וחברה, בדיפלומטיה ובתולדות הציונות.

ביוגרפיה

כהן נולד באנגליה, ולאחר שהשלים את לימודיו האקדמיים לתואר דוקטור בדיפלומטיה מאוניברסיטת אוקספורד עלה לישראל בשנת 1972. כיום משמש כהן כפרופסור מן המניין למדע המדינה באוניברסיטת בר-אילן, ומשמש כחוקר בכיר במרכז בגין-סאדאת למחקרים אסטרטגיים באוניברסיטת בר-אילן. כן שימש כחוקר אורח באוניברסיטת קייפטאון ובאוניברסיטת אוהיו.
כהן הוא כותב פעיל ופורה, ובין היתר כתב מערכי לימוד עבור קורסים של האוניברסיטה הפתוחה. ב-2005 העלה כהן במסגרת מאמר במערכות את הדעה, בישמו מודל ליחסי הצבא והדרג האזרחי שפיתח א. ר. לקהאם, כי ביחסים בין הדרג המדיני ובין הצבא במדינת ישראל סובל הצבא מ"כפיפות יתר" העלולה לפגוע בתפקודו.
נשוי לחוקרת הספרות טובה כהן.
ג'ני-ונדה ברקמן

ג'ני-ונדה ברקמן (גרמנית: Jenny-Wanda Barkmann;‏ 1922 - 4 ביולי 1946) הייתה שומרת במחנה הריכוז שטוטהוף.

ביוגרפיה

ישנה סברה שהיא גדלה בהמבורג גרמניה. בשנת 1944 הצטרפה לשורות הנשים השומרות במחנה הנשים בשטוטהוף, שם התאכזרה והתעללה באסירות, בחלקן למוות. היא גם השתתפה בסלקציות של הנשים והילדים לתאי הגזים. בקרב נשות המחנה זכתה לכינוי "רוח הרפאים היפה".
ברקמן נמלטה מהמחנה עם התקרבות הצבא האדום לשטח גרמניה הנאצית. היא נעצרה במאי 1945 בתחנת רכבת בגדנסק. היא הועמדה לדין במסגרת משפט שטוטהוף, בו היא ונאשמים נוספים הורשעו בפשעי מלחמה שביצעו במחנה. על פי עדויות הנוכחים בבית הדין, היא צחקקה במהלך המשפט, פלרטטה עם שומריה וככל הנראה סידרה את שיערה בזמן שמיעת עדות על מעלליה במחנה. היא נמצאה אשמה, ולאחר מכן הכריזה: "החיים הם אכן תענוג, ותענוגות הם לרוב קצרים"]. 
ברקמן הוצאה להורג בתלייה בפני הציבור, יחד עם עשרה נאשמים נוספים מהמשפט בעיר גדנסק ב-4 ביולי 1946.
מפקד קהילות הונגריה

מפקד קהילות הונגריה היה מעין מפקד אוכלוסין שנערך בשנת 1944 בידי המועצה המרכזית של יהודי הונגריה, לאחר פלישת גרמניה הנאצית להונגריה במהלך מלחמת העולם השנייה ובתחילת שואת יהודי הונגריה. המפקד נועד למפות את מקומם ומספרם של היהודים החיים בהונגריה באותה עת. המפקד נערך על ידי שליחת שאלון לקהילות, ומלמד רבות את חוקרי התקופה, עד כמה היה מצבם של הקהילות היהודיות בכי רע.

לאחר המלחמה

המידע שהתקבל מן הקהילות הועתק על כרטיסים בגודל 23X26 ס"מ, ואלו נתגלו על ידי מנהל הארכיון היהודי הונגרי בבודפשט, בבניין הסמינר לרבנים בתוך שתי ארוניות מתכת שלא נפתחו מאז מלחמת העולם השנייה ועד אותו יום.
ובשנת 1994 אחרי שעיבדו את הנתונים בכרטיסים, הוציאו יוסף שוויצר (Schweitzer József) וקינגה פרוימוביץ' את נתוני מפקד הקהילות בשני כרכים בשפה ההונגרית.

מצב הקהילות

על פי התשובות שהתקבלו בשאלונים של המפקד, ובזכות העובדה שמרבית הקהילות שלחו את תשובותיהם, נאסף ידע עצום על מצבם באותה העת. תשובות רבות נכתבו בנימה אישית ובבקשות לעזרה דוגמת: "המשפחות מרוששות לגמרי", "אין הכנסות", "מבני הקהילה הוחרמו", "הרב נעדר", "ראש הקהילה נעדר", "סכנת נפשות", "רוב הגברים בקהילה נמצאים בשירות העבודה" וכן עדכונים על כך שהחל ריכוז היהודים במבני בית חרושת בעיר או מבנים אחרים.
שווינצר ולנדסמן מזכירים בספרם דוגמאות נוספות, על מענה שהתקבל מאחת הקהילות שנכתב בידי אישה שסיפרה כי לא נותרו עוד גברים בקהילה, או מכתב בו נכתב שלא נשאר עוד אדם משכיל בקהילה שידאג לציבור.
אחת הגלויות העצובות הגיעה מקהילת נאג'דוברון (Nagydobrony) בתאריך 16 באפריל 1944 ובה מסופר כי כל יהודי הכפר כבר ארזו את מטלטליהם וממתינים להוראות, כפי שנכתב במכתב, נאמר להם כי הם מועברים לאונגוואר, "אנא שאלו ליעד שלנו באונגוואר" מתחנן הכותב. כיום ידוע שהיהודים רוכזו באונגוואר כתחנת ביניים לקראת גירושם למחנה ההשמדה באושוויץ.

לקריאה נוספת

קהילות הונגריה, פרופ' שלמה שפיצר, מפעל מורשת יהדות הונגריה - מכון ירושלים, תשס"ט.
רוני גולדפיין

רוני גולדפיין (נולדה ב-1989) היא שחקנית ישראלית.

ביוגרפיה

סבה מצד אמה, אריאל וינשטיין, דור חמישי בירושלים, היה חבר כנסת ועיתונאי וסבתה, צביה וינשטיין, הייתה חברת הנהלת ויצו העולמית. משפחת אביה עלתה לישראל מארצות הברית. סבה, גיל גולדפיין, היה מבקר אומנות בג'רוזלם פוסט, אביה, אדי גולדפיין, הוא מעצב ומרצה לעיצוב גרפי ואימה, נועה גולדפיין, היא קואצ'רית ומגשרת.
רוני גולדפיין נולדה וגדלה בתל אביב, לה אח בכור, דניאל, עורך וצלם. בוגרת מגמת תיאטרון בתיכון א' לאמנויות תל אביב (2007).

בצה"ל שירתה כפקידת מבצעים בחיל האוויר ובאותה תקופה למדה בסדנא "תיאטרון חי" של רחל שור. בתום שירותה הצבאי עברה מכינה למשחק בסמינר הקיבוצים ולמדה משחק בבית הספר לאמנויות הבמה סמינר הקיבוצים (2014-2011). לומדת משחק אצל אורית שר.
באמצע השנה השלישית ללימודיה בסמינר שיחקה בתפקיד הראשי בהצגה "גאולה" מאת חנוך לוין, בבימויה של טל ברנר, היא גילמה את דמותה של הכבירה. עמרי ניצן צפה בהצגה ולקח את גולדפיין לקאמרי, בו שיחקה ב"תעלת בלאומילך" – מאת אפרים קישון, בבימויים של גורי אלפי ואלי ביז'אווי שרצה כ-150 הצגות. "גאולה" המשיכה והציגה בנחמני ואחר-כך בקאמרי.
שיחקה בתיאטרון "חני הפקות" בהצגה "דברים שקרו באמת", עיבוד ובימוי של חגית רכבי ניקוליבסקי על פי ספר בשם זה.
שיחקה ב"ידע ואהבה", סרטו של אהרון לוין, לצידו של איצ'ו אביטל.
כיום (2017) גולדפיין משחקת בתיאטרון חיפה בהצגה "בעלים ונשים", על פי סרט הקולנוע בשם זה מאת וודי אלן בבימויו של משה נאור. היא גם משחקת בהצגת הפרינג' "מר קולפרט" מאת דויד גיסלמן ועובדת על פרויקט "מדיאה" מאת אוריפידס בתפקיד מדיאה. הפקה עצמאית של נעם בן אז"ר.
גולדפיין מועמדת לפרס פרס התיאטרון הישראלי לשחקנית המבטיחה לשנת 2016 על תפקיד סאם בהצגה "בעלים ונשים" של תיאטרון חיפה.
רוטוטום

רוטוטם או רוטוטום (באנגלית: Rototom) הוא תוף חסר-מעטפת, לו רק ראש ומסגרת אבץ או אלומיניום. בניגוד לתופי "טם" אחרים (כמו טמטמים), לרוטוטמים יש גובה צליל מדויק, ויש הכותבים להם תפקידים כמו לכלים הרמוניים. את הרוטוטמים ניתן לכוון בקלות על ידי סיבוב ראש התוף. מכיוון שהראש מסתובב על חוט, הסיבוב מגביר או מוריד את הראש ביחס לקצה התוף, ולכן מגדיל או מקטין את המתח בראש.
שני מתופפים שהשתמשו ברוטוטמים בתחילת דרכם היו ביל ברופורד וטרי בוזיו. בן בבן, המתופף של Electric Light Orchestra השתמש ברוטוטמים, בעיקר באלבומים Discovery ו-Secret Messages. הרוטוטמים הומצאו על ידי חברת REMO. ניק מייסון מלהקת פינק פלויד השתמש בהם בפתיחה של השיר Time באלבומם The Dark Side of the Moon של 1973.
מאסטר ג'יימס הולאנד, מתופף לשעבר בתזמורת הפילהרמונית של לונדון, ממליץ מאוד על השימוש ברוטוטמים בספרו Percussions, חלק מאנציקלופדיה מוזיקלית שפורסמה על ידי יהודי מנוחין. הולאנד המליץ עליהם כתחליף לתופי הטימפני, כיוון שיש להם צליל דומה והם יותר שקטים וזולים (ולכן מתאימים לתלמידי טימפני, שלא רוצים להשקיע בקניית טימפני).
רוג'ר טיילור מקווין משתמש בהם בגרסת הכיסוי של "Let There Be Drums" ב-Return of the Champions.
ארץ המוצים

ארץ המוצים, המכונה גם ארץ האבן (ברומנית: Țara Moților) היא חבל אתנו-גאוגרפי בהרי הקרפטים המערביים ברומניה. החבל הררי וכולל את האגן העליון של הקריש הלבן ואריאש. תושבי המקום מכונים מוצים או צופים.
התושבים המקומיים, המוצים, נבדלים במידת מה בהופעתם ממרבית האוכלוסייה שסביבם, בהיות רבים מהם בהירים יותר ובעלי שיער בלונדיני.
המוצים טוענים ששמם נגזר מכך שבעבר הגברים המוצים נהגו עוד מימי קדם לקשור את שערם בצורת ציצית הפונה אל ימין ראשם, אל מאחורי האוזן. המילה מימית ברומנית היא moț (מוץ) ובגרמנית Zopf (צופ) מכאן הכינוי הנוסף. לפי המסורת של המוצים מוצאם מהדאקים והחיילים הרומאים.
המוצים עוסקים בעיקר בשני ענפים, תעשיית העץ‏ ועבודה במכרות. מסביב לאזור המיושב על ידי המוצים חיים המוקאנים, שדומים מאוד למוצים, אך נבדלים מהם בצורת הבנייה של בתיהם ובעיסוקם, גידול בקר וצאן. המילה "מוקאן" ברומנית משמשת לתיור רועים הרריים, לא רק בקרפטים המערביים. לצילה יש משמעות נוספת: אדם גס רוח, איש פשוט וחסר נימוסים.
כף נעליים

כף נעליים היא כלי עזר המקל על נעילת נעליים. כף הנעליים עושה את עבודתה, בכך שתוך כדי נעילת הנעל, היא משאירה את הנעל פתוחה, ומאפשרת החלקה של כף הרגל פנימה, עד למיקום העקב במקומו. כף הנעליים המקורית הייתה עשויה מקרן של בעל חיים. כיום ניתן למצוא כפות נעליים המיוצרות מעץ, מפלסטיק, ממתכת ומשנהב.
יש כפות נעליים קצרות, שיתרונן הוא בקומפקטיות שלהן ובעובדה שנוח לארוז אותן כשיוצאים למסע, וכפות נעליים בעלות ידית ארוכה יותר, שיתרונן הוא שניתן להשתמש בהן בלי צורך להתכופף עד לנעל עצמה. ידית זו עשויה לעיתים מחומר שונה. 
בנוסף לשימוש ביתי, כף נעליים שימושית במיוחד בחנויות נעליים.
רודי ד'אמיקו

רודי ד'אמיקו (באנגלית: Rudy D'Amico; נולד ב-18 באוגוסט 1940) הוא מאמן כדורסל אמריקאי, שאימן את מכבי תל אביב למשך עונה אחת בלבד (1980/1981) וזכה עמה בהישג הייחודי של ארבעה תארים בעונה אחת.
העונה המושלמת החלה בזכייה בטורניר הגביע הבין-יבשתי שנערך בסראייבו. בהמשכה זכתה הקבוצה באליפות המדינה עם מאזן מושלם של 22 ניצחונות בלא הפסד. גם גביע המדינה הוענק לה לאחר שגברה בגמר על הפועל רמת גן בתוצאה 105-95.
גולת הכותרת של ההישג של ד'אמיקו במכבי תל אביב היא הזכייה בגביע אירופה. מכבי עלתה למשחק הגמר שנערך בשטרסבורג ושיחקה מול סינודינה בולוניה. המשחק הוכרע בשניות הסיום בתוצאה 80-79.
למרות מאה אחוזי ההצלחה שהשיג עזב ד'אמיקו את מכבי בסוף אותה עונה. כיום הוא משמש כסקאוט המכסה את הכדורסל האירופי עבור קבוצת ה-NBA אורלנדו מג'יק, לאחר שמילא תפקיד דומה במשך 11 שנים עבור הקליבלנד קאבלירס. קודם לכן אימן מספר קבוצות באירופה.
ים הנחושת

תולדות ים הנחושת

הים נעשה בנחושת שהביא דוד מטבחת ומכון, ערי ארם צובה. הים, כשאר כלי הנחושת שהיו בבית המקדש הראשון נוצר בבקעת הירדן על ידי חירם, חרש נחושת מהעיר צור. עם חורבן בית המקדש הראשון, שברו הבבלים את ים הנחושת לחלקים שוים ולקחו את הנחושת לבבל באמצעות בהמות משא.

תיאור המתקן

בספר מלכים מופיע התיאור הבא:
וַיַּעַשׂ אֶת הַיָּם מוּצָק; עֶשֶׂר בָּאַמָּה מִשְּׂפָתוֹ עַד שְׂפָתוֹ, עָגֹל סָבִיב, וְחָמֵשׁ בָּאַמָּה קוֹמָתוֹ; וקוה שְׁלֹשִׁים בָּאַמָּה יָסֹב אֹתוֹ סָבִיב. וּפְקָעִים מִתַּחַת לִשְׂפָתוֹ סָבִיב סֹבְבִים אֹתוֹ עֶשֶׂר בָּאַמָּה מַקִּפִים אֶת הַיָּם סָבִיב; שְׁנֵי טוּרִים הַפְּקָעִים יְצֻקִים בִּיצֻקָתוֹ. עֹמֵד עַל שְׁנֵי עָשָׂר בָּקָר שְׁלֹשָׁה פֹנִים צָפוֹנָה וּשְׁלֹשָׁה פֹנִים יָמָּה וּשְׁלֹשָׁה פֹּנִים נֶגְבָּה וּשְׁלֹשָׁה פֹּנִים מִזְרָחָה וְהַיָּם עֲלֵיהֶם מִלְמָעְלָה; וְכָל אֲחֹרֵיהֶם בָּיְתָה. וְעָבְיוֹ טֶפַח וּשְׂפָתוֹ כְּמַעֲשֵׂה שְׂפַת כּוֹס פֶּרַח שׁוֹשָׁן - אַלְפַּיִם בַּת יָכִיל.
— מלכים א' ז', 23–26
מתיאור זה ניתן ללמוד כי צורתו של הים הייתה עגולה, והוא ניצב על שנים עשר פסלים של פרי נחושת, המחולקים לארבע קבוצות. כל קבוצה של שלושה פרים פונה לאחת מרוחות השמים, כאשר פני הפר פונים החוצה ואחוריו תומכים את האגן. קוטר האגן העגול 10 אמות, גובהו 5 אמות, והיקפו 30 אמות. תיאור זה עומד בסתירה לעובדה שהיחס במעגל בין הקוטר להיקף הוא פאי: המתחיל בספרות ...3.14159, ואילו היחס המתואר בתנ"ך הוא 3 (30 ל-10). המתבוננים בגימטריה של הטקסט יבחינו כי השימוש בכתוב במילה קוה (בגימטריה 111) מתוקן על ידי הקרי למילה קו (בגימטריה 106). אם נחלק 111 ב-106, נקבל 1.04716981, ואם נכפיל תוצאה זו ב-30 (ההיקף כפי שמתואר בכתוב) נקבל 31.4151, כלומר קירוב עד עשירית המילימטר של ההיקף האמיתי.
יש מן המפרשים האומרים שהמספר האמור במקרא הוא מספר עגול. הסבר אחר תולה את ההפרש בעוביו של הים - הקוטר נמדד מהדפנות החיצוניות, ואילו ההיקף סביב הדפנות הפנימיות. ככל הנראה היו באגן ברזים (פקעים) היצוקים יחד עמו, והמשמשים למזיגת המים.
שימוש תהילים

שימוש תהילים הוא ספר קבלה מעשית המפרט כיצד להשתמש בכל אחד ואחד מפרקי ספר תהילים למטרות כרפואה, הגנה לילד וליולדת, והצלחה.
הספר נכתב במאה השמינית או התשיעית לספירה]. הרשב"א כתב שהוא מוסכם בידי גדולי ישראל. יש מי שייחסו את כתיבת הספר לרב האי גאון, אך ייחוס זה אינו מוסמך ואינו מתיישב עם דברי רב האי גאון.
השערת ברץ' וסווינרטון-דייר

השערת ברץ' וסווינרטון-דייר היא השערה מרכזית על האריתמטיקה של עקומים אליפטיים, שנוסחה ב-1963 על ידי המתמטיקאים בראיין ברץ' (Birch) ופיטר סווינרטון-דייר (Swinnerton-Dyer). השערה זו היא בין הבעיות הפתוחות החשובות בתורת המספרים, והיא זכתה להכרה כאחת מ"שבע בעיות המילניום" של מכון קליי למתמטיקה.
ההשערה קושרת תכונות של פונקציית L של העקום, המוגדרת לפי התנהגות ההיטלים של העקום לשדות הסופיים מסדר ראשוני, עם מערכת הפתרונות הרציונליים של העקום עצמו.

הטלה של עקום אליפטי

אחד הרעיונות היסודיים באריתמטיקה הוא שאפשר ללמוד אובייקט נתון על-פי ההתנהגות של היטלים שלו. במקרה של עקום אליפטי, כגון , ההיטל מודולו מספר ראשוני p הוא אוסף הנקודות בשדה הסופי , המקיימות את אותה משוואה. אחת התוצאות הבסיסיות בהקשר זה, החסם של הסה, חוסמת את מספר הפתרונות למשוואה בשדה סופי, וקובעת שמבין  הזוגות  האפשריים, מספר הפתרונות עומד בין  לבין . במלים אחרות, אם  הוא מספר הפתרונות (זהו "הגודל של העקום האליפטי "), אז הסקלר  מקיים . תיאור זה נכון עבור כל מספר ראשוני, פרט למספר סופי של יוצאי דופן (המחלקים את הדיסקרימיננטה של העקום).

פונקציית L של העקום

לעקום אליפטי אפשר לצרף פונקציית L, שהיא מעין פונקציית זטא של העקום. את הבניה תארו לראשונה הלמוט הסה והרמן וייל, ולכן הפונקציה נקראת על שמם. בדומה למכפלת אוילר של פונקציית זטא של רימן, , המתכנסת כאשר , פונקציית L של העקום E מוגדרת כך: . מכפלה זו מתכנסת כאשר . עם זאת, ההתנהגות של המכפלה חשובה דווקא בסביבת 'הנקודה הקריטית' . 
במקרה של פונקציית זטא של רימן, קל ליצור המשכה אנליטית של מכפלת אוילר, ולחקור את הערכים של הפונקציה לאורך 'הישר הקריטי' . בניגוד לכך, לפונקציית L של עקום אליפטי קשה מאוד לבנות המשכה אנליטית, וידועה דרך ישירה לעשות כן רק כאשר העקום הוא מודולרי. השערתם של ברץ' וסווינרטון-דייר חולקה באופן מסורתי לשלושה חלקים. הראשון בהם הוא ההשערה שאפשר יהיה לבנות המשכה אנליטית עד הנקודה הקריטית לכל עקום.
חלק זה של ההשערה נובע מיידית מהשערת טניאמה-שימורה, שלפיה כל עקום אליפטי המוגדר מעל הרציונליים הוא מודולרי. השערה זו הוכיח אנדרו ויילס, ב-1995, עבור עקומים 'יציבים למחצה', ואז, ב-1999, התברר שהיא נכונה באופן מלא. בכך הושלמה הוכחת החלק הראשון של השערת ברץ' וסווינרטון-דייר.