הרמן פון אופלן-ברונקובסקי

קריירה מוקדמת

פון אופלן-ברונקובסקי נולד ב-2 בינואר 1899 בברלין, בירת האימפריה הגרמנית, להרמן פון אופלן-ברונקובסקי שהיה גנרל חיל הרגלים בצבא הפרוסי (1857-1925) ומריאן בהמר (1878-1971). בשנת 1912 החל פון אופלן-ברונקובסקי את לימודיו באקדמיה הצבאית כצוער, ובשנת 1917 במהלך מלחמת העולם הראשונה הצטרף לרגימנט האולאנים ה-10 (אוגוסט, נסיך וירטמברג). לקראת סוף השנה הועבר פון אופלן-ברונקובסקי לרגימנט הרגלים ה-118 (הדוכסות הגדולה של הסן ה-4 - הנסיך קרל), ובמהלך 1918 חזר לרגימנט האולאנים ה-10 שהיה מוצב באסטוניה, ושירת בו עד סוף המלחמה. על פעולותיו בקרבות קיבל פון אופלן-ברונקובסקי את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף פון אופלן-ברונקובסקי לפרייקור, ולאחר מכן לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1931 התחתן עם אדלגארד פון קלייסט, בתם של גנרל-לוטננט אדולף פון קלייסט וגרטרוד פון זידוב, ובשנת 1935 נולד בנו פרידריך-אדולף הרמן. בשנת 1936 השתתף פון אופלן-ברונקובסקי באולימפיאדת ברלין (1936), וזכה במדליית זהב ברכיבה אמנותית. בסוף ספטמבר אותה שנה הוא מונה למפקד פלוגה 1 ברגימנט הפרשים ה-10, וב-1 במרץ 1937 הועלה לדרגת מיור. כעבור כמה ימים נולד בנו השני, אלכסנדר כריסטיאן הרמן, וב-18 באוקטובר 1937 הוא מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הפרשים ה-10.

מלחמת העולם השנייה

במהלך המערכה בפולין פיקד פון אופלן-ברונקובסקי על יחידת הסיור של הדיוויזיה ה-24, וכבש עמה ראש גשר על הוורטה. בסוף מרץ 1940 נולדה בתו היחידה סיגריד אדלגארד, וב-1 באפריל אותה שנה הוא הועבר למטה הגייסות המהירים. ב-1 באוגוסט 1940 הועלה פון אופלן-ברונקובסקי לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 באוקטובר 1941 הוא מונה למפקד גדוד בחטיבת הפאנצר ה-5, שהייתה חלק מדיוויזיית הפאנצר ה-4. בינואר 1942 מונה פון אופלן-ברונקובסקי למפקד רגימנט הפאנצר ה-35, שהיה חלק מדיוויזיית הפאנצר ה-4, וב-1 בפברואר אותה שנה הוא הועלה לדרגת אוברסט. פון אופלן-ברונקובסקי לחם עם הרגימנט שבפיקודו בקרבות הקשים באזור בריאנסק, וב-16 באוקטובר 1942 מונה למפקד רגימנט הפאנצר ה-204, שהיה חלק מדיוויזיית הפאנצר ה-22 במסגרת קורפוס הפאנצר ה-48. ב-25 בנובמבר 1942 נפצע פון אופלן-ברונקובסקי בקרבות באזור סטלינגרד, וב-1 בינואר 1943 קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, על השמדת למעלה מ-400 טנקים סובייטיים במהלך החורף על ידי יחידתו. במרץ 1943 הושמד הרגימנט שבפיקודו, ובעקבות כך הוא מונה למפקד רגימנט הפאנצר ה-11, שהיה חלק מדיוויזיית הפאנצר ה-6. פון אופלן-ברונקובסקי לחם עם הרגימנט שבפיקודו במהלך קרב חרקוב השלישי ובמהלך קרב קורסק, ואף נפצע מתקיפה אווירית בתחילת הקרב, וב-7 באוגוסט אותה שנה קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב. בתחילת אוקטובר 1943 הוא מונה למפקד רגימנט הפאנצר ה-100, שהיה חלק מדיוויזיית הפאנצר ה-21 בנורמנדי, וביוני 1944 לחם עמו כנגד הכוחות שנחתו בנורמנדי, ולאחר מכן לחם עמו במהלך הקרב על קן. ב-28 ביולי 1944 קיבל פון אופלן-ברונקובסקי על פעולותיו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-26 בספטמבר אותה שנה הוא הועבר לעתודת המילואים. ב-6 בנובמבר 1944 הוא מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-20, ולחם עמה במבצע פרוסיה המזרחית כחלק מארמיית הפאנצר השלישית, וב-1 בינואר 1945 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור. בפברואר 1945 הועברה הדיוויזיה לשלזיה, שם לחם עמה במהלך הקרב על ברלין. ב-17 באפריל 1945 הוא קיבל תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ולאחר מכן הוא לחם עם הדיוויזיה באזור דרזדן עד סוף המלחמה. עם תום הקרבות הוא ברח עם קבוצה קטנה לעבר הקווים האמריקניים, וב-18 במאי הוא נפל בשבי צבא ארצות הברית, אולם בתחילת יוני אותה שנה הועבר לידי הצבא הבריטי.

לאחר המלחמה

ב-30 ביוני 1947 שוחרר פון אופלן-ברונקובסקי מהשבי, ולאחר שחרורו התגורר בגייסאך, ומאוחר יותר הועסק כיועץ אזרחי לבונדסוור. במהלך אולימפיאדת טוקיו (1964) הוא הועסק כמנהל הראשי של קבוצת הרכיבה הקנדית, וב-19 בספטמבר 1966 הוא מת כתוצאה מהתקף לב.