google/wiki40b huggingface dataset:
אנסו פרנצ'סקולי

קריירת מועדונים

משחק הבכורה שלו היה בקבוצה האורוגוואית מונטווידאו וונדררס בשנת 1980. בשנת 1983 הוא עבר לריבר פלייט מארגנטינה. תחילת דרכו בקבוצה לא הייתה קלה, אך בשנתו השנייה בקבוצה הוא זכה במלכות השערים בטורניר המטרופוליטנו עם 24 שערים ונבחר לכדורגלן השנה בדרום אמריקה. בשנה שלאחר מכן, 1985, הוא התמודד שוב על תואר זה וזכה במקום השני, ובמקום הראשון בתואר כדורגלן השנה בארגנטינה. הייתה זו תחילתה של עונת 1985/6 בה הוביל את ריבר לאליפות, כשהוא זוכה שוב במלכות השערים בליגה, הפעם עם 25 שערים. בינואר 1986 הוא כובש את שערו המפורסם ביותר, שער הניצחון בתוצאה 5-4 בטורניר קיץ ידידותי במדי ריבר פלייט מול נבחרת פולין ממספרת אחורית מרהיבה.
תקופתו הראשונה בריבר הסתיימה לפני מונדיאל 1986, כשעבר לאירופה. באירופה שיחק בקבוצות הצרפתיות ראסינג קלוב פריז (ששיחקה אז בליגת העל הצרפתית) ואולימפיק מרסיי (איתה זכה באליפות צרפת), ובקבוצות האיטלקיות קליארי וטורינו. ב-1990 נבחר לשחקן הזר הטוב ביותר בליגה הצרפתית.
ב-1994 הוא שב לריבר פלייט ומוביל אותה ככוכבה הבלתי מעורער ל-4 אליפויות (אפרטורה 1994, אפרטורה 1996, קלאוסורה 1997 ואפרטורה 1997), ולזכייה בגביע ליברטדורס (תואר שנמנע ממנו ב-1986 עקב מעברו לאירופה) ב-1996 ובסופרקופה סודאמריקנה ב-1997. בטורניר אפרטורה 1994 הוא אף זכה במלכות השערים, ובשנת 1995 הוא שוב זכה בתארים כדורגלן השנה בארגנטינה וכדורגלן השנה בדרום אמריקה. כמו כן נבחר לקבוצה האידיאלית של השנה באמריקה בשנים 1994, 1995, 1996 ו-1997. פרנצ'סקולי הוא השחקן הזר בעל כמות השערים הרבה ביותר בתולדות ריבר פלייט - 137 שערים ב-217 משחקים.
ב-1 באוגוסט 1999, באצטדיון המונומנטל אשר היה מלא עד אפס מקום התקיים משחק הפרידה שלו, משחק ידידות מול מועדון הפאר האורוגוואי פניארול. למעמד דומה זכו בהיסטוריה של המועדון שלושה שחקנים בלבד, נורברטו אלונסו, אריאל אורטגה ופרננדו קבנאגי.

נבחרת לאומית

פרנצ'סקולי זכה עם נבחרת אורוגוואי עד גיל 20 באליפות דרום אמריקה בכדורגל עד גיל 20, תוך שהוא זוכה במלכות השערים בטורניר ונבחר לשחקן המצטיין בו. עם הנבחרת הבוגרת השתתף במונדיאל 1986 ובמונדיאל 1990 וזכה איתה בקופה אמריקה בשנים 1983, 1987 ו-1995, כשבשנים 1983 ו-1995 הוא נבחר לשחקן המצטיין בטורניר.

מנהל ספורטיבי

בשלהי 2013, עם בחירתו של נשיא חדש בריבר פלייט, הוא מתמנה למנהל ספורטיבי בקבוצה, שזוכה לאחר מכן באליפות (פינאל 2014), בגביע לאומי (קופה קמפאונאטו 2013/14), בגביע סודאמריקנה 2014, ברקופה סודאמריקנה 2015, בגביע ליברטדורס 2015 ובגביע סורוגה בנק 2015.
אהרן קלר

קורות חייו

אהרן קלר נולד בעיר ראדומישל בגליציה כבן למשפחה בת תשעה ילדים. בצעירותו עבר לקלן ואחר כך לברלין, שם רכש השכלה כללית ותורנית. במהלך תקופת לימודיו הוסמך לרבנות בבית המדרש לרבנים בברלין על ידי הרב יחיאל יעקב וינברג והשלים את לימודי הדוקטורט באוניברסיטת ברלין. עד למלחמת העולם השנייה כיהן כרב העיירה ביטום בשלזיה עילית.
עם פרוץ המלחמה ברח לפולין ומשם דרך רומניה הגיע לארץ ישראל בשנת 1939, יחד עם אשתו ובתו הקטנה. בני משפחתו, חוץ ממנו ומאחיו, נספו בשואה. תחילה התיישב בתל אביב, וממנה עבר לרעננה שם הקים את תיכון "יבנה" שהיה התיכון הדתי הראשון בעיר.
כעבור תקופה קצרה, הציע לו הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג שתי הצעות מעניינות, האחת - לכהן כרב הראשי של שווייץ והשנייה לכהן כרב במושבה נהריה שהוקמה כמה שנים קודם לכן על ידי עולים חדשים יוצאי גרמניה שהגיעו לארץ ישראל במסגרת העלייה החמישית. הוא קיבל את ההצעה ועבר בשנת 1939 עם בני משפחתו צפונה למושבה הקטנה שמנתה אז כ-1,300 נפשות. בהיעדר סמכות דתית נוספת באזור, סיפק הרב קלר את צורכי הדת לאזור הצפון כולו ושימש כאב"ד של הגליל המערבי. זוגות רבים מבני המושבה נישאו בחצר ביתו, בסמוך לפחון ששימש את ענייני הדת בראשית ימיה של נהריה. במשך עשרות שנות פעילותו היה אחראי להקמת שירותי הדת בעיר ולביסוסם, וזה במקביל להתפתחותה של העיר שהפכה מעיירה קטנה לעיר בת עשרות אלפי נפשות. במשך שנים רבות כיהן גם כיו"ר המועצה הדתית בעיר.
בתקופת המנדט הבריטי נהג לבקר את אסירי המחתרות בכלא עכו וסייע בהעברת מידע חיוני בין האסירים לחבריהם מחוץ לכלא. במלחמת העצמאות דאג להבאת חללי צה"ל לקבורה ראויה, לעיתים תוך סיכון עצמי. בין השאר השתתף בזיהויים של חללי שיירת יחיעם בשיטה קבלית בדומה לזיהויים של חללי שיירת הל"ה על ידי הרב אריה לוין.
בשנת 1996 מונה חתנו, הרב ישעיהו מייטליס, לרב העיר נהריה. ב-1998 נפטר הרב אהרן קלר ונטמן בחלקת הוותיקים בבית הקברות הישן בעיר. בית הכנסת המרכזי בעיר שהרב קלר עמד בראשו במשך עשרות שנים נקרא על שמו "היכל אהרן".
לרב קלר ולאשתו צביה נולדו ארבעה ילדים. נכדו הוא הזמר שיבי קלר. בתו, ד"ר זהבה (קלר) נויברגר, אשת חינוך ומרצה, כתבה עבודת דוקטוראט על כתב היד של מדרש דברים רבא. כלתו היא ניצב בדימוס חנה קלר.
פאוזי אל-כותוב

פאוזי אל-כותוב ( מערבית: فوزي نامق القطب 1917 -1988), לוחם ערבי-מוסלמי ששימש כקצין חבלה ראשי במפקדתו של עבד אל-קאדר אל-חוסייני במהלך מלחמת 1948. הכין מטעני נפץ רבים, בין השאר את המטענים שגרמו לפיצוץ ברחוב בן יהודה בו נרצחו 58 בני אדם.

ביוגרפיה

נולד בירושלים ב-1917. בצעירותו עבד כחלבן, ומכר חלב בשכונות ירושלים, ביניהן גם בשכונות יהודיות כגון משכנות שאננים. בימי המרד הערבי הגדול, השתתף במספר פעולות התקפה כלפי שיירות יהודיות.

הכשרה כחבלן

בסוף שנות השלושים למד חבלה בגרמניה הנאצית ובנוסף עבר קורס קומנדו מטעם האס. אס בהולנד. במהלך הקורס סירב למילוי פקודה ובעקבות כך נכלא במחנה ריכוז ליד העיר ברסלאו בגרמניה. בעקבות קשריו של המופתי הירושלמי- חאג' אמין אל חוסייני עם צמרת ההנהגה הנאצית, שוחרר אל-כותוב ממאסרו. לאחר מכן, חזר לארץ ישראל ועם פרוץ המלחמה באזור, מונה לקצין החבלה הראשי במפקדתו של עבד אל-קאדר אל-חוסייני שחנתה בביר זית.
מאפיין (אלגברה)

המאפיין (או המציין) של שדה הוא המספר הטבעי הקטן ביותר השווה לאפס בשדה.
ביתר פירוט, המספרים  הם איברים של השדה, ויש שתי אפשרויות: או שכולם שונים זה מזה, ואז אומרים שהשדה בעל מאפיין אפס, או שלא, ואז המאפיין הוא המספר הקטן ביותר של 1-ים שיש לחבר כדי לקבל 0. במקרה זה המאפיין הוא מספר ראשוני (משום שאין מחלקי אפס בשדה).

דוגמאות

שדה המספרים הרציונליים וכל ההרחבות שלו, כמו המספרים הממשיים והמספרים המרוכבים הם בעלי מאפיין אפס. שדה סופי אינו יכול להיות בעל מאפיין אפס.
בשדה ממאפיין  מתקיים השוויון , כלומר שהעלאה בחזקת p היא איזומורפיזם מהשדה אל עצמו. הומומורפיזם זה הוא תמיד חד-חד-ערכי, ומגדיר שיכון של השדה לתוך עצמו (שהוא על אם השדה סופי, ראו הומומורפיזם פרובניוס).

הכללות

אפשר להגדיר מאפיין של חוג עם יחידה R באותה דרך בה מגדירים מאפיין של שדה. ההעתקה מ- לסכום של  פעמים 1, מהווה הומומורפיזם מחוג השלמים ל- R, שהגרעין שלו הוא האידיאל הנוצר על ידי המאפיין. לדוגמה, לכל מערכות המספרים יש מאפיין אפס.
המאפיין של תחום שלמות הוא תמיד אפס או מספר ראשוני, אבל לכל מספר טבעי n קיים חוג בעל מאפיין n: חוג המנה .
אפשר להגדיר מאפיין גם עבור חוג בלי יחידה: המאפיין של R הוא המספר המינימלי n כך שסכום n פעמים  שווה לאפס עבור כל איבר בחוג. המאפיין שווה לאקספוננט של החוג כחבורה קומוטטיבית.
סטפן סופיאנסקי

ביוגרפיה

סופיאנסקי נולד בסופיה בירת בולגריה ואת השכלתו האקדמית רכש בעירו. הוא כיהן במספר תפקידים פקידותיים ציבוריים בתקופת המשטר הקומוניסטי בבולגריה. לאחר קריסת השלטון הקומוניסטי במדינה, הצטרף סופיאנסקי למפלגת איחוד הכוחות הדמוקרטיים ובהמשך הפך לסגן יושב ראשה. בנובמבר 1995 נבחר סופיאנסקי לראש עיריית סופיה והוא כיהן בתפקידו כ-10 שנים. בפברואר 1997 הטיל הנשיא פטר סטויאנוב על סופיאנסקי לעמוד בראש ממשלת מעבר, בעקבות התפטרותו של ז'אן וידנוב ועד לכניסתו לתפקיד של איוון קוסטוב. ב-2005 התפטר מתפקיד ראש עיריית סופיה כדי לכהן בפרלמנט הבולגרי. ב-1 בינואר 2007 מונה לחבר זמני בפרלמנט האירופי וזאת עד לבחירות שנערכו בבולגריה לתפקיד זה.

אירועים השנויים במחלוקת

ב-1996 חנכה הקרן הקיימת את יער בולגריה הממוקם סמוך ליער חרובית ובו הוצבה אנדרטה לכבודו של בוריס השלישי, מלך בולגריה ואשתו יואנה על פועלם להצלת יהודי בולגריה. הנושא עורר מחלוקת קשה בין משפחות הנספים בשואה מקרב יהודי תראקיה ומקדוניה לבין חלק מיוצאי "בולגריה הישנה". הוקמה ועדה בראשות השופט משה בייסקי אשר המליצה להסיר את האנדרטה. האנדרטה הוסרה ובמקומה הוקם גלעד לזכר 11,343 יהודי תראקיה ומקדוניה שהובלו למחנות ההשמדה ולכבוד העם הבולגרי. גם החלטה זו עוררה מחלוקת קשה, זכתה להדים נרחבים בתקשורת הבולגרית וסופיאנסקי ראש העירייה דאז, הציב בסופיה לאות מחאה העתק של האנדרטה שהוסרה מיער בולגריה ובה הכיתוב בעברית להנצחת המלך ואשתו.
במהלך כהונתו כראש עיריית סופיה, הועלו טענות רבות כנגד סופיאנסקי על שחיתות כלכלית והוא אף הושעה מתפקידו בשלב מסוים. ב-2006, 2007 ו-2008 הועמד סופיאנסקי לדין בגין שלוש פרשיות שעסקו באי סדרים כלכליים, קבלת שוחד והטיית מכרזים, אך בכולן זיכה אותו בית המשפט מכל אשמה.
ב-2008 התבטא סופיאנסקי בחריפות נגד הקהילה הגאה במדינה וציין כי לו היה עדיין בתפקיד ראש עיריית סופיה לא היה מאשר את מצעד הגאווה בעיר.
ויליאם אלן

קורות חייו ופועלו

ויליאם אלן נולד בעיר הנמל ויימות' במחוז דורסט, אנגליה. התגייס לצי המלכותי ב-1805, וכצוער חובלים השתתף במצור על הדרדנלים ב-1807 . אלן שירת על הפריגטה 'לֶדָה' ב-1811 בעת תפיסת ה'ג'אווה' מידי הצרפתים, וכן השתתף ביוני 1813 במתקפה על בסיס שודדי הים בבורנאו. ב-1815 הועלה לדרגת לפטננט. ב-1832 לקח חלק במשלחת הבריטית במעלה נהר ניז'ר במערב אפריקה וב-1836 הועלה לדרגת קומודור.
ב-1841 יצא שוב במשלחת לניז'ר שבה פיקד על ספינת הקיטור 'וילבֶּרפֿוֹרס' (HMS Wilberforce). המשלחת  הורכבה משלוש ספינות של הצי הבריטי והיא נועדה לקדם את השליטה הבריטית בנתיבי המסחר ולבלום סחר עבדים. במהלך פעולתה חלו בקדחת כמעט כל אנשיה, כשליש מהם מתו בתוך זמן קצר והספינות הוחזרו לבסיסן במלאבו שבחוף האטלנטי. אלן הועלה ב-1842 לדרגת קפטן, אך בשובו לאנגליה הוצב בשירות מילואים במשכורת מופחתת (Half-Pay). יחד עם עמיתו למשלחת של 1841 בניז'ר, הרופא וחוקר הטבע תר"ה תומסון , פרסם אלן ספר בן שני כרכים שבו תוארו קורותיה.
במהלך מסעותיו צייר אלן מראות שנקרו בדרכו. ב-1835 פורסם ספר ציוריו של האי אסנשן, שהיה בסיס הצי הבריטי באוקיינוס האטלנטי. ב-1840 פורסם ספר ציוריו ממסעו ב-1832 במערב אפריקה.
ב-1849 יצא אלן למסע למזרח שבמהלכו ביקר במלטה, באיי יוון, בדרום-מערב טורקיה, בסוריה ובארץ ישראל. בדרכו עיין בהשמשת מעגנים עתיקים ובירר את האפשרויות למימוש החיבור בין הים התיכון לים סוף כדרך קיצור ימית להודו וחלופה לרעיון תעלת סואץ.
ויליאם אלן פרש משירותו בצי ב-1862 בדרגת אדמירל-משנה (Rear Admiral) והלך לעולמו בעיר הולדתו שנתיים לאחר מכן. הוא היה עמית בחברה הגאוגרפית המלכותית, בחברה הזואולוגית של לונדון  ובחברה המלכותית של לונדון לשיפור הידע במדעי הטבע, וכן היה פעיל בתנועה לביטול העבדות.

תעלת ים המלח

ויליאם אלן היה הראשון שבדק היתכנות לחיבור הים התיכון וים סוף דרך ארץ ישראל. הוא הציע כרייה של תעלות מתאימות לשיט ספינות בעמק זבולון ובעמק יזרעאל בצפון ובערבה בואכה עקבה בדרום, ובכך להביא להצפת שטחי בקע הירדן ושלוחותיו הנמוכים מפני הים. לנתיב המים המוצע קרא בשם "תעלת ים המלח". תוכניתו של אלן נועדה לשמש חלופה להצעה לכריית תעלה במצר סואץ. אלן הסתמך בבירוריו על נתונים שהעלו חוקרי ים המלח בעבר, בעיקר על מחקריו של איש הצי האמריקאי ויליאם פרנסיס לינץ' ב-1847–1848, שבהם נמדדו לאשורם גובהי בקע ים המלח. ב-1850 כבר הובהר לחלוטין שמפלס ים המלח נמוך בכ-400 מ' מתחת לפני הים. אלן פרסם את הצעתו לחיבור שלושת הימים בהרצאות ובמאמרים בכתב העת של החברה הגאוגרפית המלכותית והרחיב בכך בספרו מ-1855, "ים המלח – נתיב חדש להודו". אלן צירף להצעתו מפה של סוריה וארץ ישראל שבה סומנו האזורים המועדים להצפה, ובהם יישובים רבים, כולל העיר טבריה. בשנת 1863 שיגרה ממשלת בריטניה משלחת לבדוק את הצעתו של אלן, וזו הגישה חוות דעת שלילית בשל אורך התעלה המוצעת וכן משום שתעלת סואץ הייתה על סף הפעלתה. ספרו של אלן על ים המלח הושתת על היומן שניהל במסעו, ומלבד הפרקים המוקדשים לנושא תעלת הימים יש בו תיאורי אתרים היסטוריים וחוויות אישיות, כמקובל בספרות הנוסעים למיניה.
מנחם מרקוס

מנחם מרקוס (נולד ב-1947 בתל אביב) הוא גאומורפולוג, סופר, מטייל ישראלי ומדריך טיולים ברחבי ישראל, המתגורר בהר אדר.
משמש מזה שנים רבות כמורה דרך בקורסים לידיעת הארץ ובקורסי מורי דרך. נמנה עם מקימי בי"ס שדה חצבה ושימש גאוגרף ברשות שמורות הטבע. שימש גם כעורך במדריך ישראל החדש.
קלייטוס השחור

קלייטוס (ביוונית: Κλεῖτος) המכונה השחור (ביוונית: ὁ μέλας) היה מצביא מוקדוני שהתפרסם בהצלת חייו של אלכסנדר הגדול בקרב גרניקוס. אם כי מאוחר יותר אלכסנדר רצח אותו במו ידיו בהתקף זעם.

ביוגרפיה

קלייטוס היה בנו של אציל מוקדוני בשם דרופידס. אחותו לניקה הייתה אומנתו של אלכסנדר בילדותו. 
קלייטוס התגייס לצבא המוקדוני, ובזכות משפחתו ואומץ לבו עלה בסולם הדרגות. הוא הצטרף למסעו של אלכסנדר לפרס. בקרב גרניקוס ניסו הפרסים להרוג את אלכסנדר, שבלט בקסדתו המעוטרת בנוצות לבנות גדולות. קלייטוס הציל את חייו של אלכסנדר. המקורות מוסרים שתי גרסאות שונות לגבי תקרית זו. לפי דיודורוס ספיתרידטס, מפקד הפרשים מהירקניה, הטיל על אלכסנדר כידון שלא חדר את שריונו, ואלכסנדר הרג אותו ברומח שלו, אך אחיו, רוסאקס,  הצליח להנחית מכה חזקה על קסדתו. הקסדה נשברה ואלכסנדר נפצע קל, אך המכה הממה אותו והוא נפל מהסוס. רוסאקס הרים את ידו כמו להנחית עליו את מכת המוות, אך קלייטוס הצליח לגדוע אותה בטרם הספיק לפגוע באלכסנדר. לפי אריאנוס מיתרידטס, סטראפ איוניה, הוא שהטיל את הכידון באלכסנדר, ואילו ספיתרידטס הוא שביקע את קסדתו. לפי פלוטארכוס, ספיתרידטס הוא שהלם בקסדתו של אלכסנדר, ואילו רוסאקס ניסה להרוג אותו, לפני שקלייטוס הרג אותו. בכל מקרה, התוצאה הייתה זהה: אלכסנדר נפצע קל בלבד וניצל מהנסיונות להורגו.
קלייטוס המשיך לשרת את אלכסנדר בנאמנות, ולאחר הוצאתו להורג של פילוטאס קודם לדרגת ההיפרכוס (מפקד חיל הפרשים) יחד עם הפאיסטיון. ככל הנראה אלכסנדר עשה זאת מתוך הכרת תודה ותו לא. כמו רבים אחרים, ראה קלייטוס בדאגה ובחשש כיצד מלכו הצעיר מעדיף את הפרסים, ה"ברברים" בעיני היוונים, מאשר את האצולה המוקדונית הוותיקה. הוא מונה למושל של בקטאריה וסוגידאניה במקום ארטבזוס השני מפריגיה, קלייטוס היה אמור לצאת לשם כדי להתחיל למלא את תפקידו. אולם בשנת 328 לפנה"ס חנה צבאו של אלכסנדר במרקנדה, ויחד עם כמה חברים קרובים שתה אלכסנדר לשוכרה, על פי עדות אריאנוס הוא שתה באופן "שחיקה יתר על המידה את מנהגי הזרים". כמה מידידיו המזרחיים החדשים של אלכסנדר החלו ללעוג למוקדונים, ואלכסנדר השיכור נהנה מהבדיחות, אולם קלייטוס שהיה שיכור לא פחות מחה על כך. אלכסנדר לעג לו וכינה אותו "מוג לב". השניים החלו לריב, ואלכסנדר הושיט את ידו אל חרבו, אולם אחד מאנשיו לקח אותה משם בזריזות. אלכסנדר הזועם הורה להשמיע אזעקה בחצוצרה, אולם המחצצר סירב. חבריו של אלכסנדר הרחיקו במהירות את קלייטוס והוציאו אותו מהחדר. אולם קלייטוס חזר לחדר, והמשיך ללעוג לאלכסנדר, כשהוא שר כנגדו את חרוזו של אוריפידס: "אוי כמה שפלו מידות יוון התרומיות" אלכסנדר הזועם חטף חנית מאחד החיילים, והטיל אותה בלבו של קלייטוס, שמת במקום.
אלכסנדר התאבל מאוד על מותו של קלייטוס, ובמשך שלושה ימים שקל להתאבד. אולם מקורביו שכנעו אותו שקלייטוס תכנן קשר נגדו, ולכן המוות הגיע לו בצדק. הפילוסוף אנכסארכוס, שהיה אחד מראשי החנפנים של אלכסנדר, טען שאלכסנדר זכאי לכל כבוד שהוא, ולפיכך מותר לו להרוג את מי שירצה. רצח קלייטוס היה אחד מהמעשים המטילים כתם באופיו של אלכסנדר, ומעידים עד כמה היה חסר שליטה עצמית כאשר היה בגילופין.
יוסף כץ

רבי יוסף כ"ץ (~ה'רע"א, 1510 - ב' בשבט ה'שנ"א - 28 בינואר 1591) מחבר ספר שו"ת "שארית יוסף", היה ראש ישיבה, ואב בית דין בעיר קרקוב שבפולין, גיסו של הרמ"א.

תולדותיו

משערים שנולד בשנת ה'רע"א, לאביו מרדכי גרשון הכהן, חתנו של רבי יצחק קלויבר מוורמייזא שכיהן כרב בפוזנן והיה גם סבו של המהרש"ל.
בשנת ש"א התמנה כדיין בבית הדין התחתון של קראקא. (בקראקא היו שלושה בתי דין: הראשון, שכונה גם התחתון, שפט בכל ימות החול בדיונים שהתנהלו על סכומים של עד כעשרה זהובים, בתחום סמכותו של השני היו סכומים של עשרה עד מאה זהובים, ובית הדין השלישי - העליון - שפט ממאה ומעלה, שלוש פעמים בשבוע.) לאחר זמן התקדם בתפקידו עד שהפך לאחד משלושת הדיינים הראשיים בבית הדין העליון, יחד עם הרמ"א, שהיה לימים גיסו, וזקן הדיינים רבי משה לנדאו. על בית דין זה כותב הרמ"א שהיה קטן שבכולם, ושגיסו היה נוטה להחמיר בדין.
לאחר פטירתם של הרמ"א ור' משה לנדאו נתמנה ר' יוסף לתפקיד אב בית הדין. אמנם, יש הטוענים שבעיר לא היה תפקיד אב"ד כלל, וראש הישיבה שבעיר היווה את הדמות הראשית והמכריעה; אך מסתבר שהיו ישיבות שונות בעיר, מאחר שהרמ"א, המהרש"ל ורבי משה לנדאו כיהנו בקראקא במקביל כראשי ישיבות. כמו כן, על מצבתו של ר' יוסף נכתב שהיה אב בית הדין של העיר.
כיהן גם כראש ישיבה בעירו (על פי מצבתו, בה כונה "ריש מתיבתא").
עמד בקשרי ידידות עם רבים מרבני דורו, בהם בני עירו המהרש"ל ורבי בנימין אהרן סלניק בעל ה"משאת בנימין" וכן המהר"ם פאדובה.
כאמור, הוא היה גיסו של הרמ"א - אחותו הייתה אשתו השנייה של הרמ"א.
נפטר ביום ב' בשבט ה'שנ"א, שנת פטירת חברו רבי שלמה לביש (המהרש"ל השני).
פקודת nslookup

nslookup הוא כלי לניהול רשת בשורת פקודה אשר זמין עבור מערכות ההפעלה של מחשבים רבים לביצוע שאילתות DNS כדי להשיג שם תחום (domain) או מיפוי כתובת ה-IP או לכל רשומת DNS אחרת.
בשלב מוקדם של התפתחות ה- BIND 9, מערכות קונסורציום האינטרנט תכננו לזנוח את nslookup  לטובת dig (domain information) groper ו-host. עם זאת, החלטה זו התהפכה בשנת 2004 עם שחררו של BIND 9.3, ומאז nslookup נתמך באופן מלא.

רקע

פירוש השם nslookup הוא בדיקת שם השרת. nslookup אינו משתמש בספריית מערכות ההפעלה המקומית של DNS כדי להציג את השאילתות, ובכך הפקודה עשויה להתנהג באופן שונה ממה שעושה dig. בנוסף לכך, גרסאות שהספק ספק יכולות לסבך את השימוש או הכללת פלט של מקורות אחרים של שם המידע (כמו קובצי host ורשת שירות מידע). התנהגויות מסוימות של nslookup ניתן לשנות על ידי התוכן של resolv.conf.

שימושים

nslookup פעול במצב אינטראקטיבי או אי-אינטראקטיבי. כאשר נעשה שימוש באופן אינטראקטיבי על ידי הפעלתו ללא ארגומנט או הארגומנט הראשון הוא - (סימן חיסור) והארגומנט השני הוא כתובת אינטרנט של שם השרת או שם של המארח, תצורות נושאי פרמטר המשתמש או בקשות לאחר שהוצגה בפניו פקודת nslookup  (<). כאשר הפקודה ניתנת ללא ארגומנטים, פקודת השאילתה תשתמש בשרת ברירת מחדל. סימן החיסור (-) מפעיל את הפקודות אשר צוינו בשורת הפקודה וצריך להקדים את פקודת ה-nslookup. במצב שאינו אינטראקטיבי, דהיינו כאשר הארגומנט הראשון הוא שם של כתובת האינטרנט או המחשב המארח שחופש, פרמטרים והשאילתה יצוינו כארגומנט שורת פקודה בתוך הבקשה של התוכנית. במצב אי-אינטראקטיבי חיפוש המידע על מארח (host) ספציפי מתבצע על ידי שימוש בשם השרת המוגדר כברירת מחדל.
יחיא בדיחי

ביוגרפיה

נולד בצנעא ליהודה. בנערותו חיבר שני ספרים. היה בקי הן בתורת הנגלה, והן בתורת הנסתר. לפרנסתו עסק בכתיבת ספרי תורה. לימים, התמנה לעמוד בראש הישיבה הכללית בצנעא "בית צאלח", שהייתה בבית הכנסת של המהרי"ץ.
בשנת ה'תר"ד (1843) יהודי צנעא סבלו מגזירות. הרב בדיחי ששימש כטובע מטבעות בית המלכות, נאסר עם אביו עקב עלילה, לאחר שיהודי שהיה ממונה על המטבעה בתימן הוצא להורג, ונרדף על ידי מוחמד בן יחיא. בגיל 43 ברח מצנעא והתיישב בעיר כַּוּכּבּאן שלא הייתה כפופה למושל צנעה, ושם קיבלו היהודים חסות מראשי השבטים הערבים. כשלושים שנה ישב שם והעמיד תלמידים. לאחר כיבוש צנעא על ידי הטורקים חזר לעיר בשנת ה'תרל"ד (1873), או ה'תרל"ו (1876), בגיל 73, למרות הפצרותיהם של תלמידיו.
בצנעא חזר לתפקידו כראש הישיבה הכללית. כמה מגדולי חכמי תימן בדורו היו תלמידיו המובהקים, ובהם הרב שלום אלשיך, לימים הרב הראשי וראב"ד העדה התימנית בירושלים, וכן נכדו הרב אברהם אלנדאף, לימים מנהיג הקהילה התימנית בירושלים. 
הרב בדיחי נפטר בט"ז בתשרי ה'תרמ"ח (1887), יום טוב שני של גלויות, חג הסוכות. באותו היום הספידו אותו רבני העיר צנעא. השד"ר יחזקאל שאול רופא, מארץ ישראל, מחה על כך בתוקף משום שלפי מנהג ארץ ישראל לא מספידים ביום טוב שני של גלויות. בעקבות מחאתו החל בתימן פולמוס. בשובו של רופא לטבריה הוא ביקש מרבני העיר לחוות את דעתם בנושא, והם אסרו זאת.
חתנו היה הרב סעדיה אלנאדף, אחיו של הרב אברהם אלנדאף.
נרי קרדוסו

בוקה ג'וניורס

קרדוסו ערך את הופעת הבכורה ב-16 בפברואר 2004, במשחק מול חימנסיה לה פלאטה כשהוא בסך הכול בן 17. בעונתו הראשונה סיים עם 4 שערים, ולמרות גילו הצעיר השתלב במהרה בהרכב הקבוצה תוך כדי שהוא סוחט מחמאות מאנשי מקצוע בארגנטינה. יחד עם בוקה זכה קרדוסו בשתי אליפויות (אפרטורה 2005, קלאוסורה 2006), שני גביעי סוד-אמריקנה (2004, 2005) ובשני גביעי רה-קופה סוד-אמריקנה (2005, 2006).
הוא פתח את טורניר הקלאוסורה 2007 בצורה יוצאת מו הכלל ובשמונת המשחקים (מתוך תשעת המחזורים שהתקיימו) שהוא שיחק כבש 5 שערים (נכון ל-11 באפריל 2007).

נבחרת ארגנטינה

קרדוסו היה שותף לזכיית הנבחרת הצעירה של ארגנטינה בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 ב-2005, יחד עם ליונל מסי וסרחיו אגוארו.
הוא זומן על ידי מאמן הנבחרת אלפיו באסילה לסגל נבחרת ארגנטינה המורכבת משחקני הליגה המקומית המתכוננת לקופה אמריקה שייערך בקיץ בוונצואלה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת במשחק הידידות מול צ'ילה ב- 18 באפריל 2007.
הנרי דוד

קורות חייו

נולד בשם הנרי מקרוב באזרבייג'ן לליליה בקלנוב (כיום שמה הוא ליליאן רות חיילובסקי) ולרולנד מקרוב, שחקנים במקצועם. הנרי גדל במוסקבה ועלה בגיל 11 לישראל יחד עם משפחתו.
את לימודיו התיכוניים עשה בתיכון א' לאמנויות תל אביב, שם למד במגמת תיאטרון. את שרותו הצבאי עשה בתיאטרון חיל האוויר. כבר כילד החל הנרי לשחק ואף הצטלם לתוכנית הטלוויזיה "אין בעיה" של דודו טופז ולקלטות וידאו ללימודי עברית.
ב-1999 החל ללמוד ב"סטודיו למשחק ניסן נתיב", וכעבור שנתיים פרש מהלימודים, התעסק בקבלה (התחיל ללמוד אצל מיכאל לייטמן ב'בני ברוך' ב-2001 ביחד עם סשה דמידוב וממשיך בכך עד היום ((2014) ושיחק בתיאטרון גשר בהצגות: "השטן במוסקבה" (ישו), "חלום ליל קיץ", "נישואי פיגרו", "וריאציות לתיאטרון ותזמורת" ועוד.
ב-2007 זכה דוד לחשיפה משמעותית, כשכיכב בסדרת הדרמה המצליחה "מרחק נגיעה" ב"רשת" של ערוץ 2, לצד גאיה טראוב, יבגניה דודינה ולוסי דובינצ'יק. כן הוביל את קמפיין האופנה של "סליו" והופיע בסדרת הטלוויזיה "מסכים" של יס.
ב-2008 השתתף בעונה השנייה של "הנפילים", סדרת מדע בדיוני לנוער בערוץ הילדים. ב-2009 הצטרף לצוות השחקנים של האי עונה 3 בתפקיד הוגו- שר הצבא של קתרינה שמתאהב בזואי ונהיה בן זוגה. בנוסף השתתף בסדרה "נשות הטייסים" בערוץ 10. באותה שנה גילם תפקיד ראשי בדרמה הקומית "טרויקה".
ב-2009 גילם תפקיד הראשי בסרטו הראשון "אולימפוס אינפרנו", לצדה של השחקנית פולינה פילוננקו. בסרט מגלם דוד אנטומולוג המגיע לדרום אוסטיה למטרת מחקר בנושא פרפרי לילה. השפה בסרט היא רוסית. באותה שנה הופיע גם בסרט "קירות", בתפקיד פושע שעלה מחבר המדינות באותה שנה הוא גם שיחק בסרט "הבודדים".
בשנת 2011 שיחק בסדרה האינטרנטית של ynet "במעגל סגור" בתפקיד ירון ושיחק לצד ליאל דניר. שיחק את מייקי בסדרה יוני והמחוננים. באותה שנה הופיע בפרק הראשון של הסדרה אחת אפס אפס, בתור שוטר שהתנקשו בחייו, וכן בתפקיד הראשי בסרט בוקר טוב אדון פידלמן.
בשנת 2012 שיחק בהצגות "פרימדונה" ו"יונה ונער" של תיאטרון גשר.
בשנת 2013 שיחק דוד בעונה השנייה בסדרת הטלוויזיה "בלו נטלי". בשנת 2013 הצטרף לרשימת "ביחד" שהתמודדה בבחירות למועצת העיר פתח תקווה והוצב במקום ה-13 ברשימה. הרשימה עצמה זכתה ב-4 מושבים והייתה לסיעה הגדולה במועצה.
בשנת 2014 שיחק הנרי דוד בסרט "גאליס - המסע לאסטרה" בתפקיד טארלאן- ראש הצבא של השלטון של אגיר. הסרט זכה להצלחה גדולה והוא מועמד ל"פרס אופיר".
בשנת 2017 שיחק בהצגות "קיץ במריאנבד" ו"הרצל אמר!" בתיאטרון גשר. בשנת 2018 הופיע בסדרת הטלוויזיה הרוסית של ערוץ 1 הרוסי "אורדת הזהב" בתפקיד פיודור.
בשנת 2018 שיחק בהצגה "מקבת גרסה ללא מילים" בתיאטרון גשר, בתפקיד המלך דנקן.
בשנת 2019 שיחק בסדרה "רק להיום" של ניר ברגמן.

חיים פרטיים

נישא בשנת 2009, יש לו שלושה ילדים (הבכור נולד ב-2009 והצעיר ב-2013) ומתגורר בפתח תקווה, אביו החורג הוא קלים קמנקו.
בוסקאסל

היסטוריה

מקור שם הכפר מטירת בוטרי (Botreaux Castle), מבצר תל וחצר, שהוקם במאה ה-11, שממנו נותרו שרידים מעטים בצד הדרומי של הכפר. מרבית הטירה נהרסה במאה ה-16 על מנת להשתמש באבניה לבניית בתים חדשים בבוסקאסל. הטירה הייתה רכושם של בני משפחת דה בוטרי (de Botreaux), שהפכו למשפחת ברונים הודות לויליאם דה בוטרי, ברון בוטרי הראשון (William de Botreaux, 1st Baron Botreaux).
באמצע המאה ה-16 תיאר האנטיקוואר ג'ון לילנד  את הכפר במלים "זו היא עיירה מלוכלכת מאוד ומתוחזקת רע". נמל בוסקאסל הוא לשון ים טבעית המוגנת על ידי שני שוברי גלים מאבן שנבנו ב-1584 על ידי ריצ'רד גרנוויל (מהספינה ריוונג'). בוסקאסל היה פעם נמל קטן (בדומה לנמלים רבים אחרים על החוף הצפוני של קורנוול), שדרכו ייבאו אבן גיר ופחם וייצאו לווחה ותוצרת מקומית.

השיטפון של 2004

השיטפון ב-16 באוגוסט 2004 גרם לנזק כבד לכפר. התושבים נלכדו בבתים כאשר הרחובות הפכו לנהרות מים גועשים. אנשים נלכדו על גגות בתים, במכוניות, בבניינים ועל גדות הנחל, ומרכז המבקרים של הכפר נשטף בשיטפון. למקום הוזנקו מסוקים של חיל האוויר המלכותי ומשמר החופים והם חיפשו ניצולים בתוך הכפר וסביבו.
פעולות ההצלה היו הגדולות ביותר שהתבצעו בממלכה המאוחדת בזמן שלום. בסך הכל חולצו 91 תושבים ולא היו קורבנות בנפש, רק אגודל שנשבר. כ-50 מכוניות נסחפו לנמל והגשר מעל לוולאנסי נסחף. הכבישים הוצפו במים בגובה 2.75 מטרים, ומנעו גישה עד שהמים שככו. מערכת הביוב קרסה, ומסיבות של בריאות ובטיחות נסגרה הגישה לבוסקאסל באופן זמני.
הסיבה לשיטפון הייתה כמות של 60 מילימטרים של גשם (בממוצע כמות גשם של חודש) שירדו במשך שעתיים. הקרקע הייתה כבר רוויה משום שבשבועיים שקדמו לשיטפון ירדה כמות גשם מעל לממוצע. לאגן הניקוז יש מורדות תלולים, ויש בו אזור של לווחה אטומה למים מה שגרם לנגר מהיר. בוסקאסל שוכנת במפגש של שלושה נחלים: ולאנסי, ג'ורדן ופרדייז וכמות גדולה של מים שהגיעה תוך זמן קצר גרמה לנחלים לעלות על גדותיהם. השיטפון התרחש במקביל לגאות בים, מה שהחמיר את המצב.
בתי מגורים, בתי עסק ומכוניות השייכים ליותר מ-1,000 איש נסחפו. ההכנסה מתיירות אבדה, ולכן הפרנסה והכלכלה המקומית נפגעו. עקב כך היו תביעות נרחבות מחברות הביטוח.

תיירות

הכפר, עם נמלו הציורי הוא יעד תיירותי פופולרי. בין האטרקציות התיירותיות: מוזיאון הכישוף, חנות כלי החרס של בוסקאסל והגישה לשביל החוף הדרום-מערבי.
רוב הקרקעות בבוסקאסל ובסביבתה שייכים לקרן הלאומית, כולל שני צדי צדי הנמל, חלקות קרקע לעיבוד חקלאי מעל לבוסקאסל, וחלקים גדולים של עמק ולאנסי, הידוע בקשרים שלו לסיפורים של תומאס הרדי. האורוות לשעבר של הנמל (חלק מהרכוש של הקרן הלאומית) הם כיום אכסניית נוער פופולרית בקרב המטיילים ברגל. הקרן הלאומית מפעילה חנות בנמל ומרכז מבקרים.
דגדוג

דגדוג היא הנגיעה בגוף באופן שגורם לעיוות או לצחוק בלתי רצוני. הרגשה כזו יכולה לגרום הנאה או ריגוש, אבל היא לפעמים נחשבת בלתי נעימה, במיוחד במקרה של דגדוג אגרסיבי.

מחקרים

ידוע כי בני האדם לא מסוגלים לדגדג את עצמם. מחקר שנערך ב 2018 מזהה את המנגנון במערכת העצבים שמונע את הדגדוג העצמי — וזאת על ידי ההבנה של המנגנון הנוירולוגי שמאפשר לבני אדם להבדיל בין המגע של עצמם לזה של אנשים אחרים.