google/wiki40b huggingface dataset:
יהודה ויזן

ביוגרפיה

יהודה ויזן נולד ביהוד, ואת לימודיו התיכוניים השלים בתיכון בליך רמת גן. בשנת 2006 הקים את כתב העת "כתם" יחד עם עודד כרמלי. השניים ערכו יחדיו את שלושת הגליונות הראשונים ואילו את השלושה הבאים ערך ויזן לבדו. בשנת 2007 ייסדו הוא וכרמלי את פסטיבל תל אביב לשירה שנערך במקביל וכתגובה לפסטיבל מטולה. כמו כן, באותה השנה, הניחו השניים חבילה חשודה (קופסה צבעונית עם עטיפה של פו הדוב, בלונים והכיתוב "תיק תק, תיק תק, כתם שתיים עוד שבועיים") על מפתן בית העמותה וכתב העת הליקון, שאנשיו הזמינו חבלני משטרה שפוצצו את החבילה. השניים נחקרו במשטרה וטענו כי מדובר במטאפורה לנפיצות של הגיליון הקרוב (בו פורסם תחקיר על היקף התיקצוב הממשלתי בו זוכה עמותת הליקון). לאחר פרישתו של כרמלי מעריכת 'כתם', נפרדה דרכם הספרותית של השניים.
בשנת 2008, ופעם נוספת בשנת 2011, ערך ויזן גיליון מיוחד, בפורמט עיתון, של כתב העת הוותיק 'עכשיו'. במהלך השנים שימש כמבקר השירה ב"הארץ", "וואלה!", "Time Out תל אביב", ובתוכנית התרבות "דיבור חדיש" ששודרה בערוץ 8. ביוני 2011 ייסד ויזן את כתב העת והוצאת הספרים 'דחק לספרות טובה'.
בינואר 2016 יצא לאור רומן הביכורים של ויזן, פֶּקַח, בהוצאת אחוזת בית, שזיכה אותו ואת ההוצאה, עוד בטרם פרסומו, בפרס שרת התרבות.
מפרסם ביקורת ספרים במוסף "ספרים" של העיתון "הארץ". בעקבות ביקורת חריפה שלו על ספרו של מיכאל גלוזמן, "שירת הטבועים: המלנכוליה של הריבונות בשירת שנות החמישים והשישים", שלדעתו כופה תבניות קשיחות על היצירות מבלי להיות קשוב לתוכנן הספרותי, פורסמה תגובה למאמר זה, עליה חתומים "מורות ומורי החוג לספרות, אוניברסיטת תל אביב", ששללה מכל וכל את גישתו של ויזן.
בנוסף לפועלו הספרותי, התפרנס לאורך השנים מאימון קבוצות כדורסל, הוראה ומעבודות בניין. נשוי למיכל ומתגורר בתל אביב.

תקנות שכנגד

הספר תקנות שכנגד כולל את שיריו של יהודה ויזן הכוללים פולמוס וביקורת בנושאם פוליטיים, כגון למשבר ההגירה באירופה עליו כתב ויזן את השיר "אֵירוֹפָּה לֹא עוֹצֶמֶת עַיִן", המלווים בהומור.  כמוטו לספר בחר ויזן את המשפט ""לא כל האומר שירה, הוא אומר שירה".
דביר שוורץ כתב בביקורת על הספר:"ב'תקנות שכנגד' ממשיך ויזן בחתירתו אל עבר זיקוק השירה ובחיפוש האופן הנכון של שימוש במילים. בפולמוס מתובל בהומור ובביקורת מושחזת בשנינות, ותוך מחוות-התכתשות למשוררים כגון א"א פו, אצ"ג, מאיר ויזלטיר, ויליאם בלייק ואחרים, דוחק ויזן את הקורא לחשיבה מחודשת על מוסכמות משדה הספרות העברית והעולמית ".
הספר יצא לאור בשנת 2016 בהוצאת 'מקום לשירה'.
אדם רודריגז

ביוגרפיה

רודריגז נולד וגדל ביונקרס שבמדינת ניו יורק. אביו עבד בלשכת המסחר ההיספנית של ארצות הברית ואמו הייתה סוכנת נסיעות. כנער שאף לקריירה של שחקן בייסבול, אך בעקבות פציעה הפסיק להתאמן, והחל לשחק בתיאטרון ילדים בניו יורק. בטרם החל לעסוק במשחק באופן מקצועי, עבד תקופה קצרה כברוקר.

קריירה

ב-1997 הופיע לראשונה על מסכי הטלוויזיה, בתפקיד אורח באחד מפרקי הסדרה "NYPD Blue". באותה שנה לוהק לתפקיד השוטר הקטור וילנואבה בסדרת המשטרה "ברוקלין סאות'" של רשת CBS, ששודרה במשך עונה אחת. בשנים הבאות הופיע בפרקים בודדים של סדרות שונות, בהן "חוק וסדר" (1999), "פליסיטי" (1999-2000) ו"רחובות של תקווה" (2001-2002). ב-2001 גילם את דמותו של פטריק פורטדו בסדרה "All Souls" של רשת UPN ואת דמותו של ג'סי רמירז בעונה השלישית והאחרונה של סדרת המדע הבדיוני "רוזוול" של רשת פוקס המאה העשרים.
ב-2002 לוהק לתפקיד חוקר הזיהוי הפלילי אריק דלקו בסדרת הטלוויזיה "CSI: מיאמי" של רשת CBS. הוא גילם את התפקיד במשך כל עשר העונות בה שודרה הסדרה, ואף כתב וביים שניים מהפרקים בה. על תפקידו בסדרה זכה בפרס ALMA בקטגוריית שחקן הטלוויזיה הטוב ביותר בשנת 2011 ובפרס בחירת הנוער בקטגוריית שחקן הפעולה הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה בשנת 2012.
במקביל להשתתפותו בסדרה, שיחק בסרט הדרמה "אהבה ודיון" (2006), לצד שון אסטין. השתתף ב-2009 בעונה הרביעית והאחרונה של סדרת הטלוויזיה "בטי" של רשת ABC, בה גילם את דמותו של בובי טלרסיו, וכן גילם תפקידים ראשיים בסרטי הקולנוע "Thanks to Gravity"‏ (2006), "לקחת" (2007), "A Kiss of Chaos"‏ (2009), "I Can Do Bad All by Myself"‏ (2009), "Let the Game Begin"‏ (2010) ו-"Caught in the Crossfire"‏ (2010). בנוסף, הופיע בפרקים בודדים של סדרות הטלוויזיה "Queens Supreme"‏ (2003), "עמוק באדמה" (2004), "בניחוש חוקר" (2010) ו"רחוב סומסום" (2011), וגילם תפקידי משנה בסרטים "ספלינטר"‏ (2006), "בלתי ידוע"‏ (2006), "B.O.H.I.C.A."‏ (2008), "Minutes of Fame‏ 15"‏ (2008) ו-"Cielito lindo"‏ (2010).
לאחר ירידת CSI: מיאמי מהמסכים בשנת 2012, השתתף בתפקידי משנה בסרטים "מג'יק מייק" (2012), "בנוגע לאתמול בלילה" (2014) ו-"Lovesick"‏ (2014) והשתתף בכמה פרקים של סדרת הטלוויזיה "The Goodwin Games".
בשנת 2014 לוהק לתפקיד הבלש פרסטון קרוז בסדרת הדרמה המשפטית "Reckless" של רשת CBS,. 
בשנת 2015 גילם את דמותו של ד"ר ג'ואי צ'אווז בכמה מפרקי העונה השנייה של סדרת הדרמה הרפואית "משמרת הלילה" של רשת NBC. בנוסף, השתתף באותה שנה בסרט ההמשך של "מג'יק מייק", "מג'יק מייק 2". ובאותה שנה, שיחק בעונה השנייה של סדרת הדרמה "אימפריה" ברשת פוקס בתפקיד לאז דלגאדו, המאבטח הראשי "שושלת ליון". 
בשנת 2017 שיחק לצד מייקל פניה בקומדיית האקשן "תרגיל לשוטרים מתחילים", שכתב וביים דקס שפרד.
יוסף צברי

ביוגרפיה

צברי נולד בצנעא בירת תימן. בדרכו לעלות לישראל כילד הלך ברגל כשבועיים מצנעא עד לעדן שם המתינו שליחים של הסוכנות היהודית שהעלו אותו לארץ. בארץ התחנך במוסד "אהבה" בקריית ביאליק ולאחר מכן התגייס לחטיבת גבעתי. בשנות ה-50 של המאה העשרים הגיע לקיבוץ עין גב בקבוצה של חיילים משוחררים. במהרה נקלט כחבר בעין גב והקים משפחה. במקביל לעיסוקו בריצה עבד בענפי המשק - בננות, מכבסה ונוי.

קריירה ספורטיבית

כשרון הריצה של צברי התגלה בזמן שרותו הצבאי, שבמסגרתו זכה במספר תחרויות. בעין גב שילב בין אימוני הריצה לעבודתו. כדבריו: "במהלך העבודה בבננות אני רץ בין ברזי ההשקיה ולאחר הצהרים אני מתאמן בצורה מסודרת עם מאמן". שנות השיא של הקריירה הספורטיבית שלו היו בסוף שנות ה-50 ובתחילת שנות ה-60 של המאה העשרים אז ייצג את הפועל עין גב, זכה בתחרויות רבות והיה חבר בנבחרת ישראל בריצה, כשהוא מתאמן תחת המאמן אמנון גור. בין השנים 1960 ו-1962 ניצח שלוש פעמים ברציפות במרוץ הקפת התבור, שהוא מרוץ שדה למרחק של כ-11 קילומטר. בין השנים 1959 ו-1963 ניצח צברי ארבע פעמים ב"מרוץ סיני" ל-10,000 מטר בקרית טבעון. צברי ייצג את ישראל בריצת 10,000 מטר במכביה השישית ב-1961 ובמכביה השמינית ב-1969 וזכה במדליות כסף וארד. צברי המשיך להתחרות במרוצי שדה בישראל במהלך שנות השישים והתברג במקומות גבוהים. צברי ייצג את מרכז הפועל במרוץ למרחק שמונה קילומטר שארגן העיתון "ל'הומניטה" בחוצות פריז ב-1962 וסיים אותו במקום העשירי והשתתף גם בתחרויות בינלאומיות נוספות.
בשנת 1964 קבע שיא ישראלי בריצת 3000 מטר מכשולים (9:24.6). שיא שנשבר רק כעבור 11 שנים על ידי יאיר קרני.
כשהיה בשיא כושרו היה ענף המרתון בחיתוליו בישראל. כשמרתון הכנרת הוזנק לראשונה ב-1977 היה צברי בשנות הארבעים לחייו, אך הוא הקפיד להשתתף במרוץ בשנותיו הראשונות וזכה להישגים בקטגוריות הגיל. העובדה שבמרתונים הראשונים קו הסיום היה בקיבוצו, עין גב, הפכה את צברי לאחת הדמויות המזוהות עם המרתון בשנותיו הראשונות.

חיים אישיים

צברי היה נשוי לצביה ואב לארבע בנות ולשני בנים.
צברי המשיך לשמור על כושר לאורך השנים ופיתח כשרון ריקוד. לאחר שהתאלמן זכה בשנת 2014 כשהיה בן 79 בתוכנית טלוויזיה מיוחדת של "דייט בחשיכה".
ריאל מדריד קסטיליה

היסטוריה

בשנת 1948, המועדון א.ד. פלוס פטרה שנוסד ב-1930 התאחד עם ריאל מדריד, והפך לקבוצת המשנה שלו. בשנת 1949, הקבוצה עשתה את הבכורה שלה בליגה השנייה. בשנת 1954, שמונה שנים לאחר הקמתה, הקבוצה זכתה בתואר הראשון שלה - הגביע הספרדי לנוער, אחרי ניצחון בגמר על אספניול. ב-1959, הקבוצה רשמה הישג גדול נוסף כאשר הגיעה עד לרבע גמר גביע המלך הספרדי.
ב-21 ביולי 1972 הקבוצה הפכה ל"מועדון הכדורגל קסטיליה". בעונת 1979/1980 היא הגיעה עד לגמר גביע המלך הספרדי, בו היא הפסידה 6-1 לריאל מדריד, קבוצת האם שלה. מכיוון שריאל מדריד זכתה באותה עונה גם באליפות ספרד, קסטיליה השתתפה בעונה שלאחר מכן בגביע אירופה למחזיקות גביע. בעונת 1983/84 הקבוצה זכתה בפעם הראשונה והיחידה שלה עד כה באליפות הליגה השנייה.
בשנת 1991 החליטה התאחדות הכדורגל הספרדית שכל קבוצת מילואים צריכה להיקרא על שם קבוצת האם שלה, ועל כן שונה שם הקבוצה ל"ריאל מדריד ב'".
בשנת 2004, התאחדות הכדורגל הספרדית אישרה לשנות את שם הקבוצה מ"ריאל מדריד ב'" ל"ריאל מדריד קסטיליה". בעונת 2004/2005, בעונה הראשונה שלה תחת השם החדש, הקבוצה זכתה בפעם השלישית בתולדותיה באליפות הליגה השלישית ועלתה לליגה השנייה. בשנת 2006 נחנך האצטדיון החדש של הקבוצה, אצטדיון אלפרדו די סטפאנו.
הקבוצה ירדה בעונת 2006/2007 מהליגה השנייה לליגה השלישית, ומשחקת כיום בבית 2 של ליגה זו, המחולקת לארבעה בתים. בעונת 2007/2008 היא סיימה במקום החמישי, ושחקנה חוסה קאייחון זכה בתואר מלך השערים של הליגה.
בעונת 2011/2012 עלתה הקבוצה לליגה הספרדית השנייה לאחר שזכתה באליפות הליגה השלישית. בסיום עונת 2013/2014 חזרה הקבוצה לליגה השלישית לאחר שסיימה במקום ה-20 בליגה השנייה.
בקבוצה גדלו שחקנים רבים, שחלקם הפכו לשחקנים מובילים בקריירת הבוגרים.
נחום טייט

חייו

טייט נולד במחוז סאפוק ויצא ללמוד בדבלין, אירלנד. בשנת 1678 הופק המחזה הראשון שלו, "ברוטוס מאלבה" בלונדון וטייט קבע את מושבו בעיר זו. במהלך שנות ה-80' של המאה ה-17 כתב עוד שבעה מחזות, בעיקר עיבודים של יצירות קיימות.
הלברית של דידו ואניאס, האופרה היחידה המושרת כולה של הנרי פרסל, עוצבה על פי "ברוטוס מאלבה". האופרה, שהוצגה כנראה ב-1689 בפנימייה לבנות אצולה בצ'לסי בניהולו של ג'ושיאס פריסט, נועדה על פי סימנים שונים להצגה בחצר המלך. העלילה הדחוסה מדי התאימה, על אף מגרעותיה, למלודיות ולרצ'יטאטיבים עתירי ההבעה של פרסל. עיצוב דמותו של אניאס לוקה אמנם בחסר, אבל דווקא חיסרון זה מבליט ביתר שאת את דמותה הטרגית של דידו.
הפרולוג המושר, שהקדים את האופרה עצמה בהפקת הפנימייה ואבד לאחר זמן, היה כנראה בעל משמעות פוליטית מרומזת וסביר להניח, שכך גם האופרה עצמה, בשל נטייתו הפוליטית הברורה של טייט והשימוש המתבקש בעלילות אניאס בקרתגו לרמיזות על המתרחש בחצר המלוכה. עם זאת, בפרק הזמן המשוער של כתיבת האופרה, בין 1684 ל-1689, היה רצוף אירועים רבים כל כך בבית המלוכה האנגלי - מות צ'ארלס השני, הדחת ג'יימס השני והכתרת ויליאם ומרי - שקשה לעמוד על כוונתו המדויקת של טייט. צ'ארלס גילדון (Charles Gildon) השתמש הן באופרה והן בפרולוג בעיבוד שלו למידה כנגד מידה של שייקספיר, שהוצג בשנת 1700.
טייט מונה למשורר החצר ב-8 בדצמבר 1692 ומכאן ואילך היו ידיו מלאות בכתיבת טקסטים מתאימים לימי חג ואירועים שונים. כמה מכתביו, בהם מזמור חג המולד "ועיני הרועים רואות", עודם כלולים בספרי מזמורים בני ימינו.
המשבר המרוקאי הראשון

המשבר המרוקאי הראשון, הידוע גם כמשבר טנג'יר, היה משבר בינלאומי בין המעצמות האירופיות השונות ביחס למצבה של הקולוניה הצרפתית במרוקו. המשבר פרץ במרץ 1905 ונמשך עד למאי 1906.
בשנת 1904 אישרה מחדש בריטניה את שליטתה של צרפת במרוקו, במסגרת מה שכונה "ההסכמה הלבבית". ב-31 במרץ 1905 ביקר בעיר טנג'יר שבמרוקו הקייזר וילהלם השני והצהיר כי הוא רואה במרוקו מדינה עצמאית, וכי השליטה הצרפתית אינה מקובלת על גרמניה אשר תובעת גם לה זכויות בשטחה של מרוקו. בהצהרה זו ביקשה גרמניה לסכסך בין שתי המעצמות (בריטניה וצרפת) ולבחון את מידת חוזקה של ההסכמה הלבבית.
לאחר ביקור הקייזר בטנג'יר לא הרפו הגרמנים מלחציהם. הם שלחו משלחת לפס כדי לדון על מלווה גרמני ועודדו את הסולטאן להתנגד לדרישות הצרפתים לרפורמות או ליתר שליטה בארצו. הם לחצו על ספרד להתנער מהסכם קודם שחתמה עם צרפת על חלוקת מרוקו לאזורי השפעה ודרשו כינוס וועדה בינלאומית על עתיד מרוקו.
הציבור הצרפתי זעם על גרמניה, וכך היה גם בבריטניה. שר החוץ הצרפתי, תיאופיל דלקסה, נקט עמדה נוקשה כנגד הגרמנים, אך הוא הוחלף בתפקידו על ידי מוריס רוביה שרצה להקים וועדה שתפתור את המשבר. גם בצרפת וגם בגרמניה התנגדו להקמת הוועדה. המצב הוסלם כאשר גרמניה הזיזה את כוחותיה אל עבר הגבול עם צרפת בדצמבר של אותה שנה והצרפתים נקטו באותה פעולה בינואר.
ב-16 בינואר 1906 נפתחה בעיר אלח'סירס שבספרד וועידה בהשתתפות נציגי 13 מדינות, שנועדה לפתור את המשבר. עיקר המחלוקת נגעה לסוגיית המדינות הזרות שיאמנו את המשטרה המרוקאית ויפקדו עליה. הצרפתים התעקשו שהם יעשו זאת, ואילו הספרדים והגרמנים היו מעוניינים בקונדומיניום בין-לאומי. ויכוח אחר התנהל סביב השאלה מי ינהל את הבנק הממלכתי של מרוקו, שאלה שנגעה למעשה לשליטה במדינה כולה. בעוד שצרפת זכתה לתמיכת בריטניה, רוסיה, וספרד, גרמניה נקלעה לבידוד מעמיק. בעלת הברית היחידה שלה - האימפריה האוסטרו-הונגרית - לחצה עליה לוותר בעניין המשטרה. איטליה גילתה עניין פושר ועשתה כל מאמץ לחמוק ממחלוקת, וארצות הברית קראה למשתתפים להגיע לפשרה. ב-27 במרץ הושג הסכם שקבע משטר בין-לאומי למרוקו, וכי צרפת היא השותפה הבכירה בארגון המשטרה והגורם המכריע בניהול הבנק הממלכתי החדש של מרוקו. הצרפתים לא הסתפקו בזאת ובניגוד לרוח ההסכם ותנאיו ניסו לבסס לעצמם שליטה מדינית וכלכלית במדינה ובסולטאן הרופס שלה. 
בתחילה הייתה גרמניה מוכנה להשלים עם העובדה שלצרפת היה מעין שטח חסות ברוב שטחה של מרוקו, כל עוד עסקים גרמניים נהנו מזכויות שוות לאלו של הצרפתים בניצול הכלכלי של מרוקו. ואכן בפברואר 1909, חתמו גרמניה וצרפת על הסכם ברוח זו. אולם במרץ 1911 לאחר חילופי שר החוץ בקבינט של הרפובליקה השלישית וכנסתו לתפקיד של ז'אן קרופי, הפרה צרפת את ההסכם עם גרמניה על בניית מסילת ברזל במרוקו וחסמה שיתוף פעולה בתחומים אחרים. גרמניה התקשתה להשלים עם המצב והמתח בינה לבין צרפת ואנגליה גבר עד אשר ביולי 1911 פרץ משבר שני על מרוקו,  משבר אגדיר ("המשבר המרוקאי השני").
נזריה

מקור השם

המילה "נזריה" (Nazariya) פירושה "אופן ראייה", או "נקודת מבט". השם משקף את מטרת הקבוצה להשמיע פרספקטיבות מהשוליים, 'על מנת לסתור את "ההגמוניה של ההטרונורמטיביות" הרעילה של החברה'.
פסופי חיוור כנף

מאפיינים

הפסופי מגיע לאורך 45-52 ס"מ ומשקלו עד 1 ק"ג והוא בעל גוף עגלגל ומגושם בצבע שחור עם זנב לבן והחלק החיצוני של הכנפיים ירקרק-כחול. הראש קצר ובעל מקור קצר וצהוב. הפסופי נע במהירות ביער עם רגליו הארוכות אך הוא מעופף חלש הממריא לעיתים רחוקות. הוא מצוי על קרקעית היער בקבוצות גדולות המחפשות אחרי פירות וחרקים באדמה.
למין זה התנהגות רבייה מיוחדת: בעוד נקבה דומיננטית מוכנה להזדווג, כמה זכרים דומיננטים מזדווגים איתה ומגנים יחדיו על אותו הקן, בו יכולות להימצא 5 ביצים והזכרים והנקבות בלהקה כולם מדגירים אותם. הצעירים בוקעים ויכולים להתנועע מיד ולחפש מזון, תוך הליכה אחרי אמם.
Girl Gone Wild

וידאו קליפ

במהלך ראיון מדונה חשפה כי הקליפ יצולם בשבוע של ה-17 בפברואר 2012. בקליפ נראית מדונה ברקע שחור לבן רוקדת עם דוגמנים ובסצנות נוספות רואים את אחד הדוגמנים מעשן סיגריה ואותה שוכבת על הרצפה, או עומדת ברקע שחור וכבולה באזיקים. בסופו של הקליפ מדונה מוקפת בדוגמנים שמושכים אותה לצדדים באזיקים שהיא כבולה בהם ובסצנה נוספת היא מחזיקה צינור שיוצא ממנו עשן ויושבת על הרצפה. נכון לשנת 2017 הקליפ קיבל כ-38,600,000 מיליון צפיות באתר YouTube.
קשרי משקיעים

קשרי משקיעים (באנגלית: Investor relations, או בראשי התיבות: IR) הם שורת פעילויות שמבצעת חברה ציבורית, על מנת לידע את בעלי המניות שלה ומשקיעים פוטנציאליים באסטרטגיה שלה, בתוכניותיה העסקיות ובתוצאות של פעילותה. לרוב, מטרת קשרי המשקיעים היא להציג את מרב המידע הנחוץ למשקיעים כדי להחליט אם להשקיע בניירות הערך של החברה.
פעילויות מסוימות של קשרי משקיעים מחויבות על פי תקנות שקבעו הרשות לניירות ערך והבורסות לניירות ערך. בין השאר חייבת החברה להציג לבעלי המניות שלה דו"ח שנתי ודו"חות תקופתיים על תוצאותיה הכספיות, להודיע על כל שינוי מהותי בפעילותה או בהנהלתה, לדווח על גיוס הון, על חלוקת דיבידנד וכיוצא בזה.
חוק סרבנס-אוקסלי (בקיצור SOX) הוא חוק פדרלי של ארצות הברית שנחקק בשנת 2002, בעקבות מספר מקרים בהם חברות ציבוריות קרסו במפתיע בשל אי-סדרים או מעילות שהובילו לדיווחים כספיים מטעים. החוק הגביר את חשיבותם של קשרי משקיעים, בחייבו בעלי תפקידים בחברות להצהיר על קיום בקרות נאותות בחברה שיבטיחו דיווח כספי מדויק וימנעו מקרים של אי-סדרים או טעויות בהצגת מצב עסקי החברה כפי שמשתקף בדוחות הכספיים. עקרונותיו של חוק זה השפיעו על הרגולציה במדינות נוספות, ובהן ישראל. 
קשרי משקיעים מהווים פרקטיקה רווחת במדינות שבהן שוק ההון מפותח. בשווקים שבהם אלפי חברות ציבוריות מתחרות על תשומת לבו של המשקיע, יש קושי רב לחברות קטנות ולא-מוכרות להיחשף בפני משקיעים פוטנציאליים ולמשוך אליהם את המשקיעים המתאימים. בישראל גברה השכיחות של ניהול קשרי משקיעים בחברות ציבוריות מאמצע שנות ה-1990, בעיקר לנוכח ריבוי החברות הישראליות שהחלו להיסחר בבורסות בחו"ל, ובעיקר בארצות הברית.

מנהל קשרי משקיעים

חברות ציבוריות רבות ממנות מנהל קשרי משקיעים (Investore Relations Officer או IRO), שבאחריותו לנהל את פעילויות ה-IR של החברה. מנהל ה-IR שומר על קשר עם אנשי מקצוע בשוק ההון ועם משקיעים אחרים, אשר מבקשים לדעת יותר אודות החברה. במסגרת עבודתו עוסק מנהל ה-IR בהפצת מידע אודות החברה באמצעות הודעות לעיתונות, עיצוב וניסוח מסרי החברה לשוק ההון, איתור משקיעים פוטנציאליים ויצירת קשר עמם, פגישות אישיות עם משקיעים ואנליסטים, השתתפות בכנסי משקיעים, עדכון מדור ה-IR באתר החברה, והפקת דו"ח שנתי. מנהל ה-IR עוסק גם בניתוח רשימת בעלי המניות בחברה ובמעקב אחר שינויים בבעלות בחברה. 
מנהל קשרי המשקיעים חייב להיות מודע לסוגיות שעל סדר יומה של החברה ואשר עשויות להשפיע עליה ועל התוצאות העסקיות שלה. מנהל ה-IR נהנה מגישה ישירה ליו"ר החברה, למנכ"ל החברה ולסמנכ"ל הכספים של החברה, כדי להבטיח שהמסרים שמעבירה החברה למשקיעים ולשוק ההון כולו יהיו אחידים ועקביים.
בחברות רבות מקובל להעסיק חברה חיצונית כיועצת וכמטפלת בקשרי המשקיעים. יתרונה של חברה חיצונית בא לידי ביטוי בהיכרות הקרובה יותר שיש לה עם פעילי שוק ההון וברמת עדכונה על השינויים בשוק, כגון מעבר אנליסטים מגוף לגוף וכן ניסיונה בהתמודדות עם מצבים שונים.
מחוז לר

ערים ועיריות במחוז לר

ערים: בורקום, לר, ווינר.
מועזות אזוריות: הסל, יומיי.
מועצות מקומיות: בונדה, ימגום, מורמרלנד, אופלנגן, וסטאופרלדינגן.
ריק רוד

החיים שלפני

רוד נולד בסנט פטר, מינסוטה להורים ריצ'רד קלייד רוד וסאלי ג'ין ת'ומפסון. הוא למד בבית ספר תיכון ברובינסדייל, מינסוטה ביחד עם טום זנק, בריידי בון, ניקיטה קולוף, קורט הניג, ג'ון נורד ובארי דארסו, כל השמות האלה הפכו בסופו של דבר למתאבקים מקצועים.

חיים אישיים

רוד נישא למישל בשנת 1988. לזוג היה שלושה ילדים, ריצ'רד ג'וניור, מריסה וקולטון. ב-3 בספטמבר 2016, בנו הצעיר, קולטון, נהרג בתאונת אופנוע ברום, ג'ורג'יה, בגיל 19.

מוות

רוד נפטר בבוקר של 20 באפריל 1999 לאחר שנמצא חסר הכרה על ידי אשתו. הוא נפטר בגיל 40, כשסבל מאי-ספיקת לב. רוד הותיר אחריו אישה בשם מישל, ושלושה ילדים. דו" ח נתיחה שלאחר המוות הראה שהוא נפטר בעקבות מנת יתר של "ערבוב תרופות". באותה התקופה לפני פטירתו, רוד היה באימונים לקראת חזרה לפעילות בזירה.

מורשת

רוד הצטיין בהורדת ידיים, כשסיים במקום השישי באליפות העולם במחלקת משקל כבד בשנת 1983.
ב-6 במרץ 2017, נודע שריק רוד יוכנס להיכל התהילה של ה-WWE על ידי ריקי "הדרקון" סטימבוט. מישל, מריסה וריצ'רד ג'וניור הסכימו לקבל את הפרס בשמו.
טויוטה פארק

האצטדיון

האצטדיון עוצב בסגנון אמריקני מעורב עם סגנון אירופי, ולכן ניתן למצוא באצטדיון מושבים מקוּרִים, כניסה מאבן מעוצבת כקשת, ושלוש שורות המושבים הראשונות מרוחקות רק כ-2.5 מטרים ממשטח הדשא. כמו כן האצטדיון מכיל 42 "סוויטות" מנהלים, ושש שורות מושבים לאח"מים. בנוסף, ישנו גם את "היכל התהילה של הכדורגל באילינוי", ואת המשרדים של קבוצת שיקגו פייר, המשתרעים של שטח של כ-4000 מ"ר.
על פי הצהרתו של נשיא הקבוצה, ג'ון גאפי, האצטדיון עוצב בצורה כזאת, שבבוא העת ניתן יהיה להרחיבו לתכולה של למעלה מ-30,000 צופים, ללא צורך בהשקעה כספית כבדה, ודבר זה ייעשה בעתיד, כאשר הביקוש לכרטיסים ייגדל.
שינוי שמו של האצטדיון מאצטדיון ברידג'וויו לאצטדיון טויוטה נעשה ב-2006, כמה חודשים לפני הפתיחה הרשמית של האצטדיון, לאחר שקבוצת ברידג'וויו בנק החליטה לוותר על העלות הכרוכה בתשלום לשמו של האצטדיון ובמקומה נכנסה חברת טויוטה לתמונה. יצרנית הרכב היפנית רכשה את הזכויות על שם האצטדיון ל-10 שנים (עד 2016) עם אפשרות להמשיך את ההתקשרות בין שני הצדדים לכשייסתיים החוזה הנוכחי.
היטל למברט אזימוטלי משמר שטח

בקרטוגרפיה, היטל למברט אזימוטלי משמר שטח (באנגלית: Lambert azimuthal equal-area projection) הוא מיפוי מסוים מהספירה לדיסק (כלומר לתחום התחום על ידי מעגל) מישורי. הוא מייצג נכונה את השטח בכל האזורים של הספירה, אבל אינו מייצג באופן מדויק זוויות (במינוח מתמטי, הוא אינו קונפורמי). הוא נקרא על שם המתמטיקאי השווייצרי יוהאן היינריך למברט, אשר גילה אותו ב-1772, ומאז ועד היום הוא נמצא בשימוש נרחב ביישומים קרטוגרפיים מסוימים.

הגדרה

כדי להגדיר את היטל למברט האזימוטלי, נדמיין מישור שמשיק לספירה בנקודה כלשהי S על הספירה. תהי P כל נקודה אחרת על הספירה חוץ מהאנטיפודה של S. יהי d המרחק בין S ל-P במרחב תלת-ממדי (לא המרחק לאורך משטח הספירה). אז ההיטל שולח את P לנקודה P′ במישור שהיא במרחק d מ-S.
בניסוח מדויק יותר, ישנו מעגל יחידי שממורכז ב-S, העובר דרך P, ושניצב למישור למישור. הוא חותך את המישור בשתי נקודות; תהי P′ הנקודה שקרובה יותר ל-P. זאת הנקודה המוטלת (ראו איור). האנטיפודה של S אינה נכללת בהיטל שכן המעגל הנדרש אינו יחידי. המקרה של S הוא מנוון; S מועתקת לעצמה, לאורך מעגל ברדיוס 0.
נוסחאות מפורשות נדרשות כדי לבצע את ההטלה הזאת באמצעות מחשב. נתייחס להיטל שממורכז בנקודה (S = (0, 0, −1 על פני ספירת היחידה, שהיא אוסף הנקודות 
(x, y, z) במרחב תלת-ממדי R³ שמקיימות x² + y² + z² = 1. בקואורדינטות קרטזיות 
(x, y, z) על הספירה ו-(X, Y) במישור, ההיטל והפונקציה ההופכית לו מתוארות על ידי הקשרים:
בקואורדינטות כדוריות (φ, θ) על הספירה (כאשר φ היא זווית הגובה ו-θ האזימוט) ובקואורדינטות גליליות (R, Θ) על הדיסק, ההעתקה וההופכית לה ניתנות על ידי:
כאשר בנוסחאות האחרונות ניתן להשתמש כדי להוכיח ביתר קלות את תכונת שימור השטח של ההטלה.
שים לב שההטלה יכולה להיות ממורכזת גם בנקודות אחרות, ולהיות מוגדרת על ספירות בעלות רדיוס גדול מ-1 (באמצעות נוסחאות דומות).
משוואת המחלקות

רקע

שני איברים  נקראים איברים צמודים אם קיים  כך ש-. צמידות הוא יחס שקילות ולכן ניתן לחלק את  למחלקות שקילות ביחס לצמידות הנקראות מחלקות צמידות. נסמן את מחלקת הצמידות המורכבת מהאיברים שצמודים ל- כ-.
המרכז של  מוגדר  (קבוצת האיברים שמתחלפים עם כל איברי החבורה).
המְרַכֵּז של איבר  מוגדר  (קבוצת האיברים שמתחלפים עם g). למשל המרכז של איבר במרכז הוא G כולה. בדיקה פשוטה מעלה ש- היא תת-חבורה של .
קולקי

תולדות היישוב

קולקי נזכרת לראשונה בשנת 1545, ולקראת סוף המאה ה-16 הוענקו לה זכויות עיר. במאה ה-18 עברה העיירה לבעלות משפחת רדזיוויל, שבנתה בסמוך לה ארמון.

יהודי קולקי

התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא משנת 1570. במהלך גזירות ת"ח ות"ט באמצע במאה ה-17 ערכו הקוזקים פוגרום קשה ביהודי העיירה, תוך רצח המוני של הקהילה. עם זאת, לקראת סוף המאה ה-17 השתקמה הקהילה בעיירה, ובמהלך המאה ה-19 גדל מספר היהודים בה באופן משמעותי, ופעלו בה מספר חסידויות. בשנת 1897 נמנו בעיירה 2,537 יהודים.
בספטמבר 1915, במהלך מלחמת העולם הראשונה, נערך בסמוך לעיירה קרב בין הכוחות הגרמניים והרוסיים, והעיירה נשרפה כליל, תוך שכל יהודיה נמלטו ממנה. עם ביסוס שלטון הרפובליקה הפולנית השנייה בעיירה לאחר המלחמה, שבו לעיירה רק כשליש מיהודיה, ומספרם הגיע לכ-750 איש. בין מלחמות העולם התקיימה בעיירה פעילות של המפלגות היהודיות השונות, ופעל בה קיבוץ הכשרה של תנועת החלוץ. הפעילות הציבורית היהודית בעיירה נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939.

בשואה

ב-3 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיה גזירות שונות. כעבור זמן לא רב רצחו שוטרים אוקראינים כ-50 גברים יהודים מהעיירה, ובהם נכבדי הקהילה.
באוקטובר 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, אליו הובאו גם יהודי יישובי הסביבה, ואשר מספר יושביו עמד על כ-2,500 איש. מהגטו נלקחו היהודים מדי יום לעבודות כפייה, ובתחילת קיץ 1942 הוצאו להורג ראש היודנרט המקומי ושניים מעוזריו, לאחר שסירבו למלא אחר אחת מפקודות הגרמנים.
בספטמבר 1942 כיתרו הגרמנים את גטו קולקי, וירו במנסים לברוח. יושבי הגטו נלקחו לבורות ירי מחוץ לעיירה, ונרצחו בהם. כ-40 יהודים שהושארו כעובדי כפייה ומספר יהודים שנתפסו בחיים בסביבת העיירה רוכזו מחדש בגטו. 15 מהם הצליחו להימלט ליערות הסביבה, תוך הצטיידות בנשק, והתארגנות כיחידת פרטיזנים, אשר אחריה ערכו הגרמנים מצוד. באוקטובר 1942 פשטו על הגטו בשנית גרמנים ואוקראינים, ורצחו את יתר תושביו.
ב-2 בפברואר 1944 שוחררה העיירה בידי הצבא האדום. מקהילת קולקי שרדו את השואה 8 יהודים.
אמציה לבקוביץ'

קריירה

לבקוביץ' גדל במחלקת הנוער של גדנ"ע יהודה ועלה לקבוצה הבוגרת של הפועל תל אביב בשנת 1955. לבקוביץ' לא עזב את הקבוצה עד שפרש ממשחק פעיל בשנת 1968. עם הפועל תל אביב זכה בשתי אליפויות, גביע המדינה, ובשנת 1967 זכה עמה באליפות אסיה לקבוצות, בפעם הראשונה בתולדותיה. בהפועל תל אביב שיחק לבקוביץ' 278 משחקים וכבש חמישה שערים. לבקוביץ' היה לכדורגלן הראשון בישראל שזוכה בתואר כדורגלן העונה בישראל וגם הראשון שזוכה בתואר פעמיים ברציפות (בשנים 1960-1961) עת לקחה הפועל תל אביב את גביע המדינה, וסיימה כסגנית אלופת הליגה.
לבקוביץ' נחשב לשחקן אהוד במגרש ומחוצה לו גם בזכות משחקו המסור וכן בזכות אישיותו השקטה והנעימה. בתקופתו נחשב לאחד הבלמים הטובים בישראל והיה חלק בלתי נפרד מסגל נבחרת ישראל. ב-8 באוקטובר 1957 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, במשחק ידידות מול נבחרת צרפת. במאי-יוני 1964 זכה עם נבחרת ישראל בגביע אסיה. בתחילת המשחק הראשון בטורניר, נגד הונג קונג, נפגע לבקוביץ בראשו והוא אושפז במחלקה הנוירוכירורגית בבילינסון מחשש לסדק בגולגולת. למחרת התברר שפציעתו אינה חמורה והוא שוחרר לאחר כמה ימים מבית החולים כדי להספיק להגיע לטקס קבלת הגביע. בסך הכל שיחק במדי הנבחרת 42 פעמים וכבש שער בודד לזכותה. ב-13 ביוני 1965 ערך את הופעתו האחרונה בנבחרת, במשחק מול נבחרת בולגריה במסגרת מוקדמות מונדיאל 1966.
משנת 1969, לבקוביץ' היה עוזרו של עמנואל שפר, מאמן נבחרת ישראל וסייע לה להעפיל למונדיאל בשנת 1970. בשנים 1969–1972 היה מאמן נבחרת הנוער של ישראל והוביל אותה לזכייה בגביע אסיה. לאחר מכן אימן את הפועל ירושלים, אותה הוביל לזכייה בגביע בשנת 1973.
פסגת השגיו של לבקוביץ' היא זכייתו עם קבוצת הפועל באר שבע בשתי אליפויות רצופות (1976–1975). לאחר מכן אימן גם את הפועל פתח תקווה, ואת מרבית שנות ה-80 העביר באימון נבחרת סיירה לאון ובבופוטאצוואנה. לבקוביץ' חזר לארץ בשנת 1987, והוביל את מכבי חיפה לזכייה באליפות בשנת 1989, וזאת לאחר שהקבוצה סיימה לפני כן פעמיים בירכתי הטבלה במקום התשיעי. לאחר מכן אימן גם את בני יהודה, הפועל חיפה, בית"ר ירושלים ובית"ר תל אביב.
לבקוביץ' היה פרשן כדורגל בתוכנית הרדיו "שירים ושערים", ובערוץ הראשון במהלך מספר מונדיאלים. כיום משמש לבקוביץ' חבר הוועדה המקצועית מטעם ההתאחדות לכדורגל.