ניו דלהי

היסטוריה

סביבותיה של דלהי ההיסטורית שימשו בעבר ערי בירה של ממלכות שונות בתת-היבשת ההודית. ירידתה מגדולה של האחרונה שבהן, האימפריה המוגולית, לאחר מות השליט אורנגזב, כיבושה וביזת הבירה, "שאה-ג'אהנבד", ב-1739 בידי השליט האפגני נאדיר שאה, נפילת העיר שוב, בידי האימפריה המרתית ולבסוף הכיבוש ושילטון הראג' הבריטי - כל אלו לא הפחיתו (וייתכן שאף חיזקו) את מעמדה של דלהי כעיר בעלת חשיבות פוליטית.
במאה ה-19 החל בחבל בנגל תהליך איטי של תסיסה פוליטית אשר הואץ על רקע התוכניות הבריטיות לחלק אותה לשתי מדינות. הניסיון הראשון להוציאן אל הפועל, אשר נעשה בשנת 1905, כשל 6 שנים אחר כך. העיר כלכותה, מרכז שלטוני של "חברת מזרח הודו הבריטית" מאז הקמתה כמושבה בסוף המאה ה-17 ובירת הודו הבריטית מתחילת השלטון הישיר ב-1857, נמצאה כעת במרכזו של אזור רגיש פוליטית - והוחל בדיונים על העברתה. בדצמבר של שנת 1911 הגיעו לדלהי, חודשים ספורים לאחר טקס הכתרתם בכנסיית וסטמינסטר שבלונדון, מלך ומלכת אנגליה הטריים - ג'ורג' החמישי ואשתו, המלכה מרי. במעמד חגיגי רב פאר ושפע, שכלל את נוכחותם של בני אצולה ונסיכים הודים, הוכרזו ג'ורג' ומרי כ"קיסר וקיסרית האימפריה ההודית" (טקס הכתרה כנסייתי-נוצרי על קרקע הודו נשלל, על ידי הבישוף מקנטרברי, מטעמים דתיים). מעמד ראוותני וחגיגי זה - אשר זכה לשם הדוּרבּר של דלהי (The Delhi Durbar) - סוקר בצורה אינטנסיבית על ידי העיתונות העולמית והוסרט בסרט הקינמקולור (צבעוני) הראשון באורך מלא שצולם בהיסטוריה של הקולנוע, אשר נושא את שם המאורע.
הארכיטקט אדווין ל. לאצ'נס (Sir Edwin Landseer Lutyens) נבחר לתכנן את הבירה החדשה בשיתוף עם הרברט בייקר (Sir Herbert Baker), אשר זכה בעבר לתשבחות על תכנון מבנים בדרום אפריקה הקולוניאלית. מאוחר יותר זכה לוטיינס בהערכה ופרסום רבים בשל תוכנית המתאר המקורית וחלקים ממנה אף יושמו בעבודותיו המאוחרות באנגליה. בניית הבירה החלה בשנת 1912 בשטח 'גבעת ראיסינה' - מרחק קילומטרים ספורים מ"דלהי הישנה" (Old Delhi) - והסתיימה ב-1929. שרידים היסטוריים שנותרו מתקופות קודמות משובצים ברחבי העיר החדשה.

סמכות חוקית

ב-25 במרץ 1913 הוקמה אספת דלהי הקיסרית כגוף מרכזי לפיקוח על עבודות הבנייה באזור. ב-1916 הקים המפקח הראשי של דלהי את המועצה המוניציפלית ראיסינה כגוף שיספק שירותים לפועלים בבנייני הבירה החדשה וב-1925 העלה אותה ל-"דרג שני" על פי "החוק המוניציפלי הפנג'אבי של שנת 1911". המועצה הורכבה אז מעשרה אנשים שמחציתם נבחרו באופן ציבורי ומחציתם מונו מטעם השלטון המרכזי. הוענקה לה הזכות לגבות מיסים למימון הוצאותיה. ב-1927 הוחלט ואושר לקרוא לעיר "ניו דלהי" והשם שונה הפעם האחרונה ל-מועצה המוניציפלית ניו דלהי. בשנת 1932, שנה לאחר סיום הבנייה, קודמה האספה ל"דרג ראשון" וקיבלה אחריות לאספקת חשמל ומים לתושבים וכן ייפוי כוח לביצוע והשלמת כל המשימות שנדרשה לבצען (כגון גבייה). עם השנים צברה האספה תפקידים נוספים. במאי 1994 החליף חוק המועצה המוניציפלית ניו דלהי (NDMC Act, 1994), שאושר קודם לכן באותה שנה על ידי הפרלמנט ההודי, את החוק הפנג'אבי בעיר ושינה באופן משמעותי את הגדרת סמכויות ותפקידי המועצה.

מבנה, שירותים ומוסדות

משנת 2005 מונה המועצה המוניציפלית 11 חברים: יושב ראש (נכון ל-2006 - סינדהוּשרי קוּלאר), 3 חברים מטעם "המועצה המחוקקת" של ניו-דלהי, 2 חברים אנשי ציבור שנבחרו על ידי השר הראשי (מושל דלהי) ו-5 חברים נוספים מטעם השלטון המרכזי. במועצת ניו דלהי 14 מחלקות שונות והיא מעסיקה בהן מעל ל-18,000 עובדים.
בנוסף לאספקת שירותים בסיסיים, המועצה אחראית גם על אספקת חשמל ומים לאוכלוסייה וניהול מוסדות התרבות, החינוך, הרפואה והעזרה הסוציאלית שבשטחה. למעשה, למעט שיטור ותחבורה, העניק חוק ה-NDMC למועצה סמכויות שלטוניות כמעט מלאות. סמכויות אלו הן נרחבות ביותר וייחודיות באופיין - כמותן לא ניתנו לאף אחת מריבוא הרשויות המוניציפליות בהודו.
בין המוסדות שנמצאים בתחום המועצה נמנים 7 בתי חולים, 14 מרכזים קהילתיים, 5 בריכות שחייה ציבוריות, מספר מרכזי ספורט לנוער ואצטדיון שיוואג'י (Shivaji), המשמש כעת זירה לתחרויות הוקי. אתרי המורשת נמצאים אף הם בתחום אחריותה של המועצה.

פהאר גאנג'

אזור התרמילאים, כולל תרמילאים ישראלים רבים. הרחוב הראשי של האזור נקרא "מיין בזאר" (Main Bazar) ולאורכו, וכן בסמטאות היוצאות ממנו ניתן למצוא אין ספור דוכנים ואכסניות (גסטהאוסים).

כיכר קונאוט

כיכר קונאוט (Connaught Place), ששמה הרשמי ראג'יב צ'וק (Rajiv Chowk), מכונה בפי המקומיים "סי. פי." (C.P) ומהווה מרכז עסקים חשוב בדלהי. זוהי כיכר ענק, בסגנון ויקטוריאני, בעלת שלוש טבעות שנחלקת על ידי 8 רחובות רדיאלים המתחילים בטבעת הפנימית וממשיכים בקו ישר. שבעה מהרחובות נקראים "דרך רדיאלית מספר 1-7" והשמיני רחוב הפרלמנט.

שגרירויות זרות

שטחה של ניו דלהי משמש שגרירויות קבע של מדינות רבות.

תחבורה

את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי אינדירה גנדי, נמל התעופה העמוס ביותר בהודו.
בעיר פועלת הרכבת התחתית של דלהי הכוללת שישה קווים.