google/wiki40b huggingface dataset:
מים טריטוריאליים

מים טריטוריאליים, לפי אמנת האומות המאוחדות על משפט הים משנת 1982, הם רצועה המשתרעת לכל היותר 12 מייל ימי, שהם כ-22 קילומטרים, כלפי חוץ מחופה של מדינה חופית. אזור זה נחשב כשטח תחת ריבונות של אותה המדינה, אך אפשרי המעבר בו לספינות זרות (צבאיות ואזרחיות). 
למדינה חופית ניתנת שליטה מלאה על מימיה הפנימיים, שליטה במידה פחותה על מימיה הטריטוריאליים, שליטה פחותה מזו על "האזור הסמוך" וזכויות כלכליות מסוימות באזור הכלכלי הבלעדי ובמדף היבשתי.
האמנה נכנסה לתוקף בשנת 1994.

קו מוצא


קו המוצא שממנו נמדד המרחק עבור סוגי המים השונים, נקבע כממוצע המים הרדודים הסמוכים לחוף או למימיה הפנימיים של המדינה. ממוצע המים הרדודים יכול להיות במרחק בלתי מוגבל מקרקע החשופה בכל זמן, בתנאי שחלק מהרמה החשופה בשפל אך מכוסה בגאות נמצא בתוך אזור של 12 מייל ימי מקרקע חשופה באופן קבוע.

מים פנימיים

למדינה הריבונית קיימת זכות הסמכות השיפוטית על מימיה הפנימיים, בהם אסור המעבר לספינות זרות. ימים, אגמים ונהרות המוקפים לחלוטין נחשבים כמים פנימיים, וכן ימים המחברים איים שונים לאורך חוף הים, או ימים הנשקפים לעבר יבשה ממנה נשפך נהר אל תוך הים.
מפרצים מוגדרים כאזורים בהם הים מוקף בלשון יבשה המשתרעת על יותר ממחצית העיגול. מתייחסים אל המפרץ כאל מים פנימיים אם המרחק בין שני צידי לשון היבשה קטן מ-24 מיל ימי (44.448 ק"מ). אחרת, האזור הנמצא בתחום 12 מייל ימי לאורך חוף הים נחשב כמים פנימיים. כל הימים הנמצאים בתחום גבולות האיים הקיצוניים ביותר של מדינה ארכיפלגית, כגון אינדונזיה או הפיליפינים, נחשבים גם הם כמים פנימיים.

מים טריטוריאליים


מים טריטוריאליים משתרעים 12 מייל ימי (22.224 ק"מ) כלפי חוץ מקו המוצא.

אזור סמוך

האזור הסמוך (למים הטריטוריאליים; Contiguous zone) מוגדר עד 24 מייל ימי (44.448 ק"מ) מקו המוצא. השליטה על האזור הסמוך מותרת על ידי מדינה חופית על מנת "למנוע הפרה של מנהגיה, חוקיה ותקנותיה הבריאותיים, למנוע הגירה בלתי חוקית ולשמור על כספי הציבור".

מדף יבשתי


תחום זה מוגדר עד קצה המדף היבשתי, אך לא יותר מ-350 מייל ימי (648.2 ק"מ), ולא יותר מ-100 מייל ימי (185.2 ק"מ) מעבר לקו בו עומק המים מגיע ל-2.5 ק"מ. כאשר המדף היבשתי קצר או לא קיים, הוא מוגדר עד 200 מייל ימי.
באזור זה יש למדינה שליטה בלעדית על המשאבים הכלכליים בקרקעית הים. אין לה זכות בלעדית על הדייג מעבר לאזור הכלכלי.

היסטוריה

לאורך ההיסטוריה השתנה רוחב הרצועה המוגדרת באופן זה.
מהמאה ה-18 עד אמצע המאה ה-20, מימיהן הטריטוריאליים של האימפריה הבריטית, ארצות הברית, צרפת ומדינות רבות נוספות היו ברוחב של 3 מייל ימי (5.556 ק"מ). במקור, היה זה מרחק הפגיעה של תותח חוף, ומכאן גודל הים הנתבע היה המרחק עליו יכולה הייתה מדינה ימית להגן. אולם, נורווגיה תבעה 4 מיל ימי (7.408 ק"מ) וספרד תבעה 6 מיל ימי (11.112 ק"מ) בתקופה זו.
לוב תבעה בעלות על כל מפרץ סידרה, והייתה בסכסוך עם ארצות הברית בנושא זה.
לוע-ארי גדול

מורפולוגיה

מין זה ניכר בהיותו צמח רב-שנתי, בעל עלים מסורגים, ועמודי פריחה יפים. צבע הפרחים הכללי הוא ורוד ובמרכז הפרח ישנו כתם בהיר יותר. הפרחים בעלי סימטריה דו-צידית. 
פריחתו בולטת בזמן תחילת הקיץ, שאינה משופעת בפריחה. במקרים מסוימים, ניתן לראות פרחים פורחים לכל אורך הקיץ, במיוחד אם משק המים של הצמח משופר. 
פרטים של מין זה לעיתים נראים כשיח בינוני בקומתו, ולעיתים מופיעים פרטים קטנים יותר על מחשופי סלעים וכתלים, כצמח כתלים אופייני שפורץ ממקומות עם אדמה מועטה מאוד. 
הפרי הוא תרמיל בעל צורה אופיינית, שמכיל זרעים רבים. לזרעים פוריות רבה, נביטתם קלה ומתאפשרת לכל אורך השנה.

לוע-הארי כצמח נוי

הסוג לוע הארי מגודל כצמח נוי בארץ ובעולם, בייחוד כצמח חד-שנתי. השימוש במין לוע-ארי גדול לא מקובל, ועיקר השימוש הוא בזנים שונים של לוע הארי חד-שנתי. כיום ניתן למצוא במשתלות מגוון זנים של צמח זה, בצבעים שונים. יתרונותיו של צמח זה הוא פריחה יפה וארוכה, במגוון צבעים, תוך זמן קצר באופן יחסי. בישראל, מגדלים את הלוע הארי בעיקר כצמח חד-שנתי בעונת החורף, משום שצמח זה עמיד לצינה.
סרגיי קירוב

ביוגרפיה

נולד בשם סרגיי קוסטריקוב בעיר אורז'ום שבמחוז ויאטקה  (כיום מחוז קירוב).
היה פעיל מפלגה החל משנת 1904. במרוצת השנים קיבל כמה תפקידים. בשנת 1926 נשלח ללנינגרד במטרה להחליף את גריגורי זינובייב בראשות הממסד העירוני. במשך שמונה השנים האחרונות לחייו היה קירוב מזכיר המפלגה הקומוניסטית הסובייטית בלנינגרד, והיה למעשה השליט הכול יכול של לנינגרד. קירוב היה עושה דברו של סטלין ופעל בנאמנות לחיסול מתנגדי סטלין.
ב-1 בדצמבר 1934 נרצח קירוב בן ה-48 בלנינגרד. הרצח בוצע על ידי צעיר בשם לאוניד ניקולאיב. הגרסה הרשמית הייתה כי המתנקש פעל בשליחותם של אויבי סטלין. סטלין נקט בגינוני אבל לאומי כבד על מות קירוב. היה זה רצח פוליטי שהיווה ציון דרך בבניית שלטון האימים של סטלין.
בוועידה ה-20 של המפלגה הקומוניסטית ב-1956 רמז ניקיטה חרושצ'וב, בנאומו המפורסם על פשעי סטלין - "הנאום הסודי", כי קירוב נרצח בפקודת סטלין. עם זאת, חשיפת הארכיונים הסובייטים לא גילתה מעורבות אישית של סטלין ברצח.

מורשת הרצח

רצח קירוב היה אות הפתיחה לתחילת הטיהורים הגדולים - סחרחרת של מאסרים וטיהורים ששיאם היה בחיסול רוב אנשי צמרת המפלגה הקומוניסטית (ובהם בכירי המפלגה כניקולאי בוכארין, גרגורי זינובייב ולב בוריסוביץ' קמנייב) במשפטי ראווה שנודעו בשם משפטי מוסקבה, שבהם הואשמו כבוגדים, מרגלים ושליחי מעצמות זרות, והוצאו להורג בעקבות הודאות שהוצאו מהם בכפייה. המהלך כלל הגליית מיליונים למחנות כפיה בסיביר ובחוג הקוטב, וחיסול צמרת הצבא האדום, דבר שהביא לתוצאות הרות אסון בחודשים הראשונים של פלישת הנאצים לברית המועצות. במהלך שנת 1935 מלנינגרד עצמה הוגלו מעל 36 אלף תושבים, מערכה זו נקראה זרם קירוב.
סיבת הרצח המשוערת היא כי קירוב, שהיה דמות כריזמטית, החל להאפיל על סטלין וגרם לסטלין החשדן לחשוש מפניו כמי שמסכן את מעמדו. מאידך קיימת גם גרסה כי קירוב יצר אופוזיציה אמיתית לסטלין והיווה סכנה ממשית לשלטונו. הוא נקבר בבית הקברות של חומת הקרמלין.

הנצחה

מספר ערים ועיירות שינו את שמן כדי להנציחו. החשובה בהן היא קירוב שנושאת את שמו, קרופיבניצקי נקראה קירובוגרד, ונדזור נקראה קירובוקאן וגנג'ה נקראה קירובאבד אולם שמן הוחזר לשם המקורי לאחר נפילת ברית המועצות. כן הונצח שמו בשמן של סדרת סיירות מתקופת מלחמת העולם השנייה וסדרת סיירות קרב בעלות הנעה גרעינית. סיירות המערכה מסדרת קירוב הן מספינות המלחמה הגדולות בעולם.
קירוב תמך בתיאטרון מרינסקי ששמו הוסב לאחר מותו לתיאטרון קירוב (עד 1992) ושלהקת הבלט שלו מוכרת עד היום בשם "בלט קירוב". בנוסף, אחד ממפעלי המתכת הגדולים ברוסיה והחשוב ביותר בעיר בסנקט פטרבורג נקרא היום "מפעל קירוב".
איגוף אנכי

איגוף אנכי, קרי נחיתת סער אווירית, היא טכניקה צבאית אשר מנצלת את כוח השינוע והאש של כלי טיס כדי להנחית כוח צבאי, קרי חיילים וציוד, בעומק שטח האויב, בין באמצעות צניחה ובין באמצעות דאונים או מסוקים. בעת מלחמה נדרשים צבאות לצלוח מכשולים רבים ובהם מכשולים הנדסיים, ובהם שדות מוקשים, ומכשולים בדמות שטח  קשה לחצייה דוגמת נהרות והרים. מצבים אלו דורשים שימוש באמצעי תובלה מהיר ככל האפשר כדי להביא לוחמים לאזורי לחימה. בעידן המודרני, נחיתת לוחמי חי"ר, קרי צנחנים וכוחות יבילי אוויר, כדי לכבוש ולבסס ראש גשר שכזה היא בין המורכבות בטכניקות הקרביות, בשל התיאום המורכב בין מאמצי הסיוע האווירי, הכולל שינוע ואש, הסיוע הימי במידת הצורך והלחימה הקרקעית. גם אספקת כוחות אלו היא עניין מורכב. במבצעים אלה משתמשים הכוחות במטוסי תובלה ומסוקי סער, ומסתייעים במטוסי קרב ומסוקי קרב. במלחמת העולם השנייה נערכו מבצעי איגוף אנכי רבים ובהם מבצע מרקט גארדן והפלישה לנורמנדי. במלחמת וייטנאם ביצע צבא ארצות הברית מבצעי איגוף אנכי מוסקים רבים כאשר המפורסם שבהם הוא קרב יה דראנג. בצה"ל התבצעו מספר מבצעי איגוף אנכי לאורך השנים ובהם הצניחה במיתלה, מבצע קינוח ומבצע שינוי כיוון 11.
השיטה משמשת גם כוחות קומנדו וסיור המבצעים פשיטות לעומק האויב ובהן מבצע חנית נפטון, מבצע אנטבה, מבצע תרנגול 53 והפשיטה המוטסת על אבן אמאל.
משק בית

משק בית הוא יחידת מגורים בסיסית בה מתרחשות פעילויות יומיומיות כגון פעילות צרכנית אישיות או משפחתיות, גידול ילדים, פעולות התחזוקה הנדרשות לבית מגורים ועוד.
משק בית היא היחידה הבסיסית לניתוח במודלים חברתיים וממשלתיים רבים. המונח מתייחס לכלל האנשים המתגוררים באותו בית.

משק בית ופרנסה

על פי רוב קיימת הפרדה בין משק הבית ושוק העבודה בחיי היום-יום, כך שהאדם עובד מחוץ לביתו תוך שאיפה לשמירה על איזון בית-עבודה.
עם זאת, קיימים מקרים בהם הפרדה זו פחות ברורה. למשל, חווה חקלאית לעיתים מכילה בתוכה את משק הבית של משפחת האיכר. בדומה לכך משק עזר הוא משק קטן המיועד ליחידת דיור אחת ולעיבוד חקלאי מצומצם.
התפתחות טכנולוגיות מידע ותקשורת בתקופה המודרנית אפשרה לאנשים לקבל שכר גם עבור עבודה מהבית.
אומגה אחת

שימושים

ניתן להשתמש ב-ω₁ כדי לבנות את קבוצת כל הקבוצות המדידות לבג. עושים זאת באינדוקציה טרנספיניטית: מתחילים מהקבוצות הפתוחות והסגורות. עבור סודר עוקב α+1, לוקחים את האיחודים והחיתוכים בני המניה של הקבוצות שבנינו עבור α. עבור סודר גבולי, לוקחים איחוד על כל הקבוצות שנבנו לפני כן. עבור ω₁, מתקבלות בדיוק כל הקבוצות המדידות לבג.
יחסי איסלנד–נורווגיה

היסטוריה

איסלנד יושבה בימי הביניים בעיקר על ידי נורווגים, הגל הראשון החל כנראה בשנת 860, ושיא ההתיישבות היה בין השנים 870–930. איסלנד ונורווגיה יצרו אזור תרבותי נורדי נרחב בים הצפוני, וחלק גדול מההיסטוריה של נורווגיה פורסם על ידי הסופר האיסלנדי סנורי סטורלוסון. בשנת 1262 עברה איסלנד לשלטון נורווגי, ובשנת 1380 הצטרפה לאיחוד קאלמאר, שאיחד את ממלכות דנמרק, נורווגיה (עם איסלנד, גרינלנד, איי פארו, שטלנד ואורקני), ושוודיה (כולל פינלנד) תחת מלך יחיד. באיחוד, דנמרק הייתה המדינה החזקה, ובסופו של דבר קיבלה שליטה גם בנורווגיה וגם באיסלנד (כמו גם בגרינלנד ובאיי פארו). נורווגיה נפרדה מהאיחוד בשנת 1814, ואיסלנד בשנת 1944.

ציד לווייתנים

שתי המדינות חולקות היסטוריה משותפת לגבי ציד לווייתנים, ולעיתים קרובות הצטרפו ליפן בהתנגדות לוועידות בינלאומיות להפחתת ציד מסחרי של לווייתנים. שתי המדינות התנגדו לחתום על האמנה בדבר סחר בינלאומי במינים בסכנת הכחדה, האוסרת על סחר בבשר לווייתנים. הברית הצפונית הגדולה, המייצגת ציידי לווייתנים, סוחרים ודייגים באזור הארקטי, אמרה כי "מדובר בייבוא וייצוא חוקי, ובעתיד היא עשויה לתת גישה לשוק שהוא באמת גדול עבור הציידים הנורווגים והאיסלנדים".
בשנת 1992 הודיעו איסלנד ונורווגיה במשותף כי יחזרו לצוד לווייתנים מסחריים ממינים מסוימים, לאחר תום תקופת ההקפאה בת 6 שנים. בשנת 2002 הודיעה נורווגיה כי היא תאפשר לוויתן החברה לייצא 10 עד 15 טון של מוצרי לווייתן מינקי לאיסלנד. ממשלת בריטניה גינתה את ההחלטה, משום שמדובר במינים הנתונים בסכנת הכחדה בינלאומית. בשנת 2006 הודיע משרד הדיג האיסלנדי ​​כי הוא יאשר שוב את ציד הלווייתנים, מה שהופך אותו למדינה השנייה אחרי נורווגיה שמאפשרת לצוד לווייתנים מסיבות מסחריות.

סיוע כלכלי

לאחר המשבר הפיננסי האיסלנדי 2008–2012, הממשלה הנורווגית נתנה לאיסלנד בנובמבר 2008 הלוואה של 500 מיליון € ל-5 שנים, על מנת לייצב את הקרונה האיסלנדית. שר החוץ הנורווגי, יונאס גאהר סטור אמר לאחר פגישה עם ראש ממשלת איסלנד גייר הארדה, כי "אנחנו רוצים להראות את תמיכתנו ביוזמה הבינלאומית ואנו נספק תמיכה לאיסלנד בעתיד הקרוב".

מדיניות החוץ וההגנה

בשנת 2007 חתמו שתי המדינות על הסכם הגנה, כיסוי מעקב והגנה צבאית של התחום האווירי והכלכלי של איסלנד. משמעות הדבר היא כי מטוסי קרב ומטוסי סיור נורווגים יסיירו במרחב האווירי האיסלנדי. יודגש כי ההסכם עם נורווגיה מיועד רק לזמן שלום, אולם במקרה של עימות צבאי, ההגנה האווירית תוטל על נאט"ו וצבא ארצות הברית. ההסכם נחתם בעקבות ההחלטה להוציא את הצבא האמריקני מבסיס חיל הים בקפלאוויק בשנת 2006.

יחסים דיפלומטיים

איסלנד מחזיקה בנורווגיה שגרירות באוסלו, ו-8 קונסוליות באולסונד, ברגן, בודה, האוגסונד, קריסטיאנסנד, סטוונגר, טרומסה, וטרונדהיים. מאידך, נורווגיה מחזיקה באיסלנד שגרירות ברייקיאוויק, ו-4 קונסוליות כבוד באקוריירי, איסאפיירד'ור, סייד'יספיירד'ור ווסטמאנאאיאר.
יהודה וגמן

קורות חייו

וגמן נולד וגדל בקיבוץ שדות ים. התגייס לצה"ל בשנת 1965 ושובץ בחיל השריון בחטיבה 7. עבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים, השלים קורס קצינים ושימש כמפקד מחלקת טנקים. לחם במלחמת ששת הימים ובמלחמת ההתשה. חזר לקיבוץ שם גידל כותנה ואספסת והיה מחנך ומרכז משק. במלחמת יום הכיפורים היה סמג"ד בחטיבה 679 ולחם ברמת הגולן. בהמשך המלחמה מונה למפקד גדוד בחטיבה ושירת כסמח"ט במילואים. בשנת 1990 חזר לשירות קבע כמפקד חטיבת שריון ומדריך בקורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים. בהמשך היה מדריך צוות בפו"ם וסגן מפקד אוגדה. לאחר שחרורו בשנת 2001 עבד בפו"ם כאזרח מדריך עד שנת 2006. היה חבר בצוות ההקמה של המכללה לפיקוד טקטי (מלט"ק) בפו"ם, עמד בראש צוות כתיבת תורת הלחימה של זרוע היבשה אחרי מלחמת לבנון השנייה. חוקר מלחמת יום הכיפורים ומפרסם מחקרים ומאמרי דעה בכתבי עת, ב"מקור ראשון", אתר "מידה", ynet ו-nrg. מלמד במכינה "תבור" בנצרת עילית מאז הקמתה בשנת 2010. כותב סיפורים. ספר צילומים - "סקרנות". 
מתגורר באור עקיבא. נשוי ואב לארבעה ילדים. 
בעל תואר ראשון בחינוך מטעם האוניברסיטה העברית.
קוטוז

רקע

על שנותיו הראשונות לא ידוע הרבה ויש על כך סיפורים רבים. בגיל צעיר קוטוז נשבה על ידי המונגולים ונמכר לעבדות. אדוניו החדשים לקחו אותו לסוריה ומכרו אותו שם לסוחר עבדים של הסולטאן הממלוכי אייבכ. לפי חלק מהמקורות טען קוטוז ששמו הראשוני היה מחמוד בן מחמוד והא היה צאצא של עלא א-דין מוחמד השני - מושל האימפריה הח'ווארזמית.
בחצרו של אייבכ הוא התקדם ונהפך לממלוכי החשוב ביותר בקרב נאמני אל-מֻעִז ולאחר מכן לסגן הסולטאן ב-1253. קוטוז נשאר לצידו של אייבכ גם כשהאחרון רצח את פריס א-דין אקטאי, מה שהוביל לשדרוג מעמדו של קוטוז בחצר אייבכ והוא מונה לסגן הסולטאן. לאחר שאייבכ נרצח עבר השלטון לבנו של אייבכ א-מנצור עלי, וקוטוז נשאר בתפקידו. כעוצר מונה סנג'ר אל-חלבי, אך קוטוז הדיח אותו ונתמנה לעוצר בעצמו.
לאחר רצח אייבכ עמד קוטוז בראש הממלוכים המועיזיים שהדיחו את אלמנתו של הסולטאן שג'ר א-דור, הוציאו אותה להורג על חלקה ברצח בעלה והעבירו את השלטון לא-מנצור עלי. מנובמבר 1257 עד אפריל 1258 הביס את כוחותיו של אל-מלכ אל-מע'ית, שנתמכו על ידי הממלוכים הבחריים וערכו פשיטות על אל-כרכ. הפשיטות גרמו למחלוקות בין הממלוכים, שכן חלק מהם רצו לתמוך בתומכיהם גם במצרים. ב-1258 המונגולים כבשו את בגדד והוציאו להורג את הח'ליף העבאסי אל-מסתעצם וטבחו בתושבי העיר. לאחר כיבוש בגדאד שלח הולגו חאן, השליט המונגולי מכתב מאיים לשליט האיובי של סוריה א-נציר יוסף. השליט האיובי פנה לממלוכים של מצרים לעזרה. כשהממלוכים הבינו שהאיום ממשי והמצב חמור הם קיימו אספת ראשי הממשל והגיעו לידי החלטה שבשעה כל-כך גורלית עליהם להתאחד מאחורי סולטאן בעל יכולת והחליטו להדיח את א-מנצור עלי בן ה-15. במקומו מונה קוטוז. קוטוז הבטיח שלאחר הניצחון בקרב ניתן יהיה למנות סולטאן אחר.

ההכנות לקרב

קוטוז הזמין את כל המצביאים הממלוכיים הגדולים ויצא איתם מקהיר לארץ ישראל. ליד עזה נערך קרב מקדים, בו הביסו הממלוכים את כוחות החלוץ המונגולים שפגשו. הם הגיעו לעכו ובמשך שלושה ימים חנו שם והצטיידו לקרב. רוב הצלבנים תמכו בממלוכים, אך בהשפעת המסדר הטבטוני הם סירבו להצטרף ללחימה פעילה. אהדת הצלבנים הייתה מלכתחילה לצד הממלוכי בגלל טבח צידון שערכו המונגולים באוכלוסייה הנוצרית זמן קצר לפני כן. ביברס הציע לכבוש את עכו הצלבנית, אך קוטוז סירב לכך, שכן צלבנים חיו בשלום עם הממלוכים ושמרו על נייטרליות במשבר עם המונגולים. מעכו יצא הצבא הממלוכי לעין ג'אלות.

קוטוז לאחר הקרב

בדרכו חזרה למצרים נרצח קוטוז על ידי שלושה אמירים ממלוכיים: באדר א-דין בקטוט, אונס ובהאדיר אל-מועיזי ב-24 באוקטובר 1260 בא-צליחיה. לפי רוב ההיסטוריונים הממלוכיים בני זמנם כמו גם חוקרים מודרניים, היה בייברס שותף פעיל ברצח קוטוז, שכן לפני הקרב הבטיח לו קוטוז שבמקרה ניצחונם ימונה למושל חלב בגלל תרומתו המכרעת לניצחון, אך קוטוז מינה במקומו את אל-מליכ אל-סעאד עלאא א-דין שליט מוצול. לבייברס היה חשבון נוסף עם קוטוז בגלל חלקו ברצח ידידו פריס א-דין אקטאי. לאחר רצח קוטוז התמנה בייברס לסולטאן.
קוטוז נחשב לשליט אמיץ במיוחד על ידי המוסלמים. הוא היה אחד השליטים היחידים שתאריו הסולטאניים בלבד, הוטבעו על מטבעותיו ללא אזכור שמו. מסגד על שמו קיים בקהיר ברובע הליופוליס.
מולוקאי

צוקי קאלאופאפה

הצוק הימי הגבוה ביותר (610 מטרים) שוכן בכפר קאלאופאפה באי מולוקאי שבהוואי. למרגלותיהם של הצוקים נמצא האוקיינוס השקט.
מיכאיל יפימוביץ' שניידרמן

ביוגרפיה

נולד בעיר קוזיאטין שבגוברניית קייב של האימפריה הרוסית במשפחתו של פועל חיימ-דוד שניידרמן ואשתו חווה והיו לו עוד חמישה אחים. סיים את לימודיו במכון התעשייתי של קייב. עבד תחילה במפעל הטקסטיל בקייב ובהמשך במפעל של מכונאות כימית בברדיצ'ב.
התגייס לצבא האדום בשנת 1939 ונשלח להיות מדריך טנקים. גויס ביוני 1941 לחזית הדרום-מערבית כנהג טנק. בהמשך נסוג עם הצבא האדום ונלחם בחזית סטלינגרד שם מונה למפקד.
נלחם בחזית האוקראינית הראשונה מאז היווסדה באוקטובר 1943 כחלק מן אוגדת הפרשים השביעית המעוטרת ברגימנט טנקים מס' 87 עם ציון שמה של העיר ז'יטומיר שעוטרה בדגל האדום (ברוסית: 87й танковый Житомирский Краснознаменный полк).
בסוף ינואר- תחילת פברואר 1945 הצטיין במהלך הקרבות של המבצע ההתקפית סנדומייז'-שלזיה במיוחד בקרבות על הכפרים והעיירות פרובספלדה, בוכנאו ובמהלך הצליחה של אודר צפונית לרטיבור.
במהלך הקרב שעליו קיבל העיטור ב-30 בינואר צוות הטנק שלו חיסל שני תותחי נ"ט, 4 טנקים וכמה נגמ"שי וורמאכט. ב-4 בפברואר כשהטנק שלו נפגע והוא עצמו נפצע, הנהיג צוות טנק נוסף שאיבד את מפקדו והמשיך בקרב בו חיסל שלושה נגמ"שים, שני טנקים, חמישה תותחים ופלוגת חייל רגלים.
על כך ועל הגבורה שהציג במהלך הקרבות הוענק לו בצו נשיאות ברית המועצות מ-27 ביוני 1945 עיטור "גיבור ברית המועצות" בתוספת עיטור לנין ועיטור "הכוכב האדום".
סיים את המלחמה בקרבות על עיר דרזדן. בשנת 1946 השתחרר מן השירות וחזר לעירו. הצטרף למפלגה הקומוניסטית שנתיים אחרי המלחמה ב-1948. בשנות ה-50 עבר לקייב, סיים לימודיו במכון לתעשייה הקלה של העיר ועבד כמהנדס במכון הממשלתי לתכנון התעשייה הקלה של קייב. נפטר ב-24 ביוני 1981.
כדור שלג (קישוט)

כדור שלג הוא קישוט בצורת כדור שקוף העשוי בדרך כלל מזכוכית המודבקת לתחתית העשויה קרמיקה או חומרים אחרים. הזכוכית תוחמת מודלים קטנים של ערים, נופים או דמויות. הכדור מלא במים המעורבים בחלקים קטנים של קלקר או נצנצים המדמים אפקט של שלג. המתרחשת לאחר שמנענעים את הכדור. ישנם דגמים מסוימים שמובנית בהם תיבת נגינה או תיבת מכנית הגורמת לאובייקט להסתובב בתוך הכדור.   
כיום משמשים הכדורים בין היתר למזכרת נפוצה בכל רחבי העולם. ומשמשת לפריט אספנות בדומה לכל מוצר תעשייתי המיוצר בצורות שונות.

היסטוריה

אין מידע מדויק מתי יוצר הכדור הראשון. אבל הפופולריות שלו לכאורה מתוארכת לתחילת המאה ה-19 בצרפת. כשורי שלג הוצגו בתערוכת פריז אוניברסלית בשנת 1878, ובשנת 1879 לפחות 5 או יותר חברות עסקו בייצור ומכירה של כדורי שלג ברחבי אירופה. בשנת 1889 יצרו כדור שלג המכיל דגם של מגדל אייפל שנבנה כדי להנציח את התערוכה הבינלאומית בפאריס, שסימנה את מאה השנים של המהפכה הצרפתית. כדורי שלג הפך לפופולרים באנגליה בתקופה הוויקטוריאנית, בתחילת שנת 1920 החלו הכדורים להיות נפוצים בארצות הברית, שם הם הפכו לפריט אספנים פופולרי. רבים מהכדורים האלה הופקו על ידי מפעלי אטלס קריסטל וורקס, בגרמניה ובאמריקה.
ביצת כבול

ביצת כבול (באנגלית: Bog) היא מין ביצה בה ישנה הצטברות של כבול, חומר דחוס ורקוב חלקית של צמחים ותאית המצוי בטבע היכן שרוכזה אדמת סחף או ביצות. החום והלחץ שבהם היה נתון החומר לא היו גבוהים מספיק ליצירת פחם, והחומרים האורגניים שבו לא התפרקו עד תום בשל מחסור בחמצן. זהו אחד מארבעת הסוגים העיקריים של ביצות. מי הביצה בדרך כלל חומציים, אם כי קיים גם סוג של ביצת כבול שמימיה בסיסיים הקרוי באנגלית Fen (Fen).
ביצות כבול מכוסות לעיתים קרובות בשיחי אברשיים.
ביצות כבול נוצרות במקומות בהם המים על פני הקרקע חומציים ומכילים כמות נמוכה של חומרים מזינים.
בביצות הכבול יש בדרך כלל מגוון בעלי חיים, פטריות וצמחים ייחודיים, והם בעלי חשיבות רבה למגוון הביולוגי.
ביצות כבול נמצאות בדרך כלל באזורים בעולם בהם יש אקלים קרים, ממוזגים, ובעיקר בחצי הכדור הצפוני. ביצות הכבול הגדולות ביותר בעולם נמצאות באזורי השפלה המערביים של סיביר שברוסיה, והם משתרעים על מעל ל-600,000 קמ"ר. ביצות כבול נפוצות למדי גם בצפון אירופה. ישנם אזורים נרחבים במיוחד של ביצות כבול בקנדה, סקוטלנד ופינלנד.
אמיר אביבי

ביוגרפיה

אביבי גדל בירושלים ובמדינות שונות ברחבי העולם בהן שימש אביו פנחס אביבי שליח של משרד החוץ. 
את שירותו הצבאי החל בחיל ההנדסה הקרבית, שירת בלוחם וכקצין בגדוד 601 וכסגן מפקד ומפקד גדוד 605. לאחר מכן שימש ראש לשכת הרמטכ"ל וראש מחלקת תורת הנדסה במפקדת החיל. באפריל 2008 מונה למפקד חטיבת שגיא, חטיבה מרחבית בפיקוד הדרום ושירת בתפקיד עד אוגוסט 2010. לאחר מכן שירת כסגן מפקד אוגדת עזה. במאי 2011 מונה למפקד בית הספר להנדסה צבאית. ב-2013 מונה לסגן מבקר מערכת הביטחון בדרגת תת-אלוף והשתחרר ב-2017.
אביבי בעל בגרות בריטית מלימודיו ברומא ובעל תואר ראשון במדעי המדינה בהצטיינות יתרה. בהמשך סיים אביבי תואר שני במדעי המדינה במסגרת לימודים במכללה לביטחון לאומי ותואר שני בהצטיינות במנהל עסקים. מכהן כמייסד שותף ומנכ"ל חברת 10DIMENSIONS.

התוכנית המדינית של אביבי

ב-29 בנובמבר 2018 נאם אביבי בוועידת האינטרס הלאומי של ישראל שלי והציג את תוכניתו המדינית: New State Solution. עיקר התוכנית היא הקמת מדינה פלסטינית ברצועת עזה וצפון חצי האי סיני, שהפלסטינים (כולל אלה ביהודה ושומרון) יהיו אזרחיה. השטח ייתרם על ידי מצרים שתזכה לסיוע כלכלי נדיב בתמורה ולמעמד של מובילה בעולם הערבי. לדבריו, בשיחות שערך עם גורמים מדיניים ופוליטיים רבים, זכתה התוכנית להתעניינות רבה ולתמיכה נרחבת.
פואד הראשון, מלך מצרים

ביוגרפיה

אחמד פואד נולד בארמון גיזה בקהיר, בנו השביעי של אסמאעיל פאשא. הוא היה בן שושלתו של מוחמד עלי, משפחה ממוצא אלבני שהגיעה לשליטה במצרים תחת שלטון האימפריה העות'מאנית.
אימו הייתה פאריאל קאדין. אשתו הראשונה הייתה שיבאקיאר ח'אנום אפנדי (1876–1947), בת דודתו ובתו של גנרל. החתונה נערכה בארמון עבאסיה בקהיר בשנת 1896. נולדו להם שני ילדים. אשתו השנייה הייתה נזלי סברי (1894–1978), בתו של מושל קהיר ושר החקלאות עבד א-רחים סברי פאשא. הם התחתנו בארמון בוסתאן בקהיר בשנת 1919.
פואד נפטר בארמון קובה בקהיר, ונקבר במאוזוליאום הח'דיווי במסגד א-ריפאעי בקהיר.
סדרת המטבעות היחידה שהנפיק בשנת 1920 בשמו ובתוארו "אלשלטאן פואד" היא יקרת המציאות. המטבע 20 "ע'רשא" קרי דומה ל"גרש (ן)" הונפק רק ב 2 יחידות ואין לו מחיר בקטלוג קראוזה. המטבעות 2 "גרשאן", 5, 10 "גרוש" غروش היו הילך חוקי גם בארץ ישראל בזמן המנדט עד לשנת 1927.
מנדוסינו (מחוז)

מנדוסינו (באנגלית: Mendocino) הוא מחוז בצפון קליפורניה, ארצות הברית. צפונית לסן פרנסיסקו ומערבית לסנטרל ואלי. נכון לשנת 2010, האוכלוסייה מנתה כ-87,841 תושבים.
את המחוז מייחדים קו החוף של האוקיינוס השקט, יערות סקוויה נאה, תעשיית היין וההשקפה הליברלית בכל הנוגע למריחואנה.

היסטוריה

מחוז מנדוסינו היה אחד המחוזות הראשונים במדינת קליפורניה. המחוז הוקם ב-1850, בזמן קום המדינה. עקב האוכלוסייה הדלה, המחוז לא זכה לממשל משלו ועד שנת 1859 היה כפוף לממשל של מחוז סונומה. 
המחוז קרוי על שם אנטוניו דה מנדוסה, מנהלן ספרדי, המשנה למלך הראשון שמשל בעולם החדש.
מנזר וקרשט

מנזר וקרשט (ברומנית: Mănăstirea Văcărești), הידוע גם כ"בית סוהר וקרשט", היה מערך מבנים בסגנון ברנקובנסק, בבוקרשט, רומניה.
המנזר והמבנים הנלווים נבנו בשנים 1716 - 1736 על ידי השליט של נסיכות ולאכיה באותן שנים, ניקולאה מברוקורדט. מברוקורדט ייעד את המקום להיות משכן תפילה ומעון נסיכותי. הבנייה נפסקה באמצע בגלל חטיפתו של מברוקורדט וחודשה כעבור שנים, כאשר שב מברוקורדט לכס השלטון. במגפת הדבר של 1730 מת גם מברוקורדט ונקבר באתר של כנסיית המנזר.
מברוקורדט, שהיה חובב תרבות, הקים במקום בית ספר בשפה היוונית, בית דפוס וספרייה, שבימיו הייתה מהגדולות והעשירות באירופה, שכללה יצירות של 237 מחברים. קונסטנטין מברוקורדט, בנו ויורשו של ניקולאה, הוסיף ב-1936 קפלה בעלת מבנה ארכיטקטוני מפואר בצלע המזרחית.
ב-1848, לאחר דיכוי המהפכה בבוקרשט, נכלאו במנזר וקרשט חלק ממשתתפי המהפכה ולשם כליאתם נעשו התאמות במבנים. ב-1864, לאחר מרידות האיכרים, נכלאו במנזר המשתתפים במרידות. במהלך השנים נכלאו בכלא וקרשט אישים רבים, חלקם מפורסמים, דוגמת: ליביו רבראנו, טודור ארגזי, יואן סלאביץ' וקורנליו זליה קודריאנו ושותפיו למזימות הרצח.
במהלך הזמן המבנים נזנחו ומצבם התדרדר וב-1985 התקבלה החלטה לפרק אותם ולפנות את השטח לבניית מבנים חדשים. קמה התנגדות לפירוק, בעיקר בגלל הערך ההיסטורי והאמנותי, אך החלטה נשארה בעינה וב-1986 התחיל הפירוק. לאחר המהפכה הרומנית ב-1989 נפסק פינוי השטח וכל התוכניות נעצרו.
דורותי דל

ביוגרפיה

דל נולדה במדינת מיסיסיפי ובגיל שלוש עשרה עברה עם הוריה לניו אורלינס, היא רצתה בתחילה להיות זמרת והתגלתה על ידי המלחין ווסלי לורד, מיד לאחר מכן היא חתמה חוזה בהפקת רדיו.
בגיל חמש עשרה זכתה בתואר "מיס ניו אורלינס", אחר כך השתתפה בתחרות היופי הבינלאומית שנערכה בטקסס שם הוכתרה כמיס תבל. לאחר ההצלחה בתחרויות אלו היא לקחה חלק במופעי וודוויל.
ב-1931 עברה לניו יורק ולילה אחד גילה אותה פלורנץ זיגפלד והזמין אותה לבוא להופיע בברודוויי, שם לקחה חלק במופעים, ב-1933 עברה להוליווד וחתמה חוזה פראמאונט, הופעתה הקולנועית הראשונה הייתה בסרט "Wharf Angel", הסרט זכה להצלחה ומשחקה זכה לביקורות משבחות, ב-1934 שיחקה בסרט "מיס מארקר הקטנה", ב-1934 גם שיחקה בסרט "Shoot the Works" דבר שהוביל להשוואות בינה לבין מיי וסט.
ב-8 ביוני 1934 נהרגה בתאונת דרכים.
Aurora Excalibur

Aurora Excalibur הוא כלי טיס בלתי מאויש (כטב"ם) שפותח על ידי "Aurora Flight Sciences" בין 2005 ל-2010 עם יכולת המראה ונחיתה אנכית (VTOL). מודל מוקטן, עם מוטת כנפיים של 4 מטרים, נוסה בהצלחה ב-24 ביוני 2009. גרסה בקנה מידה מלא מתוכננת עם יכולת לשאת ארבעה טילי AGM-114 הלפייר, ולשייט במהירות 460 קמ"ש. החברה השתמשה בנסיון הפיתוח של Excalibur כדי להתקדם עם יכולות המראה ונחיתה אנכיים עבור פרויקט הפיתוח להמראה ונחיתה אנכית עבור מטוסים (VTOL X-Plane), פרויקט רחב היקף במימון DARPA.