google/wiki40b huggingface dataset:
טבר

היסטוריה

לפי גילויים מודרניים היישוב במקום התקיים החל מהמאה ה-10. העיר נזכרת לראשונה ב-1127-1135. ב-1238 העיר נכבשה על ידי המונגולים ונבזזה. ב-1247 העיר עברה לידי אלכסנדר נייבסקי, שהקים את נסיכות טבר כנסיכות עצמאית. בין 1252 ל-1255 לידי אחיו ירוסלב ירוסלביץ', שהיה אביו של בית הנסיכות של טבר. נסיכות טבר עלתה לגדולה במאה הבאה, אך לאחר 1327 התחילה בהדרגה להפסיד את הבכורה למוסקבה וב-1485 צבא נסיכות מוסקבה כובש סופית את טבר.
לאחר הקמת סנקט פטרבורג ב-1701 העיר שוב התחילה לפרוח כתחנת מעבר ממוסקבה לבירה החדשה וביקרו בה רבים מבני האצולה. ב-1765 בעיר התרחשה שרפה, שהשמידה את העיר העתיקה. לאחריה בניהולה של המלכה יקתרינה השנייה התחיל שחזור העיר בסגנון נאו-קלאסי.
בין 1931 ל-1990 העיר נקראה קלינין על שם מיכאיל קלינין, פוליטיקאי חשוב בתקופה הסוביטית, שנולד במחוז טבר. במלחמת העולם השנייה העיר נכבשה על ידי הגרמנים, וב-1944 הייתה בין הערים הגדולות הראשונות ששוחררו באירופה.
פיג'ו 4007

פיג'ו 4007 (בצרפתית: Peugeot 4007) היא רכב פנאי (קרוסאובר) שתוכנן בשיתוף פעולה של חברת הרכב פיג'ו הצרפתית עם חברת מיצובישי מיפן. הרכב הוצג לראשונה ביולי 2007, ובדומה לדגמים מסחרים אחרים של חברת פיג'ו גם לרכב זה יש דגם מקביל של חברת סיטרואן שנקרא C-Crosser .  
הרכב מוצע עם מנועי דיזל בנפח של 2.0 ו-2.2 ליטר, או מנוע בנזין בנפח של 2.4 ליטר. יעד המכירות של הרכב הוא 30,000 כלי רכב לשנה.
אברהם רקנאטי

קורות חיים

רקנאטי נולד בשנת 1888 בסלוניקי לשמואל ובייה. למד ב"תלמוד תורה הגדול" ובתיכון כל ישראל חברים (אליאנס). בהיותו כבן 16 התחיל לכתוב בעיתונות היהודית בלאדינו, ומאוחר יותר ב-1917 יסד (עם חברו יצחק רפאל מולכו) את השבועון רב ההשפעה בצרפתית "פרו ישראל" והיה עורכו הראשי כ-10 שנים, כל זמן יציאתו לאור. בד בבד היה כתב בעיתונים "די ולט" ו"ג'ואיש כרוניקל".
פעילותו בקרב הקהילה החלה כאשר נתמנה בשנת 1911 כראש אגודת "מכבי" והפך אותה בהנהגתו מאגודת ספורט לתנועת נוער ובוגרים המונית, שחינכה ללאומיות יהודית גאה ולטיפוח מנהיגות קהילתית צעירה. מאוחר יותר, בשל חילוקי דעות אידאולוגיים, פרש ממכבי והקים את תנועת ה"מזרחי" ואת תנועת הנוער ההמונית "בני מזרחי", שהיו פעילות בחינוך יהודי ועברי, שמירת ערכי היהדות ובעידוד עליה המונית לארץ ישראל. 
באותו זמן הקים, במסגרת קשריו האישיים עם זאב ז'בוטינסקי, את סניף התנועה הרוויזיוניסטית ביוון ופעל לשיתוף פעולה בין שתי התנועות העולמיות. ב-1925 נבחר כחבר ההנהלה העולמית של תנועת הציונים הרוויזיוניסטים. במסגרת זו דרש בוועידה העולמית ב-1930 להקים גוף צבאי מחתרתי למאבק נגד השלטון הבריטי בארץ.
ב-1924 פתח במאבק ציבורי ובינלאומי נגד החוק היווני לסגירת בתי המסחר בימי א' בשבוע. השתתף בקונגרסים הציוניים והיה מראשי העושים בפעילות הציונית בעיר במוסדות הציוניים המרכזיים.
ב-1929 נבחר לסגן ראש העיר סלוניקי, ופעל להגנת הזכויות האזרחיות של היהודים.
בעקבות התגברות האנטישמיות ביוון באותן השנים פעל במרץ להגברת העלייה לארץ ישראל וקרא להמוני העם בסלוניקי לעלות בדחיפות לארץ. כתוצאה מפעילות "המזרחי" ויתר המפלגות הציוניות עלו כ-20,000 יהודים מסלוניקי לארץ בין השנים 1930-1937.
הוא עצמו עלה ארצה עם משפחתו ב-1933 וגם כאן לא פסקה פעילותו הציבורית. הוא עזר להעלות בני זוג של עולים שנותרו בסלוניקי, וכן לקליטת עולי סלוניקי בתל אביב. 
הוא הקים את ועד השכונות בדרום ת"א (שהיו אז בתחום השיפוט של עיריית יפו הערבית) כשהוא משמש כסגן יו"ר והרב פרנקל כיו"ר. עמד בראש ארגון "הספרדים הלאומיים" והיה גם סגן יו"ר הסתדרות הספרדים בארץ. ב-1934 נבחר כחבר הוועד הפועל של המזרחי בת"א ובמקביל היה פעיל בצמרת המדינית של התנועה הלאומית (הצוהר, הצ"ח, קרן תל-חי) ויסד יחד עם הרב ליסמן, את תנועת "המזרחי המקורי".
ב-1948 נבחר כחבר הכנסת הראשונה וכיהן כיו"ר הוועדה לשירותים ציבוריים.
יחד עם חברים נוספים הקים את בית הכנסת "שמחה הדר קודש" בדרום ת"א ואחר כך היה מיוזמי הקמת בית הכנסת היכל יהודה בצפון תל אביב (ע"ש אחיו לאון-יהודה רקנאטי).
ב-1952 יזם ועמד בראש הוועד להוצאת ספר "זיכרון שלוניקי" כרך א' וב' – אוצר אנציקלופדי להיסטוריה ולחיים של יהדות סלוניקי, ואף כתב בו כמה מאמרים ורשימות.
רקנאטי היה מראשוני יקירי העיר תל אביב ב-1976.
נפטר ב-1980. אחיו הצעיר הוא ליאון רקנאטי, מייסד בנק דיסקונט.
על שמו נקרא רחוב בשכונת רמות בירושלים.
הבית האדום

היסטוריה

הבית נבנה בשנים 1923–1926 על ידי פלוגת תל אביב של גדוד העבודה בסגנון האקלקטי שאיפיין את התקופה וקירותיו נצבעו אדמדם, צבעה המייצג של האידאולוגיה הסוציאליסטית ומכאן שמו. הבית שימש מועדון אליו נהגו הפועלים להגיע בשעות הערב ובחוף הים שתחתיו היו שרים ורוקדים. בשנת 1936 הוקם בבית חדר העיון על שם נחמן סירקין והועבר אליו ארכיון העבודה שביחד תפסו קומה שלמה. לידם שכן בבניין מטה הנוער העובד.
החל משנות ה-30 השתמשה "ההגנה" בבניין לפיקוד על פעולות ההעפלה, מתחת לאפם של שלטונות המנדט הבריטי. תחת מסווה של מועדון פועלים, הצליחו חברי "ההגנה" לאפשר למעפילים לעלות אל החוף בנקודה זו ולהסתירם בתוך המוני הפועלים החוגגים ובליווי הרעש, אשר הקשה על הבריטים באיתורם. הבית שימש את ההגנה גם לאיתות לספינות המעפילים המתקרבות אל החוף. ב-1939 הגיעו לחוף גורדון למרגלות הבית האדום אניות המעפילים פאריטה וטייגר היל.
בסוף 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה התמקם במבנה מטה של הצבא הבריטי ואף בית סוהר של המשטרה הבריטית, וארכיון העבודה וחדרי העיון על שם נחמן סירקין גלו למקומות אחרים.
לאחר המלחמה ועד הקמת המדינה שב הבית האדום לפעול בשירות מפעל העפלה. במקביל לפעילות מועצת הפועלים, גם מטה הפלמ"ח עבר אל הבית מקיבוץ מזרע בעקבות השבת השחורה. בעקבות החרמת מבנה ארכיון העבודה ברחוב מקווה ישראל על ידי השלטונות הבריטים בפברואר 1947, הושבו הארכיון וחדרי העיון על שם נחמן סירקין לבית האדום. ב-1947 גם עברה אליו מפקדת ההגנה, ובסוף אותה שנה הורה דוד בן-גוריון גם על העברת המטה הכללי אל הבית האדום. שלושה חודשים לאחר מכן גם עברה אליו לשכת הגיוס של ההגנה. הבית הופקע לצורכי ביטחון וחדרי העיון על שם נחמן סירקין גלו פעם נוספת לבית הספר של פעילי ההסתדרות.
בשלבים הראשונים של מלחמת העצמאות נהג בן-גוריון, שהתגורר לא הרחק מן המקום (בבית בן-גוריון) להתכנס בבית זה עם מנהיגים צבאיים כגון יעקב דורי, צבי איילון, ישראל גלילי, יגאל ידין לצורך עריכת תוכניות מלחמה (כמו תוכנית ד'). ארבעה ימים לאחר הכרזת המדינה עבר המטכ"ל לגבעת החלמה ברמת גן.
בתקופת המדינה ולאחר הקמת צה"ל עברו מן הבניין הגופים שישבו בו. בבניין מוקמה מפקדת יחידת האזנה של צה"ל ובמשך תקופה קצרה שימש גם את משרד החוץ. בשנות ה-50 הוא שימש את איחוד הקיבוצים.
בשנות ה-70 נהרס המבנה ובמקומו נבנה מלון שרתון תל אביב אשר משכנו הישן היה בקצה המערבי של שדרות נורדאו.
עיריית תל אביב הציבה במקום שני לוחות זיכרון - לבית האדום ולגדוד העבודה שאנשיו בנו אותו.
בית החייל

בית החייל היא רשת מתקני הארחה ולינה המספקים לכל חיילי צה"ל ושוטרי משמר הגבול בשירות סדיר אפשרות מגורים ונופש פשוטה וזולה.
בתי החייל הוקמו על ידי האגודה למען החייל ופרושים בערים שונות ברחבי הארץ.
בבתי החייל לרוב מספר גדול של חדרי שינה (בדרך כלל 3-4 מיטות בחדר), שירותים ומקלחות צמודים וחדרי אוכל.
חלק מהמתקנים מציעים גם מתקני ספורט, חדרי כושר, בריכות ואודיטוריומים.
מאיר שלמה ינובסקי

קורות חייו

נולד לבילא רבקה בתו של הרב אברהם דוד לבוט ולרבי ישראל לייב ראש ישיבת חב"ד ברומנובקה. גדל והתחנך אצל סבו בניקולייב שהועידו ליורשו ברבנות.
בהגיעו לגיל הנישואין התחתן עם רחל, בתו של רבי יצחק פושניץ רב העיר דוברינקה (רו') שבאוקראינה. לאחר נישואיו עבר לשהות תקופת זמן קצובה לבדו בחצירו של רבי שמואל שניאורסון בליובאוויטש, ביחד עם אברכים נוספים. לאחר פטירת רבי שמואל, נעשה לחסיד של בנו רבי שלום דובער שניאורסון מליובאוויטש.
בתום לימודיו בליובאוויטש, חזר לניקולייב והתגורר במחיצת סבו הרב אברהם דוד לבוט. טרם פטירתו, (נפטר בי"ח באדר תר"נ) הפקיד סבו מכתב אצל ראשי קהילת ניקולייב, בו ביקש שימנו את נכדו הרב מאיר שלמה לממלא מקומו כרב העיר. ראשי הקהילה לא איחרו למלא אחר צוואת רבם, ור' מאיר שלמה נתמנה כרבה של ניקולייב.
בתקופת כהונתו מנו היהודים בעירו 21,786 איש שהיוו 21% מהאוכלוסייה בעיר.
בשנת ה'תר"ס התחתנה בתו חנה עם רבי לוי יצחק שניאורסון שלימים התמנה לרב העיר יקטרינוסלב. לבני הזוג נולדו שלשה ילדים בנם בכורם שנולד בשנת תרס"ב, הוא רבי מנחם מנדל שניאורסון, לימים הרבי מחב"ד.
בשנת ה'תרע"א התחתנה בתו השנייה מרים גיטל עם רבי שמואל שניאורסון רב ניקולייב אחיו של רבי לוי יצחק. רבי שמואל עבד תחתיו ברבנות העיר ניקולייב, והיה ליד ימינו.
בנו, ישראל לייב, נפטר בצעירותו, ור' מאיר שלמה שקע בעקבות כך בעצבות. רבי שלום דובער שניאורסון שלח מכתב עידוד לר' מאיר שלמה ובו הדרכות מפורטות להטבת מצבו הנפשי.
לאחר מותו ירש חתנו השני רבי שמואל שניאורסון את רבנות ניקולייב.
אשתו רחל נרצחה בשואה.

אישיותו

הרב מאיר שלמה הצטיין בידיעותיו בנגלה ובחסידות, היה ידוע כאוהב שלום ובורח מן הכבוד. כן היה ידוע כאחד היודע זמר, ואף חיבר כמה מניגוני חב"ד. הניגונים מופיעים בספר הניגונים וחלקם הושרו בדיסק שיצא על ידי בן עירו שמואל בצלאל אלטהויז. נכדו, הרבי מליובאוויטש, לימד את קהל חסידיו ב-מרכז חב"ד העולמי – 770 את אחד מניגוני סבו על המילים מסליחות "רחמנא דעני", בשנת תש"ך.
מדברי תורתו הודפסו בספר שו"ת חזון למועד. הרבי מליובאוויטש בשיחותיו חזר מאמרותיו ושוחח אודות דמותו, ואמר עליו קדיש ביום השנה שלו.
לפקושה

היסטוריה

בעבר נקראה ניקוסיה "לדרה" או "לדריאה". עד שנת 1192 היא לא נשאה חשיבות מיוחדת, ועריו החשובות של האי שכנו לאורך החוף. ב-1191, במהלך מסע הצלב השלישי, כבש ריצ'רד הראשון, מלך אנגליה את קפריסין, ומכרו למסדר אבירי היכל שלמה. המסדר מכר את האי בתורו לגי דה ליזיניאן, מלכה המודח של ממלכת ירושלים, ב-1192. אחיו של ליזיניאן אמלריך השני, מלך ירושלים הוכתר למלך קפריסין, וקבע את בירתו בעיר. בשנת 1489 הפכה העיר למושבה של הרפובליקה של ונציה, ובתקופה זו קמו ביצוריה של העיר. ב-1570 הטילו העות'מאנים מצור על העיר, וכ-20,000 מתושביה מצאו את מותם במהלכו. שנה לאחר מכן נכבשה העיר על ידי העות'מאנים, ואלה החזיקו בה עד שהאימפריה הבריטית כבשה את האי ב-1878. העיר שימשה כבירת הקולוניה הבריטית החדשה, והחלה מתפתחת מחוץ לחומות.
בשנת 1960 זכתה קפריסין בעצמאותה. שלוש שנים לאחר מכן הציע הארכיבישוף מקאריוס השלישי לערוך 13 תיקונים בחוקת המדינה, והדבר הביא לפריצת קרבות בין היוונים והטורקים באי. תהליך הקיטוב באי הלך והעמיק והאוכלוסייה הטורקית, שהיוותה כחמישית מכלל התושבים, החלה מתרכזת במובלעות. תהליך זה לא פסח על העיר. ב-1974 חלה שוב הסלמה ביחסי שתי הקהילות, עקב חששם של הטורקים מסיפוח קפריסין ליוון. בתגובה פלש צבא טורקיה לצפונה של קפריסין, ובין היתר, השתלט גם על חלקה הצפוני של העיר. האי והעיר חולקו, וב-1975 הוקם הקו הירוק, חיץ פיזי בין שני החלקים. בשנת 2003 נעשו מאמצים בתיווך האו"ם לאחד את האי קפריסין ואת העיר, אולם הם הסתיימו בלי תוצאות. עם זאת, עקב הפשרת היחסים בין הטורקים ליוונים, נפתחו כמה נקודות מעבר לאורך אזור החיץ המחלק את האי, וביניהן נקודת מעבר גם בעיר. ב-3 באפריל 2008 נפתחה נקודת מעבר נוספת בקו הירוק ברחוב לדרה שבעיר. רחוב לדרה היה הרחוב הראשי של העיר לפני חלוקת קפריסין, אך הוא נחסם וננטש בשנת 1974. פתיחת נקודת המעבר ברחוב לדרה, הנקודה היחידה שבה עוברים ישירות בין שתי הישויות ללא תיווך בינלאומי, לוותה בטקס חגיגי בהשתתפות מנהיגי שני חלקי האי.

העיר כיום

התחבורה הציבורית בעיר נסמכת על אוטובוסים ועל שירותי דולמוש, והמסוף המרכזי העירוני נמצא ליד שער גירנה. התחנה המרכזית המשרתת את הקווים הבינעירוניים שוכנת כקילומטר מצפון לשער גירנה. לפקושה מקושרת אל שלוש עריה המרכזיות האחרות של הרפובליקה, גזימאוסה (Gazimağusa), גירנה (Girne) וגוזליורט (Güzelyurt) באמצעות כבישים דו-מסלוליים באיכות טובה, והכביש המרכזי המקשר את חלקה המזרחי של הרפובליקה אל חלקה המערבי, חוצה את רובעיה הצפוניים של העיר. נמל התעופה הבינלאומי ארג'ן (Ercan Uluslararası Havalimanı) המשרת את העיר, ואת הרפובליקה כולה, שוכן כ-13 ק"מ ממזרח לה.
בליגת העל של צפון קפריסין משחקות מספר קבוצות מלפקושה, יניג'מי אדלן (Yenicami Ağdelen Kulübü), גניילי (Gönyeli Spor Kulübü), גנצ'ליק גוג'ו (Gençlik Gücü Türk Spor Kulübü), קיצ'יק קיימאקלה (Küçük Kaymaklı Spor Kulübü) וצ'טינקאיה טורק (Çetinkaya Türk Spor Kulübü).
טארט טאטן

הטארט טאטן הוא טארט תפוחים הפוך שמתאפיין בשכבת סוכר מקורמל. 
הטארט הוכן לראשונה בטעות במלון טאטן (Tatin) בצרפת, ב-1889. המלון נוהל בידי שתי אחיות, סטפני וקרוליין טאטן. יש מחלוקת בעניין מקורו של הטארט. אבל הגרסה הסבירה ביותר היא שסטפני טאטן, שהתעסקה עם רוב הבישולים, החלה להכין פאי תפוחים מסורתי שמבוסס על בישול תפוחים בחמאה וסוכר אך הריחה כי התבשיל נשרף, הסירה אותו מהאש, כיסתה אותו בבצק פאי והניחה את המחבת בתנור לסיום האפייה. לאחר שהפכה את הטארט על פניו, היא נדהמה לגלות עד כמה האורחים במלון אהבו את העוגה החדשה.
הטארט הפך למנת חותם של מלון טאטן והמתכון הופץ באזור סולון. התהילה של הטארט הונצחה כנראה בשל ביקורו של לואי וודאבל באזור סולון, שטעם שם את הטארט והחליט להוסיף את הטארט טאטן לתפריט הקבוע במסעדה שלו, מסעדת "מקסים" שבפריז.
ניתן להחליף את התפוחים שבעוגה באגסים, בחבושים, במנגו ואף בדובדבנים.
Fallout (סדרת משחקים)

Fallout 2

המשחק הופץ בשנת 1998 על ידי Interplay, פחות משנה לאחר פרסום המשחק הראשון בסדרה.

Fallout: New Vegas

המשחק הופץ בשנת 2010 על ידי Bethesda. המשחק זכה לפרס ג'וייסטיק הזהב למשחק התפקידים הטוב ביותר של שנת 2011.
המשחק מתרחש בשנת 2281, כארבע שנים אחרי עלילת המשחק הקודם, במדבר מוהאבי. הפרוטגוניסט הוא שליח שצריך להעביר צ'יפ פלטינום הנורה בראשו על ידי דמות מסתורית בדרכו ליעד. אחרי שיקום השחקן מתחיל במסע חיפושים בניו וגאס וסביבתה אחרי מי שניסה לרצוח אותו. במשחק ניו וגאס היא הגרסה הפוסט אפוקליפטית של לאס וגאס.
שלמה (סטיב) ברנר

חייו

למד לתואר ראשון במטאורולוגיה ואוקיינוגרפיה פיזיקלית בסיטי קולג' של ניו יורק בשנת 1975. המשיך את לימודיו עד קבלת תואר דוקטור במטאורולוגיה מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, בשנת 1982.
בין השנים 1980–1985 עבד כחוקר במעבדה הגאופיזית של חיל האוויר האמריקאי.
בשנים 1985–2003 עבד כחוקר בכיר במכון לחקר ימים ואגמים בישראל, ובהמשך מונה לתפקיד מנהל המחלקה לאוקיינוגרפיה פיזיקלית במקום.
מאז שנת 1994 הוא מרצה במחלקה לגאוגרפיה של אוניברסיטת בר-אילן, תחילה כמרצה מן החוץ (1994–2000), בהמשך כפרופסור חבר (2000) והחל משנת 2005 כפרופסור מן המניין.
בשנים 2003–2009 מונה לעמוד בראש המחלקה לגאוגרפיה של אוניברסיטת בר-אילן.

פעילות אקדמית

ברנר הוא חוקר פעיל ובולט בתחומי המטאורולוגיה והאוקיינוגרפיה. במחקריו ניתן מקום נכבד לתיאור התהליכים בכלים ושיטות פיזיקליים ודגש מרכזי להצגה של תופעות באמצעות מודלים מתמטיים וסטטיסטיים. מחקריו עוסקים בהדמיה ספרתית של האוקיינוס והאטמוספירה, ניתוח של משטרי הזרימה והאקולוגיה של הים התיכון, מפרץ אילת, הכנרת וים המלח. חיזוי אוקיינוגרפי מבצעי ובחיזוי אקלימי לטווח קצר וארוך. כמו כן, מחקריו עוסקים בהיבטים הקשורים לשינויי אקלים גלובליים ולתופעת אקלימיות ואוקיינוגרפיות בקנה מידה כלל עולמי.
בשנת 1995 פרסם מאמר משותף עם חוקרים נוספים, בכתב העת היוקרתי Nature, כותרת המאמר: "Vertical mixing and coral death in the Red Sea following the eruption of Mt. Pinatubo". המאמר דן בהשפעות ארוכות הקצה של התפרצות הר הגעש פינטובו שבפיליפינים שהתרחשה בשנת 1991, על תמותת חלקים גדולים מרקמת שונית האלמוגים במערכת הימית במפרץ אילת, בשנה העוקבת להתפרצות. החוקרים הראו שתמותת האלמוגים נבעה כתוצאה מפריחה חסרת תקדים של אצות במפרץ אודות לעליית נוטריוניים ממי העומק, כתוצאה משינויים קיצוניים בגובה עמודת הערבול של מי המפרץ (מעל 850 מטרים). תהליך ערבול קיצוני זה נבע כתוצאה משינויים חריגים בגרדיאנט של שטפי החום בין מי המפרץ לאטמוספירה, אשר נבע מההתקררות העולמית בטמפרטורות, כתוצאה משכבת האפר הגעשי האדירה שעלתה לסטרטוספרה בהתפרצות הפינטובו ושינתה את המאזן הקרנתי בכדור הארץ.

הוראה

ברנר מלמד קורסים רבים במחלקה לגאוגרפיה-וסביבה באוניברסיטת בר-אילן, הקורסים מבוססים על הרצאות פרונטליות. חלק גדול מהקורסים כוללים יציאה למספר ימי שדה. בין הקורסים:
מבוא לקלימטולוגיה, מבוא לאוקיינוגרפיה, פגעי מזג האוויר, מטאורולוגיה מלוויינים, הימים בלב המדבר, שינויים גלובליים, סוגיות נבחרות בקלימטולוגיה, שינויי אקלים גלובליים, ושיטות בניתוח נתונים.

חיים אישיים

פרופ' ברנר נשוי, ואב לחמישה בנים ובת אחת.
נאו-ריאליזם (מדע המדינה)

מקורות

הנאו-ריאליזם מגיע מכתביו של הנס מורגנטאו על הריאליזם הקלאסי. הריאליזם הקלאסי הסביר את המזימות של הפוליטיקה הבינלאומית כמבוססות על הטבע האנושי, ועל כן הן כפופות לאגו ולרגש של מנהיגי העולם. במקום זאת, הוגים נאו-ריאליסטים טוענים כי אילוצים מבניים (ולא אסטרטגיה, אגו או מוטיבציה) מכריעים בקביעת יחסים בינלאומיים.

בתוך האסכולה הריאליסטית

בזמן שנאו-ריאליסטים מסכימים שהמבנה של יחסים בינלאומיים הוא המניע העיקרי בחיפוש אחר ביטחון, ישנם חילוקי דעות בין חוקרים נאו-ריאליסטים בנוגע לשאלה: "האם מדינות שואפות לשרוד ותו לא, אם האם מדינות רוצות למקסם את העוצמה היחסית שלהן".קנת' ווולץ מייצגים את הדעה שמדינות שואפות אך ורק לשרוד, בעוד מירשהיימר ותומכי ריאליזם התקפי תומכים ברעיון שמדינות רוצות למקסם את העוצמה היחסית שלהן.

אסכולות נוספות

נאו-ריאליסטים טוענים שכיוון והמלחמה היא אפקט של המבנה האנרכי של המערכת הבינלאומית, זה עשוי להימשך גם בעתיד. אכן, נאו-ריאליסטים טוענים לעיתים קרובות שהעיקרון המנחה של המערכת הבינלאומית לא השתנה במהותו מהזמן של תוקידידס עד להופעת הלוחמה גרעינית. ההשקפה לפיה שלום ארוך טווח לא צפוי להיות מושג מתוארת על ידי תאורטיקנים אחרים כהשקפה פסימית מאוד על היחסים הבינלאומיים. אחת האתגרים העיקריים של הנאו-ריאליזם הוא תאוריית השלום הדמוקרטי ומחקרים שתומכים בכך, כמו הספר "Never at War". הנאו-ריאליסטים טוענים בתגובה שתאורטיקנים שתומכים בשלום הדמוקרטי נוטים לבחור את ההגדרה של דמוקרטיה כדי להגיע לתוצאה האמפירית. לדוגמה, גרמניה בתקופתו של וילהלם השני, הרפובליקה הדומיניקנית בתקופתו של חואן בוש, או צ'ילה בתקופתו של סלבדור איינדה לא נחשבות דמוקרטיות מהסוג הנכון, והעימותים שלהן לא נחשבו כמלחמות לפי התאורטיקנים הללו. כמו כן, הם טוענים שמלחמות מסוימות בין מדינות דמוקרטיות היו נמנעות רק על ידי גורמים שאינם מכוסים על ידי תאוריית השלום הדמוקרטי.
הסנגורים של תאוריית השלום הדמוקטי רואים את התפשטותה של הדמוקרטיה כעוזרת למיתון השפעות האנרכיה. Bruce Russett  טוען כי עם מספיק דמוקרטיות בעולם, "עשוי להיות אפשרי להחליף חלקית את העקרונות הריאליסטים (אנרכיה ודילמת הביטחון של המדינות) ששלטו בפועל ... לפחות מאז המאה השבע עשרה". ג'ון מולר מאמין שהדמוקרטיה והשלום יבואו לא באמצעות התפשטות הדמוקרטיה, אלא תנאים אחרים. קנת' וולץ תומך בטענתו של מולר ומציין כי "חלק מהדמוקרטיות (בריטניה של המאה התשע עשרה וארצות הברית של המאה העשרים) היו בין המדינות החזקות ביותר בתקופות שלהן".
קימברלי ניקסון

ביוגרפיה

ניקסון נולדה בבריסטול להורים ולשים. היא וששת אחיה גדלו בפונטיפריד שבוויילס. היא למדה בבית הספר המקיף קודילן (בית הספר התיכון פונטיפריד).
אחרי סיום הלימודים בתיכון, למדה ניקסון משחק בקולג' הוולשי המלכותי למוזיקה ודרמה בקארדיף, יחד עם טום קאלן ואניירין ברנרד. עוד לפני סיום הלימודים ב-2007 חתמה על חוזה עם סרטי יוניברסל, אחרי שהופיעה בהפקה של הקולג' של המחזה "קומדיה של טעויות". היא הייתה חברה בתיאטרון הלאומי הוולשי לנוער.

חיים אישיים

ניקסון תומכת בארגון האגודה ההומניסטית הבריטית.
היום הבינלאומי למניעת התאבדויות

היום הבינלאומי למניעת התאבדויות (באנגלית: World Suicide Prevention Day ובראשי תיבות: WSPD) הוא יום מודעות שמתקיים ב-10 בספטמבר מדי שנה מאז 2003, על מנת לאשרר את המחויבות העולמית למניעת התאבדויות. האיגוד הבינלאומי למניעת התאבדות , בשיתוף פעולה עם ארגון הבריאות העולמי והפדרציה העולמית לבריאות הנפש , עורך את היום הבינלאומי למניעת התאבדויות. בשנת 2011 נערכו בכ-40 מדינות אירועים מיוחדים לציון האירוע.
יחיאל אליאש

קורות חייו

יחיאל אהרון אליאש נולד בציז'ב שבמחוז ביאליסטוק, עיירה שרוב תושביה היו יהודים. למד בחדר ואחר כך בישיבת לומז'ה, שם עסק גם בפעילות ציונית במסגרת המזרחי. בהמשך למד שנה בישיבת נובהרדוק ובתחכמוני בביאליסטוק. ב-1925 עלה לארץ ישראל בעזרת סרטיפיקט שנשלח לו כדי שיוכל ללמוד בישיבת מרכז הרב. במקביל ללימודיו בישיבה היה פעיל בתנועת הפועל המזרחי ולאחר מכן עבר לעבודה חלוצית במסגרת קבוצה של פועלים דתיים. עקב מחלה עבר לגור בירושלים והחל לעבוד בהפועל המזרחי.
בל"ג בעומר תרפ"ט (1929) ייסד את תנועת הנוער הדתית בני עקיבא, למרות התנגדות אנשי המזרחי, ובשנת 1931 סייע להקים את הקיבוץ הראשון של התנועה.
בעת מאורעות תרפ"ט גויס על ידי "ההגנה" למשך חודש להגנה על היהודים בעיר העתיקה של ירושלים, ולאחר מכן עסק בבניית המצבות על קבריהם של נרצחי הטבח בחברון.
בשנת 1937 הציע להקים מחלקת ביטחון של הפועל המזרחי אשר תעסוק בארגון מחלקות דתיות בהגנה, והוא נתמנה להקים את המחלקה ולעמוד בראשה. בתפקידו זה החזיק עד סוף מלחמת העצמאות ובמקביל הקים את תנועת הספורט הדתית אליצור ששימשה בין השאר מסווה לפעילות הביטחונית. בשנות ה-40 היה חבר הסיעה המרכזית "תורה ועבודה" של הפועל המזרחי, בראשות משה שפירא.
לאחר הקמת המדינה, נשא בתפקידים בכירים במשרד הפנים. בנוסף, בשנת 1955 התמנה למנהל עיתון הצופה. 
עוטר בתואר יקיר תל אביב בשנת ה'תש"ן (1990).
בניו: עו"ד ד"ר בן ציון אליאש; עו"ד אמוץ אליאש, לשעבר סגן ראש עיריית רמת גן (אשתו היא ההיסטוריונית שולמית אליאש); ורופא הילדים ד"ר אחיה אליאש.
סוכנות הדוגמנות עלית

הקמת הסוכנות

סוכנות הדוגמנות עלית הוקמה בפריז בשנת 1972 על ידי ג'ון קזאבלנקס ואליין קיטלר. קזאבלנקס קיבל את ההשראה לפתיחת הסוכנות מאשתו, הוא השתמש בחסכונות מעבודתו בחברת קוקה קולה בברזיל. החברה נפתחה עם שורה של דוגמניות מפורסמות ובמהרה יצרה לעצמה שם של חברה ידועה בתעשיית האופנה. לאחר מותן של שתיים מהדוגמניות בחברה הבין קזאבלנקס כי עליו להתמקד בדוגמניות צעירות יותר שמרוויחות יותר כסף. קזאבלנקס השתמש בשיטות עסקיות שונות כדי לשמור על העסק שלו ואף השתמש במתן שוחד לצלמי אופנה כדי שימשכו דוגמניות לסוכנות שלו.

הצלחה מסחרית

באותה תקופה סוכנויות דוגמנות שונות ברחבי פריז ומילאנו חוו בעיות כספיות ודוגמניות רבות לא קיבלו תשלום על עבודותיהן. לעומתם, סוכנויות הדוגמנות האמריקאיות הבטיחו לדוגמניותיהן ביטחון כלכלי. בשנת 1977 פתח קזאבלנקס סוכנות בעיר ניו יורק. נפתחה תחרות מסיבית בין עלית לסוכנויות מובילות אחרות כמו "פורד מודלס" ווילהלמינה. לאחר מותה של וילהלמינה קופר דוגמניות רבות נבהלו ואפילו הדוגמנית שהרוויחה הכי הרבה באותה תקופה, בוורלי ג'ונסון עזבה את עלית לטובת סוכנות הדוגמנות פורד אך חזרה לעלית לאחר שבוע. 
בשנת 1981 חברה הסוכנות לסוכנות "Models 1" בשותפות שנמשכה עד 1989. ב-1983 יצרה החברה את תחרות הדוגמניות המפורסמת שלה, "מראה השנה של עלית", אשר נמשכת עד היום במטרה ליצור עניין תקשורתי ולמשוך תשומת לב לדוגמניות הסוכנות. בין המשתתפות בתחרות נמנות: ג'יזל בונדשן, סינדי קרופורד ודיאן קרוגר. ב-1984 התרחבה הסוכנות ברחבי ארצות הברית עם הקמת משרדים באטלנטה, שיקגו, לוס אנג'לס, סן פרנסיסקו ומיאמי. ב-1986 היו לסוכנות כבר 20 משרדים מסביב לעולם והמשרד במילאנו נפתח ב-1988.

נפילתה של הסוכנות

ניקולאס פראר רכש את הסוכנות ב-1990. סוכנות עלית הפכה להיות חלק מקבוצת "Elite World S.A". בשנת 1990 חתמה החברה על שותפות עם חברת הדוגמנות של היידי גרוס. בשנת 1992 נוצרה סוכנות "Munich Models". החברה ניסתה להיכנס לשוק האסייאתי וב-1996 הוקם משרד בסינגפור. 
ב-1999 שודר סרט ברשת BBC המציג את מנכ"ל ג'רלד מארי מציע לכתבת סמויה לקיים יחסי מין בתשלום. לאחר מכן הודתה רשת BBC כי הקטע היה ערוך ולא כל האמת נחשפה. הרשת פיצתה כספית את הסוכנות. במהלך הפרשה פרש ג'ון קזאבלנקס מהסוכנות והקים סוכנות עצמאית בניו יורק. ב-2002 נתבעה החברה בסכומי עתק יחד עם חברות דוגמנות נוספות בטענה של העלמת כספים. בשנת 2004 הגישה החברה בקשה לצ'פטר 11 בטענה לפשיטת רגל. המשרד המרכזי בניו יורק הועמד למכירה פומבית ונקנתה על ידי איש העסקים מפלורידה, אדי טראמפ. טראמפ ביקש מקזאבלנקס לשוב לחברה ולייעץ לו.

הצלחה מחודשת

באוגוסט 2005 נפתחו משרדים במקומות נוספים כמו: אינדונזיה, מלזיה, הפיליפינים ותאילנד. באוקטובר 2005 נערכה תחרות הדוגמניות השנתית של הסוכנות גם בסינגפור. ב-2009 נעצר נשיא החברה, ברטרנד הנט, על סמים. בפברואר 2011 נבחר חבר מנהלים חדש בחברה. לאחר מכן נפתח משרד של החברה בסין.
ב-2013 פתחה החברה שלוחה בניו יורק תחת השם "The Society Management".

דוגמניות של הסוכנות

סוכנות דוגמנות עלית גילתה לעותם הדוגמנות את סינדי קרופורד, סטפני סימור, ג'יזל בונדשן, אלסנדרה אמברוזיו, קטרינה באלף ולארה סטון. דוגמניות נוספות היו חתומות בסוכנות - לינדה אוונג'ליסטה, נעמי קמפבל, מוניקה בלוצ'י, אליס קרומבז, אלינה וקאריו ורבות נוספות.
Greatest Hits (אלבום של מריה קארי)

רקע

בניגוד לאלבום האוסף הקודם שלה #1's אשר כלל רק שירים שלה שהגיעו למקום הראשון בארצות הברית, אלבום זה גם הכיל שירים של הזמרת אשר לא הגיעו למקום הראשון בארצות הברית כמו: "Can't Let Go", "Make It Happen" ו-"Without You" לצד שירים שכן הגיעו למקום הראשון כמו "Vision of Love", "I'll Be There" ו-"Fantasy".
ב-11 בדצמבר יצא הסינגל הראשון והיחיד מהאלבום "Never Too Far/Hero Medley" אשר כולל מיזוג של השירים Never Too Far ו-Hero. האלבום זכה להצלחה מסחרית גדולה, נכון לנובמבר 2018 מכירותיו עומדות על 1,230,000 עותקים בארצות הברית ו-5 מיליון עותקים בכל העולם.
נים (כלי דם)

תפקידים נוספים

בריאות מתבצע חילוף חומרים בין הנימים לנאדיות הריאה אליהן הם צמודים, פחמן דו-חמצני עובר מהנים לנאדית וחמצן עובר מהנאדית לנים.
כך גם במעי הדק חומרי מזון כגון חומצות אמינו, חומצות שומן וגלוקוז עוברים לזרם הדם בנימים.
בכליות מתבצע טיהור הדם, חומרים רעילים לגוף יוצאים מהנימים לכיוון שלפוחית השתן לשם הפרשה מן הגוף.
.ms

.ms היא הסיומת הלאומית (ccTLDs - Country Code Top Level Domains) של שמות המתחם (domain name) של אתרי אינטרנט הרשומים במונטסראט (טריטוריה בריטית). הסיומת, שנפתחה בשנת 1997, היא סיומת פעילה ונפוצה ביותר בעיקר בקרב תושבי מונטסראט.