כשהנחש והעכבר נפגשו לראשונה

יצירת הספר

הספר ראה אור בהוצאת כתר הוצאה לאור בשנת 1986 במסגרת "כתר-לי" - ספרייה בעריכת אסתר סופר, ומאז הודפס ב-17 מהדורות. הספר שייך לז'אנרים של משל שירי ומשל חיות. הוא מציע משל פוליטי חברתי. היצירה תורגמה לאנגלית, צרפתית, אורדו וערבית.
המשוררת שלי אלקיים פרסמה את הפואמה הזאת, ללא איוריו של אבולעפיה, שנתיים לפני שיצא לאור כספר, בשנת 1984, בעת ובעונה אחת בשני כתבי עת 'דבר לילדים' ו'יתד', שבעריכת דוד חמו ושלמה סבירסקי, (יתד, נובמבר-דצמבר, 1984, עמ' 15), עם הקמתה את תנועת 'המזרח אל השלום'. המשוררת, לחמה בשנות השמונים והתשעים של המאה ה-20 בגילויי גזענות בחברה הישראלית וספרה הוא חלק ממאבקה בסטריאוטיפים ובעוול הרגשי שבדעות הקדומות ששלטו בחברה. היא מיועדת לילדים ולהוריהם, שבדרך כלל הם מקור הדעות הקדומות אצל ילדיהם.

סיום הסיפור

מאפיין מיוחד של הספר הוא בסיום הפתוח, שלא אופייני לסיפורי ילדים, ושמזמין את הילדים לסיים את הסיפור ולהמציא את הפגישה השלישית של הנחש והעכבר. היצירה פונה לדור הילדים מתוך המרחב הסמנטי של שלושה מן הבנים שבהגדת-פסח: החכם, התם, ושאינו יודע לשאול: "מי חכם וישאל" ובלשון נופל על לשון 'תם', ומשאירה פתח – המפגש תלוי בנו, הקוראים:
מי נבון וישאל שאלה (לא אישית)

מה הייתה (אם בכלל) פגישתם השלישית?

מי חכם וידע

כי

תם

ולא נשלם

ספור פגישתם

העברת מסרים פוליטיים בסיפור

כשהנחש והעכבר נפגשו לראשונה מעביר מסרים מקבילים ברמות שונות לגדולים ולקטנים. בשנים הראשונות כשיצא הספר לאור נתלו רוב מבקריו במסרים הפוליטיים-החברתיים והפואמה פורשה כעוסקת בקונפליקט הישראלי-ערבי. בשנת 1994 הורה ראש הממשלה יצחק רבין על בניית תוכנית לימודים לשלום ולדו קיום, והפואמה "כשהנחש והעכבר נפגשו לראשונה" נכנסה לתוכנית הלימודים של משרד החינוך. תלמידים רבים ששמעו את הסיפור מפי מורה בכיתה העתיקו את הנרטיב מהמשוררת שלי אלקיים והעבירו אותו אל חיות אחרות. 
השיר מתאר את המפגש הראשון והשני של שתי חיות קטנטנות, נחש ועכבר, שמשחקות יחדיו בהתרגשות ובסקרנות הדדית ביער. בהגיען הביתה הן מגלות שנפגשו לא רק זו עם זו אלא גם עם עומס סטריאוטיפים שאיננו מאפשר את מימושה של הידידות בפגישה השנייה. כוחה היצירה נובע מן המתח שבין המשיכה הטבעית של ילדים אל מפגש עם ילדים אחרים מגזע או מין או רקע תרבותי שונה ובין הסטריאוטיפים הנערמים על ידי הורים וסביבה חברתית. המסר נגד גזענות וסטריאוטיפים ניצוק ביצירה קלאסית זו ומלמד שהקשר עם הזולת בונה את העצמי ומשחררו. הפואמה מאופיינת בהתפתחות דרמטית של הסיפור ובסיום הפתוח של מפגש בלתי צפוי בין הנחש לעכבר כי המשוררת קוראת לילדים להשלים את המפגש השלישי.

ביקורת

כשיצאה היצירה לאור כספר בשנת 1986 באיוריו של הצייר יוסי אבולעפיה בהוצאת כתר נתקבלה בהתלהבות על ידי שכבות נרחבות בקרב הורים ומורים. הספר מתייחד מן הספרים האחרים בנרטיב צלול ובעומק רגשי שסוחף בטלטלה רגשית החל מן המשחק המענג של הפגישה הראשונה אל החרדה הלילית שבאזהרת האמהות, ומשם אל חוסר הביטחון שמאפיין את הפגישה השנייה ואת התקווה או העיצבון שבשאלה הנשאלת לגבי קיומה או אי קיומה של הפגישה השלישית. ייחודיותו ש"אינו רק אוסף של חרוזים לילדים אלא שיר ממש". הספר תרם לספרות הילדים העברית משל על אפשרות של מפגש ממוקד ובלתי אמצעי, נקי מדעות קדומות ומסטריאוטיפים שמעיבים על האפשרות של קיום קשר חברתי תקין ויחסים בריאים. הספר יוצא דופן במולו"ת לילדים בגין המינימליזם – הן בפואטיקה והן באיור שהשתמש בשלושה צבעים בלבד. איורי הספר משלימים אזורים שהמשוררת השאירה פתוחים לאינטרפרטציה בפואמה, כגון רצף איורים, שמתאר אופני משחק האפשריים שבין הנחש והעכבר, ותומך במסר הרגשי של המשל. עבודת האיור לספר 'כשהנחש והעכבר נפגשו לראשונה' היא חלוצת ציורי החיות של אבולעפיה בתוך ספרי-הילדים. אלקיים ואבולעפיה עבדו על אנתולוגיה של משלי חיות.

כשהכריש והדג נפגשו לראשונה

חודשים לאחר שנשבה, יצא לאור כספר הסיפור כשהכריש והדג נפגשו לראשונה שכתב גלעד שליט בהיותו תלמיד כיתה ה', על פי הספר "כשהנחש והעכבר נפגשו לראשונה" שלמד בכיתה, ושנשמר אצל רות שחף, מורתו באותה עת. בשער הפנימי של הספר כתבה משפחת שליט כי הסיפור נכתב בהשראת "כשהנחש והעכבר נפגשו לראשונה". הסופרת שלי אלקיים הודיעה לציבור שמדובר בפלגיאט ודרשה מאקו"ם את התמלוגים על מכירות הספר.