רעש (להקה)

היסטוריה

הלהקה הוקמה על ידי אמיר קרטס (שירה, גיטרה, פסנתר, קלידים), רע מוכיח (גיטרה, קלידים, קולות), ג'וני שועלי (שירה, בס, גיטרה אקוסטית, קלידים), ועודד פרח (תופים, שירה). הלהקה קיבלה את שמה כשבארגון אחת ההופעות הראשונות שלה, כשנשאלו חברי הלהקה מה הם מנגנים הם ענו בפשטות – "רעש".
אלבומם הראשון "רעש רק רעש. ק." יצא ב־1994. את מרבית השירים באלבום כתב ושר קרטס, אך דווקא השירים של שועלי, שהיו רכים, ליריים וקליטים יותר – "חנן", "נוסע לבד" ובמיוחד "לעיתים", המוכר בפזמונו "מָה אַתְּ מְבִינָה?" – הם שהתפרסמו. השירים של קרטס, לעומתם, נשמעו מנותקים, דיכאוניים ורועשים יותר. אסף אמדורסקי התארח בשירה בשיר "חנן". הביקורות היללו את האלבום הזה והוא צוין כאחד האלבומים העבריים הטובים בסיכומי שנת תשנ"ה על ידי מוזיקאים רבים, בהם רמי פורטיס וענבל פרלמוטר. למרות ההצלחה האמנותית ולמרות ש"לעיתים" ו"נוסע לבד" זכו להשמעות רבות מאוד ברדיו במשך שנים ארוכות אחרי יציאתו, כאלבום "רעש רק רעש. ק." לא היה הצלחה מסחרית וזכה למכירות של אלפים בודדים.
ב־1995 כל חברי הלהקה, בצירוף חיים לרוז, אסף אמדורסקי, אורן לוטנברג ומוזיקאים אחרים, חברו להקלטת אלבום הסולו הראשון של ג'וני שועלי. האלבום זכה לביקורות משבחות. הוא אף הניב את הלהיט הגדול "עכשיו", אך בסופו של דבר מכר רק מעט יותר מאלבום הבכורה של רעש. באותה שנה התארחו שועלי, פרח וקרטס בנגינה בכמה שירים באלבום הראשון של צמד ביקיני של חיים לרוז וקרני פוסטל.
ב־1996 יצא האלבום השני של רעש, "תמימות". את הגיטריסט רע מוכיח החליף ברוב השירים חיים לרוז ומוכיח ניגן רק בשיר אחד, שדווקא נקרא "חיים אמר". האלבום היה כמעט כולו יצירה של אמיר קרטס: ג'וני שועלי הסתפק בשירת קולות רקע ובכתיבת מילים לשיר "אל תוותרי", וקרטס שר וכתב את כל שאר השירים. האלבום התאפיין ברובו בצליל רוקיסטי רועש וחסר־פשרות ולא הצליח להניב להיטים. שוב, למרות הביקורות הטובות, האלבום היה אכזבה מסחרית. באותה שנה השתתפו שועלי וקרטס גם בהפקת אלבומה של יעל לוי "שוך הסערה".
רעש מיעטה להופיע מאז, אך חבריה השתתפו ביחד ולחוד בפרויקטים רבים – עודד פרח וחיים לרוז ניגנו באלבומו של ברי סחרוף "חם על הירח" וגם באלבומו "נגיעות", שבו השתתפו אף קרטס ושועלי בכתיבה והפקה של שני שירים. ב־1998 כל חברי רעש היו להקת הליווי של עדי רן באלבום הבכורה שלו, "האחרון שבעם". כאן הופיע לראשונה הכינוי "רעש מהדרין", מעין לייבל וכינוי לאולפן שבו עבדו.
בשנת 2000 יצא אלבומה השלישי של הלהקה, "אני זה לא אתה". באופן "רשמי", חברי הלהקה היו הפעם רק קרטס, שועלי ופרח, אך גם חיים לרוז ורע מוכיח ניגנו בחלק מהשירים. הצליל של האלבום היה שונה מאוד מהאלבומים הקודמים – היו בו הרבה פחות דיסטורשן, והרבה יותר קלידים ומקצבים אלקטרוניים. בנוסף, נראה כי שועלי וקרטס חילקו ביניהם באופן שוויוני את תפקידי הכתיבה והשירה. נראה שהכול פועל הפעם לטובת רעש – הלהקה נשמעה מגובשת מאי־פעם, הצליל היה קליל ונשא בחובו פוטנציאל להניב להיטים והביקורות שוב היללו. למרות זאת זכה האלבום לאדישות מצד תחנות הרדיו, מכירותיו נעצרו אחרי כמה אלפי עותקים והלהקה התפרקה.
בשנת 2001 ארבעת חברי ההרכב הראשון של רעש חברו לשם הופעה חגיגית לציון 13 שנה ("בר מצווה") לחברת התקליטים שלהם נענע דיסק. במעין מחווה לעצמם, הם ניגנו את שירי אלבום הבכורה בסדר הופעתם באלבום וגם הוסיפו שיר מוקדם שלא נכנס לשום אלבום, אך כאילו ניבא את סיפור הלהקה שמעולם לא התפשרה על עקרונותיה המוזיקליים בעבור הצלחה: "כֻּלָּם אוֹמְרִים לִי כָּל מִינֵי דְּבָרִים / אֲבָל אֲנִי לֹא שׁומֵעָ כְּלוּם / כִּי יֵשׁ לִי רַעַשׁ בְּתוֹךְ הָרֹאשׁ..."
חברי רעש ממשיכים בפעילות מוזיקלית: שועלי וקרטס הוציאו אלבומי סולו וכל חברי הלהקה עוסקים בהפקה מוזיקלית ובנגינה עם אמנים ישראליים שונים. בשנת 2018 נפטר קרטס ממחלת הסרטן.