google/wiki40b huggingface dataset:
מיכאל שני

ביוגרפיה

מיכאל שני הוא יליד קיבוץ מענית. בתחילת הקריירה המוזיקלית שלו ניגן מיכאל שני בצ'לו בתזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית וניצח על התזמורת הסימפונית הקיבוצית.
הוא למד מוזיקה במדרשה הממלכתית למחנכים למוזיקה בתל אביב ובאקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים והמשיך בהשתלמות באוניברסיטת בריגהם יאנג בארצות הברית.
לאחר שובו ארצה קיבל את משרת המנצח והמנהל המוזיקלי של המקהלה הפילהרמונית תל אביב ומקהלת האופרה הישראלית החדשה. כן התמנה למנהל המוזיקלי של הפסטיבל למוזיקה ווקאלית בתל אביב ופסטיבל אבו גוש. כמו כן היה מנהלה המוזיקלי של הזמריה.
מיכאל שני ניצח על רוב התזמורות בישראל, ביניהן התזמורת הפילהרמונית הישראלית, תזמורת הקמפוס רמת השרון, התזמורת הקאמרית הישראלית, תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית, התזמורת הסימפונית חיפה, הסינפונייטה הישראלית באר שבע, סימפונט רעננה. כן הוזמן לנצח על תזמורות בגרמניה, איטליה, צ'כיה והונגריה.
ב-1986 היה בין מייסדי בית הספר לשירת מקהלה. כיום הוא המנהל האקדמי והמנצח הראשי של בית ספר זה.
ב-1987 ייסד את המקהלה הקאמרית תל אביב ומאז הוא מנהלה המוזיקלי. המקהלה מופיעה בקונצרטים רבים בניצוחו, הן בשירת א-קפלה והן עם תזמורות בארץ ומחוצה לה.
בשנים 2004–2008 שימש ראש המחלקה לניצוח מקהלות של בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה שבאוניברסיטת תל אביב. כיום מלמד ניצוח באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים ובמדרשה למוזיקה במכללת לוינסקי.
מיכאל שני הוא אביו של המנצח להב שני.
אדם בולדווין

קולנוע

ערך את הופעותיו הראשונות בקולנוע ב-1980 בתור תלמיד תיכון לצידו של מאט דילון, בקומדיה "שומר הראש הראשון שלי" ובדרמה "אנשים פשוטים".
בולדווין התפרסם לראשונה בסרט המלחמה "מטאל ג'אקט" כסמל אנימל מאדר, המאגיסט האכזרי של יחידת המארינס המוצבת בעיר הואה. הוא שיחק ב-1990 בסרט הפעולה "הטורף 2", בתור גארבר מיחידת מחלק הסמים המיוחדת של הסוכן פיטר קייס (גארי ביוסי).
לאחר תפקידי האקשן המפורסמים בהם התפרסם, שיחק בולדווין בעיקר בתפקידי משנה - בסרטים "היום השלישי" בתור מייג'ור מיטצ'ל קצין חיל האוויר האמריקאי המפקד על אזור 51; ב"וויט הארפ" בתור הפושע טום מק'לאורי; וב"מעשה בשמיכת טלאים" בתור אביה של פין (וינונה ריידר).
בשנת 2000 הופיע בולדווין בדרמת המלחמה התקופתית "הפטריוט", בתפקיד קפטן ג'יימס ווילקינס, קצין בצבא הקולוניאלי בתקופת מלחמת העצמאות האמריקאית. ב-2005 גילם את שכיר החרב ג'יין קוב בסרט "סרניטי", שהיווה המשך לסדרה "פיירפליי" בה כיכב מספר שנים לפני כן.

טלוויזיה

בולדווין שיחק בסדרה "תיקים באפלה" בתור נוול רוהאר סופר חייל ששירת בחיל הנחתים ביחד עם הסוכן ג'ון דוגט (רוברט פטריק). ב-2002 שיחק בעונה היחידה של הסדרה "פיירפליי" בתור ג'יין קוב נשק ספינת החלל "סרניטי".
ב-2004 גילם את הנבל מרקוס המילטון בעונה האחרונה של הסדרה "אנג'ל". כן שיחק בין 2006 ל-2008 בסדרה "שחר האתמול" בתפקיד הבלש צ'אד שלטון.
מ-2007 עד 2012 השתתף בולדווין בסדרת הפעולה "צ'אק" וגילם את סוכן ה-NSA ג'ון קייסי. 
החל משנת 2014 משחק בולדווין בסדרה "הספינה האחרונה" בתפקיד קצין מבצעים של המשחתת האמריקאית "נייתן ג'יימס".

חיים אישיים

בולדווין נולד בכפר וויטקה שבשיקגו ובוגר התיכון המקומי "ניו טרייר". הוא נשוי ואב לשלושה ילדים.
מועדון ריתוק

עלילה

הסדרה מתארת את סיפורו של לי פינג, תלמיד תיכון אשר הופלל בעשיית המתיחה הכי גדולה בהיסטוריה של תיכון א' ניגמה ונכנס לריתוק לשנה. בעזרת חבריו קאמיליו (קאם) מרטינז, הולגר הולגרט וביפי ט' גולדשטיין הוא מתחיל לחקור את התעלול בעת הריתוק ומגלים דברים חדשים ומוזרים על בית-הספר בו הם לומדים.
רונן מיילי

רונן מיילי (נולד ב-8 בנובמבר 1977) הוא יזם, מפיק ואיש עסקים ישראלי, מכהן כיושב ראש איגוד הברים והמועדונים בישראל.

ביוגרפיה

מיילי נולד וגדל בבני ברק. את שירותו הצבאי השלים ביחידת דובדבן ולאחר השחרור סיים קורס דירקטורים באוניברסיטת תל אביב. 
החל את דרכו בסצנת חיי הלילה של תל אביב בסוף שנות ה-90 כאיש יחסי ציבור של מועדונים, בהם ה"למון" וה"דינמו דבש" ומאוחר יותר ה-TLV. 
בשנת 2005 החליף את ראובן לובלין, מייסד מועדון האומן 17 הירושלמי, כמנכ״ל המועדון שהעתיק את מיקומו לתל אביב. מיילי שימש בתפקיד זה ארבע שנים. 
משנת 2008 ועד היום ייסד מיילי מספר מועדונים בתל אביב: ״החתול והכלב״, ״מרחב ירקון״, ״סקס בוטיק״, "בית וייס", "מועדון השושו" ו״מציצים ביץ' בר״.
בשנת 2010 כחלק מפעילותו בתחום הלילה של תל אביב, איגד 120 בעלי עסקים והקים את איגוד הברים והמועדונים בישראל, בו הוא מכהן כיושב ראש מאז ועד היום.
לאורך השנים, הפיק מיילי מסיבות ענק בערים שונות בישראל, ובין הפקותיו המוכרות ניתן למנות את רייב פורים בכיכר המדינה בתל אביב בשנים 2014–2017 וברחבת מוזיאון תל אביב בשנים 2010–2015, הפקות "מיוזיק פארק עצמאות" בתל אביב בשנים 2016–2017, מסיבות רחוב בשדרות רוטשילד בתל אביב בשנים 2011–2015 ואירועי לילה לבן באשקלון בשנת 2014. 
בשנת 2014 היה שותף להפקת שני מופעי פופ בינלאומיים – ג'סטין טימברלייק וליידי גאגא – שהופיעו בתל אביב. כמו כן היה שותף גם להפקת המופע של הזמרת לנה דל ריי שבוטל לבסוף עקב מבצע "צוק איתן". 
בשנת 2017 השתתף מיילי בתוכנית "ריסטארט" בערוץ 10 המנסה לסייע לאנשים להיגמל מאורח חיים לא בריא ולהחזירם למסלול חיים נורמטיבי ותקין.
כיום מתרכז מיילי בעיקר בעסקיו הפעילים, יזמות בתחום הנדל"ן ובפעילות ציבורית. 
נשוי ואב לשניים. מתגורר בתל אביב.

פעילות ציבורית

רונן מיילי מכהן משנת 2010 כיושב ראש איגוד הברים והמועדונים בישראל, ארגון אותו הקים במטרה לסייע לבעלי עסקים בתחום חיי הלילה. במסגרת פעילותו הוא מייצג מעל 120 מועדונים וברים, ופועל להסדרת תקנות וחקיקה בנושאים כמו צפיפות במועדונים, איסור עישון, סלקציה וביטוח ייחודי לעסקים הפועלים בלילה. 
כחלק מפעילותו יזם מיילי והיה שותף לניסוח הקוד האתי לניהול מועדונים וברים, יחד עם הפרופסור אסא כשר, העוסק בעיקר בנושא ניהול עסקים הפועלים בלילה.
מיילי יזם שיתופי פעולה עם עמותת "אור ירוק", בעיקר בנושא המאבק בנהיגה בשכרות והיה מהפעילים בקידום החוק האוסר מכירת אלכוהול אחרי השעה 23:00, וכמו כן עם משטרת ישראל בנושא תלונות שווא של בליינים במועדונים.
במסגרת העשייה המוניציפלית בתל אביב, היה שותף מיילי להקמת כנסים שנתיים בנושא רישוי עסקים לטובת המועדונים והברים בעיר, והוא פעיל במסגרת סיעת "רוב העיר" לקידום נושאים כגון: תיירות פנים, רווחה וזכויות של סטודנטים בעיר, חיי לילה ותרבות וסיוע לעסקים קטנים.
מיילי הוא חבר בפאנל התיירות ובפאנל עסקים קטנים ובינוניים בעיריית תל אביב-יפו, וכמו כן שותף במנהלת עיר עולם ותיירות, חבר במועצה הציבורית לשביל העצמאות וחבר בוועדת רישוי עסקים של העירייה. כמו כן, מיילי מחזיק בזיכיון ברצועת החוף הצפונית בתל אביב, הכוללת את מסעדת מציצים, החוף הנפרד, חוף הגאים וחוף מועדון הגלישה הילטון.
מיילי גם חבר בוועד המנהל של עמותת יחידת דובדבן, היחידה הצבאית שבה שירת.
קוויטציה

פיזיקה

הקוויטציה נחקרה לראשונה על ידי הלורד ריילי בשלהי המאה ה-19. כשחלקיקי נוזל מגיעים ללחץ נמוך מספיק נוצרים חללים, בועיות קטנות. התופעה נקראת קוויטציה (CAVITY=חלל, מערה). התופעה מתרחשת בעיקר מאחורי להבי טורבינות המסתובבים במהירות או ליד שטח המתנודד במשרעת ובתדירות מספיקה. זרימת נהר מהירה, למשל, יכולה לגרום לקוויטציה סמוך לסלעים הנמצאים בנהר במיוחד ליד מפלים.
קיימות עוד דרכים בהם קוויטציה נוצרת. התפרקות חשמלית למשל דרך ניצוץ יכולה לאייד לחלקיק שנייה חלק מהנוזל. גם תנודות של גלי קול יכולים ליצור בועיות קטנות שיקרסו לתוך עצמן זמן קצר לאחר היווצרותן.
קוויטציה היא בעצם תופעה הדומה למדי לרתיחה. גם ברתיחה וגם בקוויטציה נוצרות בועות אדים של הנוזל בתוך נפח הנוזל, הקורסות לתוך עצמן תוך כדי יצירת גלי הלם. הקריסה בשתי התופעות יכולה לגרום לשחיקה של חומר הנמצאים בקרבתן. בנוסף הרעש שאפשר לשמוע משתי התופעות דומה (הרעש ששומעים כשקומקום מתחיל לרתוח).
קוויטציה מופיעה רבות גם במשאבות פוזיטיביות, מסוג גלגלי שיניים לדוגמה.
בשונה ממשאבות צנטריפוגליות, משאבות פוזיטיביות במהלך הפעולה שלהן, מגיעות למצב שבו תאי העברת הנוזל, נעולים על ידי חיץ מתכתי (בין אם זה גלגלי השיניים או גוף המשאבה שבו הגלגלים סובבים), ולכן, נוזל אינו יכול להיכנס אל תוך התא אשר בו הלחץ האבסולוטי יורד, כדי למלא את כל הנפח שנוצר בתא הנעול. כתוצאה מירידת הלחץ האבסולוטי (כמוסבר לעיל), "מתפוצצות" בועות האוויר שנמצאות בתאים הנעולים וגורמות נזק ממשי לחלקי המשאבה, בדמות חורים קטנים בחלקים השונים.

נזקים

במדחפי ספינות, והיא אחד הגורמים העיקריים לבלאי של מדחפים אלו.
בצוללות רעשי קוויטציה במדחף הם אחת הדרכים העיקריות לגילוי צוללת על ידי שימוש בסונאר פסיבי.
קוויטציה היא גם אחד ההסברים הרווחים לרעש המופק בעת פכירת אצבעות.

ציפויים

פתרון מקובל הוא לצפות את להבי המדחף או המשאבה בחומר פולמרי עם טיב פני שטח גבוה, המולקלות של הפולימר גדולות וארוכות, דבר שמפחית את היכולת של סילוני הנוזל ליצור נזק לפני השטח.
מניעת קוויטציה צריכה להיעשות בצד היניקה של המשאבה - הגדלת העומד החיובי מעל פתח היניקה או הגדלת קוטר צינור היניקה. אפשרות נוספת היא להגדיל את הלחץ במכל שבו נמצא הנוזל שממנו יונקים.

חומרי גלם

בחירת חומרי גלם עמידים יותר על ידי הקשייתם, טיפולים תרמיים (מתכות), שיפור פני השטח וציפויים למיניהם.

שימושים בקוויטציה

טורפדות חדשניים יוצרים מיעוּר על או סופר-קוויטציה, על ידי שיגור הטורפדו בסיוע רקטה. ראש הטורפדו מתוכנן כך שכאשר יחדור למים במהירות רבה, תנועת המים סביב הטורפדו תביא לכך שלחץ המים ירד עד כדי כך שיהיה נמוך מלחץ האדים שלהם. כך נוצרת מעין בועת גז שבתוכה נע הטורפדו, והתנגדות המים נעלמת. בדרך זו יכול הטורפדו להגיע למהירות גבוהה מאד: טורפדות מודרניים שאינם משתמשים בטכנולוגיה כזו מגיעים למהירות של כ-100 קשר, כ-190 קמ"ש; ואילו טורפדות המונעים בסופר-קוויטציה עשויים להגיע למהירות העולה על 200 קשר, כ-370 קמ"ש. סין הודיעה כי בכוונתה לפתח צוללת שתעבוד על עקרון דומה.

קוויטציה במערכות אספקת מים

תופעת הקוויטציה נפוצה מאוד במערכות אספקת מים, התופעה נצפית במשאבות, מגופים הידראולים ואביזרים נוספים.
כיכר טרטרה

כיכר טרטרה (בצרפתית: Place du Tertre) היא כיכר ברובע השמונה-עשרה של פריז, צרפת, שנמצאת ברובע מונמרטר, ליד הכנסייה סקרטר מרחק לא רב מבזיליקת הלב הקדוש. הכיכר, שנמצאת בגובה 130 מטרים מעל לפני הים, מארחת ציירים רבים וקריקטוריסטים. זהו אחד מאתרי התיירות המרכזיים בעיר. 
בכיכר נמצאת המסעדה "האם קתרין" (À la Mère Catherine) שנוסדה בשנת 1793.
דץ הבלץ

עלילה

נועה בת ה-11, סקסופוניסטית בלהקה, שיומיים לפני הופעה חשובה הסקסופון שלה נעלם. דץ הבלץ (משה דץ) נרתם לעזרתה למצוא את הסקסופון שנגנב על ידי משפחת גנבני.
אני מרזה (סרט)

תקציר עלילת הסרט

בחייה של אנה קוליקובה שתי אהבות — לאוכל ולז'ניה, הספורטאי יפה התואר.
אנה היא אישה מלאה העובדת בקונדיטוריה ולכן מתקשה לשמור על משקלה. אחרי שז'ניה נפרד ממנה לאחר שהשמינה היא מחליטה להילחם על אהבתה ולהשיל 20 קילוגרמים ממשקלה, אך היא מגלה שזו משימה קשה למדי לעשות אותה לבדה. היא מצטרפת למועדון של אכלנים אנונימיים ושם מכירה את קוליה השמנמן שנרתם לעזרתה. במאבק מסייעת לה גם חברתה הטובה של אנה.

כתיבת התסריט

כתיבת התסריט נמשכה יותר משנתיים וחצי ובזמן זה התסריטאים אלכסיי נוז'ני וניקולאי קוליקובה ערכו מחקר בקרב נשים וילדות אודות תחושתיהן וחוויותיהן בנושא הרזיה והשמנה. בסך הכל התסריט עבר 17 שכתובים, לפני שהושלם סופית.

ליהוק

תחילה לוהקה אירינה גורבאצ'ובה לגלם את התפקיד אך היא ביקשה לגלם דווקא את חברתה הטובה של הגיבורה משום שלא הייתה יכולה להיכנס לפרויקט שאילץ אותה להשמין בשל תפקידים שגילמה במקביל בתיאטרון ולכן נבחרה אלכסנדרה בורטיץ', לגלם את התפקיד הראשי. לצורך התפקיד בורטיץ' הייתה צריכה להוסיף יותר מעשרים קילוגרם למשקלה וזו הפעם הראשונה בתולדות הקולנוע הרוסי ששחקנית נאלצה להשמין ולרזות לצורך ההפקה, כחלק מעלילת הסרט.

צילומים

הליך הצילומים נחלק לשני שלבים: השלב הראשון נערך במאי ויוני 2017, אחרי שבורטיץ' העלתה במשקלה. השלב השני נערך באוגוסט אותה שנה, אחרי שהרזתה.

שיווק

בדצמבר 2017 פורסם הקדימון הראשון וכרזת הסרט.
בקעת הנדיב

בקעת הנדיב היא עמק רחב במישור החוף, המשתרע על פני שטח של 20 קמ"ר בין מורדות הכרמל ממערב לבין רמת מנשה ממזרח וקרוי על שמו של הברון אדמונד ג'יימס דה רוטשילד. האזור מתאפיין בשטחים חקלאיים רבים, הכוללים בעיקר כרמי-ענבים ומטעים, ושטחי טבע נרחבים, הכוללים את אזור רמת הנדיב, יער אלונים בשמורת הר חורשן, שמורת אלוני יצחק, נחלים ומעיינות. 
בבקעה אתרי מורשת הכוללים מבנים מתקופות קדומות כגון אמפיתיאטרון ופארק שוני, אמת המים "מי קדם" שהובילה מים לקיסריה ההרודיאנית, הדרך הרומית "דרך יפו" ההיסטורית, גתות, מבנים עתיקים, ועוד. כן נמצאים באזור אתרי מורשת רבים מתקופת העלייה הראשונה, הכוללים את מושבות האזור - זכרון יעקב, בנימינה, גבעת עדה ופרדס חנה-כרכור. בנוסף, נמצאים באזור אתרים מתקופת מחתרת "ניל"י". 
בשל חשיבותו, אותר חלק ניכר מן המרחב כ-"מכלול נופי" בתמ"א 35, וכ-"מרקם מוטה שימור", הנדרש לתוכנית כוללת שתיוחד לו בלבד – תמ"מ 5/6. תוכנית זו התייחסה למרחב זה ונקראה "סובב בקעת הנדיב". בתוכנית ניתנה התייחסות מעמיקה ל "דרך יפו" ההיסטורית, ונקבע בה כי דרך זו תהיה דרך נוף חקלאית, דרך עפר לצרכים חקלאיים ולתיירות, כחלק ממערך שימור המורשת באזור. 
לאזור מגיעים לעיתים קרובות ספורטאים (רצים, רוכבי אופניים ומטיילים) ונופשים, תיירים אקולוגיים הבאים ליהנות מן הציפורים הנודדות ובעלי החיים, העושר של האלונים והעצים הייחודיים לאזור, והנחלים הרבים החוצים אותו, ותיירי מורשת אשר מעוניינים ללמוד על תקופת בית שני ועל מורשת הברון רוטשילד והחקלאות הענפה של האזור. 
ביולי 2015 התארגנה קבוצת תושבים במאבק על שמירת בקעת הנדיב כאזור ירוק. מאבק זה מתמקד בעיקר ביוזמה לסלול לאורך הבקעה כביש אזורי הומה, שיחצה אותה ויוליך מכבישי 6 ו-65 בדרום אל כבישי 4 ו-70 בצפון, וייסלל על "דרך יפו" ההיסטורית.
יואל משה לנדא מיאברוב

רבי יואל משה סג"ל לנדא מיאברוב (ה'תקע"ז - ג' טבת ה'תרנ"ד 1816 - 1893) היה אדמו"ר ורב בערים ליז'ענסק (Leżajsk) מאגרוב ויאברוב (Jaworów), תלמיד אביו רבי מרדכי זיסקינד מסטריא ורבי שלום רוקח מבלז.

ביוגרפיה

רבי יואל משה נולד בשנת ה'תקע"ז לאביו רבי מרדכי זיסקינד סג"ל לנדא מסטריא, בנעוריו קנה תורה בצל אביו, בהגיעו לפרקו נישא לבת אחד מרבני העיר זאלקווא ועבר לגור שם, שם נשא ונתן בדברי תורה עם רבי שלמה קלוגר, ועם רב העיר רבי צבי הירש חיות בעל מחבר ספר שו"ת מהר"ץ חיות,
בתחילה כיהן ברבנות העיר מאגרוב, בשנת תרכ"ה עבר לכהן ברבנות ליז'ענסק, ובשנת תרל"ה נתמנה לרב ואדמו"ר בעיר יאברוב, בעיר זו תיקן הרבה פרצות של השכלה ושאר גדרים בענייני הדת, כן מינה לראשי הקהל את הרב מנחם מענדל זינגר, הרב שאול ברז"ם, והרב מאיר פליעגער אשר היו מעורים בין העם ומתריעים בפניו על כל הצריך תיקון, עד בואו לעיר היו מתפללים בכל בתי הכנסת בנוסח אשכנז, והוא הנהיג להתפלל בנוסח ספרד, כאביו המשיך אף הוא להילחם בעוז נגד המשכילים, חתם על קול קורא נגד הרפורמה וההשכלה יחד עם גדולי גליציה, כמו כן פרסם מכתב הקורא להתרחק מעליהם,
בעת אשר החלו משתמשים בטכנולוגיות המבוססות על חשמל, נוצרה מחלוקת עזה בין גדולי ישראל האם ההכנסה למכונה חשמלית נחשבת כעשייה 'לשמה' או לא, נידון זה היה לגבי מצות מכונה וכן טויית ציצית לשמה, רבי יחזקאל משינוואה אשר נשא ונתן בעניין שלח את דעתו לאביו רבי חיים מצאנז, אביו שלח את השאלה לרבי יואל משה מיאברוב אשר הכריע לאיסור, ומכח זה פסק רבי חיים מצאנז בספרו שו"ת דברי חיים כך.
היה לומד תורה בקדושה עד כי היה יודע על חידושי תורה שנאמרו לפניו אם המחדש חידוש זה הינו יהודי ירא שמים אם לאו, אף שאותו אדם לא היה נמצא בפניו.
נסתלק יום שלישי פרשת ויגש מוצאי חנוכה ג' טבת תרנ"ד, נטמן בבית החיים העתיק בעיר יאברוב, בנו רבי נפתלי הירץ סג"ל לנדא מסטרעליסק הספידו הספד מר,
חוק ארכימדס

חוק הציפה של ארכימדס, ובקיצור חוק ארכימדס, הוא חוק פיזיקלי בסיסי בהידרוסטטיקה המסביר מדוע ספינות צפות על-פני המים ואינן שוקעות, כיצד הצוללת צוללת ומדוע ספינת אוויר מצליחה לרחף באוויר.
על פי החוק על גוף המצוי בתווך זורם (נוזל או גז) פועל כוח בכיוון מנוגד לכוח הכובד, השווה למשקלו של זורם שנפחו כנפח הגוף ושצפיפותו כמו של הזורם שמסביב לגוף. למשל, אם כדור בנפח של ליטר שקוע במים, יפעל עליו כוח עילוי השווה למשקל של ליטר מים באותה צפיפות של המים המקיפים את הגוף.

הסבר חוק ארכימדס ומשמעותו

אין להתבלבל בין כוח הציפה (buoyancy) לבין כוח העילוי. כוח הציפה פועל על הגוף בכיוון הפוך לכיוון פעולת המשקל, וניתן להתייחס אליו כאילו הוא פועל על מרכז הכובד של חלק הגוף הנמצא בתווך.
הגוף הנמצא בתוך התווך דוחק חלק מהתווך בנפח זהה לשלו. הן לגוף הדוחק והן לתווך הנדחק יש צפיפות, המתבטאת ביחס בין המסה לנפח. מכאן נובע שאם צפיפותו של הגוף קטנה מצפיפותו של התווך אזי הגוף יצוף (כי כח הציפה שווה למשקל התווך שנדחה והוא גדול יותר ממשקל הגוף), ואם להפך - הוא ישקע. בהקשר של מים כתווך, צפיפות יחסית זו מכונה משקל סגולי.
במילים אחרות ניתן לתאר את הכוחות על גוף השקוע בנוזל כך: המשקל מושך את הגוף כלפי מטה, אך ככל שירד מטה הוא ידחק נפח יותר גדול מהנוזל ולכן יאבד משקל השווה למשקל הנוזל הנדחק. אם המשקל הסגולי הממוצע של הגוף הוא פחות ממשקלו הסגולי של הנוזל, הגוף יגיע לשיווי משקל כאשר חלקו שקוע בנוזל וחלקו צף מעליו. שיווי משקל זה יקרה כאשר משקל הנוזל שנדחק שווה למשקלו הכולל של הגוף. זהו מקור המונח הדחק כיחידת משקל של כלי שיט.
פעולת המנגנון הקרוי צוללן קרטזי מבוססת על חוק ארכימדס. חוק זה גם מסביר תופעה העשויה להפתיע: אף על פי שממבט ראשון נדמה שהציפה על-פני המים תלויה בעיקר במשקל, אדם שמן צף בקלות רבה יותר מאדם רזה. כמוסבר לעיל, בציפה הגורם הקובע הוא היחס בין מסת הגוף לבין נפחו, ולא המשקל.
בלי שום קשר לחוק ארכימדס, גם מתח פנים של נוזל יכול לגרום לגוף שצפיפותו גבוהה לא לשקוע בנוזל שצפיפותו נמוכה יותר.
פיברט

בפרמקולוגיה, פיברט (Fibrate) היא משפחה של חומצות קרבוקסיליות אמפיפיליות. משפחה זו משמשת עבור מגוון נרחב של בעיות מטבליות, אך בעיקר עבור היפרכולסטרולמיה בגלל האפקט ההיפוליפידמי שלה.

אינדיקציה

פיברטים משמשים לטיפול של מצבים שונים של היפרכולסטרולמיה, בדרך כלל בשילוב עם סטטינים. פיברטים מפחיתים את מספר התקפי לב לא-קטלניים, אך אינן מפחיתות תמותה כללית או תמותה קרדיווסקולרית בחולים עם הפרעה בשומני הדם. לפיכך הן ניתנות רק לחולים שאינם יכולים ליטול סטטינים. 
הפיברטים ניתנים כדי להוריד רמות ה-LDL, להפחתת רמות  בדם שומנים (שיורדות בממוצע ב-30%), וכן בהעלאת ה-HDL. הם מפחיתים את העמידות לאינסולין במידה וקיימת דיסליפידמיה שנובעת מתסמונת המטבולית. פיברטים אינם מתאימים לחולים עם רמות HDL נמוכות. מומלץ לבדוק את כמות ה-HDL בחודשים הראשונים לטיפול בפיברטים.

תופעות לוואי

רוב הפיברטים יכולים לגרום למיופתיה. כיוון שפיברטים מעלים את כמות הכולסטרול במרה, הם מעלים את הסיכון לאבנים בכיס המרה. 
בשילוב עם סטטינים, פיברטים גורמים לסיכון מוגבר לתמס שריר (רבדומיוליזיס), הרס של רקמת שריר שמוביל לאי ספיקת כליות. סטטינים פחות ליפופילים ינטו פחות לגרום לתופעת לוואי זו, ולפיכך הם בטוחים יותר בשילוב עם פיברטים.
מנת יתר עלולה לגרום לאי-ספיקת כליות חריפה.

פרמקולוגיה

למרות שפיברטים נמצאים בשימוש קליני כבר מאז 1930, מנגנון הפעולה שלהם נותר לא ברור עד שנת 1990, אז התגלה כי הם אגוניסטים לקולטן הגרעיני PPAR מסוג אלפא. זוהי קבוצה של קולטנים המווסתים את חילוף החומרים של פחמימות ושומן וכן בידול רקמת שומן.
אבראהים (נהר)

נהר אבראהים (בכתיב ערבי: نهر ابراهيم) הוא נהר בלבנון הזורם ממזרח למערב מהרי הלבנון הצפוניים אל הים התיכון, ונשפך לים בין ג'וניה לגבל. תחילתו של הנהר במערת אפקה ומפלי אפקה. נהר אבראהים הוא אחד היעדים התיירותיים המובילים בלבנון. בסקר של איכות המים, נמצא הנהר כנהר הכי פחות מזוהם בלבנון
בתאורים מהעבר של לוקיאנוס הסורי ופילו מגבל מסופר שהנחל היה מאדים באביב מסחף של חול אדום, דבר שקושר לסיפור על אדוניס במיתולוגיה הכנענית. על פי המיתולוגיה היוונית, ארס גרם לפציעתו של אדוניס בידי חזיר בר, פציעה שאדוניס דימם ממנה למוות בזרועותיה של אפרודיטה. על פי לוקיאנוס, במקורות הנהר היה מקדש שבו התקיים פולחן יווני.
הרב יהוסף שוורץ, בספר 'תבואות הארץ' שיצא לאור בשנת 1845, מתאר את נהר אבראהים וסביבותיו ומציין שבעבר נקרא נהר אדוניס. הוא מציין גם שבהרי השוף נמצא מעיין הנקרא "עין אחאב", שמימיו זורמים לנהר אבראהים. את המעיין הזה הוא מזהה עם "באר אחאב", המוזכרת במסכת פרה (פרק ח', משנה י"א).
דנשר

חברת דנשר אחזקות היא חברה לייצור, ייבוא ושיווק של מוצרי טואלטיקה, מזון וניקיון.

רקע

החברה הוקמה בשנת 1963 על ידי אבנר ברק. עם השנים, עבר ניהול החברה לבניו של ברק, אשר מנהלים אותה עד היום.
בעוד שהחברה נשמרה בבעלות משפחתית, מיזוגה עם חברת אינטרקוסמא הציבורית גרם לחלקים מהחברה להיסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב. עם זאת, החברה נמחקה מהמסחר בבורסה בשנת 2012 על ידי משפחת ברק שקנתה את מניות הציבור.
החברה מחזיקה במפעל בשטח של כ-4.6 קמ"ר באשדוד.
נעמי קיס

ד"ר נעמי קיס (1941–1985) הייתה פמיניסטית יהודייה-אמריקאית ופעילת שמאל בישראל, חברת מפלגת מחנה של"י. נולדה וגדלה במשפחה ציונית בניו יורק וביקרה לראשונה במדינת ישראל ב-1965, במסגרת כתיבת הדוקטורט שלה על הבחירות. שנתיים לאחר מכן עלתה ארצה ועבדה כמרצה בחוג למדעי המדינה האוניברסיטה העברית בירושלים.

פעילותה למען הפנתרים השחורים

עם פרוץ מאבקה של תנועת "הפנתרים השחורים" בשכונת מוסררה בראשית שנות ה-70, נרתמה קיס לסייע לחבריה בייעוץ, וזאת בעקבות הזדהותה עם המאבק וניסיונה הרב במחאה נגד מלחמת וייטנאם וזכויות השחורים בארצות הברית. היא אמנם לא הצטרפה כחברה בארגון באופן רשמי, אך סיפקה לחבריו הדלים ציוד, כמו רשמקול להקלטות, ואף הציעה לקנות עבורם מכונת שכפול ליצירת כרוזים, מכספי סל הקליטה שקיבלה כעולה חדשה. קיס ארגנה סימפוזיונים בנושא מאבק "הפנתרים" באוניברסיטה העברית, שבה גם הדפיסה עבורם מדי פעם בפעם חומרים שונים, כמו "הגדה של פסח בנוסח הפנתרים".

פעילותה בשמאל

קיס הייתה חברה בתנועת של"י ("שלום לישראל, שוויון לישראל") עם הקמתה בשנות ה-70 על ידי לובה אליאב ומרשה פרידמן. ב-1977 היא השתתפה ב"וועדה למען שלום צודק" בפריס בהשראת ברית המועצות ובהשתתפות ארגוני שמאל מכל העולם, שבה נקבע כי ארגון אש"ף הוא הגוף היחיד המוסמך לייצג את הפלסטינים. בשובה אמרה קיס: "לא הייתי מאושרת כאשר אמרו שם שהציונות היא אויבת האנושות". לימים מונתה קיס לעמוד בראש מועצת של"י ולייצג את התנועה בוועדת הפנים של ההסתדרות. בין היתר ביקרה בחברון, שם נפגשה עם ערבים מקומיים והביעה את התנגדותה ליישוב היהודי בעיר.

פעילותה בתנועה הפמיניסטית

קיס סייעה למרשה פרידמן בפעולותיה בתנועה הפמיניסטית בישראל, שהעלתה על הפרק נושאים כמו אלימות נגד נשים, זנות בקרב נערות, מניעת סרטן השד, פיקוח ילודה, הזכות של נשים לבצע הפלה מלאכותית ועוד. עם זאת, כאשר הקימה פרידמן את מפלגת הנשים ב-1977, לקראת הבחירות לכנסת התשיעית, קיס סירבה להצטרף אליה. בסופו של דבר, המפלגה לא עברה את אחוז החסימה.

פרסומיה

"מדיניות חוץ ודעת קהל בישראל, 1967-1974", בתוך הקובץ "דיפלומטיה בצל עימות - סוגיות נבחרות במדיניות החוץ של ישראל", בעריכת בנימין נויברגר, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 1984.

הנצחתה

על שמה רחוב במזרח ירושלים, סמוך לשער שכם ולשכונת מוסררה.
הצוללות מסדרת דולפין AIP

מאפיינים

הצוללות מסדרה זו מצוידות במערכות הנעה לצוללות ללא תלות באוויר חיצון, דהיינו אינן נזקקות לשיט על פני המים או לקבל אספקת אוויר בעזרת שנורקל. צוללות אלה ארוכות ב-12 מטרים ובעלות הדחק של 500 טון יותר מאשר הצוללות מסדרת דולפין. מערכות הסונאר וההגנה של הצוללת מתקדמות ומשופרות ביחס לקודמותיה. חלק ניכר מהמערכות שמותקנות בצוללות מפותחות ומיוצרות בישראל. גם מספר אנשי הצוות של הצוללות מסדרה זו גדול יותר. 
על פי הערכות הצוללות מותאמות לשיגור טילי שיוט שפותחו בישראל (על פי פרסומים שונים מדובר בטילי פופאי), שניתן לחמש אותם גם בראשי קרב גרעיניים לטווח של 1,500 ק"מ, ובכך מעניקות לישראל יכולת "מכה שנייה" גרעינית, למקרה שתותקף בנשק גרעיני. בצוללת קיים תא רטוב/יבש לשיגור צוללים בעת צלילה.
אחד השיפורים המרכזיים בצוללות מסדרה זו הוא אלמנט טכנולוגי מתקדם שהוצב במרכז הצוללת, הנקרא: Air Independent Propulsion (ר"ת: AIP), שהוא מערכות הנעה לצוללות ללא תלות באוויר חיצון. מערכת זו מבוססת בין היתר על טכנולוגיית תאי דלק, המאפשרת למנוע המשולב דיזל-חשמל להשתמש בחמצן ללא צורך בצריכתו ממקור שמחוץ למים. שדרוג זה הצריך את הארכתה של הצוללת בכעשרה מטרים ומטרתו לאפשר שהייה ממושכת יותר בלב ים.
הצוללות מסדרה זו משתמשות במעגן דרור - מעגן הפולינום בבסיס חיפה, שנבנה במיוחד לצורך קליטת צוללות אלה. 
הצוללות נבנות במספנות HDW שבעיר קיל שבגרמניה, ומחיר כל אחת מהן עומד על כ-400 מיליון אירו, כאשר שליש ממחירה  של כל צוללת ממומן על ידי ממשלת גרמניה. בעקבות ההצטיידות בצוללות מקיימת גרמניה רכש גומלין בחברות אזרחיות וביטחוניות בישראל.
הצוללת השישית, שנמצאת בבנייה,  לפי העיתונאי רביב דרוקר, במהלך בנייתה הוחלט להוסיף לה יכולות חדשות, שייקרו אותה ב-140 מיליון יורו וידחה את מועד מסירתה. שמה יהיה אח"י דרקון.

הגעת הצוללות

ב-23 בספטמבר 2014 התקבלה אח"י תנין בטקס ממלכתי בבסיס חיל הים בחיפה לאחר הפלגה רצופה (רובה מתחת לפני הים) ממפעל היצרנית HDW בעיר קיל בגרמניה.
ב-12 בינואר 2016 התקבלה אח"י רהב בטקס ממלכתי בבסיס חיל הים בחיפה, לאחר הפלגה רצופה (רובה מתחת לפני הים) ממפעל היצרנית HDW בעיר קיל בגרמניה.

רכש שלוש צוללות נוספות

בשנת 2016 החלו מגעים לחתימת הסכם מסגרת לבניית שלוש צוללות נוספות במספנות HDW, (שנרכשו בינתיים על ידי "טיסנקרופ". ) אישור עסקה זו היה שנוי במחלוקת בין ראש הממשלה, בנימין נתניהו, שתמך בעסקה, לשר הביטחון משה יעלון, שהתנגד לה. הצוללות החדשות מיועדות להחליף בבוא העת צוללות שיתיישנו מסדרת דולפין.
חשדות לשחיתות בתהליך הרכש של צוללות אלה נחקרו על ידי משטרת ישראל בתיק פרשת הצוללות. ב-8 בנובמבר 2018 הודיעה המשטרה על סיום חקירתה בפרשה, ופרסמה את עמדתה כי נמצאו ראיות להעמדה לדין של שישה מהנחקרים על עבירות שוחד, מרמה והלבנת הון.
בחירות ארציות

בחירות ארציות הן שיטת בחירה אשר ביסודה עומד הרעיון שהמדינה כולה מהווה אזור הצבעה אחד. בשונה מהשיטה האזורית, על פי שיטה זו מהווה המדינה מחוז בחירה אחד, כאשר בדרך כלל חלוקת המושבים בפרלמנט מתבצעת באופן יחסי לקולות הבוחרים.
שיטה זו היא השיטה הנהוגה בישראל.

שיטת הבחירות בישראל

כיום השיטה בישראל היא יחסית-ארצית. כל רשימה המתמודדת בבחירות זכאית למספר מושבים על פי חלקה היחסי בחלוקת הקולות ובתנאי שעברה את אחוז החסימה, העומד כיום על 3.25% מכלל הקולות הכשרים. מנקודת מבט של חלוקה אזורית, ישראל בשיטת הבחירות שלה מהווה אזור אחד. נציגי המפלגות ואופן קביעת דירוגם במפלגה נקבעים על ידי המפלגה עצמה. חלקם על ידי ראש המפלגה וחלקם על ידי בחירות במרכז המפלגה אשר בוחר את דירוג המועמדים. בשל שיטה זו ישנו ריכוז עוצמה פוליטית בידי נבחרי העם ולא בידי הציבור, הדבר יוצר עדיפות לפוליטיקה לאומית על פני אינטרסים מקומיים.
דן מדען: הסרט

תקציר העלילה

הסרט מספר על דן ומיכאלה אשר משתתפים בתחרות וזוכים עם עוד זוג ילדים לבקר במוזיאון המדע המודרני והחדש לפני פתיחתו לציבור. בביקור דן ומיכאלה פוגשים בחברים חדשים, ביניהם יאנגיאנג, ניוניו ובוביבוט. במהלך הביקור, באחד הרובוטים של המוזיאון נהייתה תקלה, דבר שגרם להרס במוזיאון. בסרט רואים איך החברים מנסים לטפל בבעיות במוזיאון בשביל שיוכל להיפתח בזמן.

הפקה

ב-26 במרץ 2012 הודיעה חברת ג'ים הנסון על יצירת הסרט ושכריסטופר לויד, כוכב טרילוגיית הסרטים "בחזרה לעתיד", ידבב בסרט את ד"ר בונאבודון. כמו בסדרה, גם כאן השתמשו בתהליך לכידת תנועה. הסרט משמש כסיום הסדרה.