google/wiki40b huggingface dataset:
יורי דולגורוקי, נסיך קייב

נסיכות רוסטוב-סוזדל

בשנת 1113 מונה דוגורוקי להיות נסיך רוסטוב-סוזדל. במהלך שלטונו בנה כמה מבצרים וייסד כמה ערים. לפי עדויות הכרוניקה ייסד דולגורוקי בשנת 1147 את מוסקבה, וב-1156 בנה סביב העיר חומה וחפיר.

המאבק על קייב

החל משנת 1132 ניסה דולגורוקי להרחיב את גבולות שלטונו לשטחים בדרום רוסיה. בשנת 1146 איזיאסלאב השני תפס את השלטון בקייב שלא במסגרת העברת השלטון המקובלת. הוא ניצל את תמיכת תושבי קייב ואת חולשתו של ויאצ'סלב, אחיו של יורי דולגורוקי שלפי הכללים היה אמור לקבל את נסיכות קייב. דולגורוקי, בתמיכת חלק מהנסיכים, פתח במאבק מזוין ובשנת 1149 כבש את קייב וזכה בתואר נסיך קייב. את אחיו ויאצ'סלב מינה להיות נסיך וישגורוד. אבל גם המינוי הזה היה מנוגד לכללים ואיזיאסלב השני ניצל זאת. בתמיכת ההונגרים והפולנים גירש את דולגורוקי וכוחותיו מקייב ומינה רשמית את ויאצ'סלב לנסיך קייב יחד אתו. ניסיונותיו של יורי דולגורוקי לחזור לקייב לא צלחו והוא חזר לצפון רוסיה.
בשנת 1154, עם פטירת איזיאסלב השני, חידש יורי דולגורוקי את המאבק. הוא קיבל את תמיכתם של הנסיכים האחרים ובמרס 1155 כבש את קייב שוב. הוא מינה את בניו לשליטים בכמה נסיכויות והם תמכו בו במלחמותיו הפנימיות.
בשנת 1157 התגבשה קואליציה חדשה של כמה נסיכים ואצילים מקייב נגד שלטונו של יורי דולגורוקי. המאבק לא הגיע לשלב צבאי בגלל מותו של דולגורוקי ב-15 במאי 1157 יש טוענים הוא הורעל. עם פטירתו בזז ההמון את ארמונו.

הנצחה

על שמו נקראת הצוללת יורי דולגורוקי.
רדיו נור

רדיו נור (ערבית: اذاعة النور, תעתיק מדויק: אד'אעת אלנור, מילולית: "רדיו האור") היא תחנת הרדיו של חזבאללה, המשדרת מלבנון.
תחנת הרדיו "רדיו נור", שופרו של ארגון חזבאללה, משדרת בערבית מביירות. היא החלה בפעילותה ב-9 במאי 1988 בסיוע משמרות המהפכה האיראניים, ושידוריה נמשכים עד היום. בראשית דרכה היו לתחנה שמות שונים: "צַוְת אלאסְלָאם" (קול האסלאם), "צות אלאימָאן" (קול האמונה) או "צות אלמֻסְתָצְ'עָפֶין" (קול המדוכאים). המוטו של התחנה הוא: "רדיו נור, הראשון להשמיע ולומר"
כרוב התחנות הלבנוניות, חלק גדול מהשידורים מוקדש לחדשות. בכל יום משודרות חמש מהדורות חדשות מורחבות, וביתר הזמן קיצורי חדשות בכל שעה עגולה, בנוסף לשידור מקביל של מהדורות החדשות המרכזיות בערוץ אל-מנאר. התחנה מקדישה חלק מזמן השידורים לתוכניות העוסקות בענייני דת, בדגש על מושגי ההקרבה והמוות במסגרת הלוחמה נגד האויב, למשל פינה הסוקרת קורות חיים של מחבלים שנהרגו, או שנפלו בשבי.
על פי מיקום המרכזים המסחריים המפרסמים ברדיו ניתן להסיק כי התחנה פופולרית במיוחד בפרבר הדרומי של ביירות ובאזור דרום לבנון, בעיקר א-נבטיה – אזורים שיעיים מובהקים.
בישראל ניתן לקלוט את שידורי התחנה בתדרים 91.7 - 92.2 FM (בעיקר בתדר 92.2).
ביולי 2006 תקפה ישראל את משרדי רדיו נור ואת משרדי אל-מנאר כחלק ממלחמת לבנון השנייה.
רודריגו גונזלס

ביוגרפיה

גונזלס נולד בצ'ילה ב-1981 לאם יהודייה ואב נוצרי. בשנת 1992, כשהיה בן 11 עלה לישראל בוגר לבית הספר למשחק "הדרך" בניהול אייל כהן. בעל תואר ראשון בתקשורת במסלול האקדמי המכללה למנהל. מתמחה ביצירת תוכן, קולנוע דוקומנטרי ותקשורת שכנועית. את שירות הצבאי עשה כלוחם בסיירת גולני וב-2006, השתתף כלוחם-מילואים במלחמת לבנון השנייה וסבל בעקבותיה מהפרעת דחק פוסט-טראומטית.

קריירה

פרסומו הראשון היה כאשר השתתף בתוכנית המציאות "קחי אותי שרון" (2003), שבה התחרה על לבה של שרון איילון. גונזלס הודח במהלך התוכנית, אך הוחזר על ידי קהל הצופים במסגרת "גלגל הצלה", ובסופו של דבר הגיע למקום השלישי.
לאחר התוכנית הצטרף גונזלס לצוות המנחים בערוץ הילדים, והנחה את התוכנית "אולפן ערוץ הילדים". בשנת 2003 השתתף בסדרה הקומית "ברוכים הבאים לבית ספר חגבים", ששודרה בערוץ הילדים. במהלך אותה שנה השתתף ב"פסטיגל סובב עולם" וב-2004 הופיע במחזמר "רובין הוד" לצד דנה דבורין והשתתף בסרט של פרויקט "ילדים יוצרים סרטים", ב-2005 הנחה את טקס פתיחת משחקיי המכבייה שנערך בבריכת הסולטן. בשנת 2005 שיחק בסדרה "הצלצול הוא בשבילי" בערוץ הילדים אצל HOT. ב-2006 הוקרנה בערוץ לוגי הסדרה "מתחת לאף" בה השתתף גונזלס.
בשנת 2007 חזר לתודעה הציבורית כשזכה במקום הראשון בעונה השלישית של תוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים" בערוץ 2 של רשת, יחד עם הרקדנית נעמה תבורי. בהמשך, כיכב בסדרת פרסומות לטלפונים סלולריים שנקראה "Encandilados" (מסנוורים), לצידה של השחקנית הארגנטינאית לואיסנה לופילטו - סדרה בת 50 פרקים, כשאורכו של כל פרק הוא כ-5 דקות.
ב-2008 יצר גונזלס, יחד עם גילי גולן וסער ברודסקי, את הפורמט "המשדרגים" לשעשועון טלוויזיה ששודר מאז במעל ל-25 מדינות בעולם.
בשנת 2009 השתתף גונזלס בתוכנית הדוקו-ריאליטי "שדרג את הסלב", בערוץ הוט בידור ישראלי.
בשנת 2011 השתתף בסרט הקולנוע "סלסה תל אביב". במהלך אותה שנה שיחק בסרט הגמר של רוני בארי ממכללת ספיר, "מלח הארץ" לצדן של עדי בילסקי ויעל טל.
ב-2014 זכה גונזלס עם הסרט "תחנת החלומות" בתחרות דוקוצ'אלנג' במסגרת דוקאביב 2014. באותה שנה זכה גם גונזלס במענק לסרט הדוקומנטרי "180 מעלות" מטעם קרן גשר בתחרות פיצ'ינג לסרטי דוקו-סטודנטים. בהמשך השנה זכה גונזלס בפרס חביב הקהל בתחרות פורמטים "פורמג'יניישן" בוועידת MAD 2014 עם השעשועון "הקיץ של חיי". לפני כן, זכה גונזלס בחביב השופטים בתחרות פורמטים של קשת עם הפורמט "העיר".
בקיץ 2014, במהלך מבצע צוק איתן, יצר גונזלס את סדרת הרשת "12 רגשות", סדרה אינטרנטית אודות רגשות הלוחמים בשדה הקרב. הסדרה יצרה גל של תגובות בכל כלי התקשורת. הסדרה הוצגה במגוון רחב של אתרי תוכן מובילים בישראל.
במהלך שנת 2015 החל גונזלס לצלם ולהפיק את סרטו "הקרב שאינו נגמר" יחד עם איתי רזיאל כבמאי ושנהר הפקות. הסרט עוסק בתקופה בה היה לוחם מילואים במלחמת לבנון השנייה ובפוסט טראומה אותה חווה גונזלס בעקבות כך. הסרט שודר בספטמבר 2018 בערוץ 10 וזכה לביקורות חיוביות.

חיים אישיים

גונזלס נשוי ואב לשני בנים.
עננת אורט

עננת אוּרט (Oort cloud) היא אזור העוטף את מערכת השמש שלנו כקליפה כדורית. קרויה על שמו של אסטרונום הולנדי יאן אורט.

סדנה

סדנה היה העצם הרחוק ביותר שהתגלה אי פעם במערכת השמש, עד להכרזה על גילויו של 2012 VP113 בשנת 2014. מסלולו מאוד אליפטי, עם אפהליון שמוערך ב-942 יחידות אסטרונומיות ופריהליון של כ-76.1 יחידות אסטרונומיות. הזמן שלוקח לסדנה להשלים את מסלולו סביב השמש הוא 11,487 שנה.
מייקל בראון, החוקר אשר גילה את סדנה בשנת 2003, טוען כי מקורו של העצם לא בחגורת קויפר ולא בדיסק המפוזר, בגלל הפריהליון שלו. יתרה מזאת, האפהליון הגדול מרמז כי סדנה חוצה את עננת אורט ולכן הוא מוגדר כגוף טרנס-נפטוני בעננת אורט (OCO).
למרות שגודלו וצורתו לא ידועים בצורה מדויקת, קוטרו של סדנה מוערך ב-1,180 עד 1,800 ק"מ בהשוואה ל-12,800 ק"מ של כדור הארץ, ומעריכים שבסופו של דבר העצם יוגדר ככוכב לכת ננסי, היות שהוא גדול יותר מכוכב הלכת הננסי קרס, בעל קוטר של 975 ק"מ. סדנה כה רחוק מהשמש עד שהטמפרטורות בו לעולם אינן עוברות את 240°C-. ותצפיות מראות כי זהו אחד העצמים האדומים ביותר במערכת השמש, אדום כמעט כמו מאדים.

טיכה

מספר חוקרים שיערו שבעננת אורט נמצא כוכב לכת נוסף, טיכה, כוכב לכת בעל קוטר גדול פי 1.4 משל צדק ובעל מסה גדולה פי 4 ממנו, והוא הגורם המשפיע העיקרי על הסטיות בתנועת השביטים. האזור שהיה צפוי להימצא בו נסרק לעומק על ידי טלסקופ החלל WISE של נאס"א, וב-2014 נפסלה האפשרות לקיומו.
שטח

שטח הוא גודל של תחום מישורי בהשוואה ליחידת מידה קבועה. באופן כללי יותר, אפשר לחשב שטח לכל יריעה; בפרט, שטח הפנים של גוף תלת-ממדי הוא שטח השפה, או הקליפה החיצונית, של הגוף. 
שטח נמדד ביחידות מידה של אורך בריבוע.
השטח של צורות בסיסיות כמו משולש ועיגול ידוע באמצעות נוסחאות. צורות מורכבות יותר ניתן לפעמים לחלק לצורות בסיסיות בעלות שטח ידוע. שטח כללי ניתן לחשב באמצעות אינטגרל, או באמצעות קירובים (גם בעזרת מחשב) בשיטות שונות. ניתן למדוד שטח באמצעות פלנימטר.
מבחינה מתמטית פורמלית, שטח של צורה במישור מוגדר כמידת לבג שלה.

יחידות מדידה מקובלות לשטחי קרקע

מטר רבוע (מ"ר או מ²), השטח של ריבוע שאורך צלעו מטר אחד, הוא יחידת מידה בסיסית לשטחי קרקע, השייכת למערכת היחידות הבינלאומית. שטחים קטנים מקובל למדוד ביחידות מידה מתאימות, כמו סנטימטר רבוע (סמ"ר; 10,000 סמ"ר הם מ"ר אחד). 
שטחי קרקע גדולים מודדים ב"דונם", השווה ל-1,000 מ"ר, או בהקטאר השווה לעשרה דונם. בארצות המערב מקובל למדוד שטחים חלקיים באקר, השווה לכ-4.047 דונם.

שיטות לחישוב שטח של צורה כללית במישור

בנוסף לנוסחאות שהוצגו עבור צורות פשוטות, ניתן לחשב שטח של צורה כללית באמצעות נוסחאות וכלים, פשוטים לשימוש ידני ומהיר, או מורכבים הדורשים מחשב.

חלוקה לרשת

קירוב לשטח של צורה כללית ניתן למצוא באופן ידני אם מניחים את הצורה על רשת של קווים במרחק קבוע וידוע זה מזה. סופרים את המשבצות שנמצאות בתוך הצורה, ומחברים את מחצית מספר המשבצות אשר נחתכות בגבול של הצורה. את המספר המתקבל מכפילים בשטח של כל משבצת, כלומר במרחק בין הקווים בריבוע, ומקבלים קירוב לשטח הצורה. הקירוב יהיה טוב יותר ככל שגודל המשבצות קטן יותר.
כאשר הצורה היא מצולע שכל קודקודיו נמצאים על הרשת ניתן לחשב את השטח במדויק על פי משפט פיק.
ישנה שיטה נוספת שבה סופרים את מספר המשבצות שבתוך הצורה ומכפילים בשטח של משבצת אחת. לאחר מכן מחסרים את מספר המשבצות שמחוץ לצורה ממלבן המכיל את הצורה, ומכפילים את התוצאה בשטח של משבצת אחת. לבסוף משקללים את שני השטחים, והממוצע הוא קירוב של השטח.

מהלך אקראי באמצעות מחשב

שיטה דומה למשבצות היא תחימת הצורה בתוך ריבוע בגודל ידוע, והצבת נקודות אקראיות בריבוע, הנבחרות באמצעות מחשב (שיטת מונטה-קרלו). שטח הצורה בקירוב הוא מספר הנקודות בתוך הצורה חלקי מספר הנקודות הכולל כפול שטח הריבוע. דיוק השיטה גדל כמו שורש מספר הנקודות.

אינטגרל

האינטגרל של פונקציה שווה לשטח שבין הפונקציה לציר ה-x. אם ניתן לכתוב היקף של צורה סגורה באמצעות שתי פונקציות, אז שטח הצורה הוא הפרש האינטגרלים של הפונקציות.
אינטגרל קווי על השפה של צורה סגורה ניתן להפוך באמצעות משפט גרין לאינטגרל כפול של פונקציה קבועה, הנותן את שטח הצורה. אם הצורה הסגורה מלבנית, ניתן לחשב את השטח באמצעות  משפט גרין הדיסקרטי.

פלנימטר

פלנימטר הוא מכשיר מכני המודד שטח של צורה כלשהי, כאשר מעבירים את זרוע המכשיר על פני ההיקף של הצורה. המכשיר פועל בהסתמך על משפט גרין ונוסחת הסקטור של לייבניץ, והומצא בשנת 1814.
נפתלי צבי קצנלנבוגן

ביוגרפיה

נולד בשוואבך לרב משה קצנלנבוגן, רבה של העיירה. בילדותו למד אצל אביו, ובנערותו נסע לפרנקפורט לישיבתו של הרב יעקב כץ, בעל "שב יעקב". בגיל 16 התבלט בשל דרשה שנשא בישיבה, וזמן מה אחר כך נישא לפרומט בתו היחידה של ראש הישיבה.
בהיותו בפרנקפורט הביא לדפוס את מהדורתו ל"חידושי הרמב"ן" על מסכת יבמות, בשם "תולדות אדם" (המבורג פור דר הה ת"ק).
בשנת תק"א (1741) נבחר לכהן כרבה של מרגנטהיים, והחזיק בכהונתו זו במשך 22 שנים. לאחר פטירת אשתו, נישא למרלא בתו של רבי ליב מוכיח-ברלין. מנישואים אלו היה גיסם של רבי ישעיה פיק ברלין ואחיו רבי דוד ברלין אב"ד אה"ו, ושל רבי יוסף שטיינהארט.
בשנת תקכ"ג (1763) נבחר לכהן כרבה של מדינת קורפפאלץ, ועבר לגור בעיר ליימן. בשנת תקכ"ח (1768) עבר למנהיים וכיהן בה כרבו של בית הכנסת הגדול וראש ישיבה במשך 32 שנים. מתלמידיו, היה קרוב משפחתו, רבי משה טוביה מזונטהיים.
נפטר ביום השני של ראש השנה, ב' בתשרי תקס"ה, 7 בספטמבר 1804.
הותיר אחריו כתבי יד רבים מחידושי תורתו, הקובץ נמצא בספרייה הבודליינית באוניברסיטת אוקספורד.

משפחתו

אחיו היה רבי אליעזר קצנלנבוגן רבה של במברג, ובנו של אחיו נקרא גם הוא רבי נפתלי צבי קצנלנבוגן, מחבר הספר "שער נפתלי", רבה של פרנקפורט דאודר וחבר הסנהדרין של פריז (נפטר תקפ"ח).
הצי הצהוב

הצי הצהוב הוא כינוי שניתן לקבוצה של 14 אוניות אשר נלכדו בתעלת סואץ (בקטע העובר באגם המר הגדול) החל משנת 1967 ועד לשנת 1975 כתוצאה ממלחמת ששת הימים וסגירת התעלה לאחריה בעקבות היותה גבול בין ישראל למצרים. כינויין של האוניות מקורו בשכבת אבק המדבר הצהוב אשר כיסה אותן לאחר שנים של עגינה ללא תזוזה.

עגינת האוניות

ב-5 ביוני 1967 בעת שפרצו קרבות מלחמת ששת הימים, בין ישראל ומצרים, היו 14 האוניות בשיירה צפונה דרך תעלת סואץ. עם פרוץ הקרבות נחסמו לתנועה שני פתחי תעלת סואץ. לאחר שלושה ימי לחימה התברר כי התעלה תהיה חסומה למשך זמן ארוך היות שהוטבעו אוניות בקצות התעלה, כדי לחסום כל אפשרות של תנועת אוניות. 14 האוניות נאלצו לעגון בחלקה הרחב ביותר של תעלת סואץ, באגם המר הגדול.

8 שנים של עגינה

בחודש אוקטובר 1967 נפגשו רבי החובלים וצוותי כל 14 הספינות, על סיפונה של הספינה מלאפוס (Melampus) וייסדו את "התאחדות האגם המר הגדול" (אנגלית: Great Bitter Lake Association, ראשי תיבות GBLA), זאת במטרה לארגן את התמיכה באוניות הלכודות. במהלך השנים נפגשו צוותי האוניות באופן קבוע על סיפון אחת מהן, לצורך אירועים חברתיים שונים, ביניהם ימי שיט מפרשיות וכן "אולימפיאדה" אותה אירגנו בעת שנערכו משחקי אולימפיאדת מקסיקו סיטי בשנת 1968. במהלך השנים אירגנו צוותי האוניות שירות דואר, עם בולים אותם עיצבו בעצמם וחותמות, אשר הפכו במרוצת השנים לפריטי אספנות מבוקשים בעולם. 
עם חלוף הזמן הופחת מספר אנשי הצוות בספינות ובשנת 1969 נקשרו הספינות יחדיו במספר קבוצות, זאת כדי להפחית עוד יותר את מספר אנשי הצוות הדרוש לצורך תחזוקתן. לאחר קשירת הספינות יחד החלו הבולים להיקרא על שם מספר ספינות, כך למשל נוצר בול שנשא את השם MS Müwinikies שהוא צירוף שמן של הספינות Münsterland, Nordwind, Nippon, Killara ו-Essayons, אשר נקשרו יחדיו. בשנת 1972 נשלחו לביתם אחרוני אנשי הצוות של הספינות הגרמניות ואחזקת ספינותיהם הועברה לידי חברה נורווגית.
באביב 1975 נפתחה תעלת סואץ לתנועת ספינות מחדש וב-24 במאי 1975 הגיעו הספינות Münsterland ו-Nordwind לנמל המבורג, שם התקבלו בתשואות קהל של כ-30,000 איש. על פי דיווחים מאותה עת, היו אלה הספינות היחידות מתוך הקבוצה, אשר עזבו את תעלת סואץ בכוח מנועיהן. בכניסתה לנמל המבורג השלימה האוניה Münsterland הפלגה מאוסטרליה אשר נמשכה שמונה שנים, שלושה חודשים וחמישה ימים.
יעקב צים

יעקב (קובה) צִים (צימבֶּרקנוֹפּף) (Zim;‏ 1920, סוסנוביץ, פולין – 27 בדצמבר 2015, ט"ו בטבת תשע"ו) היה צייר ומעצב גרפי ישראלי, זוכה פרס משרד החינוך ופרס בתחרות בינלאומית של ציור בול השואה, יוצרם של סמלים רבים, בולים, שטרות ומטבעות של בנק ישראל.

ראשית דרכו

יעקב בן צבי צים נולד בשם יעקב צימברקנופף (Jakob Cymberknopf) ב-1920 בעיר סוסנוביץ שבזגלמביה, בדרום פולין, בבית בעל דעות סוציאל-דמוקרטיות ליברליות. אמו גבריאלה לבית ברמן, ניהלה נכסים בעיר. מאביו, הרמן (צבי), בן דודה של אמו, ירש יעקב את כישרונו האמנותי ואת עיסוקו המקצועי. אביו היה אמן וצייר שלטים. הוא ושני אחיו היו פעילים בתנועת "הנוער הציוני". בגיל חמש נשלח ל"חדר", אך למד שם שבוע בלבד. את השכלתו השלים בבית ספר יהודי ובעזרת מורה פרטי. בהמשך התקבל לבית ספר לאמנות, שמוריו היו אמנים מהאקדמיה לאמנות בקרקוב. הוא היה אחד משלושת היהודים היחידים במחזור.

קורותיו בתקופת השואה

עם תחילת הכיבוש הגרמני ניצל משילוח לעבודת כפייה בזכות כישרונו האמנותי, ועבד כשרטט במרכז המשטרה בעיר. בהמשך נלקח תחת חסותו של נאצי צעיר, שפתח עסק למכירת אריחים מקושטים. הודות לכישרונו הפך למנהל העבודה במקום, והעסיק שם 120 צעירים וצעירות, רובם מתנועת "הנוער הציוני".  הוריו ואחיו, עמנואל, נרצחו באושוויץ. צים שהה בגטו סוסנוביץ וניצל מחיסול הגטו שהחל ב-1 באוגוסט 1943. הוא צורף לקבוצות שיועדו למחנות עבודה ונשלח למחנה אננברג שבשלזיה.
עם התקרבות הצבא האדום, נשלחו הוא ואחיו נתן לצעדת מוות. האחים הגיעו לבוכנוולד, שם שוחררו. הם הועברו לשיקום בכפר אקואי (Écouis) בנורמנדי שבצרפת, ועלו לארץ ישראל ביולי 1945 עם "ילדי בוכנוואלד" בספינה "מטרואה".

אחרי המלחמה

לאחר עלייתו ארצה חידש צים את לימודיו באקדמיה לאמנות "בצלאל" בירושלים עד שנת 1947. 
הוא למד ציור, חיתוך עץ, לינוליאום ואיור אצל מרדכי ארדון, רישום אצל איזידור אשהיים, גרפיקה אצל רודי דויטש (ראובן דיין) ואלברט קארל הנשל, כתב אצל ירחמיאל שכטר וצילום אצל לו לנדאואר. אצל המלחין יוסף טל לקח שיעורים במוזיקה.
לאחר שסיים לימודיו עבד בעבודות מזדמנות וכן בדפוס הממשלתי של המחלקה המטאורולוגית בירושלים. 
במלחמת השחרור גויס לש"י ובמהלך ההפוגה נשא לאשה את רות לבית יולס, חברתו ללימודים ב"בצלאל".
לאחר מכן עבר לתל אביב, ועברת את שם משפחתו לצים.
בשנת 1975 יצא למסע באירופה ושהה תקופת מה בפריז על מנת להשתלם ולצייר.
בשנת 1977 הציג לראשונה ציורי שמן על בד בתערוכת יחיד במשכן לאמנות בחולון.
ב-1982 זכה בפרס משרד החינוך על מפעל חיים במסגרת הארגון הבינלאומי לחינוך באמנות (InSEA).
צים זכה במוניטין של מעצב גרפי וצייר, הציג מיצירותיו בתערוכות בארץ ובחו"ל וזכה בפרסים רבים, בהם פרס אמן ותיק מטעם אגודת הציירים בתל אביב ופרס בתחרות בינלאומית של ציור בול השואה. הוא יצר סמלים רבים, בולים, שטרות ומטבעות של בנק ישראל.
בשנת 1990 הגיע לביקור ראשון בפולין ובסוסנוביץ לאחר 48 שנים.
צים היה נשוי לרות לבית יולס. לשניים ארבעה בנים משותפים, שמונה נכדים ונינים.
נפטר ב-2015, בגיל 96. נקבר בבית העלמין ירקון.
מלחמת הממלכה הערבית של סוריה–צרפת

רקע

לקראת סיום מלחמת העולם הראשונה, ב-30 בספטמבר 1918, כבש הגנרל הבריטי אדמונד אלנבי את דמשק. ב-5 באוקטובר 1919 הכריז פייסל, באישורו של אלנבי, על הקמת מונרכיה חוקתית בדמשק. במקביל, בהתאם להסכם סייקס-פיקו מ-1916 שחילק את גבולות האימפריה העות'מאנית בין צרפת לבריטניה, הוקם ממשל צבאי צרפתי באזור סוריה ולבנון, והגנרל אנרי גורו מונה לנציג ממשלת צרפת באזור זה.
אגודות פאן-ערביות כגון אל-פתאת דרשו להקים מדינה סורית עצמאית לחלוטין תחת הנהגת פייסל, והציגו עמדה זו בקונגרס הסורי הראשון שהתקיים ב-1919, וגם בפני ועדת קינג-קריין. פייסל עצמו קיווה לשלוט תחת חסות אמריקאית או בריטית. אך בעקבות הסכמה בין הצרפתים לבריטים, נסוגו הכוחות הבריטיים מאזור סוריה, ופייסל אולץ להיכנס למשא ומתן על תנאי שלטונו מול השלטון הצרפתי של קלמנסו בינואר 1920. צרפת הציעה שהיא לא תכניס כוחות צרפתיים לסוריה ותאפשר את שלטון פייסל, בתנאי שהממשלה הצרפתית תהיה היחידה שתספק לסורים יועצים, מדריכים ומומחים טכניים. בלחץ האגודות הפאן-ערביות ותומכי עצמאות סוריה, סירב פייסל לדרישות אלו והתנתק ממחויבותו לצרפת.

מהלך הלחימה

לאחר המשבר במשא ומתן מול צרפת בינואר 1920, התרחשו מספר מתקפות אלימות כנגד כוחות צרפתיים ברחבי סוריה. במרץ 1920 התכנס הקונגרס הסורי, ובו הוכרז רשמית פייסל כמלך סוריה, והוכרזה הקמת הממלכה הערבית של סוריה בראשות ראש הממשלה האשם אל-אתאסי. בתגובה הוחלט בחבר הלאומים בועידת סן רמו לבסס מיד מנדט צרפתי על סוריה. בתקופה זו גברו המתקפות האקראיות של כוחות ערבים נגד כוחות צרפתים, בהם גם המתקפה שהתרחשה במאורעות תל חי, דבר שהוביל להגברת התמיכה הבינלאומית בצרפת בסכסוך זה.
הגנרל הצרפתי אנרי גורו הציב בעקבות האירועים אולטימטום לממשלה הסורית, לפרק את כוחותיה ולהיכנע לשליטה הצרפתית. המלך פייסל חשש מתוצאותיה של מלחמה ארוכה, ונכנע ב-14 ביולי 1920 בדמשק. אך שר ההגנה שלו, הגנרל יוסוף אל-עזמה, סירב להשלים עם הכניעה של המלך, והמשיך בלחימה. הוא הפנה כוחות סוריים לאזור מעבר מייסלון, בהרי מול הלבנון, במטרה לעצור את הכוחות הצרפתיים שהתקדמו לכיוון הממלכה. בקרב מייסלון, שהתקיים ב-23 ביולי, הביסו הכוחות הצרפתיים את הסוריים. אל-עזמה נהרג, ונהרגו 400 איש מלוחמיו. 
למחרת נכנסו הכוחות הצרפתיים לדמשק ללא התנגדות. ב-25 ביולי 1920 פורקה הממלכה הערבית של סוריה, וכונן המנדט הצרפתי על סוריה. הוכרזה ממשלה חדשה ופרו-צרפתית בסוריה, בראשותו של עלאא אל-דין אל-דארובי.

תוצאות המלחמה

לאחר המלחמה הקים הגנרל גורו מינהל אזרחי בסוריה, וחילק את השטח ל-6 מדינות תחת המנדט הצרפתי: לבנון, דמשק, חלב, מדינה עלאוית, סנג'ק אלכסנדרטה, ומדינת ג'בל א-דרוז שבהר הדרוזים.
הממשלה הבריטית, שדאגה למנדט הבריטי במדינות השכנות לסוריה והוטרדה מחוסר היציבות בעיקר בעיראק, פיצתה את המלך פייסל שנמלט מסוריה, והכריזה עליו כמלך עיראק, באוגוסט 1921.
הכוחות הלאומניים הסוריים המשיכו לפעול בסוריה במהלך שנות המנדט. סוריה הכריזה על עצמאותה במהלך מלחמת העולם השנייה, ב-1941, אך הוכרה כרפובליקה עצמאית רק ב-1944; הכוחות הצרפתיים יצאו סופית מהאזור ב-1946.
ארטיס גילמור

השנים המוקדמות

גילמור נולד בצ'יפלי, פלורידה, וגדל שם ובדותן, אלבמה, קהילה גדולה הנמצאת 35 קילומטרים מצפון לצ'יפלי. גילמור שיחק כדורסל בקולג' גרדנר-ווב ג'וניור קולג' לשנתיים ובאוניברסיטת ג'קסונוויל במשך שנתיים, מוביל את ג'קסונוויל לגמר ה-NCAA בשנת 1970, שבו הם הפסידו 80-69 ל- UCLA. במהלך השנים שבהם שיחק גילמור ב-NCAA בג'קסונוויל, הוא הפך לאחד מחמש שחקני כדורסל מכללות אי פעם שהגיעו לממוצע של לפחות 20 נקודות ו-20 ריבאונדים בקריירה.
לאחר שעזב את המכללה, נבחר גילמור על ידי הקנטקי קולונלס בדראפט ה-ABA בשנת 1971, ועל ידי השיקגו בולס בדראפט ה-NBA בשנת 1971.

ABA

גילמור החל את הקריירה המקצוענית שלו עם הקנטקי קולונלס מה-ABA בעונת 1971–1972. הוא היה כל כך דומיננטי כבר בתחילת הקריירה שהוא קיבל את תואר רוקי השנה פרס ואת ה-MVP של הליגה בעונה הראשונה שלו.
במשך הקריירה שלו ב-ABA, גילמור הוביל ארבע פעמים את ה-ABA בממוצע ריבאונדים למשחק, פעמיים גם באחוזים מהשדה וגם במספר הבלוקים למשחק, ופעם אחת בעבירות. הוא נבחר במשך חמש עונות רצופות לחמישיית העונה של ה-ABA, וארבע פעמים לחמישיית ההגנה. הוא שיחק במשחק האולסטאר של ה-ABA במשך כל חמש השנים שהוא היה בליגה, וקיבל את תואר ה-MVP של משחק האולסטאר בשנת 1974. גילמור הוביל את הקנטקי קולונלס לאליפות ה-ABA בשנת 1975.

בחירה ראשונה בדראפט

ליגת ה-ABA הסתיימה לאחר עונת 1976, כאשר 4 קבוצות (דנוור נאגטס, אינדיאנה פייסרס, ניו יורק נטס, וסן אנטוניו ספרס) הצטרפו ל-NBA, והקבוצות שנותרו, כולל הקנטקי קולונלס, התפרקו. מכיוון שקבוצה שלו, הקנטקי קולונלס, התפרקה, גילמור נכנס לדראפט המיוחד בשנת 1976, והוא נבחר בבחירה הראשונה על ידי השיקגו בולס. גילמור לא השתמש באותו כוח כמו שהוא היה ב-ABA, ולאחר 4 בחירות למשחק האולסטאר בחמש עונות סולידיות בשיקגו, גילמור הועבר לסן אנטוניו ספרס בשנת 1983. גילמור נבחר פעמיים נוספות למשחק האולסטאר בזמן תקופתו בסן אנטוניו. הוא הצטרף מחדש לבולס לחלק מעונת 1988, לפני שסיים את הקריירה שלו ב-NBA עם הבוסטון סלטיקס בשנת 1988.
גילמור שיחק את עונת 1988–1989 עם פורטיטודו בולוניה מהליגה האיטלקית, שם הוא השיג ממוצעים של 12.3 נקודות ו-11.0 ריבאונדים ונבחר לקבוצת האולסטאר האירופית.

הישגים ב-NBA

גילמור שיחק בסך הכל בשישה משחקי אולסטאר ב-NBA. הוא הוביל את ה-NBA באחוזים מהשדה בארבע עונות רצופות, כולל שיא קריירה של 67% בעונת 1980–1981 - האחוז השלישי בגובהו בהיסטוריה של ה-NBA.

היכל התהילה

גילמור נבחר להיכל התהילה של הכדורסל על שם ג'יימס נייסמית' בשנת 2011.
העלות הגבוהה של חנייה בחינם

ביקורות

העלות הגבוהה של חנייה בחינם קיבל לרוב ביקורות חיובית. מבקרים לרוב מצאו את הספר מקיף ומעשי עבור מתכננים אך גם ארוך מדי וחסר פתרונות פוליטיים להתמודדות עם בעיות תכנון החנייה. בביקורת שערך ד"ר דייוויד לוינסון, פרופסור מאוניברסיטת מינסוטה, נכתב כי "אי אפשר לחלוק על רבים מהפתרונות המוצגים ככאלו שיש להם תפקיד במקומות עם צפיפות גבוהה, מסוג המקומות שהמתכננים מעדיפים. עם זאת, ברוב המקומות בארצות הברית יש מצאי חנייה כזה גדול שייקח עוד עשורים עד שפתרונות אלו יהיו רלוונטיים עבורם."
בביקורת בכתב העת Journal of Urban Design נכתב כי "זה ספר יוצא דופן. כותרת תיאור מתאימה תהיה 'כל מה שבאמת רצית לדעת על חנייה אך פחדת לשאול!' זה ספר ארוך מאוד על מרכיב קטן מהסביבה הבנויה."
בביקורת שפורסמה בכתב העת Journal of Planning Education and Research נכתב כי "הספר הזה, בן למעלה מ-600 עמודים, מאיים ממש" אך גם ציין ש"חנייה היא נושא מעניין ומאוד חשוב." עוד נאמר כי הפתרונות של שופ "אופטימיים מדי ביחס לישימותם הפוליטית, [אבל] נראה ששוה לנסותם."

השפעת הספר

באפריל 2018 יצא לאור ספר ההמשך, "החנייה והעיר" (Parking and the City), שבו סוקר שופ את ההתקדמות שעשו ערים באימוץ שלושת הצעדים המרכזיים שעליהם המליץ בספר "העלות הגבוהה של חנייה בחינם". בשנת 2011 החל לפעול בעיר סן פרנסיסקו פרויקט SFpark שהמרכיב המרכזי הוא מחירי חנייה משתנים על פי אזור ושעה ונקבעים על פי הביקוש ומכוונים כך שבכל רחוב, בכל זמן, שיעור התפוסה יעמוד על כ-80 אחוזים. כבר בתקופת הפיילוט דווח על ירידה במחירי החנייה הממוצעים, זמינות גבוהה יותר של חנייה, מציאת חנייה בצורה קלה יותר, ירידה ברמות זיהום האוויר וירידה בנסועת כלי רכב.
יחיאל צ'לנוב

השנים הראשונות

יחיאל צ'לנוב נולד למשפחה חסידית בעיר קרמנצ'וג שבפלך פולטבה, אז בתחום המושב של האימפריה הרוסית. בשנת 1876 עבר למוסקבה והתחיל לימודי רפואה באוניברסיטת מוסקבה, שאותם סיים בשנת 1888. בזמן לימודיו התקרב לתנועות מהפכניות ברוסיה, והחל להתעניין ברעיונות הנרודניקים. לאחר סיום לימודיו החל קריירה רפואית במוסקבה.

פעילותו הציונית הראשונית

בעקבות הפוגרומים של שנת 1881 ("הסופות בנגב") עזב את החוגים המהפכניים הרוסיים והתקרב ל"חובבי ציון". ביחד עם אוסישקין הקים חוג ציוני ראשון במוסקבה, ולאחר מכן הקים בשנת 1884 ביחד עם הרב יעקב מזא"ה ופסח מרק את אגודת "בני ציון". בשנת 1897 השתתף בקונגרס הציוני הראשון בבזל, והצטרף לתנועה הציונית.

מנהיג ציוני רוסיה

בשנת 1902 היה יושב ראש קונגרס מינסק. בקונגרס הציוני השישי ("קונגרס הבוכים") בשנת 1903 הנהיג את הסיעה של הציונים הרוסיים שהתנגדה לתוכנית אוגנדה ויחד עם 128 חברי הקונגרס עזב את המליאה כמחאה על קבלת התוכנית. כנגד התוכנית כתב צ'לנוב מספר מאמרים בשם הכולל: "ציון ואפריקה". יחיאל שימש יושב ראש הקונגרס ה-3 של ציוני רוסיה בהלסינקי בשנים 1905–1907. התוכנית העיקרית שנידונה שם הייתה גיוס משאבים לרכישת קרקעות בארץ ישראל.

בתפקידים ציוניים בכירים

בקונגרסים הציוניים הכללים נבחר צ'לנוב כחבר אוצר התיישבות היהודים וכחבר בקרן קיימת לישראל. מתוקף תפקידו החדש ביקר בשנים 1907–1909 בארץ ישראל ורכש אדמות ליד כנרת, במקום בו הוקם היישוב החקלאי מגדל. בשנים הבאות השקיע את מאמציו בכתיבה על נושאי חינוך ופיתוח הציונות בעתיד, וכן המשיך בכתיבת מאמרים כנגד תוכנית אוגנדה. ב-1911 עבר לברלין, שהפכה למרכזה הקבוע של התנועה הציונית עד שנת 1921 ומד בראש חברת "גאולת הארץ" שהקים אוטו ורבורג. ב-1911 נבחר לוועד הפועל של הקונגרס הציוני, שהיה הגוף בעל הסמכויות הגדולות ביותר בקונגרס. באותה שנה, האגודה "שארית ישראל" ממוסקבה, שהוא היה אחד מראשיה רכשה את אדמת הכפר הערבי ג'ממה בנגב הצפוני, והקימה על שטחה את חוות רוחמה. במסגרת תפקידו השתתף ב-1912 בחנוכת הטכניון בחיפה. 
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה עבר יחד עם ההנהלה הציונית ל-קופנהגן, ומשם ל-לונדון, בה שותף בפעולתם המדינית של ד"ר חיים ויצמן ו-נחום סוקולוב.

קו מדיניות בשנותיו האחרונות

צ'לנוב דגל בקו שעל התנועה הציונית להישאר נייטראלית במלחמה ולא להתערב לטובת אף צד. הוא התנגד נמרצות להקמת הוועדה לענייני המזרח על ידי ציוני גרמניה, שכן זה היה עלול להביא לדעתו לאנטישמיות ברוסיה. הוא התנגד ליוזמה של זאב ז'בוטינסקי להקמת גדודים עבריים בתמיכת בריטניה, וכן ליוזמתם של חיים ויצמן ונחום סוקולוב לגיוס התמיכה היהודית באימפריה הבריטית. צ'לנוב קיבל בקור רוח את הצהרת בלפור (1917), והתנגד לתהלוכות שמחה בעקבותיה.

קונגרס ציוני רוסיה ב-1917

לאחר מהפכת פברואר נהפכו כל המפלגות ברוסיה חוקיות, ובין 24 ל-31 במאי התקיים הקונגרס הכללי של כל ציוני רוסיה, ששם יוצגו המפלגות עם כל המצעים האפשריים. המפלגות הגיעו להסכמה על קוי מדיניות במצב החדש.
במהלך אחת משליחויותיו למען התנועה הציונית בלונדון בשנת 1918 נפטר יחיאל צ'לנוב מדלקת ראות בעקבות סיבוכים של השפעת הספרדית, בן 54 במותו.
הותיר אחריו אשה, רבקה, שעלתה לארץ ישראל ב-1922 עם שני בניה (זאב ובנימין) ובתה הד"ר פני צ'לנוב-קריגר שנישאה לד"ר משה קריגר.
שרידיו הועלו לישראל בשנת 1961, והוא נקבר בבית הקברות טרומפלדור.

הנצחתו

המושב תלמי יחיאל בדרום הוקם על שמו. בערים רבות בארץ קרואים על שמו רחובות, בהן בירושלים, בתל אביב, בחיפה, בפתח תקווה, בחולון ובראשון לציון.