התחרדות

התחרדות היא גידול במספר היחסי של חרדים באוכלוסייה מסוימת (בשכונה, בעיר, במדינה וכדומה). התחרדות משמשת גם לתיאור אימוץ אורח חיים חרדי על ידי מי שלא היה חרדי.

דמוגרפיה

שיעורם של החרדים באוכלוסייה נמצא במגמת עלייה מתמשכת, וזו מוסברת בשיעורי פריון גבוהים בקרב חרדים (גבוהים יותר משל קבוצות הלא חרדים בישראל, בפילוח לפי דת ומידת דתיות), וכן על ידי הצטרפות חוזרים בתשובה לציבור החרדי. בשנת 2009 נאמד מספר החרדים בישראל בכ-750,000 - כ-10 אחוזים מהאוכלוסייה. לפי הסקר החברתי של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לשנת 2009, 22% מהחרדים מגדירים עצמם חוזרים בתשובה ו-33% מהחרדים דיווחו שגדלו בבתים שאינם חרדים.
ירושלים היא אחת הערים המרכזיות שבהן מגמת התחרדות מתמשכת. על פי דו"ח שפרסם מכון ירושלים למחקרי מדיניות, בשנת הלימודים תשע"ח היוו התלמידים החרדים 62% מכלל התלמידים היהודיים בעיר. בבחירות לכנסת ה-22, בספטמבר 2019, קיבלה לראשונה מפלגה חרדית את מספר הקולות הרבים ביותר בעיר - יהדות התורה, עם 24.9% מהקולות (אחריה הליכוד עם 23% וש"ס עם 16%).
בתחילת שנות השמונים היה שיעור הפריון בקרב נשים חרדיות סביב 5.6, אך מאז טיפס ועלה עד כדי 7.5-7.6 בשנת 2002. מאז נמצא הפריון בירידה, אך הוא נותר עדיין גבוה ובשנת 2009 עמד על 6.5 לעומת כ-3 בכלל האוכלוסייה. שיעורי הפריון ההשוואתיים באוכלוסייה היהודית שאינה חרדית הם 2.4 ובאוכלוסייה הערבית 3.5.
לפי אומדן האוכלוסייה החרדית לשנת 2009, כ-59 אחוזים (441 אלף) הם צעירים עד גיל 19 (בהשוואה לכ-35 אחוז באוכלוסייה כולה).
על פי התחזית של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, ולפי הנחת אפס הגירה והנחות נוספות בטווח הביניים, שיעור החרדים יעמוד ב-2034 על כ-17 אחוזים, ובשנת 2054 על יותר מ-24 אחוזים.

תגובות למגמת ההתחרדות

בקרב ציבורים לא-חרדים, בעיקר חילונים, אך גם מסורתיים ודתיים, ניתן למצוא חשש מהתחרדות של אזורי המגורים שלהם, עקב פערים גדולים בסגנון החיים והחשש שרוב חרדי באזור מסוים יביא לשינוי אופיו ולכפייה דתית. לעיתים קרובות, באזורים שבהם קיימת התחרדות או שיש בהם חשש מפניה, ישנם תושבים המנסים למנוע הקמת מוסדות חינוך חרדיים או שכונות מגורים חרדיות.
מפלגות פוליטיות חילוניות אף הובילו קמפייני בחירות בסיסמת "לעצור את ההתחרדות", למשל מרצ בבחירות המוניציפליות בירושלים ב-2008 וב-2013. חרדים האשימו מובילי קמפיינים נגד התחרדות של ערים ושכונות בהסתה ובגזענות כנגד חרדים תוך ציטוט של השימוש שעושים מתנגדי ההתחרדות בטרמינולוגיה של מלחמה, כיבוש וכדומה. הקמפיין של מרצ בירושלים ב-2013 עורר ביקורת גם מצד מפלגות שחברו לריצה, כמו מפלגת העבודה והתנועה הירוקה.

מחוץ לישראל

גידול מואץ של אוכלוסייה חרדית מתרחש גם בארצות הברית. היישוב קריית יואל, מובלעת המנוהלת על ידי חסידות סאטמר בתוך העיירה מונרו שבמדינת ניו יורק, היה מוקד למספר חיכוכים: ב-1994, בתיק שהגיע עד בית-המשפט העליון, נפסק כי יצירת מחוז חינוכי עבור הקריה היוותה תמיכה שלא כדין בדת מסוימת, ומאז שלהי 2014 מתנהל מאבק סביב רצון הסאטמרים להרחיב את השטחים בבעלותם, עקב הגידול המהיר במספריהם. תושבים במונרו טוענים כי העירייה אינה מייצגת אותם ונבחרה על ידי גוש הקולות בקרית יואל. בברוקלין הביאה התפוצצות האוכלוסין בשכונות החרדיות לגלישה לאזורים שמחוץ להם ולחיכוכים משפטיים בנושאים כמו קוי תחבורה ציבורית עם הפרדה בין נשים לגברים ודרישה בבריכות עירוניות לשעות לנשים בלבד עם מצילה. במחוז הבית-ספרי מזרח רמאפו מתנהל מאבק משפטי בטענה שהחסידים המקומיים, השולטים בוועדות העירוניות, מוכרים נכסים של רשת החינוך הציבורית כדי לממן ישיבות פרטיות.
הצמיחה המואצת של המובלעות החרדיות בבריטניה הביא לחיכוכים בסטמפורד היל, הגדולה שבהן. מחאה דומה קמה מצד תושבים באוטרמון, אחד מפרברי מונטריאול שבקנדה, בו קיימת אותה תופעה.