google/wiki40b huggingface dataset:
דורית ראשוני

דורית ראשוני-מנדיל (1963 – ינואר 2018) הייתה ציירת, אמנית ועיתונאית ישראלית.

ביוגרפיה

גדלה ברמת השרון. בצה"ל שירתה בבטאון חיל האוויר בזמן מלחמת לבנון הראשונה. לאחר שיחרורה למדה צילום בקמרה אובסקורה, עיצוב אופנה במכללת שנקר, סוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת תל אביב. במקביל ללימודיה עבדה בעיתונאות ופירסמה מאמרים רבים, בעיקר ברשת שוקן.
ציוריה נעשו בטכניקות שונות. בעשור האחרון ציירה בעיקר גוף נשי. בתערוכה בשם "נשים-קריירה-עסקים ופוליטיקה", הציגה עשרים ושישה פורטרטים של חברות כנסת ונשים מובילות בכלכלה הישראלית. התערוכה הוצגה בקניון עזריאלי ובלובי הכניסה של בית עיריית תל אביב. בין הפורטרטים המצוירים, נמצאות ציפי לבני, רונית רפאל, דליה איציק ועוד.
בשנותיה האחרונות חייתה ברעננה ולימדה ציור וכתיבה יוצרת, איירה ספרים וכתבה ביוגרפיות. היא נלחמה במחלת סרטן השד מאז שנת 2007, ונפטרה בינואר 2018.
הנדסת מזון

הנדסת מזון מתייחסת להנדסה של מרכיבי ייצור ועיבוד מזון. הנדסת מזון כוללת גם יישום של עקרונות של הנדסה חקלאית והנדסה כימית על רכיבי מזון. יש לציין שהנדסה גנטית של צמחים ובעלי חיים אינה חלק מעבודתו של מהנדס המזון.

אגף שרותי המזון והתזונה במשרד הבריאות

במשרד הבריאות ישנו אגף מיוחד הנקרא שרותי המזון והתזונה- מזון. תפקיד האגף הוא שמירת בריאות הציבור על ידי פיקוח על יצור של מפעלי מזון המוגדרים בחוק בישראל (בין היתר תוספי תזונה, תוסף מזון, מזון תינוקות ושתייה אלכוהולית), רישוי, יבוא ובטיחות מזון . באגף ישנם מספר תפקידים, שתפקיד השטח נקרא מרכז פיקוח על המזון (שבו יכול לעסוק רק אדם בעל תעודה בתחום כגון מהנדס מזון, טכנולוג מזון, כימאי או איש בריאות הציבור). תפקיד מרכז הפיקוח הוא : פיקוח ישיר על היבוא בנמלים ומעברי הגבול כולל חומר הגלם המגיע לתעשיית המזון (אישורי יבוא, אנליזות, מפרטים, אישורי היגיינה, אישורי וטרינריה, הצהרות, רשומון, ניירות הרישום הרציף וכל מסמך הקשור לבריאות הציבור על פי נוהל משרד הבריאות), רישוי עסקי מזון וכמובן פיקוח על יצור המזון הכולל התאמה של המוצר מן קבלת חומר הגלם ועד המוצר המוגמר בהתאם לתקנים, תקנות והפקודות המחויבים בחוק בישראל.
במסגרת התפקיד מרכזי הפיקוח נעזרים בידע ממהנדסי מזון בכירים יותר במטה הארצי בתל אביב, טוקסיקולוגים, ווטרינרים, רופאים, אנשי תעשיית מזון, אנשי איכות ודיאטנים. 
אחד התפקידים של מרכזי הפיקוח הוא מתן רישיון יצרן שנתי למפעל על ידי ביקורת שנתית אחת ויותר שבסופה אמור לקבל המפעל את רישיון היצרן על פי התמחותו המוגדרת בחוק. בתהליך נבדקת רמת בטיחות המזון, תנאי סניטציה והיגיינה, טיב חומרי הגלם, סימון מזון, בטיחות האריזה למזון, הסמכות (כגון: GMP ,IS0 9001:2008 ,ISO 22000 ,HACCP), שרשרת האספקה, מסייע יצור (חומרים שבאים במגע עם המזון אך לא אמורים להיות חלק מהרכיבים), ניירות רישום רציף לקירור, תוכניות בקרה ודגימה של היצור, שימוש נכון בתוספי מזון ובעצם כל פרמטר הקשור ליצור המזון. 
הנדסת מזון כוללת תחומים רבים. בטכניון ובאורט בראודה בכרמיאל ניתן ללמוד הנדסת מזון בחוג להנדסת מזון וביוטכנולוגיה כתואר ראשון ולימודים מתקדמים בתחום זה (חלק גדול מתוכנית הלימודים חופף למדעי המזון). במכללת תל חי ניתן ללמוד הנדסאי כימיה בהתמחות מזון.
אביב חדד

קריירה

חדד החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב. בשנים 2003–2007 הושאל לשלוש קבוצות שונות מהליגה הלאומית: מכבי קריית גת, הפועל רמת השרון והפועל אשקלון. בתחילת עונת 2007/2008 חזר חדד למועדון נעוריו ואף שותף בשלושה משחקים בגביע הטוטו, אך לקראת סוף חלון העברות של קיץ 2007 הוא הושאל להכח עמידר רמת גן, עמה הצליח לעלות לליגת העל. בעונה שלאחר מכן לא הצליח לסייע לקבוצה להישאר בליגת העל, ולאחר ירידתה לליגה הלאומית עזב את הקבוצה.
בתחילת עונת 2009/2010 עבר חדד לבני יהודה תל אביב, במדיה שיחק שש וחצי שנים. בתום עונת 2013/2014 ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית, אך לאחר עונה אחת חזר עם הקבוצה לליגת העל. בינואר 2016 שוחרר מבני יהודה וחתם בהפועל בני לוד מהליגה הלאומית, במדיה שיחק עד תום העונה.
ב-21 ביוני 2016 חתם חדד בעירוני נשר, במדיה שיחק בעונת 2016/2017. ב-3 ביולי 2017 חזר חדד לקדנציה שנייה בהכח עמידר רמת גן בליגה א' צפון, אך כעבור שלושה חודשים חתם בהפועל אום אל-פחם מליגה א' דרום.
ב-7 ביוני 2018 חתם חדד במכבי עירוני אשדוד, אך שוחרר מהקבוצה עוד לפני תחילת העונה. ב-4 בספטמבר 2018 חדד חתם בהפועל הוד השרון מליגה ב', אך כעבור חודשיים עבר להפועל שפרעם מליגה א' צפון, ממנה עבר כעבור חודש להפועל בני זלפה מאותה הליגה.
בקיץ 2019 חתם חדד בקבוצת שמשון בני טייבה מליגה ב'.
ז'וזף מיניירה

ז'וזף מיניירה (בצרפתית: Joseph Migneret; ‏1888–1949), חסיד אומות העולם מצרפת.

פעילותו בתקופת השואה

מיניירה היה מורה בבית הספר היסודי הוספיטלייה סן ז'רבה (צר') בפריס משנת 1920, ומנהל בית הספר משנת 1937. בית הספר שכן באזור שנודע בתור הרובע היהודי, ה"פלעצל" (Pletzl), מקום משכנם של מהגרים יהודים ממזרח אירופה.
החל בקיץ 1942, בתקופת גירוש היהודים מפריז, גורשו רבים מתושבי האזור היהודים לאושוויץ ורובם המוחלט נרצחו. ביניהם היו 165 מתלמידי בית הספר הוספיטלייה סן ז'רבה. הילדים הופרדו מהוריהם, רוכזו במחנות ריכוז באזור פריז, בעיקר במחנה הריכוז דראנסי ומשם נשלחו לאושוויץ.
בעקבות גירוש הילדים היהודים, התרוקן בית הספר מתלמידיו והוא חדל לפעול. הורים לילדים שלמדו בבית הספר, וצעירים שהיו בוגרי בית הספר, פנו לז'וזף מיניירה בבקשת עזרה. מיניירה החל לפעול במחתרת שסיפקה ליהודים מסמכים מזויפים וסייעה להם לברוח ולהתחבא. בין היתר הסתיר בני משפחה אחת בביתו.

הנצחתו

בשנת 1990 הוכר ז'וזף מיניירה על ידי יד ושם בתור חסיד אומות העולם.
דלק אנרגיה

היסטוריה

חברת "דלק מערכות אנרגיה בע"מ" נוסדה ב-1 בספטמבר 1981 תחת השם "דלק חיפושי נפט בע"מ". באוגוסט 1982 חתמה על הסכם, לפיו רכשה "דלק חיפושי נפט" מחברת ""דלק" חברת הדלק הישראלית" 75 אחוז מן האינטרסים בתחום חיפושי הנפט בישראל שהיו ל"דלק" באותו תאריך, במחיר של 130 אלף דולר. בהתאם להסכם,תהיה חברת ‭ "'‬דלק" זכאית לתמלוגי-על, בשיעור חמישה אחוזים מתפוקת נפט או גז, אם תהיה כזו בכמות מסחרית בשטחים שקנתה "דלק חיפושי נפט". ‬באותו חודש גם הנפיקה לראשונה את מניותיה בבורסה בתל אביב וגייסה 4 מיליון דולר. רישיונות החיפוש שהעבירה "דלק" ל"דלק חיפושי נפט" כללו את רישיון גזר, רישיון רמלה, רישיון גדרה, רישיון ניר-יצחק ,רישיון קרן (מדרום לרצועת עזה‭ ,(‬רישיון אמציהו (בדרום ים חמלח‭,(‬ רישיון סעד, רישיון כנרת, רישיון בתרים (מצפון מזרח לבאר־שבע) רישיון עמק הירדן והרשאת עזה. בשנת 1983 השתתפה ב־15 קידוחים. רק בשלושה מהם נמצאו סימנים, או הערכות לאפשרות הפקה מסחרית.
בשנת 1996 שינתה החברה את שמה לשמה הנוכחי.
עם הקמתה עסקה החברה בחיפושי נפט וגז טבעי ובהפקתם בישראל, ובשנת 2001 החלה לראשונה לפעול בחו"ל על ידי רכישת אחזקות בפרויקט חיפושי נפט בוייטנאם.
בין השנים 2008-2001 הרחיבה החברה את פעילותה בחו"ל על ידי רכישת נכסים וזכויות חיפוש של נפט וגז בקפריסין, ברוסיה, בוייטנאם, בדרום ארצות הברית, בגינאה ביסאו ובים הצפוני.
במהלך שנת 2009, עקב החלטת מדיניות של החברה למקד את פעילותה בנכסיה שבישראל, מכרה דלק אנרגיה את רוב נכסיה וזכויותיה בעסקי נפט וגז בחו"ל. בין השנים 2011-2010 מכרה החברה את נכסיה וזכויותיה שבארצות הברית, וב-2013 מכרה את נכסיה וזכויותיה שברוסיה ובים הצפוני. עם תום סדרת המכירות, נותרו בידי דלק אנרגיה נכסים וזכויות חיפוש בישראל ובקפריסין בלבד.
באוקטובר 2018 השלימה קבוצת דלק את מחיקת מניות דלק אנרגיה מהמסחר בבורסה, לאחר שרכשה את החזקות הציבור (11.8%) בה תמורת כ-1.11 מיליארד שקל. העסקה בוצעה בדרך של הצעת רכש מלאה, שזכתה להיענות הנדרשת מקרב הציבור, וכללה תמורה במזומן, במניות קבוצת דלק וביחידות השתתפות של דלק קידוחים. אחר כך ביצעה גם פירעון מוקדם לאיגרות החוב של החברה.
הנס החכם

אפקט הנס החכם

אפקט הנס החכם הוא מקרה פרטי של נבואה המגשימה את עצמה המתאר מצב בו ציפיותיו של חוקר, או של גורם חיצוני כלשהו, משפיעות על ביצועי הנחקר, מבלי שהחוקר יהיה מודע להשפעה זו. לנטרול תופעה זו חשיבות רבה במחקרים על בני אדם ועל בעלי חיים.

חקר בני אדם

כפי שהראו ניסוייו האחרונים של פונגסט, אפקט הנס החכם עשוי להשפיע על ניסויים שבהם נבדקים בני אדם. מסיבה זו ננקטים צעדים מיוחדים למניעתו בניסויים בחקר התפיסה, בפסיכולוגיה קוגניטיבית, בפסיכולוגיה חברתית, בחינוך וגם ברפואה. השיטה למניעתו תהיה בדרך כלל ביצוע ניסויים כפולי סמיות (double-blind experiments), שבהם לא החוקר ולא הנחקר יודעים האם הנחקר שייך לקבוצת הניסוי או לקבוצת הביקורת, אלא רק בתום המבחנים (ראו גם: אפקט הפלסבו). דרך נוספת היא שימוש במחשבים ובמערכות מדידה מכניות להנחיית ביצועי הנחקר - מערכות שכמובן אינן יכולות לתת "סימנים" לא מודעים לנחקר.
נורוללה ברק

ביוגרפיה

נולד בשנת 1906 באיסטנבול וגדל בעיר בזאת תחת השם נורוללה ג'מאל Nurulla Cemal. בילדותו חונך על ידי אומנות צרפתיות.
למד בבית ספר יסודי בהייבלי אדה, אחר לימודי ביניים בנישאנטשי והשלים את לימודי התיכון בבית הספר התיכון בגלאטסראיי '. לאחר מכן למד בבית הספר לאמנות (Sanayi-i Nefise) באיסטנבול בכיתות (סטודיו) של איברהים צ'איל וחיכּמת אונאט. את שם המשפחה ברק אימץ בעת הנהגת שמות משפחה על ידי השלטון החדש הרפובליקני.
בין השנים 1924–1928 למד בבית הספר לאמנויות יפות בפריז, שבו היה תלמידו של הצייר הנאו-אימפרסיוניסטי ארנסט לוראן.
בשובו למולדת, בשנת 1929 הקים, לפי דגם צרפתי, יחד עם קבוצת עמיתים, את אגודת הציירים והפסלים העצמאיים בטורקיה.
שוב בצרפת, ב-1932, השתלם ברק בסטודיו של אנדרה ל'אוט ופרנאן לז'ה. לאחר מכן, יחד עם הציירים עבידין דינו, אליף נאג'י, זכי פאיק איזר, ג'מאל טולו ועם הפסל זיהטי מירידולו, ייסד בטורקיה קבוצת אמנים אוונגארדיסטית בשם "הקבוצה ד" (D Grubu).‏ ששאפה לעידוד האמנות המודרנית הטורקית. הקבוצה ד קראה לעצמה "פוסט-קוביסטית" והייתה פתוחה לכל המגמות האמנותיות המודרניות פרט לאימפרסיוניזם. עם זאת הייתה מושפעת בעיקר על ידי הקוביזם, הקונסטרוקטיביזם והאקספרסיוניזם.
בין השנים 1936–1940 הצייר הצרפתי לאופולד לוי, שנקרא על ידי הממשלה הטורקית לנהל ולבצע רפורמה באקדמיה לאמנויות באיסטיבנול, בחר בנורוללה ברק לאחד מעוזריו הראשיים.

החל משנת 1939 לימד ברק כפרופסור באקדמיה לאמנויות באיסטנבול. מאוחר יותר, בין השנים 1962–1969 היה למנהל המוזיאון לציור ולפיסול באיסטנבול.
נורוללה ברק חינך דור שלם של אמנים ואינטלקטואלים טורקים, ביניהם ארסוי אורחאן, לוונט אקאילי, עבודורחמן אזטופראק, גינגר טאנר, בינצ'ר ארימז, אייטן יטחש דוגו, הציירת הקפריסאית אילין ארק, אינג'י ארטוג, זדאן בזאיש, הפסיכולוגית בגלאן ביראנד טו (ג)רול ואחרים.
הוא עזר באיגון תערוכות בינלאומיות של אמנות טורקית ויחד עם סואוט קמאל יטקין ייסד את הסניף הטורקי של איגוד מבקרי האמנות הבינלאומי.
ציוריו הוצגו בתערוכות רבות בטורקיה, כמו כן בבוקרשט, סופיה, בודפשט, פראג, הלסינקי, לנינגרד, מוסקבה, באקו, קראצ'י, טהרן, תוניס, אלג'יר, פריז, בריסל, סטרסבורג, ובביינאלות בוונציה ובסן פאולו.
נורוללה ברק ידוע בארצו גם כמחבר ספרים על ההיסטוריה והתאוריה של האמנות.
קאת (צמח)

מקור השם

מקור השם הוא בערבית - قات - קאת. בחלק מהדיאלקטים של הערבית המדוברת, בעיקר במרכז וצפון תימן כמו באזור צנעא, צעדה וד'מאר נהגית הקו"ף הנחצית כגימ"ל סותמת, ומכאן ההגייה הרווחת גת. שם החומר הפעיל בצמח וכן שמו המדעי, מקורם בשם הערבי "קאת".
בקרן אפריקה באתיופיה ובסומליה הוא נקרא צ'את, במזרח אפריקה - מירה, באוגנדה - מוסיטאט ובסוואהילית - מלונגה. שמות נוספים באפריקה ובאסיה: Tohat, Catha, Gat, Ciad, Tschat, Mustsawari.
לדעת הרב יצחק רצאבי, השם "קאת" מצוי בתרגום המיוחס ליונתן בן עוזיאל בבראשית כ"ב ג' ("ויבקע עצי עולה"): "וקטע קיסין דקיתא ותאנתא ודקלא דחזיין לעלתא". לדעת אחד מחכמי תימן שכתב את פירוש המרגלית על מדרש הגדול בשנת 1580, הקאת הוא ה"קניא" שנזכר בתלמוד הבבלי (מסכת ברכות, דף נ"ו, עמוד ב').

מאפייני הצמח

ישנם שני זנים עיקריים של קאת: האדום והלבן. שיח הקאת הוא ירוק-עד ועשוי להגיע לגובה של 3 מטר. הצמח דורש השקיה מרובה וכמעט ואינו פגיע למזיקים ולמחלות, למעט קימחון. תפוצתו המקורית של הצמח היא במזרח אפריקה (אתיופיה) ובחצי האי ערב (בעיקר בתימן ועומאן).
טראק רובינסון

נעורים ומכללות

רובינסון נולד וגדל בעיר ג'קסונוויל שבפלורידה. בין השנים 1970–1974 למד באוניברסיטת המדינה של טנסי, ובארבע עונותיו כשחקן קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה רשם ממוצעים של 20.3 נקודות ו-13.5 ריבאונדים למשחק. בעונתו השלישית, בה ממוצעיו הגיעו ל-25.7 נקודות ו-17.6 ריבאונדים למשחק, הוביל את קבוצתו למעמד גמר הדרג השני בליגת ה-NCAA‏ (NCAA Division II Championship).

קריירה ב-NBA

בדראפט ה-NBA לשנת 1974 נלקח רובינסון בבחירה ה-22 על ידי קבוצת וושינגטון בולטס. בעונת הרוקי שימש כמחליפם מהספסל של שחקני האולסטאר וס אנסלד ואלווין הייז, ועזר לקבוצתו להעפיל לגמר ה-NBA בו הפסידה לגולדן סטייט ווריורס. בעונתו השלישית בוושינגטון שדרג את תפוקתו הממוצעת ל-16.0 נקודות ו-8.9 ריבאונדים למשחק, אך בעקבות עומס בקו הקדמי של הקבוצה נשלח באמצע העונה לאטלנטה הוקס, בתמורה לרכז טום הנדרסון. כשחקן ההוקס רשם רובינסון שיפור נוסף עם ממוצעים של 22.4 נקודות ו-12.8 ריבאונדים למשחק עד סוף העונה, שבסיומה עזב את הקבוצה.
לקראת עונת 1977/1978 חתם על חוזה בניו אורלינס ג'אז, במדיה רשם את עונתו הטובה בקריירה עם ממוצעי שיא של 22.7 נקודות ו-15.7 ריבאונדים למשחק. באותה עונה השתתף במשחק האולסטאר ונבחר לחמישייה הראשונה של העונה לאחר שהוביל את כל שחקני הליגה בממוצעי דקות למשחק (44.4) וריבאונדים למשחק (15.7). בעונה העוקבת המשיך רובינסון להציג יכולת גבוהה לצד כוכב הקבוצה פיט מרוויץ', אך באמצע העונה נשלח בטרייד לפיניקס סאנס לאחר שהג'אז צירפו את הפאוור פורוורד ספנסר הייווד. בחציה השני של העונה קלע 16 נקודות בממוצע למשחק ועזר לפיניקס להעפיל לגמר המערב, בו הפסידה לסיאטל סופרסוניקס בתוצאה 3–4. בשלוש העונות הבאות התבסס כחלק משלד הקבוצה המוביל בפיניקס, לצד וולטר דייוויס, אלבן אדמס ופול וסטפאל (ולאחר מכן דניס ג'ונסון), והעפיל עם הסאנס לשלב חצי גמר המערב במשך שלוש עונות רצופות (1980–1982). 
לאחר שלוש וחצי עונות בפיניקס, במהלכן העמיד ממוצעים של 18.1 נקודות ו-9.5 ריבאונדים למשחק, נשלח בטרייד לניו יורק ניקס בתמורה למוריס לוקאס. בניו יורק חזר רובינסון לשחק תחת המאמן יובי בראון, אשר אימן אותו באטלנטה, אך בשתי עונותיו כשחקן הניקס צנחה תפוקתו לכ-10 נקודות ו-8 ריבאונדים למשחק, ולאחר שני משחקים בעונת 1984/1985 פרש ממשחק, בגיל 33.
בעונת 2008/2009 שימש כסקאוט עבור קבוצת וושינגטון ויזארדס, ולאחר מכן שימש כעוזר מאמן בסקרמנטו קינגס.
מרדכי כלפון

קורות חיים

כלפון נולד בחיפה למשפחת רבנים, שעלתה לארץ ב-1860 מהעיר תטואן שבמרוקו הספרדית. הוא התעוור בגיל צעיר, ולמד בבית חינוך עיוורים בירושלים. כלפון למד מוזיקה קלאסית אצל מורי בית החינוך, רפאל מזרחי ושמואל בכר, ובמקביל למד חזנות מן החזן משה ויטאל, תלמידו המובהק של החזן יצחק אלגזי מטורקיה. כן למד נגינה בעוּד, תורת המקאמים והלחנה, אצל עזרא אהרון, מנהלה הראשון של התזמורת המזרחית של קול ישראל.
נפטר בירושלים בל"ג בעומר ה׳תשמ"א (מאי 1981), בגיל 54. שיריו מושרים גם כיום - בבתי הכנסת, במקהלות, כשירי שבת - ואף מוקלטים בביצועים חדשים.
אב-סבו היה הרב אברהם רפאל כלפון, וסבו היה הרב ימין כלפון.

יצירתו המוזיקלית

פעילותו המוזיקלית של כלפון הייתה מגוונת: חזנות, הלחנה, נגינה בעוד, הוראת תורת המקאמים וניהול מוזיקלי של מקהלות. בשנות ה-50 הקים את מקהלת הילדים "חפץ חיים" שחבריה היו תלמידי בית היתומים "חפץ חיים" בירושלים.

חזנות

כלפון ידע למעלה מ-50 מקאמים בסגנון הספרדי-ירושלמי. תלמידיו ומוקיריו הגיעו כל שבת לבית הכנסת של עולי בורסה כדי לשמוע את תפילתו, שאופיינה במעברים מרובים בין מקאמים - עד 17 מעברים בברכת כוהנים אחת. תפילות הימים הנוראים בהן לקח חלק כחזן נודעו בייחודן בזכות לחניו המקוריים לקטעי תפילה, ביניהם "אבינו מלכנו" ו"שיחו לאימי".
כחזן שידע לנגן בעוּד והכיר את תורת המקאמים על בוריה, משך כלפון חזנים רבים שבאו לשמוע אותו וללמוד ממנו את רזי המוזיקה הספרדית-ירושלמית, ביניהם משה נר-גאון, מוני טבעוני, יעקב כהן, מאיר לוי, יגאל בן חיים, שלמה דוויק, ישראל אבידני, שלמה שמר, שלמה ברהום ויחיאל נהרי.

מחקר והנצחה

פרופ' אדית (אסתר) גרזון-קיוי הקליטה את כלפון. ההקלטות כוללות קטעי חזנות, קריאה בפרשת השבוע, במגילת אסתר ובמגילת רות, ושירת פיוטים. הן מצויות בפונותיקה הלאומית, בקול ישראל ובמכון רננות לחזנות.
באקדמיה למוזיקה בירושלים נערכו כמה עבודות מחקר על כלפון. המחקר האחרון נערך בשנת 2010 במוסררה בית הספר הרב תחומי לאמנות וחברה ע"ש נגר, בסיוע קרן יצחק בן צבי.
משפט נושירו-ורשבסקי

באנליזה מרוכבת, משפט נושירו-ורשבסקי (Noshiro–Warschawski theorem) (לעיתים קריטריון נושירו-ורשבסקי) נותן תנאי מספיק להיותה של פונקציה הולומורפית אוניוולנטית, כלומר גם חד חד ערכית, בתחום הגדרתה. ממנו נובע משפט אלכסנדר (Alexander), המדבר על פונקציות אוניוולנטיות בעיגול היחידה. המשפט נקרא על שמם של המתמטיקאים סטפן ורשבסקי ונושירו.

ניסוח

תהי  פונקציה הולומורפית בתחום קמור . המשפט קובע כי אם קיים  כך ש- לכל , אז  אוניוולנטית ב-, כלומר גם חד חד ערכית.

הוכחה

יהיו . נבצע אינטגרל קווי על הקו , המוכל בתחום כי הוא קמור. נקבל לפי המשפט היסודי:
האגף הימני שונה מאפס, כי נתון .

משפט אלכסנדר

מקרה פרטי חשוב של המשפט הנ"ל הוא:
משפט אלכסנדר: אם  פונקציה הולומורפית כזו ש-, אז  חד חד ערכית ב-.

דוגמה

כדי להוכיח שהפונקציה  היא חד חד ערכית ב-, נשים לב ש-; זוהי העתקה קונפורמית ממעגל היחידה לחצי המישור הימני, ולכן , ולכן לפי המשפט  חד חד ערכית.

הכרחיות התנאים והכללות

הדרישה שהתחום  יהיה קמור היא הכרחית.
Tim הוכיח בשנת 1951 כי לכל תחום לא קמור ופשוט קשר בעל לפחות 2 נקודות שפה, קיימת פונקציה הולומורפית  כזו ש- אך היא איננה חד חד ערכית.
גודמן הוכיח גרסה כללית יותר של המשפט עבור פונקציות p-ולנטיות (לפרטים ראו בקריאה נוספת):
משפט: אם  פונקציה הולומורפית בתחום קמור , וקיים מספר טבעי  ומספר ממשי  כך ש-, אז  היא לכל היותר p-ולנטית ב-.
מעל החורבות

תקציר העלילה

60 נערים מגיעים מגרמניה לכפר הנוער "נחלת אחים". הם עצובים ומסוגרים ומתקשים להשתלב עם ילידי הארץ. לשאלת המדריך מדוע הם עצובים עונה אחת הנערות "כי ההורים שלנו במחנות ריכוז בגרמניה"
המדריך מנסה לעודד את רוחם ומספר להם סיפור שקרה 2,000 שנים מקודם.
בכפר יהודי בגליל העליון לומדים נערים על אליהו הנביא שעלה בסערה השמים. המורה עוזיה מספר להם על נפלאותיו של הנביא עד שאחד התלמידים, אלחנן, (אמנון כרמי) מבחין בפרש הדוהר במרוצה לכפר ומכריז כי הרומאים עומדים לעלות על הכפר.
ראש הכפר, יהודה (יהודה גבאי) מכנס את התושבים ומורה להם להתכונן לקרב כי מוות הוא עדיף על עבדות. המורה עוזיה (קלמן קונסטנטינר) מתנגד לכך ולבסוף מסוכם כי הנשים והנערים יעזבו את הכפר ויסתתרו במערה עד יעבור זעם. בראש הנערים עומד אבשלום (יוסף כהן) המבקש להישאר בכפר אך יהודה דוחה אותו.
הרומאים כובשים בקלות את הכפר הורגים את תושבים ולוקחים חלק מהם לשבי כעבדים. כעבור מספר ימים מחליט אבשלום לצאת מהמערה וכולם אחריו. הם מוצאים כפר הרוס ושמם. אבשלום פוקר לחפש בבתים אוכל ולקבץ אותו במקום אחד ולחלק שווה בין כולם. הם מוצאים גם גרגירי חיטה ומתחילים לטחון אך אבשלום פוקד להפסיק זאת כי הגרעינים מיועדים לזריעה והוא חושב על העתיד.
כולם מתגייסים לסחוב את המחרשה עליה מופקד אבשלום מפני שאין להם בהמה לחריש. נפתלי (שלמה לנדאו) קורא תיגר על פקודותיו של אבשלום ועוזב את הכפר בדרך הוא רואה את מקום הנביעה ההרוס של המעיין, משקם אותו והולך הלאה. המים ממלאים את הבאר לשמחתם של הנערים. אבשלום הולך לחפש את נפתלי, מוצא אותו והם משלימים אחד עם השני ובדרך בחזרה הם גם מוצאים חמור שיעזור לחריש.
כולם חוזרים לכפר ושמחים ביבולים שהצליחו לגדל, הם הצליחו לשקם את כפרם החרב.
המדריך מסכם את הסיפור ומשווה את עבודתם של הנערים כעת לזאת של הנערים לפני 2000 שנה.
לאחר מכן הם נוסעים לטקס הבאת ביכורים באצטדיון המכביה בתל אביב.
כנסיית סנט ברתולומיו הקטנה

כנסיית סנט ברתולמיו הקטנה (באנגלית: St Bartholomew-the-Less) היא כנסייה אנגליקנית בסיטי של לונדון שבאנגליה. זוהי הכנסייה הרשמית של בית החולים סנט ברתולומיו והיא נמצאת בשטחו.

היסטוריה

הכנסייה הוקמה בשנת 1123 בשם "הקפלה של הצלב הקדוש" בקרבת מיקומה הנוכחי, אליו הועברה ב-1184. בזמן הרפורמציה הפכה הכנסייה לכנסייה של בית החולים הסמוך וקיבלה את שמו. סיומת שמה "הקטנה" באה להבחינה מהכנסייה הסמוכה - כנסיית סנט ברתולומיו הגדולה.
מגדל הכנסייה וקצהה המערבי נבנו במאה ה-15. שניים משלושת פעמוני הכנסייה ניצוקו בשנים 1380 ו-1420, והם ומנגנון הפעמונים המקורי (העתיק ביותר בסיטי) עדיין פועלים במגדל השעון של הכנסייה. פנים הכנסייה שופץ ב-1793 על ידי ג'ורג' דאנס הצעיר, ומבנה הכנסייה שופץ על ידי תומאס הארדוויק ב-1825. הארדוויק החליף את קורות הגג שהעלו רקב במהלך השנים בגג הנתמך בקורות ברזל.
הכנסייה ניזוקה במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה, אך שוקמה ונבנתה מחדש בשנת 1951.
פרץ הירשביין

תולדות חייו ויצירתו

הירשביין נולד בהורדנה שבפולין שתחת שליטת האימפריה הרוסית (בשטחי בלארוס המודרנית) בשנת 1880. הוא למד בחינוך הדתי המסורתי, אך בגיל הנעורים עבר לחינוך דתי מתקדם ופתוח. הוא הגיע לוילנה בגיל 18, ושם הצטרף לחוגי המחתרת נגד השלטון הרוסי מצד אחד, ולחוגים לומדי העברית וההשכלה המודרנית מצד שני. בשנת 1904 הגיע לוורשה הבירה, והחל בכתיבתו הספרותית. בתחילת דרכו כתב עברית, כמה ממחזותיו הראשונים נכתבו עברית, אבל לימים נטש את העברית והתמסר לכתיבה ביידיש בלבד.
בשנת 1908 הגיע פרץ הירשביין לאודסה, הצטרף למרכז הספרותי העברי בהנהגתו של ביאליק, ובסיועו של ביאליק הקים להקה דרמטית. על במת הלהקה העלה מחזות יידיש שלו ושל אחרים והתפרסם מאוד בעולם היהודי, באירופה ובאמריקה. כעשרים שנה, עד שנת 1930 נדד פרץ הירשביין בעולם. הוא ביקר בין השאר בארצות אירופה השונות, בארץ ישראל, בדרום אסיה, בסין בהודו וביפן. סוף מסעותיו היה בארגנטינה ואחר כך בארצות הברית. בשנת 1930 השתקע בניו יורק ופעל בה עשר שנים. את שמונה שנותיו האחרונות עשה בלוס אנג'לס, שם נפטר ושם נקבר ב-1948.
כאמור, יצירותיו הראשונות נכתבו עברית, שירים וסיפורים שנדפסו בבמות שונות. אך, את עיקר פרסומו ותהילתו בעולם היהודי רכש כמחזאי. מחזותיו שנכתבו במקורם ביידיש תורגמו ללשונות רבות. שניים ממחזותיו, "ילדי השדה" ו"בת הנפח", הוצגו בעברית בתיאטרון "הבימה". כיוצרי יידיש אחרים הירשביין לא נאחז בארץ ישראל, והיה מוכר בקהילות יהודיות ברחבי העולם.
פרץ הירשביין כתב למעלה משמונים כרכי סיפורים שירים ומחזות. וכן ספרי מסעות ממסעותיו הרבים בעולם. לעברית תורגמו מעט מאוד מיצירותיו. לבד מהמחזות שהוצגו בתיאטרון, תורגמו גם מעט משיריו.
סולו (מוזיקה)

יצירות סולו

יצירה הכתובה למבצע יחיד נקראת סולו. יצירות סולניות נפוצות במיוחד לכלים פוליפוניים כמו כלי מקלדת, גיטרה ונבל. כלים מונופוניים כויולה או חליל מלווים בדרך כלל בפסנתר, אך גם להם נכתבו יצירות סולו רבות, כמו הפרטיטות לכינור והסוויטות לצ'לו של באך. בעוד בתקופה הקלאסית מקובל היה לכתוב יצירות סולו רק לכלים מסוימים, מלחינים מודרניים רבים כתבו יצירות סולניות לכלים כטובה, טרומבון וכלי הקשה.

פסוקים סולניים

בדומה לקונצ'רטו, כל יצירה עשויה להכיל פסוקים מוזיקליים בהן מתבלט אחד מן הכלים, הנקראים לעיתים קרובות סולו.

סולו בסקציה

הכלים בתזמורת מחולקים לסקציות, שהנגנים בהן מנגנים יחד בדרך כלל. כשמתבקש רק אחד מהנגנים מן הסקציה לבצע פסוק מוזיקלי בנפרד מן הסקציה, כשזו לא מנגנת כלל או מנגנת תווים שונים ממנו, נאמר שכלי זה מנגן סולו.

מוזיקה קולית

לכל סוגי הסולו המוזכרים לעיל מקבילה במוזיקה קולית: יצירות לקול בודד, לעיתים בליווי פסנתר, יצירות לזמר או זמרת ומקהלה, וכן פסוקים סולניים במוזיקה למקהלה.
צל של אמת: רוצח כביש החוף

אודות הסדרה

הסדרה מהווה עונת המשך לסדרה צל של אמת שעסקה ברצח תאיר ראדה, והעלתה ספקות לגבי אשמתו של רומן זדורוב.
הבמאים גנדלמן ופינס והמפיקה מיקה תימור ניסו להוכיח תאוריה שלפיה פעל בישראל רוצח סדרתי שאחראי על סדרת מעשי אונס ורצח לא מפוענחים שהתרחשו בשנות ה־70 וה־80 באזור כביש החוף. יוצרי הסדרה מביאים בה תזה שרוצח כביש החוף הוא האסיר שלמה חליווה. חליווה הורשע ברצח אורלי דובי וצפוי להשתחרר מהכלא ב־2024.
בעקבות הסדרה החליטה המשטרה לפתוח מחדש את חקירות הרצח.

תגובות

הסדרה זכתה לסיקור תקשורתי נרחב, בין היתר על רקע האיומים על חייהם של יוצרי הסדרה מצד הרוצח המורשע חליווה, והתלונה במשטרה שהגישו נגדו בעקבות כך. הסדרה זכתה בעיקר לביקורות חיוביות בזכות התחקיר המעמיק והאסתטיקה הקולנועית העשירה, שעוצבה ברוח התקופה שבה מתרחש סיפור המעשה. מבקר הטלוויזיה של "ידיעות אחרונות" עינב שיף הצביע על כך שהעונה השנייה ממשיכה את הקו של הראשונה כשהיא "מטילה זרקור על כשלים בעבודת המשטרה, הפרקליטות ובתי המשפט", וטען כי "גם בסטנדרטים בינלאומיים, 'צל של אמת' היא דוגמה לניצול מקסימלי של המדיום הטלוויזיוני".
אך היו גם תגובות שבהם נטען כי מדובר בתחקיר חסר עובדות ומרובה מניפולציות, וכי הוא חוטא לאמת ומאשים אנשים אחרים.
ולדיסלב ברטושבסקי

ביוגרפיה

נולד והתחנך בוורשה בירת פולין.
בספטמבר 1939, בעת פרוץ מלחמת העולם השנייה, השתתף בהגנה על העיר ורשה כאלונקאי. החל ממאי 1940 עבד בקליניקה הציבורית הראשונה של הצלב האדום הפולני בוורשה. ב-19 בספטמבר 1940 נתפס במבצע חטיפות שערכו הנאצים, יחד עם עוד 2,000 אזרחים פולנים ונלקח לעבודות כפיה במחנה הריכוז אושוויץ, אליו הגיע ב-22 בספטמבר (בו קועקע בו המספר 4427). הוא שוחרר מן המחנה ב-8 באפריל 1941, תודות למאמצי הצלב האדום הפולני.
לאחר שחרורו ברטושבסקי היה חבר בתנועת המחתרת הפולנית, ארמייה קריובה, (בכינוי לודוויג). הוא לקח חלק במרד ורשה, והיה חבר בז'גוטה, ארגון מחתרת פולני שסייע ליהודים במהלך השואה. ברטושבסקי למד בין השנים 1941–1948 במחלקה ההומניסטית הסודית של אוניברסיטת ורשה לימודי מורשת פולין.
אחרי המלחמה, נאסר על ידי המשטר הקומוניסטי בברית המועצות פעמיים - בפעם הראשונה בין 1946 ו-1948 ובפעם השנייה בין 1949 ו-1954, באשמת שווא של ריגול. הוא השתחרר ב-1955. כעיתונאי עבד עבור השבועון הפולני הקתולי, טיגודניק פובשכני. עמד בראש ארגון פולני של יוצרים (1972–1982). הוא לימד היסטוריה מודרנית באוניברסיטה הקתולית בלובלין, וכן שיתף פעולה עם "רדיו אירופה החופשית". נאסר במהלך המשטר הצבאי בפולין בשנים 1981–1983.
ברטושבסקי היה שגריר פולין באוסטריה בין 1990 ל-1995, ושר החוץ הפולני מ-1995 ועד 2000. בין השנים 1997 ו-2001, ברטושבסקי היה סנטור בסנאט הפולני, הבית העליון של הפרלמנט הפולני. משנת 2007 ועד פטירתו כהן כשר במשרד ראש הממשלה, ובמסגרת תפקיד זה היה אחראי על קשריה של פולין עם ישראל וגרמניה. מאז יוני 2001 ועד פטירתו שימש כיושב ראש ארגון שמטרתו הנצחת קורבנות עבר של מלחמות והוצאות להורג. בנוסף, היה יושב הראש של מועצת אושוויץ העולמית.
ברטושבסקי נחשב לידיד אמת של מדינת ישראל והעם היהודי, וב-4 במאי 2015, יום קבורתו בוורשה, ציינה הכנסת את פטירתו בדברים שנשא לזכרו במליאה יו"ר הכנסת יולי אדלשטיין בנוכחות ראש הממשלה בנימין נתניהו ושגריר פולין יאצק חודורוביץ'.

פרסים

במהלך השנים 1983–1990, ברטושבסקי היה מרצה אורח במינכן, אישטאט ואוגסבורג. הוענקו לו תארים אקדמאיים רבים, ביניהם פרופסור, תואר אותו קיבל ב-1983 מממשלת מדינת בוואריה. כמו כן, נשא תואר דוקטור לשם כבוד בארבע אוניברסיטאות. ב-1986 הוא קיבל את צלב המפקדים על ידי נשיא הממשלה הפולנית הגולה על פועלו בתחום היחסים של פולין והיהודים. ב-1995 הוא קיבל את מסדר העיט הלבן, וב-2001 הוענק לו הצלב הגדול של מסדר מנט, בשל תרומתו לפיוס הגרמנים, הפולנים והיהודים.
הוא היה מהפולנים הראשונים שקיבלו את מדליית חסיד אומות העולם בירושלים בשנת 1963. את התואר קיבל משום שהיה פעיל בהעברת מידע לממשלה הגולה של פולין, שכלל פרטים על הטרור הנאצי כנגד העם הפולני ועל מצב היהודים. ב-1991 העניקה לו מדינת ישראל אזרחות כבוד. בשנת 2008 ליווה ברטושבסקי את ראש ממשלת פולין דונלד טוסק בביקורו בישראל.