google/wiki40b huggingface dataset:
טדי מזגה

קריירה

מזגה התחיל את הקריירה שלו במונפלייה. בקיץ 2011 מזגה הושאל למרטיג לעונה אחת. ב-17 בפברואר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בתיקו 1-1 נגד נים. בסיום העונה, מזגה חזר למונפלייה ושיחק לרוב בקבוצת המילואים.
ביולי 2014 מזגה חתם במוסקרון בה שיחק שנתיים.
באוגוסט 2016 מזגה חתם בלייטון אוריינט מהפוטבול ליג השנייה. ב-1 באוגוסט 2017 חזר למוסקרון.
ב-12 בספטמבר 2018 מזגה חתם בדינמו בוקרשט, אך שוחרר בנובמבר 2019.
ב-2 בפברואר 2019 מזגה חתם בהפועל רעננה מליגת העל.

חיים אישיים

מזגה הוא אחיו הצעיר של ואלרי מזגה שחקנה לשעבר של נבחרת קמרון, אשר נפטר בנובמבר 2014 כתוצאה מדום לב.
גורן (מסע בין כוכבים)

היסטוריה בדיונית

הגורן יצרו קשר עם הסינדיקט "אוריון" כבר בשנת 2154. שמה של ממשלתם, על פי הפרק "Bound" של "מסע בין כוכבים: אנטרפרייז", הוא "הגמוניית הגורן". עם זאת, במשחקי המחשב "Star Trek: Starfleet Command" ו-"Star Trek: Starfleet Command II: Empires at War" ממשלת הגורן מכונה "קונפדרציית הגורן".
בשנת 2267, הגורן יצרו לראשונה מגע עם הפדרציה בססטוס III, אולם אי-הבנה כמעט והובילה למצב של מלחמה (הפרק "Arena" של "מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית", בו בובי קלארק גילם את דמות הגורן). למרות שלגורן היו תביעות טריטוריאליות, הפדרציה הקימה התיישבות על כוכב זה בשנת 2371, דבר המעיד כי המתח בין שני הצדדים התרכך מאוחר יותר.

תיאורים

הגורן הפכו לאחת מצורות החיים הבדיוניות הפופולריות ביותר ב-"מסע בין כוכבים", בשל העיצוב המרשים של האמן וואה צ'אנג, והאישיות הבלתי נשכחת של הגורן. חיה שורקת ואיטית, אך קטלנית, קפטן הגורן מפגין גם את יכולתו להיות ערמומי ושטני; מצחקק ברשעות לעצמו, בעודו מכין מלכודת עבור קפטן קירק, ולאחר מכן מבטיח לקפטן שאם יסגיר את עצמו, הגורן יהפוך את מותו ל-"רחום ומהיר". הפרק "Arena" נחשב לאחד מהפרקים הקלאסיים של הסדרה.
במשך שנים, "Arena" הייתה הופעתו היחידה בלייב אקשן של הגורן, למרות ששמו של הגזע הוזכר מעת לעת. בשנת 2005, בפרק של "מסע בין כוכבים: אנטרפרייז" הופיעה דמות של גורן (אם כי ביקום המראה בלבד) בפרק "In a Mirror, Darkly Part II". בפרק זה, גורן (בשם סלאר) היה משגיח על קבוצה של עבדים השייכים לת'וליאנים של יקום המראה, בניסיון טכנולוגיה מספינת החלל מדגם Constitution - הדיפאיינט NCC-1764, אשר הובאה מהיקום "הנורמלי". סלאר הסתתר במסדרונות הספינה, והרג כמה אנשי צוות, עד שנהרג על ידי ג'ונתן ארצ'ר של יקום המראה. לצורך הופעתו, סלאר עוצב והוצג באמצעות אנימציה ממוחשבת, ונראה שונה מהמראה המקורי; השינוי הבולט ביותר היה חסרונן של העיניים המורכבות. סלאר גם זז הרבה יותר מהר מאשר הגורן שבו קפטן קירק נאבק. מאחר שהפרק הכפול "In a Mirror, Darkly" מתרחש כולו ביקום המראה, הקשר שנראה בין אמפריית כדור הארץ לבין היצור איננה סותרת את המגע הראשון עם הגזע שתואר בפרק "Arena".
כמו כן, הגורן הופיע בסדרה "מסע בין כוכבים: סדרת האנימציה", בפרק "The Time Trap".
אלפרד, נסיך מונטנואובו השני

ביוגרפיה

אלפרד נולד ב-16 בספטמבר 1854 בווינה, לוילהלם אלברכט, נסיך מונטנואובו הראשון ויוליאנה, רוזנת בתיאני, בתם של יאנוש, רוזן בתיאני ומריה, רוזנת אסתרהזי דה גלאנטה. אביו היה בנה של מארי לואיז, דוכסית פארמה מנישואיה השניים עם אדם אלברט פון נייפרג, שהיו נישואים מורגנטים.
בצעירותו התחנך אלפרד בסמינר הקתולי בזלצבורג, ולאחר סיום לימודיו החל לעבוד בחצר הקיסרית. בשנת 1895 מת אביו וילהלם אלברכט, נסיך מונטנואובו הראשון, ואלפרד ירש את תאריו. בשנת 1896 מונה אלפרד למנהל משק הבית של אוטו פרנץ, ארכידוכס אוסטריה, אחיינו של פרנץ יוזף, קיסר אוסטריה ואחיו הצעיר של פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה. בשנת 1898 מונה אלפרד על ידי הקיסר לתפקיד משנה לשר הטקס הקיסרי, ובשנת 1900 קיבל את עיטור אביר מסדר גיזת הזהב.
בשנת 1909 מת רודולף, נסיך ליכטנשטיין, ואלפרד מונה במקומו לשר הטקס הקיסרי. בתוקף תפקידו מינה אלפרד בהסכמת הקיסר את גוסטב מאהלר, לתפקיד מנצח אופרת החצר המלכותית. כמו כן, אלפרד אשר היה אויב מושבע של פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה, ניצח על שלל השפלות קטנוניות כנגד פרנץ פרדיננד ואשתו סופיה, דוכסית הוהנברג, ובמקביל דאג לשמירה קפדנית של פרוטוקול הטקסים, וגרם לכך שאסור היה כמעט להכיר בקיומה של סופיה. בני אצולה רבים לא יכלו לארח אותה בטירותיהם, ונאסר עליה להשתתף באירועים רשמיים לצד בעלה. לאחר רצח בני הזוג בסרייבו ביוני 1914 דאג אלפרד שגם במותם לא יימלטו בני הזוג מכללי החצר הנוקשים; ארונו של פרנץ פרדיננד היה גדול באופן ניכר מארונה של סופיה, והוצב על כן גבוה יותר. לקציני צבא נאסר להצדיע כאשר עברו על פניהם המרכבות שנשאו את הארונות. פרנץ פרדיננד ידע שלסופיה לא יינתן להיקבר בקריפטה הקיסרית בווינה לצדו, ולפיכך שניהם ביקשו לפני מותם להיקבר באחת המצודות האהובות עליהם בעיר ארסטטן בדרום אוסטריה. כמו כן דאג אלפרד גם להשפלת שלושת היתומים שלהם. הוא דאג שייאסר עליהם להשתתף בלוויה, ואף ניסה לאלץ אותם לשלם את העלות שלה מכספי הירושה שלהם.
בשנת 1917 החליף קרל הראשון, קיסר אוסטריה את אלפרד בקרל, נסיך הוהנלוהה-שילינגספירסט, וב-6 בספטמבר 1927 מת אלפרד בווינה, ונקבר באחוזת משפחתו בהונגריה.
אווה רייכמן

ביוגרפיה

רייכמן נולדה בשלזיה שהייתה חלק של האימפריה הגרמנית וגדלה בבית יהודי מתבולל ביחד עם אחותה אליזבת יונגמן. בין משפחתה לרב הקהילה, ליאו בק, שררו יחסי ידידות. בשנים 1917 - 1921 למדה כלכלה. בין 1924 ל-1939 עבדה עבור האגודה המרכזית של אזרחים גרמנים בני הדת היהודית וכן נטלה חלק בפעילות עיתון הארגון, "CV-Zeitung" (גר'). ב-1932 נישאה להאנס רייכמן.
לאחר שבעלה נכלא לתקופה קצרה במחנה הריכוז זקסנהאוזן, היגר הזוג ב-1939 לבריטניה. רייכמן קיבלה תואר דוקטור מבית הספר לכלכלה של לונדון, לאחר שכתבה תזה בנושא "מקורותיה החברתיים של האנטישמיות הלאומית-סוציאליסטית". התזה עסקה בהתערערות מעמדה של הקהילה היהודית בגרמניה ותיארה את האנטישמיות האופיינית בנאציזם ככזו הנובעת בין היתר משנאת זרים נגד מיעוט אתני-דתי. גישה זו לחקר השואה פחות מקובלת כיום.
בשנים 1942-1943 עבדה כמתרגמת ב-BBC ובשנים 1945-1959 עבדה במחקר בספריית וינר בלונדון. רייכמן פעלה בספריית וינר תחילה כעמיתה ובהמשך כמנהלת ובמקביל כיהנה כחברת ועד במכון ליאו בק.
כרוב הקלח

מקור השם

מקור השם קולרבי מגרמנית – Kohlrabi – כרוב לפת. השם הגרמני הוא התאמה של השם האיטלקי cavolo rapa בעל המשמעות הזהה. החלק הנאכל הוא התעבות הגבעול.

מאפיינים

גודלו של כרוב הקלח הוא כ-10 ס"מ ומשקלו 150 גרם. הצמח מבשיל כחודשיים לאחר הזריעה, ועמיד לעוד חודש לאחר מכן. בתחילת גידולו נראה כרוב הקלח דומה מאוד לכרובית, ברוקולי או כרוב. הוא נקטף בשלב מוקדם יותר בהשוואה לזנים אחרים במין הכרוב, אחרת יהפוך לסיבי וטעמו יאבד את עדינותו. לרוב, ירק גדול הוא סימן לכך שנקטף מאוחר מדי.
כרוב הקלח דל בקלוריות אך מכיל ויטמינים רבים, במיוחד ויטמין C, ויטמינים B1, B2, B6, חומצה פולית, זרחן, אשלגן, ברזל, סידן ונחושת.
כרוב הקלח ניתן לאכילה נא או מבושל. הוא דומה בטעמו לליבת הכרוב או לגבעול הברוקולי, אם כי טעמו מתוק ומתון יותר.
ישנם כמה זנים בקבוצת כרוב הקלח בחלקם צבע הקליפה סגול. בכל הזנים פנים הירק ירוק בהיר נוטה לצהוב.
נעולים (תוכנית טלוויזיה)

נעולים הוא משחק טלוויזיה בהפקת רשת וחברת ההפקה ההולנדית "PARK LANE" ובהנחיית גיא זו ארץ. המשחק משלב ידע, אסטרטגיה ומזל. השעשועון משודר בימי שני ב-21:00, לאחר שידור החדשות בערוץ 2.

על המשחק

האולפן ממנו משודר השעשועון נמצא בהולנד במתחם שידורים מקומי.
חצוצרן החרמון

תיאור המין

אורך גופו של חצוצרן החרמון הוא 13–15 ס"מ, ומוטת הכנפיים כ־30 ס"מ. צווארו עבה, ראשו גדול, והמקור רחב ובגוון כתמתם בהיר. המצח ומרכז הכיפה שעל ראשו. כהים. צדי הראש וצדי הגוף חומים, הבטן - לבנה. בשולי הכנף והזנב גוון וורדרד, היוצר מראה מפוספס בזמן מעוף. לחצוצרן החרמון ממין זכר ישנם גוונים חומים ערמוניים וכהים יותר מאשר לנקבה.

תזונה ותנאי מחיה

חצוצרן החרמון מצוי בקבוצות קטנות. הוא מקנן בהרים חשופים בגובה של 1,700–3,300 מטרים, אם כי בחודשי החורף הוא מקנן גם בגבהים נמוכים יותר. חצוצרן החרמון נצפה במדרונות סלעיים או ברכסים בעלי צמחייה ועשבים, והוא ניזון בעיקר מצמחייה, זרעים ופירות.
בישראל, חצוצרן החרמון מצוי על מדרונות וסלעים בעלי צמחייה דלילה.

תפוצה בארץ ובעולם

אוכלוסיית חצוצרן החרמון בעולם יציבה ואינה מוגדרת בסכנת הכחדה. הציפור דוגרת במזרח טורקיה, באירן, במערב פקיסטן, ובישראל – באזור החרמון. בחרמון מקנן החצוצרן בגובה 1,900 מטרים ומעלה. בין היתר, הוא נצפה בראש נחל שיאון ובמורדות הר שקד, שבהם מקננים כ-50 זוגות בלבד, על פי הערכה שנעשתה בשנת 2013.
דקת דומייה

דקת דומייה היא אמצעי ביטוי לאבל או לצער, בדומה להנפת דגל בחצי התורן. במהלך דקת הדומייה על הנוכחים לשמור על השקט.
ראשית המנהג היא בשנת 1919, אז אפשרה דקת הדומייה להחליף את רגעי התפילה המקובלים עד אז באות שיספק גם את האתאיסטים והלא-מאמינים.
משכה של דקת דומייה הוא כדקה, אם כי נהוגים גם זמנים אחרים, דוגמת דקת הדומייה בבוקר יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל אשר מלווה בצפירת זיכרון ומשכה שתי דקות. במשך דקת הדומייה נהוג שכלל הנוכחים עומדים, מרכינים את ראשם ומסירים את כובעיהם, למעט חיילים. קצינים ונגדים מצדיעים.
דקת דומייה מלווה לעיתים באמצעי כבוד אחרים: צפירת זיכרון, הפרחת יונים, צלצול פעמונים וענידת סרטים שחורים.
כיכר טיין-אן-מן

שער סין

לשנת 1954 עמד במרכז הכיכר "שער סין (בייג'ינג)" ששימש בתור שער כניסה ראשי עבור העיר האסורה עד שנהרס לצורך הקמת הכיכר.
בעיטת עונשין (ספר)

התפתחות העגה

בראשית הספר, עומד יהב על האופן שבו התפתחה העגה, המורכבת ברובה מביטויים מסיקור הכדורגל, ענף הספורט הפופולרי בישראל. יהב טוען בפתח המבוא כי חדירתה של התקשורת האלקטרונית, הרדיו והטלוויזיה, לחיי האוהד, חייבה את התפתחותם של מדורי הספורט בעיתונות בהתאם. מגמת ההתרחבות והרחבת הסיקור יצרה ביקוש רב לעיתונאיים ולהמצאת חומר כתיבה ללא קשר להתפתחות ענפי הספורט במדינה. ככל שמלאכת הסיקור הפכה מסחרית יותר ביסודה, כך גדל הביקוש, שיצר בתורו קריטריונים לשוניים נמוכים יותר בכתיבה. בהמשך המבוא, מעניק יהב ניתוח סוציולוגי-חברתי להתפתחות תת-התרבות של אוהדי הספורט והסיבות להתפתחות עגה בקרבם ועומד על התנאים התורמים להתנהגות הקולקטיבית.
יהב גורס כי כתבי הספורט והשדרנים מנצלים את עקרונות העגה ואת הגורמים להתפתחותה, ובפנייתם לקהל הרחב הם מתאימים את המשלב שלהם ואת רמת כתיבתם כך שיתאימו למכנה המשותף הנמוך ביותר, ובכך יוצרים אווירה קולקטיבית ואינטימית עבור האוהד שהוא גם הצרכן של המדיה.
פנתסיליאה

פנתסיליאה, בתו של ארס אל המלחמה, הייתה מלכת האמזונות במיתולוגיה היוונית. התערבותה של פנתסיליאה במלחמת טרויה נבעה משתי סיבות: ראשית, כדי להוכיח לבנות עמה האמזונות כי הן לוחמות מעולות ומצליחות ובעלות יכולות לחלוק את קשיי המלחמה עם שאר הלוחמים. ושנית, כדי לפייס את האלים לאחר שהרגה בטעות את אחותה בשעה שערכה מסע ציד.
לטרויה היא הגיעה עם עשר בנות לוויה אמזונות לוחמות, והבטיחה לטרויאנים כי תצליח להרוג את אכילס היווני.
לאחר קרבות קשים מלווים בניצחונות, נקלעה פנתסיליאה לקרב עם אכילס. קרב זה תואר במיתולוגיה היוונית כקרב מהיר ביותר, אשר בסופו הובסה פנתסיליאה ונהרגה על ידי אכילס הגיבור המיתולוגי. עוד מתואר סופו של הקרב, כי בעת שגססה פנתסיליאה הסיר אכילס את שריונה מעליה, ולאחר שראה את פניה התאהב בה עד מאוד והצטער על שנלחם בה, ופנתסיליאה לחשה לו רגע לפני מותה "אין דבר, ניפגש במהרה אצל האדס". סיפורי המשך מהמיתולוגיה מתארים את המפגש בין אכילס לפנתסיליאה בעולם המתים, ואת איחודם.
קווין גרוסקרויץ

קריירת מועדונים

גרוסקרויץ התחיל את הקריירה שלו בקבוצות קטנות שונות בעיר דורטמונד. בשנת 2002, כאשר בשנת 2002 הוא מצטרף למחלקת הנוער של קבוצת בורוסיה דורטמונד ולאחר מכן מועבר לרוט וייס אלן. קווין עזר להעלות את הקבוצה לבונדסליגה, כאשר הוא מבקיע 12 שערים.
בחודש יולי 2009 חזר קווין לבורוסיה דורטמונד, כאשר הוא עורך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 4-0 על נירנברג, באותו משחק הבקיע גרוסקרויץ את השער הראשון בניצחון לאחר מסירה מסוון בנדר.
בסוף חודש נובמבר 2010, קווין חתם על הארכת החוזה שלו לארבע שנים נוספות עד ליולי 2014. גרוסקרויץ לקח חלק חשוב בעונת 2010-11, כאשר בתחילת ינואר הוא מבקיע צמד שערים ומעניק בישול למריו גצה בניצחון 3-1 על באייר לברקוזן. קווין העניק באותה עונת אליפות שמונה שערים ושבעה בישולים.
בקיץ 2015 חתם גרוסקרויץ בגלאטסראיי הטורקית. ב-2 בספטמבר 2015 פיפ"א הכריזה כי גרוסקרויץ יוכל לשחק בקבוצה רק החל מינואר 2016, מכיוון שגלאטסראיי לא הגישה את מסמכי העברתו לפני סיום חלון ההעברות. ב-6 בינואר 2016 חתם בשטוגרט. בתום עונת 2015/16 נשר גרוסקרויץ עם שטוטגרט לבונדסליגה השנייה. גרוסקרויץ נשאר בשטוטגרט לאחר ירידת הליגה, במטרה להשיב את המועדון לבונדסליגה. ב-9 במרץ 2017 שוחרר מהקבוצה לאחר אירועי משמעת מחוץ למגרש. 
לאחר שחרורו משטוטגרט, התאמן גרוסקרויץ עם בורוסיה דורטמונד, ובהמשך חתם בדרמשטאט 98 שהייתה צפויה לנשור מהבונדסליגה, במטרה לחזק את הקבוצה לקראת מאבקי עלייה בעונת 2017/18. גרוסקרויץ לא הצליח במשימתו לעלות ליגה עם דרמשטאט, ובסיום עונת 2017/18 עזב את המועדון, בו הבקיע שלושה שערי ליגה ב-27 הופעות.
ביולי 2018 חתם גרוסקרויץ על חוזה באורדינגן 05, העולה החדשה אל הליגה הגרמנית השלישית.

נבחרת גרמניה

גרוסקרויץ ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הגרמנית באמצע חודש מאי 2012 במשחק הידידות נגד נבחרת מלטה. גרוסקרויץ נכלל בסגל הגרמני למונדיאל 2014 שזכה בגביע העולמי, אך לא שותף בטורניר.
האישה באדום

עלילת הסרט

טדי פירס (ג'ין ויילדר) נשוי באושר לדידי, אבל כשהוא רואה במגרש החניה במשרדו אישה יפהפייה בשמלה אדומה (קלי לה ברוק) הוא נהיה אובססיבי. הוא מזהה שהבחורה היא דוגמנית שאמורה להצטלם לפרסומות שהמשרד שלו מפיק.
בעידוד חבריו, שמזהים את ההתאהבות של פירס בדוגמנית, הוא מחליט להזמין אותה לדייט אולם בשרשרת טעויות מביכות הוא מזמין בטעות את גברת מילנר (גילדה ראדנר) לארוחת ערב רומנטית. כשפירס מזהה את הטעות הוא מנסה להפוך אותה ולעשות הכל כדי להתקרב לדוגמנית, שבשלב הזה הוא כבר יודע שקוראים לה שארלוט, אלא שגברת מילנר לא מתכוונת לוותר בקלות.
דרך רכיבה על סוסים לא מוצלחת ותחבולות שמעמידות אותו באור מגוחך, מצליח בסופו של דבר פירס לקבוע עם שארלוט בדירתה. רגע השיא של פירס הופך לסיוט. אחרי שהשניים משילים מעליהם את הבגדים ונכנסים למיטה, מגיע בעלה של שארלוט, טייס אמריקני שהקדים את חזרתו הביתה.
פירס, בחוסר ברירה מחליט להתחבא על אדן החלון, אלא שמדובר במגדל יוקרה וההמון שרואה אותו בטוח שהוא מתאבד פוטנציאלי.
עלילת המשנה של הסרט עוסקת במערכת היחסים בין פירס לבין חבריו במשרד, במערכת היחסים האינטימית שלהם עם נשותיהם ובעיקר באופן קבלת ההחלטות של אנשים מאוהבים.

הפסקול

פסקול הסרט נכתב על ידי הזמר סטיבי וונדר שזיכה אותו בפרס האוסקר ובפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השיר המקורי הטוב ביותר. וונדר הוציא את השיר "I Just Called to Say I Love You" אשר היה הלהיט הגדול של אותה שנה. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הפופ ובצמרת מצעד הריתם אנד בלוז בארצות הברית ובבריטניה.
מלבד הלהיט הגדול ואולי המוכר ביותר של וונדר, כלל אלבום הסרט עוד שבעה שירים נוספים, כמעט כולם בביצועו של סטיבי וונדר.
האלבום הגיע למקום הרביעי במצעד המכירות בארצות הברית ולמקום השני בבריטניה. הסינגל של I Just Called to Say I Love You נמכר בבריטניה בלבד ב-1.77 מיליון עותקים ותפס את המקום ה-13 במכירות סינגלים בכל הזמנים בבריטניה.

ביקורות ותגובות

הסרט קיבל ביקורות שליליות למדי וזכה לציון הנמוך של 29% מתוך 7 ביקורות באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes.
לובן העין

מבנה

לובן העין מרכיב כחמש שישיות מתוך רקמת חיבור האחורית של גלגל העין. הוא מחובר לקרום הקשה (dura mater) ולקרנית, ושומר על מבנה גלגל העין, מתנגד לכוחות פנימיים וחיצוניים, ומספק נקודת חיבור לשרירים האחראיים על תזוזת העין. לובן העין מוקף בעצבים וכלי דם רבים העוברים דרך חור לובן העין האחורי, חור הנוצר על ידי עצב הראייה. בקצה הדיסק האופטי, שני שלישים מהשכבה החיצונית של לובן העין מתחבר לקרום הדורה (השכבה החיצונית של המוח), דרך נדן הדורה של העצב האופטי. השליש הפנימי מתחבר עם מספר רקמות של שכבה דמית, ויחד נוצר משטח לאורך עצב הראייה עם מספר נקבים, דרכם הסיבים האופטיים (fasciculi) יכולים לעבור.
עובי לובן העין משתנה בין 1 מילימטר בקצה האחורי, לבין 0.3 מילימטר באזורים בהם מתחברים שרירי העין. כלי הדם של לובן העין הם בעיקר על-פני המשטח. יחד עם כלי הדם של הלחמית, שהיא שכבה דקה המכסה את לובן העין, הם אלו המעניקים לעיניים צבע אדום האופייני למצב דלקתי.
אצל חלק בבעלי החיים המשתייכים לבעלי חוליות, לובן העין מחוזק על ידי סחוס ועצם, המרכיבים יחד מבנה עיגולי הנקרא טבעת לובן העין (scleral ring). בדגים קדומים, טבעת זו מורכבת מארבעה משטחים, אך מספר זה נמוך בהרבה עבור מקריני סנפיר, ואילו גדול בהרבה אצל בעלי סנפירים בשרניים, מספר זוחלים, וציפורים. הטבעת נעלמה בקבוצות רבות, לרבות דו-חיים, חלק מהזוחלים ומהדגים, וכל היונקים. 
עיניהם של כל הפרימטים שאינם בני אדם הן כהות ובעלות לובן עין קטן שכמעט ואינו נראה. הסבר אבולוציוני לתופעה זו נקרא היפותזת העין השיתופית (cooperative eye hypothesis), לפיו לובן העין הברור שהתפתח אצל בני האדם, נוצר במטרה להקל על בני האדם לעקוב אחרי מבטו של בני אדם אחרים, בעת תקשורת או עבודה משותפת.
Colección de Oro

רקע

האלבום הוקלט בין השנים 1995-96, והוא מכיל בתוכו את כל השירים שנמצאים באלבומה השלישי, Pies Descalzos. האלבום זכה להצלחה והוכרה בעיניי מבקרי המוזיקה, ו-Allmusic אף העניקו לו ציון של שלושה וחצי כוכבי זהב.
הדיוויזיה ה-28 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-28

הדיוויזיה הוקמה בברסלאו ב-1 באוקטובר 1936, והועמדה תחת פיקוד הנס פון אובסטפלדר. במהלך המערכה בפולין לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-8 במסגרת הארמייה ה-14, ובמהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-8 במסגרת הארמייה הרביעית. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-8 במסגרת הארמייה התשיעית, והשתתפה בקרב סמולנסק ובקרב על מוסקבה.

הדיוויזיה הקלה ה-28

ב-1 בדצמבר 1941 הפכה הדיוויזיה להדיוויזיה הקלה ה-28, והועברה למנוחה תחת פיקוד הארמייה הראשונה כחלק מהקורפוס ה-8 בחזית המערבית, ובפברואר 1942 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הארמייה ה-11.

דיוויזיית היגר ה-28

ב-1 ביולי 1942 הפכה הדיוויזיה לדיוויזיית היגר ה-28. הדיוויזיה לחמה בקרבות בחצי האי קרים, כחלק מהארמייה ה-11, ובספטמבר 1942 הועברה הדיוויזיה לגזרה הצפונית יחד עם שאר הארמייה. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות שונים בגזרה הצפונית, ובכלל זה במצור על לנינגרד, ובשנת 1944 הועברה לגזרה המרכזית, שם לחמה בקרבות הקשים שהתחוללו בפרוסיה המזרחית כחלק מהארמייה הרביעית עד סוף המלחמה.
חיים יהושע הלברשטאם

תולדותיו

נולד לרב יעקב יוסף הלברשטאם, האדמו"ר מבית חיים יהושע. סבו, שעל שמו הוא נקרא, היה הרב חיים יהושע הלברשטאם מבאבוב והסבא-רבא שלו היה הרב בן-ציון הלברשטאם, האדמו"ר השני של חסידות באבוב. שני האחרונים נרצחו בשואה. אמו הייתה בתו של הרב אהרן טייטלבוים (הראשון).
הרב חיים יהושע הוא בן יחיד להוריו. התחנך במוסדות באבוב. לאחר שהתחתן עם הנדל, בת הרב משה טייטלבוים עבר להתגורר בבורו פארק. במשך שבע עשרה שנה סירב לבקשת חותנו לקבל את משרת הרבנות במונסי, בנימוק שטרם הצליח להביא ילדים. עם לידתה של בתו הראשונה קיבל את התפקיד. לבני הזוג שתי בנות.
הרב הלברשטאם עומד בראש קהילה של כ-400 משפחות במונסי. הוא הקים במקום ישיבה גדולה עצמאית, כדי להימנע ממעורבות במחלוקת בין האחים בחסידות סאטמר. לקהילתו ישנם תלמוד תורה ובית ספר לבנות שבהם יחד כ-2000 תלמידים.
לאחר פטירתו של חמיו, מזוהה קהילתו עם הרב זלמן לייב טייטלבוים.
הנצחת חללי מערכות ישראל

הנצחת חללי מערכות ישראל כוללת מגוון דרכים שבהן מדינת ישראל, גופים ציבוריים וגופים פרטיים משמרים את זכרם של חללי מערכות ישראל. מיום הקמתה נמצאת מדינת ישראל במאבק על קיומה, שהחל מראשית ההתיישבות הציונית בארץ ישראל וגבה קורבנות רבים שלהנצחתם הוקדשו דרכים רבות.
מטעם מדינת ישראל עוסקת בהנצחת חללי מערכות ישראל היחידה להנצחת החייל, שהוקמה מכוח חוק בתי קברות צבאיים, תש"י-1950. משנת 2005 פועלת היחידה במסגרת אגף משפחות והנצחה של משרד הביטחון.

בשירה ובספרות


שירים לזכרם של הלוחמים נכתבו עוד במהלך מלחמת העצמאות. שירים נוספים נכתבו בעקבות מלחמות נוספות. בין השירים הבולטים: "דודו", "אליפלט", "באב אל-ואד", "הרעות", "החיטה צומחת שוב" ו"אחי הצעיר יהודה". "מגש הכסף" הוא אחד הידועים בשירי נתן אלתרמן שפורסמו במדורו "הטור השביעי" ב-19 בדצמבר 1947. השיר נכתב על ימי המאבק של היישוב היהודי בערבים ומתאר את הקשיים באותם הימים. באופן דומה שירו של חיים גורי "הנה מוטלות גופותינו" נכתב על נפילת חבריו ממחלקת הל"ה בינואר 1948. וכמו "מגש הכסף", גם הוא היה לאחד מנכסי צאן הברזל של תרבות השכול הישראלית.
הרומן והמחזה "הוא הלך בשדות" מאת משה שמיר משנת 1947, נחשב לאחת היצירות המרכזיות שנכתבו בספרות העברית החדשה, ולאחד הטקסטים המכוננים של החברה הישראלית לאחר קום המדינה, שעוסק גם בשכול. הסופרת דבורה עומר בספרה "לאהוב עד מוות" (1980) העלתה סיפור אהבתם ומותם הטרגי של זהרה לביטוב ושמוליק קופמן. המחזה "שמוליק של זהרה", שנכתב בעקבות פרסום יומניהם של שמוליק וזהרה, הועלה באוקטובר 1981 על בימת התיאטרון לילדים ולנוער.

פינות זיכרון

בבתי ספר רבים הוקמה פינת זיכרון, המנציחה את תלמידי בית הספר ובוגריו שנפלו במערכות ישראל. גם מקומות עבודה רבים הקימו פינת זיכרון לעובדיהם שנפלו. לעיתים כוללת ההנצחה גם קריאת אחד המתקנים, כגון חדר הרצאות, על-שמו של נופל.

הקרנת שמות הנופלים

בשנת 1994 החלה הקרנה של שמות חללי מערכות ישראל בערוץ 33 ביום הזיכרון, ביוזמתו של ירין קימור. ביום זה הופסקו שידורי הערוץ הסדירים והוקרנו ברצף כל שמות הנופלים לאורך כל יום הזיכרון, לפי רשימת הנופלים לפי משרד הביטחון. בהמשך נוספו לשידור גם שמות חללי פעולות האיבה, לפי רשימת חללי פעולות האיבה של המוסד לביטוח לאומי, ששמותיהם הוקרנו החל משעות הצהריים בערב יום הזיכרון. בשנת 2015, ביוזמת רשות השידור, החלו להוסיף תמונות לשמות החללים. השידור התבצע בערוץ 33 עד סגירתו בשנת 2017.
בשנים 2018 ו-2019, לאחר סגירת רשות השידור ותחילת שידורי התאגיד, השתנתה מתכונת השידורים – על מנת ששידורי ערוץ "מַכַּאן 33" לא ייפגעו הוחלט להקרין את שמות הנופלים בערוץ מיוחד ששודר באפיק 22, בו שידר בעבר ערוץ 2, ששידוריו באפיק הסתיימו בנובמבר 2017. בנוסף, שמות הנופלים מועברים בשידור חי במהלך יום הזיכרון גם באתר האינטרנט וניתן לבדוק עבור כל חלל את שעת הקרנת שמו.
קואליציית היהודים הרפובליקנים

קואליציית היהודים הרפובליקנים (או הקואליציה היהודית הרפובליקנית; RJC, Republican Jewish Coalition), היא קבוצת יהודים בתוך המפלגה הרפובליקנית בארצות הברית, אשר נוסדה ב-1985 ומקדמת תמיכה של יהודים במפלגה הרפובליקנית. הקבוצה מייצגת את הקול היהודי בתוך המפלגה הרפובליקנית, כאשר הנטייה של רוב היהודים בארצות הברית, כמיעוט, היא ליברליזם ונטייה להצבעה מסורתית למפלגה הדמוקרטית.

מצע

ה-RJC מצהירה כי "אנו חותרים לעודד ולחזק קשרים בין הקהילה היהודית האמריקאית לבין מקבלי ההחלטות הרפובליקנים. אנו פועלים כדי להחדיר רגישות לדאגות ונושאים של הקהילה היהודית בקרב המנהיגות הרפובליקנית בממשל ובמפלגה, בעוד אנו מבטאים ומקדמים רעיונות ומדיניות רפובליקנית בתוך הקהילה היהודית. אנו מחויבים לבנות קול יהודי רפובליקני איתן, אפקטיבי ומכובד בוושינגטון ובכל רחבי המדינה".
מצע קואליציית היהודים הרפובליקנים עוסקת בשורה של נושאי פנים הקשורים לדאגותיה של הקהילה היהודית כגון: תפילות בבית ספר (נושא רגיש ליהודים שחיים כמיעוט בקרב רוב לא יהודי), חוק חופש הדת במקום העבודה ויוזמות שונות בנושאי דת. כמו גם שמים דגש על נושאי פנים אשר מעסיקים את הציבור היהודי באמריקה כמו כל ציבור אחר בארצות הברית כגון, ביטוח בריאות, ביטוח לאומי, חינוך, מיסים ורפורמה בממשל. בנושאי החוץ שמעסיקים את הקהילה היהודית, הם עוסקים גם ביחסי ישראל-ארצות הברית, איראן, סוריה, תהליך השלום, הרשות הפלסטינית וטרור.

הוויכוח סביב ההצלחה של הקבוצה

ההצלחה של ה-RJC הייתה נתונה לוויכוח, עקב נטיית היהודים להצביע למפלגה הדמוקרטית. למרות זאת, ה-RJC הצליחה להרים כמה פעילויות ואירועים מוצלחים כגון פורום מפגשי דיון של מועמדים לנשיאות, ארגון של סיור מנהיגות בישראל עבור חברי קונגרס, מושלים ופוליטיקאים שונים, כמו גם נוכחת גבוהה יותר של יהודים בוועידה הרפובליקנית הלאומית, הוועידה הממנה את מועמד המפלגה הרפובליקנית לנשיאות בבחירות הכלליות ונחשבת לשיא האירועים הפוליטיים בעונת בחירות ובכלל.
מטרתם להגדיל את אחוז ההצבעה למפלגה הרפובליקנית בקרב היהודים, גם כן נתונה לוויכוח, כאשר המועמד הרפובליקני שקיבל את מירב הקולות היהודים ביותר בהיסטוריה היה רונאלד רייגן עם 39% מהקול היהודי , אך כל זה אירע בטרם הקבוצה נוסדה וכי מאז 1985 הם מתגאים כי הביאו 11% יהודים לג'ורג' בוש האב, 16% למועמד בוב דול, ו-19% לנשיא בוש הבן, מספר שהם טוענים כי הולך וגדל, אם כי אינו חורג מהמספר המסורתי המועט המצביע למפלגה הרפובליקנית. נכון להיום, בבחירות 2008, עומד שיעור התמיכה הגבוהה ביותר מאז רייגן, בקרב יהודי ארצות הברית למועמד הרפובליקני, ג'ון מקיין, על 30% , מספר לא קטן ויש אומרים שאף יתקרב למספר הקולות שלו זכה רונאלד רייגן בזמנו. הסיבה לכך נעוצה במתח בין עדתי בין הקהילה היהודית להקהילה השחורה באמריקה, אשר לה נטייה, מלבד הזדהות טבעית עם הערבים, גם תופעה אנטישמית נרחבת והמועמד השחור, ברק אובמה אשר מסמל, בין ברצון ובין שלא, עם שמו המלא, ברק חוסיין אובמה,  דברים אלו.
דוגמאות נוספות להצלחה מעט גדולה יותר לרפובליקנים ניתן למצוא בכמה בחירות מקומיות, כאשר ב-2005, בבחירות לראשות עיריית ניו יורק, מייקל בלומברג, יהודי בעצמו, קיבל 51% מהקולות היהודים. ב-2003, בבחירות הדחה (Recall election), פרוצדורת בחירות המאפשרת הדחה של איש ציבור מכהן מתפקידו, אשר נערכו בקליפורניה, 31% אחוז מקרב הקהילה היהודית הצביעו עבור המועמד הרפובליקני ארנולד שוורצנגר, שחקן הקולנוע לשעבר הנחשב לידיד גדול של ישראל.
זלמן עינב

זלמן עינב (נולד ב-1928) הוא אדריכל ישראלי
עינב נולד בתל אביב בשנת 1928 לאבא קצב במקצועו (בעל חברת הבשר "הגיינה") ואמא עקרת בית. ב-1946 הצטרף לשורות הפלמ"ח שם שירת בפלי"ם. בין השנים 1947-1948 פעל בתפקיד ראש מטה "שורות המגינים במחנות קפריסין. במהלך מלחמת העצמאות שירת בחטיבת הנגב. במהלך שירותו הצבאי הכיר את האלופים ובהם אריאל שרון אליו הצטרף בחפ"ק במהלך מלחמת יום כיפור ואף תכנן את ביתו בחוות השקמים, רחבעם זאבי, עזר ויצמן משה דיין - שלכולם תכנן את בתיהם הפרטיים.
ב-1950 החל את לימודי האדריכלות בטכניון בחיפה שם היה במחזור עם אדריכלים כמו צבי הקר ודן איתן. ב-1955 סיים את לימודיו ופנה ללימודי המשך בלונדון שם התמחה באדריכלות באזורים טרופיים. עם שובו ארצה הצטרף לחבר האדריכלים שבראשו עמד האדריכל דב כרמי. עם פירוק הקבוצה יצא לדרך עצמאית. במהלך 40 שנות עבודתו כאדריכל עצמאי תכנן עינב פרויקטים רבים בישראל, חלקם הגדול בתחום הביטחוני וכן תכנן בכל רחבי העולם: באיראן, מצרים, סין, אוגנדה, יוון, טורקיה וזמביה. באתיופיה אף פתח משרד שפעל במשך מספר שנים ובמסגרתו תוכננו שכונות מגורים ומבני ציבור לאומיים.
עינב נשוי לאדריכלית רות עינב והוא מתגורר בתל אביב.