google/wiki40b huggingface dataset:
ליונל שרייבר

ביוגרפיה

ליונל שרייבר נולדה בשם מרגרט אן שרייבר בגסטוניה שבקרוליינה הצפונית, לאב שהיה כומר פרסביטריאני. בגיל 15 שינתה את שמה הפרטי לליונל, משום שלא אהבה את השם שניתן לה, וכטומבוי הרגישה ששם גברי תואם אותה יותר. למדה בבארנארד קולג' ולאחריו באוניברסיטת קולומביה, שבה קיבלה תואר ראשון ותואר שני. התגוררה בניירובי, בבנגקוק, בבלפסט ובישראל (בקיבוץ דפנה, בתל אביב ובירושלים), ומאז שנות ה-90 היא מתגוררת בלונדון. נשואה לנגן הג'אז ג'ף ויליאמס. 
כעיתונאית כתבה בעיתונים וול סטריט ג'ורנל, Financial Times, ניו יורק טיימס וגארדיאן, ולשבועון האקונומיסט.

עמדותיה

בספרה "עד כאן" מתחה ביקורת חריפה על מערכת הבריאות בארצות הברית. עמדה דומה הביעה גם בראיון שנתנה. שרייבר חברה בארגון הבריטי Population Matters, החותר לצמצום הריבוי הטבעי.
ביחס ל"משבר ההגירה באירופה", שרייבר סבורה כי אין זה משבר אלא "הנורמה החדשה".
פייר גאווינייה

חייו

אביו של גאוויניה היה בונה כינורות. בשנת 1734 לקח אותו אביו לפריז ובגיל 13 הופיע לראשונה בקונסרט ספיריטואל בטילרי, בנגינת סונאטה של ז'אן-מארי לקלייר לשני כינורות.
בסביבות 1753 נידון לעונש מאסר עקב פרשיית אהבים עם רוזנת.
בשנת 1776 הגיע גאוויניה לשיא הקריירה שלו. ג'ובני בטיסטה ויוטי תיאר אותו כטרטיני צרפתי, מחמאה יחידה במינה. ז'אן גודפרי אקהרד, לדוק ל'איינה, רודולף קרויצר ורומן דה ברסר הקדישו לו יצירות. הצ'לן מרטין ברטו קרא לסונאטה בשם "לה גאווינייה".
יצירתו הבסיסית היא "24 שחריות", שיצאה לאור בשנת 1794, קובץ תרגילים לכינור, הכולל מעברים מורכבים ביותר, שמטרתם העיקרית הוא פיתוח שליטה בקשת.
גאוויניה לימד כינור בקונסרבטואר של פריז מ-1795 עד מותו.
דוג'ו

דּוֹג'וֹ (ביפנית 道場, "מקום הדרך") הוא מונח יפני שמסמל היום מקום בו מתאמנים באמנות לחימה. ביפן משתמשים במונח זה במשמעות רחבה יותר, ככינוי לכל מקום לאימונים פיזיים. זרמים מסוימים בזן בודהיזם משתמשים במונח לכינוי המקום בו עושים מדיטצית זָאזֵן.
אמנויות הלחימה היפניות מייחסות תשומת לב מיוחדת לדוג'ו כמקום של התפתחות רוחנית. בעבר דוג'ו היה כינוי לחלק ממקדש שינטו, ועד היום יש המקשרים דוג'ו עם מקדש, ואת אימון באמנויות לחימה עם פולחן דתי. כללי אטיקט רבים באים להמחיש את כבוד התלמידים לדוג'ו - כך, ברוב אמנויות הלחימה נהוג לקוד קידה בעת הכניסה לדוג'ו, ובסוף כל אימון מנקים התלמידים ביחד את הדוג'ו. היום, במיוחד בארצות המערב, מייחסים פחות חשיבות למבנה הדוג'ו, למשמעות הטקסית שלו ולמחויבות התלמידים לכבד את הדוג'ו ולטפח אותו. מנגד, חלק מהאסכולות המסורתיות ביפן נוהגות אף להימנע מלהתאמן בתוך הדוג'ו - האימונים מתנהלים בחוץ, בעוד שבדוג'ו משתמשים למטרות ייצוגיות ורשמיות בלבד.
לדוג'ו מסורתי מבנה מוגדר. הקיר הקידמי של הדוג'ו מכונה שוֹמֵן, ועל הקיר הזה נמצאת קַאמִיזַה, המקום המקודש של הדוג'ו. בעבר, היה זה מקדש שינטו קטן; היום, בהתאם לאמנות הלחימה, יכולה הקמיזה להיראות שונה מדוג'ו לדוג'ו - כך, בדוג'וים של איקידו נהוג לשים בקמיזה את תמונת מייסד האמנות, מוריהי אואשיבה. כללי האטיקט המסורתיים מכתיבים את המצב של מבצע הטכניקה ביחס לקמיזה, ואף את הרגל בה יש להתחיל לנוע לכיוון הקמיזה או להתרחק ממנה. בנוסף, ליד קיר השומן נמצאת במה מיוחדת, המיועדת לראשי האסכולה של אותה אמנות הלחימה, או לבני המשפחה הקיסרית, למקרה שיבקרו בדוג'ו. לעיתים על קיר השומן ייתלו כללי ההתנהגות בדוג'ו. מול קיר השומן נמצא הקיר שִימוֹזָה והכניסה לדוג'ו. הקיר הימני ביחס לקמיזה מכונה ג'וֹסֵקִי, והקיר השמאלי מכונה שִימוֹסֵקִי. בתחילת האימון התלמידים מסתדרים בשורה לפי הותק, כאשר התלמידים הוותיקים נמצאים ליד ג'וסקי. גם במהלך האימון, על התלמידים הוותיקים להישאר בחלק הימני של האולם.
הדוג'ו המרכזי של אמנות לחימה מסוימת, המהווה למעשה את ה"מפקדה" של הארגון של אותה האומנות, מכונה הוֹמבוּ דוֹג'וֹ - לדוגמה, "איקיקאיי הומבו דוג'ו", הדוג'ו המרכזי של איקידו, וקוֹדוֹקָאן, הדוג'ו המרכזי של ג'ודו.
אלסנדרה צ'לטי

ביוגרפיה

צ'לטי נולדה ברומא. היא למדה פסנתר באקדמיה הלאומית למוזיקה סנטה צ'צ'יליה ברומא. לאחר מכן המשיכה את לימודיה והתמקדה במוזיקה אימפרסיוניסטית צרפתית. בשנת 1994 יצא האלבום הראשון שלה,  "Les Sons Et Les Perfums" ("קולות וניחוחות") בו ביצועים ליצירות של אריק סאטי, מוריס ראוול וקלוד דביסי. בשנת 1997 הוציאה אלבום שני, "Viaggio a Praga" ("ביקור בפראג"), עם ביצועים ליצירות של המלחין הצ'כי לאוש יאנאצ'ק. בהמשך הוציאה תקליטורים שהתמקדו במלחינים ספציפים, בהם סקוט ג'ופלין, פיליפ גלאס, אריק סאטי וגורדייף.
בנובמבר 2007 הוציאה דיסק עם 16 יצירות מקוריות לפסנתר שהלחינה, ובו השפעה של מלחינים מודרניים ומינימנליסטים שאותם ביצעה במהלך הקריירה שלה.
אורית מרטין

אורית מרטין (נולדה בשנת 1956) היא ציירת, מאיירת וסופרת ישראלית.

ביוגרפיה

ילידת ישראל. למדה באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל ובמדרשה למורים לאמנות ברמת השרון. 
הוציאה לאור ספרים פרי עטה המלווים באיוריה.  
יוצרת אמנות יהודית מקורית תוך דגש על המשמעות הרוחנית והרעיונות העמוקים של כל ציור. שואבת השראה לאמנות מספרי חסידות וקבלה, מדיטציה יהודית, מודעות והתבוננות. 
הציורים מבטאים תכנים יהודיים כמו: כמיהה לבורא עולם, תפילה, התבוננות בבריאה, הקשר בין עולם הבא והעולם הזה, פנימיות המצוות, משמעות האותיות העבריות, עליית הניצוצות מתוך החומר (לפי החסידות), הודיה על השפע שאנחנו מקבלים, משמעויות ייחודיות ועמוקות של סימבולים יהודיים, התעלות הנפש ועוד.
הציורים מנסים לחבר בין הפכים: חומר ורוח, אדם ובורא, ארץ ושמיים, גוף ונשמה.
זוהי אמנות דיגיטלית הנוצרת באמצעות תוכנות ופילטרים מיוחדים. הציורים מודפסים על קנבס איכותי בסדרה מוגבלת וממוספרת עד 150 עותקים.
הציגה יצירות אמנות בתערוכות יחיד ובתערוכות קבוצתיות בישראל ובעולם.

חיים אישיים

נשואה לד"ר עוז מרטין, רופא ופסיכותרפיסט, ואם לחמישה. בנותיה הן הסופרות מיה קינן ויעל רוטנברג. מתגוררת בשכונת הר נוף בירושלים.
אורה חדשה

אורה חדשה הייתה חברת הסרטים הראשונה בארץ ישראל. נוסדה ב-1914 על ידי עקיבא אריה ויס.
כמו בכל מפעליו האחרים בארץ, גם באמצעות חברה זו, ויס רצה לקדם את יישוב ארץ ישראל. החברה פעלה בעליית הגג, בביתו ברחוב הרצל 2 בתל אביב. ויס צילם ממראות הארץ על מנת להוכיח לבני הארץ וליהודי הגולה שאפשר לחיות בארץ ולגאול אותה משיממונה.
ויס תכנן את מכונות הפיתוח של הסרטים, ועל פי עדותו, אפשר היה לפתח 1,000 מטרים ביום אחד. סרטיו הוצגו בראינוע עדן ובסינמה בירושלים, אך עד היום לא נמצא אף אחד מהסרטים.
בימי מלחמת העולם הראשונה, ויס גלה עם משפחתו לטבריה, ופעילות החברה נפסקה. כשחזר לתל אביב, העיד ביומנו שעם חזרתו הוציא את מצלמת הראינוע שלו מהבור בגינת ביתו שבו טמן אותה, צילם ובדק אם לא נגרמו לה נזקים.
עם תום המלחמה והצהרת בלפור ויס צרף שותפים לחברה וקיווה שהיא תתבסס ותתרחב, אך לא נחל הצלחה. מסמך משנת 1928 מעיד על מכירת הציוד של החברה על ידי ויס, וממנו לומדים שפעילות החברה נפסקה בסמוך לכך.
וולוו C30

וולוו C30 היא מכונית האצ׳בק 3 דלתות קומפקטית בתצורת קופה, אשר הוצגה לראשונה בתערוכת המכוניות בפריז בשנת 2006, לאחר שפותחה בשנת 2005 על פלטפורמה משותפת עם חברת פורד. הוולוו C30 יוצרה על ידי חברת וולוו השוודית בשנים 2006–2013 והורכבה בבלגיה. מכל הגרסאות של ה-C30 יוצרו בסה״כ 208,652 יחידות.
דגם הקונספט לינקולן C התבסס על פלטפורמת דגם "פורד פוקוס" ווולוו דגמי "וולוו C30"  ו"וולווS40".

חברת וולוו

וולוו (במקור Aktiebolaget Volvo) היא חברה שוודית לייצור כלי רכב מסחריים, אוטובוסים, ציוד מכני הנדסי מערכות הנעה ליישומים תעשייתיים וימיים, רכיבים לתעשיית החלל ומתן שירותים בתחומים הללו. החברה נוסדה ב-10 באוגוסט 1926 בעיר גוטנבורג כתת-חברה של יצרן המסבים SKF Svenska Kullagerfabriken. בעבר ייצרה וולוו גם כלי רכב פרטיים, אך ב-1999 נמכרה חטיבת המכוניות לחברת פורד שהמשיכה למכור מכוניות הנושאות את שם המותג וולוו. ב-2010 לאחר משבר בענף הרכב האמריקאי בעקבות משבר 2008 נמכר המותג ליצרן הרכב הסיני זהייג'יאנג ג'ילי.
מועדון הכדורסל אוסטנדה

היסטוריה

המועדון נוסד בשנת 1970 תחת השם מועדון הכדורסל אוסטנדה. לזכותו נזקפים 15 אליפויות ו-15 גביעים. במשך השנים הוחלף שם הקבוצה בעקבות הסכמי חסות.
הקבוצה משתתפת במסגרות האירופאיות מאז שנת 1985. בין היתר השתתפה ב: גביע קוראץ', גביע ספורטה, גביע יול"ב, יורוצ'לנג' סופרוליג והיורוליג.
בעונת 2010/11 הגיעה הקבוצה עד לפיינל פור של היורוצ'לנג' והפסידה בחצי הגמר לקבוצת קרקה נובו מסטו, אך ניצחה במשחק על המקום השלישי את ספרטק סנקט פטרבורג.
בעונת 2011/12 זכתה הקבוצה באליפות לאחר ניצחון 2-3 בסדרת הגמר מול קבוצת ספירו שרלרואה. בעונת 2012/13 זכתה הקבוצה בדאבל השישי בתולדותיה, לאחר ניצחון בגמר הפלייאוף 0-3 מול קבוצת בלפיוס מונס-אנו וניצחון בגמר הגביע מול קבוצת אוקפי אלסטר. בעונת 2013/14 זכתה הקבוצה בדאבל השביעי לאחר ניצחון בסדרת הגמר 2-3 מול קבוצת אוקפי אלסטר. בגמר הגביע ניצחה הקבוצה את אנטוורפ ג'יינטס 79-88.
אולם הבית של המועדון הוא הסלאוטר ארנה, שהוקם בשנת 2006 ומכיל 5,000 מקומות ישיבה.
ברטראן טברנייה

ביוגרפיה

טברנייה נולד בליון, הוא רצה להיות במאי מאז היותו בן 13 או 14. הוא טוען שהשפעותיו הקולנועיות כוללות את הבמאים ג'ון פורד, ויליאם וולמן, ז'אן ויגו וז'אק בקר (Jacques Becker). הבמאי הראשון איתו עבד בסרט היה ז'אן-פייר מלוויל. סרטו הראשון (The Clockmaker, 1973) זכה בפרס Prix Louis Delluc ובדוב הכסף בפסטיבל הסרטים בברלין. בתחילת הקריירה שלו כבמאי, סרטיו אופיינו במסתורין, אולם עבודתו בשנים שאחרי כן הפגינה פרשנות חברתית ביקורתית, הדגישה את הפציפיזם שלו (בסרטים Life and Nothing But, קפטן קונאן) והציגה קולנוע ביקורתי של החברה הצרפתית בת הזמן ההוא (הכל מתחיל היום, Histoires de vies brisées : les double-peine de Lyon). הוא זכה בפרס באפט"א ב-1990 עבור הסרט הטוב ביותר בשפה שאינה אנגלית וזכה בסך כולל של ארבעה פרסי סזאר.
ברטראן טברנייה היה נשוי לקולו אוהאגן (Colo O'Hagen) בשנים 1965–1980. בנו, ניל טברנייה (Nils Tavernier) (נולד ב-1 בספטמבר 1965) הוא במאי ושחקן.
ג'ינג'י (סדרת טלוויזיה)

עלילת הסדרה

הסדרה מתמקדת בילד בשם אודי שחר, המכונה "ג'ינג'י" על ידי חבריו. ג'ינג'י גר בשכונת תלפיות בירושלים ויש לו שני אחים – יורם וגילי. הוא מנהיג החבורה שלו שכוללת את טל, דן, מושיק, שגית ויפעת. חברו הטוב ביותר הוא מושיק.
האויבת המושבעת של חבורתו של אודי היא שכנתו ששמה דנה פישמן. דנה אוהבת להציק לילדי החבורה בכל הזדמנות, ומתנכלת אף לאודי עצמו, אותו היא מאשימה בכל מיני תעלולים, ועל כך הוא סופג עונשים רבים על אף שלא הוא ביצע אותם. ג'ינג'י לא מסתדר גם עם אחיו הגדול יורם, ומתעמת עמו לעיתים קרובות.
ארוניה

שימושים על ידי האדם

הארוניה הוא צמח נוי נפוץ עקב עמידותו לבצורות, זיהום אויר, חרקים ומחלות. בנוסף הוא גדל בצורה טובה גם מתחת לעצים.
מפירות הארוניה ניתן לייצר ריבה, סירופ, מיץ, תה וליקר. ניתן לעשות מיץ מארוניה אך מיץ זה הוא עפיץ ולא מתוק כלל, אולם הוא משמש כתחליף לצבע מאכל אדום במיץ טבעי, כמו למשל במיץ רימונים. השימוש בו מתבצע גם בעקבות רמת ויטמין C ונוגדי חמצון גבוהה.
חובד (עיר)

היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
העיר הוקמה במאה השבע עשרה על ידי החאן Galdan Boshugtu, על גדת נהר חובד, במקום בו שוכנת כיום סום ארדנבורן (Erdenebüren).

גאוגרפיה

העיר שוכנת למרגלות הרי אלטאי, על גדות נהר בויאנט. אגם חאר-אוס ממוקם כ-25 קילומטרים מזרחית לעיר, שטח האגם הוכרז כאזור מוגן הנקרא שמורת הטבע מנחאן.
אזור חובד ידוע באיכות הגידולים החקלאיים שלו, כאבטיחים, עגבניות, ובשר.
בשנת 1992 בוצעה רפורמה מנהלית, במסגרתה קיבלה העיר מעמד של סום (сум) בשם ג'ארגלאנט.
מעין שטראוס

מעין שטראוס (נולדה בירושלים בשנת 1983) היא אמנית ישראלית, בוגרת המגמה לאדריכלות בבצלאל. בוגרת תואר שני באמנות מאוניברסיטת ייל שבארצות הברית.

ביוגרפיה

בגיל 19 הציגה שטראוס במוזיאון ישראל ובתערוכת יחיד בגלריה גבעון ("הדרך לאיקאה"). עבודתה, "פינוי התנחלות מפליימוביל", שנעשתה שנים ספורות קודם לתהליך ההתנתקות, זכתה לתגובות רבות ובהן תלונה מצד חבר הכנסת אריה אלדד.
העבודה הוצגה גם במיני ישראל (אוצר: לארי אברמסון, מוזיאון ישראל, 2006)
"דורון", תערוכה באצירתה (יחד עם יהושע סימון ורועי ארד), הוצגה במאי-יוני 2006 בגלריה בית הספר הגבוה לאמנות מנשר.
שם התערוכה "דורון" מתייחס לדורון סבג, בעלי חברת כח האדם O.R.S, ממפעילי תוכנית מהל"ב (תוכנית ויסקונסין הישראלית) באשקלון ואספן האמנות החשוב בישראל. התערוכה הציגה את המתח בין שני התפקידים של דורון סבג ועל ידי כך בחנה את הקשר בין אמנות והון בישראל או בין יצירה וניצול עובדים. תערוכה זו היא יוצאת דופן כי היא מציגה מראה ביקורתית מול עולם האמנות הישראלי שבו סבג הוא דמות מרכזית ובעלת עוצמה רבה.יי
השתתפה בביאנלה בהרצליה בספטמבר-אוקטובר 2007 ובתערוכות קבוצתיות נוספות.
עבודותיה נרכשו על ידי מספר אוספי אמנות ישראליים חשובים.
כתב העת לשירה ואמנות "מעין" קרוי על שמה של מעין שטראוס.
רנו 9

רנו 9 מכונית השנה באירופה

בשנת 1982 זכתה ה"רנו 9" במקום הראשון, בתחרות "מכונית השנה באירופה", עם 335 נקודות. במקום השני זכתה ה-אופל אסקונה עם 304 נקודות, ובמקום השלישי זכתה הפולקסווגן פולו עם 252 נקודות.
צבי בקר

צבי בקר (1887 - 16 באפריל 1918) היה חבר תנועת פועלי ציון וממיסדי ארגוני השמירה בר גיורא והשומר. עסק בשמירה במושבות הגליל. הגיע לארץ ישראל במסגרת העלייה השנייה.

קורות חייו

צבי בקר נולד בעיר טימיר חאן-שורה בחבל דאגסטן שבקווקז. בצעירותו הצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקראטית בעיר באקו אך לאחר זמן נתפס לרעיון הציוני והצטרף לתנועת פועלי ציון. על מנת לחסוך כסף למסע לארץ נסע, ב-1904, עם חברו מעיר הולדתו, יחזקאל ניסנוב (שאף עלה איתו לארץ והצטרף איתו לארגון "השומר"), לעבוד בסבסטופול אך מחשש לפרעות עברו לעבוד בלבוב שבגליציה.
ב-1905 עלה לארץ במסגרת עליה שנייה והלך לעבוד בזכרון יעקב. ב-1906 זימן ישראל שוחט, שעבד בכפר הנוער מאיר שפיה, את צבי, יחזקאל ניסנוב וישראל גלעדי ודיבר איתם על הקמת קבוצת שמירה עברית ועל הקמת סניף "פועלי ציון" בזכרון יעקב. בהמשך הצטרפו לקבוצה גם מנדל פורטוגלי, יחזקאל חנקין ואלכסנדר זייד ויחד היוו את הגרעין המייסד של ארגון "בר גיורא".
ב-29 בספטמבר 1907 השתתף צבי בישיבה בחדרו של יצחק בן צבי בבתי ורשה ביפו שם הוחלט על יסוד הארגון המחתרתי "בר גיורא". המקום הראשון בו פעל הארגון היה בחוות סג'רה שם שיכנעה מניה שוחט את מנהל החווה אליהו קראוזה להחליף את השומרים הצ'רקסים מכפר קמא בשומרי הארגון והראשון שהחל בשמירה היה צבי. ב-1908 קיבל הארגון את אחריות השמירה גם בסג'רה ובאותה שנה נמסרה לארגון גם השמירה במסחה וצבי עבר לשמור גם שם.
ב-1909 נוסד בכפר תבור ארגון "השומר" ואנשי "בר גיורא" (וצבי ביניהם) הצטרפו לארגון החדש. עם הקמת "השומר" התרחבו אזורי הפעילות של הארגון גם למושבות במרכז כמו ראשון לציון, חדרה, פתח תקווה, זכרון יעקב ועוד. 
ב-11 בנובמבר 1910 היה צבי שותף לעליית חברי "השומר" להתיישבות חקלאית במרחביה.
ב-1912 עמד צבי בראש קבוצת חברי "השומר" ששמרו על המושבה רחובות.
ב-1916 היה צבי שותף, עם אנשי הארגון, ביסוד קיבוץ כפר גלעדי.
לאחר זמן מה, ובגלל הקשיים, חזרה המשפחה לבית-גן שם שימש בקר שומר. ב-1918, בלילה גשום, נגנב עדר פרות מהישוב ובקר רדף אחרי העדר. לאחר שארב כל הלילה, בגשם, במעבר הירדן חלה בדלקת ריאות ולאחר שבוע, ועל אף מאמצי הרופאים נפטר ב-16 באפריל. תחילה נקבר בבית הקברות של המושבה יבנאל ולאחר זמן מה הועברו עצמותיו לבית הקברות של ארגון "השומר" בכפר גלעדי.
צבי התחתן עם אסתר שטורמן, אחותו של חיים שטורמן ולזוג נולדו 4 בנות (הבת הרביעית נולדה לאחר מותו ונקראה צביה על שמו).
יואב ספיר

ביוגרפיה

בוגר הפקולטה למשפטים, אוניברסיטת תל אביב. במהלך לימודיו, שימש סגן עורך של כתב העת עיוני משפט. לאחר התמחות אצל שופט בית המשפט העליון מישאל חשין הצטרף לסניגוריה הציבורית עם הקמתה בשנת 1996. כסניגור ציבורי ייצג ספיר נאשמים רבים בכל הערכאות. בשנת 1999 יצא ללימודים בבית-הספר למשפטים של אוניברסיטת הרווארד, שם השלים לימודי תואר שני (2000) ודוקטורט (2004) שבו התמקד בהליך הפלילי ובתאוריה של לגיטימציה, ובחן באופן ביקורתי את ההיסטוריה של הזכות לייצוג בישראל. בזמן שהותו בארצות-הברית עבד ד"ר ספיר בסניגוריה הציבורית בבירה וושינגטון ובמשרד עורכי-הדין Paul, Weiss Rifkind Wharton & Garrison בניו יורק. כמו כן הוא עבד בארגון זכויות האדם Bureau des Avocats internationaux בהאיטי, שם סייע בהכנת כתבי-אישום בגין פשעים נגד האנושות כנגד ראשי המשטר הצבאי בהאיטי. מחקריו ופרסומיו עוסקים בהליך הפלילי ובזכויות נאשמים וחשודים. בזכות עבודתו זאת הוא נחשב לאחד המשפטנים המבריקים בדורו.
לצד עבודתו בסניגוריה הציבורית לימד ד"ר ספיר סדר דין פלילי בפקולטה למשפטים של אוניברסיטאות חיפה ותל אביב וכן בקליניקה המשפטית לייצוג בהליך הפלילי הפועלת באוניברסיטת בר-אילן, קליניקה הקרויה של שמו של ד"ר דייוויד וינר, שהיה ממלא מקום הסניגור הציבורי הארצי.
ספיר הוא חבר בוועדה לסדר דין פלילי וראיות, בראשות השופטת עדנה ארבל, והיה חבר בצוות לבחינת הרפורמה בעבירות ההמתה, בראשות פרופ' מרדכי קרמניצר.
בספטמבר 2011 נבחר על ידי ועדה בראשות שר המשפטים יעקב נאמן לעמוד בראש הסנגוריה הציבורית, והחל לשמש בתפקיד זה בפברואר 2012. ספיר גם פעל למען הקמת סנגוריות במדינות עולם שלישי באפריקה. בתחילת שנת 2017 קיבל הארכה לכיהון קדנציה נוספת כסניגור הציבורי הארצי.במהלכה ספיר התייחס במיוחד לנושא של עודף מעצרים וייחס לו משמעות רבה מאוד הכוללת כתיבת מאמרים וחשיפה בתקשורת. כיום חי בתל אביב עם משפחתו.
מחלת וילסון

פתוגנזה

מחסור בחלבון הנקרא ATP7B מביא לבעיה בהפרשה של נחושת מדרכי המרה, כתוצאה מכך מצטברת נחושת בכבד וגורמת נזק לרקמת הכבד. עודף נחושת בתחילה נקשר ל- metallothionein, אולם יכולות האגירה הן מוגבלות והנזק לכבד יכול להתחיל כבר בגיל שלוש. באופן נורמלי, נחושת מועברת בדם על ידי חלבון עיקרי הנקרא צרולופלסמין. כתוצאה מעודף הנחושת נוצר חלבון הנקרא apoceruloplasmin, חלבון זה איננו יציב והוא עובר פירוק בדם- ועל כן ניתן לראות רמות צרולופלסמין נמוכות אצל חולים אלו. 
רמות הנחושת בדם נמוכות יותר מהרגיל אצל חולים אלו, בגלל רמות נמוכות של צרולופלסמין שכאמור קושר אליו את מרבית הנחושת בגוף. ככל שהמחלה מתקדמת, נחושת שאינה קשורה לאף חלבון ("נחושת חופשית") עולה ברמותיה ומצטברת ברקמות שונות כגון המוח- מה שמביא לתסמינים הנוירולוגיים והפסיכיאטריים הקיימים במחלה.

טיפול

הטיפול במחלה כולל סילוק של עודפי הנחושת מהגוף והוא ניתן לכל החיים. מטופלים ללא עדות להפרעות נוירולוגיות או להתדרדרות מצב הכבד (דה-קומפנסציה של הכבד) יכולים להיות מטופלים באבץ- ZINC- המשמש כטיפול הבחירה, או על ידי Trientine. האבץ מביא לחסימת הספיגה של נחושת מן המעיים, ומביא לסינתיזה של metallothionein המסלק עודפי נחושת מן הכבד. מחלת הכבד חולפת ברובה בתוך שנה של טיפול, אם כי לרוב נשאר נזק שאריתי קטן. 
אם החולה מציג דה-קומפנסציה של התפקוד הכבדי, יש להעריך עד כמה חמורה המחלה. לשם כך משתמשים במדד הנקרא Nazer prognostic index- מדד זה מעריך את רמות הבילירובין, רמות האנזים AST בכבד, ורמות PT (מבחינת הארכת זמן דימום). ככל שהערכים חמורים יותר כך הניקוד הניתן גבוה יותר, כאשר ניקוד מעל 9 מחייב השתלת כבד, חולים עם ניקוד של מתחת ל-7 יכולים להסתפק בטיפול תרופתי שכולל שילוב של אבץ ו- trientine. 
אם קיימת מחלה נוירולוגית היא תטופל באמצעות tetrathiomolybdate- זוהי תרופה המביא לבקרה מהירה על רמות הנחושת החופשיות בדם, ומשמרת תפקוד נוירולוגי. ניתן להשתמש גם באבץ. הפרעות פסיכיאטריות ונוירולוגיות נעלמות בתוך חצי שנה עד שנתיים מתחילת הטיפול. 
בעבר, הטיפול העיקרי במחלה היה באמצעות פניצילאמין, חומר שקשר את הנחושת והביא לסילוקה, אולם טיפול זה משמש רק במיעוט מן המקרים היות שהוא רעיל יחסית והוא לרוב מביא להרעת מצב נוירולוגי קיים. אם התרופה ניתנת, היא צריכה להיות מלווה במתן פירידוקסין. (התרופה שהחליפה את פניצילאמין היא טריאנטין - Trientine, הנחשבת רעילה פחות). 
על חולים המקבלים טיפול תרופתי כאמור, יש צורך להעריך מדי תקופה את רמות הנחושת בדם או בשתן.
קובראט

קובראט (בבולגרית: Кубрат, ביוונית: Χουβρατις) היה אביהם של בטבאיאן, קוטראג, קובר, אלצק ואספרוך, מנהיג השבטים הבולגרים שיצרו את בולגריה הישנה וייסדו, בהנהגת הבנים, את בולגריה של הוולגה ואת בולגריה הבלקנית.
קובראט היה מנהיג בולגרי משושלת דולו, ונטען כי הוא מצאצאיו של אטילה ההוני. בילדותו היה קובראט בן ערובה בחצר הביזנטית, שם התחנך באוניברסיטת קונסטנטינופול והוטבל לנצרות. בתקופה זו הוא חבר למי שהיה עתיד להיות הקיסר הרקליוס, וקיבל את התואר פטריקיוס.
ב-628 שב קובראט מביזנטיון לבולגריה הישנה, הביס את האווארים בשנת 632 ואיחד את כל שבטי הבולגרים תחת שלטון אחד. בסביבות שנת 660 הוביל, עם בניו, את שבטי הבולגרים להתיישבות בבולגריה שעל הוולגה.
לאחר מותו התפצלו הבולגרים לחמש חטיבות בהנהגת חמשת בניו. הבן הבכור, בטבאיאן, המשיך להנהיג את בולגריה הישנה, קוטראג, את בולגריה של הוולגה, קובר הוביל את אנשיו להתיישבות במקדוניה ובמזרח אלבניה, אלטזק נדד על פני מרכז אירופה עד ששארית אנשיו בפיקודו של אמנצור התיישבו באיטליה, מצפון מזרח לנאפולי והצעיר בבניו, אספרוך, הוביל את הבולגרים שהתיישבו מעבר לדנובה, בבולגריה הבלקנית.
רוח מזרחית (כתב עת)

"רוח מזרחית" הוא כתב עת אלקטרוני שפורסם לראשונה בינואר 2005 על ידי החברה המזרחית הישראלית. במתכונתו הראשונה נערך כתב העת על ידי מזכיר החברה דאז, אסף דוד.
נכון ל-2010 כתב העת מתפרסם מטעם האגודה הישראלית ללימודי המזרח התיכון והאסלאם (ממשיכתה של החברה המזרחית הישראלית) ומרכז דיין ללימודי המזרח התיכון ואפריקה באוניברסיטת תל אביב. העורכים הנוכחיים (נכון ל-2010) הם שני תלמידי מחקר: עידן בריר (עורך ראשי, אוניברסיטת תל אביב) ושי זהר (עורך משנה, האוניברסיטה העברית בירושלים).
מתכונתו של כתב העת דומה לזו של גיליונות "המזרח החדש" משנותיו הראשונות כרבעון. הוא כולל מאמרים העוסקים בהיסטוריה על גווניה השונים, בהיבטים תרבותיים בחיי החברות המאכלסות את המזרח התיכון, בדגש על מאמרי דעה ומאמרים היסטוריוגרפיים קצרים. במקביל, הוא מכיל מדורים שונים ובהם קולנוע, ספרות, אינטרנט, תרגום מערבית לעברית.
שאיפתו של כתב העת היא לנצל את מתכונתו האינטרנטית הדינמית כדי לקדם פרסומים פרי עטם של כלל בעלי העניין בתחום לימודי המזרח התיכון, האסלאם ותרבויות האזור. נשמר כאן מקום מיוחד לתלמידים לתארים מתקדמים כעורכי מדורים וככותבים, לצדם של אנשי סגל בכיר המרבים לכתוב בו אף הם.
החל מסוף שנת 2010 מתפרסמת מטעם מרכז דיין ואילמ"א הגרסה האנגלית של כתב העת, Sharqiyya, ובמסגרתה מתורגמים מאמרים ומדורים נבחרים מעברית לאנגלית.
הגיליון האחרון של "רוח מזרחית", גיליון 14, פורסם בדצמבר 2011.
ג'אנדו פוקס

קריירת מועדונים

פוקס התחיל את הקריירה שלו בקבוצות ילדים ונוער מקומיות. בקיץ 2014 הצטרף לקבוצת המילואים של סושו. ב-22 במאי 2015, פוקס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–1 לאורליאן. בעונת 2015/2016 הפך לשחקן הרכב בקבוצה ורשם 24 משחקים בקבוצה. ב-29 בנובמבר 2016, הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בתיקו 1-1 נגד בורק-אן-ברס. ב-22 בספטמבר 2017 הורחק לראשונה בקריירה בהפסד 1–6 לאז'אקסיו.
בקיץ 2019 הושאל לדפורטיבו אלאבס מליגת העל הספרדית.
ב-10 בספטמבר 2019, פוקס הושאל למכבי חיפה מליגת העל.

קריירה בינלאומית

בצעירותו, פוקס שיחק בנבחרות הנוער של צרפת, והיה שותף לזכייה של נבחרת הנוער באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 בשנת 2016.
ב-20 בנובמבר 2018, פוקס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קמרון בהפסד 0–1 לברזיל.
גאוגרפיה של ניו זילנד

שטחים נוספים

פרט לשני האיים המרכזיים שייכים לניו זילנד מאות איים קטנים יותר, רובם הגדול אינו מאוכלס ונמצא בסמוך לאיים הגדולים. בין האיים הללו נמנים האי סטיוארט הממוקם 30 ק"מ מדרום לאי הדרומי, איי צ'סאם הממוקמים כ-500 ק"מ מזרחית לאי הדרומי והאיים הפולינזיים איי קוק, טוקלאו וניווה הממוקמים בדרום האוקיינוס השקט, כ-3000 ק"מ מצפון מזרח לאי הצפוני. ניו זילנד טוענת גם לבעלות על שטח חסות רוס, גזרה מאנטארקטיקה ומספר איים הסמוכים לה.

אקלים

עונת הקיץ נמשכת מדצמבר ועד פברואר, והחורף - מיוני ועד אוגוסט. האקלים הרגיל במדינה הוא נוח, ולעיתים נדירות חורג מ-30 מעלות צלזיוס כלפי מעלה או מ-0 מעלות כלפי מטה. בבירה ולינגטון הטמפרטורה הממוצעת נעה בין 6 ל-20 מעלות. כמות המשקעים רבה, ונעה ברוב האזורים בין 600 ל-1,800 מ"מ בשנה. באזורים מסוימים, בעיקר בחוף המערבי של האי הדרומי כמות המשקעים מגיעה אף ל-12,000 מ"מ בשנה.
ג'ונתן בנקס

ביוגרפיה

בנקס נולד בוושינגטון לפרופסורית אלנה בנקס שעבדה עבור ארגון ה-CIA. הוא למד ב"אוניברסיטת אינדיאנה בולומינגטון", שם למד עם כוכב הקולנוע קווין קליין. הוא עזב את האוניברסיטה באמצע הלימודים והצטרף לחברת משחק תיירותית שם שימש כמנהל במה.
החל את דרכו כשחקן בסוף שנות ה-70 בתפקידי ניצב בסרטים כמו "השיבה הביתה" ו"רוז".
התגלה לראשונה בתור שחקן משנה בראשית שנות 1980 בקומדיות "שגעון על תנאי" של סידני פואטייה ו"48 שעות" של וולטר היל ובדרמה "פרנסיס" בתפקיד הטרמפיסט לצידה של ג'סיקה לאנג.
ב-1984 השתתף בנקס בקומדיית הפעולה "השוטר מבוורלי הילס" בתפקיד הנבל ז'אק, יד ימינו של ויקטור מייטלנד.
בנקס פרץ לראשונה בתפקיד משמעותי גדול בשנת 1987 בסדרת דרמת הפשע "סוכן סמוי". בנקס הופיע בסדרה במשך 4 עונות בתור פרנק מקפייק הקצין והמפעיל של הסוכן החשאי ויני טרנובה (קן והל). בנקס הועמד על תפקידו בסדרה לפרס אמי לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1989.
בשנות ה-90 הופיע בנקס במותחן הפעולה "פריג'ק" ובסרט ההרפתקאות "פליפר" בתפקיד צייד הדולפינים דירק מורן.
ב-2001 שיחק בנקס בסרט ההמשך השלישי של הלהיט "קרוקודיל דנדי", "קרוקודיל דנדי בלוס אנג'לס". ב-2006 הופיע בסדרת הפשע "שחר האתמול" בתפקיד "איש הצל" קונרד דטוויילר.
בשנת 2009 צורף בנקס לצוות העונה השנייה של סדרת הפשע המפורסמת "שובר שורות" בתפקיד החוקר הפרטי "מייק ארמנטראוט". דמותו המשנית של מייק הייתה מהדמויות המעניינות והבולטות בסדרה ובנקס הוחתם לשלוש עונות ההמשך. בנקס הועמד על תפקידו בסדרה לפרס אמי לשחקן המשנה הטוב ביותר בשנת 2013 וזכה בפרס סאטורן. לאחר תום התוכנית לוהק בנקס על ידי יוצר הפורמט וינס גיליגאן לתוכנית הספין אוף "Better Call Saul".
ב-2014 שיחק בנקס בעונה החמישית של קומדיית המצבים "קומיוניטי".
ב-2015 הועמד בנקס לפרס אמי לשחקן המשנה הטוב ביותר על משחקו בתור מייק ארמנטראוט בסדרת הדרמה "סמוך על סול".
ב-2016 שיחק בסרטו של פיטר בילינגסלי "במנוסה", דרמת פשע בכיכובם של וינס ווהן, היילי סטיינפלד, טראג'י פ. הנסון ואחרים.  
לבנקס שלושה ילדים משלוש מערכות נישואין.
פרוטוקול העץ הפורש

מצב חסימה

במצב זה הפורט לא מקבל ולא שולח מידע. כמו כן, הוא לא שולח BPDUs אבל כן מאזין ל-BPDUs על מנת ללמוד על שינויים בטופולוגיה הפיזית שדורשים חישוב מחדש של הטופולוגיה הלוגית (כלומר, העץ הפורש).