google/wiki40b huggingface dataset:
קפקא על החוף

עלילה

הרומן משלב שני סיפורי מסע המשיקים זה לזה. מסע אחד הוא של הנער קפקא טאמורה, הבורח מבית אביו ומחפש את אמו שנטשה אותו בילדותו ואת אחותו. במהלך בריחתו, מוצא קפקא מחסה בספרייה פרטית בטקמאצו שבמחוז קאגווה, הנמצא באי שיקוקו. הספרייה, מנוהלת על ידי מיס סאאקי ובה עובד אושימה, שהופך לידידו של קפקא ואיש סודו. 
המסע השני, שהוא על הגבול שבין מציאות ודמיון, הוא זה של נאקאטה, זקן פגוע מוח, המתפרנס מקצבת סעד וממציאת חתולים עימם הוא יכול לשוחח. המסע של נאקאטה שמוביל אותו בפעם הראשונה הרחק מביתו בעזרת נהג משאית בשם הושינו, שלוב בזה של קפקא. התעלומה המלווה את הסיפור יחד עם מסעו של נאקאטה בעולם פנטסטי, מאפשרים לקפקא הנער להשלים את מסעו ואת התבגרותו.

שם הספר

הרוקי מורקמי הושפע רבות מן הסופר היהודי-צ'כי פרנץ קפקא ובין היתר גם זכה בפרס פרנץ קפקא.
גיבור הספר טאמורה, מאמץ את שמו של קפקא בשל חיבתו העזה לכתביו, בעיקר לסיפורו "במושבת העונשין". המילה קפקא דומה למילה הצ'כית "קווקא" (Kavka) שפירושה בעברית קאק, שהוא מין ציפור שיר בסוג עורב שבמשפחת העורביים. בנוסף, בסיפור מסופר כי סאסקי חיברה שיר פופ בשם "קפקא על החוף", אשר זכה הצלחה מסחרית גדולה."קפקא על החוף" הוא הכינוי שסאאקי נתנה לבן זוגה. בשל כך, יש הרואים קשר בין בן זוגה של סאאקי לדמות המסתורית של "הנער הקרוי עורב".

השפעות וניתוח

בדומה ליצירות אחרות של הארוקי מורקמי, גם הרומן הזה שתייך לסוגת הריאליזם הפנטסטי. לצד תיאורים ריאליסטים ואף לעיתים גרפיים ומיניים, נשזרים בסיפורים אלמנטים פנטסטיים ומיסטיים אך ההתייחסות אליהן היא כאל דבר שבשגרה.
הרוקי משלב השפעות וריפרורים ממגוון רחב של מקורות ספרותיים ואמנותים (מערביים ויפניים), פילוסופיה מזרחית (זן בודהיזם ושינטו) ומערבית (בעיקר דטרמיניזם, אסתטיקה ואקזיסטנציאליזם). במקרים רבים הארוקי מאזכר יצירות במפורש, בעיקר כשקפקא טמורה ואושימה חובבי הקריאה מדברים עליהן, לפעמים הוא משתמש במוטיבים מפורסמים ולפעמים שותל אמירות פילוסופיות בפי דמויות מסוימות.
בין היצירות הספרותיות המצוטטות בולט המחזה היווני אדיפוס המלך אשר גם משמש כמוטיב מרכזי בעלילה. לקפקא נאמרת נבואה הדומה לנבואה של האורקל של דלפי, לפיה ירצח את אביו וישכב עם אימו. בין הציטוטים הפילוסופים ניתן למנות את הדיאלוג האפלטוני, "המשתה" בהקשר של חיפוש אחר השלם וזהות מינית. אחד מנהגי המשאית אליהם מתלווה נאקוטה תומך בשיחתו במשנתו של הרקליטוס ("הכל זורם"). סיפור בודהיסטי על אחד מתלמידיו של הבודהה, מאוזכר כדי להסביר את טיב היחסים בין הושינו לנקוטה. הקבלה נוספת ליחסיהם בין הושינו לנקוטה מובאת באמצעות "טריו הארכידוכס", אופ. 97 מאת בטהובן, ויחסיו עם רודולף יוהאן יוזף ריינר, לו היא מוקדשת. יצירות מוזיקליות נוספות שמאוזכרות הן My Favorite Things בביצועו של קולטריין, ואלבומים של רדיוהד ופרינס.
לצד אלה, נעשה שימוש רב במושגים מהתרבות הפולארית, בעיקר איזכור של מותגים גלובליים, ככל הנראה על דרך פרסום סמוי.

קבלה וביקורת

מעריצים רבים התקשו להבין את היצירה החידתית. ההוצאה לאור המקורית הציעה לקוראים לכתוב למורקמי שאלות דרך האתר, מורקמי ענה באופן אישי על כולן ואף על שאלות נוספות, כך שלטענתו ענה על מעל ל-1,200 מתוך 8,000 השאלות שנשאלו. 
ג'ון אפדייק כתב על הספר ביקורת חיובית ותיאר את הספר ככזה שקשה להרפות ממנו
מגזין הניו יורק טיימס דירג את הספר בין עשרת הספרים הטובים ביותר לשנת 2005.
דיאנה האג'ייבה

חייו

האג'ייבה נולדה בבאקו. בתום לימודיה לתואר ראשון באקדמיה למוזיקה בבאקו החלה לפעול בשם DiHaj, שהפך בהובלתה להרכב מוזיקה אלקטרונית בן שלושה חברים.
בשנת 2011 השתתפה האג'ייבה בתחרות לבחירת השיר שייצג את אזרבייג'ן בתחרות האירוויזיון של אותה שנה, אך הודחה בשלב הראשון.
בדצמבר 2016 הודיעה רשות השידור האזרית כי האג'ייבה תייצג את אזרבייג'ן בתחרות האירוויזיון לשנת 2017. ב-11 במרץ נחשף השיר "Skeletons". השיר הצליח להעפיל לגמר התחרות ושם סיים במקום ה-14.
האג'ייבה נישאה בשנת 2009 והיא אם לילד.
סבאח אל-אחמד אל-ג'אבר א-סבאח

לפני שלטונו

נולד בכווית סיטי ב-1929 לאמיר כווית אחמד אל-ג'אבר א-סבאח ולאשתו העשירית, מונירה עות'מאן א-סעיד אל-עיאר (منيرة عثمان السعيد العيار). סבאח הוא אחיו של האמיר ג'אבר אל-אחמד אל-ג'אבר א-סבאח, ששלט בכווית בשנים 1977–2006, והוא שמינה אותו ב-2003 לתפקיד ראש ממשלת כווית. לפני כן כיהן כשר החוץ למשך 40 שנה (1963–2003).

שלטונו

לאחר מות האמיר ג'אבר ב-15 בינואר 2006 ירש סעד אל-עבדאללה א-סאלם א-סבאח את התואר, אולם בשל גילו ומצבו הבריאותי החליטה האספה הלאומית של כווית ב-24 בינואר 2006 למנות את סבאח לכהונת האמיר. הוא הושבע ב-29 בינואר 2006.
מתן בראשי

קריירה

בראשי החל לשחק כדורגל כשהיה בן שמונה בקבוצת הילדים של בית"ר ירושלים. ב-28 באוקטובר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 3-2 לבני יהודה תל אביב במסגרת גביע הטוטו.
בקיץ 2009 הושאל להפועל ירושלים מהליגה הלאומית. בסיום העונה ירדה הקבוצה לליגה א', ובראשי חזר לבית"ר. ב-19 במרץ 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 0-1 נגד הפועל חיפה.
בקיץ 2011 עזבו את בית"ר שחקנים רבים, ובראשי קיבל יותר הזדמנויות בהרכב. עד לסיום העונה ערך 18 הופעות. בעונת 2012/2013 הפך לשחקן הרכב קבוע בבית"ר, ושותף ב-32 משחקים מתוך 33 שערכה הקבוצה.
בספטמבר 2013 יצא להתרשמות בקבוצת וידז'ב לודז' מליגת העל הפולנית, אך בסופו של דבר המעבר לא יצא לפועל ובנובמבר 2013 הושאל להפועל קטמון ירושלים מהליגה הלאומית. בסיום העונה הקבוצה ירדה בחזרה לליגה א'. ב-22 בספטמבר 2014 הושאל להכח עמידר רמת גן, ובתום העונה ירדה הקבוצה לליגה א'.
ב-16 ביולי 2015 חתם בהפועל באקה אל-גרבייה, העולה החדשה לליגה א'. באוקטובר של אותה שנה שוחרר מהמועדון וכעבור זמן קצר חתם בהפועל הוד השרון מליגה א' דרום. בינואר 2016 עבר לאיחוד בני מג'דל כרום מליגה א' צפון, ובמדיה שיחק עד תום העונה.
לקראת תחילת עונת 2016/2017 חתם בבית"ר נורדיה ירושלים. באוקטובר 2016 חתם בעירוני בית שמש.
ב-8 באוגוסט 2017 חתם במכבי עירוני קריית מלאכי.
לקראת עונת 2019/2020 חתם במ.כ. ירושלים מליגה ג'.
מכל מלמדי השכלתי

מִכָּל מְלַמְּדַי הִשְׂכַּלְתִּי הוא ביטוי רווח שמשמעותו כי גם אדם חכם וידען יכול ללמוד מכל אחד – גם ממקור בלתי צפוי. מקור הביטוי בספר תהילים: "מִכָּל מְלַמְּדַי הִשְׂכַּלְתִּי, כִּי עֵדְוֹתֶיךָ שִׂיחָה לִי." (קי"ט, צ"ט), והוא מופיע במשמעותו זו כבר במסכת אבות, שם הובא מאמרו של בן זומא: "איזהו חכם? - הלומד מכל אדם, שנאמר: 'מכל מלמדי השכלתי'".
לפי פשט הפסוק, כפי שפירשו למשל רבי אברהם אבן עזרא, המ'  היא מ' היתרון והכוונה הפוכה: השכלתי יותר מכל מלמדיי. פירוש זה משתלב היטב גם כהקבלה לפסוק הקודם: "מאויבי תחכמני מצוותיך" (כלומר - מצוותיך עשו אותי חכם מאויבי) וכהקבלה לפסוק הבא - "מזקנים אתבונן" אשר גם אותו ניתן לפרש כהיטבתי להבין מזקנים (כלומר חכמים).

הלמידה מאחרים בדברי חז"ל

בספרות חז"ל מופיעים כמה ביטויים העוסקים בהקשרים דומים לזה של הביטוי "מכל מלמדי השכלתי".
ביטוי מקביל הוא זה שהוזכר במסכת אבות: "איזהו חכם? הלומד מכל אדם". בדומה לכך נאמר בתלמוד הבבלי בשם האמורא רבי חנינא: "הרבה למדתי מרבותי, ומחבירי – יותר מרבותי, ומתלמידי – יותר מכולן" (מסכת תענית, דף ז', ע"א) וב"צוואת רבי אליעזר": "הט אזניך ושמע דברי חכמים, ואל תהי בז לכל אדם, כי כמה מרגליות ימצאו באפקרוסתו [=צעיפו] של עני" (שם, סעיף כ').
במשנה אחרת במסכת אבות מופיע פתגם בשם רבן גמליאל: "עשה לך רב – והסתלק מן הספק" (פרק א', משנה ט"ז). במסכת אבות דרבי נתן, המרחיבה את מסכת אבות שבמשנה, התפרש הדבר כך:
עשה לך רב, כיצד? מלמד שיעשה לו את רבו קבע, וילמד ממנו מקרא ומשנה, מדרש, הלכות ואגדות... היה רבי מאיר אומר: הלומד תורה מרב אחד, למה הוא דומה? לאחד שהיה לו שדה אחת, וזרע מקצתה חטים ומקצתה שעורים, ונוטע מקצתה זיתים ומקצתה אילנות, ונמצא האדם ההוא מלא טובה וברכה. ובזמן שלומד משניים שלושה דומה למי שיש לו שדות הרבה: אחד זרע חטין ואחד זרע שעורים, ונטע אחד זיתים ואחד אילנות, ונמצא אדם ההוא מפוזר בין הארצות בלא טוב וברכה.
— אבות דרבי נתן ח
אימרה זו מבטאת את הבעייתיות בלימוד מזדמן מאנשים שונים, כך שאדם אינו רוכש שיטה מסודרת, אלא מלקט ידיעות פרטניות.
בתלמוד הבבלי מופיעה סוגיה העוסקת בשיקולים המנוגדים, ומציעה פשרה:
אמר להו רב חסדא לרבנן: בְּעֵינָא דאֵימָא לְכוּ מִילְתָא, ומִסְתְּפֵינָא דִשְבַקְתוּ לי ואַזְלִיתוּ: כל הלומד תורה מרב אחד – אינו רואה סימן ברכה לעולם, שבקוהו ואזול קמיה דרבא. אמר להו: הני מילי סברא, אבל גמרא – מרב אחד עדיף, כי היכי דלא ליפלוג לישני.
— מסכת עבודה זרה, דף י"ט, ע"א
כלומר: אמר רב חסדא לתלמידיו: רוצה אני לומר לכם דבר, ומסתפק אני,שבעקבות כך תעזבו אותי ותלכו לרב אחר; כל הלומד מרב אחד בלבד – אינו רואה סימן ברכה בתלמודו. ואכן, בעקבות אמירה זו עזבו אותו תלמידיו והלכו ללמוד אצל רבא (חתנו ותלמידו של רב חסדא; ולפי גרסה אחרת: רבה בר נחמני – חברו של רב חסדא). אמר להם (רבם החדש – רבא; ולפי גרסה אחרת: "איקפד [=כעס] רב חסדא", והוא זה שאמר): דברים אלו נכונים בלימוד מתקדם של הבנת עומק הדברים ("סברה"), אבל בלימוד הראשוני ("גמרא") – עדיף ללמוד מרב אחד כדי למנוע סתירות ובלבול. 
בהתאם לכך, רש"י בפירושו לספר תהלים מסביר את הפסוק "מכל מלמדי השכלתי" בתוספת הסתייגות: "מזה למדתי קצת ומזה למדתי קצת, לאחר שלמדתי מרבי מובהק.
מושבת עונשין

מושבת עונשין הוא כינוי של מקום רחוק אליו שלחו נידונים למאסר כדי לרצות את עונשם. הייתה זו בדרך כלל קולוניה מרוחקת של מדינה אירופאית, שהאסירים שימשו בה כוח עבודה זול כדי לסייע ביישוב הארץ, והורחקו מקרבת אזרחים הגונים במדינותיהם שלהם. כך לדוגמה יבשת אוסטרליה, שהייתה דומיניון בריטי, שמשה שנים רבות כמושבת עונשין לאסירים מהאיים הבריטים.

ישראל

עם הקמת מדינת ישראל היה נוהג לשלוח עבריינים לגלות באילת. העיר הדרומית הייתה מנותקת מיתר חבלי הארץ ופרנסי היישוב התקשו לשלוח את אזרחי המדינה הצעירה אל כותלי הכלא, לאחר הסבל שעברו חלק מהם במחנות הריכוז ואי הרצון להושיבם שוב מאחורי הסורגים.
שופטים לעיתים התירו למורשעים לבצע עבודות שירות באילת גם אם אינם תושבי העיר, אך עקב פניית העירייה לנשיאת בית המשפט העליון פורסמה הנחיה לשופטים להימנע מכך.
פורט בלייר

היסטוריה

פורט בלייר נקראת על-שמו של סגן ארצ'יבלד בלייר מחברת הודו המזרחית הבריטית אשר בשנת 1789 ניסה ללא הצלחה ליישב את האי על ידי בריטים. פורט בלייר הוקמה מחדש בשנת 1858 כבית כלא לאסירים פוליטיים אשר התנגדו לנוכחות בריטניה בהודו. האסירים בכלא נדונו ברובם למאסר עולם תחת תנאים קשים ועבודת פרך. רבים מהם הוצאו להורג בתלייה ואחרים מתו מרעב, תשישות ומחלות.
בשנים 1896 עד 1902, כאשר התנועה לשחרור הודו גדלה וצברה יותר ויותר פופולריות, נבנה כלא חדש הנקרא 'כלא התאים' (בהינדית: काला पानी - "קָאלָה פָּאנִי", ובתרגום לעברית 'מים שחורים'). כלא זה הכיל צינוק במקום תא מאסר. הכלא משמש כאתר תיירות וכאנדרטה לזכרם של האסירים הרבים שמתו בו.
בשנים 1943-1944, פורט בלייר הייתה מפקדה של צבא הודו.
בשנת 2004 ניזוקה העיר כמו כל האי מרעידת האדמה והצונאמי באוקיינוס ההודי. בזכות מיקומה של העיר בצד הצפון-מזרחי של האי, הפגיעה בעיר לא הייתה קטלנית כמו בחלקים הדרומים של איי אנדמן וניקובר, והעיר אף הפכה לבסיס חילוץ אליו הביאו את הנפגעים וממנו נשלחו צוותי חילוץ למתן עזרה לאיים.

דמוגרפיה

לפי מפקד התושבים של הודו בשנת 2011 מתגוררים בפורט בלייר 100,608 תושבים. 52% מתושבי העיר הם גברים ו-48% נשים.
יהודה ברנדס

קורות חייו

יהודה ברנדס נולד וגדל בתל אביב כבן יחיד לשמשון ואהובה, ניצולי שואה. הוא למד בישיבת נתיב מאיר בירושלים ולאחר מכן בישיבת הכותל. נשוי לעפרה ואב ל-6 ילדים. עמד בבחינות ההסמכה לרבנות של הרבנות הראשית לישראל. בהמשך למד תלמוד באוניברסיטה העברית בירושלים. את עבודת הדוקטורט שלו כתב על ראשיתם של כללי הפסיקה בהנחיית פרופ' יעקב זוסמן.
במקביל ללימודיו הדריך במדרשה בעפרה ולימד בתיכון הימלפרב בירושלים, שם שימש כמחנך ובהמשך כראש בית המדרש. בשנת תשמ"ד התמנה למורה בחוג לתלמוד באוניברסיטה העברית. בשנת תש"ן נמנה עם מקימי בית הספר מעלה לקולנוע ולטלוויזיה ולימד שם במשך מספר שנים. ניהל את בית ספר הימלפרב בין השנים תשנ"ב-תשנ"ז. במקביל החל להרצות במכללת הרצוג.
בין השנים תשנ"ח-תשע"ד הוא שימש כראש בית המדרש של בית מורשה. בשנת תשע"ד התמנה לראש המכללה האקדמית הרצוג בגוש עציון. בנוסף, הוא חבר בהנהלה החינוכית של רשת אמי"ת ויושב ראש מליאת ההנהלה הארצית של תנועת הנוער ציונית-דתית "בני עקיבא".

שיטת לימודו

ברנדס מציע דרך חדשה בלימוד התלמוד. במאמרו "לקראת תוכנית חדשה בתלמוד ובתושב"ע" ובפולמוס פומבי שלו עם הרב אהרן ליכטנשטיין, ראש ישיבת הר עציון, הציב את יסודות שיטתו, המציעה גישה ייחודית ללימוד גמרא. גישה שהיא בבחינת אלטרנטיבה ללימוד הישיבתי הקלאסי. גישה זו דוגלת בשילוב דרכי העיון והפרשנות המסורתית של ראשונים ואחרונים, עם מחקר מדעי וקריאה היסטורית חברתית ואישית-קיומית. אחד העקרונות הבולטים בשיטת הלימוד שלו היא הלימוד הרציף של מסכת מתחילתה ועד סופה בקצב שהוא בין בקיאות ועיון. לתפיסתו, ללא היכרות עם המסכת כולה לא ניתן להבין את הרעיונות המרכזיים שבה, ויש חשש להיתפס לשאלות משפטיות צדדיות שאינן עניינה של המסכת. כפועל יוצא, הוא מציג באופן שיטתי ניתוח של סוגיות מרכזיות בכל מסכת. בדבריו קיימת מודעות לפערים בחברה, בתרבות ובדפוסי החיים מאז ימי המשנה והתלמוד ועד ימינו, ולהבדלים שבין התפוצות השונות שבהן חיו יהודים במשך כל הדורות שמאז ועד היום.
דוגמאות לדרך טיפולו בסוגיות תלמודיות ניתן לראות בספרו 'מדע תורתך' על מסכת כתובות שיצא בהוצאת המכון הישראלי לפרסומים תלמודיים. מעבר לאלו, יש לברנדס משנה סדורה בנוגע ללימוד אגדות התלמוד, חשיבותן ומעמדן בהתוויית פסיקת ההלכה בשאלות מורכבות ועדינות. שיטה זו נפרשה בספרו 'אגדה למעשה' שיצא בסדרת אגדתא של בית מורשה. נקודה חשובה ומרכזית בהגותו של הרב ברנדס היא משמעותו הקיומית של הנלמד. אחרי דיון שיטתי בכלים אקדמיים ובכלים ישיבתיים מסורתיים, יצביע על חיבור תכניה המרכזיים ו'מנועיה' של הסוגיה לחיי הלומד בן זמננו ובכל הדורות.
נודע בפסיקתו האמיצה בתתו הגדרה חדשה על גיור בזמן הזה. קיבל שבחים על כך מחברי התנועה הפלורליסטית.
נורנה שאמס

תחילת דרכה

שאמס נולדה ב-18 ביוני 1997 בטימרגארה, שבצפון-מערב פקיסטן. היא גייסה את הכסף כדי לקנות את מחבט הסקווש הראשון שלה ונעליים על ידי מכירת קריקטורות פרי עטה לעיתון מקומי. בזמן המלחמה בצפון-מערב פקיסטן, נפגע ביתה פעמיים. בגיל 15 התחפשה לבן כדי לשחק קריקט, ושיחקה במשך שנה שלמה בנבחרת הנוער הלאומית, ולאחר שזהותה נחשפה, בנבחרת הבנות. כעבר זמן קצר בנבחרת הקריקט, היא החליפה כיוון לסקווש.

קריירת ספורט

שאמס מדורגת במקום 125 בעולם ורביעית בפקיסטן בסקווש (נכון ל-2018), על ידי פדרציית הסקווש העולמית. היא מאומנת על ידי מונוואר זמאן, שהזאד מוהיבאללה חאן, אדיל חאן, וטאריק חאן.
בענפי הספורט השונים בהם שיחקה, זכתה שאמס במדליות רבות.

אקטיביזם

שאמס נמנתה ברשימת 100 נשים מעוררות השראה של Paparazzi Magazine ב-2016. היא הייתה ברשימת 50 הנשים המשפיעות של פקיסטן ב-2016 ונרשמה בין 24 הדמויות מעוררות ההשראה של פקיסטן ב-2016 על ידי ה-UNDP. היא השתתפה בקליפ הווידאו "BEAT ME" של UNWOMEN, אשר יצא כחלק מקמפיין 16 ימי אקטיביזם נגד אלימות מבוססת-מגדר ב-2016, והוענק לה אחרי זה "תליון הכרה" מטעם ממשלת פקיסטן. שאמס פועלת נגד הטרדות מיניות בספורט, ובאופן ספציפי נגד הטרדה של נשים מוסלמיות בספורט ברחבי העולם. היא העביר TEDxTalk ב-2016 בנושא. שאמס זכתה בפרס גול ג'י ארט מספר פעמים. היא אלופת הדיבייט של פקיסטן שלוש פעמים. שאמס הוזמנה על ידי קרן מלאלה לנאום בפני ועידת האו"ם לסטטוס נשים ב-2017, תוך התמקדות בהעצמה כלכלית של נשים.
בור מים (שיטת הדבקה בנוזקת סייבר)

בור מים (שיטת הדבקה בנוזקת סייבר)
"בור מים" היא שיטה להדבקת ארגונים ב"נוזקה". השיטה מתבססת על הערכה באשר לאתרי האינטרנט שאליהם חברי הקבוצה המותקפת (קבוצת היעד) נוהגים לגלוש. בדרך כלל, הנוזקה עצמה תוזרק אל הקורבן כאשר הוא גולש לאתר האינטרנט שבו משתמש התוקף וגם, כתובת ה "IP" שלו מתאימה לטווח הכתובות בהם מעוניין התוקף לפגוע. שיטה זו מאפשרת להזריק קוד גם לארגונים שיש להם מודעות גבוהה למניעת התקפות דיוג. 
שם השיטה, "בור מים" מרמז לאסטרטגיה של חיות טרף גדולות ולפיה יש היגיון בלארוב לטרף ליד בור המים, כי לשם, החיות יגיעו, במוקדם או במאוחר, כדי לרוות את צמאונן.

שיטות התגוננות

מכיוון שהדבקת האתר נעשית תוך ניצול חולשות בכלל וחולשות יום האפס בפרט, הן באתר האינטרנט והן ב"דפדפן" של הקורבן, שיטת ההתגוננות העיקרית היא הקפדה על התקנת "טלאי אבטחה" באופן תדיר. גם מפעילות אתרי האינטרנט יכולות להילחם בתופעה באמצעות הקפדה על ניטור השרות אותן הן מספקות ואולם, אתרי אינטרנט כיום כוללים, בדרך כלל תכנים של צדדים שלישיים ובהתאם, ההגנה שנותנות החברות שמספקות את דף האינטרנט היא בדרך כלל מאוד חלקית.

2012 US Council on Foreign Relations

במהלך דצמבר 2012, דף האינטרנט של ה"מועצה ליחסי חוץ", בארצות הברית הודבק בנוזקה באמצעות חולשת יום האפס באינטרנט אקספלורר של חברת מיקרוסופט. באירוע הזה ה"נוזקה" הייתה מדביקה רק משתמשים שעושים שימוש באינטרנט אקספלורר כאשר שפת המחשב אנגלית, סינית, יפנית, קוריאנית או רוסית.

2013 מחלקת העבודה של ארצות הברית

בתחילת 2013, זוהתה התקפה שניצלה את האתר של מחלקת העבודה של ארצות הברית כדי לאסוף נתוני משתמשים. הנוזקה פגעה רק במשתמשים שגלשו לאתרים בהקשר לטכנולוגיה גרעינית.
כריכת ספרים

כריכת ספרים הוא התהליך של הצמדת מספר דפים העשויים נייר או חומר אחר והפיכתו לספר.

היסטוריה

אמנות כריכת ספרים נוצרה כנראה במהלך המאה הראשונה לספירה. הרומאים באותה התקופה יצרו ספר (שבאותה עת היה בכתב יד) באמצעות קיפול דפים עשויים קלף לחצי ותפירתם בקפל. קלף היה שיפור משמעותי יחסית לגומא או מגילה, בכך שהיה נוח יותר לטפל בהם, היה ניתן לכתוב בהם על שני צדי הדף והיה ניתן לרפרף בהם בצורה נוחה יותר.
יותר מאוחר ספרים נכרכו בין כריכה קשה כשהדפים היו עשויים מנייר או קלף, אך עדיין יוצרו על ידי תפירת הקפל של דפים מקופלים. מאחר שהספרים הראשונים היו כתובים בכתב יד ועשויים בעבודת יד, גודלם וצורתם היו מגוונים בצורה ניכרת, וכל ספר היה יצירה ייחודית או עותק שלו.
עם הגיעו (מהמזרח) של ייצור נייר כותנה לאירופה בסוף ימי הביניים, והשימוש בבתי דפוס באמצע המאה ה-15, אמנות הכריכה התחילה לבסס סטנדרטים במידה מסוימת, אך גודלם של הדפים עדיין היו מגוון בצורה ניכרת.

כריכת יד מודרנית

כשמדברים על כריכת ספרים כאמנות, כמעט תמיד הנושא הוא ספרים בעלי כריכה קשה. כשכורכים מחדש ספר תפור, נהוג להפוך אותו לספר בעל כריכה קשה על ידי החלפת הכריכה הרכה בכריכה קשה. ישנן שיטות תפירה שונות, כמו תפירת דקירה. השיטה המסורתית משתמשת במסגרות על מנת לאפשר לנו לפתוח את הספר בצורה שטוחה לחלוטין מבלי לקרוע את גב הספר.
ניתן לכרוך ספרים בכל מיני חומרים. עור ובד הם החומרים הנפוצים ביותר. הדרך הנפוצה לכריכת ספרים היא לכרוך את פינות הכריכה בבד או עור ושאר הכריכה בנייר מקושט.
החוף המזרחי (ארצות הברית)

החוף המזרחי (באנגלית: East Coast) או "החוף האטלנטי" של ארצות הברית הוא מושג גאוגרפי הכולל בתוכו, במובנו המצומצם, את המדינות השוכנות לחופו של האוקיינוס האטלנטי: מיין, ניו המפשייר, מסצ'וסטס, רוד איילנד, קונטיקט, ניו יורק, פנסילבניה, ניו ג'רזי, דלאוור, מרילנד, וירג'יניה, קרוליינה הצפונית, קרוליינה הדרומית, ג'ורג'יה ופלורידה. במובן הרחב כולל המושג גם את המדינה היבשתית ורמונט. המדינה בעלת השטח הגדול ביותר בחוף המזרחי היא פלורידה.

היסטוריה

לארצות הברית שני חופים בשני צדדיה אחד במערב והשני במזרח, ומכאן נגזר שמו של חלק זה בארצות הברית לפי שהוא לאורך החוף המזרחי.
12 מושבות מתוך 13 המושבות, אלה שייסדו את ארצות הברית הן חלק מהחוף המזרחי, כיום יש שתי מדינות בלבד הנמצאות בחוף המזרחי שאינן חלק מאותן 12 שמרדו, מיין ופלורידה.

אוכלוסייה

ב-2010, האוכלוסייה של המדינות שיש להם קו החוף בחוף המזרחי נאמדה ב 112,642,503 (שהם כ 36% מכלל האוכלוסייה במדינה), כששתי המדינות הגדולות ביותר עם בערך 19.5 מיליון תושבים כל אחת, הן פלורידה וניו-יורק. מדינות גדולות נוספות הן פנסילבניה, ג'ורג'יה וקרוליינה הצפונית. העיר הגדולה ביותר היא ניו יורק.

פוליטיקה

החוף המזרחי אינו אחיד מבחינה פוליטית. עד למלחמת האזרחים האמריקאית דגלו המדינות הצפוניות בזכויות השחורים בעוד המדינות הדרומיות השתייכו לפדרציה ותמכו בעבדות. 
כיום נוטות המדינות הצפוניות, וכן פלורידה, יותר לכיוון הליברלי ולמפלגה הדמוקרטית, בעוד המדינות הדרומיות יותר נוטות לכיוון הרפובליקני.

מזג אוויר

אין אחידות באקלים במדינות החוף המזרחי. בפלורידה הממוקמת בדרום, אקלים סובטרופי גשום חם ולח, עם שתי עונות (קיץ וחורף) וביניהן עונות מעבר, ועם חורף יבש וחם שאינו מושלג. לעומת זאת, במדינת ניו יורק הצפונית אקלים יבשתי שבו ארבע עונות השנה מובחנות בבירור, והחורף קר ומושלג.
עם זאת, כל החוף המזרחי פגיע  לסופות טרופיות (טייפונים והוריקנים), חלקן קשות. תקופת הפעילות של הסופות הטרופיות היא בחודשים יוני עד נובמבר.

תעבורה

הכבישים המרכזיים בחוף המזרחי הוא הכביש הראשון והכביש המהיר 95 ויש גם נתיב ימי שמקשר לחופים האטלנטים.
ארנסט קלטנברונר

אחרי מלחמת העולם השנייה

בתחילה הועבר לחקירה באנגליה ומשם נשלח לנירברג, על מנת לעמוד לדין. 
בתחילה קבל על עינויים בשבי הבריטי ובכה כשראה את כתב האישום נגדו, אולם תוך זמן קצר התעשת והחל לפעול כדי להילחם על חייו.
בהערותיו הראשוניות בכתב על שלושת סעיפי האישום נגדו טען:
"אינני חש אשם בשום פשע מלחמה. עשיתי רק את חובתי במסגרת מנגנון הביטחון בו פעלתי.
אינני מוכן לשמש כתחליף להימלר"].
שאר נאשמי משפט נירנברג השתדלו לשמור מרחק ממנו. קלטנברונר שלל כל מעורבות בפשעים וטען שלא היה לו כל קשר למנגנונים מבצעים דוגמת הגסטאפו. לדבריו, הוא היה מעין אחראי מטעם השירות החשאי ובעל סמכויות ייצוגיות בלבד. הוא אפילו הכחיש שחתם על מספר מסמכים שהוצגו לבית הדין מטעם התביעה.
על הפשעים שביצע הוא נידון למוות ב-30 בספטמבר והוצא להורג בתלייה ב-16 באוקטובר 1946.
אפרים קישון קרא לאופנוע שלו שהיה בצבע שחור ״הדוקטור״ על שם קלטנברונר שלבש בשירותו באס. אס מדים שחורים. קישון נהג לומר "דיקטרתי במהירות דו-רפורטית".
ג'ירף תורניקרופט

תיאור

ג'ירף תורניקרופט גבוה עם צוואר מאוד ארוך. יש לו לשון ארוכה וכהה, העור באזור הראש והקרניים כהה גם הוא ולעיתים מגיע לצבע שחור. לכל תת-מין של ג'ירף דגם פרווה ייחודי ולג'ירף תורניקרופט יש צורות כתמים לא מוגדרות בצבעי חום עד שחור המופרדות ב"שבילים" צהבהבים. הזכרים מתכהים עם התבגרותם על אף שלא ניתן לקבוע בוודאות על פי צבע הכתמים והעור את גיל הג'ירף אלא רק לשער. ג'ירפים זכרים יכולים להגיע עד גובה של כ6 מטרים ומשקל של כ-1.8 טון, הנקבות מעט נמוכות יותר וגם שוקלות פחות. על אף שג'ירפות הן חיות שקטות למד הן לא אילמות ויכולות להפיק צלילי נחירות וגעיות, בעיקר בזמן סכנה. כמו כן יש להם חושי ריח ושמיעה טובים וחוש ראייה טוב במיוחד המאפשר להם לראות במצב אופטימלי למרחק של כ2-3 קילומטרים

מבנה חברתי

ג'ירף תורניקרופט חי בעדרים קטנים בהם יש בעיקר נקבות וצאצאים או עדרי זכרים צעירים. לג'ירפות מבנה גמיש ביותר עקב "תווחי בית" (home range) בהם כל פרט משוטט הכוללים אזורי חיץ. תווחי הבית של הנקבות יכולים להגיע לגודל של עד כ-120 קילומטרים רבועים, כשתווחי הבית של הזכרים קטנים יותר. ג'ירפות הן לא חיות טריטוריאליות אך בין הזכרים הבוגרים קיימת היררכיה בתוך תווחי הבית שלהם.

תפוצה

ג'ירפות משוטטות על פני שטחים גדולים של אזורי וסוואנה, לעיתים קרובות באזורים מדבריים למחצה שבו הן מקבלות את רוב המים שלהן מהמזון שלהם. כמו גמלים, ה יכולות ללכת פרקי זמן ארוכים ללא שתייה ובדרך כלל לשתות כל 2-3 ימים . ג'ירף תורניקרופט אנדמי לזמביה.

תזונה

ג'ירפים הם צמחוניים וניזונים בעיקר מעלים, ענפים ולעיתים קליפות עצים (בעיקר בעונה היבשה). כשיש להם ברירה הם בוחרים לאכול פרחים ופירות. ג'ירפים הם מעלי גירה וכמו כל מעלי הגירה הבטן שלהם מחולקת לארבעה אזורים עיקריים המסייעים להם בעיכול. ראה ערך מורחב העלאת גירה. ג'ירפות יכולות לאכול עד כ-2.1% מהמסה שלהן כל יום וזכרים עד כ-1.6%. הם מפיקים את הנוזלים הדרושים להם מהצמחייה אך אם יהיו מים זמינים יישתו. התזונה שלהם מעוררת צמיחת אוכלוסייה.

רבייה

ג'ירפים מתרבים כל השנה. הם מגיעים לבגרות מינית מקסימום בגיל 6 שנים. הנקבה ממליטה לאחר כ-677 ימים צאצא אחד (תועדו מקרים בודדים של תאומים אך לא בתת-מין זה) שנגמל מיניקה שנה. כחצי מהגורים לא עוברים את גיל שנה עקב טורפים. ג'ירפות יכולות להיכנס להריון בזמן שהן מיניקות, מאפיין מאוד יוצא דופן.

שימור

ג'ירפות נפוצות ברוב מדינות אפריקה מתחת לסהרה אך ג'ירף תורניקרופט אנדמי לזמביה ואוכלוסייתו מונה כ-1500 פרטים בלבד. אין ג'ירפים תורניקרופטים בשבי. תיירות אקולוגית משחקת כלל חשוב ביותר בשימור של כל תת-המינים של הג'ירף, תודות לפופולריות שלהם. מצב השימור של הג'ירף כמין ללא חשש אך האוכלוסיות שלהן קטנות בכל רחבי אפריקה. האיומים העיקריים הם ציד בלתי חוקי, פיצוץ אוכלוסין של האוכלוסייה האנושית, צמצום שטחי מחיה וקטיעת רצפי שטחי מחיה.
אליקים בן חלקיהו

אֶלְיָקִים בֶּן-חִלְקִיָּהוּ, אֲשֶׁר עַל-הַבָּיִת הוא דמות מקראית הנזכרת בספר מלכים ב', פרק י"ח, פסוק י"ח. אליקים היה מופקד על בית המלך בימי חזקיהו מלך יהודה. היה בין שלושת השרים אשר היו מופקדים על המשא ומתן עם רבשקה בשם חזקיהו.

תפקידו

התפקידים המוזכרים בפסוק מסודרים לפי סדר חשיבות התפקיד: וַיִּקְרְאוּ, אֶל-הַמֶּלֶךְ, וַיֵּצֵא אֲלֵהֶם אֶלְיָקִים בֶּן-חִלְקִיָּהוּ, אֲשֶׁר עַל-הַבָּיִת; וְשֶׁבְנָה, הַסֹּפֵר, וְיוֹאָח בֶּן-אָסָף, הַמַּזְכִּיר. משרתו של אליקים הייתה קיימת עוד בזמנו של שלמה והייתה מופקדת בידי אחישר. בזמנו של אחאב, המשרה הייתה מופקדת בידי עובדיהו.

שמות שני השרים הראשונים מעלים קושי. ישעיה, אשר ניבא בזמנו של חזקיה, מנבא על גירושו של שבנא: 
טו כֹּה אָמַר אֲדֹנָי ה', צְבָאוֹת: לֶךְ-בֹּא אֶל-הַסֹּכֵן הַזֶּה, עַל-שֶׁבְנָא אֲשֶׁר עַל-הַבָּיִת. טז מַה-לְּךָ פֹה וּמִי לְךָ פֹה, כִּי-חָצַבְתָּ לְּךָ פֹּה קָבֶר; חֹצְבִי מָרוֹם קִבְרוֹ, חֹקְקִי בַסֶּלַע מִשְׁכָּן לוֹ. יז הִנֵּה ה' מְטַלְטֶלְךָ, טַלְטֵלָה גָּבֶר; וְעֹטְךָ, עָטֹה. יח צָנוֹף יִצְנָפְךָ, צְנֵפָה, כַּדּוּר, אֶל-אֶרֶץ רַחֲבַת יָדָיִם; שָׁמָּה תָמוּת, וְשָׁמָּה מַרְכְּבוֹת כְּבוֹדֶךָ--קְלוֹן, בֵּית אֲדֹנֶיךָ. יט וַהֲדַפְתִּיךָ, מִמַּצָּבֶךָ; וּמִמַּעֲמָדְךָ, יֶהֶרְסֶךָ. כ וְהָיָה, בַּיּוֹם הַהוּא; וְקָרָאתִי לְעַבְדִּי, לְאֶלְיָקִים בֶּן-חִלְקִיָּהוּ. כא וְהִלְבַּשְׁתִּיו כֻּתָּנְתֶּךָ, וְאַבְנֵטְךָ אֲחַזְּקֶנּוּ, וּמֶמְשַׁלְתְּךָ, אֶתֵּן בְּיָדוֹ; וְהָיָה לְאָב לְיוֹשֵׁב יְרוּשָׁלִַם, וּלְבֵית יְהוּדָה. כב וְנָתַתִּי מַפְתֵּחַ בֵּית-דָּוִד, עַל-שִׁכְמוֹ; וּפָתַח וְאֵין סֹגֵר, וְסָגַר וְאֵין פֹּתֵחַ.
— ספר ישעיה, פרק כ"ב, פסוקים ט"ו-כ"ב.
ייתכן כי ישעיה ייעד את התפקיד לאליקים בן חלקיהו. יש הסוברים, כי שבנא לא היה יהודי ולא התקבל בעין יפה בחצר המלך ובחוגים נוספים בעם וזאת ערב המרד בסנחריב. לדעת חוקרים אלו העלה חזקיה את אליקים בדרגה.
לפי הכתוב ניכר נושא המשרה אֲשֶׁר עַל-הַבָּיִת בלבושו. כמו כן ניכר גם מעמדו הרם המשתקף בכתוב: " וְהָיָה לְאָב לְיוֹשֵׁב יְרוּשָׁלִַם, וּלְבֵית יְהוּדָה. בידיו הופקד מַפְתֵּחַ בֵּית-דָּוִד", סמל למעמדו הרם משאר נושאי התפקידים אשר בבית המלך.
אליקים היה בין שלושת השרים, אשר נשלחו לנהל משא ומתן עם רבשקה. ביחד עמם הוא מבקש מרבשקה לדבר ארמית. הם חוזרים אל המלך, אבלים וקרועי בגדים. לאחר נאומו של רבשקה נשלחים השרים מטעם חזקיה ואליקים ביניהם לישעיה הנביא. תפקידו של אליקים על פי יוסף בן מתיתיהו הוא סוכן הממלכה. כמו כן במשלחת אל רבשקה, אליקים אצל בן מתיתיהו הוא הדובר היחידי, אשר חשש שהעם יבין את דבריו של רבשקה וביקשו לדבר סורית. רבשקה על פי בן מתיתיהו מסרב ומדבר עברית.