google/wiki40b huggingface dataset:
מטריצה ריבועית

במתמטיקה, מטריצה ריבועית היא מטריצה שמספר העמודות שלה שווה למספר השורות. 
בניגוד לסתם מטריצות, המייצגות העתקות ליניאריות ממרחב אחד למרחב אחר, מטריצות ריבועיות יכולות לייצג העתקות ממרחב אל עצמו, ולכן האוסף  של מטריצות ריבועיות מסדר n על n מעל שדה F, סגור לכפל, ומהווה אלגברה, הקרויה אלגברת המטריצות.
משפחת רובינסון השווייצרית (ספר)

תקציר העלילה

עלילת הספר מתמקדת במשפחת רובינסון, הכוללת את ויליאם ואליזבת, ואת ארבעת ילדיהם - פריץ, ארנסט, ג'ק, ופרנץ. בתחילת הספר מחליט אב המשפחה שהמשפחה תהגר לאוסטרליה. בהמשך עולה המשפחה על אוניית נוסעים, שעושה דרכה לפורט ג'קסון שבאוסטרליה. האוניה נקלעת לסופה גדולה, וכל נוסעי האוניה, מלבד משפחת רובינסון, מתפנים מהאוניה. ויליאם מתפלל שאלוהים יחוס עליהם.
האוניה שורדת והמשפחה מוצאת את עצמה בטווח ראייה של אי טרופי בודד בלב הים. למחרת בבוקר הם מחליטים להגיע אל האי. במאמץ רב, הם בונים סירה מהאמבטיות שעל סיפון הספינה. אחרי שהם ממלאים את האמבטיות באוכל ובתחמושת וכל שאר חפצי הערך שהם מצליחים לשאת עימם, הם מתחילים לחתור לעבר האי. שני כלבים מהספינה, טורקו וג'ונו, שוחים לצדם לעבר האי. בהמשך מגלה המשפחה שבעלי החיים שהיו על סיפון האוניה (פרה, חמור, שני עזים, שישה כבשים, איל, חזיר, תרנגולות, ברווזים, אווזים, ויונים), וציוד נוסף הכולל אקדחים, כלי נגרות, ספרים, והוראות הישרדות שרדו גם כן, והם מביאים אותם אל האי.
באי מקימה המשפחה מחנה מאולתר. ויליאם יודע שהם חייבים להתכונן לשהות על האי במשך זמן רב, ועל כן הוא מתחיל להתמקד בהישרדות. בהמשך ויליאם ובנו הבכור פריץ יוצאים יחד וחוקרים את האי.
עלילת הסיפור עוסקת במעל לעשור בו המשפחה נמצאת על האי. בסופו של דבר ספינה בריטית מוצאת את האי. הקפטן מקבל מהם את היומן שכתבו ושמכיל את סיפור חייהם על האי. כמה מבני המשפחה בוחרים להמשיך לחיות בשלווה על האי בעוד שחלקם חוזר לאירופה עם הספינה הבריטית.
כריסטופר באקלי

חייו

כריסטופר באקלי הוא בנם של ויליאם פ. באקלי , גם הוא סופר ופטרישיה באקלי, אשת חברה קנדית. באקלי בעל אזרחות אמריקאית וקנדית.
לאחר שסיים בית ספר בפורטסמות ברוד איילנד למד באוניברסיטת ייל ב-1975. הוא התגורר במכללת ג'ונתן אדוורדס שבסמוך לה והיה חבר אחוות הגולגולת והעצמות בדומה לאביו. היה עורך מגזין הגברים ״אסקוויר״.
ב-1981 עבר לוושינגטון די.סי. לעבוד בתור כותב הנאומים הראשי של ג'ורג' בוש - מי שהיה אז סגן הנשיא ארצות הברית. על סמך הניסיון הזה בפוליטיקה כתב את ספרו הסאטירי הראשון, "The White House Mess".
במסגרת עבודתו כתב בעבור עיתונים רבים ונחשבים ובהם הניו יורק טיימס, וושינגטון פוסט, וול סטריט ז׳ורנאל, טיים, ואניטי פייר, הניו יורקר ועוד.
ב-2008 יצא בתמיכה פומבית בברק אובמה בבחירות לנשיאות ארצות הברית. בהמשך לתמיכה זו התפטר מהמגזין השמרני התומך במפלגה הרפובליקנית בו כתב ואותו ייסד אביו, הנשיונל ריביו.
היה נשוי ללוסי גרג באקלי, בתו של דונלד גרג, יועצו של סגן הנשיא בוש לביטחון לאומי. מהנישואים הללו יש לבאקלי שני ילדים: קייטלין (1988) וויליאם (1991). הזוג התגרש באפריל 2011. לבאקלי בן נוסף, ג׳ונתן (2000) מיחסיו עם אירינה וואלפל. בשנת 2012 התחתן עם ד״ר קטרין קלוז, לה 4 ילדים.
אמנון גופר

אמנון גופר  (נולד ב-30 בדצמבר 1952) הוא טייל, מורה דרך, וחוקר התרבות הגלילית.

ביוגרפיה

גופר, תושב כפר ורדים, בוגר החוג להיסטוריה באוניברסיטת תל אביב, שירת בצה"ל 22 שנים, והשתחרר בדרגת סגן-אלוף. עם סיום שירותו יצא לשליחות בדרום אמריקה. לאחר שובו לישראל ניהל תחנת רדיו אזורית, ולאחר מכן החל להדריך טיולים. במקביל לעיסוקו זה, כתב שני ספרי טיולים "סודות גליליים" ו"חמש דקות מהצימר" בהוצאת עם עובד. גופר מגיש את תוכנית הרדיו "זמן גלילי" ברדיו צפון ופינות רדיו המתמחות בהוויה הגלילית ברדיו צפון וברשת ב', כותב טורים וכתבות שפורסמו ב"מסע אחר", ב"טבע הדברים" וב-ynet, וכן הגיש את פינת הטיול לשבת של רשת HOT בצפון.
הארגון ההודי לחקר החלל

הארגון ההודי לחקר החלל (Indian Space Research Organization - ISRO) הוא שמה של סוכנות החלל ההודית. ארגון זה מקיים את פעילויותיה של הודו בחקר החלל, וכולל פיתוח, בנייה ושיגור מערכת הניווט הלוויינית IRNSS, באמצעות משגרים מתוצרת הודו ואת מערכת האוגמנטציה ‏(SBAS) ‏GAGAN.

היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
תחילת תוכנית החלל ההודית היא בהקמת וועדה לחקר החלל בראשות ויקראם סאראבהאי בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20.

חלליות לחקר הירח

משימת החלל הראשונה של הודו לחקר הירח מכונה צ'אנדריאן 1, והיא שוגרה ב-22 באוקטובר 2008.
משימת צ'אנדריאן 2 כוללת מקפת סביב הירח ונחתת בשם "ויקראם" על שם ויקראם סאראבהאי, מקים תוכנית החלל ההודית. המשימה מתוכננת להיות משוגרת ביולי 2019, עם נחיתה על הירח בסביבות ספטמבר 2019.

אסטרונאוטים הודיים

האסטרונאוט ההודי הראשון הוא ראקש שרמה (Rakesh Sharma) ששוגר לחלל על ידי חללית סובייטית מסוג סויוז במשימת סויוז T-11, באפריל 1984. משימת חלל זו בוצעה במסגרת תוכנית אינטרקוסמוס, במסגרתה שיגרה ברית המועצות לחלל קוסמונאוטים ממדינות שונות.
אסטרונאוטית הודית נוספת הייתה ד"ר קלפנה צ'אולה (Kalpana Chawla), שטסה לחלל בשתי משימות חלל: STS-87 בשנת 1997, ובמשימת STS-107 על מעבורת החלל קולומביה, בה נספתה עם שאר הצוות ב־1 בפברואר 2003. בניגוד לאילן רמון שותפה לטיסה במעבורת קולומביה שהסתיימה באסון, צ'אוולה לא ייצגה את מדינתה אלא השתתפה כאזרחית ארצות הברית ואסטרונאוטית מן המניין בנאס"א.

חלליות מאוישות

בשנת 2006 הודיעה הודו כי יש בכוונתה לפתח חלליות מאוישות. לא חלף זמן רב והודעות רשמיות הציבו את הירח כיעד שהודו חפצה להנחית עליו חלליות מאוישות, תוך סמיכות זמנים בלתי מקרית לתאריכי הנחיתה של ארצות הברית במבצע אוריון, והצהרות סין לנחיתה מאוישת משלה על הירח.
ב-18 בדצמבר 2014, נבדק בהצלחה חלק החללית המיועד להחזיר טייסי חלל, ה-Crew Module Atmospheric Re-entry Experiment (CARE).
ב-5 ביולי 2018, נבדק מקרה הפסקת שיגור בחירום (לאחר התנעת מנועים) והנחתת מודול הצוות (emergency Pad Abort Test (PAT). במסגרת הבדיקה, נבדקה מערכת מילוט הצוות, שכוללת מודול השוקל 12.6 טון. מודול זה הגיע לגובה של 2.7 ק"מ לפני שנחת עם המצנחים במרחק 2.9 מאתר השיגור.
באוגוסט 2018, הכריז ראש הממשלה נרנדרה מודי אודות תוכנית לשלוח חלליות מאוישות ב-2022.
קווסאקי (עיר)

דמוגרפיה

בשנת 2008 אוכלוסיית העיר הייתה 1,385,000 איש והצפיפות בה הייתה 9,465 לקילומטר מרובע, נתון שמעמיד אותה במקום התשיעי בין ערי יפן. אוכלוסיית העיר גדלה רבות במאה ה-20. בשנת 1920 הייתה העיר מדורגת במקום ה-46 מבחינת אוכלוסייה והיו בה 21,391 תושבים. בשנת 1930 דורגה העיר במקום ה-19 עם כ-104,000 תושבים ובשנת 1970 היו בעיר 973,000. שטח העיר הוא 144.35 קמ"ר שכוללים את האיים המלאכותיים שבבנייה במפרץ טוקיו ומיועדים למגורים.
אורבונד

אורבונד היא חברה ישראלית פרטית העוסקת בייצור ואספקה של חומרי גלם לבנייה בגבס.
החברה מצויה בבעלות Knauf , קונצרן מוביל בתחום הגבס בעולם. בנוסף לייצור לוחות גבס עוסקת החברה בייבוא אביזרים והתקנים נלווים לבנייה בגבס. 
החברה מעסיקה למעלה ממאה עובדים, והמפעל הגדול שלה משתרע על כ-58 דונם באזור התעשייה אלון תבור.

היסטוריה

חברת אורבונד נוסדה ב 1993 בישראל. חמש שנים מאוחר יותר נרכשה החברה על ידי קונצרן Knauf. בשנת 2011 ועל רקע כניסת חברת טמבור לשוק מוצרי הגבס נערכה בדיקה מטעם הרשות להגבלים עסקיים שהכריזה על החברה כמונופול.
בשנת 2014 נקנסה החברה ב 750 אלף ש"ח בתמורה לביטול כתב אישום כנגדה בטענה להיותה צד בהסדר כובל במסגרת פשרה בהנחיית הממונה על ההגבלים העסקיים דיויד גילה. הפשרה הושגה לאור הודעתו של מנכ"ל החברה דאז, מר. צבי אנגל, ששהה בבלגיה, כי אין בכוונתו להתייצב להליכים שניהלה הרשות להגבלים עסקיים כנגד החברה.

מוצרים

אורבונד מייצרת מגוון של מוצרי גבס לרבות לוחות וקירות גבס, אריחי תקרה מגבס, אריחים אקוסטיים ופרופילי גבס, כולם מוצרים המשמשים לבנייה במבני מגורים, משרדים ומבני תעשייה. לכמה ממוצרי החברה אישור "תו ירוק" מטעם מכון התקנים הישראלי המעיד על פגיעה סביבתית נמוכה. בנוסף מייצרת החברה מגוון מוצרי גימור לבנייה כגון טיח גבס, תערובות מרק (שפכטל) ודבק בטוני.
בדן

בְּדָן היה יישוב יהודי בתקופת המשנה באזור השומרון.
היישוב נזכר במסכת עורלה במשנה בזכות רימוניו המפורסמים‏, לצד "אגוזי פרך", שמקומה לפי הסברה בכפר בית פוריכ, מזרחית לשכם. זאת, כאשר פירות אלו הובאו כדוגמה לדבר שבמניין, דהיינו, דברים שמפני חשיבותם היו נמכרים במספר, ולא במשקל או במידה.
"רימוני בדן" נזכרים גם במסכת כלים במשנה לעניין מעשרות, לצד "חצירי גבע", שמקומה לפי הסברה בכפר ג'בע שבשומרון: "ולמה הוזכרו רימוני בדן ... אמר רבי יוסי, לא הוזכרו רימוני בדן וחצירי גבע אלא שיהו מתעשרין ודאי בכל מקום"‏.
כמו כן, נזכרים "רימוני בדן" בתלמוד‏.
בתנ"ך נזכר "בְּדָן" כאחד מצאצאיו של מנשה‏.
היישוב הקדום מזוהה כיום עם החורבה ואתר המעיינות עין באד'אן, צפונית מזרחית לשכם, בתחילתו של נחל תרצה‏.
אריאל דרבסי

ביוגרפיה

אריאל דרבסי נולד בסנטיאגו דה צ'ילה. כשהיה בן 10 עלתה המשפחה לישראל וקבעה את מושבה בירושלים. כשהיה בן 17, תלמיד י"ב בבית הספר התיכון דנמרק בירושלים, לימד והגיש לבגרות בפיזיקה את תלמידי הכיתה המקבילה, לאחר שהמורה שלה עזב ולא נמצא מחליף אחר. בכך היה למורה הצעיר ביותר במדינת ישראל שלימד לבגרות באופן רשמי בבית ספר ממלכתי.
שירת בצה"ל בשנים 1980–1983, תחילה כחניך בקורס טיס ולאחר מכן כמפקד טנק בשריון. במסגרת שירותו השתתף במלחמת לבנון הראשונה.
סיים בהצטיינות תואר ראשון בביולוגיה ובמדעי המחשב בשנת 1988. סיים תואר שני ודוקטורט בגנטיקה בהצטיינות יתרה באוניברסיטה העברית, בהנחייתו של פרופ' משה סולר. את הפוסט-דוקטורט עשה באוניברסיטת פריז החמישית, בפקולטה לרפואה.
ב-1999 זכה בפרס לנדאו של מפעל הפיס על הצטיינות במחקר.
בין השנים 2006–2009 שימש כראש החוג לגנטיקה באוניברסיטה העברית, ולאחר מכן כראש המגמה למדעי החיים וביולוגיה. בשנים 2016–2012 שימש כסגן דיקן לענייני הוראה בפקולטה למתמטיקה ומדעי הטבע של האוניברסיטה העברית.
ב-28 בספטמבר 2018 נפטר אחרי מאבק ממושך בסרטן הלבלב. הותיר אחריו אישה ושלושה ילדים. היה חובב ספורט אתגרי (בעיקר סקי שלג) ועסק בספורט בכלל (אופניים, ריצה, פינג-פונג ושחייה). למד ותרגל את הפילוסופיה הבודהיסטית.

פעילות עסקית

בנוסף למחקר והוראה פרופ' דרבסי הקים ועסק בניהולה של חברת הסטארט-אפ IDgene, שעסקה בזיהוי גנים של מחלות נפוצות כדרך לייצור ידע שיוביל לפיתוח תרופות שונות. ב-1999 החברה גייסה כ-15 מיליון דולר מקרנות שונות, הגדולה שבהן היא קרן אייפקס, ובשיאה העסיקה 50 עובדים בירושלים.
בשנת 2004 הופסקה פעילות החברה והידע שנצבר בה הועבר לאוניברסיטה העברית. במהלך השנים סייע פרופ' דרבסי בהקמתן ובפיתוחן של חברות ביוטכנולוגיה רבות בארץ ובעולם.
במרץ 2017 נחשד פרופ' דרבסי על ידי הרשות האמריקאית לניירות ערך (ה-SEC) בשימוש במידע פנים במסחר במניית מובילאיי. תוך מספר חודשים נסגר התיק ללא הרשעה מחוץ לכותלי בית המשפט, בהסדר פשרה כספי.
עזבת צרטה

עִזְבְּת צַרְטַה הן חורבות יישוב קדום קטן ואתר ארכאולוגי ביער ראש העין, בין ראש העין וכפר קאסם, ולא הרחק מן העיר הקדומה אפק.

האתר וממצאיו

מקור השם עזבת צרטה הוא בכך שהמקום היה עזבה, יישוב עונתי ששימש את הפלאחים בזמן החריש והקציר. יישוב זמני זה שכן כנראה על קרקע שהייתה שייכת לכפר הערבי סרטא, הנמצא ליד ברקן כ-13 קילומטרים מזרחית לראש העין, או שעובדה על ידי אנשיו.
בחפירות ארכאולוגיות שערכו באתר פרופ' משה כוכבי וישראל פינקלשטיין מאוניברסיטת תל אביב נמצאו שרידים מן המאה ה-10 לפנה"ס ומתקופות קדומות יותר, וזוהו ביישוב שלוש תקופות התיישבות מימי ההתיישבות הישראלית. בין היתר נמצא במקום בית ארבעת המרחבים, וממגורות המעידות על כלכלתו. התושבים בו חיו כנראה חיים חקלאים ראשונים, וייתכן נוודיים-למחצה. 
באתר נמצאה כתובת המכונה "כתובת אבן העזר" והיא נרשמה על אוסטרקון ומכילה את כל אותיות האלף-בית בכתב עברי קדום, בשלב מוקדם של התפתחות כתב זה מאלפבית פרוטו-כנעני. לכתובת חשיבות בחקר האלפבית העתיק. 
בשנת 2007 שופץ האתר על ידי תלמידי בית הספר "אפק" שבראש העין בשיתוף הקרן הקיימת לישראל. לאתר נוסף שילוט חדש, המסביר את הממצאים שנמצאו במקום.

אבן העזר

יש המזהים את עזבת צרטה עם היישוב אבן העזר המוזכר במקרא, ונמצא בה ממצא המזוהה כ"אבן העזר", אך קיימת מחלוקת מחקרית בנוגע לזיהוי זה. ייתכן שאבן העזר נקראה על שמו של 'עזר' שהיה מגדולי שבט אפרים ששכן באזור. 
לפי המתואר בספר שמואל א' פרק ד', יצאו בני ישראל למלחמה בפלשתים, כשהם חונים במקום המכונה "האבן העזר" ואילו הפלשתים חונים באפק. מן הטקסט המקראי לא ברור אם הייתה זו מלחמת מגן נגד תוקפנות פלשתית או להפך, אך ככל הנראה הייתה ההתנגשות תוצר של ניסיונם של העברים יושבי הר אפרים להשתחרר מכבלי השלטון הפלשתי. 
בקרב הראשון הובסו בני ישראל ואיבדו כארבעת אלפים איש. כדי לתקן את תוצאות הקרב הם נשאו עמם לקרב השני את ארון הברית ממקום שבתו בשילה, שם שכן המשכן. רוחם של הפלשתים נפלה, אך הם התעודדו בקריאה "התחזקו והיו לאנשׁים פלשׁתים פן תעבדו לעברים כאשׁר עבדו לכם והייתם לאנשׁים ונלחמתם," יצאו והביסו את בני ישראל פעם נוספת והפעם הפילו מישראל "שלושים אלף רגלי" ואף לקחו את ארון הברית בשבי. הידיעה על האסון ועל מות בניו, חפני ופנחס, הביאה למותו של עלי הכהן. שמואל הנביא מוזכר בתחילת הסיפור, אך לא במהלכו, דבר המצביע על כך שהקרב נערך לפני הפיכתו של שמואל למנהיג. ככל הנראה הוליד הקרב את חורבנה של שילה והמשכן ששכן בה. חורבן המקום בו משערים ששכנה שילה (חרבת סֵילוּן בהר המרכזי) מתוארך לאמצע המאה ה-11 לפנה"ס, ומקובל לייחס את חורבנו לפלשתים. 
הקרב באבן העזר נחשב לנקודת מפנה במאבק בין ישראל לפלשתים ומסמן ככל הנראה את ראשיתה של תקופה בה הצליחו הפלשתים לחדור מזרחה, אל עומק נחלת אפרים ובנימין ולהגביר את שליטתם בישראל. מקום בשם "אבן העזר" מוזכר פעם נוספת בפרק ז' בספר שמואל א', כאבן זיכרון לניצחון של בני ישראל על הפלשתים במועד מאוחר יותר, אך ככל הנראה אין קשר בין שני המקומות.]
רנא אבו פריחה

ביוגרפיה

רנא אבו פריחה נולדה לרודיינא, מורה לאנגלית; ולעודה אבו פריחה, מהנדס תחבורה. בגיל חמש עברה עם משפחתה מתל שבע לעומר. למדה בבית ספר תיכון "מקיף עומר". בכיתה ה' השתתפה ב"קידומטיקה",, תוכנית מצוינות מתמטית לתלמידים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב בתחום המתמטיקה, ובהיותה בכיתה ז' זכתה בציון לשבח בתחרות הערים.
בוגרת בצלאל במחלקת אמנויות המסך. עובדת כמדריכה בעמותת "רואים רחוק", שמטרתה לאתר בני נוער מצטיינים מפריפריות גאוגרפיות וחברתיות ולהכשיר אותם ללימודים גבוהים בתחום הקולנוע, הטלוויזיה והאמנות.
לאבו פריחה ארבעה אחים (שני אחים ושתי אחיות), ביניהם: יסמין אבו פריחה, פעילה ויזמת חברתית ורופאה מתמחה; ואמיר אבו פריחה, איש היי-טק, שהיה ילד פלא במתמטיקה.
אבו פריחה רווקה ומתגוררת בתל אביב.
נחל שיזפים

נחל שיזפים הוא נחל אכזב המצוי בעמק חרוד. מקורו בנעורה, והוא עובר דרך מספר יישובים, ומתנקז לנחל חרוד. מקור שמו מערבית "וואדי סידר"- שיזף בעברית.

גאוגרפיה

נחל שיזפים חוצה את עמק חרוד מצפון לדרום. הוא מתחיל סמוך ליישוב נעורה ומסתיים בחיבורו לנחל חרוד. בדרך הוא עובר בין קיבוץ גבע (המצוי ממזרח לו) לכפר יחזקאל (המצוי במערבו).
עקב עבודות לחידוש רכבת העמק, הוקם בתוואי הנחל, בין קיבוץ גבע למושב כפר יחזקאל, מאגר בשם "מאגר שיזפים". מטרת המאגר היא להגן על כביש 71, על תשתיות הרכבת ועל גן האירועים "בת הגלבוע" משיטפונות שמקורם בגשמי החורף השוטפים את הנחל. הגנה זו מושגת באמצעות השהיית מי הנגר, המאפשרת צמצום של הזרימה במורד נחל חרוד 

מקור השם

מקור שמו העברי בשמו מהערבית "וואדי סידר", שפירושו, בעברית, "נחל שיזף". שמו שונה מנחל "שיזף" לנחל "שיזפים" מכיוון שקיים כבר נחל בשם "שיזף" בערבה.

הקשר לקיבוצי האזור

הנחל מהווה את קו הגבול בין כפר יחזקאל לקיבוץ גבע הסמוך. אחרי הקמת שני היישובים ב-1921, הוא שימש את תושביהם במשך שנים רבות לטיולים לאורך החלק הצפוני שלו, ותפקד גם כמקום ל"קרבות" של הילדים בין ה"גבונים" (הילדים מגבע), ל"טבונים" (הילדים מכפר יחזקאל).
חונאס גוטיירס

קריירה

גוטיירס החל לשחק בולס סארספילד בשנת 2001 ושיחק בשורותיה עד קיץ 2005. במדי ולס התפרסם בשל פריצותיו באגפים וזכה עמה באליפות הקלאוסורה לשנת 2005. בקיץ 2005 עבר לשחק בהשאלה במועדון הספרדי מאיורקה. במאיורקה הפך גוטיירס לשחקן הרכב חשוב של הקבוצה. לפני תחילת עונת 2007/08 ניסו מספר קבוצות אנגליות לרכוש את כרטיסו של גוטיירס אך ללא הצלחה. בתום העונה הצהיר גוטיירס על חוסר רצונו להמשיך לשחק במאיורקה ועל רצונו לעבור לשחק בקבוצה בכירה יותר כשהעדיפות היא לקבוצה אנגלית. בנוסף, תובעת קבוצתו הקודמת ולס סארספילד בעלות על כרטיסו של השחקן.
ב-1 ביולי 2008 פרסמה ניוקאסל יונייטד על העברתו של גוטיירס לשורותיה.
בסיום עונת 2008-2009 ירדה ניוקאסל ליגה, ולמרות שמספר משחקניה הבכירים עזבו אותה, החליט גוטיירס להישאר בקבוצה. בעונה שלאחר מכן היווה גוטיירס בורג מרכזי בהרכבה של ניוקאסל, והקבוצה שבה לפרמייר ליג תוך כדי שהיא זוכה באליפות ליגת המשנה האנגלית. גוטיירס כבש ארבעה שערים במהלך העונה, ולאחר שניוקאסל הבטיחה את שובה לפריימר ליג הצהיר כי הוא מעוניין להישאר בקבוצה עוד שנים רבות.
ב-30 במאי 2015 שוחרר השחקן מהקבוצה. ב-1 בספטמבר חתם בדפורטיבו לה קורוניה לעונה אחת. ב-6 בספטמבר 2016 חזר לארגנטינה לאחר 11 שנה וחתם בדפנסה וחוסטיסיה. ב-10 ביולי 2017 חתם לשנתיים באינדפנדיינטה. ב-13 ביולי 2018 חתם בדפנסה וחוסטיסיה. ב-9 ביולי 2019 חתם בבאנפילד.

במדי הנבחרת

ב-7 בפברואר 2007 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת בניצחון 1-0 על צרפת. ב-11 בפברואר 2009 הבקיע את שערו הראשון בניצחון 2-0 על צרפת. ב-7 באוקטובר 2011 ערך את הופעתו האחרונה במדי הנבחרת בניצחון 4-1 על צ'ילה במוקדמות מונדיאל 2014. בסך הכל ערך 22 הופעות.
רות לפידות

ביוגרפיה

נולדה בגרמניה בשנת 1930, עלתה עם משפחתה לישראל זמן קצר לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, והתגוררה ברמת גן. לפידות התגייסה לצה"ל ושירתה בחיל הרפואה. לאחר מכן, בעצת אמה, למדה משפטים באוניברסיטה העברית והצטיינה בהם, ונבחרה להתמחות בבית המשפט העליון. לאחר קבלת תואר מוסמך מן האוניברסיטה העברית למדה משפט בינלאומי באוניברסיטת פריז.
עם שובה לישראל, הצטרפה לפידות לאוניברסיטה העברית בירושלים. היא מונתה לפרופסור מן המנין ב-1980. בין השאר היא חקרה את ההיבט המשפטי של חופש השיט. היא בדקה את מעמדם של מצרי טיראן וכן את זכויות השיט בתעלת סואץ. בשנת 1976 הוזמנה לפידות להצטרף למשלחת ישראל לאו"ם ובשנת 1979 מונתה לפידות ליועצת המשפטית של משרד החוץ.
בשנים 1984–1986, שימשה יושבת הראש הראשונה של המועצה הלאומית לקידום מעמד האישה. ב-1986 מונתה מטעם ישראל לחברה בצוות הבוררים בסכסוך הגבולות בין ישראל למצרים על טאבה.
בשנים הראשונות של המאה ה-21 התמקדו מחקריה של לפידות בסלעי המחלוקת עם הפלסטינים, מעמד הפליטים ובעיקר מעמדה המשפטי של ירושלים, של העיר העתיקה ושל האגן הקדוש. לפידות נחשבת לאחת מהמומחים הגדולים בעולם למעמדה המשפטי של ירושלים.
בחגיגות יום העצמאות בתשנ"ה, הוזמנה לפידות להשיא משואה. היא נשואה לפרופסור אריה לפידות, אם לעמוס, תמר ומיכאל, שנפל בעת שירותו הצבאי, וסבתא לנכדים.
פרנץ קרל, ארכידוכס אוסטריה

ביוגרפיה

פרנץ קרל נולד ב-7 בדצמבר 1802 בווינה, לקיסר פרנץ הראשון ורעייתו מריה תרזה משתי הסיציליות. אחיו היה הקיסר פרדיננד הראשון, ומאחר שוויתר על ירושתו, ירש אותו בנו בכורו פרנץ יוזף בשנת 1848, כשפרדיננד התפטר ממשרתו בעקבות אירועי אביב העמים.
פרנץ קרל נפטר בווינה ב-8 במרץ 1878, 6 שנים לאחר מות אשתו.
יעל וילה

ביוגרפיה

יעל וילה נולדה בבואנוס איירס, שבארגנטינה. עלתה לישראל לקראת סוף שנות ה-70 של המאה ה-20.
בעלת שלושה תארים מאוניברסיטת תל אביב: תואר ראשון בסטטיסטיקה ומדעי המחשב, תואר שני בסטטיסטיקה יישומית ודוקטורט בסטטיסטיקה (סיימה בשנת 1997).
 מילאה מגוון תפקידים אקדמיים בבית הספר למתמטיקה באוניברסיטת תל אביב ובמכללה האקדמית תל אביב-יפו, בה היא ממשיכה לשמש כמרצה בכירה. 

מחקרים רבים שכתבה פורסמו בכתבי עת אקדמיים. עם תחומי ההתמחות שלה נמנים: אבטחת מידע וסייבר, הונאה פיננסית, בריאות דיגיטלית, ביג דאטה ומדע נתונים.
בין השנים 1999–2003 שימשה כסמנכ"לית מחקר בחברת הסטארט-אפ סלברוס (Celebros) ובין השנים 2004–2007 בתפקיד זהה בחברת הסטארט-אפ טקסטולוג'י (Textology).
 בשנת 2007 החלה לעבוד ב-RSA ישראל כמנהלת צוות ניתוח סיכוני הונאה. לאחר מכן מונתה לתפקיד מנהלת הטכנולוגיה (CTO) ובשנת 2013 מונתה, בנוסף לתפקיד זה, למנכ"לית החברה. בשנת 2014 מונתה למנכ"לית ולמנהלת הטכנולוגיה של מרכז המצוינות של EMC בישראל. בין השנים 2015 ל־2018 שימשה ככסגנית נשיא בסיסקו העולמית ומנהלת מרכז המחקר והפיתוח בירושלים. החל מ־2019 וילה מונתה כמנכ"לית פיספס - מאגר מידע גנטי שהוקם על ידי רשות החדשנות ומשרד הבריאות.
וילה משמשת כחברת דירקטוריון במספר חברות.
וילה פרודה ואם לארבעה ילדים. מתגוררת בתל אביב.
דיאנטה דו טרונו

היסטוריה

הלהקה הוקמה בכנסייה הבפטיסטית לגואיניה שבבלו הוריזונטה בברזיל, בשנת 1997, כאשר אביה של ולדאו, כומר בכנסייה, ניסה לגייס כסף לצדקה למען מאבק בזנות ילדים בהודו. חברי הלהקה שהקים הוציאו את אלבום הבכורה Diante do Trono בשנת 1998. לאור הצלחת שיר הנושא בשם זה, אימצה הלהקה את שמו כשם הלהקה. בעקבות הצלחת הלהקה, הם המשיכו להוציא אלבומים רבים. אלבומם Preciso de Ti שיצא ב-2001 הוא האלבום הנמכר ביותר בהיסטוריה של מוזיקת הגוספל בברזיל, 2 מיליון עותקים.
לרגל הקלטת אלבום ההופעה החיה שלה משנת 2003, Quero Me Apaixonar, הצליחה הלהקה לאסוף קהל של יותר מ-2 מיליון איש, בשדה התעופה קמפו דה מרטה בסאו פאולו.
בסך הכל מכרה הלהקה מעל 17 מיליון עותקים מאלבומיה.
רפאל דלה-פרגולה

קורות חיים

נולד בפירנצה שבאיטליה ב-15 ביוני 1877 (ד' בתמוז ה'תרל"ז) לרחל אורביטו ולרב דוד דלה-פרגולה. בילדותו קיבל חינוך מסורתי בעיר מגוריו, וכשבגר החל ללמוד בבית המדרש לרבנים בפירנצה שהיה תחת ניהולו של הרב שמואל צבי מרגוליס, ובמקביל למד גם באוניברסיטת פירנצה בפקולטה לפילוסופיה. בשנת 1905 סיים את לימודי הרבנות תוך קבלת התואר "החכם השלם", ובמקביל קיבל גם את התואר "דוקטור לפילוסופיה" מאוניברסיטת פירנצה.
במקביל ללימודיו, בשנת 1903 מונה לשמש כרב הקהילה היהודית בגוריציה שבאיטליה, ושימש בתפקיד זה במשך שבע שנים, שבמהלכן נישא לעליזה פריסטר, ילידת העיר.
לאחר פטירת הרב אליהו בכור חזן, בשנת 1910 נקרא לשמש כרבה של אלכסנדריה שבמצרים, ונענה בחיוב. עם כניסתו לתפקיד, החל לסייע ולפעול לשיפור החינוך היהודי ומוסדות הסעד והרווחה, בהם בית ספר יהודי חדש (שנחנך רק לאחר פטירתו ונקרא על שמו). כן פעל גם להפצת השפה העברית ורעיונות התקומה הלאומית היהודית בקרב בני הקהילה.
בשנות כהונתו כרב הקהילה באלכסנדריה, נהג להתפלל בבית הכנסת אליהו הנביא, וכדמות נערצת בקהילה, הצליח לאחד תחת מנהיגותו את כל שכבות העם.

פעילותו לטובת פליטים במלחמת העולם הראשונה

עם תחילת מלחמת העולם הראשונה גורשו אלפי יהודים מארץ ישראל ומסוריה למצרים, והרב דלה-פרגולה נמנה עם הפעילים המרכזיים שדאגו לקליטת הפליטים באלכסנדריה. אשתו עליזה פעלה גם היא לסייע לפליטים, והייתה חברה ב"וועדת ההצלה" ובארגון טיפת חלב.

חלקו בהקמת גדוד נהגי הפרדות

הודות הביקוש לגיוס צעירים יהודים מאלכסנדריה לצבא הבריטי במסגרת מלחמת העולם הראשונה, נערך בביתו של הרב דלה-פרגולה דיון שבו השתתפו זאב ז'בוטינסקי, יוסף טרומפלדור ובכירים נוספים מהתנועה הציונית, ובכך הגו את רעיון הקמת גדוד נהגי הפרדות. בחודש מרץ 1915 ערך הרב דלה-פרגולה כינוס גדול, שבו נאם ועודד צעירים יהודים רבים מהפליטים ששהו במצרים להתגייס לצבא. צעירים אלו היוו את המרכיב העיקרי בגדוד - כ-350 פליטים וכ-150 צעירים מאלכסנדריה. הודות להשפעתו על גיוס המתנדבים לגדוד, קיבל את התואר רב צבאי לשם כבוד, וב-1 באפריל 1915 השביע את 500 לוחמי הגדוד, וחילק להם חוברת ובה כללי התנהגות ללוחם היהודי.
לאחר פירוק גדוד נהגי הפרדות בשנת 1916, הליגיון העברי שהוקם במקומו כלל 120 לוחמים מהגדוד הקודם. בדרכו לארץ ישראל בשנת 1918, עצר מייסד הליגיון, ג'ון פטרסון עם ליגיונו באלכסנדריה, שם ערך לו הרב דלה-פרגולה טקס כבוד בבית הכנסת המקומי.
בסיועו להקמת הגדוד, היווה הרב דלה-פרגולה גורם חשוב בהקמת כוח צבאי יהודי וישראלי סדיר, שבגלגוליו הבאים הפך למערכת הביטחון הישראלית.

הנחת אבן הפינה לבניין האוניברסיטה העברית

כתומך נלהב של חידוש היישוב היהודי והמפעל הציוני בארץ ישראל, הוזמן על ידי חיים ויצמן להשתתף בטקס הנחת 12 אבני הפינה לבניין האוניברסיטה העברית בירושלים שנערך בחודש יולי 1918. בטקס נמנה עם חותמי מגילת היסוד שהוכנסה לאבן הפינה של בניין האוניברסיטה והניח את אחת מ-12 האבנים כנציג התפוצות לצד זלמן דוד ליבונטין וזאב גלוסקין.

סוף ימיו ומשפחתו

בשנת 1923 שהה עם בני משפחתו בחופשה בפירנצה, ושם הלך לעולמו ב-24 באוגוסט (י"ב באלול ה'תרפ"ג) ונקבר בבית הקברות היהודי בעיר.
ממלא מקומו ברבנות באלכסנדריה באופן זמני היה סגנו, הרב אברהם אביכזיר, ולאחר מכן באופן קבוע החליפו הרב דוד פראטו.
על שמו רחוב בירושלים.
ילדיו: בנו הבכור סטינו נתפס על ידי הנאצים באיטליה בשנת 1944, ובחודש אפריל של אותה השנה נשלח לאושוויץ, שם נרצח ומקום קבורתו לא נודע; בנו מאסימו דלה-פרגולה היה עיתונאי ספורט, שבנו הוא פרופסור סרג'ו דלה-פרגולה.
רוהאקנה רוגונדה

ביוגרפיה

רוגונדה נולד במחוז קבאלה. כנער צעיר, היה נוהג לקרוא את העיתונים של אביו. מנהג זה היה מהגורמים להתעניינות שלו בפוליטיקה בגיל מאוחר יותר. 
רוגונדה סיים את לימודיו בתיכון ובמכללה ופנה ללמוד רפואה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת Makerere  ובאוניברסיטה של זמביה, והוציא תואר ראשון ברפואה. מאוחר יותר למד באוניברסיטת קליפורניה, בברקלי  וקיבל תואר שני. 
לפני שהצטרף לפוליטיקה, עבד רוגונדה כרופא בזמביה, בבית החולים במחוז קולומביה ובבית החולים הלאומי של קנייה בניירובי.]

קריירה פוליטית

בזמן לימודיו באוניברסיטת Makerere שבאוגנדה, שימש רוגונדה כנשיא האיחוד הלאומי של הסטודנטים של אוגנדה (NUSU), תנועת נוער פוליטית תוססת. כפעיל פוליטי, נפגש רוגונדה עם חברי הקונגרס של אוגנדה (UPC), והיה קרוב לנשיא מילטון אובוטה. אובוטה ראה ברוגונדה אחד ממי שעשוי להיות מהמנהיגים העתידיים של המפלגה והמדינה. באחד הראיונות האחרונים לפני מותו, קונן אובוטה על כך שרוגונדה "הסתבך" עם יוורי מוסווני ועם תנועת ההתנגדות הלאומית.
ב-1985 הוא נפגש עם מנהיגי תנועת ההתנגדות הלאומית האוגנדית (NRM) באונטרולברנדורף שבאוסטריה, על מנת להכין תוכנית פוליטית לאוגנדה המשוחררת.
אחרי עליית מוסווני לשלטון בשנת 1986, שימש רוגונדה בתפקידים רבים במטעם הממשלה: הוא היה שר הבריאות מ-1986 עד 1988, שר העבודה, התחבורה, והתקשורת בין 1988 ל-1994, שר החוץ מ-1994 עד 1996, שר ההסברה מ-1996 עד 1998, שר הנשיאות מ-1998 עד 2001, שר המים, הקרקעות והסביבה בין 2001 ל-2003, ושר הפנים מ-2003 ועד 2009.
בינואר 2009, מונה רוגונדה לשגריר אוגנדה באו"ם. הוא שימש פעמיים כנשיא מועצת הביטחון של האו"ם , במהלך השנתיים בהן אוגנדה הייתה חברה במועצת הביטחון. במאי 2011, נתמנה לשר הטכנולוגיה והתקשורת. במאי 2013, הוא מונה לשר הבריאות.
ב-18 בספטמבר 2014 מונה רוגונדה לראש הממשלה של אוגנדה .

חיים אישיים

רוגונדה נשוי לג'וסלי ואב לארבעה בנים.