google/wiki40b huggingface dataset:
רונית ברש

רונית ברש (נולדה ב-7 ביוני 1977) היא רבנית ודרשנית ישראלית, פופולרית בקרב נשים. מרבה לארגן ערבי הפרשת חלה ונסיעות לקבר רבי נחמן מברסלב באומן. קהל שומעות לקחה חילוניות ברובו, בהן אף ידועניות אותן היא מנסה להוביל להתחזקות בדת וחזרה בתשובה.

ביוגרפיה

נולדה ב-1977 בקריית גת למסעוד ואליס אלמקייס, גדלה בקריית גת ובבגרותה הייתה יחצנית ומפיקה של מסיבות ומועדונים. בסוף שנות ה-90 נסעה להתגורר במיאמי שם הכירה את בן זוגה אילון ברש. לאחר שנישאו והיא הרתה, ברש רצתה שבעלה ילמד מושגים ביהדות, ולכן והפצירה בו ללכת לשיעורי תורה. הוא הלך לשיעורים בבית חב"ד המקומי והתחזק באמונתו הדתית. ברש עצמה נשארה חילונית, ומכך נטען כי זו הסיבה לקשיים בחיי הנישואין שלהם. ב-2007 נסעה לבקשתו של בעלה, לאומן, לקברו של רבי נחמן מברסלב, ושם חוותה לדבריה הארה רוחנית ששינתה את חייה ומאז הפכה לדתייה.
ברש נשואה ואם לחמישה, היא מתגוררת במושב נועם.
ב-2015 סיפרה בראיונות לכלי תקשורת, כי בהיותה בת 14 נאנסה, ואף הרתה כתוצאה מהאונס. היא ילדה את התינוק ולאחר הלידה משפחתה והשירותים הסוציאליים הפצירו בה למסור את הילד לאימוץ, דבר שהתנגדה לו בתחילה ולבסוף שוכנעה ומסרה אותו לאימוץ.

כרבנית

היא מרצה לנשים בלבד. לאחר חזרתה בתשובה החלה בהרצאות בתחילה למספר קטן מחברותיה, אט אט הרצאותיה התפרסמו. היא מפיקה ערבי התחזקות עם מופעים אור קוליים, ומופעים מוזיקליים בהם משתתפות אלפי נשים. היא גייסה לערבים אלו גם את הזמרים איציק אשל, ליאור נרקיס ודודו אהרון. היא מארגנת נסיעות לאומן גם הן לנשים בלבד. בין שומעות לקחה לא מעט ידועניות ביניהן עינב בובליל, טהוניה רובל, רינת גבאי, מור ממן ועוד. יש לה מספר עמודי פייסבוק ובהם אלפי חברים ועוקבים.
הרצאותיה פופולריות אצל חילוניות ודתיות. במגזר החרדי לעיתים נשמעת ביקורת על סגנונה, הרב אמנון יצחק דיבר נגדה בחריפות.
במאי 2016 אושפזה בשל תסחיף ריאתי, הייתה בסכנת חיים ונאסר עליה לטוס לנסיעות אותן היא מארגנת. בנובמבר של אותה שנה השתתפה בסדרה הדוקומנטרית 6 אימהות המלווה את חייה כאמא וכרבנית, ובנוסף אירחה באחד מהאירועים שערכה את חנוך דאום ואורן חזן, במסגרת סדרת טלוויזיה שערך דאום.
גנציקלוביר

תצורות

גנציקלוביר קיים בתצורות IV, דרך הפה או ישירות כג'ל למריחה על העין (ophtalmic gel).

פעילות

גנציקלוביר הוא אנלוג של בסיס הדנ"א 2′-deoxy-guanosine שעובר פוספורילציה על ידי אנזים (phosphotransferase UL97) אשר ספציפי לווירוס ולא נמצא בשאר תאי האדם הלא נגועים.
הצורה האקטיבית של התרופה מעכבת באופן תחרותי את ה DNA polymerase וגורם להפסקה של שיכפול החומר הגנטי של הווירוס.

קינטיקה

זמן מחצית החיים של התרופה הוא 4 שעות, אולם כאשר היא נמצאת בתוך התא זמן מחצית החיים מתארך ל16-24 שעות.
הסילוק של התרופה (clearance) נמצא ביחס ישר לסילוק של הקראטינין ולכן תפקודי הכליות משמעותיים לחולים הנוטלים תרופה זו.

עמידות

עמידות נרכשת עם שימוש ממושך.
העמידות הנפוצה ביותר מתפתחת על ידי מוטציה באנזים phosphotransferase UL97 אשר מובילה להפחתה באנזים בצורה הפעילה שלו (triphosphorylated).
עמידות נוספת יכולה להגרם על ידי מוטציה נוספת בשם UL54 ב DNA polymerase ועמידות זו היא יותר גבוהה ומקנה גם עמידות לתרופות foscarnet ו cidofovir.
במקרים מסוימים תשקל גם הוספה של CMV hyperimmune globulin.

תופעות לוואי

העמידות הנפוצה ביותר, במיוחד בשימוש IV, היא דיכוי מח העצם (myelosuppression) ויכולה להיווסף על העמידות הנרכשת בשימוש בתרופות zidovudin, azathioprine, mycophenolate, mofetil.
תופעות לוואי נוספות: בחילות, שלשולים, חום, פריחה, כאב ראש, חוסר שינה, ובעיות במערכת העצבים הפריפרלית (peripheral neuropathy). 
תופעות לוואי נדירות הם הרעלה של מערכת העצבים המרכזית והרעלת כבד.

אינטראקציות עם תרופות נוספות

אם ניתן ביחד עם probenecid, רמות התרופה (ganciclovir) יכולות לעלות בדם.
אם ניתן ביחד עם didanosine יכולות להעלות את רמות התרופה didanosine.
הר הרצל

הר הרצל הוא הר במערב ירושלים המשמש כבית הקברות הלאומי של מדינת ישראל. בהר נמצא בית הקברות הצבאי הראשי של המדינה וכן חלקת גדולי האומה בה קבורים מנהיגי המדינה והציונות. בכניסה להר נמצא מוזיאון הרצל ובו שוכן מאז 2017 היכל הזיכרון הלאומי שבו מונצחים כל הנופלים בהגנה על הארץ.
ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל נערכים בהר הרצל הטקסים המרכזיים לזכר חללי צה"ל, חללי משטרת ישראל, ונפגעי פעולות האיבה בהשתתפות ראשי המדינה, ראש הממשלה ונשיא המדינה. במוצאי יום הזיכרון, ערב יום העצמאות, נערך ברחבת הר הרצל "טקס הדלקת המשואות" - הטקס המרכזי לפתיחת אירועי יום העצמאות. 
ההר מתנשא לגובה של 834 מטרים מעל פני הים ונמצא במערב ירושלים, ביער ירושלים בין השכונות עין כרם, קריית יובל, בית הכרם, בית וגן, ויפה נוף. הר הרצל והכתף הסמוכה אליו עליה בנוי יד ושם, מכונים הר הזיכרון.
הכניסות להר הרצל ולבית הקברות הצבאי בו מצויות בקצה הדרומי של שדרות הרצל. בחודש אפריל 2013 נערכה תחרות להקמת כניסה ראשית חדשה עם מרכז מבקרים במקום בו נמצאת כיום הכניסה הראשית. בתחרות זכה צוות בינלאומי של אדריכלים שהציע רצף עמודים בצד הכניסה וגג מחורר מעל שער הכניסה הקיים.
בחודש מרץ 2014 נבחר בית הקברות של הר הרצל לאחד מ-20 בתי הקברות היפים ביותר בעולם על ידי המגזין "BusinessInsider".
בשנת 2019 אושר בממשלה תקציב לשדרוג "חלקת גדולי האומה" ביחד עם הקמת רחבת הספדים עם הרחבת החלקה ושדרוג מסלול המבקרים במקום.

אנדרטאות

בהר הרצל ובבית הקברות הצבאי בו הוקמו במהלך השנים מספר רב של אנדרטאות ואתרי הנצחה, חלקם לזכר חיילים וחלקם לזכר אזרחים.
אגוסטין מרצ'סין

קריירת מועדונים

בשנת 2007 חתם מרצ'סין בקבוצת לנוס. ב-1 במרץ 2009, מרצ'סין ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–2 על חימנסיה אי אסגרימה דה ג'וג'וי. ב-29 באפריל, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בגביע הליברטדורס במשחק נגד קראקס, משחק שנגמר בתיקו אחת. באותה העונה, מרצ'סין הפך לשוער הראשון של הקבוצה. בשנת 2013 זכה מרצ'סין עם לנוס בגביע סודאמריקנה, ואף פתח בשני משחקי הגמר שלה נגד פונטה פרטה הברזילאית.
בדצמבר 2014 מרצ'סין נמכר לסנטוס לגונה והחליף את השוער אוסבלדו סאנצ'ז, שפרש. בעונתו הראשונה בקבוצה, הוא זכה עימה בקלאוסורה ובאלוף האלופים.
ב-2 בדצמבר 2016 מכרה סנטוס לגונה את מרצ'סין לקלוב אמריקה. הוא זכה באליפות עם הקבוצה לאחר ניצחון 0–2 על קרוס אסול בסיכום שני המפגשים של גמר האפרטורה.
ב-31 ביולי 2019 קלוב אמריקה מכרה את מרצ'סין לפורטו.

קריירה בינלאומית

ב-20 באוגוסט 2010 מרצ'סין זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת של ארגנטינה למשחק ידידות נגד נבחרת ספרד. לעומת זאת, את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים ערך במשחק ידידות נגד נבחרת ונצואלה, כשנכנס כמחליף במחצית השנייה ב-16 במרץ 2011, משחק שנגמר בניצחון 1–4.
בספטמבר 2014, מרצ'סין זכה לזימון נוסף לנבחרת לאחר ארבע שנות היעדרות. מאמן הנבחרת באותה התקופה, חרארדו מרטינו, זימן אותו לצמד משחקי הידידות נגד נבחרת ברזיל ונבחרת הונג קונג. הופעתו השנייה בנבחרת הייתה נגד אותה הונג קונג. לאחר מכן, הוא זומן לסגל הנבחרת לקופה אמריקה 2015, לאחר שהשוער מריאנו אנדוחר נפצע בידו במהלך הטורניר.
ב-15 בספטמבר 2017 זימן מאמן הנבחרת חורחה סמפאולי את מרצ'סין לצמד משחקי מוקדמות מונדיאל 2018 נגד נבחרת פרו ונבחרת אקוודור ב-2 וב-5 באוקטובר, בהתאמה. ב-14 בנובמבר מרצ'סין פתח לראשונה בהרכב הנבחרת בהפסד 4–2 לנבחרת ניגריה במסגרת משחק ידידות.
במאי 2019, מרצ'סין נכלל בסגל הנבחרת לקראת הקופה אמריקה 2019.
בל וסבסטיאן

פעילות הלהקה

הלהקה הוקמה בשנת 1996 כחלק מתרגיל בקורס שעסק בעסקי המוזיקה. אלבומה הראשון, Tigermilk, הוקלט בשנת הקמתה כחלק מהקורס והופץ תחת חברת התקליטים העצמאית Electric Honey. בעקבות הצלחה מינורית הוחתמה הלהקה בחברה קטנה בשם Jeepster והוציאה תחת חסותה את אלבומה השני, If You're Feeling Sinister, בשנת 1996 ומספר אלבומי EP במהלך 1997. אלבומה השלישי של הלהקה, The Boy With the Arab Strap, יצא בשנת 1998 ונכנס למצעד 20 הגדולים בבריטניה. שנה לאחר מכן זכתה הלהקה בפרס תגלית השנה בטקס פרסי הבריט. באותה שנה אף התקיים לראשונה פסטיבל המוזיקה Bowlie Weekender תחת חסותה של הלהקה.
בשנת 2002 עברה הלהקה לחברת התקליטים Rough Trade ושנה לאחר מכן הוציאה את האלבום Dear Catastrophe Waitress שהיה מועמד לזכייה בפרס המרקורי ב-2004. הלהקה זוכה לפופולריות רבה בתחנות הרדיו של הקולג'ים בארצות הברית, אך היא מעולם לא הצליחה לצאת מנישה זו ולהיכנס לזרם המוזיקה המרכזי באמריקה. בבריטניה, לעומת זאת, זוכה הלהקה ליותר כבוד ויציבות במצעדי המכירות.
עד לצאת אלבומה השלישי של הלהקה, נמנעו חבריה מצילומים וראיונות בתקשורת וזהותם הייתה בגדר מסתורין למעריציה. שירי האהבה המרירים-מתוקים של בל וסבסטיאן מעוררים נאמנות פנאטית בקרב מעריציה, תופעה המזכירה את יחס המעריצים ללהקת הסמית'ס בתקופתה. חלק מאותה נאמנות קשורה לעובדה שעד שנת 2003 לא כללה הלהקה סינגלים באלבומיה ובכך יצרה מצב בו החזקת הדיסקוגרפיה המלאה שלה מצביעה על מסירות אמיתית בעיני המעריצים.
בינואר 2005 זכתה הלהקה בתואר הלהקה הגדולה ביותר בסקוטלנד במסגרת סקר שערך המגזין The List, ועברה בין היתר להקות חשובות כמו סימפל מיינדס, טרוויס, פרנץ פרדיננד והפרוקליימרס.
שמה של הלהקה לקוח מספר ילדים צרפתי בשם Belle et Sébastien מאת הסופרת ססיל אוברי המספר על ילד בשם סבסטיאן וכלבו האהוב, בֶּל. בשנת 1967 עבר הספר עיבוד לסדרת טלוויזיה ששודרה ב-BBC בין ה-2 באוקטובר 1967 ל-1 בינואר 1968 (וגם בטלוויזיה הישראלית בשנת 1971).
עשר שנים מאוחר יותר, בשנת 1981 נעשה עיבוד נוסף לספר הילדים המפורסם, והפעם לסדרת אנימה יפנית ששודרה במסגרת השידורים בערבית של הטלוויזיה הישראלית בשם בל וסבסטיאן.
שבועת שווא ושבועת שקר

מקור המצווה

מקור איסור שבועת שווא הוא בדיבר השלישי מתוך עשרת הדיברות (ספר שמות, פרק כ' פסוק ו'): "לֹא תִשָּׂא אֶת-שֵׁם-ה' אֱלֹהֶיךָ, לַשָּׁוְא:  כִּי לֹא יְנַקֶּה ה', אֵת אֲשֶׁר-יִשָּׂא אֶת-שְׁמוֹ לַשָּׁוְא".
מקור איסור שבועת שקר הוא בספר ויקרא (פרק י"ט פסוק י"ב): "וְלֹא-תִשָּׁבְעוּ בִשְׁמִי, לַשָּׁקֶר:  וְחִלַּלְתָּ אֶת-שֵׁם אֱלֹהֶיךָ, אֲנִי ה'".

טעמי המצווה

לפי ספר החינוך, הטעם לאיסורים אלו הוא לזכור את קיומו של האל ולא להתייחס אליו בקלות ראש ולהישבע בשמו לשווא, או להישבע בשמו ולא לקיים. לדעת בעל ספר החינוך, "שבועה" פירושו שאדם מחליט לקיים דבר ולא לשנות אותו לעד כמו שה' קיים לעד ולא משתנה, ולכן אסור לבטל שבועה בשום אופן, רק בגלל חולשותיהם של בני האדם התורה מתירה להתיר נדר על פי כללי התרת נדרים, אבל באופן אחר עדיין אסור. 
העונש, לפי התורה, של אדם שנשבע שבועת שווא או שבועת שקר בכוונה (במזיד) הוא מלקות. אדם שנשבע לשווא בשוגג פטור לגמרי מעונש, אך אדם שנשבע לשקר בטעות חייב בקורבן עולה ויורד.
הנרי פרידלנדר

הנרי פרידלנדר (ליון, צרפת, 1904 - ירושלים, 1996) היה גרפיקאי וטיפוגרף, מעצב גופן "הדסה" וזוכה פרס יוהאן גוטנברג על עבודתו הטיפוגרפית ועל הנחלת מקצוע הדפוס.

קורות חייו

פרידלנדר נולד בליון שבצרפת בשנת 1904 לסוחר בדים יהודי ואם אנגלייה. כשהיה בן 6 המשפחה חזרה לגרמניה. עד 1932 חי בברלין, שם היה סַדָּר דפוס לאחר שקיבל תואר "סדר מוסמך" מן האקדמיה לדפוס בלייפציג ועבד בבתי הדפוס הגדולים והנודעים בגרמניה. ב-1932 עבר להולנד והחל להתמחות בקליגרפיה וטיפוגרפיה. בשנת 1950 עלה לישראל עם אשתו מריה לבית ברון, חסידת אומות עולם, והתיישב במוצא עילית, סמוך לירושלים. משנת 1952 שימש כמנהל בית הספר למקצועות הדפוס של הדסה (לימים מגמת הדפוס במכללת הדסה) וכמרצה בבצלאל. 
בית הספר בניהולו, "דפוס לימודי הדסה", היה מסגרת לימודית המקנה הכשרה מקצועית לבני נוער שנשרו ממסגרות חינוכיות אחרות. בנוסף להיותו מוסד חינוכי, פעל גם כבית דפוס שקיבל הזמנות ובכללן עבודות עיצוב גרפי. פרידלנדר הנהיג נוהג שלפיו ספרים נדירים נבחרו כפרויקטי גמר של התלמידים וכך הפך "דפוס לימודי הדסה" להוצאה ביבליופילית. אחת המדריכות בבית הספר הייתה מעצבת הגופנים פרנצ'סקה ברוך.
בין השנים 1932 ו-1958 עסק פרידלנדר בפיתוח גופן עברי ייחודי אשר נקרא גופן "הדסה". על פיתוח זה אמר:
הרבה סבלנות ועקשנות היו כרוכים בביצועו. המפתיע הוא שיצרתי כתב בעוד שבשעה שהתחלתי לעבוד בו לא יכולתי לתאר לעצמי מה יהיה מראהו הסופי, לא כיצד הוא חייב להיות ולא כיצד יהיה. היה זה דו־שיח תמידי. ציירתי. הצורה שנתהוותה לימדה אותי אם הלכתי בדרך הנכונה. אם לא – נאלצתי לתור לי דרך חדשה.
— איך יצרתי את האות "הדסה"
 
לאחר צאתו לגמלאות בשנת 1970 עיצב פרידלנדר את גופני הדר, שלום ואביב, אשר שימשו כגופנים העבריים של מכונת הכתיבה "כדורית" של יבמ, שזכתה לפופולריות רבה לפני עידן המחשב האישי.
פרידלנדר נפטר בירושלים בשנת 1996 כשהוא בן 92.
וסטי FM

היסטוריה

התחנה החלה את שידוריה לראשונה ב-5 בפברואר 2008 בתדר 97.6 מגהרץ במוסקבה ותחילה שידרה למוסקבה ולסנקט פטרבורג. כיום משדרת ל-60 יישובים ברחבי רוסיה.
נועה רוזין

ביוגרפיה

נועה רוזין נולדה וגדלה ברמת גן. אמה, טלי רוזין, עיתונאית וסופרת, עובדת כיום בחברת התרופות פייזר; אביה, סיני רוזין, היה בעל אולפן הפקות והוצאת ספרים וכיום מנהל ייבוא בחברה לשיווק מוצרי סניטריה. לנועה אח צעיר. למדה בתיכון בליך והתנדבה לשנת שירות בגרעין צופים בשדרות. בצה"ל שירתה כמפיקה ביחידת ההסרטה של דובר צה"ל.
ב-2007 רוזין התחילה לעבוד בקופי-בר, וכעבור שנה עברה להוטל מונטיפיורי (שניהם של חברת R2M). במסעדות אלה התגבשה אהבתה לאוכל לפני ומאחורי הקלעים. בוגרת תואר ראשון בתקשורת, המרכז הבינתחומי הרצליה (2012-2010). כניסתה לתקשורת אירעה בשנה השנייה ללימודיה עת פרסמה סדרת כתבות במדור האוכל אתר "וואלה!" עם המלצות על מסעדות מיוחדות באירופה. בשנים 2010–2012 הייתה כתבת הווידאו המרכזית באתר, ויצרה עשרות כתבות למדורים השונים. במקביל עבדה ככתבת שטח בתוכנית "ערב טוב עם גיא פינס" ששודרה בערוץ 10.
בתום השנה השלישית ללימודיה החלה להפיק את תוכנית הבוקר של סלוצקי ודומינגז ברדיו תל אביב (2012-2013). בשנת 2014 החלה לערוך את מדור האוכל של אתר "נענע10". במקביל החלה להגיש את פינת "חדשות האוכל" בתוכנית "ערב טוב עם גיא פינס" ושלל פינות אוכל נוספות בתוכנית הבוקר של "אורלי וגיא" וגם ב"לילה כלכלי" - כולן בערוץ 10. במקביל, נבחרה להנחות את "המלצת השף", תוכנית הבת של ריאליטי האוכל "משחקי השף"; בתקופה זו למדה בישול בבית הספר לקולינריה "בישולים".
בשנת 2015 שנה ערכה את "לאון אל-דנטה", תוכנית בישול אוכל איטלקי עם השף לאון אלקלעי ששודרה בערוץ האוכל ולאחר מכן גם בערוץ 10.
בשנת 2015 רוזין התמנתה לכתבת האוכל של "טיים אאוט תל אביב".
בשנים 2016–2017 כיהנה ככתבת האוכל בדיגיטל של רשת.
רוזין הגישה במשך תקופה קצרה את תוכנית האוכל "פודיז" ברשת 13, ולאחר מכן החלה להגיש יחד עם אלעד זוהר את התוכנית "פותחים יום", המשודרת מימי ראשון עד חמישי בין השעות 9:00 ל-11:00. בימי שישי הצמד מגיש את "פותחים שישי", בין 10:00 ל-11:00, גם היא בערוץ רשת 13.
עד סוף שנת 2017, במקביל להנחיה היומית, הייתה מגישה רוזין פעם בשבוע פינת אוכל במסגרת התוכנית "הערב" בהגשתם של קובי מחט ויעל בר זוהר, גם היא ברשת 13.
כיום רוזין מנהלת מגזין אוכל ביוטיוב בשם: Noa Rosin בשותפות עם יובל מרום. השניים מעלים מדי שבוע סרטון חדש ובו הם סוקרים אירועים חדשים בתחום הקולינריה בישראל: מסעדות, ברים, פסטיבלים, מנות ואירועים אחרים.
לרוזין ילד אחד והיא מתגוררת בתל אביב.
Scars on Broadway

היסטוריה

האלבום של Scars on Broadway הופק ונכתב במלאו על ידי דארון מאלכיאן. בשלב מוקדם ביצירת האלבום דלפו לרשת חומרים לא מעובדים של סינגלים תחת השם "Ghetto Blaster Rehearsal" והמעריצים הניחו שהם חלק מהאלבום, אך ב-2007 דארון הודיע באתרו הרשמי שהסינגלים המדוברים לא היו קשורים כלל ללהקה, ולמעשה היו שייכים לפרויקט שבוטל לפני ארבע שנים.
"צלקות בברודוויי" הופיעו בהופעה חיה בפעם הראשונה ב-11 באפריל 2008 בלוס אנג'לס.

סגנון מוזיקלי

דארון מאלכיאן מייחס את האלבום לז'אנר הרוק. לטענתו, "הרוק יהיה הרבה יותר משמעותי, למרות שתהיה גם השפעה מורגשת של מטאל בסגנון של System Of A Down."
באחד הראיונות נשאל מה תהיה המגמה המוזיקלית של הופעות הבכורה של האלבום והוא השיב: "סביר להניח שזה יהיה משהו אלקטרוני, מעורבב עם הסגנון הארמני-מסורתי. תהיה גם השפעה של הת'ראש מטאל, דת' מטאל, בלאק מטאל ודום מטאל. [...] גם כשהמוזיקה פורצת החוצה, המבנה נשאר יציב, ממש כמו המוזיקה של System Of A Down".
בראיון שנערך בשלבים מתקדמים יותר, מאלכיאן הצהיר שהמוזיקה באלבום הבכורה Scars on Broadway מושפעת גם מאמני רוק קלאסי כגון דייוויד בואי, בריאן אינו, וניל יאנג.
הוא ציין גם שבניגוד מטכניקת הכתיבה שלו ב-System Of A Down, אשר הייתה מאוד מעורפלת, טכניקת הכתיבה שלו ב-Scars on Broadway יותר מבוססת, בהשראת ניל יאנג ודייוויד בואי.
קצת לפני תחילת סיבוב ההופעות הגדול שתוכנן ללהקה, נשלחה הודעה באתר הלהקה שהסיבוב מבוטל מסיבות אישיות של דארון שבלתי אפשרי לפרט עליהן.
לאחר מכן החלו להסתובב שמועות על מצב בריאותי ונפשי רופף של דארון, אך מנהל הפורום באתר הלהקה הכחיש שמועות אלה.
לאחר מכן דארון פרסם מכתב באינטרנט ובו התנצלות ועל כך שהוא עובר תקופה לא קלה בחייו.

ההתפרקות

לקראת סוף 2008, דארון הודיע באתר הלהקה שסבב ההופעות, שהיה אמור לקדם את אלבום הבכורה - מבוטל, ללא תוכניות לקיומו בתאריך אחר. דארון טען שאין לו שום התלהבות לקיים את סבב ההופעות וש"ליבו לא בתוך זה".
למרות שלא שוחררה הודעה רשמית בנוגע לביטול, ראיונות עם דומיניק קיפרלי וג'ון דאלמיאן אימתו שהלהקה התפרקה.
למרות זאת, במאי 2009, כאשר ג'ון דאלמיאן נשאל אם הלהקה תקליט אלבום נוסף, או תופיע שוב, הוא ענה: "אני לא בטוח, אבל אני מתגעגע לזה".
באוגוסט 2009, ג'ון דאלמיאן, פרנקי פרז, דני שמיון ודומיניק קיפרלי הופיעו בעיראק במסגרת "האגודה למען החייל בארצות הברית". הם ניגנו בין היתר שירים של הלהקה. מאוחר יותר פרנקי פרז כתב בטוויטר שלו ש"הצלילים של 'צלקות' נשמעים מדהים, אבל זה לא אותו דבר בלי דארון". למרות זאת הוא ציין שדארון עודד את הסבב הופעות ונתן להם את ברכתו.

חברים לשעבר

קייסי כאוס - זמר משני (2003) 
זאק היל - תופים (2003)
לאקאי 9352

היסטוריה

הכוכב התגלה על ידי ניקולא לואי דה לאקאי בין השנים 1750 ו-1754 בזמן שמיפה את שמי הדרום מכף התקווה הטובה בדרום אפריקה. הכוכב הופיע בקטלוג כוכבים של שמי הדרום שפורסם בשנת 1763 כשנה לאחר מותו של דה לאקאי והכיל כ-10,000 כוכבים. בשנת 1881 גילה האסטרונום האמריקאי בנג'מין גולד שלכוכב תנועה עצמית מהירה ביחס לשאר הכוכבים, כמעט 7 שניות קשת בשנה. בשל תנועה מהירה זו הוא עתיד לעבור אל תחומי קבוצת פסל תוך פחות מ-1,000 שנים.

מאפיינים

לאקאי 9352 הוא ננס אדום מסוג ספקטרלי M0.5 V. מסתו מוערכת בכחצי מסת שמש, רדיוסו מוערך במעט פחות מחצי רדיוס שמש ועוצמת הארתו היא כאחוז מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך בגלל טמפרטורת פניו הנמוכה, כ-3,600 קלווין, רוב קרינתו היא בתחום התת-אדום. הכוכב נע על רקע שאר הכוכבים במהירות של כ-7 שניות קשת בשנה, ששקולה למהירות אמיתית של למעלה מ-100 קילומטר בשנייה, והוא הכוכב עם התנועה העצמית הרביעית בגודלה מבין הכוכבים המוכרים. עד היום לא התגלו עדויות לקיומם של כוכבי לכת המקיפים אותו.

סביבה

הכוכב הקרוב ביותר ללאקאי 9352 הוא מערכת הכוכבים המשולשת EZ בדלי שמורכבת משלושה ננסים אדומים ונמצאת במרחק של כ-4.1 שנות אור ממנו, דומה למרחק שבין מערכת השמש ובין מערכת אלפא קנטאורי. מעט רחוק יותר, במרחק של כ-4.7 שנות אור נמצא הכוכב ε באינדיאני שממרחק זה יהיה עם בהירות נראית מדרגה 2.7, בהיר בהרבה מכפי שהוא נראה מכדור הארץ. הננס האדום לאקאי 8760 נמצא במרחק של 4.9 שנות אור ובהירותו הנראית ממרחק זה היא מדרגה 4.9, כלומר צופה אנושי יוכל לראותו משם ללא ציוד עזר. הכוכב τ בלווייתן נמצא במרחק של כמעט 8 שנות אור מלאקאי 9352 ויראה משם עם בהירות נראית מדרגה 2.6, דומה לבהירותה של השמש כפי שהיא נראית משם.
עלי אלון

ביוגרפיה

עלי אלון נולד בשנת 1935 ליעקב קז'ימירסקי (אלון) ורחל וסרמן, שהיו חברי קיבוץ עין שמר. הוא התחנך בחברת הילדים בקיבוץ, ואת לימודי התיכון השלים במוסד החינוכי מבואות עירון. בשנת 1963 נישא לשמחה יחזקאל שכילדה עלתה ארצה מבגדד. בצעירותו היה אלון חבר בתנועת הנוער השומר הצעיר, ושימש כמדריך בתנועה. כאשר גדל הצטרף לתנועת מפ"ם, ובשנת 1992, כאשר פרשה מפ"ם מן המערך והתמזגה במרצ, חבר אלון לתנועה זו. עבד שנים אחדות כרועה צאן בקיבוצו וכן כבמב"ח בקיבוצים אחרים. בין השנים 3–1960 שהה בפריס ולמד ספרות צרפתית, משם - לאחר נישואיו ויחד עם רעייתו יצאו כתרמיליאים הראשונים בשנת 1963 לסיבוב של שנה סביב העולם - וחזרו לקיבוץ עין שמר.
את שירותו הצבאי החל אלון בגדוד 13 של חטיבת גולני. לאחר מכן עבר קורס מ"כים, קורס קציני חיל רגלים וקורס קציני חרמ"ש. השתתף במלחמת סיני, מלחמת ששת הימים, מלחמת יום הכיפורים ומלחמת לבנון הראשונה. ממלחמת יום כיפור שימש אלון כמפקד פלוגת הסריקות של יק"פ צפון (יחידת הקבורה הפיקודית של פיקוד צפון). בהתבטאו על תפקיד זה אמר אלון: "כאן נפגשתי עם מחיר המלחמות והאבל, יותר מאשר עם שמחת הניצחונות".
יק"פ, כיחידה דתית, שימשה לאלון בית ספר מעולה להשתלם במנהגי היהדות וללמוד שיעורים מפי גדולי הרבנים והמורים ששרתו ביחידה. פרש משירות מילואים בצה"ל, בגיל 55 בדרגת רס"ן.
בשנת 1969 החל אלון בלימודי יהדות במסגרת השלוחה הישראלית של בית המדרש לרבנים באמריקה ("נווה שכטר" - ירושלים). בין השנים 1995 ו-2000 למד בבית המדרש שהקים יריב בן אהרון ב"מדרשה" באורנים. השתתף בעריכת "מחברת שדמות" וכן כתב יחד עם יריב מסכתות של מקורות על ביאליק, ברנר, אלתרמן קפקא ועוד.
כחבר הקיבוץ כיהן אלון כמזכירו, כרכז וועדת התרבות, שנים רבות כעורך עלון הקיבוץ, העיתון המקומי וכן כרועה הצאן של הקיבוץ. אלון היה פעיל במסגרת התנועה הקיבוצית ובין השאר שימש כעורכו של "השבוע בקבה"א" - השבועון של קיבוצי השומר הצעיר. במסגרת תפקידיו אלה, ובמיוחד כרועה צאן, התוודע עלי, לחיי הערבים בארץ והִרבה להיפגש איתם עוד משחר ילדותו.
אלון חי עם אשתו עד יום מותו בקיבוץ, ולזוג ארבעה ילדים ושלושה עשר נכדים. היה אחיו התאום של המשורר יונה אלון.

היחס לממסד הדתי

לטעמו של עלי, דרכם של כל הדתות והממסדים היא להשתלט על עמים ולייחס מעשה זה, לצו אלוהי. ספריו האחרונים, "סיטרא אחרא" ו"קהלת של הצרצרים" מהווים ביקורת חריפה על מה שקרה לדתות המונותיאיסטיות - כולל, כמובן, היהדות. למרות ביקורתו זאת חוזר אלון ומדגיש את היופי והגאוניות שבספר התנ"ך ובתלמודים. אלון לא הסתיר את סלידתו מיחסו הכפייתי של הממסד הדתי בישראל, ובמיוחד מהפלג המתנחלי של הציונות הדתית העלול להביא את חורבן הבית השלישי. עם זאת, כמי שהיה מפקדם של אנשים דתיים וחרדים, במסגרת יחידת הקבורה הפיקודית, ציין אלון את אהבתו והערכתו לאנשי היחידה.
אריה סיון

ביוגרפיה

נולד בשם אריה בומשטיין בשנת 1929 בתל אביב. אביו היה איש גדוד העבודה שעלה לארץ ישראל בקיץ 1920, עם שני אחים ושלוש אחיות. אבנר, אחיו של אריה, נפטר בילדותו מטיפוס.
בשנת 1947 הצטרף להכשרה המגויסת של הפלמ"ח, והשתתף במלחמת העצמאות. בשנת 1953 קיבל תואר ראשון בלשון עברית ובספרות מהאוניברסיטה העברית בירושלים. לפרנסתו עבד, משנת 1955 ועד פרישתו לגמלאות ב-1990, כמורה לספרות, לשון ותנ"ך בתיכון כצנלסון בכפר סבא.
היה בחבורה הספרותית "לקראת" עם משה דור, נתן זך, בנימין הרשב (הרושובסקי) ואחרים. אוסף שיריו הראשון של סיון יצא לאור ב-1953 בקובץ "בשלושה" בשיתוף עם משה דור ונתן זך, בהוצאת 'לקראת'.
פרסם ספרי שירה, תרגומים, וספר מתח בשם "אדוניס", 1992. כל אלה יצאו לאור תחת שם העט "אריה סיון". לאחר מכן, שינה את שמו בתעודת הזהות לשם זה.
בשנת 1989 זכה בפרס ברנר, ובשנת 1998 - בפרס ביאליק.
בשנת 2010 הוענק לו פרס ישראל לשירה עברית.
גר ברמת השרון. היה נשוי לעתידה עד לפטירתה בדצמבר 2011, ולהם שני בנים. בנם אלוף בן הוא עורך העיתון "הארץ".
אלפרד בינה

אלפרד בינה (בצרפתית: Alfred Binet;‏ 11 ביולי 1857 - 18 באוקטובר 1911) היה פסיכולוג צרפתי, אבי המושג "מנת משכל" (IQ). 
בינה נולד בניס שבצרפת. יחד עם החוקר תאודור סימון בנה את מבחן ה-IQ. שאלות המבחן נעות מן הקל אל הכבד, ואמורות שלא להתבסס על ידע כללי אלא על מאמץ מחשבתי. בינה טען כי על סמך מספר התשובות הנכונות ניתן לקבוע את "גיל המשכל" של הילד. בעזרת תמונות ועצמים פשוטים בחן את בנותיו הצעירות והגדיר את אופיין ואת רמת המשכל שלהן. לאחר מכן הפכה שיטה זו לכלי לבדיקת הישגים חינוכיים בבתי ספר.
חסן עלי מנצור

ביוגרפיה

חסן עלי נולד בטהראן בשנת 1923, לבתו של חסן ראיס זאהיר אלמלכ ולעלי מנצור, שהיה באותה עת ראש הממשלה. למד בבית הספר בטהראן וסיים את לימודיו בתיכון פיירוז-בהרם. במהלך מלחמת העולם השנייה למד בבית הספר למשפטים באוניברסיטת טהראן וסיים עם תואר במדעי המדינה. בזמן מלחמת העולם השנייה התחיל את הקריירה הפוליטית שלו בתור עובד במשרד החוץ הוא גם עשה כמה סיורים בגרמניה ובצרפת. בשנת 1950, הוא מונה לראש לשכת ראש הממשלה, תחילה לתקופה קצרה בעקבות השינויים בממשלה, ובפעם השנייה כיהן במשך שנתיים. בשנת 1957, ראש הממשלה, אג'בל מנושהר מינה אותו ליו"ר המועצה לכלכלה ולסגן ראש הממשלה. בנוסף לכך הוא החזיק גם בתפקידים נוספים, ביניהם: שר עבודה, שר המסחר ויו"ר החברה "בימה איראן" ביטוח.

הקמת מפלגה והריצה לראשות הממשלה

המפלגה הפרוגרסיבית נוסדה על ידי מנצור כדי לערוך מחקר מדיניות כלכלי וכן כדי לשגרו לראשות הממשלה בעתידו. בשנת 1962 התמודד מנצור לפרלמנט ה -21 ונבחר כנציג השני מטהראן, לאחר עבדוללה ריזי, יו"ר הפרלמנט. לאחר מכן מנצור הרחיב את בסיס כוחו על ידי יצירת קואליציה והקים את מפלגת "איראן נווין" ברוב של 175 מתוך 230 צירים נבחרים נבחר למנהיג הרוב בפרלמנט. 
מוחמד רזא פהלווי מינה את מנצור לראש הממשלה למשך ארבעים שנה. מנצור הציג בתוך הפרלמנט חברים רבים חדשים ביניהם אמיר עבאס שהיה אחר כך מחליפו. בזמן שלטונו מנצור קיבל לא מעט פעמים תמיכה אמריקנית].
מנצור חולל שינויים רבים בתקופת היותו מנהיג בין השאר הוא העלה את מחירו של הבנזין מ-5 ריאל ל-10 ריאל, אך מאוחר יותר נסוג לאחר שביתות של נהגי המוניות.

הירצחו

ב-22 בינואר 1965, ימים ספורים לפני יום השנה הראשון למהפכה באיראן, מנצור נכנס בשער הפרלמנט כדי לנאום. בסיום הנאום יצא ממכוניתו בכיכר ברסטן, ומוחמד בוקרי התקרב אליו וירה בו שלוש יריות. 
הוא חזר למכונית ונסע לבית החולים, שם נשאר במצב קריטי במשך חמישה ימים עד שלבסוף מת מפצעיו. אחרי מותו, הפרלמנט מינה את חברו של מנצור, אמיר עבאס כממלא מקום ראש הממשלה, את התפקיד הוא יירש במשך 13 שנים. ההתנקשות בחייו של מנצור התרחשה מספר שנים לאחר רצח ראש הממשלה עלי רזמרה. 
מנצור נקבר במאוזוליאום של השאה, ואבן גרניט שחורה דמוית אש הוצבה על קברו. לאחר המהפכה האיסלמית, קברו נהרס על ידי שופט התלייה, ועצמותיו התפזרו. האיסלמי הנשיא רפסנג'אני התרברב על הזמנת חיסולו של מנצור ומתן האקדח לרוצח, שהוא שמר למזכרת אישית. 
ארבעה חברי פדאיון-דואר האסלאם הוצאו מאוחר יותר להורג בגין הרצח.