ג'נט טיילור ספנס

ביוגרפיה

ג'נט טיילור ספנס נולדה ב-29 באוגוסט, 1923 בטולידו, אוהיו . לספנס אחות שקטנה ממנה ב-4 שנים. אביה, ג'ון קריקטון (John Chrichton), ואמה, הלן טיילור (Helen Taylor), היו חברים אקטיביים בקהילה שלהם. הלן וג'ון נפגשו בניו יורק, שם ג'ון עבד ככתב והלן למדה תואר שני בכלכלה באוניברסיטת קולומביה. ג'ון הצטרף להנהלת בית הספר והלן עבדה עם ליגת הנשים המצביעות של ארצות הברית.

השכלה

ספנס קיבלה את התואר הראשון שלה בפסיכולוגיה בקולג' אוברלין בשנת 1945, ובסתיו שאחריו, החלה תכנית לתואר שני באוניברסיטת ייל (Yale University), אותה עזבה עבור תכנית סבב התמחות בניו יורק. בשלב הזה, ספנס החלה להשתנות ולפתח יותר את האינטרסים של עבור אימון קליני בהתנהגות האדם. ייל היוותה חלק חשוב בחייה, בו היא גם הכירה את בעלה לעתיד והוגה היפותזת האל-ספנס ללימוד אפליה (Hull-Spence Hypothesis of discrimination learning), קנט ספנס (Kenneth Spence). לאחר מכן ספנס עברה לאוניברסיטת איווה, שם היא עבדה במעבדתו כסטודנטית לתואר שני במחקר לחרדה. חשוב לציין כי בזמן שהגיע לאוניברסיטת ייל כסטודנטית קלינית, ספנס עבדה תחת קלארק ל. הול (Clark L. Hull), התאורטיקן הדומיננטי והמשמעותי בתחומו.
כהרחבה להיפותזת האל-ספנס, ספנס חקרה כחלק מהתזה שלה  את האפשרות של החרדה כתכונת אופי. היא הסבירה כי היא חוקרת האם אנשים הסובלים מחרדה כרונית יאובחנו יותר מהר מאאנשים שהם באופן כללי פחות חרדים. אחד מהישגיה המרכזיים היה פיתוח כלי למדידת ההיפותזה שלה: "מניפסט סקלת החרדה של טיילור" (Taylor Manifest Anxiety Scale / TMAS). כלי זה מכיל 50 היגדים שיוכלו להעיד על האנשים כסובלים מחרדה. זהו אחד מהישגיה המוכרים, במיוחד כי הוא היה הראשון מסוגו. ספנס סיימה את לימודיה בשנת 1949 עם דוקטורט בפסיכולוגיה.

המשך דרכה

לאחר סיום לימודיה, ספנס קיבלה תפקיד כמרצת סגל זוטר באוניברסיטת נורת'ווסטרן. בשנת 1951, מאמרה הראשון – "חרדה וחוזק ה-UCS כקובעים את כמות התניית העפעפיים" ("Anxiety and strength of UCS as determiners of the amount of eyelid conditioning,”) פורסם יחד עם קנט ספנס ככותב נוסף. באותה שנה, מאמרה העצמאי הראשון, "האינטראקציה בין חרדה לבין תגובת עפעפיים מותנית" ("The relationship of anxiety to the conditioned eyelid response") פורסם. לאחר מכן, היא קיבלה תפקיד של עמית פרופסור ונשארה בעבודה זו עד לשנת 1960. היא הרגישה לראשונה אפליה מגדרית בעבודתה כשהיא התחילה לעבוד באוניברסיטת נורת'ווסטן, שם היא קיבלה הזדמנות להיות האישה הראשונה שהיא חברת פקולטה ולדבריה, "יושב הראש של האוניברסיטה חשב ש'אישה בפקולטה זה רעיון חדשני ומעניין'", בניגוד לרצונם של כמה ממחברי הפקולטה האחרים. כמו כן, היא עבדה כפרופסור וכתבה ספרי סטטיסטיקה.
ג'נט טיילור ספנס וקנט ספנס התחתנו ב-27 בדצמבר, 1959 ועברו לאיווה זמן קצר לאחר מכן. בזמן שהופלתה עקב היותה אישה ולא יכלה לקבל עבודה במחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטת איווה, היא הועסקה  בבית החולים ווטרנס (Veterans Hospital) בעיר לאיווה כחוקרת פסיכולוגיה. בזמן שעבדה בבית החולים, היא יכלה להרחיב את מחקרה לחקר סכיזופרניה. בשנת 1964, היא ובעלה עבור לאוסטין, טקסס (Austin, Texas) בעקבות עבודתו של בעלה באוניברסיטת טקסס. כמו באיווה, מכיוון שהייתה אישה היא לא יכלה להשיג עבודה באוניברסיטה; היא קיבלה משרה במכון "Austin State School" לאנשים עם מוגבלות שכלית התפתחותית. בזמן שעבדה שם, היא החלה מספר מחקרים על ילדים בריאים ועל ילדים עם מוגבלות שכלית התפתחותית. לאחר מכן, הציעו לה משרה באוניברסיטת טקסס במחלקה לפסיכולוגיה חינוכית. היא התקדמה בתפקידים עד שהחליפה את יושב ראש המחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטה.
ב-12 בינואר, 1967, בעלה נפטר. 3 שנים לאחר מכן, בשנת 1970, ספנס נבחרה למועצה לעניינים מדעיים של האגודה האמריקנית לפסיכולוגיה (APA). שנתיים לאחר מכן, היא נבחרה לתפקיד נשיאת הארגון הפסיכולוגי הדרומי (Southwestern Psychological Association). בשנת 1974, ספנס החלה לערוך בכתב העת "פסיכולוגיה עכשווית" (Contemporary Psychology), בו היא החלה כעורכת שותפה, 5 שנים לפני כן. בין אמצע לסוף שנות ה-70, היא הייתה חלק ממועצת המנהלית של ארגון ה-APA, ובהמשך הפכה לנשיאה האישה השישית של ארגון ה-APA בשנת 1985.
בשנת 1989, ספנס הפכה לנשיאה הראשונה שנבחרה לחברת הפסיכולוגים האמריקאית  (American Psychological Society), שכיום נקראת האגודה למדעי הפסיכולוגיה. בשנת 1993 היא קיבלה את הפרס למצוינות כמבקרת מדעית (Award for Excellence in Scientific Reviewing) מהאקדמיה הלאומית למדעים (NAS). בנוסף, היא קיבלה שלושה תארי דוקטור לכבוד מאוברלין קולג', אוניברסיטת אוהיו ואוניברסיטת טולדו (University of Toledo). בנוסף, היא קיבלה מדליית זהב למפעל חיים במחקר פסיכולוגיה מהאגודה האמריקנית לפסיכולוגיה (American Psychological Foundation’s 2004 Gold Medal Award for Life Achievement in the Science of Psychology). כמו כן, היא הייתה פרופסור אורח פעמיים בהארוורד. היא טענה כי "כילדות ונערות, אחותי ואני היינו חשופות באופן מלא לכל הפעילויות... אולי עקב החשיפה התדירה לסבל אנושי בזמן השפל הגדול ועיסוקם של הוריהן בכך... החלטתי כמתבגרת צעירה שאני רוצה להיות פסיכולוגית". 
בשנת 2009, יוסד פרס ג'נט טיילור ספנס ("Transformative Early Career Contributions") על ידי הנהלת ה-APS לזיהוי תרומות משנות צורה לתחום המחקר הפסיכולוגיה על ידי העלאת כוכבים בתחום. פרס זה הוא מחווה הולמת לספנס, שפיתחה גישות חדשות במחקר וכלים חדשים, הכוללים את מניפסט מדד החרדה של טיילור ואת מדד גישות כלפי נשים (Attitudes Toward Women Scale), כמו גם דיסציפלינה חוצת גבולות עם עבודה על נושאים החל מסכיזופרניה, דרך פסיכולוגיה התפתחותית וכלה בהטיה מגדרית.