google/wiki40b huggingface dataset:
יחסי ג'מייקה–סין

היסטוריה

היחסים בין שתי המדינות כוננו ב-21 בנובמבר 1972. ממשלת הרפובליקה העממית של סין ייסדה שגרירות בבירה קינגסטון בשנת 1973. לא היה שום ייצוג של המדינה האחת בשנייה עד שנת 1992 שבה ממשלת ג'מייקה מינתה את שגרירה בטוקיו לאחראי על היחסים עם הרפובליקה העממית של סין. מאוחר יותר, ייסדה ג'מייקה שגרירות רשמית בבייג'ינג בירת הרפובליקה העממית של סין.
שתי המדינות החליפו משלחות וקיבלו שתיהן ביקורים רמי דרג מן המדינה השנייה. בשנת 2013 במהלך ביקור של נשיא הרפובליקה העממית של סין שי ג'ינפינג בטרינידד וטובגו, הוא נפגש עם ראש הממשלה של ג'מייקה פורשיה סימפסון-מילר.
בשנת 2008 מימנה הרפובליקה העממית של סין לימודי טכנולוגיה בשווי 500 מיליון דולר אמריקאי למדינות הקריביים, בהן ג'מייקה. הרפובליקה העממית של סין מימנה לימודי טכנולוגיה של 2,000 ג'מייקנים.
אייר אינדיה

תולדות החברה

החברה נוסדה בשנת 1932 על ידי קונצרן טאטא בשם "טאטא איירליינס" וביצעה בתחילתה טיסות דואר עבור "אימפיריאל איירווייז".
לאחר מלחמת העולם השנייה, בשנת 1946, הפכה החברה לחברה ציבורית ושינתה את שמה לאייר אינדיה.
בשנת 1948, לאחר עצמאות הודו, 49% ממניות החברה עברו לבעלות ממשלת הודו. ב-8 ביוני אותה שנה המריאה טיסתה הבינלאומית הראשונה של החברה ממומבאי ללונדון דרך קהיר וז'נבה. בשנת 1960 קנתה החברה את מטוס הסילון הראשון שלה מדגם בואינג 707 שנכנס לשירות בקו מומבאי-לונדון-ניו יורק.
בשנת 2004 ייסדה החברה את חברת הבת לטיסות במחיר נמוך "אייר אינדיה אקספרס".
בשנת 2007 החליטה ממשלת הודו לאחד את חברת התעופה "אינדיאן איירליינס" לתוך חברת אייר אינדיה ויצרה חברת אחזקות בשם National Aviation Company of India המאגדת את אייר אינדיה נוסעים, אייר אינדיה טיסות מטען, אייר אינדיה אקספרס, אינדין איירליין ואייר אינדיה רגיונל (לשעבר אליאנס אייר).
בשנת 2017, עקב חובות של יותר מ-8 מיליארד דולר, חתם נשיא הודו על תוכנית למכירת החברה.

פעילות החברה בישראל

בין השנים 1998-1996 הפעילה החברה קו ישיר בין מומבאי לנמל התעופה בן-גוריון.
ב-16 במאי 2017 הייתה אמורה החברה להתחיל בהפעלת 3 טיסות שבועיות מנמל התעופה בדלהי לתל אביב, אבל בגלל מסלול הטיסה שהיה אמור לעבור מעל מדינות עוינות, ביטלה ישראל את האישור לקו, והחברה לא הסכימה להאריך את המסלול עקב שיקולים כלכליים. הקו נפתח שוב בחודש מרץ 2018. טיסתה של "אייר אינדיה" לישראל מקצרת בשעתיים את מסלול הטיסה, מאחר שנתיב הטיסה עובר מעל עומאן וערב הסעודית.
ב-15 ביולי 2018, החלה החברה להפעיל טיסה רביעית בשבוע. החל מ-26 בנובמבר 2018 החברה תחל להוסיף טיסה ולהעלות ל-5 טיסות שבועיות בקו. 
בספטמבר 2018 התפרסם, כי בנוסף לטיסה הישירה מדלהי, החברה שוקלת פתיחת קו בין נמל התעופה מומבאי לנמל התעופה בן-גוריון.
דבשה (צמח)

תיאור הסוג

תחת סוג זה נכללים 25 מינים של צמחים עשבוניים, לרוב חד-שנתיים, ולעיתים דו או רב-שנתיים. תפוצתם במזרח יבשת אסיה ובאירופה, והם גדלים בעיקר בבתי גידול לחים ומקומות שהופרעו על ידי האדם. בישראל מיוצג הסוג על ידי 6 מינים.
שמו העברי של הצמח מרמז על הריח המתקתק הנידף מחלקי הצמח השונים, וכך גם השם האנגלי העממי - 'sweet clover'- "התלתן המתוק". כמו כן הצבע הצהוב האופייני לרוב מיני הדבשה הולם שם זה. השם הלטיני של הסוג, Melilotus, הוא הלחם של meli- דבש, ו-lotus- כשם הסוג לוטוס ששייך גם הוא למשפחת הפרפרניים, אך באופן יחסי אינו קרוב לו- הסוגים הקרובים לדבשה במשפחה הם תלתן ואספסת.
מיני סוג זה משמשים באופן שולי בחקלאות כמקבעי חנקן. המין דבשה לבנה מהווה 'צמח דבש' חשוב לרעיית דבורי דבש. למספר מינים חשיבות כלכלית שלילית בשל היותם עשבים טורדניים.

תיאור מורפולוגי

כאמור, כל מיני סוג זה הם עשבים, שאורך חייהם קצר. העלים ערוכים על הגבעול באופן מסורג, והם תלתניים- כלומר, מחולקים לשלושה עלעלים. קיימים עלי לוואי והם סרגליים.
פרח הדבשה קטן באופן יחסי למשפחה. הפרחים ערוכים באשכול, והם יוצאים מחיק העלים. צבע הכותרת צהוב לרוב, ובמספר מינים לבן. פרי הדבשה הוא מטיפוס תרמיל והוא נשאר סגור זמן רב לאחר חניטת הזרעים. כל פרי מכיל 1-3 זרעים. צורת התרמיל האופיינית היא כדור, ובצידו החיצוני אינה חלקה- היא בעלת בליטות ושקעים. צורת הבליטות והשקעים חשובה בהגדרת המין.
גמלדה-גאלרי

היסטוריה

האוסף במתכונתו הנוכחית הוא תוצאה של מדיניות איסוף שאפתנית. הוא נאסף החל מהמאה ה-19 בידי מומחים, והוא משקף את בסיס השורש ואת המאורעות הפוליטיים של אירופה במאתיים השנים האחרונות.
בעת מלחמת העולם השנייה נפגע האוסף ורבות מהיצירות עלו באש או אבדו. משכנו הנוכחי של האוסף בקולטורפורום, נחנך ב־1998, לאחר ריכוז האוסף מחדש שהחל עם איחוד ברלין.
באוסף כלולות יצירות של גדולי אמני אירופה כמו: רוחיר ון דר ויידן, יאן ואן אייק, טיציאן, רפאל, אלברכט דירר, לוקאס קראנאך האב, פטר פאול רובנס, הנס הולביין, קאראווג'יו, פטר פאול רובנס, פרנס הלס ויוהנס ורמיר.
מרדכי זאב איטינגא

הרב מרדכי זאב (סג"ל) איטינגא (נקרא: אטינגר; ה'תקס"ד, 1804 - ב' בתמוז ה'תרכ"ג, 19 ביוני 1863) היה למדן גליציאני, מחבר ספרים פורה ו"נשיא ארץ ישראל" של כולל עסטרייך-גאליציא.

ביוגרפיה

נולד בלבוב לרב יצחק אהרן סג"ל איטינגא שהיה מחסידיו של החוזה מלובלין, ולאסתר בתו של רבי מרדכי זאב אורנשטיין אב"ד לבוב. במשך שנים ארוכות למד עם קרוב משפחתו רבי יוסף שאול נתנזון שהיה בנו של בן-דודו וגם גיסו. מלימודם המשותף הדפיסו את הספר "מפרשי הים" על ספרו של דודם המשותף, רבי משה יהושע העשיל אורנשטיין, "הים התלמוד". ואת החיבור נר מערבי על התלמוד הירושלמי (הכולל את מסורת הש"ס, תורה אור ונר משפט עין מצווה) בדומה למלאכתם של רבי יהושע בועז ורבי ישעיה פיק ברלין בחיבורם הדומה על התלמוד הבבלי. בנוסף, כתב הרמ"ז איטינגא את הערות "גיליון הש"ס" על הירושלמי, בעוד גיסו כותב את "ציון ירושלים". כן הדפיסו בצוותא את הספרים "מאירת עיניים" על הלכות טרפות, ו"מגן גיבורים" על שולחן ערוך אורח חיים. ספר שו"ת שחיברו יחד בשם "שבת אחים" לא נדפס. מלבד ספרים אלו נדפס מכתביו גם שו"ת "מאמר מרדכי".
דרכם של שני הגיסים נפרדה לאחר הבחירות לרבנות לבוב בשנת ה'תרי"ז (1857), בה התמודדו זה מול זה. לאחר הבחירות סירב רמ"ז איטינגא לקבל משרה רבנית במקומות אחרים ונשאר ללמוד בבית המדרש שלו בלבוב. במשך שנים שימש כנשיא כולל עסטרייך-גאליציא, עד פטירתו בב' בתמוז ה'תרכ"ג, 19 ביוני 1863.
אן ארצ'ר

ביוגרפיה

ארצ'ר נולדה בלוס אנג'לס שבקליפורניה. היא בתם של השחקנים מרג'ורי לורד וג'ון ארצ'ר. היא למדה באוניברסיטת פיצר דרמה, ובתחילת שנות ה-70 היא החלה להופיע בתפקידי אורח במגוון של סדרות טלוויזיה, ביניהן: "הוואי 5-0", "איירונסייד" ו"אהבה נוסח אמריקה". בשנת 1973 קיבלה את התפקיד המשמעותי הראשון שלה, בסרט "The All-American Boy" לצידו של ג'ון ווייט, ובנוסף כיכבה בקומדיית המצבים "Bob & Carol & Ted & Alice". בעקבות זאת היא הופיעה שנית בסדרות טלוויזיה, בהן: "בית קטן בערבה", "מניקס", "פטרוצ'לי" ו"מקלאוד". היא המשיכה לשחק בסרטים, ובמהלך תחילת שנות ה-80 החלה גם להופיע במחזות אוף-ברודוויי.
בשנת 1984 הצטרפה ארצ'ר לצוות השחקנים של אופרת הסבון "פלקון קרסט". פריצת הדרך שלה הייתה בשנת 1987 במותחן "חיזור גורלי" שם גילמה את אשתו של מייקל דאגלס, וקיבלה מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על משחקה בו. מאוחר יותר שחקה בשני סרטים המבוססים על ספריו של טום קלנסי לצידו של האריסון פורד, "משחקים פטריוטיים" ו"סכנה ברורה ומיידית". בשנת 1993 היא הופיעה בסרט "גוף ההוכחות" לצידה של מדונה, ובסרטו של רוברט אלטמן "תמונות קצרות". בנוסף היא גם הופיעה בעיבוד לתיאטרון של "הבוגר", בתפקיד גברת רובינסון, שעל הופעתה קיבלה תגובות חיוביות. 
מאוחר יותר הופיעה בסדרות הטלוויזיה "ישנן בנות", "הלוחשת לרוחות" ו"פילדלפיה זורחת" בתפקיד חצי קבוע. נכון ל-2009 היא מגלמת את דמותה של לורל לימוז' בסדרת הטלוויזיה "ילדות שמנת" של The CW.
ארצ'ר נישאה לויליאם דייוויס בשנת 1968, אך השניים התגרשו באמצע שנות ה-70. בשנת 1978 נישאה לג'רי ג'סטרו. יש לה שני בנים, אחד מדייוויס ואחד מג'סטרו. 
בשנת 2006 הקימה את ארגון "אמנים למען זכויות האדם", מוסד ללא כוונת רווח שדוגל במתן זכויות שוות לכל בני האדם.
ארצ'ר היא חברה בכנסיית הסיינטולוגיה.
סעיף קטן

סעיף קטן (בראשי תיבות: ס"ק) הוא כינוי לתת-סעיף בספרי הלכה.
כאשר קיים פירוש על חיבור כלשהו, והפירוש מחולק למספר סעיפים בפרשו סעיף אחד של המחבר, הוא יחלק את פירושו למספר סעיפים, וכל סעיף יקרא סעיף קטן. לדוגמה, כאשר מופיעה פירוש בסעיף א' על הלכה שנמצאת בסימן א' סעיף א', הוא יכונה סימן א' סעיף א' ס"ק א'.
בספר החוקים של מדינת ישראל ניתן השם "סעיף קטן" לסעיפי המשנה של סעיפי החוקים השונים (subsection).
אלכסנדר מיכאילוביץ' אורליקוב

ביוגרפיה

נולד בעיר אודסה במשפחת פועלים יהודים בזמן מלחמת האזרחים ברוסיה. סיים בית ספר עם תקופת לימוד שבע שנים בעיר ובהמשך בית ספר מקצועי. עבד כמסגר במפעל לבניית מכונות בעיר.
ב-1939 התגייס משם לצבא האדום שם נרשם במסמכים כרוסי. ביוני 1941 לפי אחד המקורות הגיע לחזית מלחמת העולם השנייה והשתתף בהגנת קייב. לפי מקור אחר, התחיל את המלחמה בחזית קרליה והמשיך להילחם בה עד 1 בינואר 1942. נפצע ב-23 בפברואר 1943. לאחר השיקום סיים את מכללת הטנקים של עיר פושקין ששכן אז בעיר ריבינסק. באותה השנה הצטרף למפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות.
במסגרת החזית האוקראינית הראשונה ב-25 בינואר 1944 עם יחידת טנקים הצליח לכבוש את הכפר אוחמאטוב, נפצע קלות ועל הפעולה הזו עוטר בעיטור "הכוכב האדום" הראשון.
ב-30 ביולי בקרב במהלך חציית ויסלה החליף מפקד הפלוגה שנפצע וקידם את צליחת ויסלה. בהמשך בקרב ליד פאקשיווניץ התקדם וחסם צליחה נגדית של וורמאכט ליד עיירת טרנובז'ג ועל הפעולות הללו עוטר בעיטור "הכוכב האדום" השני.
בקרבות בין 14 ל-21 בינואר 1945 פלוגת הטנקים בגדוד הטנקים מס' 3 של חטיבת הטנקים מס' 44 בגיס טנקים המעוטר מס' 11 בארמיית המשמר המשוריינת הראשונה של החזית הבלארוסית הראשונה בפיקודו פרצה את ההגנה של וורמאכט על נהר פיליצה מצידו הדרומי ולאחר שגילתה כי הגשרים עליו פוצצו ביצע עם הפלוגתו צליחת הנהר במקום רדוד ועזרו להשתלט על המאחז שהוקם קודם לכן. בהמשך פרץ ראשון לעיירה לונטשיץ. על כך בפקודת הנשיאות ברית המועצות הוחלט להעניק לו עיטור "גיבור ברית המועצות" ב-27 בפברואר 1945, עיטור כוכב הזהב ועיטור לנין. נפצע ב-21 בינואר בהמשך הקרבות והובל לבית חולים שדה.
נפטר ב-2 במרץ 1945. נקבר בסטארגארד בקבר מס' 55.
אליוט גולדנטל

ביוגרפיה

גולדנטל נולד ב-2 במאי 1954, כבנו הצעיר של צבאי יהודי ולתופרת קתולית בברוקלין, ניו יורק. שני זוגות הסבים והסבתות של גולדנטל היגרו לארצות הברית מבוקרשט ויאשי, רומניה.
גולדנטל נולד בברוקלין והושפע מגיל צעיר מסגנונות מוזיקה רבים, הוא למד בבית הספר מנהטן למוזיקה והיה תלמיד של אהרן קופלנד וג'ון קוריליאנו, הוא כתב יצירות לקונצרטים, הצגות תיאטרון, ריקודים וסרטים, בין הסרטים שכתב את הפסקול שלהם נמנים: דראגסטור קאובוי, הנוסע השמיני 3, מייקל קולינס, איש ההרס ובאטמן ורובין, ב-2002 זכה בפרס האוסקר ובפרס גלובוס הזהב עבור הסרט פרידה שביימה אשתו, ג'ולי טיימור.
עומר בוקסנבוים

קריירה

עומר בוקסנבוים, בנו של אבי בוקסנבאום, כדורגלן הפועל רמת גן בשנות השבעים והשמונים, החל גם הוא את הקריירה במחלקת הנוער של הפועל רמת גן, ובגיל 16 גם שיחק בקבוצת הנערים של הפועל תל אביב, אך עלה לבוגרים בגיל 17 דווקא במדי הכח רמת גן, בשעה שאביו ניהל את מחלקת הנוער של המועדון. כשהיה בן 18 חזר להפועל רמת גן. בשנה הראשונה שלו בבוגרים לא הרבה לשחק אך בעונתו השנייה כבר קיבל יותר דקות משחק ועונתו השלישית הייתה עונת הפריצה שלו, בה היה שותף לזכייה של הפועל רמת-גן בגביע המדינה בשנת 2003.
לאחר הזכייה בגביע הוחתם בוקסנבוים על חוזה במכבי חיפה. בוקסנבוים עבר לחיפה, שזכתה באותה עונה באליפות, אך כמעט ולא זכה לדקות משחק, ובסך הכל שיחק במדי הקבוצה 9 משחקים בכל המסגרות, וכבש שני שערים בגביע הטוטו. עונה לאחר מכן עזב להפועל פתח תקווה, ובעונתו הראשונה בפתח תקווה זכה עמה בגביע הטוטו. בסוף עונתו השנייה בקבוצה עזב למכבי הרצליה, העולה החדשה לליגת העל. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש 12 שערי ליגה וזכה עם הקבוצה פעם נוספת בגביע הטוטו, ואף כבש את שער הניצחון של הקבוצה בדקה ה-116, לקראת סיום ההארכה. בתום עונתו השנייה של בוקסנבוים בהרצליה, ירד עמה לליגה הלאומית ועזב את הקבוצה. בקיץ 2008 חתם בוקסנבוים במכבי פתח תקווה, ובמדיה שיחק שנה וחצי.
בינואר 2010 שוחרר ממכבי פתח תקווה וחתם בקבוצת נעוריו הפועל רמת גן, אליה חזר אחרי שבע שנים. במרץ 2010 נפצע בוקסנבוים במשחק שמינית גמר גביע המדינה מול מכבי חיפה, וחזר לשחק באמצע העונה הבאה, שבסופה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית. בעונה שלאחר מכן היה שותף בוקסנבוים להעפלתה של הפועל רמת גן חזרה לליגת העל. בעונת 2012/2013 זכה עם הקבוצה בשנית בגביע המדינה, אך בתום העונה ירד עמה בחזרה לליגה הלאומית.
בתחילת עונת 2014/2015 נפצע ואובחן עם קרע במניסקוס וברצועה הצולבת, ובעקבות כך הודיע ב-29 באוקטובר 2014 על פרישה ממשחק פעיל. בעקבות פיטוריו של מאמן הקבוצה תמיר בן עמי באותה עת, מונה בוקסנבוים למאמן הזמני של הקבוצה. כעבור שבוע מונה לעוזרו של המאמן החדש דני גולן. בקיץ 2015 מונה בוקסנבוים למנהל המקצועי במחלקת הנוער של המועדון.
לקראת עונת 2017/2018 מונה בוקסנבוים למנהל המקצועי במחלקת הנוער של הפועל תל אביב.

חיים אישיים

ביוני 2009 נישא ליפית פז, רופאת שיניים מכפר סבא. לזוג שלוש בנות.
נחמיה חליבה

נחמיה חליבה (נולד ב-8 באוקטובר 1939) הוא כדורגלן עבר ישראלי. בשנות השישים שיחק כבלם שמאלי בקבוצת בית"ר תל אביב, בליגה הלאומית (שהייתה אז הליגה הראשונה בישראל) ובליגה א' (שהייתה אז הליגה השנייה בישראל). חליבה נחשב לשחקן מרכזי בעמדות ההגנה של הקבוצה.

ביוגרפיה

חליבה נולד וגדל בשכונת התקווה בתל אביב. בגיל 12 שיחק בקבוצת הגדנ"ע "בית"ר התקווה" במשך שנה, ואחר כך בקבוצת "גדנ"ע עודד" במשך כשנתיים. כנער שיחק בקבוצת הנוער "גדנ"ע יהודה". במהלך שירותו הצבאי שיחק בקבוצת הכדורגל של חיל האוויר וזכה עימה בגביע הרמטכ"ל.
במהלך השירות הצבאי, בסוף שנות החמישים, החל חליבה לשחק בקבוצת בית"ר תל אביב, ששיחקה אז בליגה הלאומית. בסוף עונת 1960/61 ירדה הקבוצה לליגה א'. ב-1964 חזרה לליגה הלאומית, בזכות שער שוויון שחליבה הבקיע בדקות האחרונות של משחק ההכרעה נגד קבוצת הפועל גבעתיים, ושיחקה בה במשך שתי עונות.
ב-1966 עבר חליבה לדרום אפריקה, ושיחק שם בקבוצת "אפולון". ב-1969 שב לבית"ר תל אביב, ונמנה עם סגל השחקנים שהעלה אותה פעם נוספת לליגה הלאומית. חליבה שיחק בקבוצה עד שנת 1971. 
בסיום עונת 1964/65 הופיע חליבה במקום התשיעי ברשימת השחקנים המצטיינים בליגה הלאומית של העיתון "מעריב". בסיום עונת 1969/70 הופיע במקום העשירי ברשימה. 
חליבה מנהל כיום עסק בתחום ייצור מצבות.
קשר אורגים כפול

קשר אורגים כפול הוא סוג של קשר המחבר בין חבלים שעוביים שונה זה מזה.
שימושו כקשר אורגים רגיל, אך הוא חזק ובטיחותי יותר.
קשירתו דומה לקשר אורגים רגיל, אך יש לבצע שני ליפופים סביב הלולאה המרכזית במקום אחד.
יחסי זימבבואה–חוף השנהב

אשרות

אזרחים זימבבואים המבקשים להגיע לחוף השנהב זקוקים לויזה אלקטרונית לתיירים (E-visa) למשך 90 ימים. ישנה גם אפשרות לאשרה של שישה חודשים של שהייה. אם האזרחים חפצים בעבודה בחוף השנהב הם זקוקים לאישור עבודה מיוחד שמנפיקה ממשלת חוף השנהב.
אזרחים חוף שנהבים המבקשים להגיע לזימבבואה זקוקים לויזה לתיירים למשך 90 ימים.

כלכלת חוף השנהב

כלכלתה של חוף השנהב מבוססת על חקלאות. כ-70% מהאוכלוסייה עוסקים בחקלאות ובשירותים הנלווים למגזר זה. חוף השנהב היא מהמגדלות והמייצאות הגדולות בעולם של פולי קפה, קקאו (40% מהתוצרת העולמית), בננות ומוצרי דקל, כולל שמן דקלים.
בשל המרכיב הגבוה של החקלאות בהכנסות ממט"ח ובתוצר, קיימת רגישות רבה לתנודות במחירי הקפה והקקאו בעולם. מאמצי הממשלה לגוון את הכלכלה ולחזק מגזרים אחרים לא זכו להצלחה רבה.
חוף השנהב מייצאת בעיקר מוצרי חקלאות, קורות עץ לפני עיבוד, ואת מחצב המנגן שמצוי בה. כמו כן היא מייצאת דגים, בעיקר טונה. היא מייבאת נפט, גז טבעי, כימיקלים חקלאיים, מוצרי פלסטיק, מוצרי טלקומוניקציה ומיחשוב, וכן אורז.

כלכלת זימבבואה

בעבר כונתה זימבבואה "סל התבואה של אפריקה" והייתה ידועה בשדות החיטה והכותנה הנרחבים שלה. מאז עלה רוברט מוגאבה לשלטון, הפכה זימבבואה מגן-עדן אפריקני בעל שיעור צמיחה של 4.5 אחוזים לכלכלה המתכווצת במהירות הגדולה ביותר בעולם. שלושה רבעים מאוכלוסיית המדינה חיים מתחת לקו העוני ותוחלת החיים צנחה מ-61 שנה ל-39. למדינה, המבודדת על ידי סנקציות, אין כמעט מטבע זר והמטבע, הדולר הזימבבואי, סובל מאינפלציה קיצונית בשנים האחרונות. תוכנית ההלוואות של הבנק העולמי "אינה פעילה בשל פיגורים בתשלום". תורמים מערביים הקפיאו את הסיוע הכלכלי לזימבבואה ובמדינה ישנו מחסור חמור בדלק ומשום כך התמעטה תנועת המכוניות במדינה.
מאז ההפיכה בזימבבואה מתחילה הכלכלה להשתקם.

סחר

בשנת 2015 ייצאה חוף השנהב לזימבבואה סחורה בשווי 117 אלף דולר אמריקאי כל הסחורה הייתה מוצרי יופי, עיקרה היה מוצרים קוסמטיים וחלקה השני בגודלו היה תכשירים לשיער. באותה השנה ייצאה זימבבואה לחוף השנהב אבני בניין בשווי 34.5 אלף דולר אמריקאי.
שרלוטה, רוזנת הנאו-ליכטנברג

ביוגרפיה

שרלוטה נולד ב-2 במאי 1700 בבושוויילר שהשתייכה לרוזנות הנאו-ליכטנברג, ליוהאן ריינהרד השלישי, רוזן הנאו-ליכטנברג, ולדורותיאה פרדריקה מברנדנבורג-אנסבך, בתם של יוהאן פרידריך, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך ויוהנה אליזבת מבאדן-דורלאך.
בצעירותה ביקש וילהלם, נסיך הכתר של הסן-קאסל את ידה של שרלוטה, אולם היא סירבה, וב-5 באפריל 1717 התחתנה עם לודוויג, נסיך הכתר של דרמשטאדט.
ב-1 ביולי 1726 מתה שרלוטה בדרמשטאדט, והיא בת 26 שנים בלבד. בשנת 1736 מת אביה יוהאן ריינהרד השלישי, רוזן הנאו-ליכטנברג, ובנה לודוויג התשיעי, רוזן הסן-דרמשטאדט ירש את נחלותיו. אולם חלק מהנחלות הועברו לרוזנות הסן-קאסל על פי הסכם מוקדם שהיה עמם, ובעקבות כך פרץ סכסוך בין שני הענפים של בית הסן.
משה בן מכיר

רבי משה בן מכיר (או משה בן יהודה המכירי) היה ממקובלי העיר צפת במאה ה-16, עמד בראש ישיבה בעין זיתון, מחבר הספר סדר היום.

הישיבה בעין זיתים

ישיבתו של רבי משה בן מכיר שכנה בעין זיתון הסמוכה לצפת. על אופייה של הישיבה, תקנותיה ומנהגיה ניתן ללמוד מכמה איגרות שנשלחו לחוץ לארץ בבקשת סיוע כספי תוך שהן מתארות את סדרי הישיבה. מהאיגרות עולה שמבנה הישיבה היה אופייני לישיבות הספרדיות בתקופה זו. הישיבה הורכבה מתלמידי חכמים, "חברים מקשיבים", שהתכנסו ללמוד תורה יחד כאשר בראשם עומד "הראשון" או "החכם". האגרות שבידינו נשלחו בין השנים שנ"ח לשס"א (1601-1598).
על פי אזכורים שונים באיגרות ועל פי כתב יד המכיל את תקנות החבורה ניתן ללמוד שישיבתו של רבי משה בן מכיר פעלה באופן דומה לחבורות תלמידי חכמים אחרות, אשר הושפעו מהאווירה הרוחנית האינטנסיבית ומהמתח המשיחי ששרר באותה תקופה, ופעלו לקירוב הגאולה על ידי מעשי תשובה וסיגופים. הידועות שבין החבורות הן אלו של רבי שלמה אלקבץ, האר"י, רבי חיים ויטל ורבי אלעזר אזכרי; אולם בניגוד לחבורות אלו שעיקר עיסוקן היה בפעילות מיסטית של גילוי סודות ולימודם, חבורתו של רבי משה לקחה את צורת הלימוד המקובלת בישיבות הספרדיות והשתמשה בה כבסיס לפעילותה.
בכתב היד מופיעות עשר תקנות. אחת התקנות המרכזיות הייתה קביעת משמרות של לומדים יום ולילה ללא הפסקה. תקנה זו אף הוזכרה באיגרות השונות. הלימודים כללו לימוד רצוף בלשון הקודש של משניות, זוהר, גמרא, מקרא, וכתבי רי"ף ורמב"ם. הלימוד נעשה בכוונה "לשם סוכת דוד הנופלת ולשם כל ישראל ושתיכון העטרה בירושלים". בנוסף נקבעו תקנות שונות בענייני תפילה וברכות. התקנה האחרונה עוסקת בעלייה שבועית קבועה לקברו של התנא רבי יהודה בר אלעאי הסמוך לעין זיתים כדי להתפלל "בעד כל ישראל".
ישיבתו של רבי משה בן מכיר התקיימה בעין זיתים כנראה משנת שמ"ב. בעקבות שוד של "אורחת ישמעלים" שעבר עליהם הם ברחו לצפת והישיבה עברה לצפת בשנת שס"א (1601).

סדר היום

סדר היום הוא ספר הלכתי-קבלי המתאר על פי ההקדמה, את "הסדר שיעשה האדם בימיו ובלילותיו, בשבתות ובמועדים, סדר כל השנה בשבתו בבית ובלכתו בדרך, בשכבו ובקומו". הספר הודפס לראשונה בשנת שנ"ט (1599) על ידו חתנו של המחבר, רבי שלמה מור דוד, בעת ששהה בוונציה בשליחות לגיוס כספים עבור ישיבת חותנו, ושוב בשנת שס"ה (1605), גם כן בוונציה. הספר זכה למהדורות נוספות, והוא מהווה מקור למנהגים ולנוסחים שונים, בהם תפילת מודה אני שהוזכרה לראשונה בספר זה. בסוף הספר נדפס פירושו למשנת "בן חמש שנים למקרא" וביאור לספר קהלת.
לספר פירוש הלכתי, בשם "אמרי ישראל" מאת הרב ישראל מאיר ברנר שיצא בשנת תשנ"ה ומביא השוואות בין ההנהגות המובאות בסדר היום לבין פוסקים שונים.
דן אשבל

ביוגרפיה

אשבל נולד בשנת 1949 בתל אביב. הוא למד גאוגרפיה וספרות אנגלית באוניברסיטת חיפה. בהמשך השלים תואר במדע המדינה בדגש על המזרח התיכון. משנת 1973 עד שנת 1975 עבד כמורה בכפר הנוער הדתי בכפר חסידים.
בשנת 1975 הצטרף לשירות החוץ של ישראל. בשנת 1978 מונה למזכיר ראשון בשגרירות הישראלית בבון בגרמניה. תחומי אחריותו כללו את קשרי התרבות העבודה מול התקשורת. בשנת 1983 שב לירושלים והיה דובר במשרד החוץ. משנת 1986 היה יועץ בשגרירות ישראל באוסטריה, ומשנת 1989 דובר השגרירות בלונדון. בשנת 1991 השתתף כיועץ במשלחת הישראלית בועידת מדריד. בשנת 1992 שב מלונדון והיה אחראי במשרד החוץ לשיתוף הפעולה עם מדינות מרכז אסיה. בשנות ה-90 היה מדריך במכללה לביטחון לאומי ובסוף העשור היה הקונסול הכללי בפילדלפיה.
במרץ 2005 מונה לשגריר ישראל באוסטריה. בתפקיד זה ייצג את ישראל גם במוסדות האו"ם באירופה ובארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, ומשנת 2006 היה גם שגריר לא תושב בסלובניה. בשנת 2009 מונה ליועץ מדיני לכנסת. מספטמבר 2011 ועד אפריל 2016 כיהן כשגריר בפינלנד ושגריר לא תושב באסטוניה. אשבל פרש לגמלאות בסוף אפריל 2016.
ברדה Ba.65

תכנון וייצור

מטוס ה-ברדה Ba.65 הוא פיתוח של מטוס קודם, ה-Ba.64, מטוס תקיפה איטלקי מאמצע שנות ה-30. ה-ברדה Ba.65 היה מטוס חד מושבי, עשוי כולו ממתכת, בעל כנף תחתית מקובעת בצורת זיז, חד מנועית, בעלת כן נסע נשלף. כקודמו, דגם 64, היה דגם 65 מיועד לתפקידים מגוונים כמטוס קרב, מטוס תקיפה ומטוס סיור. בכנף המטוס הותקנו שני מקלעי ברדה בקוטר 0.5 אינץ' ושני מקלעי ברדה בקוטר 0.303 אינץ'. בבטן המטוס ניתן היה לאחסן 200 קילוגרם פצצות ועד 800 קילוגרם פצצות במתלים חיצוניים. לאחר מספר דגמים ראשוניים, הותקן במטוס לבסוף מנוע Fiat A.80 RC.41 בעל אלף כוחות סוס. הייצור נמשך עד יולי 1939 ובסך הכל נבנו 218 מטוסים.

שירות מבצעי

את טבילת האש של ה-ברדה Ba.65 עבר המטוס בשירות לגיון המתנדבים האיטלקי למלחמת האזרחים בספרד בשנת 1936. המטוס הוכיח את יעילותו והושווה באופן חיובי למפציץ הצלילה הגרמני יונקרס Ju 87. מבין 23 המטוסים שנשלחו למלחמה זו, אבדו 12 במהלכה. כאשר שבו אנשי הלגיון לאיטליה, הותירו את 11 המטוסים שנותרו פעילים לשירות חיל האוויר הספרדי.
ב-1938 רכשה עיראק 25 מטוסים. במאי 1941 הופעלו מטוסים אלו במסגרת המלחמה האנגלו-עיראקית במהלכה הושמד רוב חיל האוויר העיראקי.
מטוסים נוספים סופקו לצ'ילה ולפורטוגל.
במהלך מלחמת העולם השנייה הופעל המטוס בעיקר כנגד הבריטים במסגרת המערכה במדבר המערבי. כאשר נכנסה איטליה למלחמה, ביוני 1940, היו כ-150 מטוסים פעילים בשירותה. בשלבים הראשונים של הלחימה במדבר ספגו האיטלקים אבידות כבדות ורוב המטוסים הופלו או הושבתו עד פברואר 1941. משלב זה הפך הסבויה מרקטי SM.79 למטוס העיקרי בחיל האוויר האיטלקי ששימש בתפקיד מפציץ הצלילה.
קרמילה (סדרת אינטרנט)

עונה ראשונה

הסדרה מוצגת כבלוג וידאו, ולוג, המשודר על ידי לורה הוליס, סטודנטית לעיתונאות בשנתה הראשונה באוניברסיטה הבדיונית סיילס שבאוסטריה. הולוג משודר מחדר המעונות של לורה. השותפה לחדר של לורה, בטי, נעלמת בפתאומיות, וביום שלמחרת מוקצת לה שותפה חדשה - קרמילה קרנשטיין שאותה היא מכנה "מהורהרת". לורה לוקחת על עצמה לחקור את התעלומה, ומגלה שבאוניברסיטה קיימת היסטוריה של העלמות של בנות. עם התקדמות העונה, קרמילה נחשפת כערפדית שתחת פיקודה של אמה - דיקנית הסטודנטים באוניברסיטה - נאלצת לספק לה קורבנות זה מאות שנים. העונה עוקבת אחרי החקירה של לורה ומערכת היחסים שלה עם קרמילה הופכת מעוינת לרומנטית במהלך הסדרה. בסוף העונה, קרמילה, שהופכת לחתול שחור, נלחמת באמה הערפדית - דיקנית הסטודנטים באוניברסיטה - ומצילה את לורה ואת חבריה.

סיפור בין העונות

בין סוף העונה הראשונה ולפני השנייה, אלן סימפסון, אחד מיוצרי הסדרה, פרסם תוכן נוסף. משתמשי הדמויות באתר טוויטר הוסיפו לספר את מפגשיהם עם סכנות על-טבעיות בעודן מנסות לברוח מהקמפוס.

עונה שלישית

בעונה השלישית לורה, קרמילה ולה-פונטיין לכודות בספרית האוניברסיטה ממנה לורה ממשיכה לשדר את הולוג. הספרייה, כתפאורה דינמית, היא על-טבעית ומגיבה באופנים משונים להתנהגויות של השוהות בה. בראשית העונה, לורה וקרמילה אינן ביחד ולורה מתכחשת למאורעות העונה הקודמת. ניכר מתח מיני בין השתיים כשלבסוף הן נכנעות לרגשותיהן ושוב הופכות לבנות זוג. בעונה זו מופיע גם אבא של לורה שבא כדי לחלץ את בתו מאוניברסיטת סיילס, אך לורה עומדת על דעתה בפניו ונשארת עם קרמילה וחבריה. לורה, קרמילה ולה-פונטיין מנסות להציל את פרי עליה הדיקנית השתלטה כליל. הדיקנית בגופה של פרי מאיימת לפתוח את שער הגיהנום שיביא לדיראון עולם. בקרב האחרון נגד הדיקנית, לה-פונטיין מאבדת עין, הדיקנית עוקרת את ליבה של לורה, אך לורה מבינה שהתשובה היא אהבה: אובדן אהוב מילא את ליבה של הדיקנית במרירות ושנאה, לכן לורה מחבקת את הדיקנית ובכך משחררת אותה מאחיזתה בפרי ובקרמילה. קרמילה שבה להיות בת-תמותה. כדי להשיב לחיים את לורה, קרמילה מהמרת על חייה שלה תמורת חייה של לורה עם אלת המוות, בדמותה של מטי. היא מנחשת את התשובה לחידת האלה, ובכך זוכה בחייה שלה ובחייה של לורה.

תוכן נוסף

במקביל לשידור העונה השלישית, שודרו עשרה פודקאסטים מאת מל וקירש שבעקבות אירועי העונה השנייה, נלכדו במכרה על ידי הדיקנית.

עונה מספר אפס

כרונולוגית, עונה אפס ממוקמת בין העונה השנייה לשלישית. היא בת 12 פרקים. בעוד קרמילה ולורה כלואות בספרייה, הן צופות בקלטות VHS. הקלטות מתעדות אינטראקציות בין קרמילה, פרי ומל המתרחשות קודם לתחילת העונה הראשונה, בנובמבר 2012. הן לכודות בחדר חקירות דמוי צינוק באוניברסיטת סיילס בו מאוחסנים מותגים של קוטקס לצד כלי עינוי היסטוריים. פרי מנסה לחלץ אותן על ידי לחשים וריטואלים שונים, ללא הצלחה. לבסוף, הדיקנית מכשפת את הנשים: היא מורה על מל לחתור להיות מנהיגה ב"אגודה הקיץ", היא מייחלת לקרמילה שתפגוש אישה, בת זוג שתאתגר אותה ועל פרי היא מצווה להצטרף אליה, לזכות בכוח רב ולעצב את העולם כרצונן. כך הן משתחררות מן הצינוק, ודברי הדיקנית מהווים רמז מטרים והסבר למאורעות העתידיים בסדרה. בסוף קלטת הווידאו, לורה ניצפת מבקרת בצינוק כחלק מהסיור שלה באוניברסיטת סיילס, מתלהבת מהכלים בו וטוענת שהאוניברסיטה הזו תהיה מדהימה.