אראל סג"ל

ראשית חייו

סג"ל נולד בירושלים, בנם של עורכי הדין נחמה וזלמן סג"ל, משפחה דתית-לאומית. דודניו הם האחים ישראל סגל והרב דן סגל. למד בתיכון הימלפרב ותיכון הרטמן. בגיל 14 הוריו התגרשו, וכחלק ממרד נעורים הפך סג"ל לפעיל שמאל ויצא בשאלה. אחרי רצח יצחק רבין ומה שסגל ראה כעוינות ציבורית נגד "הכיפות הסרוגות", חזר להיות ימני, תהליך שהושלם מאוחר יותר עם חזרתו בתשובה, בעקבות תוכנית ההתנתקות ואירועי עמונה.
בשנת 1988 התגייס לצה"ל, ושירת כלוחם בחטיבת גולני. לאחר מכן שירת כמדריך בגדוד 17‏ ולבסוף שירת במרפאת בה"ד 3.
לאחר שירותו הצבאי עבד כמאבטח ברובע המוסלמי בירושלים, ובתקופה מסוימת בשירותי הובלות בניו יורק.
סיים לימודי קולנוע בקמרה אובסקורה.

עיתונות כתובה

בשנות ה-90 של המאה ה-20 התפרסם סג"ל בזכות טורו ההומוריסטי "אופנת סג"ל". בתחילה עסקו הטורים של סג"ל בעיקר בספורט (בפרט בבית"ר ירושלים שאותה אוהד סג"ל), אך עם הזמן החל לעסוק גם באגדות אורבניות וסיפורי מעשיות הומוריסטיים. טורים אחרים עסקו גם בענייני פוליטיקה ודת.
משנת 1999 כתב סג"ל טור הומוריסטי בעיתון "מעריב". לעיתים התנצח עם כתבים אחרים בעיתון ועם קוראיו על ההומור שלו ואופן הבעת דעותיו. הטור ב"מעריב" עסק באגדות אורבניות. בשנת 2008 עבר לפרסם את הטור במקור ראשון. לטענתו, "מעריב" לא אפשר לו לכתוב על דעותיו הפוליטיות.
סג"ל חזר לכתוב טור שבועי במוסף "סוף השבוע" של מעריב באוגוסט 2009. ב-2011 עבר הטור ל"מוספשבת" של העיתון ונקרא "סג"ל בדרכים". בכתיבתו נפגש סג"ל עם אנשים שונים ובירר איתם סוגיות פוליטיות שעל הפרק (למשל: הוא ליווה את חברי ארגון השומר החדש בלילה של פעילות, ראיין את זוהיר אנדראוס בקשר לאינתיפאדה אפשרית של ערביי ישראל וערך שיחה עם עורך הדין אלדד יניב שהקים את השמאל הלאומי). מאוחר יותר חזר לטור שבועי ב"סופשבוע". בשנת 2012 כתב סג"ל מספר טורים גם במוסף הספורט של "מעריב". בעשור השני של המאה ה-21 כתב סג"ל גם טורי פובליציסטיקה במדור הדעות של "מעריב" וטורי פרשנות המופיעים בקונטרס הראשי.
בעקבות המשבר ב"מעריב" ב-2014, שבו העיתון כמעט נסגר ורבים מעובדיו פוטרו, עבר לכתוב באתר האינטרנט "מידה". מאז שנת 2015, לסג"ל היה טור שבועי במוסף "יומן" במקור ראשון. בינואר 2017 עבר לכתוב טורי פרשנות במגזין סופ"ש של אתר וואלה NEWS. בפברואר 2018 הודיע בשידור שהוא עוזב את האתר.
מ-3 במרץ 2019 הוא בעל טור ופרשן בעיתון ישראל היום.

אופי כתיבתו

בתחילה עסקו הטורים של סג"ל בעיקר בספורט, אך עם הזמן החל לעסוק גם באגדות אורבניות וסיפורי מעשיות עם פואנטה מצחיקה, שרובם נסובו סביב זימה, פשע, טיפוסים מוזרים ומיוחדים, מפסידנות והווי האשפתות ברובעי העוני והסמטאות של ניו יורק ותל אביב. בעקבות תאונת דרכים בה נפגע אביו, החל לכתוב גם בענייני דת ואמונה, תוך שהוא נוקט בגישה אוהדת למסורת וליהדות ובסופו של דבר חזר בתשובה.
כתיבתו של סג"ל מתאפיינת בהומור, אסוציאטיביות, שימוש באנקדוטות ומשלים, ושימוש במטאפורות ודימויים יצירתיים. בעבר השתמש בדימויים רבים מעולם הפוליטיקה והעולם התחתון ולעיתים אף דימויים העוסקים במיניות והפרשות גופניות. מאז שהחל בתהליך של חזרה בתשובה הפחית סג"ל את השימוש בדימויים אלה. לעיתים קרובות משלב סג"ל בכתיבתו ציטוטים ומובאות של אישים היסטוריים - כולל שירה עברית קלאסית וארון הספרים היהודי. ברבים מהטורים כתב סג"ל על פרשיות היסטוריות אקסצנטריות ומוזרות מנקודת מבטו הייחודית וקישורם באופן אקטואלי לימינו (בדרך כלל בתור משל).
סג"ל כותב גם טורים פוליטיים אקטואליים בעיתון הראשי (חלק החדשות) או במדור הדעות. בטוריו הפוליטיים מביע סג"ל דעות ימניות ממלכתיות לצד כעס על הצביעות והסטנדרטיים הכפולים לתפישתו של השמאל בישראל והתקשורת.

רדיו וטלוויזיה

סג"ל הגיש תוכנית בשם "סג"ל עצבני" בתחנת הרדיו "רדיו ללא הפסקה" שבה הביע את דעתו על אירועי השעה וניהל שיחות עם מאזינים. משנת 2007 עבר להגיש תוכנית בוקר יחד עם לינוי בר גפן וגל גבאי ב"רדיו 99".
ביוני 2006 הנחה סג"ל את אולפן המונדיאל של צ'רלטון בצוותא עם עורך הדין ארי שמאי ואנשי הספורט בוני גינצבורג ואריה מליניאק.
כמו כן הנחה סג"ל מדי שבוע תוכנית באתר מכון מאיר עם הרב אורי שרקי שעסקה בנושאים העולים מפרשת השבוע.
בעבר עבד כמחליף בתוכנית האקטואליה של בן כספית ועמנואל רוזן ב"רדיו ללא הפסקה".
בשנת 2011 החל להשתתף בפאנל התוכנית "הינשופים" בהנחיית רוגל אלפר בערוץ 8. הוא אחד ממגישי "ערב חדש" והצטרף לפאנל התוכנית "שער השבת" של ערוץ הספורט.
בשנת 2014 החל להנחות את תוכנית הטלוויזיה "הפטריוטים" בערוץ 20.
עד 2016 הגיש סג"ל תוכנית יומית בת-שעתיים בשם "לא סותם ת'פה" ברדיו "גלי ישראל". התוכנית עסקה בענייני אקטואליה ובה כל יום בשבוע שידר מגיש נוסף (בהם שמעון ריקלין, חיים לוינסון וגלית דיסטל-אטבריאן) לצדו. בתוכנית ניתנה חשיפה לסיפורים שלא זכו לסיקור בתקשורת המיינסטרים, כגון אלימות ופעולות לא חוקיות של ערבים נגד יהודים, ואפליה של מערכת החוק והמשפט נגד יהודים. התוכנית כללה דיאלוגים בין סג"ל למגיש השני וראיונות עם אנשים בנושאים שעל סדר היום.
באפריל 2016 עבר סג"ל להגיש תוכנית אקטואליה יומית בת-שעה בגלי צה"ל בשעה 11:00 בבוקר, בעלת אופי זהה לתוכנית שהגיש בגלי ישראל. בנוסף לאקטואליה כללה התוכנית הומור ועיסוק בנושאי תרבות כמו שירה, מוזיקה ולימוד ערבית מדוברת. את התוכנית הגישו עם סג"ל שמעון ריקלין, גלית דיסטל-אטבריאן, חיים לוינסון, רועי עידן ודוד ורטהיים. תוכניתו של סג"ל הייתה אחת התוכניות הפופולריות בתחנה. שיעור ההאזנה לתוכניתו באמצעים דיגיטליים (מחשבים, טאבלטים ואפליקציית גל"צ לטלפונים חכמים) היה הגבוה ביותר בקרב תוכניות האקטואליה וכפול מזה של תוכניתו של רזי ברקאי. ב-26 בפברואר 2018 הודיע סג"ל בשידור על עזיבת גלי צה"ל, וב-14 במרץ 2018 סיים בה את עבודתו. החל מ-22 באפריל הוא מגיש תוכנית אקטואליה ברדיו 103FM שבה הוא מארח אישים פוליטיים.
ב-22 במאי 2017 ראיינו בטעות סג"ל וחיים לוינסון, ששידר עמו באותו יום, מתחזה לנשיא ארצות הברית דונלד טראמפ.
ב-7 בנובמבר 2018 הודיע סג"ל כי הוא עוזב את ערוץ 20.
בינואר 2019 התחיל לשדר תוכנית אקטואליה יומית בערוץ כאן 11 יחד עם קלמן ליבסקינד בשם קלמן וסג"ל.

ביקורת

ב-4 במאי 2016, בעקבות דבריו של סגן הרמטכ"ל, יאיר גולן, בטקס יום הזיכרון לשואה ולגבורה ה'תשע"ו במכון משואה, בהם אמר בין היתר: "אם יש משהו שמפחיד אותי בזיכרון השואה, הוא זיהוי תהליכים מעוררי חלחלה שהתרחשו באירופה בכלל ובגרמניה בפרט, אז לפני 70, 80 ו-90 שנה ומציאת עדות להם כאן בקרבנו כיום". דברים שעוררו ביקורת. צייץ סג"ל בחשבון הטוויטר שלו: "על פי דבריו, אני מבין שסגן הרמטכל שלנו הוא סגן הרמטכ"ל של הוורמכט". לאחר מכן הוא התנצל על כך.

קריירה מוזיקלית

סגל חבר בלהקת העיתונאים "נאג' חמאדי", שבה חברים גם דרור פויר, דרור גלוברמן, אור הלר וטל לזר. באוקטובר 2014 הוציאה הלהקה את הסינגל הראשון "אל תלכי לישון" שהלחין סג"ל למילים של חברי הלהקה. הסינגל הוא חלק מאלבום הבכורה, "להיטי הזהב ששינו את העולם (חלק א')" שיצא לאור שנה לאחר מכן.

חיים אישיים

בעקבות פציעתו הקשה של אביו בתאונת דרכים החל סג"ל בתהליך חזרה בתשובה, שהתחזק עוד יותר בעקבות תוכנית ההתנתקות ומות אביו. בעקבות הפינוי האלים בעמונה החל סג"ל לחבוש כיפה לראשו.
ב-5 בדצמבר 2013 הותקף פיזית על ידי פעיל זכויות בעלי החיים גארי יורופסקי. התקיפה עוררה מהומה ודיונים בתקשורת על הטבעונות בישראל, ועל אופן הפעולה של יורופסקי.
בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2013 הוצב במקום התשיעי והסמלי ברשימת "שחר עושים חינוך" למועצת העיר מודיעין. בינואר 2015 הוצע לסג"ל שריון ברשימת הליכוד לכנסת ה-20, אך הוא בחר להמשיך בעבודתו העיתונאית.
סג"ל מתגורר במודיעין-מכבים-רעות. נשוי ואב לארבעה. ידוע באהדתו לקבוצת הכדורגל בית"ר ירושלים.

פרסומים

ב-2002 כתב את הספר "מיומנו של פסיכופת" שמאגד סיפורים קצרים, מעשיות זימה ושערוריות.