google/wiki40b huggingface dataset:
מחקר מיליון הנשים

מחקר מיליון הנשים מנתח את המידע הבריאותי של יותר ממיליון נשים בנות 50 ויותר. המחקר נעשה בידי קבוצת חוקרים באוניברסיטת אוקספורד ובראשם דיים ולרי ברה. המחקר נערך בשיתוף שירותי הבריאות בבריטניה והאגודה לחקר הסרטן בבריטניה בסיוע מימון מהמועצה למחקר רפואי בבריטניה. המחקר נועד להאיר שאלות מהותיות הנוגעות לבריאותן של נשים בקבוצת הגיל הזו והוא אכן עמד ביעד זה, ולא זו בלבד, אלא שהחוקרים ממשיכים לתרום ממצאי המחקר לירחוני רפואה נחשבים.
אחת השאלות שנבדקו במחקר זה מתייחס להשפעות של הטיפול בהורמונים על בריאותן של נשים. המחקר מאשש את הממצאים שבקרב נשים אשר נוטלות הורמונים תהא שכיחות גבוהה יותר לפתח סרטן שד.
ממצאי מחקר מיליון הנשים, ביחד עם ממצאי הניסוי מארצות הברית [the whi trial] השפיעו על מדיניות הבריאות בבריטניה בכל הנוגע לטיפול הורמונאלי לנשים.

המחקר

בין השנים 1996 - 2001 הוזמנו יותר ממיליון נשים לבצע בדיקת שד רוטינית ב-66 מרכזים לבדיקת השד ברחבי בריטניה. ביחד עם ההזמנה לבדיקה, קיבלו הנשים שאלונים, שאותם התבקשו למלא עד למועד הבדיקה. בסביבות 70% מהנשים מילאו והשיבו את השאלונים והסכימו לקחת חלק במחקר. מחקר מיליון הנשים הוא המחקר הגדול ביותר מסוגו בעולם.

טיפול הורמונאלי וסרטן השחלות

תוצאות המחקר מראות על גידול קטן בסיכון לחלות בסרטן השחלות בקרב נשים הנוטלות הורמונים. ההוכחה לסיכון מוגבר זה מתבססת על ממצאים מ-948,576 נשים בגיל הבלות לאורך כ-5 שנים.
סיכון מוגבר זה לא נמצא בקרב נשים שנטלו הורמונים בעבר. לגבי נשים הנוטלות הורמונים בהווה נמצא כי בקרב כל 1,000 נשים המקבלות טיפול הורמונאלי – 2.6 פיתחו סרטן בשחלות במהלך 5 שנים, לעומת 2.2 (מתוך 1,000) – אשר אינן נוטלות הורמונים. לא נמצא הבדל בין טיפול הורמונאלי משולב או אסטרוגן בלבד וכן לא היה שוני בין הנוטלות את ההורמונים באופן אוראלי או באמצעות מדבקות.
תוצאות אלו הן שוות ערך למקרה אחד נוסף של סרטן השחלות על כל 2,500 נשים המקבלות הורמונים ומקרה מוות אחד נוסף על כל 3,300 נשים, הנוטלות הורמונים, במהלך 5 שנים.
מפרסמי המחקר טוענים כי יש לבדוק תוצאות אלו בהקשר של סיכונים ותועלות אחרות של הטיפול ההורמונאלי. בפרט בהתייחס להשפעה הכוללת של הטיפול ההורמונאלי על 3 סוגי הסרטן הנפוצים בקרב נשים: שד, רחם ושחלות. יחדיו שלושת סוגי הסרטן הלל מהווים 4 מתוך 10 מקרי סרטן בקרב נשים בבריטניה. על פי הממצאים, אצל נשים בגילאים 50–69, כ-19 מקרים של אחד מסוגי הסרטן הללו יתפתחו במהלך 5 שנים אצל כל 1,000 נשים שאינן מקבלות הורמונים, לעומת 31 מתוך 1,000 בקרב נשים אשר כן נוטלות הורמונים. הסיכון המוגבר מופיע בקרב נשים הנוטלות טיפול הורמונאלי משולב.

השפעות מחקר מיליון הנשים

המודעות הציבורית לממצאי המחקר הובילו לשינויים התנהגותיים – בעיקר לירידה מהירה במרשמים לטיפול הורמונאלי ברחבי אירופה וארצות הברית החל משנת 2003. בין השנים 2002–2005 הייתה ירידה של 50% במכירת הורמונים.
מחקרים עדכניים מורים כי מחקר מיליון הנשים מוסיף להשפיע על בריאותן והתנהגותן של נשים באירופה: ניכרת ירידה תלולה בסרטן שד, המיוחסת לירידה בשימוש בהורמונים.
הכל חינוך

הכל חינוך הייתה תנועה ציבורית, בלתי מפלגתית, המבקשת להוביל לקידום, שיפור והתחדשות מערכת החינוך בישראל, על ידי הצבת החינוך בראש סדר היום הלאומי וקידום וגיבוש מדיניות חינוך ותוכנית לאומית רחבה המעוגנת בהסכמה ציבורית, מגובה בחקיקה ובתקציב רב שנתי. 
התנועה הוקמה בשנת 2008 על ידי דב לאוטמן, ששימש עד למותו כיושב ראש התנועה. מנכ"ל התנועה מ-2008 עד 2012 היה הרב שי פירון. ב-2013 מונתה למנהלת ורד ליבנה, בוגרת בית הספר למנהיגות חינוכית של מכון מנדל. בעבר שמשה ליבנה כיועצת בכירה לנציב שירות המדינה, והייתה המנכ"לית המייסדת של אג'נדה - מרכז ישראלי לאסטרטגיה תקשורתית. מאז שנת 2014 התנועה אינה פעילה והעמותה מצויה בהליכי פירוק מרצון.

מוקד האפליה

החל משנת 2010, מפעילה התנועה מוקד טלפוני בשיתוף הקליניקה למשפט ולמדיניות חינוך באוניברסיטת חיפה, המיועד לתת מענה וסיוע משפטי להורים ותלמידים הנתקלים באפליה ובחוסר שוויון במערכת החינוך. במסגרת המוקד, מפרסמת התנועה ספר זכויות מעודכן לתלמיד בארבע שפות.
בשנת 2012 הגיעו למוקד כ-300 פניות המייצגות כ-400 פונים, כאשר חלק ניכר מהפניות נגעו לתלמידים ללא מסגרות שנזנחו על ידי המערכת. אחוזי ההצלחה בהחזרתם למסגרות היו גבוהים.
בעקבות הפעלת המוקד, חשפה התנועה דרישה בלתי חוקית של עיריית בת ים מהורי התלמידים למימון רכישת טאבלטים. פנייה נוספת למוקד חשפה מקרה אסור נוסף, שבו המועצה המקומית גדרה מנעה משתי תלמידות אתיופיות להירשם לבית הספר הממלכתי-דתי במועצה.
המוקד מהווה לא רק כלי משפטי-אפקטיבי המסייע לפתרון עוולות העולות מן השטח, אלא מגבש אותן לכדי ניירות עמדה והצעות לשינויי תקנות בחוזר מנכ"ל.
הטלוויזיה החברתית באינטרנט

הטלוויזיה החברתית באינטרנט הוא אתר אינטרנט ישראלי המהווה במה לארגונים חברתיים וארגוני שמאל. האתר מעודד את האזרחים לקחת חלק ביצירת התכנים והפצתם באינטרנט. האתר החל לפעול בינואר 2006 במסגרת "קהילת סינקופה".
מייסד האתר הוא אהוד שם טוב. צוות האתר כולל ועד מנהל, צוות עובדים ומערך מתנדבים. ב-2008 הוקמה מועצה ציבורית הכוללת בין השאר את פרופ' נועם חומסקי, פרופ' אבישי ארליך, פרופ' גדי אלגזי, ד"ר יוסי דהאן, עו"ד יפעת סולל, פרופ' ירון אזרחי, עו"ד מיכאל ספרד, חברות הכנסת לשעבר פרופ' נעמי חזן ותמר גוז'נסקי ואנשי התקשורת אורנה בן דור וגיא מרוז. האתר נתמך על ידי הקרן החדשה לישראל וקרנות נוספות.
נכון ל-2014 יש באתר כ-1500 סרטונים וכתבות ווידאו, רובם בהפקת האתר וחלקם בהפקת ארגונים חברתיים ופעילים. כתבות הווידאו שהופקו על ידי הערוץ זמינות לשימוש ברישיון חופשי - CC-BY 4.0.
בין הארגונים שתכניהם מוצגים באתר: גוש שלום, האגודה לזכויות האזרח, קואליציית נשים לשלום, הקואליציה למאבק בסחר בנשים, קהילת סינקופה, יש גבול, שתי"ל, זוכרות, קו לעובד, הקרן החדשה לישראל, בצלם, הפורום למאבק באבטלה, ארגוני זכויות בעלי חיים, בית הספר למחול הקבוצה ביפו, ועמותת מען.
ב-2012 ובאפריל 2014, סמוך ליום הזיכרון לשואה ולגבורה, פרסם האתר סרטונים פרובוקטיביים של נטלי כהן וקסברג שזכו לתגובות חריפות.
מגזין הטלוויזיה החברתית משודר בערוץ הקהילתי (אפיק 98).
Saints Row (משחק וידאו)

דמויות וכנופיות

סטילווטר נשלטת בעיקר על ידי ארבע כנופיות:

3rd Street Saints

החבורה שבה הצטרפה הדמות הראשית מונהגת בידי ג'וליוס ליטל, צבע הכנופיה הוא סגול והיא מנוהלת בידי כל גזע של בן אדם. הכנופיה מתמחה במלחמת כנופיות, בניסיון להחזיר את העיר מפני כנופיות אחרות ולהשיב את השלום. 3rd Street Saints מובלים בידי ג'וליוס ליטל (קית' דייוויד) וסגניו ג'וני גאט (דניאל דיי קים), דקסטר "דקס" ג'קסון (JAQ) וטרוי בראדשאו (מייקל רפפורט). לין (טיה קארר) עובדת ומרגלת אחר אחת הכנופיות היריבות, Westside Rollerz, ואיישה (סיי סמית') היא זמרת שהגיעה משכונת "שורת הקדושים" שבה שולטת כנופיית הקדושים, אך היא גם עובדת בשביל
הכנופיה היריבה, Vice Kings, והיא גם חברה של ג'וני גאט. הקדושים מתחילים את פעילותם בכנסייה נטושה בצד המזרחי של העיר. צבע לבושם של הקדושים הוא סגול וסמלם הוא פלר דה ליס זהוב. ישנן 9 משימות של הקדושים במשחק.

Vice Kings

בנג'מין קינג (מייקל קלארק דאנקן) הקים את כנופיית מלכי המשנה בגני סאניוואל ובמחוז הפרויקטים בסטילווטר כדי לאזן כוחות עם ה- Los Carnales. כנופיה זו מורכבת בעיקר מאפרו - אמריקאים ומיעוט של לבנים. וורן ויליאמס (אוגי בנקס) ואנטוני "טוני" גרין (טרנס "טי.סי." קרסון) הם סגניו של בנג'מין קינג, ביחד עם חברתו של טוני, טניה ווינטרס (מילה קוניס) שעובדת בבית הבושת של הכנופיה.
מלכי המשנה מסרבים למכור סמים, כדי שבנג'מין קינג לא יאבד את הקשרים הפוליטיים עם המשטרה וראש העיר, ריצ'רד היוגס.
מלכי המשנה מבוססת באופן רופף על אחת מהכנופיות בשיקגו, לורדי המשנה והמלכים הלטיניים. צבע לבושם של מלכי המשנה הוא צהוב וסמלם הוא כתר בצבע זהב. ישנן 11 משימות עבור מלכי המשנה.

Los Carnales

הכנופיה הראשונה שהוקמה בסטילווטר. כנופיה זו מורכבת בעיקר לטינים, לרוב מדומיניקנים וקולומביאנים, ומיעוט של לבנים, הקרנלס מתמחים בסחר כלי נשק וסמים.
אלחנדרו לופז הקים את הכנופיה. הקטור לופז (ז'ואכים דה אלמדה) מנהיג את הכנופיה בעוד שאחיו אנג'לו לופז (פרדי רודריגז) הוא יד ימינו. ויקטור רודריגז (פיליפ אנטוני רודריגז) הוא האוכף/שומר ראש הראשי של הקטור, ויקטור מזכיר את אנטוני גרין, האוכף של מלכי המשנה כיוון ששניהם חזקים ומסוגלים להישאר בחיים גם אחרי יריות רבות. לוז אוולוס (אנדראה זפרה) היא חברתו של אנג'לו והופיעה בשני המשחקים, פעם ראשונה כחברתו של אנג'לו ובפעם השנייה כסוחרת סמים העובדת בשביל הקרטל הקולומביאני. מנואל אורחוולה (קרלוס פרו) חבר הקרטל הקולומביאני ובעל ברית של הקרנלס, לאחר מותו של הקטור הוא בוגד באנג'לו ועוזר ל-Saints להשתלט על השטחים של הקרנלס. חברי כנופיית ה-Saints מרבים להתבלבל בשם של הכנופיה ההיספנית, כי Los Carnales זה בספרדית "האחווה" והם אומרים The Los Carnales.רק דקס מבטא את שמם נכון.
גן יעקב

הקמת הגן

גן יעקב הוקם על גבעה, שנמצאת בין בית הבימה והיכל התרבות. במקור תוכנן להקים על גבעה זאת את מוזיאון תל אביב ועל כן נבנה בית הלנה רובינשטיין בסמוך לה. אולם, על מנת לשמר את עצי השקמה העתיקים והעבותים שצמחו על הגבעה, הוחלט לבנות את מוזיאון תל אביב במיקומו הנוכחי ולהקים במקום גן שישתלב עם השקמים.
את הגן תכנן האדריכל יעקב רכטר עם אדריכל הנוף אברהם קרוון, והוא נחנך בשנת 1964. על תכנון הגן קיבל רכטר את פרס רוקח בשנת 1965. יעקב רכטר תכנן גם את היכל התרבות, שנחנך בשנת 1957 ואת ביתן הלנה רובינשטיין לאמנות, משנת 1960.
הגן בנוי בשני מפלסים. הכניסה אל המפלס התחתון היא מצד בית הבימה ושדרות תרס"ט ובה מוצבים ספסלים בפינות צל מוריקות. משם עולות מדרגות אל מפלס הביניים, היוצא אל רחוב דיזנגוף מול שדרות ח"ן, והלאה, משני העברים, אל הגבעות שהשתמרו מן הגבעה המקורית, ועליהן עצי השקמה עבי הגזע. במקור, למעט עצי השקמה, לא היו בגן עצים נוספים ועל כן הוא היה שטוף שמש במהלך היום.
בין גן יעקב להיכל התרבות מפרידה בריכת מים צרה וארוכה. המפלס העליון של הגן מוקף מעקה בטון, שמטפסים עולים בעמודיו ומשתלשלים מעליו כלפי מטה.

שיפוץ הגן

במסגרת השיפוצים הכלליים באזור כיכר התרבות בשנת 2010, נכלל גם גן יעקב. בשיפוץ הורדה הרמפה מכיוון שדרות ח"ן ונוצר מעבר רציף בין כיכר הבימה לבין השדרות. כמו כן שוקמו השקמים והוסרה צמחייה עבותה.
גיורי וינה

גיורי וינה היה כינויה של סדרת גיורים שביצע בית דין אורתודוקסי בווינה בירת אוסטריה, בראשית שנות ה-70 של המאה ה-20. לפי פרסומים בעיתונות התגיירו במסגרת בית דין זה רבים מהעולים מברית המועצות בשנות ה-70 לבקשת הסוכנות היהודית. בדיעבד עוררו גיורים אלו מחלוקת חריפה, רבנים מחברי הרבנות הראשית לישראל, בעיקר חרדים, טענו שהגיורים נעשים בסיטונאות ובלי אפשרות לוודא כי המתגיירים מתכוונים לקיים מצוות, תנאי הכרחי לכשרות הגיור; טענו כי חברי בית הדין אינם אורתודוקסים וכי חלקם נעדרי הסמכה לרבנות והכשרה לדיינות.

השתלשלות הפרשה

בית דין אורתודוקסי גייר חלק מיוצאי ברית המועצות בראשית שנות ה-70 של המאה ה-20 בווינה בירת אוסטריה, לבקשת הסוכנות היהודית. מאחר שחלק מהמתגיירים המשיכו מווינה לישראל, נזקקה הרבנות הראשית לסוגיה זו. משלחת רבנים שכללה את הרב שמואל ברוך ורנר ראש בית הדין הרבני בתל אביב, והרב יצחק קוליץ, אז אב בית דין בתל אביב ולימים רבה של ירושלים, יצאה לווינה כדי לעמוד על סדרי הדין בבית הדין ולהיפגש עם אנשיו. עם חזרתם ארצה המליצו הרבנים שלא להכיר בגיורים אלו ובכך למעשה להביא להפסקתם. הרב הצבאי הראשי שלמה גורן תבע להכשיר באופן גורף את כל גיורי בית הדין. התעוררה סערה פוליטית סביב הפרשייה והיא נידונה גם בישיבת הממשלה.
בראשית מרץ 1971 התכנסה מועצת הרבנות הראשית לדון בעניינם של 54 עולים שהתגיירו במסגרת בית הדין בווינה, בהחלטת הרבנות נקבע כי "הואיל ולפי דו"ח השליחים נתברר שבגיורים בווינה ישנם עניינים שצריכים בירור או תיקון, לכן בתי הדין הרבניים שבארץ ידונו על העניינים של המתגיירים הנמצאים באזור שלהם ויבררו אם אין בהם פגם מצד הדין, ובמקרים הצריכים תיקון יעשו את הדרוש בלי דיחוי", בנוסף קבעה ההחלטה כי לא יבוצעו מכאן ולהבא גיורים בצורה זו שבה נעשו בווינה כי "לא תתכן הפקרות בתחום זה".
בעיתונות נכתב כי למעשה קיבלה הרבנות את עמדת המחמירים שתבעו לבדוק בנפרד את כשרותו של כל תיק גיור ובעצם לא לקבל את סמכותו של בית הדין הווינאי, עמדה זו הובלה במועצה בידי הרבנים אליעזר גולדשמידט, שאול ישראלי ושלמה יוסף זווין, בניגוד לעמדתו של הרב הראשי איסר יהודה אונטרמן שנטה להקל יותר. הנוסח המרוכך של ההודעה נועד כדי להביא לקבלתה פה אחד, להוציא קולו של הרב גורן שהחרים את הישיבה במחאה, בשל תוצאותיה שהיו ידועות לו מראש.
בסוף מרץ קיבלה מועצת הרבנות הראשית החלטה לפיה יימשכו הגיורים בווינה אך באמצעות בית דין מסודר עליו יפקחו שלושה רבנים מטעם הרבנות.
בהמשך התפרסם כי הרב אונטרמן שלח לשליחי הסוכנות היהודית בווינה מכתב המאשר דה פאקטו את הגיורים, הרב אונטרמן הכחיש את הידיעה בראיון שהעניק לעיתונאי לוי יצחק הירושלמי.
זאב חיים ליפשיץ

ביוגרפיה

נולד ב-1935 בתל אביב לאליעזר זיידל שהיה תלמידו של החפץ חיים, בוגר ישיבת חברון וממקימי ישיבת לומז'ה. ולחנה-חאשה, בת הרב יעקב קנטרוביץ. בני דודיו של אמו הם הרב משה פיינשטיין והרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק. היה תלמידו של הרב שלמה זלמן אוירבך. בצעירותו סבל מאסתמה קשה שבעקבותיה נסע לשווייץ, שם היה לעוזרו של הרב יחיאל יעקב ויינברג משווייץ, והשתתף בכתיבה ועריכה של ספר השו"ת שלו, "שרידי אש". הרב ויינברג יעץ לו לנצל את שהותו בעיר מונטרה וללמוד אצל הפסיכולוג הנודע ז'אן פיאז'ה. הרב ליפשיץ החל ללמוד במונטרה והמשיך את לימודיו אצל פיאז'ה בעיר ז'נבה שש שנים. 
במשך כשש שנים, היה המנהל הרוחני של ישיבת ההסדר הראשונה כרם ביבנה. בשלהי שנת תשל"ב הקים את המכון "סדנת אנוש" בירושלים ומאז הוא עמד בראשו. היה ידוע גם כמשכין שלום בבתים רבים. לדבריו, היה חניך האסכולה הליטאית אך לא השתייך לאחד מהזרמים אלא ייצג את רוח ישראל של גדולי ישראל הליטאיים והחסידיים. התגורר בשכונת הגבעה הצרפתית. נפטר בירושלים ביום כ' בתשרי תשע"ג.

שיטתו הפסיכולוגית

לרב ליפשיץ היה ידע נרחב בפסיכולוגיה בפילוסופיה ובגרפולוגיה שבעזרתן פיתח שיטה עצמאית בפסיכולוגיה המתאימה לרוח היהדות. לעומת הפסיכולוגיה המקובלת בה מחפשים אירועים ותסביכים בעבר, הרב ליפשיץ לא טיפל בשלילי אלא חיפש את האיכותי והחיובי של האדם וחיבר אותו למטרות ערכיות שמתאימות לו במסגרת היהדות. לדבריו הפסיכולוגיה היהודית מכירה בחשיבותם של צרכים כמו רכושנות, דחפים גופניים וצרכים חברתיים, אבל מייחסת חשיבות מכרעת לאיכות הרוחנית של האדם. ככל שאיכותו הרוחנית של האדם פעילה יותר, הדחפים השונים נכנעים לה.

סדנת אנוש

סדנת אנוש היא מרכז להדרכה חינוכית ורוחנית הפועלת על פי שיטתו של הרב ליפשיץ. המכון עוסק בכמה תחומים, בהם: ייעוץ והדרכה אישית. הכשרת מחנכים ופיתוח דרכי הוראה. ייעוץ והדרכה למשפחה היהודית. במכון גם קיימת ישיבה על שם דודו של הרב ליפשיץ, הרב יצחק יחיאל קנטרוביץ', רבה של ז'טל, שנרצח בשואה, כאשר השיעורים שבעבר נאמרו על ידי הרב ליפשיץ עצמו וכיום על ידי בנו, הרב יצחק ליפשיץ.
דיניש, מלך פורטוגל

ביוגרפיה

דיניש נולד בליסבון בפורטוגל ב-9 באוקטובר 1261, לאפונסו השלישי, מלך פורטוגל וביאטריס מקסטיליה, בתם של אלפונסו העשירי, מלך קסטיליה ומיור גילן דה גוסמן.
בשנת 1279 מת אביו אפונסו השלישי, מלך פורטוגל, ודיניש עלה במקומו לשלטון. בתחילת שלטונו נאבק עמו אחיו אפונסו מפורטוגל, לורד פורטלגרה על הירושה, ובשנת 1282 כרת אפונסו ברית עם סבו אלפונסו העשירי, מלך קסטיליה, שלחם באותה העת בבנו סנצ'ו הרביעי, מלך קסטיליה, ובכך הפך דיניד לבעל בריתו של סנצ'ו הרביעי. הברית עם ממלכת קסטיליה לא האריכה ימים, ולאחר מותו של סנצ'ו הרביעי בשנת 1295 פרצה שוב מלחמה בין המדינות. בשנת 1297 נחתם הסכם אלקניסס בין המדינות, שהסדיר את הגבולות ביניהם.
בשנת 1289 חתם דניד עם האפיפיור ניקולאס הרביעי על קונקורדט, שבו הסדיר את יחסי פורטוגל עם הכס הקדוש, וסיים את הסכסוך שהיה מתקופת אביו.
בשנת 1290 הקים דיניש את אוניברסיטת קוימברה, ובשנת 1294 חתם על הסכם סחר עם ממלכת אנגליה. דיניש קידם את המסחר ואת התפתחות השפה הפורטוגזית נגד הלטינית, והקים את הצי הפורטוגזי הראשון. פורטוגל תחת שלטונו מנתה קרוב למיליון תושבים, ועל מנת להאכיל את האוכלוסייה הגדולה, הקדיש דיניש את עצמו במיוחד לקידום החקלאות, ובעקבות כך כונה "האיכר".
דיניש שיפץ את הטירה המורית בסינטרה והפך אותה למעון הקיץ שלו, הידוע כיום כהארמון הלאומי סינטרה.
על אף שבנו אפונסו היה היורש החוקי, העדיף דיניש על פניו את בניו הלא חוקיים, ומשום כך מרד אפונסו בדיניש. ב-7 בינואר 1325 מת דיניש, ובנו אפונסו הרביעי, מלך פורטוגל עלה לשלטון במקומו.
וורן באפט

ביוגרפיה

באפט נולד באומהה שבנברסקה, הוא גדל באומהה ובוושינגטון  בזמן שאביו עבד כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית. החל ללמוד באוניברסיטת פנסילבניה וסיים תואר ראשון במנהל עסקים באוניברסיטת נברסקה-לינקולן הוא הוסמך בכלכלה. ב-1951 סיים תואר שני בכלכלה באוניברסיטת קולומביה.
בגיל 25 (1956) הקים שותפות מוגבלת להשקעות בגיבוי פיננסי של משפחתו בסכום של 105,000 דולר ובתוספת 100 דולר מכיסו; שווי השותפות הגיע תוך פחות מעשר שנים ל-26 מיליון דולר.
ב-1965 רכש באפט חברת טקסטיל כושלת בשם ברקשייר האת'וויי והפך אותה לחברת השקעות. הונה, שבעת רכישתה נאמד בכ-22 מיליון דולר, מוערך כיום בכ-248 מיליארד דולר; שווי המניה (BRK.A), שהיה 19 דולר, הגיע ב-27 בספטמבר 2017 ל-275,940.00 דולר (המניה הבודדת היקרה בעולם).
לאחר השתלטות על חברה נוספת בשם Blue Chip Stamps, חברה לסחר בתלושי הנחה ("קופונים"), שבאפט החל לרכוש ממניותיה כבר ב-1970, צורף יו"ר מועצת המנהלים שלה, צ'ארלי מאנגר, להנהלת ברקשייר, והוא משמש עד היום כסגן יושב ראש הקבוצה וכשותפו הפעיל של באפט.
מטה עסקיו נמצא באומהה, נברסקה, וכך זכה בכינוי "האורקל מאומהה". דרך פעילותו בשוק המניות מתבססת בעיקר על השקעות לטווחים ארוכים, וכך הוא מנסח זאת: "אני קונה עסקים, לא מניות, עסקים שארצה להיות בעליהם לנצח". כמו כן, ידוע באפט בהשקעותיו הסולידיות יחסית בתעשיות מסורתיות ובעובדה שאינו מעורב בחברות רבות בתחום ההיי-טק, הטכנולוגיה והתקשורת. אחת ההשקעות הגדולות שלו היא חברת קוקה-קולה, שאת מניותיה הוא מחזיק עשרות שנים. גם בהשקעות שמרניות אלה יש לעיתים כשלונות: ב-2011 רכשה ברקשייר האת'וויי מניות IBM בסך 10.7 מיליארד דולר, שערכן ירד במיליארד דולר לאחר פרסום דוח מאכזב של IBM, וירד בעוד 750 מיליון דולר לאחר פרסום דוח מאכזב נוסף.
חוש ההומור של באפט זרוע כמעט בכל אימרה שהוציא מפיו. בהתייחסו לעסקים הוא הסביר שכדאי לקנות עסק שגם אידיוט יוכל לנהלו, משום שבשלב כלשהו אידיוט ינהל אותו. אימרה אחרת שלו נוגעת לשימוש במידע פנים. לטענתו של באפט הדרך המהירה להתרושש היא קופה עם מיליון דולר ושימוש במידע פנים. באפט רצה לפרוש מניהול הקרן לפני מספר שנים וחזר בו. באגרת שהוא שלח למשקיעי ברקשייר האת'וויי הוא הסביר להם כי הוא אכן רצה לפרוש אך מצבו הכלכלי לא מאפשר לו.
בפברואר 2011 קיבל באפט את מדליית החירות הנשיאותית מנשיא ארצות הברית ברק אובמה.
ב-17 באפריל 2012 הודיע באפט כי הוא חולה בסרטן הערמונית. בספטמבר של אותה שנה הוא השלים את הטיפולים במחלה והחלים לגמרי.

באפט הוא שחקן ברידג' נלהב. שותפו בברידג' הוא ביל גייטס.

פילנתרופיה

באפט דיבר רבות על כך שהוא מאמין כי בכלכלת השוק העשירים מרוויחים פרסים בעלי ערך רב מדי ביחס לכישוריהם. הוא הצהיר לא פעם שלא ייתן שילדיו יירשו חלק משמעותי מהונו וציין כי הוא רוצה לתת לילדיו מספיק כדי שירגישו שיש ביכולתם לעשות כל דבר אך לא לגרום להם לרצות לעשות שום דבר.
באפט הכריז לא פעם על כוונתו לתת את הונו לצדקה, ב-25 ביולי 2006 פרסם באפט כי הוא מתכוון לתרום כ-85% מהונו למטרות צדקה (כ-31.4 מיליארד דולר). חמש שישיות מהסכום ייתרמו לקרן ביל ומלינדה גייטס (כ-26.1 מיליארד דולר בקירוב), אם כי בתנאים מסוימים שהקרן חייבת לעמוד בהם. התרומה תיחשב למתן הצדקה הגדול ביותר בהיסטוריה. הוא מקדם יחד עם ביל גייטס את התחייבות הנתינה, מיזם המעודד מיליארדרים לתרום לצדקה את מרבית הונם.
באפט, המחזיק בהון בהיקף של למעלה מ-75 מיליארד דולר, העניק בין השנים 2002-2006 תרומות בסכום של 46.1 מיליארד דולר.
תורת הקבוצות הנאיבית

תורת הקבוצות הנאיבית הוא שמה של גישה אלמנטרית לתורת הקבוצות, שאותה פיתח גאורג קנטור בסוף המאה ה-19. התורה עוסקת במושג הקבוצה, שהיא אוסף מופשט של איברים, והיא מאפשרת טיפול מתמטי מדויק במושגי יסוד במתמטיקה, כגון יחס, פונקציה, מספר ואינסוף.
תורת הקבוצות המודרנית מבוססת על גישה אקסיומטית מדוקדקת (ראו אקסיומות צרמלו-פרנקל). הטיפול במושג הקבוצה באופן ישיר קרוי "תורת הקבוצות הנאיבית".

תולדות תורת הקבוצות

את תורת הקבוצות החל לפתח גאורג קנטור ב-1870, בעקבות קשיים שהתעוררו בתורת הפונקציות הממשיות. קנטור חקר קבוצות של נקודות אי-רציפות, ואחר-כך קבוצות כלליות יותר. את מחקריו סיכם בשני מאמרים, שפורסמו ב-1895 וב-1897 תחת הכותרת "תרומה ליסודות התאוריה של מספרים טרנספיניטים" (במקור - בגרמנית), בכתב-העת "Mathematische Annalen". הגדרתו של קנטור לקבוצה הייתה:
"בשם קבוצה נקרא כל צירוף של עצמים מסוימים ומובדלים המצורפים לחטיבה אחת; העצמים אשר מקורם בהסתכלות (בנסיון) או במחשבה, נקראים איברי הקבוצה."
על הגדרה זו העיר אברהם הלוי פרנקל:
"יש לראות את הגדרת קנטור כביאור בעלמא. הרבותא שבביאור זה נמצאת בכלליותו, ללא כל הגבלה בהיקף הקבוצה ובמהות איבריה. תקפה זה של הגדרת הקבוצה הוא מקום תורפתה."
בתחילת המאה ה-20 התגלו בתורת הקבוצות פרדוקסים, שנבעו מהיותה מתירנית מידי וחסרת ביסוס אקסיומטי נאות. לשם פתרון בעיות אלה פותחה תורת הקבוצות האקסיומטית, ובעקבות צעד זה, תורת הקבוצות ללא הביסוס האקסיומטי הקפדני נקראת תורת הקבוצות הנאיבית. תורת הקבוצות הנאיבית עוֹדֶנָה נלמדת כקורס בסיסי באוניברסיטאות, שכן היא פשוטה יותר להבנה, ומרבית רעיונותיה נכונים גם בגרסה האקסיומטית.

פרדוקסים

הגדרת מושג הקבוצה באופן שמאפשר, הלכה למעשה, לכל עצם להיכלל בה, הובילה למספר פרדוקסים.
בנק קרדי ליונה

בנק קרדי ליונה (בצרפתית: Crédit Lyonnais) היה בנק צרפתי.
הבנק הוקם בשנת 1863 על ידי הנרי ז'רמן בעיר ליון שבצרפת, ובסביבות שנת 1900 היה לבנק הגדול בעולם.
בשנת 1945, לאחר מלחמת העולם השנייה, הולאם הבנק יחד עם שאר הבנקים הצרפתיים.
עד ראשית שנות ה-90 היה בנק קרדי ליונה בנק מרכזי בצרפת. אולם בתקופה זו הוא נוהל באופן כושל שהביא אותו לסף הליך פירוק  בשנת 1993. בשנת 2003 נקנה הבנק על ידי הבנק הצרפתי המתחרה קרדי אגריקול (Crédit Agricole) ומאז נקרא הבנק המאוחד LCL.
בסוף המאה ה-19 הפעיל הבנק סניף בארץ ישראל, לצד סניפים של בנקים בינלאומיים נוספים. פעילות הבנק בארץ ישראל החלה ב-1892 עם פתיחת סניף בירושלים והפעלת נציגות ביפו, אשר ב-1903 התמסדה כסניף משנה. פעילותו הענפה בארץ השתנתה בעקבות מלחמת העולם הראשונה, כאשר מוסדות קתוליים העבירו את חשבונותיהם לבנק האיטלקי וארגונים יהודיים החלו להעביר את עסקיהם לבנק אנגלו פלשתינה. ב-1927 חיסל הבנק את פעילותו בארץ ישראל.
יחסי אלבניה–גרמניה

היסטוריה

בשנת 1913 הוקמה נסיכות אלבניה, ובראשה הועמד הנסיך הגרמני וילהלם, נסיך אלבניה מבית ויד, שעמד בראשה עד לאחר מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1943 נכבשה אלבניה על ידי גרמניה הנאצית, אשר שלטה באלבניה עד לשחרורה בשנת 1944.
יחסים נורמליים בין אלבניה וגרמניה המערבית נחסמו במשך שנים בשל אי-הסכמה על פיצויי המלחמה, בעוד שהמשטר הקומוניסטי באלבניה קיים יחסים יותר ידידותיים עם גרמניה המזרחית. ב-2 בדצמבר 1949 הכירה הממשלה הקומוניסטית האלבנית בגרמניה המזרחית, ובשנת 1952 כוננו השתיים קשרים דיפלומטיים. אחרי 1961 היחסים בין המדינות הצטננו, ונשארו כך במשך יותר מ-20 שנים, עד שבשנת 1984, ראש ממשלת בוואריה, פרנץ יוזף שטראוס ביקר באלבניה, ובכך היה לפוליטיקאי המערב-אירופי הבולט הראשון שביקר באלבניה מאז מלחמת העולם השנייה.
היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו בשנת 1986, והם הפכו לפעילים יותר מאז שאלבניה עברה את תהליך הדמוקרטיזציה ב-1991.

סיוע ושיתוף פעולה

גרמניה היא המשקיעה השישית הגדולה ביותר באלבניה במונחים של היצוא מאלבניה, והחמישית מבחינת היבוא אליה. ב-2007, על מנת לפתח יחסים כלכליים, נוסדה לשכת המסחר והתעשייה האלבנית-גרמנית באלבניה (DIHA).
המשקיעה הגרמנית הישירה הגדולה ביותר היא Telekom אלבניה. לופטהנזה ואוסטריאן איירליינס מפעילים מדי יום טיסות ישירות בין טירנה לפרנקפורט ווינה, ונמל התעופה האם תרזה היה בבעלות משקיעים גרמניים עד 2016. לחברות גרמניות בולטות יש סניפים בארץ או לשווק את המוצרים שלהם באמצעות אלבנית שותפים אלבנים.
גם בגרמניה, תומך ונותן כספים 11 אלבנית בתי ספר שבו הגרמנית נלמדת כשפה זרה. בוגרי ברשותו של דו-לשוניים אלבנית הבגרות תעודת ישירות זכאים ללמוד באוניברסיטה גרמנית.

יחסים דיפלומטיים

גרמניה מחזיקה באלבניה שגרירות בטירנה בלבד. מאידך, אלבניה מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין ו-3 קונסוליות באסן, מינכן ושטוטגרט.
איתי תורג'מן

ביוגרפיה

תורג'מן נולד וגדל בקריית מלאכי. לאחר מכן עבר עם משפחתו ליישוב גן יבנה, שם סיים את לימודיו במגמת התיאטרון בתיכון אורט רבין.

קריירה

הוא הופיע לראשונה על המרקע בשנת 2000, בסדרת הטלוויזיה של איתן פוקס "פלורנטין", בה התארח מספר פעמים בדמותו הקומית של שוקו, ילד בן 13 המנסה ליצור מערכת יחסים עם דמותה של איילת זורר, המסרבת ל"הצעותיו". את התפקיד ב"פלורנטין" קיבל במקרה כאשר ליווה חבר מבית הספר למבחני הבמה. בהמשך שיחק בסדרות שונות, בהן לא התבלט במיוחד, כמו "צימרים" ששודרה בערוץ הראשון ו"כן או לא".
תורג'מן התפרסם לראשונה בשנת 2002 כאשר גילם את דמותו של שלומי חזי, כדורגלן צעיר בעל שאיפות גדולות ואמצעים מעטים, לצד זאב רווח ודאנה איבגי, בסרט "בית"ר פרובנס". הסרט זכה בשלושה פרסי אופיר לאותה שנה, מתוכם פרס אופיר בקטגוריית שחקן המשנה עבור תורג'מן, ובכך הפך לשחקן הצעיר ביותר שזכה אי-פעם בפרס אופיר.
בשנת 2003 החל להופיע בתיאטרון הקאמרי בהצגה "אישה בעל בית" לצד רבקה מיכאלי וקרן מור ובהצגה "מילאנו" לצד דב נבון. ב-2004 שיחק תורג'מן תפקיד משנה בסרטו של יוסף סידר, "מדורת השבט", לצד חני פירסטנברג ומאיה מרון. באותה שנה השתתף בסדרת הטלוויזיה של אורי ענבר, "בזמן אמת", המשודרת בשידור חי, לצד מירב גרובר. בשנת 2005 השתתף בסרט "אבודים לרגע". בשנת 2006 הצטרף לצוות המנחים של תוכנית הנוער "אקזיט" והופיע בתפקיד משנה בסרט "אביבה אהובתי" בכיכובן של אסי לוי ורותם אבוהב.
בשנת 2007 הופיע בסרטו של יוסף סידר "בופור" לצדם של איתי טיראן, אלי אלטוניו ואושרי כהן. באותה שנה שיחק בעונה השנייה של הטלנובלה "האלופה". הוא שיחק גם בסדרה "הכל דבש" בערוץ 2 ובסדרה "מסכים" ששודרה בלוויין. בשנת 2009 השתתף כשחקן אורח בסדרת הטלוויזיה "שירות חדרים". באותה שנה שיחק בעונה השנייה של הסדרה "דאוס", המשודרת בערוץ הילדים.
בשנת 2010 שיחק בעונה השנייה של הסדרה "הכל דבש" ובסדרה "חסמבה דור 3". ב-2011 שיחק בסדרה "סימני שאלה", ובסדרה "ילדי ראש הממשלה", כמו כן שיחק בסרטו של מרקו כרמל אחותי היפה, בתפקיד קובי. ב-2012 שיחק בסדרת הטלוויזיה "נויורק" ובסרט הקולנוע "הדילרים". באותה שנה השתתף בתוכנית הריאליטי "הישרדות ישראל V.I.P", בה היה אחד מהמתמודדים הבולטים במשחק.
בשנת 2014 החל להנחות את תוכנית הריאליטי בה מתחרים זוגות מפורסמים "זוג מנצח VIP" בערוץ עשר. בשנת 2017 שב להנחות את העונה השנייה של התוכנית.
ב-2019 החל להנחות את התוכנית הנלווית "וילת המודחים" / "וילת המושבעים", שעוקבת אחר משתתפי "הישרדות" שהודחו מהשבט, בערוץ 13.

ביקורת ציבורית

שחרורו בטרם-עת מצה"ל של תורג'מן עורר ביקורת על בחירתו לתפקיד חייל קרבי בסרט "בופור". בזמן השתתפותו בתוכנית הריאליטי "הישרדות", נטען כנגדו וכנגד משתתפים אחרים, כי לא ברור כיצד יכלו לסבול את התנאים הקשים בתוכנית, אך לא יכלו לעמוד בתנאים של שירות צבאי.

חיים אישיים

לאחר שהשתתף כשורד ב"הישרדות VIP" ניהל מערכת יחסים מתוקשרת עם הרקדנית (ועמיתתו לתוכנית) אנה ארונוב, אך השניים נפרדו לאחר כשנתיים. במהלך שנת 2015 היה בזוגיות עם ליאן פישביין, אך השניים נפרדו בינואר 2016.
מתגורר ביישוב גן יבנה.