google/wiki40b huggingface dataset:
גרעין שילה

גרעין שילה היה גרעין התיישבות של תנועת גוש אמונים. חבריו הקימו את היישובים עפרה ושילה והיו הראשונים לחדש את ההתיישבות היהודית מצפון לירושלים אחרי מלחמת ששת הימים.
גרעין שילה החל להתארגן בשנת 1974 ונרשמו אליו 139 חברים, חלקם בעלי משפחות. אנשיו שאפו להקים יישוב יהודי בקרבת שילה הקדומה, ולחדש את ההתיישבות היהודית בהרי בנימין. הם קיימו פגישות עם גורמים מדיניים וביטחוניים, ביניהם ישראל גלילי, לבדיקת אפשרות להקמת היישוב על הר בעל חצור או בכוכב השחר.
בנוסף עשו ניסיונות לעלות לקרקע ללא אישור. ניסיון ראשון לעלייה לקרקע נעשה בשילה והסתיים בפינוי על ידי הצבא. ניסיון שני נעשה במזרעה א-שרקיה ב-10 במרץ 1975 וקיבל את השם "מבצע מנוחה ונחלה". כ-100 מחברי הגרעין התבצרו במערה ששימשה בונקר נשק של הלגיון הירדני והתקינו בפתחה שער ברזל כדי למנוע מהצבא לפנותם. לבסוף, פרצו חיילי צה"ל את השער ופינו את המתנחלים אחד - אחד מן המקום. האירוע תועד בעיתון הארץ ובעיתון מעריב בימים שלאחריו.
במכתב ממזכירות גרעין שילה לחברי הגרעין נכתב, כי אם גרעין אלון מורה, הגרעין השני של גוש אמונים, יעלה לקרקע קודם לעליית הגרעין לשילה, יעלו חברי גרעין שילה להזדהות עם אנשיו ויתמכו בו בפומבי. חברי גרעין שילה אכן השתתפו ב-8 ניסיונותיו של גרעין אלון מורה להתיישב באזור שכם, אך הצליחו להקים יישוב של קבע כחצי שנה לפניו. ב-20 באפריל 1975 נכנסו חברי גרעין שילה למבנים נטושים ב"מחנה עין יברוד" - מחנה צבאי ירדני למרגלות הר בעל חצור שבנייתו נקטעה עם פרוץ מלחמת ששת הימים. ליישוב החדש קראו עפרה, על שמה של עפרה הקדומה שבנחלת שבט בנימין המזוהה עם הכפר הפלסטיני א-טייבה הסמוך.
לידת ישו

לידת ישו מתוארת בכתבי הברית החדשה, ובעיקר בבשורות של מתי ושל לוקאס ובבשורות האפוקריפיות. על פי המסורת הנוצרית תאריך הולדתו של ישו הוא 25 בדצמבר (חג המולד), ושנת הולדתו היא בין 6 ל-4 לפנה"ס.

במקורות

על סמך הכתוב במקורות הנוצריים, התגבשה האמונה הנוצרית בעיבור ללא חטא, ובכך שהבשורה למרים היא תחילת המימוש של ישו בגוף אנושי.

בברית החדשה

בתקופת שלטונו של הורדוס נמסרה נבואה לפיה באותה השנה יוולד בן זכר שיביא לסיום מלכותו. לאור כך כבר באותה השנה הוציא הורדוס צו מוות לכל ילד זכר שנולד בתחומי שלטונו באותו פרק זמן. ישו נולד בדרך ולכן לא נרשם והוא לא נהרג במהלך מסעות ההרג שהוציא לפועל הורדוס.
הבשורה על-פי מתי בפרק א פסוקים 18–23, מספרת את סיפור התעברותה של מרים והחלטתו של יוסף הקדוש להישאר נשוי לה. בהמשך מכיר יוסף בבן הנולד כבנו.
24 וייקץ יוסף משנתו ויעש כאשר צוהו מלאך יהוה ויאסף את-אשתו אל ביתו: 25 ולא ידעה עד כי-ילדה בן (את-בכורה) ויקרא את-שמו ישוע
— מתי א 24-25
 
על פי המסופר בבשורות, התגוררו הוריו של ישו בנצרת. הרומאים ערכו מפקד אוכלוסין, בו נצטווה כל תושב להירשם בעיר הולדתו, ויוסף, שהיה מבית דוד, היה צריך להתייצב למפקד עם אשתו ההרה בבית לחם, עיר דוד. בעודם בדרך כרעה מרים ללדת, ובהיעדר מקום לינה ילדה אותו והשכיבה אותו באבוס.
ויעל גם-יוסף מן-הגליל מעיר נצרת אל-יהודה לעיר דוד הנקראת בית-לחם כי-היה מבית דוד וממשפחתו: 5 להתפקד עם-מרים המארשה לו והיא הרה: 6 ויהי בהיותם שם וימלאו ימיה ללדת: 7 ותלד את-בנה הבכור ותחתלהו ותשכיבהו באבוס כי לא-היה להם מקום במלון
— הבשורה על פי לוקאס, ב, 4-7
 על פי המסורת הנוצרית, כנסיית המולד נבנתה במקום בו נולד ישו.
בפרק ב' קובעת הבשורה על פי מתי את התקופה בה נולד ישו כתקופת שלטונו של הורדוס, 
ויהי בימי הורדוס המלך כאשר נולד ישוע בבית-לחם יהודה
— מתי ב 1
 ומוסיף את סיפורם של שלושת האמגושים שנקרים בדרך ומחליטים לתת להוריו מתנות לרגל הולדתו וזאת לאחר ש
ראינו את-כוכבו במזרח ונבא להשתחות לו
— מתי ב 2
הבשורה על-פי לוקאס משלבת את סיפור לידתו של ישו עם זו של יוחנן המטביל, ומספרת על הביקור שערכה מרים אצל בת-דודתה אלישבע, אמו של יוחנן, ומוסיפה את סגידת הרועים (פרק ב, 8-20). בהמשך מספר לוקאס על טקס ברית המילה של ישו "ויהי במלאת לנער שמנה ימים וימול ויקרא שמו ישוע כשם אשר קרא-לו המלאך בטרם הרה בבטן", ובהמשך על עלייה לירושלים לפדיון הבן ולהקרבת קורבן כנהוג לגבי בן בכור (ספר שמות יג,יא-טו).

תוספות על פי הפרוטואוונגליון של יעקב

הפרוטואוונגליון על-פי יעקב מוסיף את תולדות מרים, אם ישו, ואת סיפור נישואיה ליוסף. לפי מקור זה, מלאך התגלה למרים בת ה-16 ובישר לה על הריונה הצפוי ולידת ישו. מרים חזרה מביקורה אצל אלישבע כשהריונה מובחן, והכוהן הגדול העמיד אותה ואת יוסף במבחן המים המאררים ממנו היא יצאה זכאית. בעת שהיו יוסף ומרים בדרכם לבית לחם אחזו צירי לידה את מרים, ויוסף הכניס אותה למערה (שענן כיסה את פתחה מיד אחרי שנכנסו אליה) וקרא למיילדת עבריה. עם לידתו של ישו פרץ אור מהמערה ובישר על לידתו. אישה בשם שלומית סירבה להאמין בלידת בתולין ובדקה את מרים על ידי החדרת אצבע ונוכחה לדעת כי אכן מרים נותרה בתולה.
Merry Christmas II You

רקע והפקה

הקלטות האלבום החלו באפריל כשקארי הייתה בהיריון. היא הייתה שותפה להפקת שירי האלבום ועבדה עם מפיקים אחרים ביניהם בריאן מייקל קוקס, ג'רמיין דופרי, רנדי ג'קסון וכולי. באלבום מתארחת אמה של קארי; פטרישה בשיר "O Come, All Ye Faithful" / "Hallelujah Chorus".
האלבום מורכב משירים מקוריים לצד גרסאות כיסוי לשירי חג מולד ידועים. מבחינה מוזיקלית האלבום משלב מוזיקת R&B, מוזיקת נשמה והאוס.

ביקורת והצלחה

האלבום קיבל ביקורות מעורבות ממבקרי המוזיקה שהחמיאו על התחושה המרגיעה שמעביר האלבום לצד תוססות ועכשוויות אך מצד שני חלק מהמבקרים הרגישו שהוא צפוי ושיש בו הפקת יתר. האלבום הגיע למקום הרביעי במצעד האלבומים האמריקאי ולמקום הראשון במצעד אלבומי ה-R&B וההיפ-הופ ובמצעד אלבומי חגים. מאוחר יותר האלבום הגיע למעמד זהב במדינה עם מכירות של 500 אלף עותקים.
עם זאת בשאר העולם האלבום לא זכה להצלחה כאשר לא הצליח להיכנס ל-20 העליונים של אף מדינה אחרת מלבד דרום קוריאה שם הגיע למקום ה-3 במצעד סוף השנה.

סינגלים

מתוך האלבום יצאו 4 סינגלים: "Oh Santa!", שיר מקורי אשר יצא ב-1 באוקטובר 2010 והגיע למקום הראשון במצעד שירי המבוגרים האמריקאי בשבוע השני שלו ובכך שבר שיא כשאר עשה את הקפיצה הגדולה ביותר למקום הראשון במצעד ובנוסף גם השיר עם העלייה המהירה ביותר למקום הראשון בהיסטוריית המצעד.
הסינגל השני היה "Auld Lang Syne (The New Year's Anthem)" אשר יצא ב-14 בדצמבר של אותה שנה הוא גם שיר מקורי מתוך האלבום, "When Christmas Comes" הסינגל השלישי מהאלבום אשר היה שיר מקורי נוסף שיצא בחג המולד שבשנה שלאחר מכן והוא דואט עם הזמר ג'ון לג'נד. מתוך האלבום יצא גם הסינגל השיווקי "Christmas Time Is in the Air Again"; שיר מקורי נוסף שיצא בחג המולד של 2012.

קידום

על מנת לקדם את האלבום הופיע בתוכנית האירוח של אלן דג'נרס ובתוכנית "Lopez Tonight" ואף בתוכנית ספיישל מיוחדת בשם "Mariah Carey: Merry Christmas to You".
לאופולד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה

חייו

לאופולד, בנם של מריה תרזה ופרנץ הראשון, היה בשנים 1765–1790 ארכידוכס של אוסטריה והדוכס הגדול של טוסקנה. לאחר מות הקיסר פרנץ הראשון שימשה אימו של לאופולד כעוצרת ולאחר מותה ב-1780 עלה לשלטון בנהּ יוזף השני שסיבך את אוסטריה במלחמה עם האימפריה העות'מאנית ובמלחמות בחבל הבלקן וגרר מרידות בהונגריה ובארצות השפלה. לאחר מותו עלה לשלטון לאופולד אחיו, שהיה אהוד ממנו. לאופולד סיים את המלחמה עם העות'מאנים הרגיע את המרד בהונגריה והסדיר הסכם שלום עם פרוסיה.
בזמן שלטונו של לאופולד השני התרחשה המהפכה הצרפתית. לאופולד התנגד למהפכה על אף שהיה סימפתי לנאורות משום שאחותו, מארי אנטואנט מלכת צרפת הייתה בסכנת חיים. ולכן ארגן הצהרה בין אוסטריה פרוסיה וסקסוניה, שנועדה לפקוח עין על המתרחש בצרפת. הצהרה זו למעשה נועדה לחזק את ידי גיסו של לאופולד, לואי השישה עשר. אולם על אף שלאופולד ניסה ככל האפשר להימנע ממלחמה בצרפת הוא נכשל, וכחודש לאחר מותו הכריזו הצרפתים מלחמה על בנו חסר הניסיון פרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
לואי ז'ורדאן

שנותיו הראשונות

לואי ז'ורדאן נולד בשם לואי ז'אנדר (Louis Gendre) במרסיי, צרפת, בנם של איבון (שמה לפני הנישואים היה ז'ורדאן) ושל אנרי ז'אנדר (Gendre), בעל בית מלון.

הוא למד בצרפת, טורקיה ובריטניה, והתלמד כשחקן ב- École Dramatique, הופעת הבכורה שלו בסרט הייתה ב-1939.
אחרי הכיבוש הגרמני של צרפת במלחמת העולם השנייה, הוא המשיך לשחק בסרטים אבל לאחר שסירב להשתתף בסרטי התעמולה הנאצים, הוא הצטרף לתנועת ההתנגדות הצרפתית; אביו נעצר בידי הגסטאפו.

אחרי שבעלות הברית שחררו את צרפת ב-1944, נשא ז'ורדאן את ברת' פרדריק לאשה (Berthe Frederique), ממנה נולד לו בן.

קריירה קולנועית

ב-1947 נענה ז'ורדאן להצעה להופיע בסרטו של אלפרד היצ'קוק "משפט פאראדין", בכיכובו של גרגורי פק. בהוליווד הוא התיידד עם מספר כוכבים ונהג לשחק עמם קרוקט.
לאחר שכיכב במספר סרטים אמריקאים, הידוע שבהם הדרמה הרומנטית שלוש מטבעות במזרקה (1954), הוא הופיע לראשונה בברודוויי בגלמו את התפקיד הראשי בדרמה The Immoralist של בילי רוז. הוא שב לברודוויי למשך זמן קצר ב-1955 ובאותה שנה הופיע לראשונה בטלוויזיה בארצות הברית כמפקח בומון (The Immoralist) בסדרה Paris Precinct. ב-1960 שיחק בסרט קאן-קאן לצידה של שירלי מקלין.
בשנים שלאחר מכן, ז'ורדאן הופיע גם בטלוויזיה, למשל בסרט הרוזן דרקולה (1977) של ה-BBC ובפרק Murder Under Glass בסדרה קולומבו. אחרי כן הוא גילם את אנטון ארקיין (Anton Arcane) בסרט "היצור מן הביצה" בשנת 1982 ובסרט ההמשך "שובו של היצור מן הביצה" בשנת 1989.
במהלך שנות השבעים הוא דיבב אלבומים על פי ספרי מסיפורי המלך בבר אותם הפיצה חברת Caedmon Audio.
בשנת 1983 הוא לוהק לתפקיד קאמאל קאהן, האיש הרע בסרט אוקטופוסי מסדרת סרטי ג'יימס בונד. ב-1984, הוא שיחק בתפקיד פייר דה קוברטן בסדרת הטלוויזיה The First Olympics: Athens 1896 שעסקה באולימפיאדת אתונה (1896).
ביולי 2010 זכה לעיטור לגיון הכבוד. הוא לווה לטקס שבצרפת על ידי ידידיו סידני פואטיה וקירק דגלאס

חייו האישיים

בנו היחיד של ז'ורדאן, לואיס הנרי ז'ורדאן, מת בעקבות לקיחת מנת יתר של סמים בשנת 1981 ונקבר ב-Westwood Village Memorial Park Cemetery בלוס אנג'לס, קליפורניה. לז'ורדאן יש שני כוכבים בשדרת הכוכבים של הוליווד, שנמצאים בשדרת הוליווד  6153 ו-6445.
הוא פרש ממשחק וחי לאחר מכן עם אשתו ברת' פרדריק קויק ז'ורדאן באזור לוס אנג'לס. נפטר בפברואר 2015 בביתו בבברלי הילס שבלוס אנג'לס.
אקספלורר 1

רקע

ב־1952 הכריזה המועצה הבינלאומית של איגודים מדעיים על התקופה שבין 1 ביולי 1957 לבין 31 בדצמבר 1958 כ"שנה הגאופיזית הבינלאומית" (שג"ב) ובאוקטובר 1954 קראה לשיגור לחלל של לוויינים מלאכותיים במהלך השג"ב לצורך מיפוי של כדור הארץ.
ביולי 1955 הודיע הממשל האמריקאי על כוונתו לשגר לוויין לחלל כחלק מתרומתה של ארצות הברית לשג"ב.
ברית־המועצות הודיעה גם היא באותה שנה על כוונתה לשגר לוויין.
בין התוכניות ששקל הממשל האמריקאי היו ההצעה של הסוכנות הצבאית לטילים בליסטיים להשתמש בגרסה ארבע־שלבית של טיל הרדסטון לשיגור הלוויין, הצעת חיל האוויר להשתמש בטיל הבליסטי הבין־יבשתי "אטלס" שהיה עדיין בפיתוח, והצעת מעבדת המחקר הימי לשימוש בגרסה תלת־שלבית משופרת של טיל־המחקר "ויקינג", שתיקרא ונגארד. לבסוף, בעיקר עקב החלטתה של ארצות הברית להשתמש בפיתוח לא־צבאי למטרה זו, ההצעה שנתקבלה הייתה ההצעה של מעבדת המחקר הימית ואנשי הצוות של פרויקט ונגארד החלו לעבוד במרץ על פיתוחו של הלוויין שהיה אמור להיות הלוויין הראשון שישוגר לחלל.
שיגורו של הלוויין הרוסי "ספוטניק 1" לחלל על ידי ברית־המועצות לפני שיגורו של לוויין אמריקאי גרם לשינוי התוכניות האמריקאיות, ולאחר שניסוי, שהוקדם, לשיגור הוונגארד נכשל, "הוצאה מהארון" התוכנית של סוכנות הטילים הצבאית ואקספלורר 1 שוגר בהצלחה לחלל.
האמפרי פרימט

ביוגרפיה

פרימט נולד בלונדון, אנגליה, ממלכת בריטניה הגדולה כבן שני לאליזבת ולכומר ויליאם פרימט (William Primatt;‏ 1702-1770), רקטור ווסט וולטון . הוא הוטבל ב-24 באפריל 1735. פרימט למד בקלר קולג'  שבאוניברסיטת קיימברידג'. בשנת 1757, השלים לימודי BA. בשנת 1764, השלים לימודי MA וב-3 בספטמבר 1773, קיבל הסמכה של דוקטור לתאולוגיה מטעם קולג' מרישל  שבאברדין. 
בין השנים 1774-1766 שימש כויקאר בשני כפרים במחוז סאפוק ובמחוז נורפוק. בשנת 1771 היה הרקטור של ברמפטון  שבנורפוק. ב-2 בנובמבר 1769 הוא התחתן בלונדון עם שרה גליפר (Sarah Gullifer). הוא התגורר בקינגסטון שעל התמזה . כשאביו נפטר בשנת 1770, הוא ירש חצי מנכסיו, והחצי השני עבר לאחיו הגדול ויליאם.
הרפתקאותיו של פו הדב

עלילת הסרט

ב"פו הדב ועץ הדבש" פו, שתאוותו לדבש אינה יודעת גבול, מנסה להגיע לכוורת דבש עם בלון כחול אבל הדבורים רודפות אחריו והוא ניצל מהן בזכות ידידו כריסטופר רובין. אחר כך הוא הולך לביתו של ארנב, שם הוא אוכל כמות גדולה של דבש, נתקע בפתח המאורה, ורק לאחר שלושה שבועות מרזה ונחלץ משם.
ב"פו הדב והיום הסוער" אנו פוגשים את חזרזיר. חזרזיר ופו עפים לתוך ביתו של ינשוף, שלאחר מכן נהרס לחלוטין. בלילה פו פוגש את טיגר, שמסביר לו שדבש, ובעיקר דבש גנוב, אהוב על יצורים הנקראים "פילנפילים" (פרפילים בגרסת הדיבוב) ו"תועלים" (שועלדונים בגרסת הדיבוב). כשפו ישן במיטתו, הוא חולם על פילנפילים ותועלים, ומתעורר כאשר כל ביתו מוצף. הוא מצליח להינצל מהשיטפון ואף להציל את חזרזיר, וכאשר השיטפון נגמר, כריסטופר רובין עושה מסיבה לכבוד פו, שהציל את חזרזיר, וחזרזיר, שנתן את ביתו לינשוף.
ב"פו הדב וטיגר גם", לארנב נמאס מהניתורים של טיגר, והוא מחליט לעשות מעשה: לאבד את טיגר בערפל. הדבר לא מצליח. ימים רבים לאחר מכן, בחורף, טיגר נתקע על עץ, ומרוב מצוקה ופחד אומר שלא ינתר שוב לעולם, ולאחר מכן מפר את הבטחתו ומגורש מן היער בבושת פנים, למרבה שמחתו של ארנב, ולמרבה צערם של שאר חבריו (ובמיוחד רו). כדי לנחם את טיגר כולם מקפצים בשלג.
בסוף הסרט, כאשר כריסטופר רובין הולך ללמוד בבית ספר, הוא ופו מדברים על העתיד.
מרמלדה (להקה)

מרמלדה (באנגלית: Marmalade) הייתה להקת רוק בריטית מסקוטלנד שהחלה פעילותה באמצע שנות ה-60.
הלהקה נוסדה ב-1963 בשם "דין פורד והגיילורדס" וניגנה לרוב מוזיקת נשמה אמריקאית בסגנון מוטאון. ארבעה שירי נשמה שהקליטה הלהקה, לא נכנסו למצעד. בשנת 1967 שינו את שמם למרמלדה וחתמו על חוזה בחברת CBS. בלהקה בלטו בעיקר דין פורד הסולן וג'וניור קמבל, שהיה הגיטריסט המוביל. ארבעת השירים הראשונים שהקליטו בתקופה זו אף הם לא נכנסו למצעד. את פריצת הדרך השיגה הלהקה עם להיט אמריקאי של להקת שורשי העשב Lovin’ things שהצליח יותר מהמקור והגיע למקום השישי במצעד הבריטי. לאחר להיט נוסף שהצליח פחות, הקליטו מרמלדה את הלהיט Ob-La-Di, Ob-La-Da של הביטלס, גברו על ביצועים אחרים שהוקלטו במקביל וכבשו את פסגת המצעד הבריטי. הלהיט הבא שלהם הגיע לעשרת הגדולים, אולם זה שאחריו לא נכנס למצעד וכך גם האלבום שלהם.
בנובמבר 1969 חתמו מרמלדה על חוזה הקלטה עם חברת Decca והקליטו את הבלדה Reflections of my life שהגיעה למקום השלישי, כמו גם להיטם הבא Rainbow. ג'וניור קמבל עזב והוחלף על ידי יו ניקולסון מלהקת The Poets הסקוטית. עד אמצע 1972 הגיעו שני להיטים נוספים של מרמלדה שכתב ניקולסון אל עשרת הגדולים אך לאחר מכן עזב גם הוא. החילופים הרבים השפיעו על הלהקה והלהיטים שהקליטו בשנים הבאות לא נכנסו למצעד, למעט יוצא דופן אחד Falling apart at the seams שהגיע למקום התשיעי. 
מרמלדה המשיכה להופיע גם בשנות ה-80.
וטובו

היסטוריה

בתקופת הברונזה המאוחרת, במהלך המאה ה-12 לפנה"ס התיישבו באזור שבטים תראקים. באזור גם נתגלו ממצאים ארכאולוגיים מהמאה ה-5 לפנה"ס, המעידים על התיישבות מאורגנת בעידן הממלכה התראקית. צפונית מזרחית לעיירה נשתמרו שרידי מצודה ביזאנטית. כ-5 קילומטרים מווטובו מצוי אתר המורשת העולמית כנסיות איבאנובו ובסביבת העיירה ממצאים נוספים מתקופת האימפריה הבולגרית השנייה. לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) הוכלל האזור בשטח נסיכות בולגריה, מתוקף סיכומי קונגרס ברלין. במהלך מלחמת הבלקן השנייה הצטרפו בני מיעוטים רבים מהעיירה למיליציית מתנדבים בולגרית שלחמה בחזית הסרבית.

כלכלה

בעיירה תחנת רכבת אחת. וטובו ממוקמת בסמיכות לכביש המהיר רוסה – וארנה המקשר את העיירה גם לעיר ראזגרד. וטובו היא מרכז תעשייה זעירה בתחום מוצרי זכוכית, פורצלן וקדרות, המיוצאים לאוסטריה, איטליה וגרמניה.

דמוגרפיה

אוכלוסיית העיירה מצויה במגמת קיטון מתונה (ילודה לעומת תמותה) ובין 2004 ל-2009 ירד מספר התושבים ב-6.76%. אוכלוסיית וטובו מורכבת מאחוז גבוה של קבוצות מיעוטים ובכלל זה טורקים, צוענים וצאצאי הטטרים של קרים, זאת בנוסף לבולגרים המהווים כמחצית מכמותה.
איריס יוטבת

איריס יוטבת (נולדה ב-26 באוגוסט 1949) היא יועצת לענייני זוגיות, מיניות, לידה ואמהות. הייתה אמנית. הופיעה בסרט הקולנוע הישראלי "הוא הלך בשדות" כבת זוגו של גיבור הסרט, שאותו גילם אסי דיין, הייתה בלהקה צבאית וכתבה והלחינה פזמונים.

ביוגרפיה

איריס יוטבת נולדה בהרצליה בשנת 1949, בת למשה יוטבת, ממפקדי צה"ל במלחמת העצמאות ובמלחמת ששת הימים. דודתה, אחות אביה, היא השחקנית לשעבר של התיאטרון הקאמרי, בתיה לנצט.
בשנת 1967, כשהייתה בת 18, הופיעה בתפקיד הנשי הראשי בסרט "הוא הלך בשדות".  במאי הסרט, יוסף מילוא, בחר בה כשהשתתפה במבחנים ללהקות צבאיות. הסרט, המתרחש בשנת 1946 על רקע מאבק היישוב בערבים מצד אחד ובבריטים מצד שני, מספר על אהבתו של אורי  הצבר יליד קיבוץ, הפלמ"חניק, למיקה, נערה עולה חדשה מפולין, פליטה חסרת כל, שבאה "משם" (השואה, שאינה נזכרת בסרט במפורש), עד למותו של אורי בשדה הקרב.
הסרט זכה להצלחה קופתית רבה והיה נקודת זינוק בקריירה הקולנועית של אסי דיין. איריס יוטבת לא שבה יותר לשחק בסרטי קולנוע ישראלים. (למעט תפקידון במחזמר אמריקאי שהייתה שותפה לחיבורו. )
שירתה בצה"ל בלהקת פיקוד המרכז. בלהקה הכירה את המוזיקאי קובי רכט שהפך לבעלה. בסוף שנת 1972 נסעה עם בעלה לאירופה וביחד עם קובי אשרת הקימו הרכב מוזיקלי בשם "וירגו". כששבו לארץ כתבו בני הזוג ב-1977 מחזמר דיסקו עתידני. ביוזמת מנחם גולן תורגם המחזמר לאנגלית, עובד לקולנוע, והופק בשנת 1980 כסרט אמריקאי בשם "התפוח" (The Apple).
לאחר לידת בנה הבכור התגרשה ועבדה כעיתונאית בירחונים שונים וכתבה שירים ותסריטים לתוכניות טלוויזיה. באמצע שנות השמונים נישאה בשנית, לפסיכולוג ד"ר יעקב טלמון, נסעה עם בעלה ללוס אנג'לס, שם למדה כתיבת תסריטים. לאחר כשנתיים עבר הזוג להתגורר בעיר ברקלי באזור מפרץ סן פרנסיסקו, ושם עזבה את עיסוקיה האמנותיים ועברה הכשרה בייעוץ בנושאי זוגיות, נשיות ולידה, המתבססים על שיטת הטנטרה. בתקופה זו ילדה בן ובת. 
בשנת 1991 שבה לישראל והקימה בתל אביב את "דרך אם", מרכז לייעוץ בענייני הריון והכנה ללידה. היא הדריכה נשים ללידה טבעית, שהיא לידה ללא התערבות רפואית. לאחר שהתגרשה מבעלה השני העבירה את המרכז לפרדס חנה. 
בשנת 2003 הפכה "דרך אם" לרשת סניפים שנקראה "דיאדה", מונח שמשמעותו שני פריטים שונים אשר קיימת אינטראקציה ביניהם, כגון הורה וילד. במרוצת הזמן התנתקה מרשת דיאדה ועברה לעסוק בייעוץ פרטי בביתה בקיסריה. 
איריס יוטבת פרסמה שני ספרים. בשנת 2008 את הספר "סוד אישה – חשיבה חיובית נשית להצלחה" ובשנת 2012 את הספר "איש השוקולד, אשת הוונילה – תענוגות האהבה והמין למען אריכות ימים".
דוד גוטרמן

קורות חייו

נולד לרבי שמעון שלמה גוטרמן מסאווראן ונישא לבתו של רבי מנחם נחום מטשרנוביל-לויעב ובשנית לבתו של רבי שמעון שלמה מבנדר.
לאחר פטירת אחיו רבי ברוך, מילא את מקומו בסאווראן. לצד אחיו רבי משה ורבי ברוך שכיהנו בטיטשלניק ובסטנביץ.] נפטר בז' בחשון תרע"ג.
אלסנדרו פוליאטי

חייו

דבר אינו ידוע על מוצאו של פוליאטי ועל ילדותו ונעוריו. טוסקנה ובוהמיה 
הועלו כהשערות למקום הולדתו. את השכלתו המוזיקלית רכש אולי ברומא או בולוניה. לקראת שנות ה-60 של המאה ה-17 התיישב פוליאטי ישיבת קבע בווינה: בראשית 1661 התמנה לנגן עוגב וממונה על המוזיקה בכנסייה הישועית "תשע מקהלות המלאכים" (Zu den neun Chören der Engel) וב-1 ביולי 1661 התמנה לנגן העוגב של הכנסייה בחצר לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (משרה שמילא בעבר יוהאן יאקוב פרוברגר).
חוקי כישוף בבריטניה

באנגליה, סקוטלנד, ויילס ואירלנד נחקקו ברצף מספר חוקים לגבי כישוף, אשר גם הגדירו עונשים על עיסוק בכישוף, ומאוחר יותר, על העמדת פנים כעוסק בכישוף, או טענה לגבי צד שלישי שהוא עוסק בכישוף.

חוק הכישוף של 1542

במאות ה-16 וה-17, מתחים דתיים היו בשיאם, ובמסגרת מלחמות הדת גם העלו על הכתב איסורים ועונשים חמורים על כישוף. הנרי השמיני, מחוק משנת 1542, היה הראשון שהגדיר כישוף כפשע מדיני (לעומת פשע דתי), וקבע על עיסוק בכישוף עונש מוות, והחרמת כל רכוש המורשעים. 
החוק גם ביטל זכות שהייתה ידועה כ"הטבת הכמורה", שלפיה כמרים יכלו למגר את עונשם של מורשעים בכישוף אשר מסוגלים לקרוא קטע מן התנ"ך. בנו של הנרי, אדוארד השישי, ביטל את החוק הזה ב-1547.

חוק הכישוף של 1563

החוק נגד העלאה באוב, קסמים וכישופים (An Act Against Conjurations, Enchantments and Witchcrafts) נחקק בתחילת שלטונה של אליזבת הראשונה. חוק זה היה במובנים מסוימים רחום יותר כלפי מורשעים בכישוף מקודמו, והטיל עונש מוות רק במקרים שנגרם נזק; על עבירות פחותות נגזרו עונשי מאסר בבית הכלא. גם חוק זה ספציפית ביטל את "הטבת הכמורה".

חוק הכישוף הסקוטי של 1563

על פי החוק הסקוטי משנת 1563, גם העיסוק בכישוף וגם התייעצות עם מי שעוסק בכישוף הם שניהם פשעים שעונשם מוות. חוק זה נשאר בתוקף עד 1735, כשהוא בוטל על ידי בית הלורדים בעקבות חוק הכישוף של 1735.

חוק הכישוף של 1604

ב-1604, שנה לאחר עלייתו של ג'יימס לכס מלכות אנגליה, הורחב החוק האליזבתני וגזר מוות על כל עוסק בכישוף, עם או בלי הוכחת נזק. כישוף תחת חוק זה כלל כל הידברות עם רוחות או חיות לוויה. צייד המכשפות מתיו הופקינס הסתמך על חוק זה בפעילותו.
המשמעות של החוקים של אליזבת וג'יימס הייתה הסרת תחום הכישוף מאחריותה של הכנסייה והכנסתה לחוק הפלילי תחת ריבונותם של בתי משפט ממלכתיים של המשפט המקובל. על פניו, זה הבטיח למואשמים הליכים נאותים, ושריפה על המוקד הוצא מן החוק, למעט במקרים של הרשעה בכישוף וכן ב"בגידה קטנה", שעל פי המשפט המקובל כוללת כל בגידה באדם בעל סמכות גבוהה יותר מהבוגד. רוב המורשעים נתלו. כל מכשפה אשר הורשעה בעבירת כישוף מינורית (עבירה שעונשה שנת מאסר), והואשמה פעם שנייה - דינה מוות.

חוק הכישוף הסקוטי של 1649

במהלך שנות ה-1640, האספה הכללית של הכנסייה של סקוטלנד וועדת הקירק שידלו למען אכיפת והרחבת חוק הכישוף משנת 1563, אשר היה בסיס למשפטי המכשפות שהתנהלו באותן שנים. ב-1649 המשטר הפרסבטריאני ששלט בסקוטלנד באותה תקופה חוקק סדרה חוקים שנועדו לאכוף ציות דתי, והפכו לעבירות מעשי חילול השם, עבודת אלילים ועל הכאת או קללת הורים. בכלל אלה, היה גם חוק חדש נגד כישוף שאישרר את החוק הקיים מ-1563 והרחיב אותו לכלול את מי שנועץ עם "השדים ואת רוחות מלווים", עליהם ייגזר עונש מוות.

חוק הכישוף של 1735

חוק הכישוף של 1735 סימן היפוך עמדות מוחלט. עונשים על עיסוק בכשפים, כפי שנתפש באופן מסורתי, ובתקופה זו התחיל להיחשב על ידי רבים מבעלי ההשפעה כפשע בלתי אפשרי, הוחלפו על ידי עונשים על העמדת פנים בעיסוק בכישוף. אדם שטען שיש בידו הכוח לזמן רוחות, או לנבא את העתיד, או להטיל לחשים, דינו היה להיענש כנווד או כרמאי, ועונשו קנס או מאסר. החוק הוחל על כל בריטניה, ובזאת ביטל גם את החוק הסקוטי משנת 1563 והחוק האנגלי מ-1604.
החוק מ-1735 נותר בתוקף בבריטניה עד אמצע המאה ה-20, ועדיין היו נשים שנשפטו והורשעו בעטיו בשנות ה-1940, ביניהן הלן דנקן. הוא בוטל לבסוף עם חקיקת חוק המדיומים המזויפים של 1951.
חוק המדיומים בוטל ב-26 במאי 2008 במסגרת תקנות להגנת הצרכן שהוחלו בעקבות הנחיות של האיחוד האירופי שיטות סחר ושיווק לא הוגנים.
סטייסי מרטין

רקע

סטייסי מרטין נולדה ב-1 בינואר 1991 ובילתה את ילדותה המוקדמת בפריז אך עברה ליפן כשהייתה בת שבע, שם חיה עם אביה עד שהייתה בת שלוש-עשרה. לאחר מכן, חזרה לצרפת. לאחר סיום לימודיה, היא עברה ללונדון, בעקבות חלומה להפוך לשחקנית, והחלה לדגמן כדי לפרנס את עצמה. כמו כן, גם השתמשה בכסף שהרוויחה כדי לממן שיעורי משחק פרטיים ובנוסף גם למדה את טכניקת מייזנר (Meisner technique) למשחק ב-"מקדש השחקנים (Actors’ Temple).

קריירה

ב-2013, מרטין כיכבה כג'ו הצעירה בין גילאי 15–31, בסרטו הדרמטי של לארס פון טרייר, נימפומנית. לצורך תפקיד זה בסרט, שכלל סצינות סקס אמיתיות ובחלק מהמקרים אף פורנוגרפיה, נעזרה מרטין ב-"כפילת פורנו" ואף עשתה שימוש בפרוטזה של וגינה. עבור התפקיד הייתה מועמדת לפרס בודיל, הדני, לשחקנית הראשית הטובה ביותר.
ביוני 2014, הוכרז שמרטין תשחק את תפקיד פיי בסרטו הבא של בן וויטלי, גורד שחקים (High Rise). תפקידה הבא הוא בסרט הפנטזיה של מטאו גרונה (Matteo Garrone), אגדת האגדות (Tale of Tales), המבוסס על הספר פנטמרונה (Pentamerone) של גיאמבטיסטה בסילה (Giambattista Basile), שבו משחקת מרטין את תפקיד דורה הצעירה.
בשנת 2017 שיחקה בסרט הדרמה "יוצא מן הכלל" של הבמאי מישל הזנוויציוס, לצד ברניס בז'ו ולואי גארל, וכן בסרטים: "רוזי" ו-"התמונה האחרונה".

חיים אישיים

מחודש מרץ 2014, חיה מרטין בלונדון עם חברה, המוזיקאי, דניאל בלומברג מהלהקות "יאק" (Yuck) וקייז'ן דאנס פרטי (Cajun Dance Party).
רועי קהת

קריירה

בנעוריו הצטרף קהת למחלקת הנוער של מכבי תל אביב. בעונת 2010/2011 זכה עם קבוצת הנוער בדאבל וסיים כמלך שערי הליגה (18 שערים) בצוותא עם מואנס דאבור. ב-15 בפברואר 2011 ערך קהת את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 0–1 להפועל חיפה. ב-15 בספטמבר 2011 כבש את שער הבכורה שלו, בהפסד 1–5 לבשיקטש במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית. שלושה ימים לאחר מכן כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 2–0 על בני סכנין. באוגוסט 2012 הושאל קהת להפועל באר שבע, במדיה שיחק עונה אחת וכבש שני שערים בכל המסגרות.
בקיץ 2013 שוחרר ממכבי תל אביב וחתם במכבי יבנה מהליגה הלאומית. לאחר חצי עונה ביבנה חזר קהת לליגת העל כאשר חתם בקבוצת עירוני קריית שמונה. את הופעת הבכורה שלו במועדון ערך ב-13 בינואר 2014 מול קבוצת נעוריו, מכבי תל אביב. עד תום העונה כבש קהת שישה שערי ליגה ב-19 הופעות, והוסיף שער אחד בגביע המדינה, בו זכה בתום העונה עם קריית שמונה, לראשונה בתולדות המועדון.
ב-2 ביוני 2015 חתם קהת לארבע שנים באוסטריה וינה מהבונדסליגה האוסטרית. ב-26 ביולי 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשנכנס בדקה ה-76 בניצחון 2–0 על וולפסברג, במשחק הליגה הראשון לעונת 2015/2016. קהת ערך 28 הופעות ליגה בעונה זו, וב-29 בנובמבר 2015 כבש את שערו היחיד בניצחון 4–2 על ריד, בנוסף לצמד שערים שכבש בגביע האוסטרי.
קהת שותף במשחק ליגה נוסף בתחילת עונת 2016/2017, אך באוגוסט 2016 חזר לישראל וחתם במכבי חיפה. ב-16 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה במדי הקבוצה במשחק גביע הטוטו מול הפועל חיפה. את שער הבכורה שלו במכבי חיפה כבש קהת ב-26 בספטמבר 2016, במשחק מול מכבי פתח תקווה, ובסך הכל שיחק שלוש שנים במועדון.
ב-21 ביוני 2019 חתם קהת לשנתיים במכבי נתניה. ב-27 ביולי 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, במשחק מול הפועל חיפה במסגרת משחקי גביע הטוטו. ב-31 באוגוסט 2019 כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בהופעת הבכורה שלו בליגה, בניצחון 3–0 על סקציה נס ציונה במסגרת המחזור השני של עונת 2019/2020.

נבחרת ישראל

קהת שיחק בכל נבחרות הנערים של ישראל, ולזכותו 15 הופעות ושער אחד במדי נבחרת הנוער. ב-19 באוקטובר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הצעירה, במשחק ידידות נגד אוקראינה, ובסך הכל ערך 12 הופעות במדי הנבחרת הצעירה, בהן כבש שני שערים.
במרץ 2015 זומן לראשונה לסגל נבחרת ישראל הבוגרת, על ידי המאמן אלי גוטמן, וב-12 ביוני 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו, כשנכנס כמחליף בהפסד 1–3 לבוסניה במסגרת מוקדמות יורו 2016.

חיים אישיים

אביו, אורן קהת, היה כדורגלן מכבי שעריים בעת שזו שיחקה בליגה הבכירה בשנות ה-80.
קהת מתגורר בעתלית, והוא בעל תואר ראשון בהיסטוריה של המזרח התיכון מאוניברסיטת חיפה. במאי 2015 נישא לרקדנית גיל עדן.