המכבי הצעיר

הקמת התנועה

תהלכי הקמת התנועה עברו גלגולים רבים שהתחילו בשנת 1918 בדמשק שם התקיים הסניף הראשון של התנועה ופעל באופן עצמאי בלי תלות חיצונית. ובסיום מלחמת העולם הראשונה לאחר שנים של הקפא בפעולתם של סניפי תנועות הספורט של מכבי ברחבי ארץ ישראל (הקפא שנבע בין היתר בשל העובדה כי רבים מחברי התנועה הצטרפו לגדוד העברי הארץ ישראלי של הצבא הבריטי) והתבגרתם של חברי התנועה ודילול כמות החברים. הוחלט מרכז התנועה כי עליו לגייס חברים חדשים וצעירים שירעננו את השורות ולהחיות את הפעולה בסניפים, הוחלט ב-1919 להקים מסגרות לילדים ונוער לצד הסניפים הספורטיבים ביישובים השונים מסגרת הנקראת המכבי הצעיר, עתודה מכבית שבו בימים תחליף ויתפסו את מקומם של המבוגרים שיעזבו את הסניפים. 
אך עם זאת הנהגת התנועה לא הגדירה את המכבי הצעיר כתנועת נוער ולא נקבעו סידרי העבודה בין הגופים השונים של התנועה היו ניסיונות רבים לשינוים בתקנון התנועה וקיבוע מעמדה של המכבי הצעיר כתנועת נוער אך ניסיונות אלו כשלו בעיקר בשל העובדה כי רבים מראשי מכבי ראו בעובדה שיש תחליף ראוי בשם הצופים שהוקמה בחלקה על ידי ראשי התנועה ובראשה עמד צבי נשרי שהיה חלק מראשי מכבי באותם ימים. לאחר מכן נעשו ניסיונות מקומים להקמת התנועה בעיקר על ידי יוסף יקותיאלי כמו שנעשה בדמשק,  יקותיאלי הצליח להקים סניף בירושלים אחר התנגדותם והחויבותם לפעילות תנועת הצופים של ראשי מכבי החשילו את התהליך לעתקת ההצלחה למקומות נוספים. בסוף שנות העשרים של המאה העשרים עלה לארץ בצראוי ממקימי ממכבי מכבי צעיר דמשק והתחיל ללמד תחכמוני בירושלים והחליט להקים ולהמשיך את פעליותיו דרך בית הספר וכך קיים את חזונו של יקותיאלי, בצראוי הקים את הסניף בירושלים בהתבססות על פעילות בית הספר שכן תלמידי בית הספר ומוריו לקחו בתנועה חלק פעיל לאחר שעות הלימודים.
ההצלחה המקומית הגיעו לאוזני ראשי מכבי בארץ ישראל אך עדין לא הביאה לפעול להקמת התנועה.
בשנת 1929 בצ'כיה בוועידת "המכבי העולמי", שבה הוחלט להקים את סניפי המכבי הצעיר בצמוד לאגודת הספורט. אך גם החלטה זו לא בוצע באופן מעשי שכן עדין לא ראו צורך בארץ לקרוא תיגר על הצופים שהיא מקיימת פעילות פעילויות ספורט שתנועה מעבירה לה ועובדת איתה בשיתוף פעולה.
בשנת 1931 הקימו  ראשי סניף מכבי תל אביב קבוצות נוער שבה העבירו פעילות עיונית ופיזית וזו הצטרפה לפעילות הסניף הירושלמי של בצראוי.
בשנת 1933 נשיאת מכבי בארץ ישראל ביקשה להפגש עם ראשי מכבי צעיר בירושלים ותל אביב כדי לחכות אותם וליישמם ברחבי הארץ ושם נקבע החלוקה לפי שכבות גיל את התלבושת והתוכן החינוכי והספורטיבי לאחר מהלך זה הביא לצמחיתה של התנועה החדשה שאנו מכירים קיום.

פלוגת המכבי בצבא הבריטי

בתחילת מלחמת העולם השנייה הבין היישוב בארץ להבין שיש לשתף פעולה עם הצבא הבריטי, אשר יצרף לשירותיו לוחמים יהודים שיסייעו במאבק המלחמתי ויצור כוח יהודי לוחם בתוך הצבא הבריטי.
בקיץ 1940 החל דיונים בין הסוכנות היהודית לבין התנועות על מנת לארגן את הגיוס, אנשי מכבי הציבו תנאי והוא יצירה יחידה ייעודית לאנשיה.
בעקבות מאבקים וחילוקי דעות שונים חודשה תנופת הגיוס רק בסתיו 1941 במתכונת של פלוגה ייעודית לאנשי המכבי ועלתה דרישה מהקולנל לסטר גיוס של 200 איש, אך בעקבות ההתעקביות בגיוס האנשים 
(700 אנשי מכבי כבר גיוסו עצמאית ליחידות אחרות) נתרו רק 80 איש פנוים לגיוס והם צורפו לפלוגה 16 ותפקידם העיקרי שמירה על מחנה השבוים הגרמנים ואיטלקים באזור לטרון. בעקבות גל גיוס נוסף התגיסו לשורות הפלוגה  חברים נוספים ונוצר מחלקה חדשה של חברי קיבוץ ומושבים, ומאז נוצרה "פלוגת מכבי ה-18" רבים מהמגייסים היו צעירים, בוגרי המכבי הצעיר לכן בתקופה הזאת רוקנו הסניפים ממדריכיה ופעיליה הטובים. ובתוך כך קם בתוך הפלוגה גרעין של מדריכים מרחבי הארץ שלקחו על עצמם לפעול לבצע פעולות הקשורות בצו 4 בחובת הנוער לנשק ולמשק וכן לפעול בשטח ולחיזוק סניפי המכבי הצעיר.
אנשי הפלוגה הקפידו לעשות שימוש בסמלים עברים, שיח ביניהם בשפה העברית, הפקודות יהיו בעברית וכל תפקוד יומיומי יבוצע בעברית בשביל חיזו קשר הפלוגה לארץ ישראל.
לאחר השהות בלטרון העובר הפלוגה לתל אביב למשימות שמירה בשדה דוב ובחברת החשמל רדינג, לאחר מכן הגיעו לנחל שורק לשמירה על מחסני נשק וכתוצאה מכך חלק מחברי הפלוגה לקחו חלק בגניבת נשק ותחמושת ועברתם לידי ההגנה. את הימים והלילות הרבים העבירו חסר התעסוקה העבירו בצפייה בסרטים ביציאות לתל אביב וערבי תרבות שלרוב לקחו בהם חלק שתי זמרות צעירות בשם שושנה דמארי ויפה אברהמוב, לימים יפה ירקוני.
 
בשנת 1943 עברה הפלוגה למצרים בקרבת העיר סואץ וגם שם העסקו רק במשימות אבטחה על בתי הזיקוק. ובזמן שהיו יוצאים היו עוסקים בעזרה של עריקים יהודים מצבא פולין לערוק ארצה שהם לובשים מדי חיילים בריטים יהודים. בעקבות התסכול מחוסר הלחימה והתעסוקה פנו המכבים לעיסוקם הטבעי הספורט וקימו תחריות בין יחידות השונות באזורם.
בשנת 1944 לאחר הפלישה לנורמדי והתגברות הידיעות על הרג היהודים התגבר הלחץ והרצון של הפלוגה לצאת ולהלחם בנאצים, הגדוד אורגן מחדש כגדוד קו ראשון ונכנסו למשטר אימונים מואץ.
בסוף 1945 הייתה החטיבה מוכנה ללחימה בחזית בצפון איטליה לאחר תקופת לחמיה ארוכה ניצלו חיילי הפלוגה את קרבתם לאוסטריה בחיפוש אחר קרובים ובהמשך סיעו רבות בהפצת וארגון רעיון העפלה לארץ ברחבי אירופה.
לאחר כל האירועים החלק המרכזי שתרמו בסופו יותר מהעזרה בלחימה נגד הגרמנים הוא רכשת הידע להתפחות ההגנה ולבסוף הקמת צה"ל.

המכבי הצעיר בשרות הפלמ"ח

בוגרי מכבי צעיר  התגיסו להכשרות המגייסות לפלמ"ח בכפוף להחלטת התנועה.
שני מחזורי גיוס ראשונים סימו את פעולתם בשנת 1943-1944 היו לגרעיני הכשרה חלוצים אף שלא נמנו עם גיסות הפלמ"ח, בין השנים 1944-1949הפך הגיוס לשיטתי והגרעינים יצאו להכשרה במסגרת הפלמ"ח. ושאחרון בהם כבר השתלב במסגרת הנח"ל לאחר פירוק הפלמ"ח. הגיוס לשנת השרות קבע שיש להאריך את תקופת החברות של חברי מכבי צעיר מעבר למה שנקבע בתקנון כדי שיכלו להיות חברים בתנועה גם לאחר שלב הבית בספר.
הגרעין הראשון גויס ב-1943 וכלל 6 חברים מסניפי חיפה ופתח תקווה. הגרעין יצא להכשרה בקיבוץ נווה איתן. ושם החל לקדם את רעיון של הקמה נקודת התיישבות חלוצית של "מכבי צעיר"
הגרעין השני שנקרא גרעין א' ונוצר מחיבורם של הגרעין הראשון בתוספת בוגרים מהסניפים ראשון לציון, גדרה, פתח תקווה, חיפה וירושלים. בנוסף הצטרפו אליהם 5 אנשים מתנועת ה"בונים" וראו עין בעין את רעיון ההגשמה החלוצית. הגרעין מנה 15 חברים.
גרעין ב' מנה פעילים רבים מחברי התנועה מהסניפים ראשון לציון, נס ציונה, גדרה וחיפה ובהמשך דרכם של קודמיהם מי שתמך בהם היה זילג רוסצקי מראשי ההנהגה הארצית של המכבי הצעיר ובאותה עת גם נציג הציבור המפקדת ההגנה וראשי המפלמ"ח יצחק שדה ויגאל אלון זכרו לתנועה חסד נעורים וצירפו את חבריה לחד החנית של הארגון הלוחם, שלושת האישים הגיעו להסכמה שחברי הגרעין יגויסו ביחד ויבצעו את שירותם מהמושבה רמת דוד ובעמק יזראל.
בהחלטה פנימית הוחלט שגרעין א' שסיים את הכשרתו יעבור גם לרמת דודו ויתמקד בעלייה להתיישבות, גרעין ב' שגיוס לפלמל"ח  היו מחלקה בפלוגה א' של הגדוד הראשון. ולקח חלק בשחרור המעפילים ממחנה עתלית והבאתם לקיבוץ יגור.
גרעין ג' מנה חמישים חברים שבאו מהסניפים בירושלים, חיפה, רמת גן, פתח תקווה, ראשון לציון, רחובות, גדרה,מזכרת בתיה ותל אביב. שנת שירותו החל בגבעת חיים  בסוף 1945, באותה את הסתימה מלחמת העולם השנייה והחל מאבק העלייה. הכשרת מכבי צעיר כחלק מהכשרה בפלמ"ח לקחו חלק במאבק בגבעת חיים שכללו מצור על היישוב ועידפת הכוחות הבריטים ולבסוף הצליח.
בנוסף לקחו חלק אנשי הגרעין בליל הגשרים 1946, ולאחר מכן ספגו בגבעת החיים נקמה מהבריטים בפעולה שנקראה השבת השחורה ובה בצע עוצר וחברי גרעין רבים נלקחו ונעצרו. באתה עת היו בגבעה חברי גרעין א' וב' שהיו בשבת כינוס גרעינים והגיעו מרעננה לביקור.
גרעין ד' מנה 56 איש שהגיעו ממקומות רבים בארץ ישראל שירת גם הוא בפלמ"ח וישב כקודמיו בגבעת חיים. כעשרה מהם לאחר שנת השרות המשיכו ונהיו מפקדים בפלמ"ח, ואחרים עברו למחנה העבודה ברעננה. הסניף החיפה העמיד כמות המשתתפים הגדולה ביותר 22 חברים בגלל מספרם הרב זכו במלווה מדריך לקבוצה ועדיפו את ההתיישבות על פני השירות בפלמ"ח.
בנוסף היו רבים מסניף תל אביב וגם מהמושבות גדרה, נס ציונה, רחובות,ראשון לציון וזיכרון יעקב.
התהליך הפעם לגיבוש הגרעין היה יותר מוסדר וכלל הכנה בת שנתים וכלל איתור גיבוש והכרה של חבריה השונים במעוד מועד,  ההכשרות של גרעין ד' היו בקבוצות בשילר, השרון ועיינות שבהם היו גם חברים מ"מכבי צעיר העולה"
גרעין ה' מנה 50 איש התיישבו בקיבוץ גבר- עם בנגב והיו כחלק מפלוגת הנגב ולאחר שהות של חודשים עברו לקיבוץ ניר- עם והיו אחראים על שמירה של קו המים לווי שירות ושמירה של מתקני מים וחשמל.
גרעין ו' כלל 45 איש ונטלו משימות מחטיבת הראל והוצבו במושב שורש ומשימתו הייתה שמירה על המסדרון שבין השפלה לירושלים.
גרעין ז' החל את שירותו בנח"ל לאחר פירוק הפלמ"ח  הגרעין עבר הכשרה ברמת דוד.
בתקופת הקמת המדינה היו לקרבות הרבים מחיר דמים ו18 מחברי נהרגו באותה תקופה.

הקמת ישוב סוללים

למרות ניסיונות רבים שנכשלו להקמת ישוב חלוצי בידי התנועה וחוסר התמיכה של הנהגת מכבי שכן היו במגמה אזרחית לתנועה, לא נחה ידם של הכשרות הפלמ"ח לקדם רעיון זה ולבסוף ביולי 1949 הצליחו להקים את היישוב.
עם תום שירותם של גרעין א' וב' יצאו לרעננה ב 1945 לפלוגת העבודה כהכנה להתיישבות. ושהו ברחוב המכבי הצעיר רחוב שבו היה מועדון מכבי צעיר אשר נתרם על ידי זאב ברגמן אשר תרם את הונו לתנועה.
המכבים היו והתפרנסו באזור מעבודה חקלאית, הפעלת סניף מכבי צעיר הגנת האזור, והפעלת הקולנוע שהיה גם הוא בבעלות זאב.
חוסר התמיכה של ראשי מכבי גרם לבעיות רבות והצורך במשענת ותמיכה התיישבותי הם מצאו בארגון ה"נוער הציוני" ובעזרתו קיבלו את האישורים הנדרשים מראשי ההתיישבות בארץ.
בעקבות חוסר התמיכה של התנועה בהקמת היישוב נוצר ריחוק ובסופו של דבר נתק בין הקיבוץ שקם ושגשג לבין התנועה.

מרוץ הלפיד

מרוץ הלפיד הוא מפעל הדגל של תנועת הנוער המכבי הצעיר.
בתקופות קדומות נהגו בארץ ישראל להעביר הודעות, מסרים וציוני מועד בעזרת העברת לפיד ממקום יישוב אחד לאחר]. שליח היה רץ עם לפיד בידו עד מקום היישוב הקרוב ומשם היה ממשיך שליח אחר במרוץ לנקודת היישוב הקרובה. בדרך זו שמרו הקהילות הישראליות על הקשר ביניהן. בתקופת החשמונאים (160 לפנה"ס) מתתיהו ובניו הנהיגו את מרד ישראל נגד היוונים עובדי האלילים. על דגלם חרתו את סיסמת "המכבים – מי כמוך באלים ה'". גבורתם ליוותה את עמנו לאורך שנים.
כל שנה, תנועת ה"מכבי הצעיר" יוצאת עם לפיד המכבי ברחבי הארץ ומעבירה את מסר גבורת עמנו, רוחו ודבקותו במטרתו לשימור העם היהודי בארצו. מרוץ הלפיד הראשון נערך ב-15 בדצמבר 1944 (כט' בכסלו תש"ה), טרם הקמת המדינה. היה זה מבצע חלוצי בימים המתוחים ההם לתוך השטח הערבי לכיוון מודיעין קברות החשמונאים – מקום הדלקת הלפיד. חברי ה"מכבי הצעיר", אמיצים שלא חששו מפני התפרעויות יצאו למודיעין כדי לסמן בדיוק את הדרך בה יעבור מרוץ הלפיד. במהלך הסיור הותקפו על ידי ערבים שאיימו להתנפל עליהם אם יעברו שנית בכפרים ערביים. משטרת המחוז הבריטית שדעתה לא הייתה נוחה מהאישור שקיבל המרוץ מהמשטרה הארצית, לא הגישה כלל עזרתה. המרוץ עבר בלוד ורמלה וזאת ביום שישי, יום חג ושוק לערבים והיה רצוף בסכנות. מרוץ הלפיד מבטא באופן סמלי את הפצת הערכים בהם האמינו המכבים: אהבת מולדת, המשכיות קיום העם בארצו, חירות ועצמאות, דבקות במטרה. אירוע זה מעיד על כך שגם אנו המכבים הצעירים נושאים בגאון את האמונה בערכים אלו ומחויבים למימושם ולהפצתם במרוץ הלפיד ובכל שנת הפעילות.

המנון המכבי הצעיר

ההמנון מושר בסיומו של כל מסדר. ההמנון מציין את הזיקה של התנועה לניצחון המכבים ומסמל את גאוות המכבים לניצחון זה. בשירת ההמנון יש לעמוד דום והבוגרים הלובשים את מדי התנועה חייבים לסמל בידם הימנית שלוש אצבעות הדוקות זו לזו, המסמלות "אני מגן על עמי, ארצי ושפתי",וגם את ערכי המס"ד (משמעת, סדר, ודייקנות) תוך כדי שימת האגודל מעל לזרת שמשמעותו היא שהחזק מגן על החלש.
המכבים הן פה כולנו,

זה הגדוד שגיא מכבר,

פה נלחמנו, פה ניצחנו,

פה כוחנו עוד יגבר

פה נלחמנו, פה ניצחנו

פה כוחנו עוד יגבר

עמוד האש ילך לפנינו,

בדרך חושך יאיר יזהיר

עמוד ענן מאחורינו

פנו דרך מכבים

עמוד ענן מאחורינו

פנו דרך מכבים. המכבים.
מכבים חזק
חזק ואמץ