מעשיות בידל הפייטן

האיזכור ב"הארי פוטר ואוצרות המוות"

בספר "הארי פוטר ואוצרות המוות" מסופר כי שר הקסמים רופוס סקרימג'ר מגיע אל "המחילה" (הבית של משפחת ויזלי) ומוסר להארי ולזוג ידידיו הנאמנים רון והרמיוני שלושה חפצים אותם הוריש להם דמבלדור בצוואתו: רון מקבל את המעמעם של דמבלדור (מכשיר היכול לשאוב את כל האור ממקום מסוים, ואז לשחרר אותו במקום רצוי), הרמיוני מקבלת ספר אגדות ילדים לקוסמים (מעשיות בידל הפייטן), והארי יורש את כדור הסניץ' אותו לכד במשחק הקווידיץ' הראשון שלו. הארי והרמיוני לא שמעו מעולם על הספר, אולם מרון הם למדים שזה ספר נפוץ בעולם הקסמים. הספר מסייע להארי לנצח את וולדמורט, לאחר שבבית לאבגוד הארי, רון והרמיוני לומדים כי סמל עתיק המופיע על אחד הסיפורים שבספר היה סמלם של אוצרות המוות. לפי המסופר בספר, היו האוצרות שלושה חפצים שקיבלו שלושת האחים לבית פברל מידיו של המוות: שרביט בלתי מנוצח, המרכיב את הקו האנכי בסמל, אבן המחיה מתים, שהיא העיגול בו, וגלימת היעלמות מופלאה, שאינה מתיישנת וקסמיה אינם מתפוגגים אחרי שנים ספורות, אותה מייצג המשולש בסמל.

מכירת הספר

במחצית השנייה של שנת 2007 כתבה רולינג את הספר המוזכר באוצרות המוות כמחווה לסדרת הספרים.
רולינג כתבה שבעה עותקים של הספר. כל אחד מהעותקים כרוך בכריכת עור ומעוטר באבנים יקרות למחצה. שישה מהספרים ניתנו כמתנה והשביעי ("ספר אבן הירח") נמכר במכירה פומבית בבית המכירות סות'ביז ב-13 בדצמבר 2007 לצורכי צדקה (הכסף שהושג בגין המכירה נתרם לארגון "קבוצת ילדי הרמה הגבוהה" (בתרגום חופשי מהשם האנגלי- children's high level group)). הספר נרכש בסכום של 1,950,000 £ על ידי סוחרי האמנות הזליט גודן ופוקס (Gooden and Fox) עבור חברת אמזון.
ב-31 ביולי 2008 הוכרז כי הספר יודפס בכמות מסחרית ויופץ למכירה ב-4 בדצמבר 2008, והספר אכן הופץ בתאריך זה. כל הרווחים ממכירות הספר נתרמו לצדקה. הספר תורגם לעברית על ידי גילי בר-הלל, שתרגמה את כל ספרי הסדרה.

הקוסם והסיר המקפץ

האיור המלווה סיפור זה הוא איור של קדרה לה רגל אחת ובתחתית הרגל, חמש אצבעות. סיפור זה מספר על אדם זקן ונדיב המשתמש בקדרה שלו על מנת לרקוח שיקויי קסם ושיקויים נגד כשפים עבור מוגלגים הזקוקים לעזרתו. במותו הוא מוריש את הקדרה לבנו היחיד. הבן מוצא את הקדרה ובה סנדל ופתק בו כתוב "בתקווה שלא תזדקק לסנדל זה".
הבן, המאוכזב מכך שירש רק קדרה ונעל, זורק את הנעל לתוך הקדרה, וסוגר את דלתו בפני הבאים לבקש ממנו עזרה. בכל פעם שהבן סוגר את דלתו, הקדרה מקבלת את הסימפטומים של האדם שבא לבקש עזרה: היא נוערת כחמור, לאחר שביקשו ממנו לעזור למצוא חמור שאבד, בוכה כתינוק לאחר שביקשו ממנו לרפא תינוק חולה, היא מתמלאת בפצעים לאחר שביקשו ממנו להסיר צרעת, וכדומה. הקדרה עוקבת אחריו לכל מקום שהוא הולך, ומרעישה (נוערת, בוכה, וכו') במידה שלא מאפשרת לו לישון, לאכול, או לנהל אורח חיים תקין כלשהו. לבסוף, באמצע לילה אחד שגם בו היא לא נותנת לו לישון, הבן נכנע ועוזר לאנשי האנשים. לאחר שהוא עושה זאת הקדרה פולטת את הסנדל שהוא זרק לתוכה, המתאים לרגל הקדרה ומשתיק אותה, והבן והקדרה הולכים לדרכם.

מעיין המזל הטוב

האיור המלווה סיפור זה הוא איור של מעיין, שמעליו מספר כוכבים.
סיפור זה מספר על מעיין שפעם אחת בשנה, אדם אחד יכול לרחוץ בו וכל בעיותיו יפתרו. שלוש מכשפות - האחת ששמה אשה ואשר סובלת ממחלה, השנייה, אלת'דה, הסובלת מעוני לאחר ששדדו אותה, והשלישית אמאטה, השרויה בצער לאחר שאהובה עזב אותה - נפגשות ומחליטות למצוא את המעין. אביר שנפגש עימן מצטרף אליהן בדרכן.
בדרכן אל המעיין עליהן להתגבר על שלושה מכשולים - הראשון תולעת ענקית הדורשת "הוכחה של כאבן", השני - מצוק תלול אליו הם צריכים להביא את "פירות מאמציהן", והשלישי - חציית נהר בו צריך לשלם עם "האוצר של העבר". אמאטה עוברת את המבחנים, וזורקת לנהר את זיכרונותיה מאהובה באמצעות הגיגית.
בהגיעם אל המעיין אשה מתמוטטת מעייפות, ועל מנת להצילה, אלת'דה משקה אותה בשיקוי שגם מרפא את מחלתה, והיא אינה זקוקה למעיין. אלת'דה מבינה שכישוריה יכולים לאפשר לה להתעשר בכבוד, ולכן היא אינה זקוקה למעיין. גם אמאטה מבינה כי היא נפטרה מזיכרונותיה הכואבים והיא אינה זקוקה למעיין.
האביר רוחץ במעיין ואז מבקש את ידה של אמאטה, וכך משאלות כולם נענו, מבלי שהם גילו שלמעיין אין בכלל יכולת קסם.

לבו השעיר של הכושף

סיפור זה הוא היחיד מבין סיפורי הספר שאינו מוזכר בספר "הארי פוטר ואוצרות המוות". האיור המלווה סיפור זה מציג לב שעיר הנוטף דם. איור נוסף מציג מראה שבחלקה העליון שלוש טבעות, והיא נמצאת בשלולית דם.
הסיפור מתאר מכשף צעיר, עשיר ויפה תואר שהחליט שלא להתאהב לעולם. הוא בז להתנהגות האווילית של חבריו המאוהבים ואף השתמש בקסם אפל מאוד כדי למנוע ממנו להתאהב. יום אחד הוא שמע שני משרתים המרכלים בלגלוג ורחמים על כך שהוא אינו נשוי, והוא מחליט למצוא מכשפה עשירה ויפה ולהתחתן עמה על מנת שכולם יקנאו בו.
המכשף פוגש את המכשפה למחרת, ומשכנע אותה לבוא אליו לארוחת ערב בטירתו. הוא ניסה לחזר אחריה רבות באותו ערב, אך המכשפה הרגישה רק קור וחוסר רגש מכיוונו. לאחר הארוחה אומרת לו המכשפה 'אתה מדבר היטב, מכשף, ואני אשמח ידי כוונותיך, אם רק חשבתי שיש לך לב!' 
המכשף לקח אותה לצינוק של הטירה והראה לה את הלב שלו שפועם בתוך תיבה עשויה בדולח. הלב, שהיה בחושך ורחוק מהמכשף, הצטמק מניוון וגידל שיער. המכשפה המזועזעת התחננה שהמכשף ישיב את הלב לתוך גופו, ולאחר שהוא עושה זאת היא מחבקת אותו. מאחר שהלב פעם מחוץ לגופו זמן רב כל כך, הוא נשבר מיופיה של הנערה. מאוחר יותר, אורחי המכשף מוצאים את המכשף והמכשפה מתים בעודם מחובקים, לאחר שהמכשף הוציא את לבה של המכשפה ממקומו וניסה להחליפו בלבו שלו.

באביטי ראביטי והגדם המגעגע

האיורים המלווים ציור זה מציגים גדם עץ גדול עם 20 טבעות צמיחה. בתחתית הגדם ניתן לראות סדק קטן ובו, באפלה, זוג עיניים לוהטות. מתחת לטקסט יש טביעת רגל קטנה עם ארבע אצבעות.
הסיפור מתאר מלך הרוצה לשמור עבורו את כל הקסם שבעולם. כדי לעשות זאת עליו לעשות שני דברים - ללכוד את כל המכשפים בממלכתו וגם ללמוד לעשות כשפים. הוא מקים גדוד של ציידי מכשפות ומבקש מורה שילמד אותו לעשות קסמים. מי שנענה לבקשתו הוא נוכל ללא יכולות קסם. הנוכל מוכיח את עצמו בכמה טריקים פשוטים של אחיזת עיניים ומתחיל לתבוע תכשיטים וכסף רב כדי להמשיך בלימוד. באביטי, הכובסת של המלך לועגת ללהטוטים שהציג, והמלך דורש מהנוכל להציג את יכולתו בציבור, ואומר לו שראשו ייכרת אם משהו יצחק מתעלוליו. הנוכל, שהיה עד לביצועי הקסם של באביטי בביתה, מגלה שבאביטי בעצמה היא מכשפה, והוא מאיים עליה שיגלה את כוחותיה אם לא תסייע לו. היא מסכימה להתחבא סמוך אליו ולסייע לו.
במהלך הצגת יכולותיו של המלך בציבור, בסיועה החשאי של המכשפת, דורש מפקד הגדוד שישיב לחיים ראש כרות של כלב. מאחר שאין קסם היכול להעיר את המתים, הקהל מגלה שלנוכל אין כוחות קסם. הנוכל חושף את יכולתה של באביטי ומאשים אותה שהיא חסמה את לחשיו. באביטי בורחת אל היער ונעלמת בבסיסו של עץ עתיק. בייאושו, קובע הנוכל שהיא הפכה לתפוח בר חמוץ ומורה לאנשיו לכרות את העץ.
לאחר שנכרת העץ, בעוד הקהל עוזב, מתחיל גדם העץ הכרות לקרקר ודורש מהנוכל שיודה ברמאותו. הנוכל מודה, ואז מקרקר הגדם שוב ודורש שהמלך יפסיק לפגוע במכשפים, ויבנה אנדרטה של באביטי על הגדם לזכר מוות השווא שלה. המלך מסכים ושב לארמון. לאחר מכן ארנבת קשישה, שבפיה מטה קסמים, מנתרת מתחתית הגדם ועוזבת את הממלכה.

מעשה בשלושה אחים

סיפור זה הוא היחיד המתואר בהרחבה בספר "הארי פוטר ואוצרות המוות". שני איורים מלווים סיפור זה: האחד – שלוש גולגולות, שעל מצח האמצעית מצויר סמל אוצרות המוות, השני – ציור של אוצרות המוות.
הסיפור מתאר שלושה אחים ההולכים יחדיו ומגיעים לנהר אותו אינם יכולים לחצות. הם יוצרים גשר קסום מעל הנהר. בחצי הדרך על הנהר הם פוגשים את דמותו של המוות, הכועס על כך שהם בנו גשר ולא טבעו בנהר ומתו. המוות העמיד פני ידיד המברך אותם על חכמתם ומציע לכל אחד מהם משאלה כפרס על כך שחמקו ממנו. הבכור מבקש מטה קסמים שלא יפסיד באף דו-קרב ומקבל מטה שהמוות הכין מעץ סמבוק (Elder). השני מבקש יכולת להחיות את המתים. המוות נותן לו אבן שביכולתה להחזיר את המתים, והשלישי, מבין שהמוות רק מתעתע בהם ומבקש דרך למנוע מהמוות לעקוב אחריו. המוות נותן לו גלימה ההופכת את הלובש אותה לבלתי נראה.
לאחר מכן נפרדות דרכי האחים – הבכור, משווייץ במטהו, ואז נשדד ונרצח בשנתו. האמצעי משתמש באבן ומשיב לחיים אישה שאהב, אבל זו מתה לפני שהוא נשא אותה לאישה, והוא מתאבד על מנת להצטרף אליה. והצעיר – מתחבא מפני המוות מתחת לגלימת ההיעלמות שלו. לאחר שנים רבות הוא מסיר את הגלימה, מתחתן, ונולד לו ילד לו הוא נותן את הגלימה, ואז, כשהמוות מגיע אליו, חייך אליו האח השלישי כאילו פגש חבר ותיק, והלך איתו ברצון.
ג'יי קיי רולינג סיפרה ששאבה את הרעיון לסיפור "מעשה בשלושה אחים" מסיפורו של המחלן, אחד הסיפורים ביצירה סיפורי קנטרברי מאת המשורר האנגלי בן המאה ה-14, ג'פרי צ'וסר.