google/wiki40b huggingface dataset:
יוסף לוי

יוסף לוי (באותיות לטיניות: Joseph Loewy; ‏ 5 באוגוסט 1885 – 25 באפריל 1949) היה מהנדס, רוכש קרקעות וממייסדי המושבה ולימים העיר נהריה.
לוי נולד בגלייביץ, בשלזיה עילית שבגרמניה ב-1885. בשנת 1903 החל בלימודי מתמטיקה באוניברסיטת ברלין, לאחר מכן עבר ללמוד הנדסת בניין בבית הספר הטכני הגבוה של רובע שרלוטנבורג בברלין. בשנת 1905 הצטרף לאגודת סטודנטים ציוניים. לוי סיים את לימודיו בשנת 1909 ועבד במשרדי מהנדסים בגרמניה. ב-1913 עלה לראשונה ארצה, ועבד כמהנדס במשרד הארצישראלי של ארתור רופין. ב-1915 חזר לגרמניה ועבד בה כמהנדס. ב-1920 עלה שנית ארצה עם אשתו קלרה לבית זומרפלד. הוא הקים עם עמיתיו את חברת קדם לבנין, ופעלה עד פירוקה ב 1922.
ב-1924 עבר לחיפה והתגורר בשכונת הרצליה. ב-1927 בנה את ביתו ברחוב יפה נוף 9 שהיה מוקד להתכנסות עולי גרמניה בעיר.
בארץ ישראל הקים חברת בניין. בין יתר עיסוקיו עסק לוי ברכישת אדמות בהון פרטי. לדוגמה: כ-40 אלף דונם אדמות מפרץ חיפה – (בשיתוף פעולה עם הקרן הקיימת לישראל והכשרת היישוב), אזור אחוזה ויערות הכרמל (בשיתוף פעולה עם יזמים אחרים כמו גאורג הרץ-שקמוני). על חלק מהאדמות שעל הכרמל תוכננה בניית גבעת וולפסון וכן השטח עליו נמצאת היום חוות משמר הכרמל. עם השנים הפך לוי לרוכש הקרקעות הפרטי הגדול ביותר בארץ-ישראל.
באפריל 1934 יזם רכישת קרקע בחבל ארץ בגליל המערבי, מצפון לעכו, שהיה מיושב בערבים בלבד. הוא הצליח לשכנע קבוצת יזמים לגייס הון יסוד ולרכוש כ-2,400 דונם של אדמה שהיו שייכות למשפחת טואני מביירות. חודש אחר כך קמה חברת "נהריה משקים זעירים בע"מ", שהקימה את הבתים הראשונים במושבה החדשה נהריה.
ב-1935 הוביל לוי עם משקיעים נוספים, את קניית "יערות הכרמל" [היום "חוות משמר הכרמל"] בכוונה להקים התיישבות יהודית שתיצור רצף יהודי בין עתלית לנשר. קבוצת פועלים קטנה התיישבה במקום, אך בעקבות קשיים והתנכלויות של כנופיות ערביות במאורעות 39–1936, העבירו לוי ושותפיו את השטח לקק"ל ב-26 בספטמבר 1939.
לוי עזב את ביתו בחיפה והתיישב בנהריה, ויחד עם המתיישבים חלק את קשיי ההתחלה. במהלך השנים חזר לגור באחוזה בחיפה, אך בערוב ימיו שב למושבה על מנת למות ולהיקבר בה.
על שמו רחובות בחיפה, בנהריה ובקריית ביאליק.
נבחרת אוסטרליה בכדורסל נשים

משחקים אולימפיים

הנבחרת השתתפה ב-8 משחקים אולימפיים וזכתה 3 פעמים ברציפות במדליית כסף (סידני 2000, אתונה 2004 ובייג'ינג 2008) ובשתי מדליות ארד (אטלנטה 1996 ולונדון 2012).

אליפויות עולם

הנבחרת השתתפה ב-15 אליפויות העולם בהן זכתה במדליית הזהב (2006) לאחר ניצחון בגמר הטורניר על רוסיה 91-74 במדליית כסף ב-2018 לאחר הפסד בגמר לארצות הברית, ו-3 פעמים במדליית הארד (1998, 2002 2014). היא הייתה לנבחרת הלא-אמריקאית הראשונה מאז ברית המועצות ב-1983 שזוכה באליפות העולם.
ג'יימס יאנג

ביוגרפיה

יאנג נולד בפלינט, מישיגן. למד בתיכון טרוי, בטרוי, מישיגן.
בשנת 2013 הצטרף לאוניברסיטת קנטקי, שם שיחק שנה שם ונבחר לחמישיה השנייה של שחקני הרוקיס בליגה האזורית . בשנת 2014 האנטר נבחר בדראפט ה-NBA במקום ה-17 בסיבוב בראשון ע"י בוסטון סלטיקס שם שיחק 102 משחקים וקלע 2.6 נקודות למשחק במהלכן שיחק בשירות מיין רד קלאוס מליגת הפיתוח של ה-NBA .
בשנת 2017, יאנג נקרא לסגל מחנה האימונים של קבוצת ויסקונסין הרד מליגת הפיתוח של ה-NBA . בסופו של דבר נשאר בסגל הקבוצה למשך הכל העונה . 
בחודש ינואר 2018, יאנג הוחתם על חוזה דו כיווני על ידי פילדלפיה 76'. שם שיחק שלושה משחקים בלבד ועבר לקבוצת הפיתוח שלה דלאוור בלו קואוטס
בחודש אוקטובר 2018 הצטרף מחדש לקבוצת ויסקונסין הרד אך כעבור ארבעה חודשים החליט לעזוב . 
ב-8 באוגוסט 2019 חתם במכבי חיפה מליגת העל הישראלית.
אסטבן גראנרו

קריירה

אסטבן גראנרו החל את דרכו כבר בגיל 8 עם הצטרפותו לקבוצת הנוער של ריאל מדריד, ובמהרה הראה את כישרונו כאשר הוא מתקדם לקבוצות הבוגרות יותר במועדון. החל מגיל צעיר נחשב גראנרו לכדורגלן מבטיח בעל משחק טכני משובח וסולידרי. בגיל 17 הצטרף הספרדי הצעיר לקבוצות המילואים, וזאת לאחר שזכה במספר תארים אישיים כשחקן מצטיין בתחרויות שונות.
בעונת 2006-2007 הצליח גראנרו להעפיל עם קבוצתו ריאל מדריד קסטיליה לליגה השנייה בספרד ובדרך זכה באמונו של מאמנו מיצ'ל.
לאחר שלא הצליח להצטרף לקבוצת הבוגרים, הושאל גראנרו ליריבה העירונית חטאפה, שם ערך את הופעה הבכורה שלו בליגה הראשונה בספרד. אחרי עונה טובה החליט גראנרו להישאר בקבוצתו החדשה לעוד עונה וחתם על חוזה, בו לריאל מדריד יש אפשרות לקנות את כרטיסו חזרה אם תרצה בכך.
ב-21 ביוני 2009, כתוצאה מעונה מוצלחת עוד יותר שלו, בה הפך לשחקן הרכב חשוב בקבוצתו, החליטה ריאל מדריד לנצל את אופציית הקניה שלה, והחתימה את גראנרו בעסקה בשווי 4 מיליון אירו.
ב-30 באוגוסט 2012, עבר גראנרו תמורת סכום שלא פורסם לקווינס פארק ריינג'רס וחתם על חוזה לארבע שנים וקיבל את חולצה מספר 14. בסיום העונה כשהקבוצה ירדה ליגה, הוא הושאל לקבוצת ריאל סוסיאדד. לאחר משחק אחד בו שותף, הוא נפצע והושבת לשישה חודשים. ב-28 ביולי 2014 חתם על חוזה ארוך טווח עם סוסיאדד תמורת סכום שלא פורסם.

נבחרת לאומית

אחרי שעזר לספרד להגיע לאליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 - 2006, ערך גראנרו את בכורתו בנבחרת ספרד בכדורגל עד גיל 21, ב-6 בפברואר 2007, במשחק ידידות מול אנגליה (2-2).
ב-2009 הגיע גראנרו עם נבחרתו לשלב הבתים באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 שנערכה אותה שנה בשוודיה.
מלך בניו יורק

פרטי עלילה

בסרט, מגיע מלכה המודח של מדינה קטנה לניו יורק, ושם הוא חווה את מיטב הרעות החולות של ארצות הברית מנקודת מבטו של צ'פלין: הצביעות ביחסי האנוש, פולחן הנעורים (מתבטא בסצנה בה צ'פלין עובר מתיחת פנים), הפרסומות הצבועות (סצנת צילום הפרסומת הסמויה, ששוחזר שנים רבות לאחר מכן בסרט "המופע של טרומן"), ההאלהה לרגע וצייד המכשפות האנטי־קומוניסטי.
דון ז'ואן חוזר מהמלחמה

דון ז'ואן חוזר מהמלחמה (בגרמנית: Don Juan kommt aus dem Krieg) הוא מחזה פרי עטו של המחזאי אדן פון הורבאט שראה אור בשנת 1936. המחזה מונה שלוש מערכות ועשרים וארבע תמונות.

תקציר העלילה

המחזה נפתח בשלהי סתיו 1918, עם סיומה של מלחמת העולם הראשונה. דון ז'ואן שב למולדתו ההרוסה. לפני המלחמה הוא היה רודף שמלות ועזב את ארוסתו שהייתה נאמנה לו זמן קצר לפני חתונתם. כעת הוא מתחרט על מעשיו ורוצה להשיב אליו את אהובתו. הוא עוסק לפרנסתו בסחר עתיקות ומנסה למצוא את אהובתו, בדרך הוא ממשיך להפיל ברשתו נשים. בשלב מסוים הוא מואשם באונס נערה על לא עוול בכפו, בורח ממאסר. בסיום המחזה הוא מגיע לבית אהובתו ומתברר לו שהיא נפטרה שנתיים קודם לכן. המחזה מסתיים כשהוא מבקר את קברה בשלג.

תרגום לעברית

אדן פון הורבאט, דון ז'ואן חוזר מהמלחמה, עברית: תום לוי, מרכז ישראלי לדרמה ליד "בית צבי" – בית הספר לאמנות הבמה והקולנוע, רמת גן, תשמ"ג 1983
ג'ניפר גרייס

ביוגרפיה

גרייס נולדה בפנסילבניה. היא בוגרת תואר ראשון בחשבונאות ובמנהל עסקים. ב-1992 זכתה במקום שלישי בתחרות מיס פנסילבניה ארצות הברית. ב-1994 נבחרה למיס ניו יורק, ובתחרות מיס ארצות הברית שנערכה באותה שנה בטקסס דורגה בשלב הראיונות באחד המקומות הגבוהים.
ב-2002 דורגה על ידי המגזין "מקסים" כאחת מ-100 הנשים הסקסיות ביותר בעולם.

משחק

את תפקיד המשחק הראשון שלה קיבלה ב-1996 בתפקיד מינורי בסרט "שתי פנים למראה".   
ב-1997 החלה לשחק באופרת הסבון "צעירים חסרי מנוח" את דמותה של גרייס טרנר. את תפקיד זה עשתה עד 2002, ושבה לתפקיד אורח עם אותה הדמות ב-2004 וב-2014.  
בשנת 2000 שיחקה בדרמה "בלוז לעיר המזל" בכיכובה של קירסטן דנסט, ושיחקה בקומדיה המצליחה "איזה מין שוטרת" בכיכובה של סנדרה בולוק.
בשנת 2005 הופיעה בשני פרקים של הסדרה "ורוניקה מארס". החל משנת 2006 משחקת בדרמה היומית "היפים והאמיצים" בתפקיד דונה לוגן.
שארל טורנמיר

חייו

טורנמיר היה תלמידו הצעיר ביותר של סזר פרנק, ונשא בתואר נגן העוגב של בזיליקת קלוטילדה הקדושה בפריז משנת 1898 עד 1939. כמו כן היה פרופסור למוזיקה קאמרית בקונסרבטואר של פריז ומורה לאלתור בעוגב.
טורנמיר הקליט בשנת 1930 חמישה אלתורים, שמוריס דיריפלה תיעתק בהמשך מהקלטות פונוגרף.
"ל'אורג מיסטיק'" שלו, קבוצה של 51 קבצים בני חמישה קטעים כל אחד, חוברה בין 1927 ל-1932. היא מקיפה את מחזור השנה הליטורגית של הדת הקתולית, כשכל קובץ בה מבוסס על המזמורים הגרגוריאנים של היום.
טורנמיר מת בארקאשון ב-1939. הסיבה למותו איננה ידועה בוודאות, וכמוה גם תאריך המוות (3 או 4 בנובמבר).
ממאי

תחילת הקריירה

ממאי היה בן משפחת אצולה ממוצא מונגולי או קומני, התחתן עם אחת מבנותיו של ברדיבק שהיה חאן אורדת הזהב. החל משנות ה-50 של המאה ה-14 היה שליט קרים והחוף הצפוני של הים השחור מטעם אורדת הזהב. בשנת 1357 התמנה לתפקיד גבוה בחצר החאן. באחריותו היו ענייני צבא, משפטים וענייני חוץ.

מאבקי שליטה

בשנת 1359 החל במאבק פנימי על השליטה במדינה. מכיוון שלא היה ממשפחת ג'ינגיס חאן הוא לא היה יכול להתמנות לחאן של אורדת הזהב. לכן תמך באבדולה שהיה תחת השפעתו החזקה. במהלך השנים 1359 - 1370 הוא ניהל מאבקים צבאיים עם הצלחות זמניות. בשנים 1363, 1367–1368 ו-1372–1373 גם בירת אורדת הזהב הייתה תחת שליטתו. בסיס הכח שלו היה בחופי הים השחור. לאור כך שהוא לא הצליח לקבל את תמיכת האצולה בחלק המזרחי של אורדת הזהב הוא הנהיג מדיניות התקרבות למדינות המערב (ליטא, ונציה וגנואה). בשנת 1370 אבדולה נפטר באופן פתאומי. כתוצאה מכך, המוניטין של ממאי ירד, לא רק בחלקים המזרחיים של אורדת הזהב, אלא גם בנסיכויות הרוסיות. מתיחות נוספת בין ממאי לבין נסיכות מוסקבה התגלתה לאחר שממאי קטע את המדיניות המסורתית לפיה תפקיד נסיך ולדימיר מוענק לנסיך מוסקבה. ממאי מינה לתפקיד זה את דמיטרי מסוזדל וגם את נסיך טבר. נסיכים אלה לא הצליחו לממש את התפקיד. יתרה מכך, כתשובה לצעדי ממאי, דמיטרי דונסקוי, נסיך מוסקבה החזק, הקטין באופן משמעותי את התשלומים לאורדת הזהב. בשנת 1377 כוחותיו של בן ברית של ממאי ניצחו את הכוחות הרוסים בקרב על נהר פיאנה ופשטו על ניז'ני נובגורוד וריאזן. בהמשך, בשנת 1378 כוחות בראשות דמיטרי דונסקוי ניצחו בקרב על נהר ווז'ה. 
במקביל לכך, החאן טוכטמיש בתמיכת טימור לנג החל בניסיונות השתלטות על אורדת הזהב. לקראת אביב 1380 הוא השתלט על כל השטח, למעט חופי הים השחור שהיו בשליטת ממאי. למרות מצבו הירוד, בשנת 1380 ממאי החל בפשיטה גדולה לשטחי נסיכות מוסקבה. בקרב קוליקובו נחל מפלה קשה. בהמשך, באותה שנה הוא הפסיד בקרב נגד החאן טוכטמיש ונמלט לחצי האי קרים לשטחים שהיו בשליטת גנואה.
לפי הערכה של ההיסטוריונים הוא נהרג שם בפקודת טוכטמיש ונקבר לא רחוק מהעיר פאודוסיה. 
צאצאים שלו שירתו בחצר נסיך ליטא ונסיכי משפחת גלינסקי היו ביניהם. לפי הערכות היסטוריונים כל מנהיגי הקזקים של דנייפר היו צאצאי או קרובי משפחה של ממאי.
אל ארצי

פרקי השיר ותכניו

"אל ארצי" הוא מסכת דברים שנשאה המשוררת אל ארץ ישראל. הוא נחשב לאחד מהביטויים הפואטיים הנחשבים של ערכי תנועת העבודה במחצית הראשונה של המאה ה-20, ומטיף לערכים של צניעות והסתפקות במועט, עבודה ועמלנות ושאיפה מתמדת אל השלום.
השיר המחורז כולל שני בתים.
בבית הראשון הדוברת פונה באופן מטאפורי אל ארץ ישראל, ופותחת בהודעה שלילית לכאורה, כי "לא" שרה לה שירים, ולאחר ההודעה הזאת מפרטת מה עשו ידיה, או מה הייתה עבודתה כחקלאית בארץ ישראל. ובכך מודיעה הדוברת על העדפתה את חיי העמל המאומצים והסדורים, מאשר את סיפורי התהילה של עלילות פאר, מערכות הצבא ודברי שבח והלל על תולדותיה. ומילותיה של הדוברת בשיר מבטאים את עולמה הפנימי הכן של המשוררת, שעל פי תולדות חייה, חפצה היה להיות "עובדת אדמה ובילדותה רצתה להיות ציירת'. היא מביעה התנצלות בפני הארץ, הנדמית לה כ"אֵם", דימוי שכיח ומקובל בספרות העברית לדורותיה, על שאינה שרה לה שירי תהילה. אולם ההתנצלות עצמה היא שיר "אל ארצי".
בבית השני. כמו בשיריה האחרים, המשוררת מתארת רגשות ומבעי הזדהות עם ארץ ישראל, על עצבה השממה ("עָנְיֵךְ") שבה, ושמחה על הצמיחה שבה.

לחן וביצועים לשיר

השיר הולחן על ידי יהודה שרת, שזכה לעיבודים רבים והושר, בין השאר, על ידי הזמרת נתנאלה, וחבורת שוהם. הולחן על ידי פאול בן-חיים, אברהם פררה, מרק לברי, פאול בן-חיים ועל ידי דניאל סמבורסקי. גרסה המשלבת בין לחנים של יהודה שרת ואברהם פררה בוצעה על ידי קובי אלדר.המלחין הצעיר דניאל פגיס הלחין את השיר בלחן בעל אופי קלאסי.
הוועדה הממלכתית לביטחון לאומי (קירגיזסטן)

היסטוריה

בשנת 2000, הנשיא אסקר אקייב חתם על צו לשינוי ארגוני בממשלת קירגיזסטן, בין השאר הביא להקמת שירות הביטחון הלאומי הקירגיזי, שבשנת 2007 הפך לוועדה הממלכתית לביטחון לאומי. הארגון נחשב לסוכנות הביון ושירות הביטחון הקירגיזי.
ב-7 באפריל 2010, בשיא המהומות האופוזיציוניות שדרשו להדיח את הנשיא קורמנבק בקייב, אנשי האופוזיציה (המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של קירגיזסטן) ניסו לפרוץ לבניין הוועדה הממלכתית לביטחון לאומי. בכל מקרה, סוכנויות הידיעות טענו שפוליטיקאי מהאופוזיציה בשם קנשבק דוישבייב, השתלט על מטה ביטחון המדינה והחל לתת הוראות חדשות לעובדים. דושבייב אמר כי הקים יחידות שיחזירו את הסדר לרחובות ובכך הפך למעשה לראש הוועדה הלאומית לביטחון לאומי.
אזימבק בקנזרוב, התובע הכללי הקירגיזי לשעבר, הודיע בשם הממשלה הזמנית באפריל 2010, כי אחיו של הנשיא לשעבר, ג'אניש בקייב, לשעבר ראש שירות האבטחה הממלכתי מבוקש לחקירה בידי הממשלה הזמנית של קירגיזסטן. ב-15 באפריל 2010, ראש הממשלה הזמנית, רוזה אוטונבייבה חתמה על צו שפירק את שירות האבטחה הממלכתי והעביר את סמכויותיו לשירות הממלכתי לביטחון לאומי ולמשרד ההגנה הקירגיזי, שנחשבים ליורשי הארגון ובנוסף לתפקידיהם הרגילים גם מעניקים שירותי אבטחה לבכירי המדינה.
באפריל 2010 שר הפנים מטעם הממשלה הזמנית, בולוט שר פירק את מינהל 9 של משרד הפנים הקירגיזי - המינהל התשיעי עסק בלוחמה בקיצוניות הדתית ובטרור האידאולוגי, אף שהלכה למעשה שימשה המחלקה ככלי שרת בידי הנשיא המודח, קורמנבק בקייב, לסלק את מתנגדי המשטר ומנהיגים אופוזיציוניים שונים.
טורוזאורוס

מאפיינים

הטורוזאורוס היה דינוזאור בעל ציצית או עטרה קשיחה בראשו (סביב צווארו) ושלוש קרניים. בציצית שבראשו היו שני חללים (או "חלונות") שהיו מכוסים בעור דק. הטורוזאורוס חי באמריקה הצפונית בתקופת הקרטיקון, כ-66.8 עד 66 מיליון שנה לפני זמננו.
הטורוזאורוס שקל בין 4 ל-6 טון ואורכו היה כ-9 מטר. אורך הגולגולת שלו, כולל העטרה היה 2.6 מטר.

אטימולוגיה

רבים חושבים שפירוש השם "טורוזאורוס" הוא לטאת שור עקב פירוש המילה "טורו" בספרדית והתיאור שאכן מתאים לדינוזאור המקורנן הזה. פירוש זה שגוי ולמעשה משמעות השם היא "לטאה מחוררת" והשם ניתן לה בגלל שני ה"חלונות" הגדולים בעטרה של הטורוזאורוס.

האם טורוזאורוס הוא טריצרטופס מבוגר?

ב-2010 הציע הפלאונטולוג ג'ון סקנלה יחד עם ג'ק הורנר בעקבות מחקר שעשו (בשנים 2009-2010) שהטורוזאורוס הוא לא סוג טקסונומי נפרד אלא טריצרטופס בוגר ובשל (mature), שגופו ועטרתו גדלו וכן שבגלל הגדילה נוצרו "חלונות" בעטרה.
לדבריהם אנטומית הטריצרטופס והטורוזאורוס כמעט זהים, וגם הגולגולת שלהם דומות למדי (למעט העטרה שמשתנה עם הגדילה). עוד נימוק נוגע למבנה העצם: כאשר בוחנים עצמות של טריצרטופס (גם גדול, כלומר: לא גור אלא גם מבוגר צעיר) מגלים שמדובר בעצם שעדיין גדלה, לעומת מבנה העצמות של הטורוזאורוס שמראות עצם מבוגרת שגדלה ובגרה לחלוטין. עוד נימוק נוגע למציאת פרטים בגילאים שונים: בעוד שנמצאו טריצרטופסים בכל שלבי ההתפתחות: מביצה, תינוק, גור וכלה במבוגר צעיר, מעולם לא נמצא טורוזאורוס צעיר. הסברה שהטורוזאורוס מייצג טריצרטופס מבוגר יכולה לפתור תעלומה זו.
לונגריץ' ופילד פרסמו מאמר הסותר לטענתם את התזה של הורנר וסקנלה. הם ניתחו גולגולות שונות של טריצרטופס וטורוזאורוס ואמרו כי מצאו גולגולות של טריצרטופסים מבוגרים וכן של טורוזאורוסים צעירים. לטענה שיש התדלדלות עצם בעטרה של טריצרטופס שגורמת להיווצרות ה"חלונות" בעטרה של טורוזאורוס, ענו לונגריץ' ופילד, שהמקומות בהם יש הדלדלות עצם בעטרה של טריצרטופס לא תואמים למקומות בהם נמצאים ה"חלונות" בעטרה של טורוזאורוס. אנדרו פארקה ועמיתיו פרסמו מאמר ובו טענו שלפי ניתוח מורפולוגי שביצעו עבור כ-30 גולגולות של טריצרטופס, טורוזאורוס ונדוצרטופס עולה שטורוזאורוס הוא סוג טקסונומי נפרד.
השערה זו עדיין נתונה בוויכוח מדעי
, אך למרות זאת, הורנר, אוצר מחלקת הפלאונטולוגיה במוזיאון הרי הרוקי, החליט על מחיקת השם "טורוזאור" מהתצוגות במוזיאון והחלפתו בשם "טריצרטופס".

בתרבות

פסל של טורוזאורוס ניצב בחזית מוזיאון פיבודי של אוניברסיטת ייל.
ארטי שו

ביוגרפיה

שו נולד בניו יורק וגדל בעיר ניו הייבן בקונטיקט אשר בארצות הברית, וכבר בגיל 13 למד לנגן על סקסופון, ובגיל 16 עבר לקלרינט תוך כדי עזיבת מגוריו למען מסע הופעות בלהקה נגנים חדשה. הוא היה נשוי מספר פעמים, בין נשותיו הידועות היו השחקניות לנה טרנר, אווה גרדנר, אוולין קייס, והסופרת קתלין וינזור.
שו התפרסם ב-1938 כשניגן עם להקתו את שירו של קול פורטר "Begin the Beguine", ומשנות העשרים ועד שנות הארבעים פרחה הקריירה של שו באופן מרשים. בשנות החמישים עזב את תחום המוזיקה לטובת חווה חקלאית בספרד, כמו כן גרם לשערוריה גדולה לאחר שכינה את מעריציו "מטומטמים", יותר מאוחר הסביר כי התכוון רק לאלו אשר השתוללו יתר על המידה והתפרעו בהופעותיו. הוא היה חובב קריאה, ועם השנים כתב שני קובצי סיפורים, ובנוסף אוטוביוגרפיה אשר זכתה להצלחה רבה.
מעלה עירון

אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף 2017, מתגוררים במעלה עירון 14,583 תושבים (מקום 127 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎1.9%‏.   לפי נתוני הלמ"ס נכון לסוף 2016, למעלה עירון דירוג של 2 מתוך 10, במדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2015. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשע"ו (2015-‏2016) היה 55.8%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת סוף 2015 היה 5,476 ש"ח (ממוצע ארצי: 8,868 ש"ח).
להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב:

ספורט

בתחום המועצה פועלים שלוש קבוצת כדורגל: "בני מוסמוס", "בני מושיירפה ביאדה" ו"הפועל בני זלפה". ניסיון להקים קבוצה אחת מאוחדת של המועצה המקומית לא הצליח.
הפתרון הסופי (סרט)

ועידת ואנזה

ועידה זו התקיימה ב-20 בינואר 1942, שבעה חודשים לאחר תחילת ההשמדה שהחלה עם מבצע ברברוסה. בוועידה השתתפו נציגים בכירים של משרדי ממשלה שונים (משרד הקאנצלר, משרד הפנים, משרד המשפטים, משרד החוץ, המשרד הראשי לענייני גזע ויישוב, המזכיר הממונה על תוכנית ארבע השנים ועוד) וכן בעלי תפקידים בכירים באס.אס (SS) ובאס.דה. (SD) שעליהם הוטלה האחריות לביצוע (למשל, רודולף לאנגה, שהיה ראש אחת מעוצבות המבצע). רבים מהמשתתפים היו בעלי השכלה משפטית ושמונה מהמשתתפים היו בעלי דוקטורט. את הישיבה ניהל ריינהרד היידריך (ראש משטרת הביטחון). הישיבה נמשכה כשעתיים ורוב הנציגים שהוזמנו לא הערימו מכשולים ואף גילו מחויבות לביצוע המשימה.
בישיבה זו לא התקבלה ההחלטה על עצם ביצוע "הפתרון הסופי" אלא היא כונסה על מנת להסדיר את ביצועו. זאת ניתן גם ללמוד בהרכב שבו הדמות הבכירה היא ריינהרד היידריך והמוזמנים הם גורמים בירוקראטיים ופונקציונאליים, שלא היו אמורים לדון בעצם מהות השאלה אלא במציאת הדרכים היעילות לביצועה, תוך רצונו של היידריך להבליט את בכירותו ואת חשיבות שיתוף הפעולה בין הגורמים הללו תחת הוראותיו.

עיקרי עלילת הסרט

הסרט מתאר בזמן אמת את אירועי הוועידה: הוא מתפרש על זמן של 96 דקות, הקרוב לזמן ההתרחשות של הוועידה – כשעתיים, כולל ארוחה.
הסרט מציג את אירועי הוועידה, החל משלב ההתכנסות של הגורמים השונים, הצגת משתתפי הוועידה על תפקידיהם השונים, את מיקומו המרכזי של היידריך בניהול הוועידה ואת הנחיותיו לגבי סודיותה. זמן רב מהסרט מוקדש לדיונים שהתנהלו בוועידה סביב סוגיית "בעיית היהודים" ומציג מספר עניינים כמו אפשרות העיקור של יהודים, "בעיית המישלינגה" ונישואי תערובת, בעיית היהודים בארצות בכבושות, ו"האפשרויות החדשות" לטיפול ביהודים.
במהלך הדיונים, מתוארים מאבקי הכוח בין הגורמים הגרמניים השונים המשתתפים בוועדה (ה-SS, המפלגה, משרדי הממשלה וכו') ובראשם את החיכוכים בין היידריך לפרידריך וילהלם קריצינגר, נציג לשכת הקאנצלר המביע הסתייגות מאפשרות ההשמדה וד"ר וילהלם שטוקהארט, נציג משרד הפנים החושש מסיבוכים פורמליים-משפטיים העלולים לנבוע מהחלטות הוועידה. טוצ'י זכה בגלובוס הזהב על גילום אייכמן.
I Love Rock 'n Roll (אלבום)

רקע

ג'ט ראתה הופעה של השיר "I Love Rock 'n' Roll", בטלוויזיה ב-1976 והוקסמה ממנו. השיר הפך לחלק קבוע מהופעותיה במשך 7 שנים לפני שהאלבום הוקלט.
רן רז

ביוגרפיה

רז נולד וגדל בירושלים והוא בוגר תיכון ליד"ה. אחיו הוא הפוליטיקאי מוסי רז. התגייס לתוכנית תלפיות, וקיבל תואר ראשון במתמטיקה ופיזיקה מהאוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1992 קיבל תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים על עבודה שכותרתה "Lower Bounds for Probabilistic Communication Complexity and for the Depth of Monotone Boolean Circuits", בהנחייתם של הפרופסורים אבי ויגדרזון ומיכאל בן-אור. יצא למשך שנתיים לפוסט דוקטורט באוניברסיטת פרינסטון. בשנת 1994 הצטרף לסגל הפקולטה למתמטיקה ומדעי המחשב במכון ויצמן למדע, ובשנת 2003 מונה לפרופסור מן המניין. פעמים אחדות שהה בבית הספר למתמטיקה במכון למחקר מתקדם בפרינסטון. 
בשנת 2017 הצטרף לסגל בית הספר להנדסה ומדע שימושי באוניברסיטת פרינסטון.
רז ידוע בעבודתו בנושא מערכות הוכחה אינטראקטיביות והוא חוקר בולט של בעיית P=NP. 
עבודותיו זוכות לפרסים בכנסים החשובים במדעי המחשב התאורטיים. הוא זכה בפרס ארדש בשנת 2002 ובפרס מיכאל ברונו ב-2006. מאמרו "Fast Learning Requires Good Memory: A Time-Space Lower Bound for Parity Learning" זכה בשנת 2016 בפרס המאמר המצטיין של IEEE FOCS.
דניאל שרמן

ביוגרפיה

שרמן נולד בבהאקני, לונדון שבממלכה המאוחדת, למשפחה אנגלית ממוצא יהודי מצד אביו, ניק שרמן. יש לו גם אח צעיר בשם יו שרמן.
שרמן גילה את אהבתו למשחק עוד מילדותו, החליט להיבחן לקבוצת התיאטרון הלהקה השייקספירית המלכותית כשהיה בן תשע, ושיחק כילד במחזות מפורסמים כמו "מקבת'" ו"הנרי השישי". שרמן למד בבית הספר "מיל היל" ועבר הכשרה למשחק בבית הספר לחינוך ואומנויות. ב-2007 סיים את לימודיו בהצטיינות עם תואר ראשון באמנות מהאקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון. לאחר מכן, הופיע במספר הפקות תיאטרון בלונדון וברחבי אירופה. 
שרמן מתגורר בלוס אנג'לס לבדו למטרות עבודה ונוסע לביתו בלונדון בהפסקות.

קריירה

לאחר מספר תפקידי אורח בסדרות טלוויזיה הוא המשיך בקריירת המשחק שלו ושיחק לראשונה בסרט הקולנוע "הימים האחרונים של אדגר הרדינג" ב-2011, בהמשך אותה השנה המשיך להופיע בסרט הפנטזיה של טרסם סינג "בני אלמוות" לצדם של לוק אוונס ומיקי רורק. בסרט הוא גילם את אל המלחמה היווני ארס, תפקידו בסרט התקבל היטב על ידי הקהל והמבקרים. 
בשנת 2012, הצטרף שרמן לעונה השנייה של סדרת הדרמה העל-טבעית "זאב צעיר" ברשת MTV,שם גילם את התפקיד של איש הזאב אייזק לייהי. במרץ 2014, לאחר סיום העונה השלישית, הוכרז כי שרמן יעזוב את הסדרה בטענה שהוא רוצה לחקור הזדמנויות אחרות. גם בשנת 2014 לוהק לעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "המקוריים", בתפקיד של קול מייקלסון, תפקיד אליו לא שב לעונה שאחריה. 
בשנת 2017 שיחק בתפקיד ראשי בעונה השלישית של הסדרה הפוסט-אפוקליפטית "אימת המתים המהלכים" של רשת AMC, בתפקיד טרוי אוטו, בנו הצעיר של ג'רמיה ואחיו החורג של ג'ק.
קים ת'איל

חייו

ת'איל נולד בסיאטל בשנת 1960 וגדל בפארק פורסט, פרבר של שיקגו. חלק מילדותו עברה עליו בדרום הודו, במדינת קראלה, ממנה היגרו הוריו לארצות הברית. הוא נחשב לאחד ממוזיקאי הרוק הבולטים ממוצא הודי.
ת'איל הכיר את ימאמוטו בבית הספר התיכון ריץ' איסט שבפארק פורסט. הם עברו יחד לוושינגטון לאחר סיום הלימודים ושם למד ת'איל באוניברסיטת וושינגטון. כריס קורנל היה שותפם לחדר ויחד איתו הם הקימו את סאונדגרדן ב-1984. להקתם הייתה הראשונה מגל להקות הגראנג' הסיאטלי שחתמה חוזה בחברת תקליטים גדולה (A&M Records), זכתה בצמד פרסי גראמי ומכרה 3 אלבומי פלטינה. סאונדגרדן התפרקה באפריל 1997.
מאז ההתפרקות ניגן ת'איל בגיטרה בלהקות "פיג'נהד" ו-"The Presidents of the United States of America". הוא גם השתתף בפרויקט המטאל "פרובוט" של דייב גרוהל ו-"No WTO Combo" עם ג'לו ביאפרה וקריסט נובוסליק.
בשנת 2003 הוא נבחר על ידי המגזין "רולינג סטון" למקום המאה ברשימת "100 הגיטריסטים הגדולים של כל הזמנים". הוא מנגן בגיטרות Guild S-100, גיבסון לס-פול, גיבסון פיירבירד, פנדר טלקאסטר וגז'מאסטר.
בית הבק

זיהוי כבית צידה

במקום נמצאו פריטים ארכאולוגיים, האופייניים לתקופה הרומית והביזנטית. על סמך אותם ממצאים יש שזיהו את המקום עם העיר בית צידה, שנודעה לה חשיבות רבה בתקופה הרומית, במיוחד לעולם הנוצרי. כיום מקובל לזהות את בית צידה עם תל א-תלויה הנמצא צפונית מן המקום.

היסטוריה

בסוף התקופה העותמאנית התגורר בבית הבק הכורדי עבד א-רחמן באשה אליוסף, בעל מרבית האדמות בבקעת בית צידה. לאחר מותו הועברו האדמות לבנו הצעיר פואד, ותושבי בקעת בית צידה היו האריסים שלו.
בעשור הראשון של המאה ה-20 עלתה לארץ קבוצה של חלוצים מקרים שבאוקראניה, דעה נוספת סוברת שמקורם בעיירה הומל שבבלאורס. הם חיפשו מקום להתיישבות והוצע להם להתיישב על אדמת הבק בבטיחה. מכיוון שלא עלה בידם לקנות את האדמה הם החליטו להתיישב כאריסי הבק הכורדי. נחתם חוזה אריסות לתשע שנים, והבק הבטיח לספק למתיישבים צאן ובקר.
בסוכות 1904 התיישבו במקום ששה עשר משפחות. חלקן התגוררו בצריפים שבנו וחלקן בחדרים בחצר בית הבק. הן עסקו בחקלאות, ואף עסקו בדייג בים הכנרת ונטעו עצי אקליפטוס הקיימים כאן גם היום. לאחר מספר חודשים החלו להתעורר בעיות, שהקשה בהן הייתה מחלת המלריה. רבים נפלו למשכב וחלקם מתו מן המחלה. הדרך היחידה להשגת אספקה ותרופות הייתה בעזרת סירות, והערבים שהשיטו סירות אלו דרשו מחיר גבוה.
כשנה לאחר בואם של המתיישבים, הם נאלצו לעזוב את המקום.

מלחמת העצמאות ומבצע כנרת

לאחר נטישת המקום על ידי המתיישבים כבשו הסורים את השטח והפכו אותו למוצב סורי.
במלחמת העצמאות נעשה ניסיון של ההגנה לתקוף סירות סוריות אשר היה חשש שיתקפו את היישובים במהלך המלחמה, אך הניסיון נכשל.
בחורף 1955, במהלך מבצע עלי זית, מבצע שמטרתו הייתה להרתיע את הסורים ששלטו באזור וירו ממוצבים שממזרח לכנרת לעבר סירות דיג וסירות משמר של חיל הים ששטו בה. כבש כוח של צנחנים את בית הבק יחד עם שאר מוצבי צפון מזרח הכנרת. היה זה מבצע מורכב, שכלל נחיתה מן הים, חציית הירדן והליכה ממושכת. בלילה אחד נכבשו כל המוצבים הסוריים שבצפון מזרח הכנרת, ממוצב הגבול שליד עין גב ועד מוצב השפך בשפך הירדן.
הכוח שכבש את בית הבק ומוצב השפך ירד מגבעת קלע, היכן שנמצא היום מושב אלמגור, חצה את הירדן והתפצל לשניים: חלק אחד בפיקודו של אלישע שלם כבש את בית הבק, והחלק השני בפיקודו של רפאל איתן כבש את מוצב השפך. בעקבות מבצע זה השתררה באזור רגיעה לזמן מה. בשנים שלאחר מכן נתחדשו הפגיעות בדייגים ובחקלאי אלמגור, עד לכיבוש הגולן.

כיום

שטח האזור ובית הבק בתוכו שייך כיום למשפחת שניידר אשר מחזיקה במקום עדר בקר. העדר הובא בעידוד רשות שמורות הטבע במטרה לצמצם את אוכלוסיית צמח הקנה בשמורת בית צידה ולאפשר גידול של מגוון מיני צמחים נוספים.
ג'ון פולני

קורות חיים

ג'ון פולני נולד ב-1929 בברלין שבגרמניה, למיכאל פולני, שהיה רופא ומדען רב-תחומי הונגרי יהודי, שהתנצר. מחקריו והגותו של מיכאל פולני היו בכימיה פיזיקלית, כלכלה ופילוסופיה.
פולני התחנך באוניברסיטת ויקטוריה של מנצ'סטר וערך את מחקר הפוסט-דוקטורט שלו באוניברסיטת פרינסטון. מכהן כפרופסור באוניברסיטת טורונטו. 
פולני חבר בחברה המלכותית, במסדר קנדה ובמועצת המלוכה של קנדה. קיבל עשרות פרסים, ביניהם פרס וולף בכימיה.