דולורס הוארטה

תחילת דרכה

הוארטה נולדה בעיירת הכורים דוסון, שבניו מקסיקו, להורים חואן פרננדס ואליסיה צ'אבס. חואן פרננדס נולד בדוסון למשפחת מהגרים מקסיקנים, ועבד ככורה פחם. במהלך השפל הגדול הוא הצטרף למספר הגדול של פועלים חקלאיים עונתיים שהתהווה בעקבות הכשלים הכלכליים של התקופה, אשר נדדו ממקום למקום על פי עונת הקטיף. הוא בעיקר קטף סלק במדינות קולורדו, נברסקה, ווויומינג. הוא נהיה פעיל בהתארגנות פועלים באיגודים, והוארטה גדלה על סיפוריו של אביה בנושא. הוריה התגרשו כשהיא הייתה בת שלוש, והקשר בינה לבין אביה נחלש, היות שהוא חזר לניו מקסיקו והיא חייתה עם אמה בקליפורניה. חואן פרננדס נבחר לבית המחוקקים של ניו מקסיקו ב-1938.
צ'אבס גידלה את הוארטה ושני אחיה במרכז קליפורניה, בקהילת הפועלים החקלאיים של סטוקטון. צ'אבס הייתה פעילה בקהילה בנושאים רבים, כולל סיוע ורווחה, ארגונים אזרחיים, ובכנסייה. היא עודדה את הגיוון התרבותי שהיה חלק אינטגרלי בילדותה של הוארטה ובחינוכה, שכן הייתה זו קהילה של מהגרים, הן מחוץ לארצות הברית והן מרחביה. לימים, צ'אבס פתחה מסעדה ובית מלון, בהם סיפקה שירותים ודיור מוזלים או ללא תשלום לפועלים חסרי אמצעים ומשפחותיהם. הוארטה שאבה מאמה את המסירות לעבודתה עם פועלי החוות מאוחר יותר בחייה. בראיון סיפרה הוארטה כי: "האדם הדומיננטי בחיי היא אמי. היא הייתה אישה מאוד אינטליגנטית ומאוד עדינה". מעשיה הנדיבים של צ'אבס סיפקו את הבסיס של האידאולוגיה של הוארטה להתנגדות בלתי אלימה, הנובעת ממקום רוחני. באותו ראיון היא הוסיפה: "כשאנו מדברים על כוחות רוחניים, אני חושבת שנשים היספניות מכירות את הכוחות האלה טוב יותר. אנחנו יודעות מהו צום, כי זה חלק מתרבות. אנחנו יודעות מהן מערכות יחסים, ואנחנו יודעות מהי הקרבה".
הפעילות הקהילתית של הוארטה החלה כאשר היא הייתה תלמידה בתיכון. היא הייתה פעילה במספר מועדונים בבית הספר, וגם הייתה חברה בצופות (Girl Scouts) עד גיל 18. היא ספגה בעת לימודיה התייחסות מפלה וגזענית בשל היותה צ'יקנה, וניסיון זה שיכנע אותה שהחברה חייבת להשתנות. אחרי שסיימה את לימודיה בתיכון, היא למדה במכללה הקהילתית, שם הוציאה תעודת הוראה. לאחר תקופה בה לימדה בבית ספר יסודי, הוארטה עזבה את עבודת ההוראה והחלה במסע חייה לשינוי חברתי, קידום זכויות לקהילות מוחלשות, ומאבק נגד אי-צדק כלכלי:

קרן דולורס הוארטה 

הוארטה היא הנשיאה של קרן דולורס הוארטה (DHF), אותו יסדה בשנת 2002. הארגון הוא מלכ"ר "למען הקהילה הפועל ברמה עממית-שורשית... DHF יוצר הזדמנויות בהתארגנות קהילתית, פיתוח מנהיגות, מעורבות אזרחית, וקידום מדיניות בתחומים המועדפים הבאים: בריאות והסביבה, חינוך ונוער, ופיתוח כלכלי."

פרסים והכרה

הוארטה מונתה כאחת משלוש הנשים החשובות של השנה ב-1997 על ידי Ms. מגזין. היא הייתה הזוכה הראשונה בפרס זכויות האדם על שם אלינור רוזוולט מידי הנשיא ביל קלינטון בשנת 1998. באותה שנה, Ladies' Home Journal זיהה אותה כאחת מ"100 הנשים החשובות ביותר של המאה ה-20", ברשימה שיצאה גם כספר צילומים בכריכה קשה. יחד איתה ברשימה היו מנהיגות כמו אינדירה גנדי ומרגרט תאצ'ר, פמיניסטיות כמו גלוריה סטיינם, פעילות כמו רוזה פארקס, ודמויות פופולריות אחרות כמו הנסיכה דיאנה והאם תרזה.
היא זכתה בפרס Puffin/Nation לאזרחות יצירתית בשנת 2002. היא קיבלה תואר לשם כבוד מאוניברסיטת פרינסטון בהכרה בהישגיה הרבים במאי 2006. היא קיבלה, יחד עם וירחיליו אליזונדו, את פרס השלום לשנת 2007 מטעם Community of Christ International.
ב-18 במאי 2007, הודיעה הוארטה על תמיכתה במועמדת לנשיאות הילרי קלינטון, ובוועידה הדמוקרטית הלאומית של שנת 2008, הוארטה הציבה את שמה כמועדת רשמית.
בשנת 2008 הוענק להוארטה פרס ג'יין אדמס למנהיגות, וב-2009 זכתה במדליית UCLA הכבוד הגבוה ביותר שניתן מטעם האוניברסיטה.
באוקטובר 2010, קיבלה הוארטה תואר של כבוד על ידי מילס קולג', עבור "חיים כאלופת צדק חברתי, אשר בשל מנהיגותה האמיצה השיגה רמת תמיכה ללא תקדים ברמה הלאומית בעובדים חקלאיים, בנשים, ובקהילות מוחלשות במסע בלתי נלאה למען זכויות האדם". באותו החודש, הוענק לה גם תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת הפסיפיק, אשר חשפה דיוקן רשמי שלה עבור פרויקט "אדריכלי השלום" של האמן מייקל קולופי.
הוארטה קיבלה את מדליית החירות הנשיאותית מידי הנשיא ברק אובמה ב-29 במאי 2012. היא יו"ר של כבוד בארגון הסוציאליסטים הדמוקרטיים של אמריקה וגם יושבת בדירקטוריון של ארגון Equality California, אשר מקדם זכויות להט"ב בקליפורניה.
ב-2017 קיבלה הוארטה תואר דוקטור של כבוד מטעם מכללת מאונט הוליוק.
ארבעה בתי ספר יסודיים בקליפורניה; בית ספר אחד בפורט וורת', טקסס; בית ספר תיכון בפואבלו, קולורדו, וכן בית ספר התיכון של סלינס, שם יש אוכלוסייה גדולה של פועלים חקלאיים, נקראים על שמה של הוארטה. במכללת פיצר שבקלרמונט בקליפורניה יש ציור קיר המוקדש לה. ב-2013, הוארטה זכתה בפרס ג'פרסון לשירות ציבורי.

זכויות נשים

הוארטה פעלה למען זכויות נשים ובקמפיינים פמיניסטיים במסגרת עבודתה כמארגנת איגודים ומקדמת זכויות פועלים ומהגרים. היא משמשת בתפקידים רשמיים בארגונים פמיניסטיים, ומקדמת מועמדות בעלות מצע פוליטי פמיניסטי בבחירות מקומיות ולאומיות.
הוארטה הייתה יו"ר של כבוד ב[מצעד הנשים בוושינגטון שהתקיים ב-21 בינואר 2017, יום אחרי השבעתו של דונלד טראמפ כנשיא ארצות הברית.

חיים אישיים

הוארטה נישאה לראלף הד בעת לימודיה במכללה. לזוג שתי בנות, סלסט ולורי. הוארטה התגרשה מהד, ומאוחר יותר נישאה לוונטורה הוארטה, ולהם נולדו חמישה ילדים. בנם, אמיליו חסוס הוארטה, התמודד לבחירות לקונגרס. גם נישואים אלו הסתיימו בגירושים.
הוארטה קיימה מערכת יחסים עם ריצ'רד צ'אבס, אחיו של סזאר. השניים לא נישאו, אך חיו יחדיו ונולדו להם ארבעה ילדים משותפים. הם היו יחד עד מותו של ריצ'רד ב-27 ביולי 2011.

אוסף ארכיוני

מסמכי דולורס הוארטה הם חלק מן האוסף הקבוע של UFW בארכיון הספרייה על שם וולטר פי. רויתר. יש גם מידע רב אודותיה באוסף מסמכי סזאר צ'אבס, השמורים באותו הארכיון.