רוברט ג'ון בריידווד

ביוגרפיה

בריידווד, בן למשפחה ממוצא סקוטי, נולד בדטרויט, מישיגן. את נעוריו העביר בלימודים ועבודה במספר בתי עסק, בהם בית המרקחת של אביו ונגריה. בשנת 1929 סיים בריידווד מסלול אקדמי בנושא אדריכלות באוניברסיטת מישיגן. בריידווד חזר לאוניברסיטה כדי ללמוד אנתרופולוגיה והיסטוריה עתיקה, וסיים את לימודיו עם תואר שני בשנת 1933. בזמן לימודיו הצטרף למשלחת לתל עוּמָר, ולכשסיים את לימודיו חבר למשלחת המכון האוריינטלי של אוניברסיטת שיקגו לעמק אמוק שבסביבת אנטיוכיה. בריידווד עבד באזור ביסודיות רבה וחדשנות ניכרת לאורך השנים 1933–1938. עם התלים שנחפרו על ידי בריידווד נמנים צָ'טַלהויוּק, קוּרְדוּ, תל טאיינאט  ודָחַבּ. בשנים הללו גם פגש מחדש את לינדה שרייבר, עמה למד באוניברסיטת מישיגן, לה נישא בשנת 1937; הזוג עבד יחדיו שנים רבות. בשנות מלחמת העולם השנייה עבד בתוכנית מיפוי מטאורולוגי עבור חיל האוויר האמריקני. 
בשנת 1942 סיים דוקטורט בספרות ומזרחנות באוניברסיטת שיקגו, ולאחר שלוש שנים הפך לחבר פקולטה מן המניין במחלקה לאנתרופולוגיה ובמכון האוריינטלי. השפעה ניכרת על בריידווד הייתה לויר גורדון צ'יילד ועיסוקו במעבר מחברות ציידים-לקטים לתרבויות מבוססת חקלאות, המהפכה הנאוליתית. בשנת 1947 החל בריידווד את החפירות באתר העיראקי ג'רמו בחיפוש אחר עדות ארכאולוגית להיסטוריה של ייצור המזון והמעבר לחברות חקלאיות. בריידווד היה חלוץ בתחום, והראשון לנסות למלא את הפער התאורטי שהותיר צ'יילד בממצאים מהשטח. החפירה בג'רמו הייתה ממומנת היטב ונערכה באופן מקצועי ביותר; בריידווד היה מהראשונים לשלב מחקר ארכיאובוטני, ארכאוזואולוגי וגאוארכאולוגי בחפירות. נוסף לכל אלה עמד לרשותו של בריידווד כלי חדיש בעולם הארכאולוגיה: תיארוך פחמן-14.
בג'רמו נערכו שלוש עונות חפירה: 1948, 1950–1951, 1954–1955. עונות חפירה עתידיות בוטלו, למורת רוחו של ברידווד, בשל מהפכת הארבעה עשר ביולי אשר הדיחה את שלטון השושלת ההאשמית במדינה. אף על פי כן, המחקר באתר הניב מידע שמושי, ואף זיכה את זוג הבריידוודים במענק מחקר מטעם הקרן הלאומית למדע (NSF) - אחת המענקים הראשונים שהוענקו בתחום מחקרם. יתרה מזאת, החפירות באתר אשר החלו על בסיס "תאוריית נווה המדבר" של צ'יילד, הובילו את בריידווד לניסוח "תאוריית אזור הגלעין" שגרסה כי ראשית הביות אירעה במדרונות ההרריים של הסהר הפורה. הזוג חקר מספר אתרים פוטנציאליים באיראן, אולם הצעה לניהול החקר הפרהיסטורי הטורקי משכה את תשומת לבם. הבריידוודים, יחד עם הארכאולוג הטורקי חָלֶתּ צָ'מְבָּל, ניהלו את הפרויקט המשותף אוניברסיטת שיקגו ואוניברסיטת איסטנבול באתר צ'איאונו. 
האתר נחפר לראשונה בשנת 1964 והתגלה כעתיק מג'רמו. יושבי האתר זוהו כקדומים שבחקלאי אנטוליה וחקירתם סייעה למילוי הפער התאורטי שיצרו מבשרי חקר התקופה. החפירות באתר נוהלו בשיתוף פעולה בין ארכאולוגים רבים, מומחים שונים וחופרים ממדינות רבות. הבריידוודים חדלו מלחפור באתר בשנת 1988.
הזוג פרסם מספר מאמרים שדנו במעבר לחקלאות והתופעות הנלוות לתהליך זה. תרומתו של בריידווד לארכאולוגיה בכלל, והמעבר לחקלאות בפרט, עצומה. בריידווד סמל את תחילתו של עידן חדש ומקצועי בתחום הארכאולוגי. הוא קבע רבים מהסטנדרטים לשיתוף פעולה בינלאומי ומחקר רב-תחומי בחפירה ארכאולוגית. תרומתו זיכתה אותו, בשנת 1971, במדליית זהב מטעם המכון האמריקני לארכאולוגיה ותואר המרצה הנכבד מטעם המכון האמריקני לאנתרופולוגיה; בשנת 1995 זכה במדליה מטעם החברה לארכאולוגיה אמריקנית. 
רוברט ג'ון בריידווד, פרופסור אמריטוס ותושב להפורטה, אינדיאנה, נפטר ביום רביעי ה-15 בינואר 2003 בבית החולים של אוניברסיטת שיקגו, והוא בן 95; אשתו, לינדה שרייבר בריידווד, נפטרה בחלוף שעות ספורות, בגיל 93.