מרכז צדק לנשים

מרכז צדק לנשים היא עמותה, שנוסדה בשנת 2004, העוסקת בזכויות נשים במערכת בתי הדין הרבניים בישראל. מטרת העמותה, כעולה מפרסומיה, היא "להגן על זכותן של נשים לשוויון, לכבוד ולצדק במסגרת ההלכה היהודית", וכן "לגייס את המדינה, בכלל, ובתי המשפט האזרחיים, בפרט, לתקן את העוול והנזק שנגרמים לנשים מחמת פסקי הדין של בתי הדין הרבניים וכתוצאה ממדיניויות לקויות של הממסד הרבני".

פעילות העמותה

העמותה עושה שימוש במערכת המשפט האזרחית על מנת לקדם את זכויות הנשים בדין הדתי.

תביעות נזיקין

העמותה מסייעת למסורבות גט, באמצעות הגשת תביעת נזיקין נגד סרבן הגט בבית המשפט למשפחה, במקביל לתביעת הגירושים המתנהלת בבית הדין הרבני. בתביעת הנזיקין נדרש סרבן הגט לשלם פיצוי כספי גבוה על הנזקים שגרמה סרבנותו, ובכלל זה עוגמת נפש, בושה, צער, בדידות, אובדן הנאות החיים ואובדן הסיכוי להינשא. העמותה השיגה כ-40 פסקי דין המחייבים את הסרבנים בפיצויים, ובעקבותיה הוגשו תביעות נוספו מסוג זה, גם על ידי גברים.

עתירות לבג"ץ

העמותה השתתפה בשתי עתירות לבג"ץ. בעתירה אחת, שהוגשה במשותף עם כעשר עמותות נוספות, ביקשו העותרים לבטל את פסקי הדין של בית הדין הרבני הגדול בירושלים והאזורי באשדוד המטילים ספק ביהדותה של אישה (ובכך גם של ילדיה), 15 שנה לאחר גיורה על ידי בית הדין המיוחד לגיורים של הרב חיים דרוקמן ופוסלים את גיורי הרב חיים דרוקמן. בנוסף ביקשו העותרים לבטל את ההחלטה המצווה על רשמי נישואין לא לרשום לנישואין בעלי תעודת גיור מבתי הדין המוכרים על ידי הרבנות הראשית ללא אישור מבית הדין הרבני. בעתירה השנייה, גם היא בשותפות עם קבוצת עותרים, התבקש בג"ץ להורות למקוואות הממלכתיים בישראל לאפשר גם למי שאינן נשואות לטבול, לאור פנייה של רווקה שרצתה לטבול במקווה אך הדבר נמנע ממנה על ידי הבלנית בנימוק שאינה נשואה. בעקבות העתירה הוסכם שיאסר על בלניות לשאול את הנשים הטובלות מהו מצבן האישי.

טענה לאי חלות קידושין

בשני מקרים  ביוני וביולי בשנת 2018 פנתה העמותה לדניאל שפרבר, שעמד בראש הרכב שכתב תשובה הלכתית ולפיה נישואי מסורבת גט בטלים מעיקרן. המקרה הראשון היה של צביה גורודצקי, שבעלה סירב לגרשה חרף מאסרו מאז שנת 2000. הרב שפרבר ועוד שני רבנים ששמותיהם נותרו חסויים גורודצקי וקבעו כי קידושיה מעולם לא חלו, בהתבסס על שלושה יסודות הלכתיים: אומדנא דמוכח, מקח טעות והעובדה שהיא עצמה רכשה את טבעת הקידושין. בפסק הדין. לאחר מתן פסק הדין, משכה גורודצקי את תביעת הגירושין אולם הבעל לא שוחרר ממאסרו משום שהפרקליטות הגישה נגדו כתב אישום בגין הפרת הוראה חוקית, על השנים בהן סירב לתת גט. המקרה השני היה של אושרת בן חיים, אשר בעלה שהה בארצות הברית וסירב להעניק לה גט, ושהייתה מעוברת מגבר אחר. גם במקרה זה קבעו הרב שפרבר עם הרב ד"ר מיכאל אברהם ואדם נוסף ששמו לא פורסם שנישואיה בטלים מעיקרם.

פעילות נוספת

העמותה הגישה תביעה לבית הדין לעבודה בשם עורכת דין מומחית במשפט עברי כנגד הנהלת בתי הדין הרבני ונציבות שירות המדינה על רקע מכרז למשרת עוזר משפטי בבתי הדין הרבניים שבו נקבע תנאי סף כי על המועמד להיות בעל סמיכה לרבנות מטעם הרבנות הראשית לישראל ובעל רישיון ישראלי לעריכת דין וחבר בלשכת עורכי הדין או בעל כושר דיינות בהסמכת הרבנות הראשית לישראל. תנאי סף אלו מנעו מנשים אפשרות להגיש מועמדות לתפקיד. בעקבות התביעה של העמותה פורסם מכרז מתוקן המאפשר גם לבעלי תואר מוסמך במשפטים במשפט עברי ולטוענים רבניים לגשת אליו, אך נרשמה הערה כי תינתן עדיפות לבעלי כושר לדיינות.
העמותה פנתה שוב לבית הדין לעבודה בבקשה להוציא צו מניעה למכרז בשל מתן עדיפות לגברים להתקבל למשרות אלו. בית הדין פסק כי אכן יש בכך העדפה מפלה היות שאין ביכולתה של אישה להשיג עדיפות זו, יהיו כישוריה האחרים אשר יהיו.

מידע כללי

העמותה נוסדה ומנוהלת על ידי עורכת הדין סוזן ווייס. בהנהלתה חברים ד"ר אביעד הכהן, יוסף אחיטוב, הרב ד"ר אריאל פיקאר, פרופ' דני סטטמן ועוד.
תורמים עיקריים לעמותה הם הקרן החדשה לישראל, הסוכנות היהודית וארגון נשות הדסה.