google/wiki40b huggingface dataset:
עמוס גרודז'ינובסקי

ביוגרפיה

גרודז'ינובסקי נולד בתל אביב. הוא התאמן במועדון מכבי תל אביב. בתחרות אתלטיקה שנערכה באצטדיון המכביה בתל אביב בדצמבר 1958 הוא ניצח בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.2 שניות ובריצת 200 מטר בתוצאה של 24.0 שניות. בשנת 1959 זכה לראשונה באליפות ישראל בקפיצה לרוחק. 
בתחרות מבחן שנערכה באפריל 1960 היה האתלט המצטיין לאחר שניצח ב-3 ריצות, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.8 שניות, לפני הרי קנה מהפועל ראשון לציון שקבע אותה תוצאה, בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.1 שניות, שוב לפני קנה (22.3 שניות) ובריצת 400 מטר בתוצאה של 50.3 שניות, לפני אלימלך שוחט מהרי אפרים (51.7 שניות). ב-2 במאי אותה שנה הוא קבע בקפיצה לרוחק שיא ישראלי חדש של 7.40 מטר. באליפות ישראל שנערכה ביולי אותה שנה הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.0 שניות, לפני הרי קנה (11.1 שניות) ומדליית כסף, בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.81 מטר, אחרי דוד קושניר מהפועל רמן גן (6.92 מטר) ולפני זאב רייס מהפועל גבעת ברנר (6.70 מטר). 
באולימפיאדת רומא (1960) סיים גרודז'ינובסקי במקום 44 בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.19 שניות, במקום 44 בריצת 200 מטר בשיא ישראלי חדש של 21.99 שניות ובמקום 52 בריצת 400 מטר בשיא ישראלי חדש של 49.03 שניות.
בתחרויות האתלטיקה של המכביה השישית שנערכו בספטמבר 1961 זכה גרודז'ינובסקי במדליית ארד, בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.06 מטר, אחרי מייק הרמן מארצות הברית שקבע שיא מכביה חדש של 7.47 מטר ודוד קושניר מישראל (7.22 מטר).
לאחר המשחקים האולימפיים למד גרודז'ינובסקי חינוך גופני באוניברסיטת מינסוטה שבמיניאפוליס וקיבל דוקטורט בפיזיולוגיה וביוכימיה של המאמץ.
גרודז'ינובסקי לימד במכון וינגייט ואימן אתלטיקה במועדון "אס"א תל אביב", מספר אלופי ישראל בריצות למרחקים קצרים: מני רוזנברג, פרופ' יואב מקל ומוטי גרוס. בשנת 1983 פרש מאימון תחרותי.
נוסף על עבודתו במכון וינגייט עוסק גרודז'ינובסקי בשיקום חולי לב ופרסם שני ספרים העוסקים בתחום זה: "הליכה למשקל בריא" ו"הליכה ללב בריא".
בוורלי ויטפילד

ביוגרפיה

ויטפילד נולדה בוולונגונג שבניו סאות' ויילס. היא התאמנה בהדרכתם של טרי גת'רקול ודון טלבוט, שאימן מספר אלופים אולימפיים ושיאני עולם (ג'ון קונרדס ואחותו אילזה קונרדס, יאן אובריאן, קווין ברי, בוב וינדל, בראד קופר וגייל ניל).
במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באדינבורו, סקוטלנד בשנת 1970 זכתה ויטפילד ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה (1:17.40 דקות), במשחה ל-200 מטר חזה (2:44.12 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב (4:30.66 דקות) .

אלופה אולימפית

באולימפיאדת מינכן (1972) זכתה ויטפילד בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אולימפי חדש של 2:41.05 דקות, לפני דנה סקונפילד מארצות הברית (2:42.05 דקות) וגלינה פרוזומנשיקובה מברית המועצות (2:42.36 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:15.73 דקות, אחרי קתרין קאר מארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 1:13.58 דקות וגלינה פרוזומנשחיקובה (1:14.99 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום תשיעי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:33.96 דקות.
באליפות העולם הראשונה בשחייה שנערכה בבלגרד, לשעבר יוגוסלביה בשנת 1973 השתתפה ויטפילד, אך לא זכתה במדליה. 
במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו בקרייסטצ'רץ', ניו זילנד בשנת 1974 זכתה ויטפילד בשתי מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר חזה (2:43.58 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב (4:30.55 דקות).
בהיותה רק בת 42, ב-20 באוגוסט 1996 נפטרה ויטפילד בפתאומיות, בשלהארבור שבניו סאות' ויילס.
עולם החסידות

עולם החסידות הוא מגזין חרדי-חסידי אשר יצא לאור משנת ה'תשנ"ה ואילך, והופץ בקרב האוכלוסייה החרדית, בארץ ובחו"ל. בתחילה יצא המגזין לאור פעם בחודש, ובהמשך שני גיליונות מדי חודש, אולם הוא נסגר ברבות הימים. במגזין זה, כמו במגזינים דומים, לא היה כל תוכן פוליטי או כזה המכיל לשון הרע. 
המגזין עסק בנושאים הנושקים בחלקם לתחום התורני. בנוסף היו במגזין כתבות צבע על דמויות שונות בעולם התורה והחסידות. המגזין כלל גם מוסף מיוחד לבית ולמשפחה. 
רוב הכותבים בעיתון נשאו שמות עט.
יחידת אכיפה לזרים

יחידת האכיפה לזרים הוקמה באוקטובר 2002, זאת בעקבות החלטת ממשלת ישראל על צמצום מספר השוהים הלא חוקיים בישראל.
יחידה זו הוקמה כתת-יחידה בתוך משרד התמ"ת אך מהחלטת ממשלה הועברה היחידה למנהל האוכלוסין השייך למשרד הפנים.
פעילותה משולבת עם יחידת עוז שקמה ביולי 2009, שאף היא הוקמה בעקבות החלטת הממשלה, בכל רחבי הארץ.

תחומי אחריות

היחידה אחראית על כל תנאי העסקתם של הזרים הנמצאים בעבודה אצל מעסיקהם, או השמה מחדש לעבודה עבור אלו היכולים להמשיך ולעבוד בישראל על פי חוק כאשר תנאיהם הופרו אצל מעסיקם המקורי.
תפקידה העיקרי של היחידה הוא בדיקת תנאי ההעסקה של העובד הזר אצל מעסיקו הישראלי. בין היתר נבדקים: תנאי העסקתו של העו"ז, חוזה העסקה, תלושי משכורות (שכר מינימום שמשולם לעו"ז), ביטוח רפואי לעו"ז, מגורי העו"ז. אם אחד מסעיפים אלו נמצא לא תקין על ידי מפקחי היחידה על המעסיק מוטל קנס בעבור כל סעיף וסעיף. 
בתקופה האחרונה נדרשה יחידה זו לאכוף גם לשכות פרטיות בסיעוד- אכיפה מנהלית. 
אכיפה מנהלית משמעותה כי אם הלשכה הפרטית המייבאת עו"ז לארץ או מבצעת השמות בארץ של עו"ז מפרה את תנאי ההיתר שניתן לה על ידי משרדי הממשלה ההיתר של הלשכה מוטל בסיכון.
תנאי ההיתר מפורטים ב"נוהל לשכות פרטיתו בסיעוד".
החברה הבינלאומית להיסטוריה של תכנון עירוני

החברה הבינלאומית להיסטוריה של תכנון עירוני (IPHS) היא ארגון בינלאומי אקדמי ששם לו למטרה לטפח את המחקר ההיסטורי של התכנון העירוני ברחבי העולם. 
הארגון הוקם באוניברסיטת לסטר בעיר לסטר, אנגליה בשנת 1974 בתור יחידה מחקר אקדמית בשם: "קבוצת התכנון ההיסטורית" ובשנת 1993 הפך לארגון בינלאומי. כיום פעילים בארגון ראשי פקולטות לאדריכלות ותכנון ערים מרחבי העולם.
ג'ואל אוסטין

ג׳ואל סקוט היילי אוסטין (Joel Scott Hayley Osteen נולד ב-1963) הוא הכומר הראשי של כנסיית לייקווד ביוסטון, נחשב בין הכמרים הפופולריים והמוכרים ביותר בארצות הברית.
אוסטין נולד ביוסטון בשנת 1963 לכומר ג'ון אוסטין שהנהיג את הכנסייה לפניו, הוא אחד משישה ילדים. אביו עזב את הכנסייה הבפטיסטית על מנת לייסד את כנסיית לייקווד ב-1959. בזמנו של אביו מנתה הכנסייה 6000 חברים ודרשותיו אף שודרו בערוץ מקומי עד מותו ב-1999. לאחר מות אביו, לקח אוסטין על עצמו את הנהגת הכנסייה, וזאת למרות שרק פעם בודדת ניסה את כוחו בהטפה מעל הדוכן.
תחת הנהגתו של אוסטין צמחה הכנסייה לכנסיית ענק וארגון מאוד רווחי מבחינה כלכלית. בדרשותיו השבועיות נוכחים מעל 52 אלף איש, במחזורים של 16 אלף כל פעם. דרשותיו השבועיות המשודרות נצפות על ידי יותר מ-7 מיליון אנשים בארצות הברית ומעל 20 מיליון ברחבי העולם.
אוסטין פרסם מספר ספרים רבי מכר ונמנה ברשימת "עשרת האנשים המעניינים ביותר של שנת 2006" שפרסמה ברברה וולטרס.

משנתו הדתית

אוסטין מתמקד בדרשותיו בהיותו של האל "מיטיב", וממעט בציטוט כתבי הקודש, בדיון בנושא החטא ובדרישותיו של האל מברואיו. למרות שהמסר של אוסטין הוא מסר נוצרי מובהק, סמל הצלב איננו חלק מהתפאורה בדרשותיו, ותחתיו מופיעה מפת העולם.
אוסטין מגדיר עצמו כמדריך סגנון חיים ומכיר בכך שאחרים מוכשרים ממנו בציטוט מכתבי הקודש. דרשותיו סובבות סביב הפיתוח האישי בסגנון "קואצ'ינג" לאור הנחות היסוד של הנצרות.
Pac's Life

רקע

באלבום מופיעים זמרים אורחים רבים כמו T.I. ואשנטי, שמופיעים בסינגל Pac's life. מגוון רחב של אמנים תרמו לאלבום, בהם סנופ דוג, לודאקריס, קמיליונר ויאנג באק. באלבום הופיע יאקי קדאפי, שהיה חבר בהרכב Outlawz והיה חבר טוב של שאקור. באלבום הופיע גם ג'מאל וולארד, אשר התפרסם בזכות תיאורו של הנוטוריוס בי.איי.ג'י. בסרט הביוגרפי עליו, Notorious. הסינגל Pac's Life צולם בטופאק אמארו שאקור מרכז לאמנויות. האלבום הגיע ב-2006 למקום התשיעי במצעד הבילבורד 200, כשמעל 159,000 יחידות נמכרו בשבוע הראשון לצאתו. מאז, האלבום מכר מעל 400,000 עותקים, אך נכשל בניסיונו להגיע למעמד זהב למרות ניסיונות הקידום הרבים שלו ושבוע האירועים שלפני צאתו.
גיורא מרטונוביץ'

קורות חיים

מרטונוביץ' נולד בקיבוץ משמר העמק וגדל ברמת-גן. למד רפואה במסגרת העתודה האקדמית (בוגר בית הספר לרפואה של אוניברסיטת ת"א, מחזור ג' 1968–1975) עבר קורס חובשים תוך כדי שירות מילואים במהלך הלימודים, שירת כחובש במלחמת ההתשה ובמלחמת יום הכיפורים בה שירת בבית חולים שדה 294 שהיה בשדה התעופה פאיד, ממערב לתעלת סואץ. 
הוא חזר לשירות סדיר ב-1975, בוגר המחזור הראשון של רופאים שעברו קורס קצינים בבה"ד 1. החל את שירותו כרופא גדודי בחטיבת גולני, שם שובץ בגדוד 51. כרופא של גדוד 51 השתתף מרטונוביץ' כרופא-לוחם במבצע אנטבה, ולאחר מכן עבר לחטיבת הצנחנים. הוא שימש בתפקיד הרופא הגדודי של גדוד הנח"ל המוצנח, ובמסגרתו עבר קורס צניחה. בהמשך שירת כרופא היחידתי של סיירת מטכ"ל, השתתף במבצעי היחידה ולחם איתה בקרב "המיוערת" במלחמת של"ג. לאחר מכן עבר לשמש כרופא של עוצבת האש במערב ביירות. במקביל לשירותו הצבאי התמחה בנוירולוגיה בבית חולים שיבא.
היה מפקד הרפואה הפיקודי בפיקוד הדרום וסגן קצין הרפואה הראשי. עמד בראש המשלחת הראשונה של חיל הרפואה לטורקיה לאחר רעידת האדמה ב-1999. בעל תואר שני במנהל ציבורי בהרווארד, ובוגר המכללה לביטחון לאומי. היה מנהל תוכנית הניסוי לבדיקת החיסון לאנתרקס בקרב חיילי צה"ל. היה יו"ר הוועדה הבין-משרדית לקביעת תקן לצלילה במי הים עבור צוללני חיל הים. התמנה לתפקיד קצין הרפואה הראשי בדרגת תת-אלוף וכיהן בתפקידו עד 2003 כולל בתקופת האינתיפאדה השנייה, יציאת צה"ל מדרום לבנון ובתקופת חומת מגן.
ד"ר מרטונוביץ' היה מעורב בנושאים בעלי הד ציבורי נרחב: ניסויים בבעלי חיים במסגרת קורסי החייאה לרופאים צבאיים, נושא הצלילות במימי נחל הקישון וועדת שמגר, וניסוי החיסון לאנתרקס.. הוא היה המייסד והעורך הראשון של עיתון "הרפואה הצבאית" וממשיך לשמש חבר מערכת בעיתון.
לאחר שחרורו מצה"ל כיהן כדירקטור חיצוני בחברת ווידמד. העוסקת בפיתוח אלגוריתמים לעיבוד וניתוח אותות ביו-רפואיים לצורך אבחון הפרעות פיזיולוגיות בנשימה, שינה וקרדיולוגיה. כמו כן כיהן כדירקטור חיצוני בחברת סינופסיס העוסקת באספקת שירותים רפואיים.

חיים אישיים

מרטונוביץ' נשוי לזהבה ולזוג שלוש בנות.
ממשלת ישראל האחת עשרה

הקמת הממשלה

ב-16 ביוני 1963 התפטר דוד בן-גוריון מראשות הממשלה, בפעם האחרונה. עם ההתפטרות היה לוי אשכול ליורשו הטבעי של בן-גוריון. ניסיון שעשה בן-גוריון להביא את יגאל ידין אל הזירה הפוליטית, ולמנותו לראש הממשלה, ואולי לשר הביטחון, נתקל בהתנגדות. ידין, שהיה עסוק אז בחפירות במצדה סירב להצעות אלו. אשכול מונה בהסכמה כללית לראש הממשלה, ובתוך שבוע ימים הקים ממשלה חדשה, על פי אותו ההרכב הקואליציוני שבו פעלה ממשלתו של בן-גוריון.

ציוני דרך ומדיניות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

סיום כהונת הממשלה

באוקטובר 1964 שב בן-גוריון והעלה את נושא "הפרשה" באוזני ראש הממשלה לוי אשכול, זאת על סמך בדיקתם של העיתונאי חגי אשד, עורך הדין אהרן חטר-ישי (לשעבר הפרקליט הצבאי הראשי) ועורך דין יצחק טוניק (לשעבר התובע הצבאי הראשי ולעתיד ראש לשכת עורכי הדין בישראל ומבקר המדינה), כי ועדת השבעה עיוותה את הדין.
לאחר שהיועץ המשפטי לממשלה, מרדכי בן זאב, חיווה דעתו כי ועדת השבעה קיבלה על עצמה לקבוע עובדות בעניין שנוי במחלוקת מבלי שיהיה לה מעמד שיפוטי המוכר בחוק, וכי חוות דעתה אינה בעלת ערך מעבר להבעת דעתם האישית של השרים שהרכיבו אותה, החל בן-גוריון במאמצים לכנס את מרכז מפא"י על מנת שיחליט על חידוש החקירה.
משראה אשכול כי נראה שמרכז המפלגה יחליט על חידוש החקירה, נקט בצעד דרמטי, וב-15 בדצמבר 1964 הודיע על התפטרותו מתפקיד ראש הממשלה, שכן אינו חופשי להחליט ברצונו בעניין ממלכתי, הוא הקמת ועדת חקירה משפטית. ההתפטרות טרפה את קלפיו של בן-גוריון. עתה סירב בן-גוריון להופיע בפני מרכז המפלגה שכן "לא אשחית דברי על אוזן לא שומעת". שרי מפא"י ראו כי הם נדרשים לבחור בין עמדתו של בן-גוריון, שהיא בבחינת "יקוב הדין את ההר", לבין עמדתו של אשכול. רובם בחרו באשכול. לאחר הפצרות השרים, ולאחר שנשיא המדינה הטיל על אשכול להרכיב ממשלה, שב אשכול והרכיב את הממשלה, בהרכבה הקודם, בתוך שבוע ימים לאחר התפטרותו.
סמיי

היסטוריה

ב-1718 לגדותיו של נהר אירטיש הרוסים הקימו מבצר ליד חורבות מנזר בודהיסטי. תפקידו של המבצר היה להגן על גבולותיה של האימפריה הרוסית. עם הזמן המבצר הפך לשוק תוסס ואתר מסחר חשוב בין רוסיה למרכז אסיה. ב-1776 למבצר נשלח מהנדס צבאי ששיפר את הביצורים, הקים גשרים ובנה את מועצת העיר ובית המשפט. ב-1 באוקטובר 1854 סמיפלטינסק הפכה למרכז של מחוז סמיפלטינסק שהוקם זה עתה.
ב-16 בפברואר 1918 הסובייטים תפסו את השלטון על העיר.
ב-29 באוגוסט 1949 באתר הניסויים סמיפלטינסק הסמוך לעיר בוצע הניסוי הראשון בברית המועצות של פצצת אטום.
שרוכים (סרט)

עלילה

גיבור הסרט הוא גדי, אדם בן 36 עם מוגבלות שכלית התפתחותית (השחקן נבו קמחי). אמו נהרגה בתאונת דרכים ולכן אביו ראובן, (השחקן דב גליקמן) נאלץ לאפשר לו לעבור לגור איתו באופן זמני, אף כי רוב חייהם לא היה קשר בין האב לבנו, עם הצרכים המיוחדים. ראובן, האב, קיבל את בשורת הקשיים של בנו, בחוסר הסכמה ועזב את הבית. הוא התקשה לאורך שנים רבות (כשלושים שנים) לחזור לבית גרושתו ולפגוש את בנו. אילנה (אוולין הגואל) היא עובדת סוציאלית שמחבבת את ראובן, אך היא מודיעה לו שהכפר יפנה מקום לבנו רק בעוד שלושה שבועות. למעשה מדובר בארבעה חודשים. ראובן מתקשה לקבל את בנו לעבודה במוסך. אך גדי מתגלה שבעל ניסיון עשיר בניקיון מכוניות. גדי מתאהב בצעירה העובדת במסעדה של ריטה (יפית אסולין). ריטה מכבדת מאוד את ראובן, על שתמך בה בתקופה קשה. עם עבור הזמן, ראובן לומד להכיר את בנו. הוא מתבונן בו תחילה בעין ביקורתית, הנובעת מחששות ומחוסר יכולת לקבל את האחר. אך במהלך הזמן מתפתחת בינו ובין בנו, גדי, קרבה מיוחדת ואף אהבה. וכך כאשר נמצא עבור הבן כפר מתאים לדיירים עם צרכים מיוחדים, לניסיון תחילה, הבן מתקשה להסתגל למקום, למרות שגם כאן הוא מתאהב באחת הדיירות בכפר. אך האב, לאחר שיחת טלפון עם בנו,  מסרב להשאירו שם. בהמשך, כשמסתבר שהאב חולה במחלה קשה, מתגלה עוצמתו המיוחדת של גדי וכך נחשף ליבו הנדיב מאוד.
צלב

צלב הוא צורה המורכבת משני קווים המאונכים זה לזה, וחוצים זה את זה. צלב משני קווים אלכסוניים נקרא סאלטייר.
הצלב הוא אחד מהסמלים העתיקים ביותר באנושות, ומשמש בדתות רבות, המרכזית בהן היא הנצרות, שאימצה את הצלב כסמלה הרשמי ונתנה לו פירוש איקונוגרפי כסמל לייסוריו של ישו. הצלב מייצג לעיתים קרובות את חלוקת העולם לארבעת היסודות או ארבעת כיווני הרוח. לחלופין ניתן לומר כי הוא מייצג את איחוד התפישות ה"שמימית" וה"ארצית" (קוך, 1955).
בהרלדיקה, הצלב בצורותיו השונות מופיע בשלטי האצולה. 
עקב המשמעות הדתית-נוצרית של הצלב, הוא מכונה במקורות יהודיים רבים בלשון נקייה "שתי וערב".

צלב קדם-נוצרי

לא ידוע מתי נוצר דימוי הצלב הראשון, אולם בקברי פרעונים שונים נמצא הצלב ובעיקר צלב הקרס.
ילדים בכל התרבויות מציירים קווים מוצלבים מגיל צעיר. ברחבי אירופה נמצאו במערות רבות חריטות בצורת צלב המתוארכות לשלבי התפתחות מוקדמים של האדם בתקופת האבן. כמו סמלים אחרים מתקופה זו השימוש בהם נמשך גם בתרבויות הקלטיות באירופה. דימויי צלב נוספים נמצאו גם בתרבויות ודתות במרכז אסיה. 
הספרים הנוצריים הראשונים מארמניה וסוריה מכילים ראיות לכך שמקור הצלב בפרשים שהגיעו מהמזרח - ייתכן והכוונה לעמים הטורקיים הראשונים. במקדשים ארמנים עתיקים ניתן למצוא השפעות טורקיות בדמויות צלב.

צלב נוצרי

סימן הצלב החל להיות מזוהה עם הנצרות בשלהי המאה ה-2, והשימוש בו כסמל נוצרי נעשה נפוץ במאה ה-3, אחרי שהלנה, אמו של קונסטנטינוס, מצאה את הצלב האמיתי במחבוא בעת מסעה בארץ ישראל ב-334.
עד אז היו קהילות נוצריות שחששו להציג צלב בפומבי. אחת הדרכים להסתירו הייתה להפוך את ראש הצלב לעיגול ובכך הפך הצלב למעין דמות. הנצרות אימצה את סמל הצלב בשל צליבת ישו ומותו על הצלב המסיימים את יסוריו ("הפסיון"), ונחשבים, יחד עם תחייתו, לשלב הכרחי בדרך לגאולת בני האדם. הצליבה הייתה שיטה מקובלת לעינוי ולהוצאה להורג בימי האימפריה הרומית. לפי הנצרות ישו עונה ונצלב כדי לכפר על חטאי האנושות, ולפיכך אזכור הדבר נחשב כביטוי לאמונה. מלבד השימוש בסמל הצלב בכנסיות ובאתרים דתיים, מקובל בקרב נוצרים אדוקים לתלות צלב מעץ מעל המיטה ולפעמים גם במקום בולט בבית, ולענוד שרשרת עם תליון בצורת צלב. כמו כן מקובל להציב צלב מעץ על קברי נוצרים או לשרטט צלב על גבי המצבה. נוצרים נוהגים לשרטט צלב דמיוני על פני גופם בשעת התפילה, בעת כניסה לאתר קדוש או כביטוי למצוקה בעת אסון. במהלך השנים, רבות מהכתות והזרמים בנצרות סיגלו לעצמם צלב ייחודי, על מנת לבדלן מזרמים אחרים. הצלב הנוצרי נקבע לסמל את ישו אך גם התחייבות לצניעות מינית ועבודת האל.
גבעת האיריסים השחורים

עלילת הספר

העלילה מתרחשת במושב נטעים שליד ראשון לציון. בתקופה המדוברת נבנתה מעברה על גבעה ששימשה מקום מפגש לנערים. הדחפורים שעולים על הגבעה, בה צמחו עד אז  איריסים שחורים, כביכול מוחקים באחת את ילדותו של גיבור הספר, יפתח.
יפתח הוא נער כבן 14, שנושא על כתפיו אחריות בוגרת.  במבעים קטנים ושקטים, בהדרגה ונגד הזרם, הוא מצליח להיות גשר בין אנשי המעברה שסבלו מיחס מחפיר מהשכנים, לבין אנשי המושב, שבתקופה זאת של ימי הצנע, היו בראש הסולם החברתי. יפתח מתאהב בסוזי, נערה נבונה מהמעברה, אשר שבתה אותו ביושרה, חוכמתה ויופיה. סוזי ויפתח כאחד הם טיפוסים של מנהיגים, ואהבתם משמשת מופת לגיבורי הסיפור ולקוראיו.

על הספר

"גבעת האיריסים השחורים הוא סיפור אהבתם המיוסרת של יפתח נוילנד, הנער מן המושב, וסוזי אזולאי, הנערה מן המעברה הסמוכה. הסיפור מתרחש בשנותיה הראשונות של המדינה - שנות העלייה ההמונית. עלילותיהם של ילדי המושב ושל ילדי המעברה, וכמובן, המושב ואנשיו, משמשים רקע לאהבתם של סוזי ויפתח. שני האוהבים הצעירים, המסמלים את מפגש התרבויות הגורלי בישראל הצעירה, הם קורבנותיה של תקופה רבת-תלאות, שהמבוכה והניכור שולטים בה". 
הספר מתאר פן אחד בכור ההיתוך של מדינת ישראל, שקלטה בשנותיה הראשונות עלייה המונית ממקומות שונים בעולם, המורכבת מאנשים שהגיעו מארצות שונות, בעלי תרבות ומנהגים שונים, כדי להיקלט כאזרחים במדינה. המחבר אינו חושש לחשוף את פניה הפחות יפים של המדינה, שכוללים מדי פעם שתלטנות, ניצול ואי קבלת האחר.
זקי אלקסלסי, העולה החדש, התבונן בשמשון נוילנד בקדרות. 'זה לא יפה, אדון שמשון', אמר בצער והיטיב את צווארון מעילו המרופט. 'אנחנו במרוקו חיינו חיים טובים מאוד, ואז באו השליחים של הסוכנות ואמרו: 'יש מדינה יהודים, ארץ ישראל, הכל יהודים, הכל טוב, תבואו'. ואנחנו באנו פה ארצה וראינו – באמת התורה – הכל יהודים: אבל זה יהודים אשכנזים וזה טוב, טוב מאוד, וזה יהודים מרוקו-תוניס, זה לא טוב. זה עולים חדש. זה מלוכלך'.
— גבעת האיריסים השחורים
תחקיר ביטחוני

בישראל

בישראל נערך תחקיר ביטחוני על ידי צה"ל לחייליו ולמועמדים לשרת בו, ועל ידי שירות הביטחון הכללי לעובדים בכל ארגון מלבד צה"ל, ובכלל זה לעובדים בארגונים ציבוריים העוסקים במידע סודי, ולעובדים בארגונים פרטיים המספקים שירותים למערכת הביטחון.  
בהתאם לתקנות שירות הביטחון הכללי, כאשר ניתנת החלטה בדבר אי התאמה ביטחונית של אדם למשרה או לתפקיד שסווגו בסיווג ביטחוני, על השב"כ למסור לאותו אדם הודעה מנומקת על כך.
Medal of Honor: Infiltrator

סקירה

במשחק, השחקן משחק בדמותו של טוראי ג'ייק מרפי, לאחר חמש משימות בהן הביס את הציר, מהקרבות המפורסמים ביותר במלחמת העולם השנייה. המשחק כולל 15 משימות המפוזרות על פני שלושה אזורים וחמש משימות מעבר לקווי האויב. ההסתננות משוחקת בגוף-שלישי ויריות בגוף-ראשון מעורבבים יחד. באמצעות שימוש בכבל מתאים, המשחק יכול לתמוך בשני שחקנים. כאשר השחקן מסיים את כל המשימות, נפתח מצב הישרדות מיוחד.
50 תוכניות הטלוויזיה הטובות ביותר בכל הזמנים של מגזין TV Guide

50 תוכניות הטלוויזיה הטובות ביותר בכל הזמנים של מגזין TV Guide (באנגלית: TV Guide's 50 Greatest TV Shows of All Time) היא רשימה של 50 סדרות טלוויזיה המשפיעות והמהנות ביותר בתרבות הפופ האמריקאית של המגזין TV Guide. הרשימה הופיעה במאי 2002 והיא הייתה השנייה מתוך סידרה של גיליונות מיוחדים לציון 50 שנה למגזין. 
50 התוכניות, נבחרו ודורגו על ידי עורכי TV Guide‏, בהתבססם על סדרות טלוויזיה שהתפרשו על פני יותר מחצי מאה של טלוויזיה. סרטי טלוויזיה, מיני-סדרות, ותוכניות מיוחדות לא נכללו ברשימה.
יורי דנילוב

תחילת דרכו

דנילוב נולד בעיר קייב ב-13 באוגוסט 1866 למשפחת אצולה. ב-1883 התגייס לצבא האימפריה הרוסית, וב-1886 סיים את בית הספר לתותחנים מיכאילובסקי. הוא הוצב בדרגת לוטננט בבריגדת התותחנים ה-27 אשר הוצבה בווילנה. בין השנים 1889-1892 למד באקדמיית המטה הכללי וסיים אותה בהצטיינות. ב-1892 הועלה לדרגת קפיטן והוצב במחוז הצבאי קייב, שם סייע בהכנת המוסדות האזרחיים לגיוס. בין השנים 1896-1897 פיקד על פלוגה במסגרת רגימנט החי"ר ה-129. ב-1889 הועלה לדרגת פודפולקובניק, וב-1903 הועלה לדרגת פולקובניק. הוא הוצב במטה הכללי ושרת בתפקידי ניהול ומטה. ב-1906 מונה למפקד גדוד במסגרת הרגימנט הפיני של המשמר הקיסרי. בין השנים 1906-1908 פיקד על רגימנט החי"ר ה-166 רובנו. בין 1908-1914 שימש כראש אגף האפסנאות במטה הכללי. ב-1909 הועלה לדרגת גנרל מיור וב-1913 לדרגת גנרל לייטננט.
פרזיטואידים

פרזיטואידים הם טפילים הניזונים מהרקמות הרכות של קורבנם, ובכך גורמים למותם.

מאפיינים

פרזיטואידים נבדלים מפרזיטים ביחסים שלהם עם הפונדקאי. ביחסים פרזיטיים אמיתיים הטפיל והפונדקאי חיים זה לצד זה. הטפיל משתמש בחומרי הזנה מהפונדקאי ולא גורם לו כמעט שום נזק ומשאיר לפונדקאי מלאי משלו. ביחסים פרזיטואידים הפונדקאי בדרך כלל נהרג לאחר ההתפתחות המלאה של הפרזיטואיד. למעשה הפרזיטואיד אינו יכול להגיע לבגרות בלעדיו וסביר להניח שלא יוכל לשרוד בכוחות עצמו. יחסים כאלה מתרחשים בדרך כלל באורגניזמים בעלי קצב התפתחות מהיר (כמו חרקים).
מנגנון הברירה הטבעית פועל לטובת פונדקאיים בעלי יכולת טובה יותר להסתתר ולכן גם לטובת פרזיטואידים בעלי יכולת טובה יותר למציאת פונדקאים.
קדחת השוחות

פתולוגיה ודרך העברה

החיידק Bartonella quintana מועבר על ידי זיהום של פצע פתוח בעור או על ידי עקיצת כינת גוף שבה התערבבה צואתה. החיידק נמצא דרך קבע בדופנות הקיבה של הכינה.

תסמינים

המחלה מאופיינת בחום עולה ויורד הנמשך חמישה ימים. משום כך המחלה נקראת גם "קדחת קווינטנית" (מלטינית, חמש). תקופת הדגירה היא יחסית ארוכה ונמשכת כשבועיים. הופעת התסמינים היא בדרך כלל פתאומית, עם חום גבוה, כאבי ראש, כאבים בהזזת גלגל העין וכאבים בשוק. לאחר החום הראשוני ישנה עלייה קצרה בחום. ההחלמה אורכת שבועות. מקרי מוות מן המחלה הם נדירים.

אבחנה

האבחנה מתבצעת באמצעות מבחנים סרולוגיים, כמו מבחן וייל-פליקס. רוב המבחנים הסרולוגיים מדויקים יותר לאחר מספר ימים מתחילת הופעת התסמינים. רשימת האבחנה המבדלת כוללת: טיפוס הבהרות, ארלכיוזיס, עכברת, מחלת ליים ואדמת או חצבת.

טיפול

אנטיביוטיקה מקבוצת טטרציקלין למשך שבוע עד עשרה ימים היא הטיפול הנפוץ. לאנשים שלהם מומלץ שלא ליטול אנטיביוטיקה זו, משתמשים בכלורמפניקול.
שיווי משקל אפסילון

בתורת המשחקים, שיווי משקל אפסילון () הוא פרופיל אסטרטגיה שמקיים בקירוב את התנאי של שיווי משקל נאש.  הוא מספר המייצג את הקרבה לשווי המשקל במשחק שבו לא מתקיים שווי משקל נאש מדויק, והוא יכול להיות קטן כפי רצוננו.
שיווי משקל-ε נפוץ בעיקר במשחקים אקראיים, שעלולים להיות בעלי אורך אין סופי. 
קיימים מספר משחקים כאלה ללא שיווי משקל נאש, אבל בעלי שיווי משקל- עבור כל  גדול ממש מ-0.

הגדרה

בהינתן משחק וערך  לא שלילי, נאמר שפרופיל אסטרטגיה הוא בעל שיווי משקל- אם אף שחקן לא יוכל להרוויח יותר מ  על ידי שינוי אסטרטגיה.
כל שיווי משקל נאש מהווה שיווי משקל- עבור .
הגדרה מתמטית:
יהי  משחק של N שחקנים, כאשר לשחקן ה-i קבוצת אסטרטגיות , ופונקציית תועלת .
בהינתן  פרופיל  יהיה שיווי משקל- אם מתקיים ש     
עבור כל  .

דוגמה

דוגמה למשחק ללא שיווי משקל נאש אבל כן בעל שיווי משקל- לכל  גדול מ-0.
תיאור המשחק: שחקן א' מטיל מטבע, ושחקן ב' צריך לנחש את מה שמורה המטבע.
אם שחקן ב' מנחש נכון הוא זוכה במטבע. אם הוא ניחש פלי והתוצאה הייתה עץ המשחק נגמר עם תמורה 0 לשני השחקנים.
אם הוא ניחש עץ והתוצאה הייתה פלי ממשיכים במשחק ושחקן א' מטיל את המטבע שוב. אם המשחק ממשיך עד אינסוף התמורה היא 0 לשני השחקנים
אין אסטרטגיה של שחקן ב' שיכולה להבטיח תמורה של 1, ולכן במשחק זה לא מתקיים שיווי משקל נאש.
לעומת זאת, בהינתן  שחקן ב' ינקוט באסטרטגיה הבאה: הוא ינחש פלי בהסתברות של  וינחש עץ בהסתברות של . תוחלת התועלת של שחקן ב' באסטרטגיה זו היא לפחות  בעוד שראינו שאין אף אסטרטגיה עם תועלת של 1.
מכאן נובע ששחקן ב' לא יכול לשפר את תוחלת הרווח שלו ביותר מ-, ולכן זהו שיווי משקל-.
קולין פורז

ביוגרפיה

קולין למד בבית הספר "Malcolm Sargent Primary School" וכבר כילד בנה בתי עץ ומחילות תת-קרקעיות. הוא החל לעבוד כשרברב לאחר שעזב את בית הספר בגיל 16.
זמן קצר לאחר מות אביו גילה את שיתוף הסרטונים ביוטיוב והחל לפרסם המצאות שבנה, החל ב "Wall of death" (חומת המוות) שפרסם בשנת 2007. לסרטון "Making the Ice Bike" שמתעד הכנת אופניים לרכיבה באזורים קרים, שה"צמיגים" שלהם עשויים בעצמם מקרח, מעל 20 מיליון צפיות.
קולין נשוי ולו בן שמשתתף בקביעות בסרטונים שלו.
יום העצמאות בהלכה

ביהדות האורתודוקסית ישנו ויכוח לגבי היחס ליום העצמאות, הנובע מהשאלה האם יש לשמוח ולהודות על הקמת מדינת ישראל. השאלות ההלכתיות העוסקות ביום העצמאות הן בעיקר שלוש: האם לקרוא את ההלל, האם לומר תחנון והאם לברך ברכת שהחיינו. נושאים אלה נידונו על ידי רבנים רבים החל מקום המדינה בשנת תש"ח.

ברכת שהחיינו


ישנה מחלוקת בין האחרונים האם בחנוכה ובפורים מברכים ברכת "שהחיינו" על יום החג, או על המצווה הייחודית ליום (הדלקת נרות חנוכה וקריאת מגילה). לפי השיטה הראשונה, גם ביום העצמאות הגיוני לברך "שהחיינו", וכן דעתם של הרב שלמה גורן, הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל, הרב משולם ראטה, הרב דב ליאור ועוד, שיש לברך "שהחיינו" ביום העצמאות. לעומת זאת, לפי השיטה השנייה, אין לברך שהחיינו ביום העצמאות, כיוון שבניגוד לחנוכה ולפורים אין בו מצווה ייחודית. היו שהציעו שגם לפי השיטה השנייה יהיה אפשר לברך שהחיינו לפני תפילת ההלל, אולם רוב רבני הציונות הדתית פסקו שלא לברך את הברכה ביום העצמאות.
איתי הגיתי

אִתַּי הַגִּתִּי, הוא דמות מקראית, נכרי, שעמד לצידו של דוד בראש גדוד צבאי, צבא שכיר אשר אנשיו נכריים, בעת מרד אבשלום. שמו מופיע שלוש פעמים במקרא.
בבורחו מירושלים בזמן מרד אבשלום, מבקש אִתַּי הַגִּתִּי להצטרף לדוד. ייתכן כי בשיחה זו בודק דוד את מידת נאמנותו של אִתַּי. לדעת שמעון בר-אפרת דבריו לאִתַּי אינם באים לבחון את נאמנותו של אִתַּי אלא הוא מבקש ממנו לא לבוא עמו כי אִתַּי כבר נמצא במנוסה ממקום מוצאו.
לפני היציאה לקרב דוד מחלק את צבאו לשלושה גדודים, ככתוב: "וְהַשְּׁלִשִׁת, בְּיַד אִתַּי הַגִּתִּי". גדודו של אִתַּי מנה כשש מאות לוחמים. נראה כי הלוחמים בפיקוד אִתַּי היו נאמנים לדוד. לוחמים אלה לא היוו חלק מהכרתי והפלתי (ספר שמואל ב', פרק ט"ו, פסוקים י"ח-כ"ג). ייתכן כי צבא השכירים הוקם בעקבות הניצחון על הפלשתים. לעירו של אִתַּי, גת היו קשרים עם דוד עוד מזמן שהותו אצל אכיש מלך גת.
The Best (פיפ"א)

The Best FIFA Football Awards (בתרגום חופשי: פרסי הכדורגל, "הטוב ביותר" של פיפ"א) או פשוט The Best FIFA, הוא פרס המוענק מדי שנה לכדורגלן, לכדורגלנית, למאמן, ולמאמנת הטובים ביותר בעולם בשנה קלנדרית על ידי פיפ"א. הפעם הראשונה שהוא חולק הייתה לשנת 2016, והזוכה הראשון בפרס בקטגורית הכדורגלנים הוא כריסטיאנו רונאלדו.
הזוכה הנוכחי בפרס הוא לאו מסי.
טקס הענקת הפרסים התקיים לראשונה ב-9 בינואר 2017 בציריך, שווייץ. הפרס החליף את פרס כדורגלן השנה בעולם, לאחר שהאיחוד של פרס כדורגלן השנה בעולם עם פרס כדור הזהב של המגזין פראנס פוטבול הופסק בשנת 2016.

שיטת ההצבעה

זוכי הפרס נקבעים על ידי הצבעות של מאמני הנבחרות הלאומיות החברות בפיפ"א, הקפטנים של הנבחרות הלאומיות החברות בפיפ"א, עיתונאים, והאוהדים שמצביעים דרך האינטרנט. לכל אחת מהקבוצות המצביעות יש 25% מכלל ההצבעות.