google/wiki40b huggingface dataset:
מישה אלמן

ביוגרפיה

אלמן נולד בכפר הקטן טלנויה, במחוז קייב של האימפריה הרוסית. סבו היה כליזמר, נגן יהודי עממי, שניגן גם הוא בכינור. עוד כשהיה צעיר מאד, היה ברור שלמישה יש שמיעה אבסולוטית, אבל לאביו היו ספקות לגבי קריירה של מוזיקאי לבנו, משום שמוזיקאים עמדו במקום לא גבוה ביותר בסולם החברתי. לבסוף נכנע ונתן למישה כינור מיניאטורי, שעליו למד עד מהרה לנגן כמה נעימות מעצמו. בהיותו בן חמש שמעה האצילה המקומית, הרוזנת אורסובה, את נגינתו והתפעלה ממנה עד כדי כך, שביקשה לפרוש עליו את חסותה ולאמץ אותו לבן, תוך הבטחה לגדלו באחוזתה ולדאוג לו לטובי המורים - כל זאת בתנאי, שהוריו יסכימו להטבלתו לנצרות. אביו של מישה, מורה כפרי וכנר לעת מצוא, דחה את ההצעה והודיע לרוזנת, כי בנו יצליח בדרכו גם ללא עזרתה. זמן קצר אחר כך נלקח לאודסה, שם למד באקדמיה הצארית למוזיקה. פבלו סרסטה המליץ עליו באמרו, שמישה אלמן יכול להיות לאחד הכשרונות הדגולים באירופה. הוא ניגש לבחינה אצל ליאופולד אאואר בגיל 11, בנגינת הקונצרט מס' 2 של הנריק וייניאבסקי והקפריס מס' 24 של ניקולו פגניני. אאואר התרשם כל כך, שקיבל את אלמן לקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג. 
בשנת 1903 החל אלמן להופיע בנגינה בבתי פטרוני אמנות עשירים. בשנת 1904 הופיע לראשונה בברלין ויצר סנסציה רבתי. הופעת הבכורה שלו בלונדון בשנת 1905 כללה את ביצוע הבכורה בבריטניה של הקונצ'רטו לכינור של אלכסנדר גלזונוב. הוא ניגן בקרנגי הול בשנת 1908 והרשים מאוד את קהל מאזיניו האמריקאי.
משפחת אלמן היגרה לארצות הברית, ומישה היה לאזרח אמריקאי בשנת 1923. הוא הרבה להופיע, לעיתים עד 107 קונצרטים בעונה של 29 שבועות. בשנת 1943 ניגן בביצוע בכורה את הקונצרט השני של בוהוסלב מרטינו, שנכתב לכבודו. מכירות תקליטיו עברו שני מיליון, ורבים מהם מופקים מחדש על תקליטורים.
החוקה הגדולה של ספרטה

החוקה הגדולה של ספרטה (Μεγάλη Ῥήτρα) הייתה שורת רפורמות בחוקי הפוליס היוונית ספרטה, המיוחסת לליקורגוס, המחוקק האגדי של ספרטה.

רקע

ספרטה עברה ככל הנראה מהפכה בחוקיה סמוך לסוף המאה ה-7 לפנה"ס. עד אותו זמן לא ברור כיצד נראתה החקיקה, אך נראה שהחוקים לא היו שונים באופן מהותי מאלה של ערי המדינה האחרות ביוון. על פי שיריו של טירטיוס, משורר בן המאה השביעית לפני הספירה, נראה כי ספרטה עברה שני משברים קשים בתקופה זו: התקוממות פנימית ומלחמה במסנים.
על ליקורגוס עצמו לא ידוע הרבה. פלוטרכוס, היסטוריון בן המאה הראשונה לספירה, כתב עליו: "על ליקורגוס המחוקק אין לומר, בדרך כלל, שום דבר ברור, מאחר שמסורות שונות רווחות על מוצאו, טלטוליו ומותו... ופחות מהכל שוות הן הדעות בעניין העידן שבו חי האיש".
אין מקור כתוב של החוקים מספרטה עצמה באותה תקופה, אלא רק עדויות חיצוניות מתקופות שונות. פלוטארכוס מייחס לליקורגוס את הציטוט הבא כמענה לשאלה מדוע הוא לא עשה שימוש בחוקים כתובים: "כי אלה שחונכו וגדלו על פי החינוך הנכון והראוי יוכלו להעריך מה טוב ומועיל בכל מצב".

השפעות

על פי הסיפור, ליקורגוס ערך מסע ובמהלכו הוא בחן צורות משטר שונות במקומות רבים: כרתים, אסיה הקטנה, צפון אפריקה ואף הודו. הוא בחן את המשטרים השונים במקומות אלו, וליקט רכיבים שונים מהם, ועליהם ביסס את יסודות המשטר הספרטני.

סמכות דתית

לפני חזרתו לספרטה, הלך ליקורגוס לאורקל בדלפי וקיבל ממנה נבואה, שעיקריה נוגעים לצורת השלטון. אחרי שסיים לבצע את הרפורמות במדינה, הוא חזר לאורקל מדלפי ושאל את הנביאה האם החוקים שעשה הם טובים, והתשובה הייתה "שהחוקים שייסד טובים הם וכי העיר תתמיד בתהילתה כל עוד תדבק במשטרו של ליקורגוס".

עיקרי החוקה

החוקה עצמה היא טוטלית וסובבת סביב כל היבטי החיים - מצורת השלטון ועד לחיי היומיום של האדם הפשוט. קבלת ההחלטות מחולקת בין אספת העם לבין מועצת הזקנים ובכללם שני המלכים.
ליקורגוס, כך עולה מן החוקים, ראה ערך רב בשוויון ובשיתוף. הוא קבע חלוקה מחדש של כל האדמות לתשעת אלפים חלקות שוות, כשכל אזרח ספרטני מקבל נחלה. הוא קבע שאסור לעסוק בדברים שמטרתם היא רווח אישי ושאסור לצבור כספים. נוסף על כך הוא קבע שהסעודות תהיינה משותפות ובציבור, ולא בבית. חוקים משתפים נוספים מתייחסים לכך שכל האבות אחראים על כל הילדים וישנו שיתוף גם בכלבי הציד ובסוסים.
חינוך היה אחד הנושאים המרכזיים בספרטה. חוקים רבים עוסקים במעטפת של חינוך הגברים: כאשר החוקה עוסקת בחוקים הנוגעים לחינוך הבנות, היא קובעת שנערות צריכות לעסוק בספורט כמו נערים כדי שהן תהיינה חזקות ומסוגלות ללדת ילדים חזקים. כמו כן, גם חוקי הנישואים כוונו לכך שייוולדו הילדים החזקים ביותר, לדוגמה: על הנישואים להתרחש רק כשהגבר והאישה שניהם בוגרים גופנית.
לאחר העיסוק בילודה החוקה עוברת לעסוק באופן נרחב בחינוך הילדים עצמם. ישנן דוגמאות רבות ומפורטות לצורת החינוך הספרטני, כך למשל: חינוכם של הילדים הספרטניים לא היה ברשות הוריהם אלא היה נתון לאחריות המדינה; הילדים חונכו להיות צנועים וצייתנים; לילדים ניתן מעט אוכל משלוש סיבות: הראשונה היא כדי להרגיל אותם לאכול מעט; השנייה היא כדי שיגדלו לגובה ולא ישמינו; הסיבה השלישית הייתה כדי שהם יאלצו לגנוב אוכל, דבר שילמד אותם לחשוב על תחבולות ויפתח אצלם תושייה שתעזור להם בקרב.
נושא נוסף שנדון בהרחבה בחוקה הוא המלחמה. ישנם חוקים רבים שנוגעים למלחמה, החל מהקביעה מי יצא למלחמה, באיזה ציוד לחימה יעשה שימוש, מה הם מערכי הקרב של הספרטנים ועד קביעת תפקידיו של המלך בעת לחימה.
פרודוקס

ביוגרפיה

נצ'י נצ', אריסטו וצ'יצ'ו נפגשו בסוף 2003 (כשהם היו בכיתה ט'), כאשר חבר של נצ'י נצ' סיפר לו שיש שני נערים ממוצא אתיופי בשכונת תקומה בפתח תקווה, שאוהבים כמוהו היפ-הופ אולד-סקול. השלושה התחילו לרפרפ ביחד בצורה חובבנית עם ביטים מוכנים שהורידו מהאינטרנט, ואף הלכו לערבי "מיקרופון פתוח" במועדון הג'י ספוט. ב-2008 השלושה הכירו את שקל, שהפיק להם את השירים בצורה מקצועית. בסוף 2008 הלהקה שחררה את המיקסטייפ הראשון שלה להורדה באינטרנט.
ב-2010 הלהקה הוציאה לאור את אלבומם הראשון, תחיית המתים. האלבום מוקסס על ידי אורי שוחט, אשר ייעץ מוזיקלית לחברי הלהקה. חודש לפני צאת האלבום הלהקה התפרקה עקב חילוקי דעות בין חבריה. בראיון שנערך עם נצ'י נצ', צוין שהלהקה תכננה מראש להקליט אלבום אחד בלבד, ולא תחזור לפעול בעתיד. למרות הפירוק, חברי הלהקה המשיכו לשתף פעולה בקידום אלבומם הראשון ובהפצתו.
אל הרינגטון

ראשית חייו

הרינגטון נולד באורנג' שבניו ג'רזי, ועבר עם משפחתו לרוסל, אשר בניו ג'רזי אף היא, שם שיחק במסגרת קבוצת הכדורסל של תיכון סיינט פטריק. הרינגטון נבחר לשחקן הכדורסל הטוב ביותר לשנת 1998 על ידי העיתון USA Today, וזכה בפרס שחקן השנה של נייסמית'.

קריירה

בשנת 1998, בהיותו בן 18, נבחר הרינגטון בדראפט ה-NBA במקום ה-25 על ידי קבוצת אינדיאנה פייסרס. בעונת הרוקי שלו בפייסרס לא היה דומיננטי, וקלע 2.1 נקודות בממוצע למשחק. עונותו השנייה הייתה טובה יותר מהקודמת, וממוצע הנקודות שלו משחק עלה ל-6.6. בעונתו השלישית הוא המשיך במגמת השיפור. בעונת 2001-2002, עונתו הרביעית של הרינגטון באינדיאנה, הפך הרינגטון לשחקן משמעותי בקבוצה, כשקלע 13.1 נקודות והוסיף 6.3 ריבאונדים בממוצע למשחק, אך לאחר כחצי עונה, נפצע בברך במשחק מול בוסטון סלטיקס, והחמיץ את שארית העונה. בעונתו החמישית בפייסרס שיחק הרינגטון בכל משחקי הקבוצה, ושמר על יכולתו הטובה מהעונה הקודמת. בעונתו השישית באינדיאנה, נבחר הרינגטון במקום השני לתואר השחקן השישי של העונה. 
ב-15 ביולי 2004 הרינגטון נשלח בטרייד לאטלנטה הוקס תמורה לסטיבן ג'קסון. באטלנטה הפך הרינגטון לראשונה לשחקן חמישייה קבוע, והשיג את ממוצע הנקודות הגבוה ביותר בקריירה שלו עד אז, 17.5 בממוצע, ואת שיא ממוצע הריבאונדים עד כה (7 בממוצע). בעונתו השנייה באטלנטה המשיך במגמת השיפור, וקלע 18.6 נקודות (שיא קריירה שנשבר רק 4 שנים מאוחר יותר) עם 6.9 ריבאונדים בממוצע.
אחרי עונת 2005-2006 הפך הרינגטון לשחקן חופשי. הרינגטון חתם בהוקס, ומיד הועבר בטרייד לאינדיאנה פייסרס תמורה לבחירת דראפט בסיבוב הראשון. בקדנציה השנייה שלו באינדיאנה קלע הרינגטון 15.9 נקודות ושבר את שיא הקריירה שלו באחוזים לשלוש.
ב-17 בינואר 2007 הרינגטון עבר לגולדן סטייט ווריורס בטרייד יחד עם סטיבן ג'קסון, שארונאס יאסיקביצ'יוס וג'וש פאוול בתמורה לטרוי מרפי, מייק דאנליבי, אייק דיאוגו וקית' מקלוד שעשו את הדרך ההפוכה. עונתו הטובה ביותר בווריורס הייתה הראשונה, בה הוא קלע 17 נקודות בממוצע. בעונתו השנייה יכולתו ירדה, וגם ממוצעיו. בעונה השלישית הוא שיחק חמישה משחקים בלבד, בהם השיג את ממוצע השיא שלו בחטיפות למשחק, 1.4 במשחק. 
ב-21 בנובמבר 2008 נשלח הרינגטון בטרייד לניו יורק ניקס בתמורה לג'מאל קרופורד. המעבר הטיב עם הרינגטון, אשר קלע בעונתו הראשונה בקבוצה את ממוצע הנקודות הגבוה בקריירה שלו (20.7), ובנוסף השיג אחוזי שיא מהעונשין, 80.4% בממוצע. בעונתו השנייה ממוצעיו ירדו מעט, אך הוא שמר על יכולת טובה.
ב-15 ביולי 2010 חתם הרינגטון על חוזה בדנוור נאגטס.
פרס היינריך היינה

היסטוריה

הענקת פרס היינריך היינה בדיסלדורף החלה בשנת 1972, עם חגיגות 175 שנה להולדתו של היינה. בתחילה חולק הפרס אחת לשלוש שנים, ומשנת 1981 הוא מחולק אחת לשנתיים. לזוכה בפרס מוענקים, מלבד היוקרה הכרוכה בקבלתו, גם 50,000 אירו. 
הפרס מוענק לאישיות שבאמצעות יצירתה, ותוך התייחסות לזכויות האדם בהתאם לרוח עבודתו של היינה, תרמה לקידום רווחתם האנושית והפוליטית של בני האדם; קידמה את ההבנה ההדדית בין בני האדם, וסייעה להבנה כי כל בני האדם שייכים לקבוצה אחת: האנושות. 
עם הזוכים בפרס היינריך היינה נמנים סבסטיאן הפנר (1978), מקס פריש (1989), ואלפרידה ילינק (2002). בדצמבר 2008 הוענק הפרס לסופר הישראלי עמוס עוז, שרבים מספריו תורגמו לגרמנית.
פרס ספרותי בעל שם זהה התקיים בגרמניה המזרחית החל משנת 1953, וחדל להתקיים בשנת 1990, לאחר איחוד גרמניה.
קווירינוס (מיתולוגיה)

במיתולוגיה הרומית קווירינוס (בלטינית: Quirīnus) הוא אל קדמון מתקופת המלוכה הרומית. היה גם כינוי של האל יאנוס.

אטימולוגיה

Quiris בלטינית פירושה "חנית", ומשמעות קווירינוס הוא "המשתמש בחנית". אפשרויות נוספת לפירוש השם היא מ"קוריה", שהיה אל במדינה הרומית. 

היסטוריה

נראה שקווירינוס היה אל המלחמה בו האמינו בסאבין. סאבין, שבט שישב על אחד משבע הגבעות של רומא. כאשר הרומאים התיישבו באזור, הכת של קווירינוס הפכה להיות חלק מרומא ותרבותה הוטמעה במערכת האמונה הרומית. זה קרה לפני השפעת התרבות היוונית הקלאסית.
בספרו של פלוטרכוס, חייו של רומולוס נכתב כי זמן קצר לאחר שמייסד רומא נעלם בנסיבות חשודות, אציל בשם פרוקלס יוליוס דיווח כי לרומולוס היה חזון. פרוקלס טען כי המלך הורה לו לומר לבני ארצו, שהוא, רומולוס היה קווירינוס. עד סוף המאה הראשונה לפנה"ס, קווירינוס נחשב למלך האגדי.
ההיסטוריון אנג'לו ברליש טען כי קווירינוס ורומולוס היו במקור אותה ישות אלוהית אשר פוצלה לגיבור ולאלוהים כאשר הדת הרומית איחדה את שניהם.
האל היה מזוהה עם התבואה כוסמין, ולכן ביום שבו מסופר על פי המסורת שרומולוס מת הרומאים היו מכינים מעין טוסט כוסמין כמנחה לאלה פורנקס. בגרסה אחרת של האגדה על רומולוס שצוטטה על ידי פלוטארכוס, הוא נהרג, ונחתך לחתיכות על ידי האצילים בני אותה תקופה. כל אחד מהם לקח חלק מגופו וקברו באדמתם.
ברליש טוען שתבנית זו - פסטיבל של יבול עיקרי, אל, וסיפור של גיבור מרוגז שחלקי גופו קבורים באדמה - הוא דבר מוכר שקורה כאשר פיצול שכזה מתרחש במיתולוגיה של תרבות. 
חשיבותו המוקדמת של קווירינוס הובילה להכללתו בשילוש הקפיטולי הראשון, יחד עם מאדים (אז אל חקלאי) ויופיטר. עם הזמן, הוא הפך להיות פחות משמעותי, עד שלבסוף נעדר מן המשולש (הוא ומאדים הוחלף על ידי יונו ומינרווה). וארו מזכיר את ה"קפיטוליום וטוס", אתר פולחן קדום בקווירינאל, המוקדש ליופיטר, יונו ומינרווה, שביניהם מארטיאל עושה הבחנה בין "צדק ישן" לבין "חדש".
בסופו של דבר, הרומאים החלו להעדיף כתות אישיות ומיסטיות על מערכת האמונות הרשמית של המדינה, ולכן נשמטה האמונה בקווירינוס.

תיאור

באמנות רומית קדומה, הוא הוצג כאדם מזוקן עם בגדים דתיים וצבאיים. עם זאת, הוא כמעט מעולם לא קיבל תיאור פיזי בתרבות הרומית. הוא היה קשור לעיתים עם צמח ההדס.

חג/פסטיבל

הפסטיבל הנקרא על שמו "קווירינליה" התקיים ב-17 בפברואר.

מורשת

אפילו מאות שנים לאחר נפילת האימפריה הרומית, גבעת הקווירינאליס ברומא, שנקראה במקור על ידי רומולוס, עדיין הייתה קשורה לאל הקדמון - היא נבחרה כבית המלוכה לאחר כיבוש רומא על ידי בית סבויה ולאחר מכן הפך למקום מגוריהם של נשיאי הרפובליקה האיטלקית.
אתלטיקו קולון

היסטוריה

קולון סנטה פה נוסדה ב-1905, אך אין בנמצא עדויות רשמיות אודות הקבוצה עד 1920.
ב-1947, הצטרפה הקבוצה להתאחדות הארגנטינאית לאחר ששיחקה בליגה האזורית של סנטה פה. הקבוצה שיחקה בליגות נמוכות עד שב-1965 זכתה באליפות הליגה השנייה והעפילה לליגה הבכירה לקראת עונת 1966.
משחק הדרבי מול אוניון מכונה "אל קלאסיקו סנטפסינו", והוא התקיים לראשונה ב-1913.

טורנירים בינלאומיים

ב-1997 שיחקה סנטה פה את משחק הבכורה שלה בטורניר בינלאומי מול קבוצת אוניברסידד דה צ'ילה במסגרת גביע קונמבול (Copa CONMEBOL). הקבוצה הגיעה עד לשלב חצי הגמר, שם הודחה על ידי קבוצת לנוס הארגנטינאית.
בעונה שלאחריה, שיחקה הקבוצה לראשונה בטורניר גביע הליברטדורס. משחקה הראשון הסתיים בהפסד 2-1 לריבר פלייט, אך בסופו של דבר הצליחה להעפיל לשלבי הנוק-אאוט. לאחר ניצחון בבעיטות עונשין על אולימפיה מפאראגוואי, שיחקה הקבוצה ברבע הגמר, שוב נגד ריבר פלייט במשחק שהסתיים בתבוסה 5-2.
ב-2003 שיחקה הקבוצה בקופה סוד אמריקנה, ניצחה את ולס סארספילד, אך הודחה לאחר הפסד לקבוצת בוקה ג'וניורס.
עבאס סואן

קריירה

סואן שיחק כקשר אחורי והיה ידוע במשחק הנחוש והאגרסיבי שלו. לאחר שתי עונות בהפועל עראבה עבר לקבוצת בני סכנין בשנת 1996. בתקופה שבה שיחק סואן בסכנין הוא היווה גורם משמעותי בהתקדמותה של הקבוצה מליגה ב' (אז הייתה הליגה הרביעית) בסולם ליגות הכדורגל בישראל ועד לעלייתה בסוף עונת 2002/2003 לליגת העל. בעונה הראשונה של בני סכנין בליגת העל הוא אף זכה איתה בגביע המדינה בכדורגל. בנוסף, סואן היה הקפטן של סכנין והופיע איתה במוקדמות גביע אופ"א.
בעקבות יכולתו בליגה זומן סואן לנבחרת ישראל, ואת הופעת הבכורה שלו ערך במשחק ידידות מול נבחרת אזרבייג'ן ב-18 בפברואר 2004. כאשר נכנס כמחליף במשחק הנבחרת באצטדיון טדי מול נבחרת קרואטיה, זכה סואן לשריקות בוז מהקהל שהיה מורכב ברובו מאוהדי בית"ר ירושלים, בעיקר בגלל היריבות בין בית"ר ירושלים לבני סכנין. ההתאחדות לכדורגל מיהרה לגנות את שריקות הבוז וחברי הנבחרת גיבו את סואן.
סואן זכה לפרסום הגדול בעיקר בזכות שער השוויון מול נבחרת אירלנד בדקה ה־90 באצטדיון רמת גן, במסגרת מוקדמות מונדיאל 2006. בעקבות השער, ניצל סואן את תשומת הלב התקשורית שהתמקדה בו על מנת לנסות לקדם פיוס ולצנן את האווירה הלוהטת ביחסי יהודים-ערבים בישראל. סואן התבטא במתינות רבה ונזהר מיצירת פרובוקציות אנטי-ישראליות ועל כך זכה להערכה רבה מהציבור הישראלי והתקשורת. בסך הכל רשם סואן 12 הופעות במדי נבחרת ישראל, בהן כבש שער אחד.
בשנת 2005 קיבל סואן הצעה לחתום בהפועל תל אביב אך סירב, מכיוון שבסכנין התעקשו שישאר. לעומת זאת, כאשר הגיעה הצעה ממכבי חיפה, הוא הסכים, סיכם את תנאיו הכספיים, אך יו"ר סכנין, מאזן גנאים, טרפד את העברתו של הקפטן לחיפה. בשנת 2006 שוב עלתה סוגיית העברתו למכבי חיפה, הפעם סוכם בין המועדונים שחיפה תעביר פיצוי כספי של דמי השבחה לבני סכנין, הסיכום הוציא את העסקה אל הפועל, וסואן חתם במכבי חיפה. בתום העונה, לאחר שלא הרבה לשחק, שוחרר מחיפה וחתם בעירוני קריית שמונה.
לאחר ששיחק עונה וחצי בקריית שמונה חזר לקבוצה נעוריו, בני סכנין, בה שיחק שנה ולאחריה פרש ממשחק פעיל.
לאחר שפרש שימש כעוזר המאמן של קבוצת בני סכנין.
מינרלוקורטיקואיד

מינרלוקורטיקואידים (מאנגלית: Mineralocorticoid) הם הורמונים הנוצרים בשכבת הגלומרולוזה שבקליפת בלוטת יותרת הכליה, ומסייעים לוויסות משק המלחים בגוף. מקורו של השם בהשפעת הורמונים אלו על חילוף החומרים של מינרלים.
ההורמון החשוב מביניהם הוא הסטרואיד אלדוסטרון הפועל על הכליות בקידום ספיגה מחדש של יוני נתרן לתוך הדם. בעקבות הנתרן נכנסים גם מים ונשמר לחץ דם נורמלי. כמו כן פועל אלדוסטרון על בלוטות הזיעה כדי להפחית את אבדן הנתרן בזיעה, ופועל על תאי הטעם כדי להגביר את רגישות פקעיות הטעם למלח. הפרשת אלדוסטרון מומרצת על ידי ירידה ברמת יוני הנתרן בדם או עליה ברמת יוני האשלגן בדם, וכן על ידי אנגיוטנסין 2 ו-ACTH.
עריך

עֲרִיךְ (באנגלית: face value) הוא הערך הכספי הנקוב (הנומינלי) המצוין (בדפוס או בהטבעה) על גבי הילך חוקי (מטבע, שטר), נייר ערך (כגון איגרת חוב), בול וכדומה.
יחסי טנזניה–ערב הסעודית

סחר

המסחר בין שתי המדינות מוטה מאוד לטובת ערב הסעודית. ב-2013 ערב הסעודית ייצאה 220 מיליון דולר אמריקאי של טובין לטנזניה שכללו בעיקר נפט ופולימרים. לעומתה, טנזניה ייצאה לערב הסעודית באותה השנה רק 20.7 מיליון דולר אמריקאי של טובין שכללו בעיקר סיבי טקסטיל ומוצרים חקלאיים נמוכי ערך דוגמת דגים ירקות וטבק גולמי. ב-2014 הייצוא הטנזני ירד ב-20% מערכו והייצוא הסעודי ירד ב-10%.

שיתוף פעולה אקולוגי

לאחר ביקורים חשובים של בכירים סעודים בדרג גבוה בטנזניה בשנת 2014, שתי המדינות הסכימו לשתף פעולה במספר נושאים, ביניהם המגוון ביולוגי וקיום החוק להגנת חיות הבר.
כרוב כרתי

תפוצה

מין זה מצוי בסכנת הכחדה ובארץ ישראל הוא פורח רק בהר הכרמל באזור נחל מערות בקרקעות סלעיות ולא מלוחות. הצמח התגלה בנחל המערות ב-1979 על ידי חוה להב, במצוק הצפוני של הנחל.
בעולם הוא פורח גם באזור יוון ואייה, בהם כרתים, שהעניק לו את שם המין.
קרן GNOME

מטרה

קרן GNOME פועלת לקידום מטרות מיזם GNOME: יצירת פלטפורמת מחשוב לשימוש הציבור הרחב ברישיון חופשי לחלוטין.
כדי להשיג מטרה זו, הקרן מרכזת את גרסאות GNOME, קובעת אילו מיזמים יהיו חלק מ־GNOME ומשתפת פעולה עימם. כמן כן היא משמשת כארגון הרשמי של מיזם GNOME, דבר המתבטא בהוצאת הודעות מסודרות לתקשורת, ביצירת קשר עם חברות מסחריות ולא מסחריות, ארגונים ומוסדות המעוניינים לתרום למיזם, ביצירת תקנים אחידים לפיתוח התוכנה ובעריכת כנסים בנושא המיזם.
קרן GNOME, כגוף נייטרלי שלא למטרות רווח, מחזיקה בנכסים הקשורים למיזם (שמות מסחריים, השרתים שמהם מופצת התוכנה, ועוד). כמו כן היא משתתפת במימון אירועים שונים כגון ועידת המפתחים השנתית של GNOME‏ (GUADEC). אולם עיקר הפיתוח של GNOME נעשה על ידי גופים אחרים: עובדים בחברות כמו רד האט, סוזה, קנוניקל, קולברה ועוד.

ניהול

קרן GNOME מנוהל על ידי מספר גופים - מועצת מנהלים, מנכ"ל הנבחר על ידי מועצת המנהלים, ועדה מייעצת וחברי GNOME.
מנכ"ל הקרן היא קארן סנדלר, אשר מנהלת אותו כארגון, עובדת עם מועצת המנהלים, הוועדה המייעצת וחברי GNOME.

מועצת המנהלים

מועצת המנהלים של הקרן נבחרת מדי שנה בידי הוועדה לבחירת קרן GNOME.
חברי המועצה הנוכחים הם עמנואלה בשיא, Bastien Nocera, Andreas Nilsson, Joanmarie Diggs, Tobias Mueller, Shaun McCance ו־Seif Lotfy.

חברוּת

כל תורמי GNOME יכולים להיות חברים של הקרן. כל החברים זכאים להיבחר למועצת המנהלים, להצביע בבחירותיה ולהציע משאלים.

הוועדה המייעצת

הוועדה המייעצת של קרן GNOME היא גוף של ארגונים וחברות המעוניינים ליצור קשר הדוק עם מועצת המנהלים ועם מיזם GNOME. ארגונים יכולים להצטרף לוועדה המייעצת תמורת תשלום שנתי הנע בין 5,000$ לבין 10,000$ (דולר ארצות הברית) או להיות מוזמנים ללא מטרות רווח.
נכון לשנת 2013 חברי הוועדה המייעצת כוללים את החברות והארגונים המוסד לתוכנה חופשית, דביאן, קנוניקל, Google,‏ IBM, ‏Igalia, אינטל, קרן מוזילה, OLPC, ‏Red Hat, המרכז המשפטי לחופש התוכנה, Sugar Labs, סוזה וקרן לינוקס.
לוגריתם טבעי

שימושים


משפט המספרים הראשוניים קובע כי כמות המספרים הראשוניים הקטנים ממספר נתון  שווה בקירוב ל-.
גם לסכום של סדרה הרמונית יש קשר ל-e:  כאשר גמא הוא קבוע אוילר-מסקרוני שהוא בערך 0.57721566490153286.
יוסף מנדלסון

יוסף מנדלסון (11 באוגוסט 1770 - 24 בנובמבר 1848) היה בנקאי יהודי-גרמני.

ביוגרפיה

בנו של משה מנדלסון, אשר נולד לאחר שתי בנות. הוא היה ילד מוכשר ואביו השקיע רבות בחינוכו; הוא שכר לו את הרץ הומברג כמורה פרטי ללימודי יהדות, את ר' שלמה דובנה כמורה לעברית ומורים אחרים ללימוד שפות ומדעים. פרויקט "הביאור" של אביו לתורה התפתח מחומר הלימוד שהכין אביו כאשר לימד אותו. הוא השתתף בשיעורי הפילוסופיה שהעביר אביו בשנותיו האחרונות, ושעל פיהם פרסם האב את ספרו Morgenstunden ("מועדי שחר"), וכן שמע שיעורים בפיזיקה מפי מרקוס הרץ ובכימיה מפי הכימאי הגרמני מרטין היינריך קלפרות. מצעירותו היה ידיד קרוב של אלכסנדר פון הומבולדט ובהמשך ימיו אף תמך בו תמיכה כספית.
ב-1792 הקים בברלין את "אגודת הידידים" (Gesellschaft der Freunde), קבוצה של אינטלקטואלים בורגנים יהודים, שעזבו את המסורת ואימצו השקפות של נאורות, וביקשו לתמוך זה בזה בהתנגדותם להנהגה הרבנית האורתודוקסית. באגודה היו חברים בתקופות שונות גם שלמה מימון ויצחק אייכל, והיא פעלה מספר שנים עד שדעכה בסביבות 1800.
בשנות התשעים היה מנהל חשבונות של משפחת איציג העשירה וב-1795 הקים בברלין יחד עם אחיו אברהם את "בנק מנדלסון". לצד עיסוקו המרכזי בבנקאות המשיך לעסוק בספרות ובמדע ופרסם ספרים. הביוגרפיה של משה מנדלסון, שפרסם בנו בנימין גאורג מנדלסון (1794–1874), הייתה במידה רבה פרי יצירתו שלו. בנו השני, אלכסנדר מנדלסון (1798–1871), היה היחיד מבין נכדיו של משה מנדלסון שנותר יהודי; הוא עמד בראש בנק מנדלסון אחרי מות אביו.
כוורת בקופסא

בדרך לכוורת

דיסק זה הכיל את היצירות, שמופיעות לראשונה במלואן, "אופרת פוגי", "המלך ממבו" ו"הסיפור המחריד על הילד מברזיל". ביצירות אלו נמצאות גרסאות מוקדמות לכמה משירי כוורת.
היצריות האלו נכתבו והוקלטו במהלך שירותם הצבאי בלהקת הנח"ל של דני סנדרסון, אלון אולארצ'יק, מאיר פניגשטיין, אפרים שמיר וגידי גוב. היצירות מהוות שלב חשוב בהתפתחות הלהקה.
התייר

תקציר העלילה

אליס (אנג'לינה ג'ולי), "פאם פאטאל" אנגלית המתגוררת בפריז, נתונה במעקב משטרתי צמוד של המשטרה המקומית, שפועלת בהנחיות הסקוטלנד יארד, המעוניינת לשים ידיה על אהובה של אליס - אלכסנדר פירס - החשוד בהעלמת 744 מיליון ליש"ט. פירס שולח לאליס מכתב, ומנחה אותה לעלות על רכבת מפריז לוונציה, ושם לחבור לאדם כלשהו הדומה לפירס, מבחינת תווי פניו, גובהו ומבנה גופו, וזאת על מנת להטעות את הסקוטלנד יארד ולגרום להם לחשוב שזהו פירס. במהלך הנסיעה, אליס מתיישבת מול פרנק (ג'וני דפ), שמציג עצמו כמורה למתמטיקה במכללה בוויסקונסין שבארצות הברית, שיצא לטייל באירופה כדי להתאושש מפרידה מבת זוגו. מה שלכאורה התחיל עבורו כאהבה ממבט ראשון בעיר חלומית - הופך במהרה למרדף מסתורי ומסוכן.

הפקת הסרט

הסרט הוא גרסה מחודשת של המותחן הצרפתי "אנתוני זימר" משנת 2005, אותו ביים וגם כתב ז'רום סאל, והשתתפו בו השחקנים סופי מרסו ואיוואן אטאל בתפקידים הראשיים. תפקיד הבמאי יועד במקור ללאסה הלסטרם, אך הוא נטש את ההפקה בגלל אי-התאמות בלוחות הזמנים. במקומו הגיע בהראט נאלורי, אולם הוא עזב לאחר מכן. לאחר שאנג'לינה ג'ולי קיבלה את תפקידה בסרט, הצטרף להפקה הבמאי פון דונרסמארק, אשר נטש לזמן מה את הפרויקט בעקבות "חילוקי דעות אומנותיים". התפקיד הראשי הגברי יועד במקור לטום קרוז. קרוז הוחלף בסאם וורת'ינגטון אשר הוחלף אף הוא, ולבסוף מילא את התפקיד ג'וני דפ. לתפקיד הראשי הנשי לוהקה בשלב מסוים שרליז ת'רון ורק לאחר מכן הוחלפה בג'ולי.
צילומי הסרט החלו עם אנג'לינה ג'ולי בפריז בפאלה רויאל בפברואר 2010, ועברו במרץ אותה שנה לערים ונציה וטרוויזו שבאיטליה, שם הצטרף לצילומים ג'וני דפ. השניים נפגשו לראשונה בחייהם במהלך העבודה על הסט. בהפקת הסרט השתתפו החברות Spyglass Entertainment,‏ GK Films, ו-Studio Canal, וזכויות ההפצה שמורות לאולפני קולומביה, חברת בת של סרטי סוני.
על רקע הדמות של "האדם הרגיל" שהוא מגלם בסרט אמר דפ: "ההתעניינות העיקרית שלי הייתה לשחק את האיש הרגיל האולטימטיבי, האנשים שנתפסים כ'נורמלים' הם אלה שאני מוצא אותם הכי מוזרים, באמת: יש להם טיקים ופגמים וגינונים מוזרים. זהו בחור שלא עשה הרבה בחייו, ולכן זה היה אתגר גדול לגלם את דמותו כהיפר-נורמלי".

דבר המבקרים

"התייר" זכה בעיקר לביקורות שליליות. האתר Rotten Tomatoes המשקלל ביקורות קולנוע בארצות הברית העניק לסרט ציון של 21%. לפי האתר, קיימת הסכמה בין המבקרים כי "הנוף, כמו גם כוכבי הסרט, הם ללא ספק יפהפיים, אך אלו לא יכולים לפצות על העלילה האיטית והמבולבלת של התייר, או על היעדר הכימיה בין ג'וני דפ ואנג'לינה ג'ולי".
מבקר הקולנוע הנודע רוג'ר איברט העניק לסרט דירוג 2 מתוך 4 כוכבים, וכתב: "אין זה משנה אם העלילה אבסורדית. זה חלק מהז'אנר. אבל אם הסרט לא מתכוון להציג סצנות פעולה אידיוטיות ללא הפסקה, אזי על המשחק ועל הדיאלוג להיות בעלי סגנון וחן, ומעט צחוק מסביב". המבקר ריצ'רד רופר כתב לעומת זאת כי אמנם "ברור, העלילה מגוחכת, אך שני הכוכבים נראים נהדר, הנוף מרהיב ושחקני המשנה לוהטים". כריס וגנר הוסיף ברוח דומה כי "התייר מבקש ממך רק להישען לאחור וליהנות מהמסע, ותכף הופך את המטלה הזו למשב רוח קליל". התייר נכלל ברשימת "הסרטים הטובים ביותר של 2010" שערך המבקר הבכיר סטפני זאקארק. הוא הגדירו "סרט חושני מבחינה חזותית שנעשה בתשומת לב עדינה לפרטים, ובחוש הומור אלגנטי ומאופק".
למרות קבלת הפנים השלילית מצד המבקרים, הסרט גרף 278 מיליון דולר ברחבי העולם, והיה מועמד לשלושה פרסי גלובוס הזהב בקטגוריות הסרט המוזיקלי או הקומדי הטוב ביותר, והשחקן והשחקנית הטובים ביותר בקטגוריה זו.
ג'רלד פורד (CVN-78)

השם

ב-2006, כשג'רלד פורד היה עדיין בחיים, הסנטור ג'ורג ורנר הציע תיקון לתקציב ההגנה של 2007 שבו הוכרז כי נושאת המטוסים CVN-78 תקרא על שמו של פורד.
ב-3 בינואר 2007, מזכיר ההגנה של ארצות הברית לשעבר דונלד רמספלד הכריז בהספד של פורד כי נושאת המטוסים תקרא על שמו. מאוחר יותר באותו הים אישר הצי כי נושאת המטוסים אכן תקרא על שמו של פורד.

בנייה

ב-10 בספטמבר 2008, צבא ארצות הברית חתם על חוזה של 5.1 מיליארד דולר עם נורת'רופ גרומן, לעיצוב ובניית נושאת המטוסים. נורת'רופ  החלה את הבנייה עוד ב-2005 תחת חוזה של 2.7 מיליארד דולר. נושאת המטוסים נבנתה בנמל של החברה בניופורט ניוז, שמעסיק 19,000 עובדים.
השדרית של נושאת המטוסים הונחה בטקס חגיגי ב-14 בנובמבר 2009 על ידי ביתו של פורד
ב-2011 דווח שנושאת המוכנים הייתה "חצי מוכנה". באפריל 2012, היא הייתה כ-75% מוכנה. ב-24 במאי הנושאת הייתה מוכנה עד לקו הטעינה. 
בניית סיפון הטיסה של הנושאת נגמרה באפריל 2013.
ביולי 2013, קפסולת זמן רותכה לתוך חדר קטן. קפסולת הזמן הכילה חפצים שנבחרו על ידי ביתו של הנשיא: אבן חול מהבית הלבן, מדליות של הצי האמריקאי וכנפי טייס של המפקד של נושאת המטוסים.
ב-3 באוקטובר 2013 הותקנו בנושאת מטוסים 4 פרופלורים מארד. כל פרופלור שקל 30 טונות והיה בקוטר 6.4 מטרים. התקנת הפרופלורים לקחה כ10 חודשי עבודה. 
ב-9 בנובמבר 2013 הנושאת הושקה על ידי ביתו של פורד, סוזן פורד, עם בקבוק של יין נתזים אמריקאי.
נכון ל-2013, עלות הבנייה הייתה 12.8 מיליארד דולר, 22% מעל לתקציב שנקבע בשנת 2008, ובנוסף לכך 4.7 מיליארד דולר למחקר ופיתוח. בגלל בעיות התקציב ראש המבצעים הימיים, אדמירל ג'ונתן גרינרט, הזהיר מפני עיכוב של שנתיים במסירת הסירה.