google/wiki40b huggingface dataset:
בסיס ההאזנה הרוסי ליד אל-חארה

בסיס ההאזנה הרוסי ליד אל-חארה, שנודע במדינות המערב בשם Center S (ברוסית: Центр С), היה בסיס האזנה משותף, רוסי–סורי, לאיסוף מודיעין אותות סמוך לעיירה אל-חארה בדרום-מערב סוריה, לקווי הפסקת האש ברמת הגולן.
הבסיס החל בפעילות קודם לשנת 2006. ב-5 באוקטובר 2014 הבסיס נכבש בידי הצבא הסורי החופשי, חלק מן הכוחות המורדים במלחמת האזרחים בסוריה, כחלק מ"מתקפת דרעא" בחודש אוקטובר 2014.

האתר ומטרתו

הבסיס שכן על פסגת תל געשי בשם תל אל-חארה, סמוך לעיירה אל-חארה בחלק המערבי של נפת א-סנמין במחוז דרעא. התל שוכן בסמוך למחוז קוניטרה. הבסיס הופעל במשותף על ידי חיילים רוסים וסורים: חיילים של המודיעין הסורי וחיילים מיחידת אוסנאז, שהיא כינוי ליחידת מודיעין אותות של הגה-או של רוסיה. הכוחות שישבו במקום עסקו בניטור מודיעין אותות של צבא ההגנה לישראל ולאחר פרוץ מלחמת האזרחים בסוריה, אף ניטרו את כוחות המורדים הסורים. בסרטונים שהועלו לאתר יוטיוב ניתן לראות תמונות של סמלי יחידת מודיעין סורית וסוכנות סיגינט של הגה-או הרוסי. כוחות הצבא הסורי החופשי מצאו במקום תמונות של קציני מודיעין רוסים בכירים ואנשי ממשל רוסי (בהם יועץ שר ההגנה הרוסי) אשר ביקרו בבסיס וכן מפות שעליהן מצוין מיקום יחידות של צה"ל.
בדיווחי חדשות בישראל בתחילת שנת 2014 דווח כי ממשלת רוסיה שדרגה תחנת האזנה ומודיעין באזור זה היכולה לעקוב אחר הנעשה בתחום ישראל, חלקים נרחבים מירדן, מערב עיראק ואף להזהיר את איראן מפני התקפה ישראלית. דיווחים על מסמכים שנתפסו בבסיס מעידים על כך שמתקני ההאזנה במקום שימשו כדי לרגל על ישראל, ערב הסעודית וירדן.

נפילת הבסיס

ב-5 באוקטובר 2014 הותקף הבסיס על ידי מורדים המזוהים עם הצבא הסורי החופשי, כחלק ממתקפה רחבה אשר כונתה "מתקפת דרעא". כל החיילים הרוסים שהיו מוצבים במקום התפנו בטרם המתקפה, תוך שהם נוטלים עמם ציוד האזנה רגיש. פרסום הפעילות המודיעינית בתל אל-חארה, על ידי כוחות המורדים, חשף בתקשורת את עומק המעורבות הרוסית בלחימה בסוריה, נכון לשנת 2014. מפאת חשיבותו האסטרטגית של הבסיס בתל אל-חארה, הפציצו אותו מטוסי חיל האוויר הרוסי בחודש נובמבר 2015, שעה שהיה בשליטת כוחות המורדים.
אף לאחר נפילת הבסיס בסוריה נותרו לפחות עוד שני בסיסי האזנה של המודיעין הרוסי.]
על פי דיווח סוכנות הידיעות הערבית הסורית (SANA), בליל ה-12 ביוני 2019 תקף צה"ל בטילים את תל אל-חארה.
זאב בלהות

גילוי

המין התגלה בעיירה במדינת אינדיאנה בקיץ 1854, כאשר נהר אוהיו היה בשפל. העצמות שהתגלו הועברו לפליאונטולוג ג'וזף ליידי (Leidy), שקבע כי זהו מין חדש של זאב שנכחד.
זאב הבלהות ידוע בעיקר בשל נוכחותו המרובה בבורות הזפת בלה בריאה שבקליפורניה. מאובנים מיותר מ-3,600 זאבים נמצאו שם, יותר מכל יונק אחר. המספר הגבוה מרמז שזאב הבלהות, כמו זאבים מודרניים וכלבים, כנראה צדו בלהקות. הדבר גם נותן תובנה על הלחצים שהיו על המין קרוב לזמן היכחדותו.

ממדים

זאב הבלהות היה גדול יותר מהזאב המצוי, והגיע לאורך ממוצע של 1.5 מטר ולמשקל שנע בין 50 ק"ג ל-79 ק"ג. למרות מאפיינים דומים לזאב המצוי, היו הבדלים מהותיים בין שני המינים הללו. הרגליים של זאב הבלהות היו מוצקות יותר וקצרות יותר ביחס לגופו מאלו של הזאב המצוי. כמו כן מעטפת המוח שלו הייתה קטנה יותר מזה של זאב מצוי באותו הגודל.

שיניים

השיניים שלו היו דומות לאלו של הזאב המצוי, אך גדולות במקצת.
פליאונטולוגים רבים העריכו כי השיניים הגדולות יחסית נועדו למחוץ עצמות. אולם, מדענים אחרים הצביעו על כך שכוח הנשיכה שלהם היה זהה לזה של כלביים אחרים כמו זאב ערבות או זאב טלוא, דבר המצביע על אותה התזונה. שיני זאב הבלהות היו חסרות את ההתאמות הנדרשות לריסוק עצמות, כמו אצל צבועים לדוגמה. הסברה הקיימת היא שהם הרגו, בדומה לקרוביהם הקטנים יותר, על ידי רצף של נשיכות לא עמוקות, דבר המצביע גם על התנהגות חברתית ברורה.

אבולוציה והכחדה

תיעוד מאובנים מצביע על כך שהסוג כלב התפתח בצפון אמריקה מהסוג הקטן, הדומה לשועל, לפטוקיון (Leptocyon) בנקודת זמן כלשהי בסוף תקופת המיוקן לפני כ-10-9 מיליוני שנים, ביחד עם 2 הסוגים שועל אפור ושועל. הכלביים התפשטו במהרה לאסיה ואירופה והפכו לאבותיהם של הזאבים, שועלים, תנים ושועלי ראקון. לאחר מכן הם התפשטו גם לאפריקה ודרום אמריקה.

Canis armbrusteri

במהלך 9 מיליון שנה חלו התפתחות וגיוון רב בזאבים של צפון אמריקה, כשבערך אמצע תקופת הפליסטוקן המין C. armbrusteri הופיע, וקיימות הוכחות טובות שזאב הבלהות התפתח ממין זה. בהדרגה זאב הבלהות החליף אותו ותחום תפוצתו קטן רק לאזורים של דרום מזרח ארצות הברית ובפרט לפלורידה. בזמן הזה, תחום תפוצתו של זאב הבלהות התפשט והוא גם היגר למרכז ודרום אמריקה, שם מאובנים שלו מתועדים לסוף תקופת הפליסטוקן.

קרבה לזאב המצוי

למרות קרבתו הקרובה לזאב המצוי ולמינים אחרים, זאב זה אינו אב קדמון לאף מין הקיים כיום. בשונה מהזאב המצוי, שמקורו מאירואסיה, זאב הבלהות התפתח ביבשת צפון אמריקה, ביחד עם זאב הערבות. שני המינים התקיימו זה לצד זה בצפון אמריקה לפני כ-100,000 שנה.

נוכחות

זאב הבלהות היה מצוי בשפע בתקופת הפליסטוקן. בערך לפני 10,000 שנים הוא נכחד ביחד עם מרבית החי בצפון אמריקה. במהלך סוף תקופת הפליסטוקן (לפני כ-300,000 שנה) הזאב המצוי חצה לתוך צפון אמריקה והתחרה עם זאב הבלהות. מבערך לפני 16,000 שנה, ביחד עם סוף עידן הקרח האחרון והופעת האדם בצפון אמריקה, מרבית היונקים הגדולים, מהם ניזון זאב הבלהות, החלו להיכחד. בהיותו איטי משאר מיני הזאבים ביבשת, בייחוד מהזאב המצוי והזאב האדמוני, הוא לא יכל לצוד את סוגי הטרף המהיר ששרדו, ונאלץ לחיות מפגרים. לפני כ-10,000 שנה הוא נכחד ביחד עם שאר היונקים הגדולים.

בספרות

זאבי בלהות קיימים בסדרת ספרי הפנטזיה "שיר של אש ושל קרח" מאת ג'ורג' ר. ר. מרטין. הספרים הפכו לסדרת טלוויזיה מצליחה בשם משחקי הכס. בסדרה זאבי הבלהות מוצגים כגדולים וחכמים, והם הסמל של בית סטארק, אחת ממשפחות האצולה השולטות.
חנוך חסון (רב)

ביוגרפיה

חסון נולד ב-22 במאי 1867 למרדכי, סוחר אמיד מעסקני כוללות העיר, ולרבקה בחברון. חסון התחנך בישיבות העיר, ובגיל 15 נודע כבקי בש"ס.
במשך כמה שנים לימד חסון בתלמוד תורה של העדה הספרדית. בשנת 1900 יצא בשליחות העדה לאסוף כספים בגולה ובשובו נבחר לחבר בית הדין בחברון והפך ליד ימינו של הרב הראשי חיים חזקיהו מדיני. חסון בין היתר גם ביצע את ההגהה וההדפסה לחלקים מספרו של מדיני, "שדי חמד" ואף כתב את ההקדמה לספר. 
לאחר פטירתו מדיני ב-1905, מונה חסון לאב בית דין של עדת הספרדים.
בשנת 1920 נבחר לשמש כחבר הסתדרות הספרדים, והפיץ את השקל הציוני.
חסון פעל רבות למען היישוב היהודי בעיר, התמחה בחקר תולדותיה ואסף תעודות קדומות. בעקבות חיבתו לחברון, סירב לעזובה למרות הפצרותיהם של בניו להצטרף אליהם בירושלים בטענה ש"יציאתי את העיר תמעט את ישובה".
ב-24 באוגוסט 1929, נרצחו חסון ורעייתו קלרה בביתם במהלך טבח חברון וכתבי ידו נשרפו.

חיים אישיים

חסון נישא לקלרה, ביתו של רחמים יוסף פרנקו בשנת 1884. לזוג היו חמישה בנים: יעקב, חיים, מרדכי פנחס, יוסף ורחמים.
אוליביה ויליאמס

ביוגרפיה

ויליאמס נולדה בשכונת קמדן טאון שבעיר לונדון. שני הוריה הם עורכי דין. היא למדה ספרות אנגלית בניוהם קולג' שבקיימברידג' ואחר כך למדה שנתיים בבית הספר למשחק בריסטול אולד ויק. הצטרפה ללהקת הרויאל שייקספיר קומפני, ושיחקה אתם במשך שלוש שנים.
במסגרת הרויאל שייקספיר קומפני הופיעה ויליאמס בסטרטפורד אפון אייבון ובלונדון. ב-1995 השתתפה בסיור הופעות בארצות הברית בהצגה השייקספירית "ריצ'רד השלישי" בכיכובו של איאן מק'קלן. הופעתה החשובה הראשונה על המסך הייתה ב-1996 כשגילמה את דמותה של ג'יין פיירפקס בסרט הטלוויזיה "אמה" עיבוד לרומן באותו שם מאת ג'יין אוסטן.
הופעת הבכורה שלה בקולנוע הייתה בשנת 1997 בסרט "הדוור", שאליו נבחנה על ידי קווין קוסטנר. ב-1998 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט "המרוץ לצמרת של מקס פישר" של וס אנדרסון. אחר כך הופיעה בדמות אשתו של ברוס ויליס בסרט שובר הקופות "החוש השישי". מאוחר יותר היא גילמה פרודיה של הדמות בסיטקום הבריטי " Spaced".
ויליאמס הופיעה במספר סרטים בריטים כמו "לאקי ברייק" (2001), "לב חצוי" (2002) וב"לחנך את ג'ני" (2009). על תפקידה ב"לב חצוי" זכתה בפרס הקולנוע הבריטי העצמאי כשחקנית הטובה ביותר. עוד הופיעה בעיבוד קולנועי ל"פיטר פן" כגברת דרלינג. ב-2006 שיחקה בסרט "X-מן: המפלט האחרון" בתפקיד ד"ר מוירה מק'טגרט.
בטלוויזיה הופיעה ויליאמס בסרט "החרטות של מיס אוסטן" כשהיא מגלמת את דמותה של הסופרת ג'יין אוסטן. בשנים 2009 ו-2010 השתתפה בסדרת הטלוויזיה "בית הבובות" של רשת FOX בתפקיד אדל דה-ויט.
בנובמבר 2003 התחתנה עם רשאן סטון , שחקן תיאטרון ומחזאי אמריקאי. לזוג נולדו שתי בנות.
יבגני זנן

ביוגרפיה

עלה לישראל בשנת 2010, התגורר בבאר שבע ולמד במקיף א' באר שבע. משחק בליגה הלאומית מאז שנת 2011: תחילה כחבר מועדון באר שבע, אחר כך כנציג את מועדון אליצור פתח תקווה, ומשנת 2016 כחבר מועדון ראשון לציון.
בשנת 2009 זכה באליפות אירופה עד גיל 12.
זנן הוא חייל צה"ל בשירות סדיר.
Ein ungefärbt Gemüte, רי"ב 24

Ein ungefärbt Gemüte (בעברית: נפש בלתי צבועה), רי"ב 24, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג. ביצועה הראשון היה ביום ראשון הרביעי שאחרי חג השילוש הקדוש, שחל ב-20 ביוני 1723.

רקע

באך עבד כנגן עוגב בעיר מילהאוזן בין 1707 ל-1708, אך שלח ידו גם בהלחנת קנטטות. לאחר מכן היה מלחין החצר של הדוכס בוויימאר מ-1708 עד 1717, וחיבר שם כ-20 קנטטות "דתיות" שנועדו לביצוע כחלק מתפילת יום ראשון בכנסייה. לאחר מכן עבר לעיר קטן, התמנה לקאפלמייסטר וחיבר מוזיקה בסגנון חופשי ולא דתי.
בפברואר 1723 נבחן באך עם עוד כמה מועמדים לתפקיד מנצח המקהלה ואחראי על המוזיקה בכנסיות המרכזיות בלייפציג. הוא התקבל לתפקיד והחל את עבודתו בחודש מאי באותה שנה. הוא חי ופעל בעיר כ-27 שנים, עד מותו. שם כתב את רוב הקנטטות שלו: מתוך יותר מ-200 קנטטות שידוע עליהן כיום, פחות מ-40 נכתבו עד הגיעו ללייפציג וכל השאר נכתבו בעיר; בדומה לעבודתו בוויימאר, מטרתו הייתה להלחין קנטטה עבור כל מועד בשנה, תוך כמה שנים. עם זאת, נהג מדי פעם לבצע שוב קנטטות ישנות שלו, לעיתים עם עריכות ושינויים קלים.
קנטטה זו הייתה השלישית שהלחין במסגרת תפקידו בלייפציג, לאחר רי"ב 75 ורי"ב 76 והרביעית שביצע, לאחר שבשבוע הקודם ביצע את רי"ב 21, אותה הלחין וביצע לראשונה בוויימאר. את הקנטטה הזו ביצע לפני תפילת המיסה ואילו לאחר התפילה ביצע את רי"ב 185, גם היא מתקופת ויימאר.
ב-1855 הוציאה לאור חברת באך את הקנטטה לראשונה, בכרך 5 של פרסומיה.

הקלטות

היצירה הוקלטה במלואה כ-10 פעמים בהקלטות מסחריות. בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את ניקולאוס הרנונקור (ב-1972), טון קופמן (ב-1997), מסאקי סוזוקי (ב-1998) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).
נכון שזה לא נכון

העלילה


גילברט נובל (כריס קליין) פוגש בספרית צעירה ויפה בשם ג'וזפין וינגפילד (הת'ר גראהם), שאת חתולה האבוד מצא, והשניים מתחילים במערכת יחסים. גילברט מתכוון להציע נישואים לג'וזפין, אך מקבל טלפון מחוקר פרטי, שחיפש כבר זמן מה את אימו האמיתית של גילברט, ועכשיו גילה שהיא ולדין ויגנפילד, אימה של ג'וזפין.
לאחר מספר חודשים אדם צעיר בשם ליאון פיטופסקי מגיע לבית הוריה של ג'וזפין וטוען שהוא בנם האובד, ובידיו תעודת לידה שמוכיחה זאת, אך השניים מסלקים אותו מביתם. בינתיים ג'וזפין מתארסת לג'ק מיצ'לסון (אדי סיבריאן), איש עשיר שעוסק בחשאי בסחר בקוקאין, אך לא מתחתנת עמו, למרות ההפצרות של אימה, מכיוון שהיא עדיין מאוהבת בגילברט.
לבסוף השניים קובעים תאריך לחתונתם, וביום החתונה המשטרה מגיעה כדי לבשר שגילברט נהרג בתאונת דרכים. המשטרה לא יודעת שמכוניתו של גילברט אכן מעורבת בתאונה, אך גילברט לא נהג בה - אלא אחד מבריוניו של מיצ'לסון. מיצ'לסון עצמו חיבל במכונית, בתקווה שגילברט ייהרג, וזה מה שגרם לתאונה.
אביה של ג'וזפין, שבריאותו משתפרת לאחר שסבל משבץ, מספר לג'וזפין שאימה תכננה להרוס את היחסים בינה לבין גילברט, ולגרום לה להתחתן עם מיצ'לסון. בנוסף, מתגלה שמיצ'לסון הוא זה שסיפר לחוקר הפרטי שאמה של ג'וזפין היא גם אמו של גילברט, ושהידיעה לא נכונה. השניים, שיכולים להיות ביחד שוב, מתאחדים ולאחר מספר חודשים נישאים.
קית' פלינט

ביוגרפיה

פלינט נולד בשנת 1969 ברובע רדברידג' של לונדון, בן לקלייב ואיבון פלינט. הוא גדל במזרח לונדון, ובאמצע שנות ה-70 עבר עם הוריו לספרינגפילד שבמחוז אסקס במזרח אנגליה. הוריו נפרדו בצעירותו. בגיל 15 עזב את הלימודים בתיכון, עבר לבריינטרי ועבד בבניית גגות.

קריירה מוזיקלית

לקראת סוף שנות ה-80 פגש פלינט את ליאם האולט במועדון רייב מקומי, והעריך מאד את סגנונו המוזיקלי. לאחר שקיבל מיקסטייפ מהאולט, התעקש פלינט כי האולט ישמיע את המיקסטייפ על הבמה, בעוד הוא וחברו לירוי ת'ורנהל רקדו על הבמה.
השלושה הקימו את להקת "הפרודיג'י", שהוציאה את אלבום הבכורה בשנת 1992. במקור שימש פלינט כרקדן בלהקה, אך במהלך העבודה על האלבום "The Fat of the Land", החל גם היות מעורב בשירה. הסינגל הראשון בו שר היה "Firestarter", שהיה לשיר הראשון של הלהקה שהגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי. בווידאו קליפ המלווה את השיר, חשף פלינט את מראהו הפאנקיסט, שהפך למזוהה עימו. פלינט המשיך לשיר גם בסינגל הבא של הלהקה, "Breathe", כמו גם במספר שירים נוספים שנכללו באלבום.
לאחר הפסקה של חמש שנים, הוציאה הלהקה בשנת 2002 את הסינגל "Baby's Got A Temper", בו מבצע פלינט את השירה והקולות. באלבום "Always Outnumbered, Never Outgunned" שיצא בשנת 2004 שב לתפקיד הרקדן בלבד. הוא שב לשירה באלבום החמישי של הלהקה "Invaders Must Die", שיצא חמש שנים מאוחר יותר.
במקביל לפעילותו בלהקת הפרודיג'י, הקים את להקת "פלינט, שנשאה את שמו. הלהקה הוציאה בשנת 2003 שלושה סינגלים. האלבום שתוכנן לצאת באותה שנה, נגנז בסופו של דבר. הדבר הוביל לפירוק הלהקה. בשנת 2012 הוציא את הסינגל "War" בשיתוף עם אומן הדאבסטפ הבריטי Caspa.

ספורט מוטורי

פלינט היה חובב ספורט מוטורי בכלל ומרוצי אופנועים בפרט. בשנת 2007 רכב על אופנועו 1,500 מיל מלונדון עד חרס דה לה פרונטרה שבדרום ספרד על מנת לצפות במרוצי אופנועי גרנד פרי שהתקיים כחלק מאליפות ה-Motogp. הוא הקים את קבוצת המרוצים "Traction Control", המתחרה באליפויות הסופרספורט והסופרבייק הבריטיות. בשנת 2015 זכה רוכב הקבוצה בשני מרוצים במסגרת אירועי Isle of Man TT.

מותו

בבוקר 4 במרץ 2019, בעקבות פניות של שכנים לשירותי הרווחה, פרצו שוטרים לביתו ומצאו את פלינט מת. בהודעה מטעם הלהקה שפרסם האולט נמסר שסיבת המוות היא התאבדות.

חיים אישיים

פלינט ניהל קשר רומנטי במהלך שנות ה-90 עם מגישת הטלוויזיה הבריטית גייל פורטר. השניים נפרדו בשנת 2000. בשנת 2006 נישא לתקליטנית היפנית מאיומי קאי.
קרטיס ג'רלס

קריירה מקצוענית

ג'רלס נולד באוסטין טקסס, שבארצות הברית. בשנים 2005–2009 הוא שיחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת ביילור. הוא השחקן הראשון שהוביל את הקבוצה במספר הנקודות ומספר האסיסטים בכל ארבע שנותיו בקבוצה. ג'רלס לא הצליח להיבחר בדראפט ה-NBA לאחר סיום לימודיו.
בחודש ספטמבר 2009 חתם ג'רלס בסן אנטוניו ספרס לסגל מחנה האימונים שלהם. בעקבות משחקו באימונים הוחתם בקבוצה של הספרס בליגת הפיתוח של ה-NBA, אוסטין טורוס. ג'רלס הוחתם על ידי סן אנטוניו ספרס ב-24 במרץ 2010, אך מיד חידש את החוזה באוסטין טורוס.
ג'רלס שיחק עבור הספרס שוב בליגת הקיץ של ה-NBA בשנת 2010. במהלך קדם העונה 2010-11 ג'רלס עניין את הג'נרל מנג'ר של ניו אורלינס הורנטס דל דמפס, שעבד בעבר כסקאוטר של הספרס. ב-18 באוקטובר 2010 הועבר ג'רלס בטרייד לניו אורלינס הורנטס תמורת בחירת סיבוב שני בדראפט. עם זאת, הוא שוחרר רק שבוע לאחר סוף מחנה האימונים של הקבוצה.
ב-27 בנובמבר 2010 עבר לאירופה וחתם על חוזה עד סוף עונת 2010-11 בקבוצה הסרבית פרטיזן בלגרד איתה זכה בליגה האדריאטית, באליפות הליגה הסרבית ונבחר ל-MVP של סדרת הגמר.
בחודש יוני 2011 הוא חתם על חוזה לשנתיים בפנרבחצ'ה אולקר.
בחודש מרץ 2012 הוא הושאל למועדון הספרדי מורסיה למשך שארית העונה. לאחר ששיחק רק במשך שבוע אחד עבור המועדון החדש (שני משחקים), הוא שבר את רגלו והחמיץ את העונה כולה. ב-29 באוגוסט 2012 הוא חתם חוזה לשנה אחת עם בשיקטאש.
בחודש מרץ 2013 חתם ג'רלס בקבוצת סו פולס סקייפורס מליגת הפיתוח ובהמשך עבר בטרייד למיין רד קלאוס תמורת הסנטר כריס אייר. בחודש אוגוסט 2013 הוחתם ג'רלס על ידי אולימפיה מילאנו מהליגה האיטלקית. זכור מהסדרה מול מכבי תל אביב בעונת האליפות השישית שלה, כמי שעשה את העבירה על טייריס רייס שנתנה יתרון לתל אביבים.
ב-7 ביולי 2014 חתם על חוזה לשנתיים במועדון הרוסי אוניקס קאזאן, שם שיחק עם קית' לנגפורד, שחקן מכבי תל אביב לשעבר, ששיתף פעולה איתו גם בארמאני מילאנו בעונת 2013–2014.
ב-25 בינואר 2016 הוא חתם במועדון הטורקי גלאטסראיי. איתה זכה באליפות היורקאפ, עם שחקן מכבי תל אביב לשעבר סטפן לאזמה. 
ב-10 ביולי 2016 חתם ג'רלס על חוזה לשנתיים בהפועל ירושלים מישראל, איתה שיחק ביורוקאפ. לאחר שהוביל את ירושלים לחצי גמר היורוקאפ בעונת 2016/17, בה הפסידו האדומים לוולנסיה בסדרת הטוב מ-3 משחקים, נבחר ג'רלס לחמישיית העונה ביורוקאפ. ב-20 באוקטובר 2017 ג'רלס שוחרר מהפועל ירושלים, בעקבות בעיות התנהגות, וחתם כעבור שלושה שבועות באולימפיה מילאנו.
פאן לאו

פאן לאו (בסינית: 分流; באנגלית: Fan Lau) הוא חצי אי בקצה הדרום מערבי של האי לנטאו בטריטוריות החדשות של הונג קונג. חצי אי זה הוא האזור הדרום מערבי ביותר של הונג קונג. קצה חצי האי נקרא בשם פאן לאו טוק (分流角) וחצי האי מפריד בין המפרץ המזרחי של פאן לאו ("פאן לאו טונג ואן" 分流東灣) במזרח לבין המפרץ המערבי של פאן לאו ("פאן לאו סאי ואן" 分流西灣) ומפרץ מקדש פאן לאו ("פאן לאו מיו ואן" 分流廟灣) במערב.
משמעות השם "פאן לאו" בקנטונזית הוא "המפרד בין זרמי המים".
על חצי האי ממוקם הכפר פאן לאו צואן (分流村), הממוקם בצידו המערבי של חצי האי, למול מפרץ פאן לאו סאי ואן.
האי היה מיושב החל מהתקופה הנאוליטית והתגלו באי מעגלי אבנים מתקופה זו ומתקופת הברונזה.
בשל מיקומו האסטרטגי של חצי האי, המפריד בין שפך נהר הפנינה לים סין הדרומי הוקם בתקופת שושלת צ'ינג בחצי האי מצודת פאן לאו.
בשנת 1820 הוקם באי מקדש לטין האו. המבנה כיום הוא אתר היסטורי.
חצי האי הוא חלק מפארק דרום לנטאו, והמקטע השביעי של שביל לנטאו עובר בחצי האי.
שיער (סרט)

תיאור העלילה

קלוד הופר בוקובסקי (ג'ון סאבאג'), צעיר נאיבי, עוזב את בית הוריו שבחווה שבאוקלהומה, ויוצא לדרכו לניו יורק על מנת להתגייס לצבא ארצות הברית ולשרת במלחמת וייטנאם. בסנטרל פארק הוא פוגש בשילה פרנקלין (בוורלי ד'אנג'לו), נערה צעירה בת-עשירים מהחברה הגבוהה, ומתאהב בה במבט ראשון. קלוד מתידד עם חבורה של היפים, בהנהגתו של ג'ורג' ברגר (טריט ויליאמס), אשר מציגים בפניו את סגנון החיים הפסיכדלי ונטול הדאגות שלהם. ברגר מנסה לעודד את קלוד להשתמט מהגיוס, וכן מנסה לעזור לקלוד להשיג את שילה, היפה מכל.
החבורה פורצת אל אחוזת משפחתה של שילה, בזמן חגיגות יום הולדתה, אך הם נשלחים לכלא. ברגר יוצא ומגייס כסף על מנת לשחרר את כולם בערבות, והחבורה יוצאת היישר לפסטיבל שנערך בסנטרל פארק. ברגר וחבריו מנסים לשדך בין קלוד לשילה כדי לעודד אותו להשתמט, או אף לחתן את קלוד על מנת שחובת הגיוס תתבטל. הם מצליחים להביא את השניים לסיטואציה רומנטית, אולם מתיחה שלהם באמצע המפגש הרומנטי גורמת לבריחתה של שילה. קלוד המאוכזב מחליט להתגייס למרות הכול.
בסופו של דבר, קלוד מגויס ונשלח למחנה אימונים בנבדה. ברגר וחבורתו נוסעים לבקר אותו. בעוד יתר החבורה מחכה לקלוד בחורשה סמוכה, ברגר מתחזה לקצין בצבא ונכנס לבסיס בו נמצא קלוד, על מנת להבריח אותו החוצה. כאשר קלוד מהסס לעזוב, השניים מחליפים ביניהם בגדים, כך שקלוד (לבוש כקצין) נוסע לפגוש את החבורה, בעוד ברגר (לבוש במדיו של קלוד) נשאר מאחור. בעוד קלוד נפגש עם שילה ויתר חבריו, יחידתו נשלחת לוייטנאם, וכך נשלח איתם ברגר במקומו של קלוד, ומוצא שם את מותו, ב-6 באפריל 1968.

ביקורות ותגובות


הסרט קיבל ביקורות חיוביות מאוד באופן כללי ולציון 94% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 17 ביקורות.

פסקול

כל המילים נכתבו על ידי ג'יימס רדו וג'רום ראגני.
המוזיקה כולה הולחנה על ידי גאלט מק'דראמות.
רמון ארון

חייו

רמון ארון נולד למשפחה יהודית. את לימודיו האקדמיים עשה באקול נורמל סופרייר, ובשנת 1930 סיים את לימודי הדוקטורט בתחום הפילוסופיה של ההיסטוריה. בעת לימודיו הכיר את ז'אן-פול סארטר, שהפך לידידו. ארון הזדהה בהמשך עם עמדות השמאל החברתי הקיצוני של סארטר, ובשנים הראשונות לפעילותו האינטלקטואלית היה מקורב לזרם האקזיסטנציאליסטי שבראשו עמד. בתקופה שקדמה למלחמת העולם השנייה עבד כמרצה לפילוסופיה חברתית באוניברסיטת טולוז. לאחר שפרצה המלחמה התגייס לחיל האוויר הצרפתי. לאחר כיבוש צרפת על ידי גרמניה הנאצית נמלט ללונדון שם שירת במפקדת צבא צרפת החופשית. עם תום המלחמה שב להוראת סוציולוגיה בפריז והיה בין המוקיעים את ממשלת וישי. בהמשך חייו האקדמיים ביקר את הלאומיות והלאומנות, בהן שקעו לדעתו מדינות המערב, בזמן המלחמה הקרה, תוך אובדן החמלה, לדעתו, כלפי הפרט בחברה. 
בעבודותיו מבקר רמון, בין השאר, את אופן ההתייחסות של הסוציולוגים לחברה האנושית. לפי טענתו יש להבחין בין הסוציולוגים במאה ה-19, אותם הוא מכנה "אבות הסוציולוגיה", לבין סוציולוגים במאה העשרים. האבות המייסדים של תחום הסוציולוגיה, כדוגמת ובר ומרקס שדנו במהות הסדר החברתי, שאלו את השאלות החיוניות להבנתו, ונשענו על פרמטרים ברורים, איש איש לשיטתו. לעומת זאת, טוען רמון, במאה העשרים התפתחה הסוציולוגיה לכיוונים אחרים, רבים ומגוונים, אך במקביל איבדה את מהותה, ואינה נותנת כיום תשובות על פי הסדר החברתי. 
לפי רמון, הפכה הסוציולוגיה במדינות המערב למדדים כמותיים, למדד סטטיסטי של התנהגויות הפרט, מבלי לדון במבנה החברה ובגורמים לו. 
רמון ארון הוא זוכה פרס גתה לשנת 1979.
יצחק לבנון (שגריר)

ביוגרפיה

לבנון נולד בביירות בירת לבנון. אמו שולמית קישיק-כהן הייתה מרגלת למען ישראל בלבנון ופעילת עלייה אשר עסקה בהברחת יהודים מסוריה ומלבנון לישראל. את דרכו בשירות החוץ החל בשנות ה-80, ומילא שורה ארוכה של תפקידים בהם מנהל המחלקה לתקשורת ערבית במשרד החוץ, שליח ישראל למוסדות האו"ם בז'נבה, ותפקידים שונים במשלחות הישראליות באו"ם, ונצואלה, קולומביה, צרפת וקנדה. לאחר מכן היה הקונסול הכללי בבוסטון.
בנובמבר 2009 מונה לבנון לשגריר במצרים. הוא כיהן בתפקיד זה בתקופת ההפיכה במצרים. בעת תקיפת שגרירות ישראל במצרים שהה לבנון בקהיר וחולץ ממצרים בטיסה מיוחדת של חיל האוויר.
בסוף שנת 2011 פרש משירותו במשרד החוץ. כיום מרצה לבנון במרכז הבינתחומי הרצליה ומפרסם מאמרים בענייני המזרח התיכון.
מוטי אלמוז

ביוגרפיה

אלמוז נולד וגדל במושבה מגדל שלחוף הכנרת לגילה וסמי אלמוז. ב-1985 התגייס לצה"ל לחיל ההנדסה הקרבית, עבר הכשרה כלוחם וקורס קצינים, ושירת במגוון תפקידי לוחמה ופיקוד. פיקד על קורס קציני הנדסה קרבית, ב-1998 מונה למפקד גדוד המח"ץ (גדוד 605 של חיל ההנדסה הקרבית). לאחר סיום התפקיד יצא לתקופת לימודים ובמקביל פיקד על צוות במכללה לפיקוד טקטי. בשנת 2002 מונה לקצין הנדסה של פיקוד הדרום וב-2004 למפקד חטיבת הבקעה, ופיקד על מבצע הבאת ביכורים. בשנים 2006–2007 שירת כקצין אג"ם בפיקוד המרכז. ב-2007 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה לראש מטה פיקוד המרכז.
בנובמבר 2010 מונה לראש המנהל האזרחי ביהודה ושומרון. ראש מועצת יש"ע, דני דיין, אמר עליו: "הוא היה אובייקטיבי, אבל הלב שלו הוא לב ציוני שקרוב לאדמה ולהתיישבות וזה סייע לו למלא את תפקידו". 
באוקטובר 2013 החל לכהן כדובר צה"ל במקום יואב מרדכי. בתפקיד זה המשיך אלמוז את פעילות צה"ל באינטרנט וברשתות החברתיות המקוונות. בין השאר נפתחה קבוצה בפייסבוק בשם "צה"ל - חוכמת ההמונים" בה מתייעץ דובר צה"ל עם הציבור על הנושאים שעומדים על פרק. במאי 2014 נאלץ להתמודד עם מחאת דוד הנחלאווי שהתרחשה בעיקר ברשתות החברתיות ובין המשתתפים בה היו חיילים רבים. הוביל את חטיבת דובר צה"ל במהלך מבצע שובו אחים ומבצע צוק איתן. בשנת 2016 נאלץ להתמודד עם פרשת אלאור אזריה בה תועד חייל יורה למוות במחבל ששכב פצוע אחרי שניסה לדקור חייל. אלמוז, יחד עם הרמטכ"ל גדי איזנקוט ושר הביטחון משה יעלון, גינו את המעשה של אזריה, אך בקרב רוב הציבור זכה אזריה לתמיכה וסולידריות הפרשה טלטלה את המדינה ובמהלכה ספג אלמוז ביקורת על יחסו של צה"ל לאזריה. ב-1 בינואר 2017 השיק דובר צה"ל מערכת ניהול תוכן חדשה לאתר האינטרנט של צה"ל, ומחק את כל התוכן שנאגר באתר עד אותה עת.
בדצמבר 2016 הוכרז על אלמוז כמי שאמור להתמנות לראש אכ"א במקום חגי טופולנסקי שפרש מתפקידו לאחר שנחשד בביצוע עבירת ביטחון מידע. ב-5 בינואר 2017 הועלה לדרגת אלוף והחל את תפקידו, תוך שהוא מכהן במקביל כדובר צה"ל עד לסיום כהונתו ב-18 במאי 2017. 
אלמוז הוא האלוף הראשון בצה"ל אשר הגיע משורות חיל ההנדסה הקרבית.
אלמוז בעל תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון ותואר שני בלימודי צבא וביטחון, שניהם מהאוניברסיטה העברית בירושלים. נשוי לטלי ואב לחמישה. מתגורר בכפר תבור.
קרול סבייה

חיים אישיים

קרול נולדה בעיר מקסיקו סיטי שבמקסיקו.
שמה של אמה הוא קרולינה סיסנרוס שמו של אחיה הוא מאוריציו.
בילדותה למדה משחק בסנטר של טלוויזיה, שם התחילה בשנים 2006–2008. לפני שהיא התחילה לשחק בסדרות ובטלנובלות, החלה את קריירת המשחק שלה בגיל 6 בפרסומות לטלוויזיה. בגיל 16 החלה לגלם את לונה בסדרת הטלנובלה המצליחה סוי לונה.
ב-28 בינואר 2016 העלתה את הסרטון הראשון לערוץ היוטיוב שלה. קרול היא יוטיוברית מוערכת באמריקה הלטינית והיא מעלה לערוץ שלה בעיקר סרטונים קומיים, ולוגים וקאברים שלה לשירים מפורסמים כדוגמת "Equivocada" (טועה) של הזמרת טליה, ו"Nada Fue Un Error" (דבר לא היה טעות) של הזמר קוטי. ב-27 באוקטובר 2016 העלתה קרול את השיר המקורי הראשון שלה- "Sonreír y Amar" (לחייך ולאהוב). קליפ השיר זכה לכ13 מיליון צפיות. נכון למרץ 2017, לערוץ היוטיוב "Karol Sevilla" יש כ-7.5 מיליון רשומים.

קריירה

ההופעה הראשונה שלה בטלוויזיה הייתה ב-2005 שהיא הייתה בת 6 והיא לוהקה לתפקיד בפרסומת לעוף מטוגן. וב-2010 בטלנובלה המקסיקנית "בשביל לחזור לאהוב", שם היא שיחקה את מונסה אספרנסה. ב-2011 היא השתתפה בטלנובלה "לב אהוב" בתפקיד מריה לוס, הבת של הדמות הראשית. באותה שנה היא שיחקה את לוסיה בטלנובלה "כמה יפה האהבה", שם חלקה במה עם דנה גרסיה וחורחה סלינס. בנוסף, הופיעה בכמה פרקים של "כמו שאומר המשפט", וכן בקומדיות מוזיקליות כמו: "צלילי המוסיקה", "אניטה היתומה הקטנה" ("אנני" של מקסיקו) ו"הקוסם מארץ עוץ".
בסוף 2015, היא נבחרה להיות השחקנית הראשית של הסדרה החדשה של ערוץ דיסני "סוי לונה", שם היא משחקת את לונה ולנטה/סול בנסון. שידורי הסדרה החלו באמריקה הלטינית ב-14 במרץ 2016 ובישראל החלו ב-22 במאי 2016. הסדרה זכתה להצלחה רבה ברחבי העולם ובמסגרתה הופקו מספר מופעים חיים בהשתתפות השחקנים, כמו Soy Luna en Vivo, והמופע Soy Luna en Concierto, שהוצג ברחבי דרום אמריקה בחודשים מרץ-מאי 2017.
בשנת 2017 הוציאה סביליה את ספרה הראשון: "Soy Karol Sevilla" ("אני קרול סביליה"). הספר זכה להצלחה רבה באמריקה הלטינית, ובמהלך סיבוב ההופעות "Soy Luna en Concierto" ערכה קרול מספר אירועי השקה לספר, כשבכל אחד מהם חתמה למאות מעריצים על הספרים.
בשנת 2018 יצאה קרול יחד עם צוות השחקנים של סוי לונה לסיבוב הופעות נוסף גם באירופה, שנסגר בתיאטרון הלונה פארק בארגנטינה.