google/wiki40b huggingface dataset:
פרארי 458 איטליה

נתונים טכניים

לפרארי 458 מנוע 4490 סמ"ק בתצורת V8 המספק 562 כוחות סוס ב-9,000 סל"ד ובעל מומנט מרבי של 55 קג"מ ב-6,000 סל"ד. המנוע משתמש בהזרקת דלק ישירה, המנוע הראשון במכוניות הכביש של פרארי שעושה זאת. מנוע ה-4.5 ליטר V8 של ה-458 מחזיק בשיא העולמי של המנוע המיוצר סדרתית בעל הכי הרבה כוח לליטר. הפרארי 458 יכולה להגיע למהירות מרבית של 325 קמ"ש עם תאוצה מ-0 ל-100 ב-3.4 שניות בלבד, לפי נתוני היצרן. צריכת הדלק של הרכב עומדת על 13.3 ליטר ל-100 ק"מ.

458 ספיידר

הפרארי 458 ספיידר הוצגה לראשונה בתערוכת רכב בפרנקפורט בשנת 2011. זהו דגם עם גג פתוח בעל כיסוי גג קשיח מאלומיניום השוקל 25 ק"ג פחות מהכיסוי הרך של הפרארי F430 ספיידר. הכיסוי יכול להיפתח תוך 14 שניות. למכונית אותה האצה מ-0 ל-100, כמו בדגם הסגור, ובעלת מהירות מרבית של 316 קמ"ש.

458 ספציאלה

גרסת הספציאלה היא גרסה קלת משקל וחזקה לפרארי 458, למנוע הוספו 45 כוחות סוס (שבסך הכול: 605 כוח סוס), התאוצה מ0-100 ב-3.0 שניות בלבד.

458 ספציאלה ספיידר

גרסת הספציאלה היא גרסה קלת משקל וחזקה לפרארי 458, למנוע הוספו 45 כוחות סוס (שבסך הכול: 605 כוח סוס), התאוצה מ0-100 ב-3.0 שניות בלבד לגרסה זו יש גג נפתח חשמלי וקל משקל.

גרסאות מירוצים

דגמים אלו אינם חוקיים על הכביש ומיועדים רק למירוצים.

458 איטליה GTC

בשנת 2011 פרארי חשפה את ה-458 GTC. המכונית היא מכונית מרוץ GTE המיועדת למירוצי ACO. ה-458 GTC בעלת מנוע 4.5 ליטר בעל 464 כ"ס, שזה פחות מדגם הכביש וזאת עקב מגבלות חדשות.

458 איטליה GT3

בשנת 2011 פרארי גם חשפה את דגם ה-GT3 של הפרארי 458. המכונית כבדה יותר מן ה-GTC והמנוע שלה מייצר קרוב ל-500 כ"ס. ה-GT3 מגיעה ללא מערכת TCS למניעת החלקה וללא ABS. קיימת גם גרסה המבוססת על ה-GT3 למירוצי גרנד-אם. גרסה זו כבדה יותר עקב יותר הגבלות בטיחות במירוצים אלו.
שרון פרי

ביוגרפיה

פרי החלה את דרכה בתקשורת הספורט לאחר שנקלטה לעבודה בתוכנית הרדיו "שירים ושערים" כשדרנית קווים במשחקי הליגה הלאומית בכדורגל, אז הליגה הראשונה, בתום קורס קריינות. לצדה עבדו בשנים אלו אופירה אסייג ואורלי אלקלעי. כעבור שנתיים, הצטרפה לחברת ההפקות של יורם ארבל גם כן כשדרנית קווים, אך הפעם במשחק המרכזי ששודר בערוץ 2. בנוסף, הגישה פרי עם ארבל את תוכנית סיכום המחזור, "הדקה ה-91". עם רכישת זכויות השידור על ידי ערוץ הספורט, עברה פרי לשמש כתבת באתר האינטרנט ONE וסיקרה את מכבי והפועל חיפה.
בין השנים 2003–2010 עבדה פרי בערוץ הספורט, שם הגישה בין היתר את התוכניות "רואים תוצאות", את תוכנית הסיכום "הרגעים הגדולים" עם נדב יעקבי ושימי ריגר ואת מהדורת החדשות של הערוץ, "חדשות הספורט", לרוב במהדורה המוקדמת, אך גם את מהדורת הלילה בהיעדרה של המגישה הקבועה מירי נבו. כשנה לאחר עזיבת הערוץ, בעונת המשחקים 2011/2012 הנחתה בערוץ ONE את הגרסה הטלוויזיונית של "שירים ושערים", "שבת של כדורגל".
בשנת 2012 הנחתה תוכנית יומית במסגרת אולימפיאדת לונדון בערוץ הראשון כפרילנסרית, ובהמשך החלה לעבוד ברשות השידור תחת חוזה. במסגרת עבודתה בערוץ, הגישה פרי את תוכנית הסיכום לאחר שידור המשחק המרכזי בפורמטים שונים וכן את התוכנית "היום בספורט" לסירוגין. כיום היא מגישה את תוכנית האולפן המשודרת לפני המשחק המרכזי, במחציתו ובסיומו. במונדיאל 2014 הנחתה את אולפן המונדיאל בערוץ.
בשנת 2013 מונתה למנחת התוכנית "שירים ושערים" שבה החלה את דרכה בתקשורת. מינוי זה נתקל בהתנגדות עובדי קול ישראל שמחו על כך שלא מונה עובד רדיו לתפקיד וכמחאה, קטעו את התוכנית למשך שעה לטובת שידור שירים. עד לשנת 2016 אז הפסיקה רשת ב' לשדר את התוכנית 'שירים ושערים'.
כחברת מחלקת הספורט, מגישה פרי תוכניות ופינות ספורט נוספות ברשת ב'.
ב-2016 נגנב מכשיר הטלפון הנייד של פרי ובו חומרים אישיים שהופצו ברשת. השר לביטחון פנים גלעד ארדן הורה למשטרה לתת עדיפות לחקירת המקרה, בספטמבר 2016 הוגש כתב אישום נגד חשוד במעשה במגוון עבירות. במאי 2018 הורשע סאבר אבו אצע, צעיר בדואי משגב שלום, הורשע בכך שהפיץ את תמונות העירום של פרי, אך הוא נמלט מהמשטרה אל שטחי הרשות הפלסטינית.
בינואר 2017 הצטרפה פרי לתאגיד השידור הישראלי שבו היא מיועדת להנחות את תוכנית הספורט היומית בתחנת הרדיו כאן ב' לצד השדרן ליאן וילדאו. במרץ 2018 עזבה את התאגיד לאחר סגירת התוכנית, בעקבות שימוע בו לא נמצא לה תפקיד בלוח השידורים או במשחקי המונדיאל הקרבים.
החל מיוני 2017 פרי משתתפת בתוכנית "להיות זמרת", שמשודרת בערוץ 24 ועוקבת אחר חמש נשים המנסות להשתלב בתעשיית המוזיקה כזמרות, ובמסגרת התוכנית יוציאו סינגל.
החל מ-2018 היא מגישה בערוץ הספורט, בין השאר את האולפן המקדים לקראת משחקי נבחרת ישראל.
גסטרופאב

גסטרופאב (באנגלית: Gastropub) הוא הֶלחֵם המילים גסטרונומיה ופאב המעיד על שילוב בין קולינאריה לפאב. המונח החל את דרכו בבריטניה של סוף המאה ה-20 כאשר פאבים בריטיים מסורתיים החלו במכירת מנות אוכל לצד תפריט האלכוהול והתפתח עם השנים והפך לתופעה של ממש החל מתחילת שנות האלפיים כאשר החלו להתפתח גסטרופאבים ברחבי העולם.
ברכת השנים

ברכת השנים היא הברכה התשיעית בתפילת שמונה עשרה, אחת משלוש עשרה ברכות הבקשה בתפילה זו. ברכת השנים עוסקת בבקשות הקשורות לכלכלה, והיא נאמרת לאחר ברכת רפואה ולפני ברכת קיבוץ גלויות. הברכה תוקנה כשעיקר פרנסתו של האדם הייתה מן האדמה, ולכן פרנסתו הייתה תלויה מאוד בגשם ובהצלחת גידול התבואה. כיום מכוונים בברכה זו גם על פרנסה שלא על ידי חקלאות.

ותן טל ומטר לברכה

השורה השנייה של הברכה בנוסח אשכנז וספרד, והברכה כולה בנוסח הספרדים, משתנה על פי הזמן בו היא נאמרת. השורה "ותן טל ומטר לברכה" קרויה שאילת גשמים ומתחילים לאומרה בארץ ישראל בליל ז' בחשוון. זאת בניגוד ל"הזכרת גשמים" הנאמרת בברכת מחיה המתים ("משיב הרוח ומוריד הגשם"), החל מתפילת מוסף של שמיני עצרת. הסיבה לכך היא שלא רצו שיחלו גשמים לרדת בטרם כל העולים לרגל לירושלים בסוכות יעברו את נהר פרת, כדי שלא יחסמו על ידי עליית מימיו. לפי סיבה זאת היום (כל עוד אין בית מקדש) אמורים לשאול גשמים בשמיני עצרת, ואכן כך מבינים רוב הראשונים אולם למעשה בפסיקה המקובלת נהוג לשאול בז' בחשוון מסיבות שונות. מפסיקים לשאול גשמים ביום הראשון של חג הפסח והחל מתפילת ערבית של לילה זה מתחילים לומר "ותן ברכה".
מחוץ לארץ ישראל מתחילים לשאול את הגשמים 60 יום לאחר תקופת תשרי לפי חשבון שמואל, שבמאה ה-20 וה-21 תמיד חל בערבית שלפני 5 בדצמבר כשפברואר של שנה הבאה אינו מעובר ובערבית שלפני 6 בדצמבר כשפברואר של השנה הבאה מעובר.
דרור חריש

ביוגרפיה

דרור חריש נולד בתל אביב. גדל בירושלים ומתגורר כיום במושב בהרי יהודה. בן לשרה בוכמן ויוסף חריש, לשעבר שופט מחוזי ויועץ משפטי לממשלה. 
דרור גדל בשכונת רחביה בירושלים ולמד בגימנסיה העברית רחביה. כבר מנעוריו שאף להיות טייס. בגיל 12 הצטרף למועדון התעופה, בנה מודלים, הטיס טיסנים, ואז הצטרף לגדנ"ע אוויר שם עבר קורס טיסנאות, קורס דאייה וקורס טיס על מטוס פייפר, עליו צבר שעות טיסה וניסיון לקראת קורס הטיס.
דרור התגייס למחזור 50 של קורס טיס וסיים כטייס קרב. עם סיום הקורס עבר במשך ארבעה חודשים אימון מבצעי על מטוס אוראגן, ואז שובץ בטייסת מטוסי מיסטר בתל נוף. כארבעה חודשים לאחר הצבתו בטייסת, פרצה מלחמת ששת הימים. ביומה הראשון של מלחמת ששת הימים, בגיחתו השלישית, המריא חריש כמספר 2 במבנה שהופנה לתקיפת שדה התעופה של רבת עמון. במהלך התקיפה, במעבר האחרון מעל השדה, נפגע מטוסו וכדור פגע בתא הטייס, חדר את החופה וחרץ את קסדתו של חריש. למרות פציעה חודרת בכתף, הצליח להשתלט על המטוס והנחיתו בבסיס נחיתת חרום. למחרת כבר חזר לטוס על אף הפציעה עד לסוף המלחמה.
לאחר מלחמת ששת הימים, עבר חריש הסבה למטוסי מיראז' והוצב בתל נוף - בטייסת העטלף 119 שם שירת עד סוף מלחמת ההתשה. ב-11 בספטמבר 1969, הוזנק מתל נוף לפטרול בתעלה, ביחד עם רן פקר, אשר שניר וגיורא רום. לאחר שעה של פטרול הופנה המבנה (צבעוני), למפגש עם מיגים מצריים בעומק מצריים. בקרב שהתפתח הפילו חריש ושניר כל אחד מיג 21 ורום הופל ונפל בשבי. בתאריך 28 באפריל 1970 הוזנק מביר גפגפא הבחין בשני מטוסי סוחוי שתקפו בסיס שריון בחצי האי סיני. הוא הצליח להפיל את המטוס הראשון ליד התעלה ואת השני בשטח מצרים תחת אש כבדה מהקרקע.
ב-3 ביוני 1970, בהיותו מספר שתיים של רן פקר, הפיל שני מטוסי מיג 21 בקרב אוויר מעל הביצות של דלתת הנילוס, דרומית לאלכסנדריה. 
במקביל לשירותו כטייס מבצעי במהלך מלחמת ההתשה, למד דרור משפטים בירושלים וכלכלה בבאר שבע. 
משנת 1969–1971 היה מדריך בבית הספר לטיסה של חיל האוויר, רוב הזמן כמפקד מתקדם קרב (השלב הסופי של קורס הטיס) במקביל היה חבר בהצוות האירובטי והשתתף במפגנים רבים.
בתום מלחמת ההתשה, בקיץ 1970, הוסבה טייסת 119 למטוסי מקדונל דאגלס F-4 פנטום, הוצע לחריש לעבור הסבה למטוסים החדשים אולם הוא העדיף להישאר לטוס על המיראז' ובשל כך עבר לבסיס חצור לטייסת הקרב הראשונה, 101.
בשנת 1971 פרש מצה"ל ובשנת 1972 סיים בהצלחה את לימודי המשפטים.
במלחמת יום הכיפורים, שירת חריש כאיש מילואים תחת פיקודו של סא"ל אבי לניר, מפקד טייסת הקרב הראשונה בחצור. ב-9 באוקטובר הוביל חריש, מבנה באזור קוניטרה תוך כדי לחימת שריון עזה שהתנהלה מתחתם. אז הבחין חריש בזוג מיגים התוקף את כוחות צה"ל. הוא הפיל את שני המיגים כאשר מפקד הטייסת אבי לניר שנתן לו להוביל את הגיחה, שומר על הזנב שלו. במהלך מלחמת יום הכיפורים הפיל חריש שישה מטוסים.
ב-10 ביולי 1981 טס חריש במבנה עם עמירם קלכמן, חברו הקרוב, בטיסת אימונים מעל הים. בעקבות תקלת מנוע נאלץ קלכמן לנטוש ועקב תקלה בכיסא המפלט הוא נהרג. חריש ייצג את משפחת קלכמן בתביעתם מול יצרני כיסא המפלט.
לאחר המלחמה המשיך חריש לטוס כאיש מילואים בטייסת 101 על מטוס הכפיר.
בשנת 1977, במקביל לעבודתו כעורך דין, התחיל חריש לעבוד בחברת אל על ועבד שם עד לפרישתו כקברניט בשנת 2013.
דרור הוא חובב ימאות, "טרקים" בארץ ובחו"ל והשתתף במרתונים רבים ברחבי העולם מאז שנת 2006. 
דרור נשוי לשרה ולהם שלושה ילדים ונכדים.
לוס אלטוס

לוס אלטוס (ספרדית: Los Altos; מילולית, הרמות) הוא חבל ארץ במרכז אמריקה שהתווסף כמדינה השישית לפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה ב-1830. בירת המדינה הייתה קצאלטננגו והיא השתרעה על חלק ממערב גואטמלה של ימינו וחלקים ממדינת צ'יאפס במקסיקו.
בלוודר (ורשה)

היסטוריה

הארמון הראשון נבנה עוד ב-1662 על ידי קרישטוף פציי בשביל אשתו, ב-1764 המלון עבר לבעלותו של אחרון מלכי פולין סטניסלאב פוניאטובסקי. ב-1798 הארמון שוב החליף בעלים וב-1818 הוא נמכר לשלטון הרוסי ובהוראת הממשלה המבנה נהרס.
המבנה הנוכחי תוכנן ונבנה על ידי יעקוב קוביצקי בהוראת ומימון השלטון הרוסי. בארמון התגורר קונסטנטין פאבלוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה. בשנת 1830 כאשר פרץ המרד הפולני לתוך הארמון פרצה קבוצת מורדים שתכננה להתנקש בחייו של הנסיך, אך דבר ההתנקשות נודע לו והוא הצליח להימלט. יותר מאוחר הארמון שימש למגוריו של האימפרטור הרוסי בזמן שהותו בוורשה.
עם קבלתה של פולין את עצמאותה הפך בלוודר למקום מושבו הרשמי של נשיא פולין יוזף פילסודסקי, כאן הוא גם נפטר ב-1935. בזמן הכיבוש הנאצי של הפולין הארמון היה מקום מושבו של הנס פרנק, לאחר המלחמה ועד 1952 זה היה מקום מושבו של בולסלאב ביירוט. כיום משמש הארמון בתור אחד ממקומות הישיבה של נשיא פולין.
עמינדב (דמות מקראית)

עַמִּינָדָב, דמות מקראית, אביהם של נחשון, נשיא יהודה ושל אלישבע, אשת אהרן.

שמו

השם עמינדב הוא שם תאופורי שמשמעותו עמי (האל) נדיב (אשר מעניק בן למשפחה). לשם זה קרבה לשם אבינדב.

מוצאו

עמינדב היה נכדו של חצרון בן פרץ ובנו של רם (Ram (biblical figure)), ודוד המלך הוא אחד מצאצאיו. יש הסוברים כי נישואי בתו של עמינדב, אלישבע לאהרון מסמלים ברית בין בני אהרון ושושלת הכהונה לבין מלכי יהודה, צאצאי דוד.

עמינדב בברית החדשה

על פי הברית החדשה (הבשורה על פי מתי, פרק א'), דוד מיוחס למשפחת עמינדב, ומשושלתו נולד ישו:
ספר היוחסין של ישוע המשיח בן-דוד בן-אברהם: [...] 4 רם הוליד את עמינדב, עמינדב הוליד את נחשון ונחשון הוליד את שלמון. 5 שלמון הוליד את בעז מרחב, בעז הוליד את עובד מרות ועובד הוליד את ישי. 6 ישי הוליד את דוד המלך.

הנצחת שמו

המושב עמינדב הממוקם ממערב לירושלים המשתייך לתנועת המושבים נקרא על שמו.
טבלת פסיקות

במחשבים, טבלת פסיקות (באנגלית: Interrupt Vector Table) היא מקטע זיכרון המכיל שגרות לטיפול בפסיקות או רשימה של הפניות למקומות בהן נמצאות השגרות המטפלות בפסיקות. 
בעת התעוררות פסיקה, פונה מערכת ההפעלה לטבלת הפסיקות ומריצה את השגרות אליהן מפנה הטבלה. כתובות 0-31 שמורות לפסיקות הנוצרות על ידי המעבד לדיווח על שגיאות (חריגות) והיתר פנויות עבור התקנים לשימושם.
במערכת ההפעלה DOS מאוחסנת טבלת הפסיקות ב-1024 הבתים הראשונים של הזיכרון. במחשבים מתקדמים יותר מארכיטקטורת 8086 הפועלים בסביבת חלונות טבלת הפסיקות היא מערך של מצביעים לשגרות טיפול באורך של 8 בתים, המאוחסנים ברציפות בזיכרון. גודל המערך איננו קבוע והוא עשוי להמצא בכל מקום בזיכרון. המעבד מכיל אוגר מיוחד המכיל את כתובת הטבלה.
הפועל המעפיל

היסטוריה והישגים

הקבוצה הוקמה ב-1951 ואומנה על ידי צבי סינטו.
הקבוצה מחזיקה במירב הזכיות באליפות (14) ובגביע המדינה (12) ובסה"כ 11 דאבלים בכדורעף הישראלי. (הפועל עין שמר זכתה ב-4 אליפויות ו-3 זכיות בגביע, הפועל העוגן זכתה באליפות אחת ו-3 זכיות בגביע)
האליפות הראשונה של הפועל המעפיל הייתה בעונת 1962/63 והאחרונה בעונת 1984/85. לזכותה רשום רצף הזכויות הארוך ביותר בהיסטוריה שעומד על 9 אליפויות רצופות (1962-1971). בנוסף, הפועל עין שמר זכתה באליפות ראשונה בעונת 1956/57 והאחרונה בעונת 1960/61. הפועל העוגן זכתה באליפות בעונת 1978/79. בין שחקניה הבולטים בעבר היו: אליעזר כגן, דוד בר נצר, עמי שפרן, אהוד דקל, גיורא הלפרין, אבישי קרפובסקי ודוד בלום.

הקבוצה כיום

בעונת 2018/2019 חזר לאמן את הקבוצה זהר בר נצר בן קיבוץ המעפיל ומרבית השחקנים היו שחקני בית . הקבוצה סיימה את העונה במקום הרביעי בחצי גמר הפלייאוף. עונת 2010/2011 הפועל המעפיל ירדה לליגה הלאומית, אך לאחר שהתאחדה עם קבוצת מכבי חדרה, הקבוצה המאוחדת נשארה בליגת העל.
כיום הקבוצה מתוקצבת על ידי שתי מועצות אזוריות, (עמק חפר ומנשה), והיא מאגדת במסגרתה קבוצות עבר כגון: "הפועל עין שמר", "הפועל העוגן" ועוד קבוצות שפעלו בסביבתה. שמה המלא הוא "הפועל המעפיל מנשה עמק חפר".
איוואן ראבוזין

תולדות חייו

איוואן ראבוזין נולד בנובי מארופ באזור קרואטיה של ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים, למשפחה קשת יום. אביו היה כורה פחם ואיוואן היה השישי מבין אחד עשר ילדים. ב-1947 עבר לזאגרב ועבד כשוליה בנגריה. ב-1950 חזר לעיירת הולדתו והפך למנהל עבודה במפעל לייצור רהיטים. במסגרת עבודתו בנגרות התבקש להכין בין השאר מערכי לימוד לשיעורי אמנות עבוד האמן קוסטה אנגלי רדובני, שם גילה את אהבתו לאמנות. ראבוזין החל לצייר ב-1956 כאשר היה בן 35. ב-1958 זכה ראבוזין בפרס ראשון בתערוכה הפדרלית של ציירים חובבים יוגוסלביים בזאגרב. תערוכת היחיד הראשונה שלו נערכה בגלריה לאמנות נאיבית בזאגרב והייתה לנקודת מפנה בחייו. בזכות הצלחת התערוכה, עזב ראבוזין את עבודתו במפעל הרהיטים והחל מ-1963 הקדיש את כל זמנו לציור.

קריירה כאמן

ב-1969 הוענק לראבוזין פרס אנרי רוסו לאמנות נאיבית בברטיסלאבה. מאז הוצגו יצירותיו בתערוכות חשובות רבות בארצו וברחבי העולם. ב-1981 הוצגה תערוכת ענק שלו בגלריה ג'ארו ארט בניו יורק. מאז הוצגו עבודותיו בתערוכות בעולם: בפריז, ניו יורק, טוקיו, סאו פאולו, מילאנו, אמסטרדם, ציריך, אוסלו, מינכן, פירנצה, ז'נבה, ברן, המבורג וקלן,
ב-1976 הוזמן ראבוזין להשתתף בפרויקט 'אמנות על השולחן' לעיצוב תעשייתי של מערכת כלי שולחן יוקרתית בת 500 חלקים עבור חברת רוזנטל. הפרויקט בראשותו של המעצב הפיני הנודע טימו ספרפנווה זכה לעיטור מאת ממשלת גרמניה המערבית.
ציוריו של ראבוזין הגיעו לאוספים פרטיים רבים ולמוזיאונים בעלי שם עולמי, והוא זכה להיות בין האמנים המעטים שעבודה שלו הוצגה במוזיאוני הוותיקן.
ראבוזין הטביע את חותמו על עולם האמנות הנאיבית העכשווית בסגנון שנקרא על שמו "peindre a la Rabuzin". סגנון אופייני המתאר טבע שמימי ואור בצבעי פסטל עדינים עם קומפוזיציות פואטיות של עננים נפוחים ובתי כפר קטנים המבטאות סוג של גן עדן עלי אדמות.

פעיל פוליטי

ראבוזין היה פעיל פוליטי וחבר במפלגת האיחוד הדמוקרטי של קרואטיה , ובשנים 1993 עד 1999 היה חבר הפרלמנט הקרואטי.
ראבוזין זכה להערכה רבה במולדתו יוגוסלביה, ובקרואטיה. בתקופת מלחמת העצמאות של קרואטיה, נעשו מאמצים רבים להסתרת ציוריו כדי שלא יינזקו.
איוואן ראבוזין נפטר ב-2008 בבית חולים בעיר ואראז'דין, שבקרואטיה.
פול אלן

ביוגרפיה

פול אלן נולד בסיאטל שבמדינת וושינגטון בארצות הברית לקנת' ופיי אלן.
למד בבית הספר הפרטי לייקסייד בסיאטל, ושם פגש לראשונה את חברו ביל גייטס, אשר היה צעיר ממנו בשנתיים אך חלק איתו חיבה משותפת למחשבים. הם השתמשו במסוף טלטייפ של בית ספרם כדי לפתח את כישורי התכנות שלהם. לאחר שסיים את לימודיו בלייקסייד, התקבל ללימודים באוניברסיטת מדינת וושינגטון. לאחר שנתיים נשר מלימודיו והחל לעבוד כמתכנת בחברת האניוול שבבוסטון, אשר הציבה אותו שוב קרוב לחברו הוותיק גייטס, שלמד באוניברסיטת הרווארד הסמוכה. מאוחר יותר שכנע את גייטס לעזוב את לימודיו בהרווארד וביחד לייסד את חברת מיקרוסופט.
אלן החזיק בבעלותו 12 קבוצות ספורט מקצועניות, ביניהן סיאטל סיהוקס מליגת הפוטבול האמריקאית ופורטלנד טרייל בלייזרס מליגת ה-NBA.
ב-2007 נבחר אלן על ידי הטיים מגזין האמריקאי, לאחד מ100 האנשים המשפיעים ביותר בעולם. הוא אף הוזמן להצטרף לאקדמיה האמריקאית לקולנוע.
בבעלותו היו גם מספר יאכטות ובהן היאכטה החמישית בשוויה בעולם שעלותה כ-250 מיליון דולר. אלן התגורר במרקר איילנד שבמדינת וושינגטון בארצות הברית.

מותו

ב-1983 התפטר אלן ממיקרוסופט לאחר שאובחנה בגופו מחלת הודג'קין, ולאחר חודשים אחדים של טיפולי רדיותרפיה והשתלת מח עצם הבריא פול מהמחלה.
בנובמבר 2000, התפטר אלן מתפקידו בחבר המנהלים של מיקרוסופט, אך התבקש להישאר כיועץ אסטרטגי בכיר להנהלת מיקרוסופט. הוא התרחק ממיקרוסופט אף יותר לאחר שמכר באותה עת כ-68 מיליון מניות, אך המשיך להחזיק ב-138 מיליון מניות.
נפטר ב-15 באוקטובר 2018 כתוצאה מסיבוכים של מחלת הסרטן.
ספרא דצניעותא

ספרא דצניעותא הוא שמו הארמי של חלק מספר הזוהר, הנמצא בסוף פרשת תרומה. מילולית, פירוש המילים בעברית הוא "ספר ההעלמה" (כלומר ספר הנסתרות), אם כי אפשר שהכוונה גם אל "הספר המוצנע" (כלומר הספר הנסתר). הספר מחולק לחמשה פרקים, שלפי האר"י והגר"א הם מקבילים לחמשת חומשי התורה.
פירושים רבים נכתבו לספר. המפורסמים שבהם הם של האר"י והגר"א.
אבדרה

אַבְּדֵרָה (ביוונית עתיקה: Ἄβδηρα) הייתה פוליס ביוון העתיקה ששכנה על חופה הדרומי של תראקיה. היא נוסדה ב-656 לפנה"ס, נהרסה בידי התראקים ויושבה מחדש בסביבות 543 לפנה"ס בידי מתיישבים מטאוס. העיר שגשגה מסחרית במשך שנים רבות, ואף הייתה חברה בברית האטית-דלית במאה ה-5 לפנה"ס. ממנה יצאו חכמים רבים, ביניהם דמוקריטוס, פרוטגורס והקטאיוס.
הקמתה של אבדרה מיוחסת במיתולוגיה היוונית להרקולס, שייסד אותה לזכרו של חברו אבדרוס, אשר נטרף על ידי הסוסות אוכלות האדם של דיומדס.
בפולקלור זכורה אבדרה כעיר של טיפשים, תדמית שקיבלה חיזוק בתרבות האירופית, בשל ספרו של כריסטוף מרטין וילנד, Die Abderiten ("האבדריטים"), משנת 1774.
אנצ'י מין

מהלך חייה

אנצ'י מין נולדה בשאנגחאי בשנת 1957 ובהיותה בת 17 לקראת סוף עידן מהפכת התרבות, היא נשלחה כרבים מבני דורה למחנה עבודה, שם גילו אותה ציידי כישרונות סינים ובזכותם יצאה ממחנה העבודה והחלה לעבוד כשחקנית באולפני הסרטים של שאנגחאי. כעבור עשר שנים, בעזרתה של חברתה השחקנית הסינית ג'ואן צ'ן אשר הגיעה לארצות הברית בשנת 1981, הגיעה גם אנצ'י מין לארצות הברית, ושם החלה לפרסם את ספריה אשר מתעדים את חיי הצעירים הסינים שגדלו בצל מהפכת התרבות והקומוניזם, בספריה היא אף מותחת ביקורת על המשטר בסין, לדוגמה בסיפרה קתרין היא מתארת את חוסר האונים של האזרח הסיני הפשוט אשר יכול בכל רגע נתון לקבל באמצעות הדואר "העברה" אל עיר אחרת, לצורך השתתפות בעבודות יזומות מטעם המדינה. בספר זה היא גם מתארת את תחושותיה של נערה סינית הצועדת ברחובות סין בתקופת מהפכת התרבות עם הידיעה שהיא רק אחת מתוך מיליארד סינים, וחשיבותה כאדם זניחה. 
ספריה עוסקים בחיי החברה בסין ובהיסטוריה שלה, רבים מגיבורי הרומנים שכתבה הן נשים, כמו ברומאן להיות מאדאם מאו, המתאר את חייה של רעייתו של מאו דזה טונג. או כמו קתרין גיבורת הספר קתרין, המורה האמריקאית שמגיעה לסין ותחת עיני המשטר הבוחנות, היא מצליחה לעורר בתלמידיה כמיהה לחירות וחופש ואף מעיזה לנהל מערכת יחסים לסבית עם אחת מתלמידותיה הסיניות ומעוררת באותה תלמידה כמיהה לעזוב את סין לטובת המערב. 
נכון לשנת 2011 אנצ'י מין מתגוררת בסין ובארצות הברית לסירוגין, עוסקת בכתיבה, צילום, ציור, ומוזיקה. היא נשואה לסופר האמריקאי לויד לופטאוס ויש לה בת אחת.
הגיבור קלוז'

הגיבור (ברומנית: AS Haggibbor ובהונגרית: Haggibbor SE) הייתה אגודת ספורט יהודית בעיר קלוז', ברומניה, בין השנים 1920 – 1941, שנסגרה במסגרת החקיקה האנטישמית בהונגריה, לאחר סיפוח המקום להונגריה במסגרת תכתיב וינה.
להקמת האגודה בקלוז' התלוו הקמות של אגודות דומות בסאטו מארה, סיגט, ארד, טימישוארה (קדימה), בראשוב (עברייה) ואורדיה (מכבי).
ב-22 במרץ 1920, ביוזמתם של הסופר Giszkalai János (יאנוש או יוחנן גוש חלב)(הו'), הרופא Knöpfler Bernat ועורך הדין חיים ויסבורג הוקמה אגודת הספורט היהודית הראשונה בטרנסילבניה. המהנדס יוליו הורוס רכש עבור האגודה קרקע בשטח  3,253 הקטרים, עליה הוקם המרכז הספורטיבי של אגודת הגיבור. בראש האגודה עמד הפעיל הציוני יוסף פישר. האגודה אושרה רשמית באותה שנה.
בתחילה עסקו באגודה רק בכדורגל, אך בהמשך עסקו בעפי ספורט נוספים, טניס, טניס שולחן, סיף, שחייה, כדורמים ואתלטיקה. 
בכדורגל בלט במיוחד הקשר יעקובי דזידריו ( Jakobi Dezső), שזומן לנבחרת רומניה בכדורגל, ונחשב לקשר הטוב ביותר ברומניה באותה תקופה. יעקובי שיחק במשחק הבינלאומי הראשון של נבחרת רומניה, והיה בנבחרת רומניה, שיצאה למשחקי אולימפיאדת פריז (1924), אולם בדרך לשם נפצע יעקובי במשחק של נבחרת רומניה בווינה, אושפז שם בבית חולים, ומת בגלל זיהום בגיל 24. כדורגלן בולט נוסף היה השוער רוזנברג, שעבר בהמשך לשחק בהכח וינה. כדורגלנים בולטים נוספים היו, ארנסט יעקובי, ראאב מיקלוש, ארש וילמוש, ראדו-ארנסט, הלמר הירש, פאוול דויטש ורוזנפלד טרנדפירסקו השני.  
באתלטיקה התבלטו מוראריו וסילה, מוראריו אלכסנדרו, אנדור אימרה ולודוביק שוורץ. בין הטניסאים בלטו ארנסט ראדו,  גירגי רוזמברג, פרנץ חאבאש, לדיסלאו דיאמנט וארנסט הירש ובין הטניסאיות התבלטו גולדשטיין, חאבאש, וייס ושולץ. בטניס שולחן בלטו ארווין דיאמנדשטיין, וסילה מארין גולדברגר ופרקש פנט. בין הבולטים בסיף היו פיליפ דויטש, אריש וילמוש ולודוביק שוורץ.
נבחרת הכדורגל של יהדות רומניה, שזכתה במקום הראשון במכביה השנייה כללה כדורגלנים רבים של אגודת הגיבור.
החקיקה האנטישמית ברומניה פגעה בהדרגה בפעילות האגודה, וביכולתם של הספורטאים היהודים לפעול במסגרות הלאומיות. ב-30 במרץ 1935 קיבל איחוד הפדרציות הספורטיביות של רומניה החלטה בנושא היחס המספרי בין רומנים ובין בני מיעוטים באגודות הספורט ובנבחרות. ההחלטה פגעה ביהודים ובין היתר הביאה לניפויו של פרקש פנט מהנבחרת שיצאה לאליפות העולם בטניס שולחן בקהיר.

הנצחה

המועדון הונצח בסדרת בולים, שהופקה ב-1920 וכללה בולים בערך של לאו רומני אחד בצבעים שחור ואדום, שני לאי בצבעים שחור וצהוב, חמישה לאי בצבע שחור ועשרה לאי בצבע חום. לקראת שנת 2000 יצא גיליון חגיגי לרגל מלאות 80 שנה מייסוד הגיבור. באותה הזדמנות הדואר הרומני הפיק מעטפת זיכרון המוקדש למחלקת השחייה של המועדון, על המעטפה יש בול המוקדש לשחייה וחותמת שמזכירה את האגודה "הגיבור" בעברית וברומנית. מעטפה דומה הוקדשה למחלקת האגרוף של אגודת "הגיבור", על המעטפה בול רומני המציג מתאגרפים וחותמת המזכירה את האגודה בעברית וברומנית.
מונגול (סרט)

עלילה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
בשנת 1192, טמוג'ין, אסיר של ממלכת טנגוט, מספר את הסיפור שלו למן ילדותו ועד להפיכתו לג'ינגיס חאן, באמצעות סדרת פלאשבקים.

סרט המשך

החאן הגדול (ברוסית: Великий Хан) היה השם הזמני לפרק השני של בודרוב בטרילוגיה מתוכננת על חייו של טמוג'ין, הלא הוא ג'ינגיס חאן. הפרויקט נזנח בסופו של דבר למרות שביולי 2013, במהלך ביקור שנתי נאדאם באולן בטור, בודרוב טען שהצילומים יתחילו שוב, אך ללא התקדמות בפועל.
ג'ימי פאלון

ביוגרפיה

פאלון נולד בברוקלין, ניו יורק שבארצות הברית למשפחה נוצרית-קתולית ממוצא אירי, גרמני ונורווגי. אביו עבד ב-IBM. בנעוריו ניגן בגיטרה. הוא החל ללמוד מדעי המחשב בקולג', אך הפסיק ועבר ללמוד תקשורת, ולאחר מכן הפסיק את לימודיו סמסטר אחד לפני קבלת התואר. במאי 2009 הוא קיבל תואר ראשון בתקשורת. ביוזמת אמו השתתף בתחרות כשרונות במועדון סטנד-אפ וזכה בתחרות. לאחר מכן הרבה להופיע כסנדאפיסט. בשנת 1998 הופיע כאורח בעונה השנייה של התוכנית ספין סיטי.
הוא השתתף בתוכנית המערכונים סאטרדיי נייט לייב בשנים 1998 - 2004. בשנת 2005 שיחק בגרסה האמריקנית של הסרט קדחת המגרש.
בשנת 2009 החליף את קונאן או'בריאן בהגשת תוכנית הלילה של NBC, ששינתה את שמה ל-"Late Night with Jimmy Fallon" ובהפקתו של לורן מייקלס. באפריל 2013 הודיעה רשת NBC כי פאלון יחליף את ג'יי לנו בהגשת תוכנית הלילה The Tonight Show. פאלון החל להנחות את התוכנית ב-17 בפברואר 2014, והתוכנית עברה לניו יורק, ועמו גם חלק מצוות ההפקה של תוכניתו הקודמת ובראשם לורן מייקלס. ב-7 בפברואר הגיש פאלון את תוכניתו האחרונה, ורשם שיא רייטינג מאז עזב אותה דייוויד לטרמן ב-1993. את פאלון החליף סת' מאיירס.
פאלון הופיע גם בהופעות אורח בתוכניות אחרות בטלוויזיה, כדוגמת איי קרלי, וכן בסרטים, כדוגמת עולם היורה.
באוגוסט 2010 הנחה פאלון את טקס פרסי האמי ובינואר 2017 הנחה את טקס גלובוס הזהב.

חיים אישיים

נשוי למפיקה ננסי ג'ובונן, אחרי חמש שנים של ניסיונות נולדה לזוג בת ביולי 2013, ובשנת 2014 נולדה להם הבת השנייה.