google/wiki40b huggingface dataset:
גאוגרפיה של הודו

ההימלאיה

בצפון מזרח נמצאות בתחום הרפובליקה של הודו רק המורדות הנמוכים של הרי ההימלאיה, אולם בצפון מערב הודו נמצאים הרים מהגבוהים בעולם, כהר הקנצ'נג'ונגה בגבול נפאל (שלישי בגובהו בעולם).
למרגלות הרי ההימלאיה שוכנים עמקי הנהרות הגדולים היורדים מהרים אלה, כ-20 נהרות הזורמים מההרים מתלכדים לנהרות גדולים ובראשם: הגנגס, האינדוס ובראהמאפוטרה. נהרות אלה יוצרים גאיות ענק בצפון הודו, אשר נמשכים גם מעבר לגבולות הודו- במערב לפקיסטן ובמזרח לבנגלדש. נהרות אלו מהווים יחידה גאוגרפית רצופה מהאוקיינוס ההודי אל הים הערבי. באזורים אלו נמצאת צפיפות האוכלוסין הגדולה ביותר בהודו.
בין הרי ההימלאיה נמצאים עמקים פוריים כמו עמק קולו, קשמיר עמק פרוואטי.

מדבר תר

דרומית מערבית לנהרות, בשטחי רג'סטאן וגוג'ארט בעיקר, משתרע מדבר תר. שטחו למעלה מ 200,000 קמ"ר והוא המדבר השביעי בגודלו בעולם. המדבר ממשיך אל תוך שטח פקיסטן, שם הוא נקרא מדבר חוליסטן. כ-10% מהמדבר הם דיונות חוליות, והיתר הוא בתרונות סלעיים, מלחות ומישורים חוליים. הטמפרטורות במדבר נעות מ-0 °C בלילות החורף ועד קרוב ל 50 °C בצהרי הקיץ. משקעים של 100–500 מ"מ יורדים במדבר רק בחודשים יולי-ספטמבר, במהלך המונסון הדרום מערבי.

רמת דקאן

החלק הדרומי של הודו הוא חצי אי דמוי משולש. זוהי רמת דקאן שגובהה הממוצע הוא 800 - 1,000 מ' והיא סגורה בין הרים: בצפון- הרי וינהייה, במערב-הגהאטים המערביים, ובמזרח הרי הגהאטים המזרחיים.

איי הודו

בהודו יש שלוש שרשראות איים עקריות - לקשאדוויפ, איי אנדמן וניקובר וסנדרבנס - שרשרת האיים שנוצרו בדלתה של שפך הגנגס.

נהרות

בנוסף לגנגס, האינדוס והבראהמאפוטרה זורמים בהודו הנהרות: יאמונה, גודבארי, קאברי, נרמנדה וקרישנה.
הבראהמאפוטרה והאינדוס מתחילים שניהם באזור אגם מנסרובר (Manasarovar) בטיבט למרגלות הר קאליש (Kailash). מאותו מקום מתחיל גם נהר הגגהרה (Ghaghara), נקרא גם נהר הקרנלי (Karnali) שהוא אחד הנהרות המזינים את הגנגס.

החי בהודו


הודו עשירה בחיות בר ויש בה מאות מינים של בעלי חיים הנמצאים בעיקר ב-3 אזורים: הרי גהט המערביים, הרי ההימלאיה ואזור הודו-בורמה.
אוכלוסיית יונקי הודו מגיעה ל-8.42 אחוז מהיונקים וכוללת 390 מינים והעופות (1232) מהווים 13% מכלל העופות. אוכלוסיית הזוחלים (456) מהווים כ-7.84 אחוז והדוחיים (209) מהווים 4.06 אחוז והחרקים מהווים 6.83 אחוז ויש בה 53,400 מינים.
דרכמון

דרכמון או אדרכון היה מטבע זהב בו נעשה שימוש בממלכת פרס ושכנותיה.
משמעות שמו של המטבע היא "דורך קשת" ומבוסס על כך שעל המטבע מוטבע המלך הפרסי עם קשת וחצים. המטבע מוזכר בספר נחמיה.
המשקל הממוצע של הדרכמון 8.5 גרם.
מטבע זה, או דומה לו, מוזכר כבר בדברי הימים
וַיִּתְּנוּ לַעֲבוֹדַת בֵּית-הָאֱלֹהִים זָהָב כִּכָּרִים חֲמֵשֶׁת-אֲלָפִים וַאֲדַרְכֹנִים רִבּוֹ וְכֶסֶף כִּכָּרִים עֲשֶׂרֶת אֲלָפִים וּנְחֹשֶׁת רִבּוֹ וּשְׁמוֹנַת אֲלָפִים כִּכָּרִים וּבַרְזֶל מֵאָה-אֶלֶף כִּכָּרִים.
— דברי הימים כ"ט 7
מטבע זה שימש כמס שנתי שהעלה כל יהודי בוגר מתושבי אלכסנדריה לבית המקדש בירושלים.
לינה צ'פלין

ביוגרפיה

צ'פלין נולדה וגדלה בולדיווסטוק. את לימודיה הגבוהים החלה ללמוד בתחום הכימיה. לאחר שהכירה את סטניסלב (סלבה) צ'פלין, מי שלימים הפך לבעלה, החליטה ללכת בעקבותיו והחלה ללמוד קולנוע בבית-הספר הגבוה לקולנוע במוסקבה. ב-1957 נישאו לינה וסלבה, וב-1976 עלו לישראל.
במשך שנים לימדה לינה לצד בעלה סלבה בבית הספר לאמנויות הבמה "בית צבי" ובנוסף, במכללה האקדמית "ספיר" ובמעלה - בית הספר לטלוויזיה לקולנוע ולאמנויות.

קריירה

צ'פלין היא במאית, מפיקה ותסריטאית, שביימה למעלה מ-50 סרטים. לאחר עלייתה לישראל יחד עם בעלה, השתלבו השניים בעבודת בימוי ברשות השידור, סלבה כעובד מן המניין ולינה כיוצרת תיעודית מן החוץ. את הסרטים העלילתיים, דוגמת "חצוצרה בוואדי" ו"היה או לא היה", יצרו יחדיו.
בשנות האלפיים, יצרה צ'פלין שורה של סרטים תיעודיים, ביניהם: "נוף עם מאיר פיצ'חזדה" (2000), "(נ)תיבה" (2001), "יואל, ישראל והפשקווילים" (2006), "מוקי בוערה" (2008), "סוזנה הבוכיה" (2009), "בדמי ימיה" (2010), "קולות מהבודקה" (2013), ו-"שמוניסטים" (2016).
יצחק דור

ביוגרפיה

נולד בשנת ה'תשכ"ב (1962) בהוד השרון ליוסף ואסתר דור. אביו היה פליט שואה שהבריח ילדים יהודים ממנזרים לישראל בתום מלחמת העולם השנייה. אמו היא בת למשפחת שטמפפר, ממייסדי פתח תקווה ונתניה. הוריו היו ממייסדי מערכת החינוך הממלכתי דתי בצפון. בשנות ילדותו הראשונות, עבר עם משפחתו מהוד השרון לעפולה, ומשם לפתח תקווה. התחנך בישיבה התיכונית בנחלים, ובישיבת מרכז הרב, שם הוסמך לרבנות על ידי ראש הישיבה הרב אברהם שפירא, וכן על ידי הרב מרדכי אליהו. שם עסק גם בביאור סוגיות במסכת שבת וכתובות במסגרת מכון הלכה ברורה. רבותיו המובהקים הם הרב צבי יהודה קוק (שאצלו למד כשנה וחצי) והרב אברהם שפירא.
בעל תואר ראשון במדעי החברה והרוח ותואר שני בחינוך. שירת כקצין בסדיר ובמילואים בחיל התותחנים ובשריון, והשתחרר בדרגת רב-סרן. מתגורר בירושלים. הרב דור מכהן גם כרב בשכונת רמות ומעביר שיעורים במגוון נושאים. מלמד מחשבת ישראל במכללה להשכלה גבוהה. נשוי ואב לשישה ילדים.
בשנת תשע"ג נבחר על ידי הרבנים הראשיים לישראל, בהתייעצות עם השר לשירותי הדת ובאישור הממשלה, לאחד מחברי הגוף הבוחר לרבנות הראשית לישראל. בשנת תשע"ד נבחר גם לאחד מחברי הגוף הבוחר של הרבנים הראשיים לירושלים.

דרכו החינוכית

לאחר שנות לימודיו בישיבת מרכז הרב, הוא החל את דרכו החינוכית כר"מ בישיבה התיכונית חורב בירושלים. בשנת ה'תש"ס נרתם לעמוד בראשות ישיבת נתיב מאיר, שעמדה בפרשת דרכים לאחר שראש הישיבה זאב קופלוביץ' הורשע בביצוע עבירות מין בתלמידים. לאחר שנתיים מוצלחות בראשות הישיבה, שסייעו לשיקומה, שב לישיבת חורב בשנת ה'תשס"ב, לעמוד בראשה כראש הישיבה. ישיבת חורב היא בין הישיבות המובילות בזרם הציוני דתי. בשנת תש"ע זכתה הישיבה בראשותו בפרס החינוך הדתי.
קורט זתה

קורט היינריך זתה (בגרמנית: Kurt Heinrich Sethe; ‏30 ביוני 1869 – 6 ביולי 1934), היה אגיפטולוג ובלשן גרמני ידוע מברלין.

חייו

זתה נולד בברלין, אביו היה שופט בית משפט השלום. הוא למד משפטים ולאחר מכן שפות קלאסיות ושפות שמיות, בעיקר אגיפטולוגיה באוניברסיטת טיבינגן. את הדוקטורט שלו סיים בשנת 1892 אצל אדולף ארמן (Adolf Erman) בשנת 1900 מונה לפרופסור לאגיפטולוגיה באוניברסיטת גטינגן. בשנת 1923 מונה למחליפו של ארמן בברלין.
בשנת 1919 מונה לחבר באקדמיה הבאוורית למדעים ומדעי הרוח (Bavarian Academy of Sciences and Humanities), ובשנת 1932
לאקדמיה הפרוסית למדעים (Prussian Academy of Sciences). היה חבר חוץ באקדמיה למדעים של גטינגן (Göttingen Academy of Sciences), חבר במכון לארכאולוגיה גרמנית (German Archaeological Institute), חבר כבוד של החברה המזרחית האמריקאית (American Oriental Society).
ביחד עם ארמן והרמן גרספו (Hermann Grapow) היה מעורב ביצירת המילון לשפה מצרית.
בשנים 1904–1905 שהה במצרים, ואסף טקסטים עתיקים רבים וערך את הספר "Urkunden des ægyptischen Altertums", שמשמש קטלוג בסיסי של ספרות וטקסטים שמקורם במצרים העתיקה. בין פרסומיו הידועים הוא פרסום בשנת 1926 של כתבי המארות הסדרה הראשונה שנכתבה על גבי שברי חרסים והמתוארכים למאה ה-20 לפנה"ס. הוא נחשב למומחה במצרית התיכונה. הוא היה הראשון שהציג תאוריה שיטתית של הפועל המצרי.
הוא פרסם את האתנולוגיה "Aegyptische Lesestuecke" שעדיין משמשת לומדים המתחילים בלימוד השפה המצרית. בנוסף פרסם אפיגרפיה מקיפה של חקר כתובות מצרי שנקרא "Urkunden der Aegyptologie."
על תלמידיו של זתה נימנו האגיפטולוג הבריטי אלן גרדינר ויעקב פולוצקי שהיה פרופסור לאגיפטולוגיה ולשפות שמיות באוניברסיטה העברית.
זתה היה נשוי ונולדו לו בן ובת.
מפלגת הסוציאל-דמוקרטיה הברזילאית

היסטוריה

המפלגה היא אחת מהמפלגות הגדולות והחשובות בברזיל. מצעה קובע כי המפלגה היא סוציאל-דמוקרטית אך בפועל המדובר במפלגת ימין כלכלי, נאו ליברלי. אנשיה אוהבים לראות עצמם כאנשי המרכז הפוליטי. 
המפלגה נוסדה ב-25 ביוני 1988 והערך המרכזי לו הטיפה היה הדמוקרטיה המשולבת עם "צדק חברתי". בעת ייסודה המפלגה ניסתה לאחד קבוצות שונות כ"סוציאל-דמוקרטים", "ליברלים פרוגרסיבים", "נוצרים דמוקרטים", ו"סוציאליסטים דמוקרטים". עם התמוטטות המשטר הצבאי בברזיל בתחילת שנות ה-80 קבוצה של אינטלקטואלים סוציאל-דמוקרטים ניסתה ליצור מפלגת שמאל. הם ניסו לעבוד עם התנועה הסינדיקליסטית שהקים לואיס אינסיו דה סילבה, נשיא ברזיל הנוכחי, אך לא הצליחו להגיע למצע משותף. חלקם הצטרפו לדה סילבה ליצירת מפלגת הפועלים, וחלקם יצר את מפלגת PSDB.
עם מותו של נשיאה הדמוקרטי הראשון של ברזיל, טנקרדו נווס, בטרם הספיק להיכנס לכהונתו, ב-21 באפריל 1985, שסימן את המעבר מהמשטר הצבאי אל משטר דמוקרטי, הוקמה אספה מכוננת אשר ניסחה את טיוטת החוקה, שהתקבלה בשנת 1988. אחוז גבוה מקרב חברי מפלגת PSDB באו מ"התנועה הדמוקרטית הברזילאית" ההיסטורית. (שכיום היא מפלגה נפרדת). אנשי PSDB לא היו מרוצים מטיוטת החוקה המוצעת, והחליטו לייסד מפלגה שתדגיש את הצורך בחידוש לאומי. בין מייסדי המפלגה היה ז'וזה סרה, שהפסיד לאינסיו דה סילבה בבחירות לנשיאות בשנת 2002, פרננדו אנריקה קרדוזו, שהיה נשיא ברזיל בין 1994 ל-2002, וז'רלדו אלקמין, שהיה אז מושל מדינת סאו פאולו.

המפלגה כיום

המפלגה גדלה בקצב מהיר יותר מכל מפלגה אחרת בהיסטוריה בברזיל, וזכתה להצלחות בבחירות בכל הרמות. תקופת כהונת הנשיא קרדוזו, שנמשכה שמונה שנים, הייתה תקופה של יציבות פוליטיות ורפורמות נאו ליברליות, שהתמקדו בהפרטה.
אנשי המפלגה מתנגדים ל"תוויות פוליטיות שחלף זמנן" כ"שמאל" ו"ימין". קרדוזו טען כי אם השמאל מתנגד לסדר החברתי הקיים, והימין חפץ לשמרו, כי אז מפלגתו היא מפלגת שמאל, הרואה את אי הצדק בחברה ומתנגדת לו. בפועל היה קרדוזו איש הימין הכלכלי החדש, וניהל מדיניות הפרטה.
כיום, בתקופת נשיאותו של הנשיא דה סילבה, משמשת המפלגה כאחת משתי מפלגות האופוזיציה העיקריות בברזיל לצד מפלגת החזית הליברלית.
בית הפקידות בראשון לציון

בית הפקידות בראשון לציון הוקם בשנת תרמ"ד (1883) מכספי הברון רוטשילד ושימש למגורי הפקיד הראשי של הברון. בבית זה  התגוררו גם פקידי הברון והוא שימש כמרכז האדמיניסטרציה של המושבה.
בית הפקידות היה המבנה הגדול והמפואר ביותר במושבה בשנותיה הראשונות.

רקע

בשנת 1882 קמה המושבה ראשון לציון בארץ ישראל. מהרגע שהוקמה, למושבה היו בעיות רבות בעיקר כלכליות. הרבה כסף הושקע בהכשרת הקרקע לזריעה ולחפירת בארות, האמצעים הכספיים של המתיישבים היו דלים ומצבם הכלכלי היה גרוע..
בהקשר למצב הכלכלי הקשה כותב חביב:
"ושאלת העתיד עמדה בכל חריפותה ומרירותה, נמנו וגמרו לשלוח שליח לחוץ-לארץ לבקש עזרה".
יוסף פיינברג, שהיה ממייסדי המושבה נבחר כדי לגייס כספים למען המתיישבים הוא נפגש עם הברון רוטשילד והברון החליט לקחת תחת חסותו את המושבה.
רוטשילד שלח כסף בסכום של עשרים וחמישה אלף פרנק למושבה ראשון לציון בידי שמואל הירש שהיה מנהל מקווה ישראל. הכסף נועד על מנת ללמד את תושבי המושבה ראשון לציון הלכות עבודת האדמה. ובנוסף, כדי לנהל את ענייני המושבה מינה את האגרונום דיגור למנהל מקומי במושבה.
למשרדו של הברון רוטשילד  קראו "בית הפקידות" והתואר של רוטשילד היה: "הפקיד".
תושבי המושבה קראו למשרדו "בית הפקידות" ,כי בו התרכזו פעולות פקידי הברון רוטשילד בראשון לציון. מכאן החלה תקופת "הפקידות" אשר השפיעה על אנשי היישוב מזמן הקמתו של בית הפקידות (1884) למשך שבע עשרה השנים הראשונות: התרמ"ג- התר"ס".        
בית הפקידות היה מקביל לבית הממשלה, ורוטשילד- הפקיד היה המושל.

בתי המנהל ותפקידם

בבתי המנהל התגוררו מנהלי המושבות והפקידים, בתי המנהל מילאו תפקיד מרכזי בחיי היום-יום והיו מוקד לפעילות ציבורית וכלכלית. 
בשל עיצובם הם תפסו מקום בולט בנוף השטח הבנוי של המושבות. בית הפקידות הוקם בסמוך לבתי המנהל. החלוקה ביניהם הייתה שבבית המנהל התגוררו הפקידים ובבית הפקידות הם סיפקו שירותים לתושבים. בית הפקידות היה למקום עבודתם.
בית הפקידות בראשון לציון נבנה ברחוב הראשי ב-1884 והיה שונה בצורה מובהקת בין שאר מבני הציבור במושבות אחרות. מבנה זה היה בעל שתי קומות, שאליו עלו בגרם מדרגות רחב מן הרחוב. הוא שימש את פקידי הברון במשך עשר שנים ולאחר מכן נבנה להם מבנה חדש, והמבנה הישן נמסר למשפחות מתיישבים. מאחורי הבניין בנתה הפקידות אורוות ומחסנים. הפקידות בנתה גם לרופא ולפקידי היקב  בית ברחוב הראשי, שברבות הימים היו בית המועצה והעירייה.                               
בשנות ה-90 האחרונות של המאה ה-19 עם סיום הבנייה של היקב החלו פקידי הברון ליצור "רובע פקידותי" ברחוב המוליך מבית הכנסת ליקב (בעשור השני של המאה ה-21: רחוב הכרמל).
בית הפקידות היה צר ומספר הפקידים היה רב ולכן הוחלט ליצור מבנה חדש (כיום זה רחוב אחד העם והכרמל).
ברחוב הפקידות היו מבני ציבור, מבני חינוך, חנויות ובתי מגורים לפקידים, הם נבנו למעשה למען הפקידות וצרכיה ולמען הציבור.
בשנות האלפיים, המבנה משמש כבית יד לבנים, המנציח את זכר בני ובנות ראשון לציון, שנפלו במלחמות ישראל ובפעולות טרור. גם במותם, הם חלק מהעיר, והבית מכבד את זכרם בכל ימות השנה. שם מתקיימים טקסי זיכרון, ימי עיון ומורשת קרב ופעילויות למען משפחות שכולות.
הידרוספירה

הידרוספירה (Hydrosphere) היא מונח בגאוגרפיה פיזית המתאר את כלל המים בכוכב לכת.

ההידרוספירה של כדור הארץ

המסה הכוללת של ההידרוספירה בכדור הארץ היא1.4 × 10¹⁸ טון שהם כ-0.023% מהמסה הכללית של כדור הארץ. הרוב המוחלט, כ-97% מההידרוספירה, הם האוקיינוסים. שאר המים המרכיבים את ההידרוספרה הם לרוב אורגניזמים, אגמים, נחלים וכיוצא בזה. תחום הימצאות ההידרוספירה בכדור הארץ משתרע מ-8 ק"מ גובה עד ל-11 ק"מ עומק מתחת לאדמה.

הידרוספרות אחרות

מדענים וחוקרים סבורים כי הידרוספירה עבה קיימת מסביב לירח אירופה שמסביב לכוכב הלכת צדק. השכבה החיצונית של הידרוספירה זו מורכבת כמעט לגמרי מקרח, אבל קיימים מודלים שלפיהם קיים גם אוקיינוס שלם בעומק 100 ק"מ מתחת לקרח. האוקיינוס הזה נמצא במצב נוזלי בגלל כוחות גאות ושפל הפועלים על הירח במסלולו. נפח ההידרוספירה של הירח אירופה הוא פי 2.3 מזה של כדור הארץ.
אגפטוס השני

ביוגרפיה

אגפיטו נולד ברומא למשפחת אצולה רומאית, אביו היה רומאי (צאצא של הקונסול אניקיוס בסיליוס) ואמו היתתה יוונית. אגפטוס נבחר לאפיפיור ב-10 במאי 946, לאחר מותו של האפיפיור מרינוס השני. באותה העת קיומה של רפובליקה עצמאית של רומא, הנשלטת על ידי אלבריק השני מספולטו, בנה של מרוזיה ו"הנסיך והסנטור של הרומאים", מנעה מאגפטוס מלהפעיל כוח זמני או חילוני ברומא ובמדינת האפיפיור, והוא היה מוגבל במידה רבה לניהול ענייני הכנסייה הפנימית. אפילו הזמנתו של אגפטוס לאוטו הראשון להתערב בעניינים האיטלקיים ב-951 נעשתה בהנחייתו של אלבריק, שחשש יותר ויותר נוכח כוחו הגובר של ברנגריוס. עם זאת, כאשר שליחי אוטו, הבישופים של מיינץ וכור, נשלחו על ידי האפיפיור לדון בקבלה של אוטו ברומא ושאלות אחרות יותר חשובות, הם נדחו על ידי אלבריק.
במהלך המחלוקת על משרת הארכיבישוף של ריימס בין איג מוורמנדואה לבין ארטולד מריימס בשנת 948, תמך אגפטוס בארטולד שנתמך גם על ידי לואי הרביעי, מלך צרפת. בשנת 949 כינס אגפטוס סינוד, שבמהלכו גינה את איג ואת אביו ארבר השני, רוזן ורמנדואה. בסביבות 948, אגפטוס, העניק לארכיבישוף של המבורג את הזכות לקידוש הבישופים בדנמרק ובמדינות אחרות בצפון אירופה במקום האפיפיור. האפיפיור התבקש כנראה גם על ידי המלך פרוד השישי מיוטלנד לשלוח מיסיונרים לממלכתו. אגפטוס התבקש להתערב גם בסכסוך בין הרולד, הארכיבישוף של זלצבורג וגרהרד, הבישוף של לוריאקום, ששתיהן טענו בתואר המטרופוליטני של כל פאנוניה, והוא הצליח לבסוף לפשר ביניהם.
ב-8 בנובמבר 955 מת אגפטוס ברומא, ולאחר מותו מונה אוקטביאנוס, בנו של אלבריק השני, לאפיפיור בשם יוחנן השנים עשר.
קולן

קולן  או מצלל הוא כלי פשוט שנועד לעזור בכוונון כלי נגינה. בדרך כלל הוא מיוצר ממתכת וצורתו כצורת מזלג בעל שתי שיניים מוארכות. הקולן מתוכנן להשמיע צליל טהור, כלומר בתדר אחד בולט הנקבע מראש בעת יצורו. כדי להפיק את הצליל מהקולן יש להכות בעזרתו על חפץ קשה כלשהו ולהמתין מספר שניות להתייצבות הצליל (דעיכת תדרים אחרים). מכיוון שהצליל המופק הוא בעוצמה יחסית נמוכה, נהוג לעיתים להצמיד את הקולן לאחר יצירת הצליל לאוזן או למשטח כדוגמת שולחן עץ המשמש כתיבת תהודה לצורך הגברת הצליל.
הקולן הומצא ב-1711 על ידי האנגלי ג'ון שור שהיה נגן חצוצרה מלכותי בחצרו של ג'ורג' הראשון מלך בריטניה, שם הוא ניגן בהנחיית המלחין גאורג פרידריך הנדל. הקולן שהוא יצר היה מכוון לתדר של 423.5 הרץ.
ניתן אמנם לייצר קולן עבור כל תדר (ועל כן, עבור כל תו מוזיקלי), אך הסוג הנפוץ ביותר הוא קולן המכוון להשמיע את התו 'לה' באוקטבה הרביעית של פסנתר. סוג זה מכונה 'A-440' על שם התו 'לה' (המכונה באנגלית 'A') שהתדר שלו הוא 440 הרץ. התקן של 440 הרץ נקבע ב-1939 על ידי ועדה בינלאומית ואושר על ידי ארגון התקינה הבינלאומי ב-1955. השימוש בתו 'לה' לכיוון כלי מיתר ופסנתרים רווח בתזמורות זמן רב ומכיוון שבעבר השתמשו במספר תדרים באזור ה-440 הרץ כדי לייצג את התו 'לה', נועד התקן לוודא אחידות צליל בין התזמורות השונות. על כל פנים, לא כל התזמורות מנגנות ב-A-440; תזמורות בצפון אמריקה בדרך כלל מנגנות מעט גבוה יותר (כדי לקבל צליל מבריק יותר), ואילו תזמורות של מוזיקה עתיקה מנגנות במגוון כוונונים רחב, לרוב נמוך יותר.
כף רוברטס

היסטוריה

הכף התגלה על ידי קבוצת הקוטב הדרומי המגנטי בראשות דייוויד, ממשלחת נמרוד, 1909-1907 ונקרא על שם ויליאם קליפורד רוברטס, עוזר זואולוג וטבח המשלחת.
ויט הרטפורד

ביוגרפיה

סמית' נולד ב-2 בנובמבר 1978 בפרובו שביוטה. הוא משחק עוד מילדותו מאז 1985, אז שיחק לראשונה בסדרה "The Twilight Zone". בשנה שאחריה השתתף לראשונה בסרט האימה: "Poltergeist II: The Other Side" בתור איש של קיין. שנה לאחר מכן השתתף בסרט "Rampage" של ויליאם פרידקין.
ב-1988 שיחק בסדרה קגני ולייסי בתור בובי גורבל. כמו כן שיחק בסרט הדרמה הקומי חופים של גארי מרשל. שנה לאחר מכן שיחק בסדרה הקומית "Mr. Belvedere" ובאותה שנה שיחק בסרט האימה סיוט ברחוב אלם 5: ילד החלומות בתור הילד ג'ייקוב ג'ונסון.
ב-1990 השתתף בסדרה צער גידול בנות בתור וולטר ברמן. אותה שנה דיבב את ארני בסדרת האנימציה עולם סחרחר של באלו הדוב ודיבב בסדרה עלילות טייני טון. בשנה שלאחר מכן שיחק בקומדיה השחורה משפחת אדמס. שנה לאחר מכן שיחק בסרט האימה "Mikey" את בן אוונס ודיבב בסדרת האנימציה בת הים הקטנה.
ב-1993 שיחק בסרט המדע הבדיוני של סטיבן שפילברג פארק היורה בתור ילד המתנדב באתר החפירה של ד"ר אלן גרנט (סם ניל). שנה לאחר מכן דיבב בסדרה באטמן - הסדרה המצוירת את בילי, גור כלב הים. בשנה שלאחר מכן דיבב בסרט האנימציה המסע לעמק החלומות 3. 
בשנת 2000 שיחק במד טי.וי את בילי. לאורך השנים הוא הופיע פחות אך המשיך להופיע בכמה סדרות כמו: מלחמת הכוכבים: מלחמת המשובטים מ-2008, הסדרות הקומיות Glee ואיך פגשתי את אמא מ-2009 והסדרות בניחוש חוקר ולגדל את הופ מ-2011.
ב-2014 הפיק את הסרט "The Perfect 46" וגם שיחק בו בתור הגנטיקאי ג'סי דרדן. על תפקידו בסרט זכה בפרס השחקן הטוב ביותר ל-2014.
בנוסף למשחק הוא ייסד עם הבמאי ריאן דרסט חברת סרטים בשם " Sneak Attack", אשר הפיצו מגוון סרטים באמריקה ואירופה. כיום הוא בעיקר מביים מחזות תיאטרון.
הליגה הסקוטית הראשונה

קידום וירידה

הליגה כוללת 10 קבוצות שמשחקות נגד כל קבוצה אחרת 4 פעמים, פעמיים בבית ופעמים בחוץ. הקבוצה שמסיימת במקום הראשון זוכה בקידום אוטומטי לצ'מפיונשיפ הסקוטי, והקבוצה שמסיימת במקום ה-10 נושרת לליגה הסקוטית השנייה (הליגה הרביעית). הקבוצות שסיימו במקומות 2-4 מתמודדות בפלייאוף עם מקום 9 בצ'מפיונשיפ, על הזכות לשחק בצ'מפיונשיפ הסקוטי בעונה הבאה. 
הקבוצה שמסיימת במקום התשיעי תתמודד עם הקבוצות שסיימו במקומות 2-4 מהליגה הסקוטית השנייה על הזכות לשחק בעונה הבאה בליגה הסקוטית הראשונה.
סטולאץ

היסטוריה

היישוב נוסד במהלך ימי הביניים והתפתח כמרכז מסחרי אזורי. בהמשך נבנתה במקום מצודה והיישוב מאוזכר לראשונה בכתובים מהמאה ה-15 תחת השם וִידוֹשְקִי. בהמשך, נכבש האזור על ידי האימפריה העות'מאנית. ב-1878, לאחר קונגרס ברלין סופח בפועל אזור הרצגובינה על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית ובכלל זה העיירה סטולאץ. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה סטולאץ בשטחי ממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשה יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית ובהמשך נכללה בשטחי המדינה העצמאית של קרואטיה בשלטון האוסטאשה. לאחר המלחמה נכללה בשטחי יוגוסלביה וב-1992, לאחר התפרקות יוגוסלביה נכללה בשטחי בוסניה והרצגובינה. במהלך מלחמת בוסניה נפגעה העיר ונגרמו בה נזקי רכוש.

מזג אוויר

בסטולאץ שורר אקלים ממוזג עם השפעה ממתנת מכיוון הים האדריאטי המעניקה לו מאפיינים ש אקלים ים-תיכוני. הטמפרטורה הממוצעת השנתית היא 15.6ᵒc וערכי הקיצון הממוצעים נעים מ-5.6ᵒc בינואר ועד 26.1ᵒc ביולי. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 1,399.5 מילימטרים והחודש הגשום בשנה הוא נובמבר בו יורדים בממוצע 185.4 מילימטרים של משקעים.
ערער ארזי

מאפיינים

העץ נדיר ביותר בארץ-ישראל המערבית, בה הוא ידוע מאתר אחד בלבד בגוש הר מירון.
קבוצת עצי ערער ארזי מתקיימת במדרון הצפוני של הר שפנים, הסמוך ליישוב הדרוזי בית ג'ן.
במיקום זה שרדה אוכלוסיית העצים, שככל הנראה הייתה נפוצה יותר בעבר הרחוק.
הר שפנים מתנשא לרום של 950 מטר מעל פני הים. הקור השורר באזור תקופה ממושכת, וכן המשקעים הרבים, מאפשרים את קיומם של עצים אלו במקום.
חורשת הערערים נמצאת במדרון הצפוני, לשם קרני השמש חודרות מספר שעות מועט יחסית ביממה, דבר המפחית את אידוי המים במקום, וכמו כן משאיר את הטמפרטורה נמוכה באופן יחסי לסביבה.
באתר מיוחד זה מתקיימים גם מינים אחרים שאופייניים לחורש ים תיכוני לח, חלקם נדירים- כדוגמת מיני סחלביים שונים, רימונית הלוטם, פשתה צרת עלים ועוד.
אגוז מלך

תנאי גידול

אגוזי המלך גדלים באזורים בעלי טמפרטורה מתונה. העץ גדל בתנאי שמש או צל חלקי, בקרקע עמוקה, פוריה ומנוקזת היטב.
עץ האגוז מגיע לבשלות לאחר 5 שנים.

שימושים רפואיים בעבר ועד ימינו

על פי המקורות, גדל האגוז בארץ בתקופת המקרא. בתקופה הקלאסית השתמשו בפרי לטיפול נגד רעלים, ארס בעלי חיים ונשיכות כלבים, לסילוק תולעי מעיים, לטיפול בדלקות פנימיות, בנמק ובהפרשות מוגלתיות. בימי הביניים נמכר האגוז בחנויות מוכרי התרופות וחלקיו שימשו לסילוק תולעי מעיים, לטיפול במחלות פנימיות ובמגוון תחלואים אחרים. בימינו משמש האגוז ושמן המופק ממנו לחיזוק הגוף, לשיפור מראה הפנים, לחיזוק השיער, וכמרכיבים בתרופות רבות.
ג'ון ולש (שחקן)

ביוגרפיה

ג'ון ולש נולד בווקספורד שבאירלנד.
ולש התחיל את קריירת המשחק על במות התיאטרון בדבלין. בשנות החמישים של המאה העשרים עבר לשחק בקולנוע ובטלוויזיה הבריטיים. ב-1967 גילם את ג'יימס פורסייט בעיבוד הטלוויזיוני "ההגדה לבית פורסייט" עיבוד לספריו של ג'ון גולסוורתי. הוא שיחק בתפקיד הבאטלר מרימן בסדרת הדרמה "הדוכסית מרחוב דיוק", סרג'נט קאף בעיבוד לרומן "אבן הירח", והשתתף בתפקיד קטן בסדרה חמדת ימים . עוד הופיע ולש בקומדיה "Hancock's Half Hour", בסדרה "האחים", במיני-סדרה "Prince Regent", בסדרה "To Serve Them All My Days" ובעיבוד הטלוויזיוני לרומן "המצודה" מאת א. ג'. קרונין. כמו כן שיחק בתפקיד מפקד המשטרה בעונות הראשונות של הסדרה "Softly, Softly". הוא גילם תפקידים שונים בסדרת הדרמה "Danger Man" בהם דיפלומטים ובאטלרים.

חיים אישיים

ולש נפטר בלונדון ב-21 באפריל 1985.
עורב מזרע

מאפיינים

צבעו שחור עם כתם לבן (למעשה, אזור חשוף מנוצות ליד המקור). גודלו 44-46 ס"מ.
עורב המזרע הוא ציפור חובבת קור - על אף שהוא נמנע משלג ומקרח, הוא מעדיף אזורים קרים ונמנע מאזורים חמים, פרט לחורף. 
למין שני תת-מינים: תת-המין הראשון Corvus frugilegus frugilegus נפוץ בכל רחבי אירופה, פרט לסקנדינביה, ובחלקה המערבי של אסיה הקטנה. תת-המין השני, Corvus frugilegus pastinator, נפוץ בצפון אסיה, כולל סיביר, יפן, קוריאה וצפון סין. בישראל מופיע כעובר-אורח בחורף.
ניזון בעיקר מחרקים ותולעים ומדגנים מתורבתים.
עורבים אלו חברותיים מאוד, וחיים בלהקות. בחורף מתאחדות מספר להקות ויוצרות להקות ענק - דווח על להקה של 65,000 פרטים בסקוטלנד. בתום החורף, העורבים חוזרים ללהקותיהם הקטנות לצורך רבייה.
במהלך החיזור, הזכר 'רוקד' מסביב לנקבה וקורא. לאחר מכן הוא עשוי להביא לה תשורת מזון, ואז תתקיים ההזדווגות. לאחר מכן, כל זוג עורבים מקים לעצמו קן מזרדים, בו יוטלו 3-5 ביצים, ומגן על הטריטוריה סביב לו. הנקבה דוגרת על הביצים במשך 18 יום, שבהם הזכר מספק לה אוכל. הגוזלים מגיעים לגודל מלא בגיל 40 יום, אך תלויים במזון שמביאים הוריהם עד גיל חודשיים, ואינם עצמאיים לחלוטין עד גיל 5 חודשים.
תסמונת פראדר וילי

אבחון

למרות שעדיין לא נמצא הגן האחראי למחלה, ביותר מ-99% מהמקרים ניתן לאבחן מולקולרית.
כ-5%-2% מהמקרים של תסמונת פראדר-ווילי נגרמים בעקבות פגם בתהליך ההחתמה וברוב המקרים התקלה היא כבר בתהליך יצירת הזרע ואינה גנטית.
מנחם נחום פרידמן (השני)

מנחם נחום פרידמן (ח' בחשוון ה'תר"ם, 25 בנובמבר 1879 - כ"א בסיוון ה'תרצ"ג, 1933) רבה של קהילת איצקן. אחיינו של אברהם מתתיהו פרידמן, האדמו"ר האחרון לבית שטפנשט ואף היה אמור לירש את מקומו ואחיו של אהרן מתתיהו פרידמן. היה ציוני נלהב ונודע בגישתו המחשבתית ביהדות המשלבת פילוסופיה חיצונית.
מציצים

עלילה

אלי (אריק איינשטיין), וגוטה (אורי זוהר) הם חברים בשנות השלושים לחייהם, אשר מרבים לבלות יחד בחוף הים באזור המלונות של תל אביב.
גוטה הוא מפעיל הקיוסק בחוף אשר מתגורר בצריף סמוך. גוטה שהיה בעברו "נער חוף" הפך לדמות מוכרת בסביבתו שמצופה ממנה לסייע בשמירת הסדר בחוף הים.
אלי הוא גיטריסט רוק'נ'רול אנונימי, הנוהג ללוות זמרים המופיעים במועדונים מפוקפקים ברחבי הארץ. הוא לעיתים מאחר להופעות ונוהג להביא לצריף של גוטה מעריצה מזדמנת תוך שהוא מאפשר לגוטה להציץ למעשיו בצריף. אלי מתוסכל מהופעותיו וחולם לפתוח מקום בילוי משלו, אך ממשיך בהופעות כדי לפרנס את אשתו ובתו התינוקת. אשתו מילי (סימה אליהו), אוהבת אותו ומנסה לגרום לו לקנא לה אך מתוסכלת מהעדרויותיו התכופות מהבית וחושדת כי הוא בוגד בה.
אלי וגוטה מנהלים אורח חיים ריקני ובלתי מחייב, משתעשעים במעשי שטות ועסוקים בחיפוש אחר בחורות למין מזדמן. השניים מתרועעים עם נערי חוף בטלנים שעוסקים בדיג אסור באמצעות פצצות, מתעמתים עם המציצים למקלחות הנשים, ומשוטטים עם הדמויות הצבעוניות הפוקדות את החוף ובהם תיירים, יצאניות ואחרים.

מעמדו של הסרט

כשהוצג לראשונה בקולנוע לא זכה "מציצים" להצלחה מסחרית וביקורתית, ועם השנים כמעט ונשכח. באמצע שנות השמונים נהייה לאחד מסרטי הפולחן הראשונים של הקולנוע הישראלי כשהוצג בהקרנות חצות בבתי קולנוע בתל אביב. הסרט צבר קהל חדש שהגיע לצפות בו שוב ושוב, בדומה לתופעת סרטי הפולחן שהתפתחה באותן שנים בארצות הברית סביב סרטים כמו מופע הקולנוע של רוקי וסרטיו של ג'ון ווטרס. גם תפוצת מכשירי הווידאו הביתיים, שהחלה באמצע שנות השמונים, נתנה לסרט עדנה מחודשת, כשעותקים שלו שהוקלטו מהטלוויזיה עברו מיד ליד. במקרה מפורסם אחד, הוקרן הסרט במסגרת שידורי הניסיון של ערוץ 2 ביום שבו הגיעה ארצה אסירת ציון אידה נודל, ובעותקים שהוקלטו מאותו שידור מופיעה לרוחב המסך הודעה על נחיתתה של נודל בנתב"ג. כיום נחשב הסרט מייצג בולט של הקולנוע הישראלי בשנות השבעים, ונמנה עם פסגת יצירתו של אורי זוהר.
ב-2008 נמנעה רשות השידור מלשדר את "מציצים" בליל שבת, לבקשתו של הרב אורי זוהר.