google/wiki40b huggingface dataset:
יוסף שאול נתנזון

רבי יוסף שאול הלוי נתנזון (ה'תק"ע, 1810 – ליל כ"ז באדר א' ה'תרל"ה, 3 במרץ 1875) היה רבה של למברג, מן הבולטים בקרב המשיבים בעולם היהודי בזמנו.

ביוגרפיה

נולד בברז'אן שבגליציה, בן בכור לרבי אריה לייביש נתנזון מחבר הספר "בית אל". אמו הייתה בתם של הרב דב בעריש הלפרין ומרים בתו של רבי מרדכי זאב אורנשטיין רבה של למברג (היא לבוב). בשנת ה'תקפ"ה נישא לבת דוד-אמו, הרב יצחק אהרן הלוי איטינגא, חתנו של רבי מרדכי זאב. לאחר נישואיו התגורר בלמברג ולמד עם גיסו רבי מרדכי זאב איטינגא.
בשנת ה'תרי"ז (1857) התמנה כרבהּ של למברג, ובמהרה נודע כאחד מגדולי ההלכה שבדורו, עקב ידיעותיו הרחבות בתלמוד וספרי הפוסקים. כרב עסק גם במעשי צדקה וחסד, וייסד בית תבשיל בעירו, שבו נהג לאכול מדי פעם עם העניים. הוא לא לקח משכורת מהקהילה עבור משרת הרב, מאחר שהיה לו הון פרטי משלו ממנו התפרנס.
בשנת תרי"ח בחן מכונה להכנת מצות מכונה ונתן לה הכשר. בעקבות זאת פרסמו כנגדו כתבי פלסתר בטענה שהוא גרם לציבור לאכול חמץ בחג הפסח.
הרב נתנזון כתב חיבורים רבים, חלקם עם גיסו, הרב מרדכי זאב הלוי איטינגא, שיחסיהם עלו על שרטון בפולמוס מצות מכונה. ספרם "מפרשי הים" על ספר "ים התלמוד" קיבל הסכמות מהרב מרדכי בנט ומהרב משה סופר, החת"ם סופר. סדרת תשובותיו בשם "שואל ומשיב", המורכבת משישה כרכים עבי כרס, נודעת כחיבור בעל סמכות הלכתית חשובה. באחת מתשובותיו התיר להשתמש בשעון שמדליק נר באופן אוטומטי בשבת ותשובה זאת מהווה בסיס לשימוש בשעון שבת.
חיבר ספרים גם על התנ"ך, השולחן ערוך והמשנה. כתב כשלוש מאות הסכמות לספרים שונים בדורו.
למרות שלא השתייך לתנועת החסידות, היה ביחסים טובים עם ראשי החסידות ואף נתן הסכמה לספרים חסידיים, כמו "שער היחוד והאמונה" של רבי אהרן מסטרשלה.
הרב נתנזון נפטר בליל יום חמישי כ"ז באדר א' ה'תרל"ה, 3 במרץ 1875, הוא לא השאיר אחריו צאצאים.
טרוקטוליט

מקור ותפוצה

בדומה לגברו הטרוקטוליט נוצר בקרום הימי ומתגלה ביבשה כתוצאה מכיסוי (Obduction - מצב בו לוח טקטוני אחד מטפס על לוח טקטוני אחר) כדוגמת תהליך האורוגנזה. כמו כן מופיעים סלעי הטרוקטוליט בקרום היבשתי כמחדרים פלוטוניים יחד עם גברו וסלעים אולטרה-מאפיים אחרים.
מקומות בהם ניתן למצוא טרוקטוליט כוללים את המחדרים הפלוטוניים כדוגמת מתחם וינדימורה (Windimurra Igneous Complex) מעידן הארכאיקון שבאוסטרליה המערבית; במרבץ סולפידים המגמטיים של הניקל-נחושת-קובלט של מפרץ וויזי (Voiseys Bay) בצפון חצי האי לברדור בקנדה; במתחם סטילווטר (Stillwater igneous complex) במונטנה שבארצות הברית; ובמחדר רום, מחדר פלוטוני מהשלישון באי רום (Rùm) שבאיים ההברידיים הפנימיים שבסקוטלנד. טרוקטוליט נמצא גם בשונית מרנסקי שבמתחם בושוולד בדרום אפריקה; ובאופיוליט של מתחם ליזרד שבחצי האי ליזרד (Lizard Peninsula) המכונה גם בקצרה "הלטאה" (The Lizard – השם באנגלית הוא כנראה תעתיק מקורנית ואין לו קשר לזוחל) בקורנוול, שבאנגליה. 
טרוקטוליט נמצא לא רק בכדור הארץ אלא גם על הירח. תהליכים טקטוניים וסייסמיים שפעלו בירח עד לפני כ-2.5 מיליארד שנה הביאו ליצירתם של סלעי טרוקטוליט, כמו גם גברו, נוריט ובזלת. כך למשל בנוי הקיר החיצוני של מכתש אריסטרכוס מטרוקטוליט. סלע טרוקטוליט במשקל 155 גרם שהובא מהירח במשלחת אפולו 17 וקיבל את הסימון 76535 כונה הדגימה המעניינת ביותר שהגיעה מהירח.
אולטראבוק

אולטראבוק (מאנגלית: Ultrabook) הוא תקן של חברת אינטל למחשב נייד בעל ביצועים גבוהים וממדים פיזיים קטנים: עובי דק, צלע קדמית דקה ביחס לאחורית, חיי סוללה ארוכים ומשקל מועט ביחס למחשבים ניידים אחרים. המפרט המינימלי ההכרחי של האולטראבוק הוגדר במקור ובצורה רשמית על ידי אינטל, והשם "אולטראבוק" הוא סימן מסחרי בבעלותה. האולטראבוק מתיימר להוות מתחרה למחשבי המקבוק אייר של אפל שיצאו קודם להכרזה על הקטגוריה.
יחד עם פרסום המפרט, אינטל נתנה ליצרני המחשבים הניידים מספר עיצובים מושכי עין לאולטראבוקים כדי לעודד אותם לתכנון וייצור המחשבים הנכנסים לקטגוריה.

המפרט הבסיסי על פי אינטל

עם יציאתם של הדגמים החדשים של מעבדי אינטל למחשבים ניידים:  Sandy Bridge, Ivy Bridge ו-Haswell, צפויים שלושה מופעים של מפרט האולטראבוק שאינטל קבעה.

דור 3.1 (2014)

מעבדי BroadWell סדרת U בעלי 15W TDP וכונן SSD שמחליף את הכונן הקשיח המכני HDD

דור 3.2 (2015)

מעבדי Skylake סדרת U בעלי 15W TDP וליבה גרפית מתקדמת מדגמי HD520 HD530 ו IRIS 540
דוגמאות: i7 6500u, i5 6200u בדור זה נעלמה סדרת M של מעבדי אינטל בעלי TDP 35W והוחלפה לחלוטין עי סדרה U בעלי TDP של 15W שנחשבים בעלי מתח נמוך ביותר (ביצועים מקבילים לi3 שולחני בדגם הבכיר i7 6500u)
פלאיה דל כרמן

היסטוריה

בתחילת דרכה פלאיה דל כרמן, או "פלאיה" כפי שהמקומיים מכנים אותה, הייתה עיירת דייגים קטנה.
הנמל בתחומה שימש את המעבורות לאי קוסומל השוכן מולו ורצועת החוף הגדולה שלה היוו את הסיבות המרכזיות להתפתחות העיר כאתר תיירות.

כלכלה

ההכנסה העיקרית של תושבי העיר מתבססת על תיירות.
העיר היא יעד פופולרי למטיילים מכל רחבי העולם ובמיוחד לתושבי ארצות הברית שפוקדים את המקום בגלל הקרבה הגאוגרפית.

תיירות

בשנים האחרונות, פלאיה דל כרמן מתפתחת בקצב מהיר בעקבות עלייה מתמדת בכמות התיירים.
רצועת החוף שלה היא האטרקציה המרכזית הכוללת אזורים מלאים במסעדות וגם אזורים שקטים ומבודדים יותר.
בעיר אפשרויות לינה רבות ממלונות זולים ובסיסים למלונות יוקרה וגם קיימות דירות להשכרה לתקופה קצרה.
בעיר מופעל בית חב״ד בניהולו של הרב חיים ברוד, ניתנים שירותי דת, מסעדה כשרה ובית חם ליהודים בכלל וישראלים בפרט.
ישנם שפע של מסעדות, בתי קפה, דוכנים וסוכנויות טיולים המפוזרים ברחבי העיר.
השפעת התיירות האמריקאית מורגשת עם כניסתן של חברות ענק אמריקאיות לעיר כמו סטארבקס, הארד-רוק קפה ווולמארט.

גאוגרפיה ומבנה העיר

העיר נמצאת במחוז התיירות הגדול של האזור שנקרא "ריביירה מאיה", ולכן פלאיה דל כרמן היא נקודת יציאה למקומות אחרים הקרובים אליה כמו קנקון, טולום, קוסומל ואיסלה מוחרס.
הרחובות בעיר מסודרים בצורת שתי וערב כך שמאוד קל להתמצא בה.

אקלים

בפלאיה דל כרמן אקלים טרופי והטמפרטורות הממוצעות הן 24-25 מעלות צלזיוס.
העונה הגשומה מתחילה במאי ונמשכת עד דצמבר ואילו העונה היבשה מתחילה בינואר עד מאי.
פאסיפיק (אוניית מעפילים)

פאסיפיק הייתה אוניית מעפילים, שאורגנה במסגרת פרטית. בהכנתה היה מעורב ברטולד שטורפר, אוסטרי ממוצא יהודי, שפעל להצלתם של יהודי ארצו בשיתוף פעולה עם השלטונות הנאציים. שטורפר היה מעורב גם בהפלגתן של האוניות: "מילוס" ו"אטלנטיק".

תולדותיה

הפליגה ב-7 באוקטובר 1940 מנמל טולצ'אה שברומניה ועל סיפונה 986 מעפילים. על פי דו"ח שמסר שטורפר 470 מנוסעיה באו מהעיר ברלין והיו חברי התנועה הציונית ובכלל זה החלוץ, 432 נפש מפרסבורג ו-84 נפש מווינה. האוניות "מילוס" ו"אטלנטיק" הפליגו במקביל אליה.
עם צאתה לים הוברר כי מלאי המזון והשתייה באונייה חסרים וכן חסר פחם וציוד טכני להפלגה. שטורפר נעזר בברוך קונפינו עמו עמד בקשרים וזה סייע לו להשיג היתר לאונייה לעגון בנמל וארנה. נחתם הסכם בין קונפינו לשטורפר שבתמורה להעלאת 28 מעפילים נוספים בני יהדות בולגריה, תשלים הקהילה היהודית בווארנה את החוסרים בסכום כולל של 114,000 לבות (כ-11,000 דולרים אמריקניים). לקראת סיום העמסת הציוד, ניסתה המשטרה הבולגרית להעלות בכוח עוד כמה עשרות פליטים יהודים אשר גורשו מבתיהם במסגרת המסע לגירוש נתינים זרים ושהו בווארנה. מעפילי הפאסיפיק שכבר נתונים היו בתנאי צפיפות קשים התנגדו להעלאת הפליטים, והתפתח עימות עם כוחות המשטרה הבולגריים. השוטרים הבולגרים הפעילו כוח רב ואף איימו לפתוח באש, ומעפילי הפאסיפיק נסוגו. הפליטים הועלו בכוח רב לאונייה. בסך הכל עלו לאונייה עוד 75 מיהודי בולגריה ומספר המעפילים על הפאסיפיק גדל לכדי 1,061 נפשות. קונפינו הואשם על ידי הנהגת מעפילי ה"פאסיפיק" בהפרת ההסכם ובכך שפעולת המשטרה הבולגרית תואמה עמו. עוד טענו מנהלי ההפלגה כי לפאסיפיק סופקה סחורה בשווי של 62,430 לבות וכי מדובר במירמה מכוונת מצידו של קונפינו. קונפינו מצידו, הכחיש את המעשים וכן טען שלא ידע מראש על כוונות המשטרה.
בדרך לחופי ארץ ישראל, בלב ים, "פאסיפיק" נתפסה על ידי כוחות בריטיים, והובאה לנמל חיפה. ב-1 בנובמבר היא עגנה בנמל חיפה כשעליה משמר של משטרת המנדט.  
הבריטים  העלו את מעפילי הפאסיפיק על אוניית הגירוש "פאטריה", מתוך כוונה לגרשם לאי מאוריציוס שבאוקיינוס ההודי. ב-24 בנובמבר, לאחר הגעת ה"אטלנטיק" לנמל חיפה, פוצצה ה"פאטריה" על ידי "ההגנה" במטרה לסכל את הגירוש. אולם הפיצוץ גרם לחור גדול בדופן הפאטריה והיא טבעה במהירות. מעל מאתיים מהמעפילים נהרגו בטביעה. ניצולי "פאטריה" הועברו למחנה המעצר בעתלית והורשו להשאר בארץ ישראל.
מדינת אי

מדינת אי היא מדינה הממוקמת באי או בקבוצת איים, ואין לה טריטוריה יבשתית כלשהי. 
בעולם ארבעים ושבע מדינות אי כשחלקן קטנות ביותר. חלק ממדינות האי מרוכזות על אי אחד עיקרי או על שני איים עיקריים, כגון ניו זילנד. אחרות מפוזרות על פני מאות, ולעיתים אלפים של איים קטנים, כדוגמת מדינת הפיליפינים המורכבת מ-7000 איים. חלק ממדינות האיים חולקות את האי המרכזי שבו הן שוכנות עם מדינות נוספות: כך למשל האיטי והרפובליקה הדומיניקנית חולקות את שטחו של האי היספניולה, ולברוניי שהיא מדינת אי, גבול משותף עם מלזיה המזרחית, שאינה מדינת אי כלל שכן חלקה המערבי שוכן בחצי האי המלאי. אינדונזיה היא מדינת האי שמחזיקה בשיא של שלושה גבולות יבשתיים עם שלוש מדינות נפרדות על שלושה איים שונים (עם מלזיה על האי בורנאו, עם מזרח טימור על האי טימור, ועם פפואה גינאה החדשה על האי גינאה החדשה). בחריין וסינגפור הן מדינות אי שמחוברות כיום ליבשה באמצעות גשר, ואילו בריטניה מחוברת ליבשה באמצעות מנהרה.

מאפיינים

מבחינה פוליטית, נוטות מדינות אי להיות דמוקרטיות יותר מאשר מדינות יבשתיות; עם זאת הן נוטות יותר, ובעיקר הקטנות ביניהן, גם לחוסר יציבות פוליטית.
קיימים מספר הבדלים נוספים בין מדינות אי גדולות למדינות אי קטנות. הקבוצה הראשונה של מדינות האי כוללת מדינות גדולות, מאוכלסות, השוכנות בקרבה יחסית ליבשת. קבוצה זו כוללת מדינות כמו הממלכה המאוחדת, יפן, סרי לנקה, הפיליפינים, קובה. המדינה הגדולה ביותר בקבוצה זו היא אינדונזיה, השוכנת על גבי קבוצת איים, ובה מעל 241 מיליון תושבים. מדינות אלה חולקות לעיתים קרובות מאפיינים תרבותיים ופוליטיים הדומים למאפייני המדינות היבשתיות הסמוכות. לדוגמה, בריטניה היא מדינת אי המהווה חלק מן האיחוד האירופי. מבחינה גאופוליטית, עובדת היותן מדינות אי היוותה עבורן יתרון, הן מכיוון שהבידוד הגאוגרפי יכול היה להפחית באופן משמעותי סכנה לפלישות, והן מכיוון שהיו יכולות להפוך לצומת מסחר אזורי, בזכות מיקומן ובזכות היכולות הימיות שתושביהן רכשו. 
אוסטרליה היא המדינה היוצאת דופן בקבוצה זו. שטחה הגאוגרפי כה גדול, עד שהיא נחשבת כיבשת בפני עצמה.
הקבוצה השנייה של מדינות אי מכילה מדינות קטנות יותר, ובה נמצאות, בין השאר, קפריסין, קומורו, איי בהאמה, והאיים המלדיביים. בהכללה, היו מדינות האי, ובעיקר הקטנות שבהן, מושא לתאוות בצע, במהלך השנים, מצד מדינות חזקות מהן ובעלות שליטה ימית. בנוסף, מידותיהן הקטנות גורמות לעיתים קרובות לשטח מצומצם ביותר לחקלאות, ולמחסור במשאבים טבעיים. מצד שני, בתקופה המודרנית הפכו מדינות אי קטנות רבות למרכז תיירותי, תחום הנחשב כיום כתעשייה דומיננטית ומתפתחת.
שיפוצניק

שיפוצניק (באנגלית: Handyman) הוא איש מקצוע שמסוגל לבצע מגוון רחב של משימות תיקון ותחזוקה, הן בתוך מבנים והן מחוץ למבנים. באופן ספציפי, העבודות אותן מבצעים שיפוצניקים יכולות לכלול בנייה בגבס, ביצוע שיפוצים שונים, עבודות נגרות לא מורכבות, עבודות אינסטלציה לא מורכבות, עבודות חשמל לא מורכבות, הרכבת רהיטים, צביעת חדרים, עבודות גינון, ריצוף, התקנת חלונות ודלתות ועוד. העבודות אותן מבצעים השיפוצניקים יכולות להיות פשוטות או מורכבות.
רמת המיומנות של שיפוצניקים משתנה מאדם לאדם שעוסק בתחום. שיפוצניק מוצלח יהיה אדם מיומן היטב, מהימן, אשר בקיא במיוחד בכל המשימות שהוא מסוגל לבצע. שיפוצניקים יכולים לעבוד עבור חברות או להיות עצמאים. לעיתים רבות שיפוצניקים עובדים כעצמאים עבור בעלי בתים פרטיים.
לותר סטריינג'

ביוגרפיה

סטריינג' נולד בברמינגהאם שבאלבמה. הוא התגורר בסיליקאגה (Sylacauga) עד גיל שש, עץ עברה משפחתו לעיר הומווד. ב-1971 סיים את לימודיו התיכוניים בבית הספר התיכון "שיידס ואלי" שבברמינגהאם, ולאחר מכן קיבל תואר ראשון מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת טוליין. ב-1981 התקבל אל בר המשפטים של מדינת אלבמה. עבדותו הראשונה בה עבד אחרי שסיים את לימודי המשפטים שלו, הייתה בחברת הקידוח הימי "סונאט" כעורך דין בחברה. ב-1985 מונה למנהל סניף החברה בוושינגטון הבירה. סטריינג' עזב את סונאט ב-1994. לפני שנבחר לתובע הכללי של אלבמה, סטריינג' ייסד את משרד עורכי הדין סטריינג' כחברה באחריות מוגבלת.
כתובע הכללי של אלבמה, תבע סטריינג' מספר פעמים את הממשלה הפדרלית של ארצות הברית, בנושאים כמו הנחיית מחלקת המשפטים ומחלקת החינוך של ארצות הברית בנושא טיפול בסטודנטים טרנסג'נדרים ושינויים בחישוב תמלוגים של מחלקת הפנים של ארצות הברית על קידוחי ים ממפרץ מקסיקו. סטריינג' הצטרף לתביעה שהוגשה בידי מדינות אחדות שהתנגדהלתוכנית האנרגיה הנקייה של ממשל ברק אובמה. יחד עם תובעים כלליים רפובליקניים אחרים, סטריינג' ניצב להגנתה של חברת אקסון מוביל כשזאת נחקרה בידי תובעים כלליים ממדינות שחקרו האם ענקית הנפט הכשילה חשיפת מידע מהותי על אודות שינויי אקלים. סטריינג' מתנגד לנישואים חד-מיניים, והביע אי-הסכמה עם פסיקת פסק דין אוברגפל נגד הודג'ס שקבע כי נישואים חד-מיניים הם זכות חוקתית תחת התיקון ה-14 לחוקת ארצות הברית. ביוני 2016 ייפה סטריינג' את כוחו של ואן דייוויס לפקח על הרשעתו של יו"ר בית הנבחרים של אלבמה מייק האברד והדחתו מתפקידו, בשל ניגוד עניינים.
מינויו של הסנאטור ג'ף סשנס לתפקיד התובע הכללי של ארצות הברית בנובמבר 2016 הותיר את אחד משני מושביה של אלבמה בסנאט ריק. סטריינג' חשף את שאיפותיו להיכנס לסנאט כממלא מקומו של סשנס בתוכנית ויקלי סטנדרד ב-22 בנובמבר 2016, ללא קשר לשאלה אם ימונה על ידי מושל אלבמה רוברט בנטלי, ותיאר בחירה פוטנציאלית לסנאט כ"דבר הנכון ביותר עבורי לעשות". שבוע לאחר מכן הכריז בפני הציבור על מועמדותו ב-6 בדצמבר. המושל בנטלי החל לראיין מועמדים לסנאט באמצע חודש דצמבר. ב-22 בדצמבר פורסם בעיתון "Montgomery Advertiser" רשימה של אנשי ציבור שהתראיינו אצל בנטלי, בהם נשיא בית המשפט העליון של אלבמה רוי מור, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של אלבמה מו ברוקס ואחדים מחברי בית המחוקקים של אלבמה. סטריינג' לא הוזמן לסבב ראיונות זה, אלא לזה שנערך שבוע לאחר מכן. 
סטריינג' נבחר בסופו של דבר למלא את מקומו של סשנס בסנאט ב-9 בפברואר 2017. הוא הושבע לתפקידו באותו היום. במהלך כהונתו הקצרה בסנאט, נמנה סטריינג' בין 22 סנאטורים שחתמו על מכתב לנשיא דונלד טראמפ הקורא לו להסיג את ארצות הברית מהסכם פריז. בבחירות המקדימות במפלגה הרפובליקנית לבחירת מועמד המפלגה בבחירות המיוחדות לסנאט באלבמה הפסיד סטריינג' לרוי מור הקיצוני, חרף תמיכת הנשיא טראמפ לה זכה סטריינג'. ביום הבחירות הכלליות הפסיד מור למועמד המפלגה הדמוקרטית דאג ג'ונס.
מיקלוש שרקן

ביוגרפיה

שרקן נולד בסאטמרנמטי. 
באליפות אירופה בכדורמים שנערכה בפריז, צרפת בשנת 1931 זכה במדליית זהב, במדליית כסף זכתה נבחרת גרמניה ובמדליית ארד זכתה נבחרת אוסטריה.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) זכה במדליית זהב בטורניר הכדורמים לצידו שיחקו גאורג ברודי ואישטוואן ברטה שחקנים יהודים, במדליית כסף זכתה נבחרת גרמניה ובמדליית ארד זכתה נבחרת ארצות הברית. בטורניר עצמו שיחק במשחק אחד.
באליפות אירופה בכדורמים שנערכה במגדבורג, גרמניה בשנת 1934 זכה שרקן במדליית זהב, במדליית כסף זכתה נבחרת גרמניה ובמדליית ארד זכתה נבחרת בלגיה.
באולימפיאדת ברלין (1936) זכה במדליית זהב בטורניר הכדורמים פעם שנייה ברציפות לצידו שיחק גאורג ברודי, במדליית כסף זכתה נבחרת גרמניה ובמדליית ארד זכתה נבחרת בלגיה עם השחקן היהודי ז'ראר בליץ. בטורניר עצמו שיחק בשלושה משחקים.
באליפות אירופה בכדורמים שנערכה בלונדון, בריטניה בשנת 1938 זכה במדליית זהב, במדליית כסף זכתה נבחרת גרמניה ובמדליית ארד זכתה נבחרת הולנד.

קריירת מאמן

לאחר מלחמת העולם השנייה כיהן כמאמן נבחרת הונגריה בין השנים 1947-1945. באליפות אירופה בכדורמים שנערכה במונטה קרלו, מונקו בשנת 1947 סיים עם נבחרת הונגריה במקום רביעי. הוא זכה חמש פעמים (1948, 1950, 1951, 1952, 1955) עם הקבוצות אותן אימן באליפות הונגריה. בשנת 1958 היגר שרקן לוופרטל, מערב גרמניה ובין השנים 1973-1968 אימן את נבחרת הכדורמים של גרמניה המערבית.
בשנת 1998 נפטר שרקן בווינה, אוסטריה.
יחסי גינאה המשוונית–רוסיה

היסטוריה

בשנות ה-70 ברית המועצות וגינאה המשוונית חתמו על מספר הסכמים, בעיקר כאלו הנוגעים לזכויות דיג, אשר נתן להם זכויות בלעדיות באזור, ובתמורה הסובייטים נתנו לגינאה המשוונית 4,000 טונות של סחורות, אשר כללו אפילו דגים רקובים.
בשנות ה-70 בסיס המעקב שהוקם על ידי הספרדים בתקופה הקולוניאלית על גבי הר הגעש פיקו באסילה, הוחזק על ידי שירותי המודיעין הסובייטי.
גזפרום הייתה מעורבת בשנים האחרונות בחיפושי גז בגינאה המשוונית.
רדובן הרומטקו

קריירת משחק

הרומטקו החל את קריירת המשחק בקבוצות קטנות שנעו ונדו בין הליגה הראשונה בצ'כיה לליגות המשנה. בתחילת הקריירה שיחק בקבוצת נאחוד-דשטנה, עבר לקבוצת בוהמיאס פראג ולאחר שנשרה לליגה השלישית שב לקבוצתו הקודמת, שהייתה תחנה בדרך למשכן הקבע בקבוצת יבלונץ שבה שיחק בין השנים 1991–1998. במדי יבלונץ היה שותף להעפלה לליגה הבכירה ולזכייה בגביע הצ'כי. את אחת העונות אף סיים כמלך השערים של הקבוצה. 
בשנת 1995 זומן לראשונה לנבחרת צ'כיה על ידי המאמן דושאן אוהרין ורשם במדיה שתי הופעות.
לקראת עונת 1998/1999 מונה אוהרין, שהגיע שנתיים קודם לכן עם נבחרת צ'כיה לגמר היורו למאמנה של מכבי חיפה, והרומטקו, בן ארצו, היה אחד משחקני הרכש הזרים שהגיעו עמו לקבוצה שהייתה מבוססת ברובה על שחקנים ישראלים צעירים. בזירה המקומית נחלה חיפה אכזבה כשסיימה את העונה במקום השלישי בליגה הלאומית, אז הליגה הראשונה. אולם, כמחזיקת גביע המדינה, השתתפה חיפה בגביע אירופה למחזיקות גביע ורשמה קמפיין מוצלח - חיפה הודחה רק בשלב רבע הגמר לאחר שניצחה בשלבים הקודמים את גלנטורן, ס.ו. ריד ופריס סן ז'רמן כשהרומטקו שותף בכל המשחקים. בישראל שובש שמו והוא נקרא בטעות בפי האוהדים והתקשורת רדובן רומטקו.
לאחר שעזב את חיפה שב לצ'כיה ושוב נע בין הליגה הראשונה לליגות המשנה; תחילה שיחק בבוויקטוריה ז'יז'קוב ובהמשך בפרדובציה, בסמילי ובדוברוביצה שבה סיים את הקריירה.
מועצה אזורית חבל מודיעין

היסטוריה

המועצה הוקמה בשנת 1950 ונקראה על שם היישוב מימי החשמונאים, מודיעין.
המועצה גובלת בצפון בראש העין, באלעד ובמועצה אזורית דרום השרון, במזרח במועצה אזורית מטה בנימין, בדרום במועצה אזורית גזר ובמודיעין-מכבים-רעות ובמערב במועצה אזורית דרום השרון, במועצה אזורית עמק לוד, ברמלה ובלוד. המועצה המקומית שוהם היא מובלעת המוקפת מכל עבריה במועצה האזורית חבל מודיעין. בשטח המועצה שוכן אזור התעשייה איירפורט סיטי, האחראי על חלק ניכר מהכנסות המועצה באמצעות ארנונה.
לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף 2017, מתגוררים במועצה אזורית חבל מודיעין 23,400 תושבים (מקום 85 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎0.6%‏.   לפי נתוני הלמ"ס נכון לסוף 2017, למועצה אזורית חבל מודיעין דירוג של 7 מתוך 10, במדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2015. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשע"ז (2016-‏2017) היה 77.8%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת סוף 2016 היה 11,492 ש"ח (ממוצע ארצי: 8,913 ש"ח).
ראש המועצה הוא שמעון סוסן. רב המועצה הוא הרב אהרון בוטבול.
יהונתן יפרח

ביוגרפיה

יפרח נולד בקזבלנקה כבכור במשפחה של 8 ילדים. הוא למד בבית ספר אליאנס בעיר והצטרף לתנועת הבונים, מטעמה נשלח כמדריך לאלג'יריה. לאחר שהשתתף בהכשרה בצרפת עלה בשנת 1951 לישראל והצטרף לקיבוץ ברור חיל. עד אחרי מבצע קדש שירת בצבא קבע כקצין בפלוגת טנקים. לאחר שנפצע בתאונה בעת חילוץ טנק, איבד את כשרו הקרבי והוא פרש מצה"ל. לקראת תום שירותו התחתן ועבר לגור עם אשתו אצל הוריה בבת ים. בשנת 1957 חבריו בהסתדרות הציעו לו עבודה כמזכיר איגוד מקצועי במקום כלשהו ברחבי ישראל, והוא בחר להתגורר בשדרות, אליה עלו הוריו ואחיו.

שדרות

בשנים 1957 - 1959 היה יפרח מזכיר האיגוד המקצועי בשדרות. בשנת 1959 התמודד על תפקיד מזכיר מועצת פועלי שדרות וזכה בתפקיד עם 80% מהקולות ונכלל במקום השלישי ברשימת מפא"י למועצה המקומית. במאי 1962, בעקבות התפטרות יצחק זכאי מראשות המועצה המקומית שדרות, נבחר יפרח בידי סניף מפא"י למועמדה לראשות המועצה. בשנת 1965 זכה המערך בראשותו בחמישה מתוך תשע מקומות במועצה והוא נבחר שוב לראשות העיר. כראש המועצה פעל להביא מגוון של מפעלים קטנים ובינוניים לעיר ולא מפעל אחד גדול, על מנת לדאוג ליציבות הכלכלית של המקום. עם כניסתו לכנסת בסוף 1969 הקדיש את עיקר מרצו לפעילות בכנסת, דבר, שלטענתו של יוסי ביילין פגע בפיתוח שדרות. בבחירות למועצה בסוף 1973 זכה המערך בראשותו בארבעה מנדטים ורשימה של יריבו, ממשפחת טריקי, זכתה גם היא בארבעה מנדטים. בהתמודדות להשגת הרוב במועצה הציע טריקי לאיש המפד"ל שהחזיק במנדט התשיעי במועצה את ראשות המועצה ויפרח נותר באופוזיציה ופנה לעסקים פרטיים בהתבסס על קשריו באזור. לאחר כחצי שנה, ביוני 1974, נבחר יפרח שוב לראשות המועצה, בלא לקבל שכר, כדי שיוכל להמשיך לנהל את עסקיו. לאחר פחות משנה התפטר יפרח מתפקיד ראש המועצה, לאור מעברו לגור באשקלון.

בכנסת

כבר בבחירות לכנסת הרביעית הוצב במקום ה-69 ברשימת מפא"י לכנסת, כנציג שני של מחוז הנגב. בבחירות לכנסת השישית, בשנת 1965, הוצב במקום ה-59 ברשימת המערך. הוא התמודד בבחירות לכנסת השביעית מטעם המערך וכיהן כחבר הכנסת בוועדת הפנים, ועדת הכלכלה, ועדת הכספים וועדת השירותים הציבוריים. בין השנים 1969-1973 נשא בתואר ראש מועצת שדרות במקביל לפעילותו בכנסת.

לאחר פרישתו

לאחר פרישתו מהחיים הציבוריים המשיך יפרח בקידום עסקיו. עם פתיחת מרוקו לביקור ישראלים, ביקר יפרח במרוקו ב-1981 ולאחר מכן הדריך קבוצות של מטיילים ישראליים לטיולים במרוקו. הוא ליווה את הסבריו באמרות חז"ל, פרקי אבות ומובאות מתרבות האסלאם המקומית. כדובר השפה באופן שוטף, הוסיף צבע מקומי בעל עוצמה רבה לכל הטיול. יפרח גם הדריך בקורס למדריכי תיירות, ועסק בהרצאות בנושאי אסלאם, נצרות והיסטוריה של יהדות מרוקו. בשנת 2004 החל לפעול לשימור שפתם ותרבותם של יהודי מרוקו והעביר קורסים בנושא ברחבי ישראל.
יפרח נפטר בערב פסח ה'תשס"ח, 19 באפריל 2008, כתוצאה מקריסת מערכות.
ריאד ביידס

ריאד ביידס (בערבית: ريـاض بـيـدس נולד ב-1960 בשפרעם) הוא סופר ערבי-ישראלי, מחברם של מספר רומנים וסיפורים קצרים.

ביוגרפיה

ביידס נולד בשפרעם ולמד ביסודי ובתיכון בעיר. למד ספרות, היסטוריה, פילוסופיה והיסטוריה של האמנות באוניברסיטת חיפה. בסוף שנות ה-70 החל לפרסם את סיפוריו. בעברית פורסמו סיפוריו בכתבי עת ובעיתונים. בשנת 1998 יצא לאור בהוצאת הקיבוץ המאוחד ובתרגום של גדעון שילה, קובץ הסיפורים הקצרים פרי עטו, 'הרעב וההר'.
אלטון אליס

חייו

אליס נולד בטרנצ'טאון, אחת משכונות העוני של קינגסטון, בירת ג'מייקה. הוא החל לנגן על פסנתר בגיל צעיר. עוד בהיותו נער חבר לאדי פרקינס והוציא עמו את הלהיט "Muriel". אליס החל את קריירת הסולו שלו אחרי שפרקינס היגר לארצות הברית בשנת 1965. הוא עבר לחברת ההקלטות "Treasure Isle" וחבר אל הטריו "The Flames".
להיטו הראשון, "Get Ready - Rock Steady", הוא כנראה אחד משירי הרוקסטדי הראשונים. כיוון שהבסיסט המיועד לא הגיע להקלטות, הוקלט השיר כאשר הקלידן, ג'קי מיטו, מנגן על גיטרת הבס. מיטו לא הצליח לנגן בקצב הסקא ולכן הקצב הואט וכך, למעשה, נוצר שיר הרוקסטדי הראשון.
להיטו הגדול ביותר של אליס הוא כנראה "Girl I've Got a Date" משנת 1966.
בשנת 2006 אליס נכנס אל היכל התהילה של ארגון הרגאיי העולמי.
ב-10 באוקטובר 2008 אחרי שנה קשה בה נאבק במחלת הסרטן נפטר אליס בלונדון.
קובלר (מאפה)

היסטוריה

מקורו של המאכל במושבות הבריטיות בצפון אמריקה. המתיישבים האנגליים לא יכלו להכין פודינג אנגלי בשל מחסור בחומרים ובתנורים מתאימים, ולכן במקום לאפות את הפאי, אידו את מילוי הפאי שעליו בצק הפאי. לבצק הפאי שנאפה הייתה צורה של אבני רחוב, ומכאן שמו של המאכל (קובלר = ריצוף).
מאכל זה נאכל בעיקר כארוחת בוקר, כמנה ראשונה או כמנה עיקרית. רק בשלהי המאה ה-19 הפך המאכל לקינוח.
גיוון של מאכל זה הוא הקרמבל (העשוי משיבולת שועל במקום בצק).
סביב המאכל והדיון האם הוא פאי או לא נסוב נושא עלילתי מרכזי בסרט "אלוהי הקטל".

אנגליה

מאכל זה נפוץ גם ברחבי האימפריה הבריטית ולימים בחבר העמים הבריטי, כאשר מילוי הפירות כולל תפוחים, או שילוב של תפוח עם אוכמניות ואפרסקים. ישנן גם גרסאות מלוחות בהם הפרות מבושלים עם בשר טלה.
מנות אלה הפכו נפוצות בעיקר במהלך מלחמת העולם השנייה, שכן משרד הקיצוב של ממשלת בריטניה עודד את הכנת המאכל שדרש כמות קטנה יותר של קמח וחמאה מאשר נדרש להכנת בצק פאי.
האגן האדריאטי

האגן האדריאטי, הוא אגן אוקייני מתחת לים האדריאטי. העומק הממוצע בים האדריאטי הוא 252.5 מטר, והעומק המרבי שלו הוא 1,233 מטרים; עם זאת, צפון אגן הים האדריאטי כמעט ולא עובר את עומק 100 מטר.

מרחב

האגן האדריאטי הצפוני, המשתרע בין ונציה לטריאסטה לכיוון קו המחבר בין אנקונה וזאדאר, הוא בעומק של 15 מטר בלבד בקצה הצפוני-מערבי; ומעמיק בהדרגה בכיוון דרום-מזרח. זהו המדף היבשתי הים תיכוני הגדול ביותר, והוא בו-זמנית ים בין-יבשתי ואתר נביעת מים תחתית. אמצע האגן האדריאטי הוא דרומי לקו אנקונה–זאדאר, והוא כולל את בור אמצע האגן האדריאטי שעומקו 270-מטר. בהמשך בצד דרום, קרקעית הים עולה 780 מטרים ויוצרת את מפתן אוטרנטו על גבול הים היוני. 
האגן האדריאטי הדרומי דומה במובנים רבים לים היוני הצפוני לו, אליו הוא מחובר.
תופי בונגו

תופי בונגוס הם כלי נגינה קובני שמקורו ככל הנראה במרכז אפריקה. הבונגוס הם זוג תופי ידיים קטנים, עגולים, (לרוב הקטן בקוטר 20 סנטימטר, הגדול 25 סנטימטר) המחוברים בדופן על ידי מוט קשיח. הבונגוס פתוחים מלמטה.
בימינו, בונגוס עשויים מעץ או מפיברגלס, עם עור עגל מעובד, עץ או חומר סינתטי בתור ממברנת התנודות. הנגינה בבונגוס מתבצעת לרוב על ידי אחיזתם בין ברכי הנגן (כך שהשוקיים מקבעות אותם משני הצדדים, והתחתית שלהם נשענת על השרפרף עליו יושבים), והטייתם קדימה כך שלנגן נוח לתת מכות קצה (slap) ומכות עם עקב היד (backhand).
המקצב הנפוץ לנגינה על תופי בונגוס הוא קצב פשוט הנקרא מרטילו. בלהקות סון וטימבה, הבונגוסרו (נגן בונגוס) מאלתר עליהם במהלך הקטעים השקטים בשיר (הבתים), ועובר לנגן על קאמפאנה במהלך הקטעים היותר אנרגטיים (ה"קורו"- הפזמון).
בשל הקומפקטיות הרבה שלהם, נוחות ההובלה וקלות הנגינה, הבונגוס הפכו לכלי פופולרי גם מחוץ לעולם הלטיני. בליווי גיטרה או מפוחית, הבנוגוס מאפשרים נגינה בחיק הטבע בלי לוותר על בסיס קצבי. כיום, להקות רבות משתמשות בבונגוס בקטעים מסוימים.