google/wiki40b huggingface dataset:
חדר רחצה

חדר רחצה או חדר אמבטיה הוא חדר במבנה המשמש לרחצה. החדר כולל לרוב כיור ואמבטיה או מקלחת כתלות בגודל החדר, ולפעמים גם אסלה (אף שלרוב האסלה נמצאת בחדר שירותים - חדר נפרד סמוך). במערב אירופה חדר הרחצה כולל לעיתים בידה.

היסטוריה

חדרי האמבטיה הראשונים נבנו כבר באלף השלישי לפנה"ס. באותה עת מטרת חדרי האמבטיה היה בעיקר טהרה דתית ולא סיבות היגיינה. במואנג'ודארו נבנו בשנת 2,800 לפנה"ס לערך חדרי אמבטיה אשר כללו חדרי שירותים, וכן חדרי חרצה.
במצרים העתיקה לא היו נפוצים חדרי הרחצה.
האמבטיה הקדומה ביותר שהתגלתה מקורה משנת 1,700 לפנה"ס והיא נמצאה בארמון קנוסוס בכרתים. צורתה של האמבטיה זהה לצורת האמבטיה המודרנית. ביוון העתיקה עשו שימוש באמבטיות עשויות בהט, ובאקרוטירי שבסנטוריני התגלו מערכות אינסטלציה לניקוז מי אמבטיה מתקופה זו, וכן מערכות להבאת מים חמים וקרים ממעיינות באי.
הן תרבות יוון העתיקה והן תרבות האימפריה הרומית הכירו בהנאה שברחצה במים חמים, ואף האמינו כי רחצה זו מחזקת את גוף האדם. ברחבי האימפריה הרומית נבנו בתי מרחץ ציבוריים, ובארמונות המלכים והאצילים נבנו חדרי אמבטיה פרטיים.
חדרי אמבטיה כגון אלה התגלו בארמונות החשמונאים ביריחו וכן בארמונות הורדוס במצדה, הרודיון ויריחו.
לאחר נפילת האימפריה הרומית פחת השימוש במרחצאות ציבוריים, ואף בתקופת הרנסאנס לא נהגו אנשים להתרחץ מחשש שהרחצה מביאה מחלות. השימוש בבתי מרחץ ציבוריים פחת ופחת עם השנים. החל מראשית המאה ה-20 החל הנוהג לבנות חדרי אמבטיה בדירות מגורים (אף שבבתי אצילים ועשירים היו חדרי אמבטיה גם קודם לתקופה זו).

בישראל

בבתי המגורים שנבנו בישראל החל משנות ה-80 מקובל שחדר האמבטיה כולל אסלה, אולם בסמוך לו חדר שירותים נפרד המשמש את האורחים.

תיאור חדר הרחצה

מאחר שבחדר הרחצה נעשה שימוש במים לרחצה, ומים מותזים על קירות החדר, לרוב קירות חדר הרחצה מכוסים אריחים (שיש, קרמיקה, אבן או חרסינה), בדגמים שונים או צבעים שונים בהתאם לאופנה הנפוצה), וזאת על מנת למנוע הצטברות רטיבות ונזקי לחות לקירות המכוסים סיד או צבע.
בנוסף, בשל הרטיבות בחדר נהוג להתקין בחדר הרחצה חלון אוורור או מתקן אוורור.
מתקני החימום בחדר מותקנים הרחק מהברזים, וזאת על מנת למנוע התחשמלות.
הודיה בונן-אלק

הודיה בונן-אלק (נולדה בשנת 1987) היא סופרת ישראלית.

חייה

בונן-אלק גדלה בעיר נהריה, בעלת תואר ראשון במדעי המדינה ובתקשורת מאוניברסיטת בר-אילן, תואר שני בספרות בהתמחות בכתיבה יוצרת מאוניברסיטת חיפה, תלמידת מחקר בחוג לספרות עברית והשוואתית שבאוניברסיטת חיפה.
נשואה ואם לשתי בנות.

ספריה

בונן-אלק כתבה את ספרה הראשון, "כח 12", בגיל 18 בשיתוף עם אבי רט. הספר יצא בהוצאת ידיעות אחרונות וזכה בפרס "ספר הזהב" לשנת 2011, של התאחדות הוצאות הספרים בישראל, לציון מכירת 20,000 עותקים]. שנה לאחר הם המשיכו בשיתוף הפעולה עם ספר לבני נוער, "שלם יותר מלב שבור", אחרי שבונן התחתנה עברה לגור במושב שדה יעקב, ועל המושב כתבה את סיפרה השלישי "שבועיים בכפר
במהלך השנים האחרונות היא מעבירה סדנאות כתיבה יוצרת לילדים מצטיינים. הילדים בסדנאות עובדים לאורך השנה על ספר משלהם ובסופה מוציאים אותו לאור.
ספרה השלישי, "שבועיים בכפר" נכתב בעקבות המעבר מן העיר אל עמק יזרעאל. היא גרה במושב שדה יעקב שבעמק (ממש כמו בספר).
פרויקט מגן מוזהב

פרויקט מגן מוזהב (בסינית: 金盾工程, פין-יין: jīndùn gōngchéng), מכונה גם "חומת האש הגדולה של סין" (באנגלית "The Great Firewall of China"), מאגד את מאמצי הצנזורה, ניטור וחסימה אשר מיועדים למניעת חדירת תוכן לא רצוי ממדינות זרות. הוא מנוהל על ידי המשרד לביטחון הציבור (MPS) של ממשלת סין.
הפרויקט נוסד בשנת 1998 והחל לפעול בשנת 2003. הוא משמש כיום גם עבור התקפות של אתרי אינטרנט בינלאומיים ומניעת שירות באמצעות "התקפת אדם באמצע", כגון ההתקפה על GitHub במרץ 2015.

חסימה

השיטות המרכזיות בסין לחסימה לשם מניעת חדירת תוכן ממדינות זרות, הן חסימת טווחי כתובות IP ושמות Domain, סינון Domain Name System ‏ (DNS), סינון כתובות אתרים ודפים (URL), סינון חבילות מידע כשמזוהה בהן מספר מילות מפתח שנויות במחלוקת, חסימת ניסיונות תקשורת מחדש לחבילות מידע שכבר סוננו ונחסמו בעבר, מניעת שירות באמצעות "התקפת אדם באמצע", ועוד.
קרחוני וירלווינד

גילוי הקרחונים

ארבעת הקרחונים, ומפרצון וירלווינד התגלו על ידי סר יוברט וילקינס בטיסת החקר שערף באזור ב-20 בדצמבר 1928.
לאחר מכן הקרחונים והמפרצון צולם מהאוויר על ידי השרות האנטארקטי של ארצות הברית בשנת 1940, ומופו על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1947.

מקור השם

וילקינס ראה את ארבעת קרחוני וירלווינד הזורמים אל המפרצון, ובשל מיקומם ביחס למפרצון הם הזכירו לו את המנוע הכוכבי במטוס הרייט-וירלווינד (Wright Whirlwind) בו ביצע את טיסת החקר שלו, ולכן קרא למפרצון - מפרצון וירלווינד, ולקרחונים קרחוני וירלווינד.

לקריאה נוספת

• Defense mapping agency hydrographic/Topographic Center, Antarctic ice-shelf Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 274
הקלאסיקה הרוסית של VHL

היסטוריה

במהלך ישיבת נציגי ליגת VHL בעונת 2011/12 הוחלט על הקמתה של מסורת "הקלאסיקה הרוסית" — משחק במסגרת העונה הסדירה של ליגת VHL. הוחלט כי האירוע המרכזי של העונה בליגה ייערך בחוץ באולם פתוח ללא קורת גג.
משחק "הקלאסיקה הרוסית" הראשון נערך ב-17 בפברואר 2012 באצטדיון המרכזי בקרסנויארסק. המשחק שוחק בין קבוצות סוקול קרסנויארסק ולוקומוטיב ירוסלבל. כל ההכנסות מהמשחק נתרמו לקרן על מנת לעזור למשפחות הקורבנות של התרסקות המטוס עם שחקני לוקומוטיב. המשחק נערך לעיני 16,100 צופים והסתיים בניצחון של "לוקומוטיב" בתוצאה 3:2.
מרים כבסה

ביוגרפיה

מרים כבסה נולדה בקזבלנקה שבמרוקו. בשנת 1969 עלתה לישראל. 
בין השנים 1988–1989 למדה ציור בבית הספר לאמנות "קלישר" בתל אביב. לאחר מכן למדה רישום אצל תמרה ריקמן. בין השנים 1990–1992 למדה בבית הספר לאמנות "המדרשה לאמנות", ששכן אז ברמת השרון. 
בשנת 1994 הציגה את תערוכת היחיד הראשונה שלה בגלריה דביר. בעבודותיה הציגה כבסה טכניקת ציור ורישום העושות שימוש במחיקות צבע ואמצעי רישום, באופן המאזכר את טכניקות הציור של אסכולת ניו יורק. בנוסף, שילבה בחלק מיצירותיה סמלים מתחום תולדות האמנות כגון דמותה של "מונה ליזה" או "גלגל אופניים" של מרסל דושאן המוטבעים בעזרת חותמות.
בשנת 1995 הייתה כבסה הראשונה שזכתה ב"פרס גוטסדינר" לאמן ישראלי צעיר מטעם קרן נתן גוטסדינר ומוזיאון תל אביב לאמנות. בשנת 1997 השתתפה כבסה ביחד עם סיגלית לנדאו ועם יוסי ברגר בתצוגת הביתן הישראלי בביאנלה של ונציה.
זרקאלו

זֵרקַאלוֹ (מרוסית: Зеркало, "ראי"), הוא כתב עת ספרותי ישראלי ברוסית המופץ ארבע פעמים בשנה בישראל, רוסיה ובמדינות נוספות. העורכת שלו היא אירינה ורובל-גולובקינה. יצאו שני קבצים של "זרקאלו" בעברית בהוצאת הקיבוץ המאוחד ב-2001 ובהוצאת עם עובד ב-2005. בין מייסדיו ועורכו הראשון היה הסופר אלכסנדר גולדשטיין.
דוד מורדכוביץ' סידלר

ביוגרפיה

נולד בעיירה טולצ'ין במשפחת פועלים יהודים שם גם סיים שבע שנות לימוד בבית ספר והצטרף למפלגה הקומוניסטית ב-1926.
ב-1941 במסגרת אווקואציה הועבר לעיר פרונזה ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקירגיזית שם עבד במחלקת אספקה ושיווק של מפעל לייצור לחמים.
גויס משם לצבא האדום ב-1942 והגיע לחזית הדרום-מערבית ביולי 1943 משם המשיך לחזיתות האוקראינית השלישית והביילורוסית הראשונה.
בקיץ 1944 היה למפעיל תותח בקליבר 45 מ"מ ברגימנט מס' 74 באוגדת גדס"ר מס' 27. ב-2 באוגוסט אותה השנה בצליחת נהר ויסלה ליד ישוב מנישב נוב שנמצא צפון-מערבית למאגנושב העביר תותח עם תחמושת מלאה לצידו השני של הנהר ובהיותו בתוך יחידת חיל רגלים פגע ישירות בשני מקלעים עם אנשי תמיכה, נגמ"ש, 6 מוקדי ירי ו-20 חיילי ורמאכט. בפקודה מ-18 בספטמבר קיבל על הפעולות הללו עיטור התהילה מדרגה שלישית.
ב-4 בינואר 1945 במהלך פריצת הגנת הגרמנים בגדה השמאלית של ויסלה סמוך ליישוב מריאמפול צפונית לגלובצ'וב פגע בתת-מקלע שמנע התקדמות חיל רגלים והמשיך איתם בהתקדמות וחיסל חיילים ותותחי אויב. בצליחת נהר אודר השתתף ביצירת מאחז קיסטרין ובקרב על העיר קיסטרין ב-12 במרץ בהיותו בדרגת סמל חיסל 2 עמדות תת-מקלעים. על סך הפעולות הללו קיבל את עיטור התהילה מדרגה שנייה ב-26 במרץ.
נהייה למעוטר בכל הדרגות עיטור התהילה כאשר במהלך הקרב על ברלין במהלך אחד הקרבות לקח פיקוד על מחלקה עקב מות מפקדה וניהל אש משני תותחים. ב-18 באפריל בהמשך למערכה בשחרור העיר דידרסדורף כשהוא בדרגת סטרשינה (נגד) נפגע בשתי ידיו ובהיותו לבד ליד התותח המשיך ירי על אויב שפתח במתקפת נגד. את העיטור קיבל בפקודה מ-15 במאי 1946.
שוחרר מן השירות בסתיו 1945 והתגורר בעיר דניפרופטרובסק. עבד באגוד לייצור נעליים.
נפטר ב-16 באוקטובר 1981.
שער שוויון

היסטוריה

תחילתו של הפרויקט ביוזמה של מספר סטודנטים בירושלים, שעבדו בהתנדבות עם ילדים בשכונות החלשות בעיר, במסגרת לימודיהם. אחד הסטודנטים היוזמים, לירן ג'רסי (יליד 1985), ביקש להעסיק ילדים בשכונות בשעות אחר הצהריים, כדי למנוע מהם להשתעמם ולהסתבך בצרות. בנוסף, הוא ביקש להפגישם עם ילדים מרקע שונה כדי לקדם סובלנות לתרבות שונה, ולהיאבק בגזענות ובאלימות. ג'רסי החליט שספורט, ובפרט כדורגל, יכול להוות עניין משותף לילדים מרקע תרבותי שונה. הוא הגה רעיון לאמן ילדים בכדורגל, כשהתנאי להשתתפות הוא שהילדים יקבלו שיעורי תגבור לימודים על ידי סטודנטים מתנדבים, ויפגשו קבוצות משכונות ומישובים אחרים בטורנירים משותפים.
הפרויקט החל ב-2009 עם שבע קבוצות כדורגל, משבעה בתי ספר שונים, ומאז צמח במהירות. הפרויקט החל בבתי ספר יסודיים, ובשנת 2014 הורחב גם לבתי ספר תיכון. הילדים ששיחקו בשנות הפרויקט הראשונות, בהגיעם לכיתות י"א ו-י"ב משמשים כמדריכים לילדים הצעירים, כחלק מהמחויבות שלהם במסגרת בית הספר.
כיום (2017) משתתפות בפרויקט 230 קבוצות מכל רחבי ישראל, הכוללות כ-3,500 ילדים ונערים בגילים 9 עד 16. הפרויקט פועל בכ-80 יישובים, ממג'דל שמס בצפון ועד מצפה רמון בדרום. המשתתפים כוללים בנים ובנות; יהודים, מוסלמים, דרוזים ועוד; קבוצות של חרשים ולקויי שמיעה; וכן קבוצות מעורבות – יהודים וערבים, ילדי עולים חדשים לצד ילידי ישראל.
בחודש מאי 2018 זכתה התוכנית במענק בסך חמישים אלף אירו מקרן הילדים של אופ"א.

שותפים

השותפים המרכזיים בפרויקט הם הרשויות המקומיות והמתנ"סים שבתחומן. בנוסף, עסקים מקומיים וחברות לוקחות חסות על הפעילות ומעניקות תמיכה כלכלית. שותפים נוספים הם פר"ח והמוסדות האקדמיים, שמספקים את הסטודנטים להתנדבות ולהתמחות בתפקידים חינוכיים, לצד תפקידי מטה ניהוליים. בין המוסדות האקדמיים: האוניברסיטה העברית בירושלים, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, אוניברסיטת חיפה, אוניברסיטת תל אביב, אוניברסיטת בר-אילן, המכללה האקדמית תל-חי, המכללה האקדמית בית ברל, המכללה למינהל, מכללת אוהלו, מכללת אורנים, האקדמית גליל מערבי ועוד.
הפרויקט זוכה גם לתמיכה של ההתאחדות לכדורגל בישראל. בשנת 2013 הצטרפו לתמיכה שגרירות בריטניה בישראל, וסניף המגבית היהודית המאוחדת בבריטניה.
מסחר אלגוריתמי

מסחר אלגוריתמי (ידוע גם כאַלְגו-טריידינג או Black Box trading) הוא מסחר בבורסה מבוסס תוכנת מחשב, אשר שולחת פקודות מסחר שנוצרות באמצעות אלגוריתם ממוחשב. אלגוריתם זה יוזם הוראות קנייה ומכירה בהתבסס על פרמטרים של תזמון, מחיר, סחירות ועוד. הוראות אלה מועברות לביצוע ללא הפעלת שיקול דעת נוסף או התערבות אדם.

ניהול ואופן פעולה

מסחר אלגוריתמי נמצא מזה שנים אחדות בשימוש יומיומי על ידי קרנות גידור, קבוצות מסחר, קרנות נאמנות וגופים מוסדיים אחרים ובהדרגה – גם על ידי סוחרים מקצועיים עצמאיים. אלגוריתם מסחר יכול לשמש את הסוחר בכל אסטרטגית מסחר, כגון – ספקולציה (Trend Following), ארביטראז' או ארביטראז' סטטיסטי.
בתחילה מסחר אלגוריתמי פותח לצד הרוכש על מנת להפחית את עלות העסקאות (למשל, צמצום עמלות ניהול). רבים מבין האלגוריתמים פותחו על ידי מהנדסים על מנת ליישם אסטרטגיות מסחר שונות. 
ענף חשוב במסחר אלגוריתמי היא "מסחר בתדירות גבוהה" (HFT - high frequency trading), שהוא לעיתים רווחי ביותר כשהתנודתיות בשוק גבוהה.
מאחר שהצלחת המסחר האלגוריתמי מבוססת בין היתר על מסחר מהיר ורב בסכומים נמוכים, עוצמת ומהירות ביצוע העסקאות משחקות תפקיד מרכזי אשר קובע בסופו של דבר את רווחיות הפעולה שאותרה כבעלת פוטנציאל רווחי ועתידה לצאת לפועל. כתוצאה מכך, סוחרים מוחלפים במחשבים שכן מהירות חיבורם (קליטה והעברת נתונים) לרשת המסחר שנמדדת במיקרו שניות הפכה למשמעותית ביותר.
מקובל לחשוב שמסחר אלגוריתמי תרם רבות להגדלת הנזילות (הקטנת המרווח בין הקונה למוכר) בשווקים בשנים האחרונות, מה שמקטין עלויות מסחר עבור עסקאות קטנות. ישנם גם מחקרים (למשל: Peter Gomber, Björn Arndt, Marco Lutat, Tim Uhle,) המראים שבאזורי מסחר תנודתיים שחקנים אלגוריתמים משמשים כגורם מייצב על ידי אספקת נזילות. מחקר של רשות ניירות ערך הראה ששחקנים אלגוריתמים תורמים ליציבות בתקופות תנודתיות, ושהם מקטינים באופן משמעותי מאוד את מרווחי הקניה-מכירה בבורסה בתל אביב, ועל ידי כך מקטינים עלויות ומרווחים לרוב שאר השחקנים בתל אביב.

אסטרטגיות וסוגי מסחר אלגוריתמי

קיימים שני סוגים מרכזיים של מסחר אלגוריתמי אשר מספקים עבור הגופים המוסדיים הזדמנות מסחר חדשה שלא הייתה קיימת בעבר באמצעות מסחר מהיר, מדויק ויעיל שאף סוחר אנושי אינו יכול לספק.

אלגוריתם של שיטת מסחר

אלגוריתם המבצע החלטות מסחר עצמאיות בהתבסס על מידע שוק המתקבל בזמן אמת בצורה אלקטרונית, כגון – מחיר נוכחי, מתנדים, מחזור מסחר ופריצה של רמות מחירים.

אלגוריתם ביצוע (כניסה\יציאה מפוזיציה)

אלגוריתם זה מתבסס על חלוקה של כמות גדולה של פקודות מסחר למספר רב של פקודות מסחר קטנות יותר כדי להתמודד בצורה אפקטיבית עם ההשפעה על רמת המחירים בשוק, מחיר הביצוע והסיכון (לדוגמה - אלגוריתם VWAP).

בספרות

מסחר אלגוריתמי המבוסס על למידת מכונה נמצא במרכז ספר המתח מאת רוברט האריס, "מדד הפחד", שיצא לאור בשנת 2011.
מחבט (נשק)

היסטוריה ושימושים

ה"מחבט" הוא שיפור ישראלי של ה-M163 VADS האמריקני, ששירת בישראל בשנות ה-80 של המאה ה-20 (לרבות מבצע שלום הגליל) וה-90 בשם "חובט" (Basher). ל"חובט" היסטוריה של שלוש הפלות אוויריות, האחרונה מביניהם הייתה הפלת כדור פורח. בנוסף פלוגת ה"חובט" הצה"לי תחת פיקודו של דובי אמיתי השיג את ההפלה הראשונה, והיחידה באמצעות ה-M-163 וולקן, של כלי טיס סילוני, מטוס קרב מיג 21, במבצע שלום הגליל בעת קרב בכפר דוחה.
ה"מחבט" מיוצר על ידי התעשייה האווירית ונכנס לשירות במערך הנ"מ של חיל האוויר הישראלי (כיום מערך ההגנה האווירית) ב-1997. הוא מבוסס על ה"חובט" ובנוסף לשורה של שדרוגי מערכות מעקב, שליטה ובקרה הוא כולל גם פוד שיגור המכיל 4 טילי נ"מ מדגם FIM-92 סטינגר, שהשלימו את התותח האוטומטי וסיפקו יכולת מוגברת להתמודד עם איומי אווירים ומטוסי סילון. ייעודו העיקרי של המחבט הוא הגנה אווירית וחיפוי אווירי על כוחות קרקע וטורי שריון והפלת כלי טיס מנמיכי טוס.
המחבט נמצא שימושי למדי גם בלוחמה בשטח בנוי לצורך סיוע באש כבדה, שיתוק ירי אויב וטיהור גגות מצלפים. תותח הוולקן הכבד ומהיר הירי מספיק חזק בשביל לנקב בניינים וזווית העילרוד הגבוהה שלו מאפשרת כוונון לגגות הבניינים וריסוסם. חובטים ומחבטים השתתפו בלוחמת הקרקע בתפקידים אלו במבצע שלום הגליל (1982) ומבצע חומת מגן (2002).
בשנת 2006 יצא משימוש רשמי במערך הנ"מ הישראלי בהמשך למגמת סגירת הנ"מ הטקטי או הנ"מ המתנייע, לאחריו פורקו סוללות וגדודים של נ"מ מתנייע. חיילי מערך הנ"מ הטקטי הוסבו להפעלת סוללות כיפת ברזל שנהפכו למבצעיות ב-2011.
דוד גלס

חייו

דוד גלס נולד במושב בלפוריה שבעמק יזרעאל. אל העולם הדתי התוודע על ידי בן המושב הרב גדליה נדל, מתלמידי החזון איש. בשנים 1950–1953 למד במדרשית נעם. בשנת 1954 למד בישיבת סלונים ברמת גן. בשנים 1954–1957 שירת בצה"ל ככתב צבאי בבטאון הרבנות הצבאית "מחניים". את שירות המילואים עשה בחיל התותחנים, ולאחר מכן סיים קורס חוקרי זיהוי והגיע לדרגת סגן.
בשנת 1970 קיבל תואר בוגר (בהצטיינות) מהפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. במהלך לימודיו היה חבר המערכת הראשונה של "משפטים". בשנת 1977 הוסמך כעורך דין.
בשנים 1960–1974 עבד במשרד הדתות, ומילא שם תפקידים של מנהל לשכת השר, מנהל המחלקה לקראים ושומרונים, מנהל המחלקה לשירותי קבורה, יועץ לסגן השר, סמנכ"ל לתפקידים מיוחדים, וסמנכ"ל למינהל. ערך, יחד עם זרח ורהפטיג וחיים חפץ, את הספר "דת ומדינה בחקיקה: לקט חיקוקים ופסיקה", שיצא לאור ב-1973. בשנים 1974–1977 כיהן כמנהל הכללי של משרד הדתות.
החל ב-1977 ועד יום מותו היה שותף בכיר במשרד עורכי הדין גלס-ברסלע (שילוב כהונה בכנסת ועיסוק פרטי היה מותר באותה עת). כיהן במשך 8 שנים כדיין בבית הדין הארצי של לשכת עורכי הדין בישראל. מתמחה במשפט חוקתי, מינהלי ודתי.
דוד גלס היה נשוי ולו שני ילדים.
נפטר ב-16 באוגוסט 2014 כתוצאה מסיבוך בדלקת בכיס המרה.

קריירה פוליטית

בשנים 1960–1984 היה פעיל וחבר במוסדות המרכזיים של המפלגה הדתית-לאומית, והיה יו"ר המפד"ל בירושלים – הסניף הגדול ביותר של המפלגה. היה מראשי סיעת "ליכוד ותמורה" בראשה עמד יצחק רפאל. בשנת 1974 עלו טענות שהוא השתתף במשא ומתן הקואליציוני מטעם המפד"ל, למרות היותו עובד מדינה. לקראת הבחירות לכנסת התשיעית, ב-1977, היה ציר מרכזי ב"קשר אוסלו", בה פעל עם חברו לסיעה אהרון אבוחצירא ועם ראשי "חוגי הצעירים" זבולון המר ויהודה בן-מאיר, להדחת יצחק רפאל מהרשימה לכנסת. הצלחת הקשר הביאה אותו למקום ריאלי ברשימה לכנסת והוא כיהן כחבר הכנסת התשיעית והיה יו"ר ועדת חוקה, חוק ומשפט. לקראת הבחירות לכנסת העשירית, בשנת 1981, התערער מעמדו במפלגה בגלל מעורבותו כעד בחקירות נגד ישראל אבו חצירא. ניסיונו לארגן את "קשר אוסלו ב'" להדחת יוסף בורג ורפאל בן נתן מהרשימה לא צלח וגלס מצא את עצמו מחוץ לכנסת. בעקבות זאת ביקש גלס סליחה מיצחק רפאל וניסה לפעול יחד איתו לשיבה לכנסת. 
ב-1984 פרש מהמפד"ל, על רקע מה שראה כהקצנה הימנית של המפלגה, והצטרף ל"מערך" שבו כיהן כחבר לשכת המפלגה וכמועמד מטעמה לכנסת. לאחר שנה פרש מהמערך בשל טענות על יחס משפיל ומתנשא של הנהגתה לנושאי דת ולחברים הדתיים שבשורותיה.
ב-1984 התקרב לתנועת ש"ס, בתחילה כיועץ משפטי של התנועה, ובמרוצת השנים גם כיועץ פוליטי וכמקורב להנהגתה ולמנהיג הרוחני של התנועה הרב עובדיה יוסף. היה איש סודו של הרב עובדיה יוסף, שאף הפקיד בידו את צוואתו.
גלס נחשב ליונה פוליטית. עוד בהיותו ח"כ מטעם המפד"ל השתתף בכנס הראשון של תנועת "שלום עכשיו" והטיף באופן עקבי לנסיגה מ"השטחים" ולפשרה עם הפלסטינים. היה חבר מועצת "יוזמת ז'נבה", חבר ב"קבוצת אלסינור" שהוקמה ביזמת מרכז פרס לשלום והמרכז הפלסטיני ללימודים אסטרטגיים וחבר בקבוצת התמיכה הישראלית של ארגון Forward Thinking מלונדון שחתרה לפתרון הסכסוך בין ישראל לפלסטינים.
הקורפוס ה-32 (ורמאכט)

היסטוריה

הקורפוס הוקם ב-26 במרץ 1945 בשטטין על בסיס המחוז הצבאי ה-2, וכמפקדו מונה פרידריך-אוגוסט שק. הקורפוס השתתף בקרבות בפומרניה כחלק מארמיית הפאנצר השלישית, וב-8 במאי 1945 נכנע לכוחות הצבא הרוסי.
נחום תא-שמע

נחום תא-שמע (נולד ב-22 ביוני 1953) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק כקשר בקבוצות הפועל ירושלים, הפועל חיפה ובית"ר ירושלים, וכן בנבחרת ישראל.
עמדתו במגרש ברוב חייו הייתה עמדת הקשר האחורי והוא הצטיין בבעיטותיו החזקות ובכושרו הרב.
רוב חייו שיחק תא-שמע בהפועל ירושלים, בה הוא נחשב עד היום לאחד מסמליה הבולטים. היה שותף לזכייתה ההיסטורית בגביע המדינה בשנת 1973, ואף כבש את אחד משני השערים במשחק.
כשחקן הפועל ירושלים רשם נחום תא-שמע שתי הופעות בינלאומיות במדי נבחרת ישראל, הראשונה נגד ארצות הברית ב-1973 והשנייה נגד יוון שש שנים מאוחר יותר.
העברתו של נחום תא-שמע ליריבה העירונית בית"ר עוררה מחלוקות וריבים בין אוהדי הקבוצות ומנהליה. על אף ההדים שעוררה, העברתו לא נחשבה למוצלחת, ותא-שמע סבל מפציעות חוזרות ונשנות שהשביתו אותו מפעילות (קרע במיניסקוס).
לאחר פרישתו מכדורגל, אימן תא-שמע בין היתר את מכבי עירוני אשדוד בעונת 1986/1987. וכן קבוצות נוער וכיום הוא מתגורר בירושלים ומאמן את קבוצת הנוער של הפועל קטמון ירושלים.
נחום תא-שמע, אשר מכונה על ידי אוהדי הפועל ירושלים בשם "מספר 5 האגדי", בעט את בעיטת הפתיחה במשחק השני של קבוצת הפועל קטמון ירושלים, ומונה כחבר בהנהלת הקבוצה על תקן "שחקן עבר בהפועל ירושלים".
מנדוויל (ג'מייקה)

היסטוריה

מנדוויל נוסדה ב-1816 ונקראה על שמו של ויקונט מנדוויל, בנו הבכור של הדוכס ממנצ'סטר, שהיה אז מושל ג'מייקה.
עד היום ניתן לראות עדיין רבים מהמבנים המקוריים של העיר, כמו בית המשפט, מבנה מרשים שנבנה ב-1820, הבנוי אבן גיר כשגרם המדרגות שלו מעוצב בצורת פרסה והפורטיקו שלו נסמך על ידי עמודים דורים.
במרכזה של מנדוויל שוכנת כיכר ראשית, כנסייה ומגדל שעון, יחד עם מבנים נאים וגדולים מראשית המאה ה-19 הניצבים לאורכם של רחובות מתפתלים במרכז העיר. הכיכר, שבה שתול דשא, מהווה ריאה ירוקה ומנדוויל מתוארת כעיר האנגלית ביותר בג'מייקה.
בפרברי העיר נבנו בתי מגורים גדולים על ידי תושבי ג'מייקה ששבו מצפון אמריקה ומבריטניה. מנדוויל היא מרכז מסחרי חשוב והיא מקום משכנם של אוניברסיטת צפון הקריביים ושל מכון הלימוד של הכנסייה האדוונטיסטית של היום השביעי. 
רבים מהחברות המסחריות הוותיקות בג'מייקה החלו את דרכן במנדוויל. מלון מנדוויל, אחד הוותיקים בקריביים, החל לפעול כאן ב-1875. מסלול הגולף שלו שהוקם ב-1868 היה הראשון בקריביים. הספרייה הראשונה בג'מייקה הוקמה כאן ב-1938.
התנופה בגידול העיר זכתה לדחיפה משמעותית כאשר חברת הבוקסיט "אלקן", במיזם משותף עם ממשלת ג'מייקה, פתחה ב-1957 את המפעל שלה בקרבת מקום.
הצבא האדום מוסקבה (הוקי קרח)

היסטוריה

הקבוצה הוקמה ב-26 במרץ 2009 עם הקמת ליגת ההוקי קרח הרוסית לצעירים. ב-3 ביולי 2009 נבחר שם הקבוצה כ"הצבא האדום". עד אז שם הקבוצה היה "צסק"א-2".
משחק הבכורה נערך ב-4 בספטמבר 2009 מול קבוצת נוער של דינמו מוסקבה, שבמהלכו נחלה הקבוצה תבוסה צורבת - 2:6. בעונת 2010/2011 הייתה הקבוצה לאלופת הליגה לאחר שהביסה את האלופה מהשנה הקודמת, סטאלני ליסי מגניטוגורסק וזכתה בגביע חרלמוב לעיני 4,500 צופים.
הקבוצה העפילה לאחר מכן לגמר פלייאוף הליגה בעונות 2011/2012, 2013/2014 ובעונת 2016/2017.
איפה אפי?

איפה אפי? (Where's Wally? בגרסה הבריטית המקורית ו-Where's Waldo? בגרסה האמריקאית) היא סדרה של ספרי ילדים שנוצרה על ידי הצייר הבריטי מרטין הנדפורד. בספרים אלו הקורא צריך לאתר איש מסוים, אפי, בתוך ציור עמוס בדמויות ובפרטים שונים. אפי לובש חולצה עם פסים אדומים ולבנים, מכנסי ג'ינס כחולים, חובש כובע צמר עם פונפון, מחזיק מקל הליכה מעץ ומרכיב משקפיים בעלי מסגרת עגולה. אפי תמיד מאבד דברים, למשל ספרים, ציוד מחנאות ואפילו את הנעליים שלו, והקוראים מוזמנים למצוא את הפרטים האבודים בתוך הציור.
הספר מורכב מסדרה של תמונות גדולות ומורכבות שמכילות מאות אנשים קטנטנים שעוסקים במגוון פעולות משעשעות. המטרה היא למצוא את אפי בתוך קבוצת האנשים, מה שיכול להיות קשה משום שאפי תמיד מוחבא היטב. בתמונה מסוימת מתוך "איפה אפי 3: המסע המופלא", למשל, הדף מלא במאות "אפים" שונים והקורא מתבקש למצוא מתוכם את האפי האמיתי שמזוהה רק בעזרת העובדה שחסרה לו נעל.
ישנם קוראים שציינו את העובדה שהרעיון הבסיסי של הספרים אינו חדש. נעשה שימוש ברעיון זה בסדרת הספרים "איפה הם?" (באנגלית: Where Are They?) שנוצרה על ידי אנטוני טלריקו בשנות ה-70 המאוחרות, על אף שהדרך שבה הנדפורד משתמש ברעיון שונה מאוד מן הדרך שבה טלריקו עושה בו שימוש: הנדפורד משתמש בהרבה בדיחות ויזואליות בעוד שסדרת "איפה הם?" מסתמכת בעיקר על שימוש בבועות טקסט כדי להעביר בדיחות וסגנון הציורים שבה הוא מחוספס במכוון ואינו מהוקצע. סדרת "איפה אפי?" מכילה ציורים הרבה יותר מורכבים ועמוסים ולא עושה שימוש בבועות טקסט.
יצא לאור בעברית על ידי הוצאת שוקן. ב-1994 יצאה סדרת מצוירת בעלת 13 פרקים, הסדרה שודרה בערוץ הילדים.
יצחק פורת

קורות חיים

פורת נולד בתל אביב כיצחק רפפורט, למד בבית חינוך לילדי עובדים ובגימנסיה גאולה. את שלושת תאריו האקדמיים קיבל בטכניון: תואר ראשון (1958) ותואר שני (1961) בפקולטה להנדסת מכונות ותואר שלישי (1967) במחלקה למכניקה.
ב-1961 החל לעבוד ברפאל – הרשות לפיתוח אמצעי לחימה. בנוסף לעבודתו ברפאל לימד קורסים בטכניון. ברפאל הקים והוביל פרויקט מורכב ובעל תרומה משמעותית ביותר לביטחון המדינה. על הישגיו בפרויקט זה קיבל ב – 1978 את פרס ברגמן מידי הנשיא קציר. לאחר סיום תפקידו כראש פרויקט, התמנה כמהנדס מחקר ראשי של חטיבת אוירומכניקה. בהמשך התמנה ברפאל כעמית מחקר. גם לאחר הגיעו לגיל פרישה המשיך פורת לתרום מקצועית וניהולית לפרויקטים קריטיים לביטחון המדינה, ללמד בטכניון ולהנחות מהנדסים לתוארים גבוהים (המסטרנט האחרון שלו עבר את הבחינה לתיזה ימים ספורים לפני שפורת נפטר ממחלה קשה).
במהלך עבודתו מונה כחבר בוועדות חשובות כגון: ועדת הבראת רפאל, יו"ר ועדת הדרוג הבכיר ברפאל וחבר ועדת הדרוג העליונה של משרד הביטחון, חבר בוועדות מקצועיות אד-הוק, לקידום בכיר של סגל אקדמי בטכניון, יו"ר ועדת המחקר של רפאל (תפקיד שמילא עד לפטירתו).
פורת לימד קורסים בלימודי הסמכה ומוסמכים בטכניון בנושאי דינמיקה, תורת הרטט, תכן מכני, דינמיקת רוטורים, דינמיקה אנליטית ותכן משולב. במהלך השנים הנחה למעלה מ–30 מהנדסים לתואר מאסטר ודוקטורט, רובם עובדי רפאל שתפסו ותופסים כיום עמדות בכירות ברפאל ובמערכת הביטחון. כתב עשרות דוחות פנימיים, פרסומים בספרות המקצועית הבינלאומית ופטנטים.
ברפאל קיבל פרס עבור העמדת תלמידים (1987) ופרס מפעל חיים (1999).
פורת היה חובב מוזיקה נלהב. אביו חיים רפפורט, היה בונה כינורות מפורסם. פורת הירבה לנגן בכינור בהרכבים שונים וריכז חוג להאזנה למוזיקה קלאסית.
ב–2009 זכה פורת בפרס ביטחון ישראל למפעל חיים.
היה נשוי לאראלה ואב לשניים.