google/wiki40b huggingface dataset:
נבחרת הדירקטורים

נבחרת הדירקטורים היא מאגר של מועמדים לחברות בדירקטוריון של חברות ממשלתיות בישראל, שנוצרה כחלק מרפורמה ברשות החברות הממשלתיות. מאגר זה נועד לאתר באופן שוויוני, פומבי ותחרותי מועמדים ראויים לדירקטוריונים של החברות הממשלתיות.

רקע

איוש הדירקטוריון בחברות הממשלתיות הוא בהתאם לחוק החברות הממשלתיות ולנהוג בחברות מדווחות. הדירקטוריון קובע את המדיניות והמטרות של החברה, תקציביה, איוש עובדים, פרסום דוחות ומינוי בכירים בחברה.
הצורך ברפורמה במינוי דירקטורים בא בעקבות תלונות רבות על מינויים לא ראויים בדירקטוריונים של חברות ממשלתיות. לדוגמה, היו מקרים בהם כמעט שליש מההצעות למינויים בדירקטוריונים נפסלו בשל ניגוד עניינים וזיקה פוליטית אסורה ואף רווחה תופעה של הצעת מועמדים שניסיונם ומומחיותם כלל לא תאמה לנדרש מדירקטור המכהן בחברה ממשלתית.
בשנת 1990 נבחר סילבן שלום כיו"ר דירקטוריון חברת החשמל. מינוי זה עורר סערה מכיוון שכדי לוודא את בחירתו של שלום שרי הממשלה מינו שבעה דירקטורים מטעמם, שעובר לבחירתו של שלום פרסמו כי הוא המועמד המועדף עליהם. הליך מינוי זה הגיע עד לבג"ץ שפסל את המינוי וביקר את המינויים הפוליטיים שרווחו באותה עת בחברות ממשלתיות. מקרה זה היה אחד הזרזים להבנה כי יש צורך מהותי בניתוק הדירקטוריונים בחברות הממשלתיות מהמערכת הפוליטית.

מהלך הרפורמה

עם מינויים ב-2013 של יאיר לפיד לשר האוצר ושל אורי יוגב למנהל רשות החברות הממשלתיות עלה הצורך הדחוף ביצירת הליך נקי ומקצועי לאיתור ואיוש הדירקטוריונים הנדרשים בעשרות החברות הממשלתיות, שחלקן עומדות גם בפני שינויים מבניים מרחיקי לכת (בין היתר: חברת החשמל, מקורות, נמל חיפה ונמל אשדוד, התעשייה האווירית ועוד). מטרת הרפורמה הייתה ליצור מאגר מועמדים גדול שרק ממנו יוכלו שרי הממשלה לאייש את הדירקטורים בחברות הממשלתיות שתחת אחריותם.

בחירת מועמדים למאגר בפעם הראשונה

בשנת 2013 יצא לדרך בפעם הראשונה הליך האיתור למועמדים. בפעם הראשונה מקום המדינה הגשת מועמדות לנבחרת הדירקטורים התנהלה באופן פתוח וחשוף בכפוף לעמידה בקריטריונים מקצועיים שנקבעו מראש בנפרד עבור גברים, נשים ובני מיעוטים. בין היתר נדרש ניסיון ניהולי מוכח של לפחות חמש שנים בחברות עסקיות מדווחות נוסף על תארים אקדמיים בתחומים רלוונטיים. במסגרת האיתור נקבעה העדפה מתקנת לנשים ומיעוטים כך שבסוף הליך האיוש הנבחרת מנתה 53% נשים ו-10% בני מיעוטים.
ההרשמה למאגר זה נסגרה תוך פחות מחודש, כאשר הגישו את מועמדותם 13,708 אנשים ומתוכם נבחרו 500 מועמדים.

בחירת מועמדים למאגר בפעם השנייה

במסגרת הפקת הלקחים מהליך האיתור בשנת 2014, הוחלט שבאיתור בשנת 2015, המועמדים ימויינו לפרופילים שונים של תפקידים בדירקטוריון כך שלא כמו בשנת 2014 לא יהיו כולם חלק ממאגר גדול. הפרופילים הם: ניסיון ניהולי-עסקי, מומחיות חשבונאית ומומחיות משפטית. נוסף על תפקידים אלו שאמורים להיות בכל דירקטוריון של חברה נוספו עוד שלושה פרופילים ייחודיים: ניסיון ביטחוני, ניסיון חברתי וניסיון בתחום התשתיות. הניסיון הניהולי הנדרש עלה לשבע שנים.
להליך זה ניגשו 7,100 מועמדים כאשר לבסוף נבחרו 500 שנכנסו למאגר. מתוכם עד כה אוישו מעל 200 משרות בחברות השונות.

ביקורת

על פעילות משרד האוצר בהקמת נבחרת הדירקטורים נמתחה ביקורת בידי מומחים וחברי הכנסת. מאידך, מומחים אחרים רואים בה "מסננת שחיתות" והתנועה לאיכות השלטון תומכת בשיטה זו ומבקשת לעגן אותה בחקיקה.
נינטקס

נינטקס (מאנגלית: Nintex) היא תוכנה המשמשת לניהול מערכות טפסים ותהליכים המרחיבה את מערכת SharePoint בגרסה המקומית (On premise) ובענן אופיס 365 (SharePoint Online).
המערכת משתלבת בסביבת הפעילות השוטפת של הארגון ומשתלבת עם מגוון מערכות נוספות על ידי חיבורים מובנים או web services וחיבורים נוספים מותאמים.
נינטקס כמערכת מידע היא תוכנה המאפשרת ליישם ולנהל תוכן ומידע בצורה ממוחשבת. נינטקס מהווה פתרון לארגונים קטנים וגדולים כאחד המעוניינים למכן ולייעל את תהליכי הארגון והשיטות הפנים ארגוניות שלהם בזכות פשטות ההטמעתה של המערכת ללא תלות בקוד. המערכת מאפשרת שליטה ובקרה על תהליכי עבודה מורכבים, כגון איסוף מידע באופן ממוכן ממספר רב של משתמשי קצה, סיכומי דיונים ושימוש יעיל בטפסים ארגוניים מסוגים שונים. המערכת מספקת לארגון התרעה על התפוקה הכוללת ואילוצים פנימיים המגבילים את תפוקת הארגון. תוכנת נינטקס לדוגמה: מאפשרת שקיפות ומתן משוב לעובדים ומנהלים, כגון דוחות על היקפי השתלמויות ועלותם הכוללת, עמידה בלוחות זמנים של פרויקטים והצגת דוחות רווח מול הפסד.
בעזרת המערכת ניתן לנהל את זרימת המידע בארגון (workflow) ליצור ולהפעיל תהליכים מורכבים על ידי מיישמים (לא מפתחים) ובכך מאפשרת יכולת שליטה מקסימלית של הלקוח, אשר אינה מצריכה תמיכה של אנשי פיתוח יקרים.
בעזרת הטמעת המערכת לקוח הקצה יכול ליצור תהליכי עבודה באופן עצמאי ללא תלות במפתחים, ההפעלה נעשית באמצעות דפדפן (כך שלא נדרשת התקנה נוספת על תחנת הקצה).
בין משתמשי המוצר בישראל, ניתן למנות את צה"ל, שירותי בריאות כללית, צים, מפעל הפיס, מכבי שירותי בריאות, משרד ראש הממשלה, אל-על ועוד. התוכנה משווקת בלעדית על ידי חברת בינת מערכות תוכנה.
הדור הבא 24/7

מבנה התוכנית

התוכנית הייתה הריאליטי הראשון בערוץ 10 ששודר בשידור חי. מתחם התוכנית מוקם באזור התעשייה בבת-ים במבנה שהיה בעבר בשימוש צה"ל והוא הכיל קומפלקס אולפנים חדיש שבמרכזו "מתחם המגורים", שבו התגוררה "הפמליה": איתן אורבך ושלושה מחבריו הרווקים (יונתן עראמי, אורן הכט ובן זלץ), יחד עם 15 בחורות רווקות שהתחרו על לבו ועל פרס של מיליון ש"ח. כל שבוע הודחה בחורה אחת מהוילה. במהלך התוכנית היו משימות וברוב הפעמים חלק מדיירות הבית קיבלו חסינות. באחד מהימים החברים של איתן יצאו מהבית ובמקומם נכנסו ל-3 ימים קובי פרץ, נירו לוי וגב פשטי, שהעניקו חסינות ל-2 דיירות.
בעקבות רייטינג נמוך והפסדים כספיים, סבלה התוכנית משינויים דרסטיים וחוסר יציבות מתמדת, בין השינויים:
ב-16 באוגוסט לוילה נכנס שוב גב פשטי, שמאותו שלב הוגדר בתוכנית אף הוא כרווק, במקביל לאיתן אורבך, והבחורות בוילה התחרו גם כן על לבו ועל פרס של מיליון ש"ח.
ב-23 באוגוסט הוכנסו לוילה עוד 4 רווקות חדשות, שהתחרו אף הן על לבם של איתן וגב.
קרב האלן

שם הקרב

הקרב נקרא על שם הכפר שסביבתו התחולל אך יש לו גם שם נוסף, לפחות אצל הבלגים. מקור השם שניתן לו בבלגיה, "קרב הקסדות הכסופות", הוא בקסדות שלבשו הפרשים הגרמנים. אחרי הקרב נשאר בשדה מספר גדול מאוד של קסדות. הקסדות הפכו לסמל של הקרב אצל הבלגים.

משמעות אסטרטגית

האלן היה כפר שוק קטן במחוז לימבורג, בחלק הפלמי של בלגיה, אשר ניצב על ציר ההתקדמות של הכוחות הגרמניים לכיוון מערב. לכפר הייתה חשיבות אסטרטגית בשל מיקומו על גדת הנהר חֶטֶה ומשום שסיפק נקודת מעבר טובה לחציית הנהר. שבוע אחרי פלישת הגרמנים לבלגיה בחר הצבא הבלגי בכפר זה כנקודה ממנה ייתן מכה מוחצת שתעצור את התקדמות הגרמנים. מטרת הבלימה הייתה להרוויח זמן כדי להשלים נסיגה מסודרת לכיוון מערב.

ההיערכות לקרב

אנשי ההנהגה הבכירה של הצבא הבלגי היו בטוחים שהגרמנים יתקדמו ליעדים האסלט ודיסט, ערים הממוקמות ממזרח ומצפון לכפר האלן בהתאמה. כדי לבלום את התקדמות הגרמנים נשלחה דיוויזיית פרשים אחת של הצבא הבלגי בפיקוד תת-גנרל לאון דה ויטה לאבטח את הגשר בהאלן מעל הנהר חטה. בפגישה שנערכה באותו ערב שכנעו אנשי המטה הכללי של צבא בלגיה את הגנרל דה ויטה להילחם על הקרקע ולא על הסוסים כדי להתמודד עם היתרון המספרי של הגרמנים והעדיפות של הגרמנים בזכות השימוש במכונות ירייה.

הלחימה

ביום 12 באוגוסט גילתה המפקדה של הבלגים מידע, שהמודיעין הבלגי יירט מאמצעי הקשר של הגרמנים, לפיו הכוחות הגרמניים התקדמו הישר לעבר עמדת הכוחות של דה ויטה. לכן שלחו הבלגים את בריגדת הרגלים הרביעית כתגבורת, כבר בשעות הבוקר המוקדמות.
הלחימה החלה קרוב לשעה 8:00 בבוקר כשהבלגים ירו על סיור גרמני שהגיע מכיוון הרק-דה-סטאד. כוח של 200 חיילים בלגים ניסה להתבצר במבשלה ישנה בתוך הכפר האלן ללא הצלחה. הגרמנים הצליחו להניס אותם בעזרת תותחי שדה. נכון לאותו זמן המהנדסים הבלגים פוצצו את הגשר מעל החטה בהצלחה חלקית. רק חלק מהמבנה נהרס ועדיין ניתן היה להתקדם בזהירות על הגשר. הגרמנים הצליחו להעביר דרך הגשר כ-1,000 חיילים שהגיעו למרכז האלן והשתלטו עליו בקלות יחסית.
רוב הכוחות הבלגים התפרסו בנקודה ממערב לכפר במקום שעליו קשה היה לצפות מתוך הכפר. הכיבוש הקל של הכפר נתן לגרמנים ביטחון מופרז, דבר שהוביל למספר רב של ניסיונות כושלים להביס את הכוח הבלגי בתקיפות עם חרבות פרשים מעוקלות ורומחי פרשים. במהלך כל אותו יום נכשלו התקיפות הגרמניות, ולפחות 200 מחייליהם נשבו. בסוף היום נאלצו הגרמנים לסגת חזרה לעמדותיהם ממזרח להאלן.

טקטיקה

דה ויטה השתמש בטקטיקה יצירתית כדי להדוף את מתקפות הגרמנים. הוא הורה לפרשים לרדת מסוסיהם ולהילחם על הקרקע בעזרת המקלעים שלהם. כתוצאה מכך הם הצליחו להרוג ולפצוע פרשים גרמנים רבים. הטקטיקה הציגה את החסרונות בלחימת הפרשים שהייתה מיושנת יחסית לאמצעים של מלחמת העולם הראשונה.

תוצאה והשלכות

הקרב הביא לתחושה טובה בצד הבלגי והיה אחד המקרים היחידים במערכה על בלגיה בה הגרמנים נבלמו. יחד עם זאת, הקרב לא השפיע לטווח הארוך על הצלחתם של הגרמנים בכיבוש בלגיה. תוך קרוב לחודשיים מתום הקרב בלגיה נכבשה.
בצד הבלגי היו כ-160 הרוגים וכ-200 פצועים. בצד הגרמני היו כ-150 הרוגים וכ-600 פצועים, ונוסף על כן קרוב ל-400 סוסים של הגרמנים נהרגו. הבלגים הצליחו לשבות בין 200 ל-300 חיילים גרמניים.
אריק דג'מבה-דג'מבה

קריירה

דג'מבה-דג'מבה החל לשחק כדורגל כנער בקמרון ובשנת 1998 הגיע לצרפת ונבחן במועדוני כדורגל שונים עד שבסופו של דבר חתם בנאנט. במשך שנתיים שיחק בקבוצת המילואים של המועדון, וב-19 בספטמבר 2001 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הצרפתית, במשחק מול אולימפיק ליון. שבוע לאחר מכן כבר שיחק לראשונה בליגת האלופות, כשקבוצתו התמודדה מול לאציו.
ביצועיו במדי נאנט הובילו לזימונו לסגל נבחרת קמרון לקראת גביע אפריקה לאומות 2002. דג'מבה-דג'מבה זכה בגביע זה עם נבחרתו, שניצחה בגמר את נבחרת סנגל. לאחר הזכייה הופיע דג'מבה-דג'מבה במדי נבחרתו גם בטורניר הגמר של מונדיאל 2002. שנה מאוחר יותר הגיע עם נבחרתו עד לגמר גביע הקונפדרציות 2003, שם נוצחה על ידי נבחרת צרפת.
בקיץ 2003 חתם דג'מבה-דג'מבה במנצ'סטר יונייטד, כאשר זו שילמה לנאנט 3.5 מיליון פאונד. דג'מבה-דג'מבה הובא לאנגליה על ידי המאמן אלכס פרגוסון, שראה בו מחליף לרוי קין שהיה כבר בשלהי הקריירה. כבר במשחק הבכורה שלו מול ארסנל במסגרת גביע הצדקה בו זכה עם הקבוצה, הפגין את משחקו האגרסיבי, כשפצע את בלם ארסנל סול קמפבל. דג'מבה-דג'מבה התקשה להיכנס לנעליו של קין, ובמהלך שנה וחצי במועדון רשם 20 הופעות בלבד בפרמייר ליג. דג'מבה-דג'מבה כבש שני שערים במדי מנצ'סטר יונייטד, הראשון מול לידס יונייטד במסגרת גביע הליגה, שער ניצחון שנכבש 3 דקות לפני תום ההארכה. את השער השני שלו במועדון כבש מול פנאתינייקוס במסגרת ליגת האלופות.
בינואר 2005 חתם דג'מבה-דג'מבה באסטון וילה, ששילמה עבורו 1.5 מיליון פאונד. גם שם לא מצא את מקומו וכעבור שנתיים, בינואר 2007, הושאל לברנלי מהליגה השנייה, שם היה שחקן הרכב קבוע עד סוף עונת 2006/2007. בתום תקופתו השאלתו, שוחרר מאסטון וילה והיה לשחקן חופשי.
לקראת עונת 2007/2008 חתם בקבוצת קטר. דג'מבה-דג'מבה שיחק במשך עונה אחת בקבוצה הקטרית, וב-16 ביולי 2008 חזר לאירופה, כשחתם על חוזה לשלוש שנים באודנסה הדנית. את משחק הבכורה שלו במועדון ערך מול קבוצתו לשעבר אסטון וילה במסגרת גביע האינטרטוטו. דג'מבה-דג'מבה הפך לאחד השחקנים המשמעותיים באודנסה, שסיימה שלוש פעמים ברציפות כסגנית האלופה פ.צ. קופנהגן. חוזהו הוארך בשנה נוספת, ובתום ארבע שנים סיים את דרכו במועדון, לאחר שרשם 101 הופעות בליגת העל הדנית, בהן כבש שלושה שערים.
ב-14 באוגוסט 2012 הגיע דג'מבה-דג'מבה לישראל וחתם על חוזה לשנתיים בקבוצת הפועל תל אביב. ארבעה ימים מאוחר יותר כבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, במשחק מול בני יהודה במסגרת גביע הטוטו. בסך הכל ערך 38 הופעות במדי הפועל תל אביב בכל המסגרות בעונת 2012/2013, ובסופה שוחרר מהמועדון.
ב-24 ביולי 2013 חתם דג'מבה-דג'מבה לשנתיים בפרטיזן בלגרד מליגת העל הסרבית. כעבור שבוע ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף במשחק מול לודוגורץ ראזגרד במסגרת מוקדמות ליגת האלופות. דג'מבה-דג'מבה ערך 16 הופעות במדי פרטיזן, וב-23 בדצמבר 2013 שוחרר מהמועדון.
ב-5 בפברואר 2014 חתם דג'מבה-דג'מבה בקבוצת סנט מירן מליגת העל הסקוטית. את הופעת הבכורה שלו במועדון ערך בהפסד 2-1 לדנדי יונייטד בגביע הסקוטי, ובסך הכל ערך שלוש הופעות במדי הקבוצה ושוחרר בתום העונה.
באוקטובר 2014 הצטרף לקבוצת צ'נאיין מהליגה ההודית המחודשת, ושותף בתשעה משחקים בעונה מקוצרת שנמשכה כחודשיים. בינואר 2015 חתם בקבוצה האינדונזית פרסבאיה סוראבאיה, ובפברואר 2016 חתם בקבוצת שאטובריאן מהליגה הרביעית בצרפת. בנובמבר 2016 חתם בקבוצת ואלורב-בלאיג מהליגה החמישית בשווייץ.
קיריגואה

הממצאים באתר

באתר פסלים רבים ואסטלות (stela; רבים stelae) בממדים גדולים במיוחד שכל אחת מהן נחצבה מגוש אבן בודד. הגדולה שבאסטלות בקיריגואה, "אסטלה E", נישאת לגובה של 10 מטר ושוקלת כ-60 טון, ונחשבת לאסטלה הגדולה ביותר שהותירו אחריהם בני המאיה. בנוסף יש באתר מספר מזבחים ודמויות בעלי חיים מיתולוגיים שפוסלו מפיסות סלע (Zoomorph), שהידוע שבהם משנת 736 סומן באות "P" ומכונה "הצב הגדול".

מחקר באתר

מאמר ראשוני אודות האתר התפרסמו לראשונה ב-1840 וכלל רישומים של שניים מהסטלות. מחקר נוסף נערך באתר בשנת 1854 ושוב בשנות השמונים של המאה ה-19. מחקר אחרון זה הניב סקירה מעמיקה של כל המונומנטים הגלויים באתר באותה עת. ב-1910 הוגדר שטח של 120 דונם באתר ובסביבתו כאזור ארכאולוגי ומשלחות מחקר המשיכו ללמוד את הממצאים בו בתחילת המאה ה-20. עבודות המחקר בקיריגואה הגיעו לשיאן בין 1975 ל-1980, ובשנת 1981 היא הוכרזה כאתר מורשת עולמית.
בנגלור

היסטוריה

בנגלור מוזכרת כעיר מהמאה התשיעית, אך היסטוריה כתובה קיימת רק משנת 1537, אז בנה קמפה גוודה הראשון מבצר במקום.
בתקופת השלטון הבריטי בהודו הייתה בנגלור מרכז קולוניאלי חשוב.

גאוגרפיה

בנגלור נמצאת על רמת דקאן, בגובה של כ-900 מטר מעל פני הים. שטחה של העיר הוא כ-696.17 קמ"ר.

כלכלה

בנגלור והמחוז סביב לה מהווים מרכז כלכלי חשוב בהודו. ההכנסה לנפש, 1,160 דולר לשנה, היא הגבוהה ביותר מבין ערי הודו והעיר מושכת השקעות זרות רבות בשל ריכוז מפעלי התעשייה והטכנולוגיה הגבוהה בה. בעיר נמצאים מפעלי הינדוסטאן אירונאוטיקה (HAL), מעבדות האוויר-חלל הלאומית (NAL), תעשיות חשמל כבדות בהראט (BHEL),‏ BEML ומפעלי תעשייה כבדה רבים אחרים.
בנגלור נחשבת ל"עמק הסיליקון של הודו" – מרכזי טכנולוגיית המידע בה תורמים 38% מייצוא ההייטק ההודי. בין חברות הטכנולוגיה הפועלות בבנגלור ניתן למנות את טאטא, Wipro ו-Infosys, חברות התוכנה הגדולות בהודו, וכן חברות זרות כמיקרוסופט, אינטל ו-IBM. בעיר שדה תעופה המשמש, בין היתר, גם כבסיסה הראשי של חברות התעופה קינגפישר איירליינס ואינדיגו איירליינס.
אסתי ממו

ביוגרפיה

ממו נולדה בשנת 1983 בעיירה צ'ילגה, אתיופיה. בשנת 1992, בהיותה בת 9 עלתה ממו עם אמה ושלוש אחיותיה לישראל והמשפחה השתכנה בקריית מלאכי.
בנעוריה הקימה ממו את להקת המחול "מנגו" המורכבת מיוצאות אתיופיה. הלהקה הופיעה במועדונים בישראל וייצגה את ישראל בפסטיבל נוטינג היל בלונדון.
את קריירת הדוגמנות החלה ממו בגיל 18, והייתה לדוגמנית הראשונה מקהילת יהודי אתיופיה המצליחה בישראל. מאז שהחלה לדגמן, הופיעה ממו על שערי מגזינים רבים ובהם Elle וווג. בין השאר פרסמה את נייקי, Kenvelo, קסטרו, לוריאל, קו מוצרי השיער של שוקי זיקרי, חברות ההלבשה התחתונה אינטימה ופמינה, פפסי קולה ושוקולד קדבורי.
בשנת 2005 סיימה ממו קורס משחק אצל הבמאי חיים בוזגלו והשתתפה בסדרת הטלוויזיה כתב פלילי. בשנה זו התראיינה לעיתון הבריטי "דיילי טלגרף". בראיון האשימה את מדינת ישראל ביחס גזעני כלפי בני עדתה, הבא לידי ביטוי גם בראיונות עבודה. בתגובה לדברים אלה אמרה בטי רוקאווי, הבעלים של סוכנות הדוגמנות אימאג': "אסתי צודקת, ויש אכן אפליה כנגד דוגמניות אתיופיות בישראל. מפיקים שונים מעדיפים דוגמניות בצבעי שוקו-וניל ודוחים דוגמניות שחורות". בראיון מאוחר יותר טענה ממו כי קהילת העולים מאתיופיה חשה מושפלת על ידי החברה הישראלית, תחושת נחיתות המביאה להתאבדות בני נוער מהעדה, ובהם אחיה ששם קץ לחייו בשנת 2004. "אני לא אוהבת לדבר על כך, כי זה כואב מאד" אמרה ממו, "אך עלי להתבטא, כי לא רק אחי היה קורבן. זה קורה לנוער אתיופי בכל רחבי הארץ". כשנשאלה באותו ראיון מה תעשה בתום קריירת הדוגמנות, ענתה ממו "אשוב לישראל וארוץ לכנסת".
איתמר צייד החלומות

עלילה

הספר מתאר את איתמר שסובל מסיוטים על שד כחול. השד מפחיד את איתמר מאוד והוא אינו מסוגל עוד להמשיך ולחלום עליו. בעצת אביו איתמר בונה מלכודת ולוכד את השד, ומגלה כי השד קטן מאוד ושמו הוא "תמראי" (אנגרמה של "איתמר"). השד, שנבוך ליפול ב"מלכודת הטיפשית" שהוצבה לו, הבטיח לאיתמר שבחלומותיו יראה לו כל פעם רק חלק קטן מגופו כדי שיתרגל. למחרת בבוקר התגלו על האוהל כתמים כחולים שכנראה שייכים לשד.

משחק המחשב

לאור הצלחת הספר, פיתחה חברת משחקי המחשב הישראלית, קומפדיה, משחק מחשב בעל שם זהה. המשחק יועד לגילאי 4-8 ומתבסס על עלילת הספר באמצעות משחקונים, שמלווים בקטעי אנימציה בין משחק אחד לשני.
לעבור את הקיר

עלילת הסרט

מיכל (נועה קולר) היא בת למשפחה חילונית שחזרה בתשובה והתקרבה לחסידות ברסלב. היא מתפרנסת מהפעלה של פינת ליטוף ניידת, שבה יש לילדים הזדמנות ללטף גם זעמן שחור. בגיל 32 היא עומדת להתחתן סוף סוף עם גידי, אך חודש לפני המועד, בעודם בוחנים את המנות באולם השמחות, גידי חוזר בו ומבטל את החתונה, בנימוק שאינו אוהב את מיכל. 
מיכל מסתייעת בסגולות ובשדכנים, וחוזרת למסלול של פגישות מייאשות עם שלל חתנים פוטנציאליים, אך ללא תוצאות - האחד מסרב להביט בה משיקולי צניעות, האחר הוא חירש המדבר אתה באמצעות מתרגם לשפת הסימנים וכך הלאה. ברגע של ייאוש ואמונה גם יחד היא מחליטה שתתחתן בנר שמיני של חנוכה, ואף מזמינה אולם שמחות למטרה זו, אף שאין לה חתן. "יש אולם, יש לי שמלה, קטן על אלוקים להמציא לי חתן", מכריזה מיכל וממשיכה בהכנות לחתונה בתאריך המיועד. בני משפחה, מכרים ואף רב מנסים להניא אותה מהמהלך, אך בליווי חברות קרובות היא ממשיכה בו. בין השאר היא עולה לקברו של רבי נחמן מברסלב באומן, ושם פוגשת זמר חילוני (עוז זהבי) המגלה בה עניין, אך היא דוחה אותו. בהגיע המועד שנקבע לחתונה מיכל לובשת שמלת כלולות ואחיותיה מסיעות אותה לאולם השמחות. שם הכל ממתינים להתפוצצות הבועה, אך בפתרון של "האל מתוך המכונה" 
(דאוס-אקס-מכינה) שימי (עמוס תמם), בעליו של אולם השמחות, שאותו הכירה מיכל כנשוי, מודיע לה שהתגרש שבוע קודם לכן, ומבקש ממיכל שתינשא לו.
דוב חום קמצ'טקה

תיאור

זהו דוב גדול מאוד, הגדול ביותר באירואסיה, אורך גופו הוא עד 2.4 מטר, גובה רגליו האחריות מגיע עד 3 מטר ומשקלו עד 650 ק"ג. גודלו של הדוב חום קמצ'טקה כמעט בגודל של דוב קודיאק; עם זאת, הגולגולת רחבה יותר מזו של דוב חום אוסורי. בהשוואה לזה של דוב הקודיאק, רוחב הגולגולת של הדוב חום קמצ'טקה גדול בהרבה ביחס לאורכו: אך הפתח הקדמי קצר יותר, השיניים הטוחנות שונות יחסית בגודל ובצורה. אורך הגולגולת הגדול ביותר לזכרים בוגרים הוא 40.3 - 43.6 ס"מ והרוחב הגדול ביותר הוא 25.8 - 27.7 ס"מ, בעוד שאורך גולגולות הנקבות הוא 37.2 - 38.6 ס"מ ורוחב של 21.6 - 24.2 ס"מ. צבע הפרווה הוא בעיקר חום כהה עם גוון סגול. פריטים בצבע בהיר נראו לעיתים נדירות.

מזון

בתקופת הקיץ הם אוכלים אוכמניות, תותים, אלתית דבשתית וטרוטת עין-הקשת. בסתיו הם אוכלים אגוזים, עץ העוזרד ודגים. בזמנים של רעב הם אוכלים דגים מתים או יונקים ימיים, גרגירים וצמחים.

יחסים עם האדם

דובים חומים קמצ'טקה הם בדרך כלל לא מסוכנים לבני אדם, ורק 1% מהמפגשים נגמרים בהתקפה. האירופאים הראשונים שהלכו לקמצ'טקה במאה ה-19, הופתעו ממספרם וגודלם של הדובים, אך ראו שהדובים לא מזיקים יחסית לעמיתיהם הסיביריים (דוב סיבירי מזרחי). עם זאת, בחודש יולי 2008 במתחם הכרייה פלטינה במחוז אוליוטורסקי שנמצא בקמצ'טקה קריי השתלטה קבוצה של 30 דובים שהרגו שני שומרים ומנעו מהעובדים לעזוב את בתיהם. 
דובי חום קמצ'טקה הם בין הפרסים היקרים ביותר עבור תעשיית הציד הרוסי. בשנת 2005 מחלקת ניהול חיות הבר של קמצ'טקה הוציאה 500 אישורי ציד. לקוחות שילמו עד 10,000$ לצוד את הדובים. לפיכך, ההשפעות הכלכליות של ציד הפנאי של דובי חום קמצ'טקה הם משמעותיים.
אנני אוקלי

תולדות חייה

פיבי אן מוסי נולדה בכפר באוהיו, הוריה היו קווייקרים שנדדו מפנסילבניה. היא התייתמה בגיל 6 וחונכה בחווה סמוכה ובעצם שימשה שם כשפחה. עד גיל מאוחר הייתה אנלפבתית ולא ידעה קרוא וכתוב. בגיל תשע החלה לעסוק בצייד, על מנת לפרנס את עצמה ואת משפחתה. כשרונה בירי התפרסם בסביבה והיא נהגה להמר על יכולתה בתחרויות ירי וצליפה. עקב דמותה השברירית (גובהה היה רק 1.52 מטר) וגילה הצעיר, הצליחה להוליך שולל גברים רבים שנכשלו בהתמודדות מולה. אחד מגברים אלה, פרנסיס בטלר (Francis E. Butler) מסינסינטי נשא אותה לאשה ב-20 ביוני 1882.
בני הזוג עברו לגור בסינסינטי, בשכונת אוקלי, ממנה נטלה ככל הנראה את שם-הבמה שלה. היא הופיעה עם בעלה במופע שנקרא "באטלר ואוקלי" וב-1885 צירף אותה באפלו ביל קודי למופע "המערב הפרוע" שלו. חברה למופע, פר רובץ, כינה אותה בשם האינדיאני "Little Sure Shot" (קליעה ודאית קטנה), במופע הייתה יריבה לקלעית ליליאן סמית' שהייתה צעירה ממנה, לכן השתמשה אוקלי בגיל מזויף וציינה שהיא שש שנים צעירה מכפי גילה האמיתי (חזותה תמכה בכך), עקב כך תאריכי אירועים רבים בחייה משובשים.
היא נדדה עם המופע של באפלו ביל באירופה והופיעה בין היתר בפני המלכה ויקטוריה וירתה כדור אשר הפיל אפר-סיגריה אותה החזיק יורש העצר הפרוסי, שהיה לימים לוילהלם השני, קיסר גרמניה. 
ב-1898 כתבה לנשיא ויליאם מקינלי שהיא מוכנה להעמיד לרשות ממשל ארצות הברית חמישים קלעיות מצטיינות, כולל נשקן ותחמושתן, אם תצא ארצות הברית למלחמה עם ספרד. למרות שהמלחמה אכן פרצה, הצעתה של אוקלי נדחתה.
היא המשיכה לשבור שיאי קליעה והופעותיה הונצחו במספר סרטים אילמים, בהם סרט שהסריט תומאס אלווה אדיסון ב-1894 בשם The "Little Sure Shot" of the "Wild West ("קליעה-בטוחה-קטנה מן המערב הפרוע").
ב-1901 נפגעה בתאונה ועזבה את המופע של באפלו ביל. היא החלה להופיע בדרמה בשם The Western Girl ("נערת המערבון") אך לא זנחה את הופעות הראווה ואת התחרויות. 
ב-1922, בת 62, פגעה בתחרות קליעה בפיטסבורג ב-100 צלחות חרס ממרחק 15 מטר.

מותה

היא נפטרה מאנמיה ממארת בביתה באוהיו. בעלה נפטר 18 ימים אחריה.

בתרבות

היצירה הנודעת ביותר המבוססת על תולדות חייה של אוקלי היא המחזמר מברודוויי, אנני אוקלי אשת לפידות לפי ספר מאת דורותי פילדס. את דמותה של אוקלי גילמה בהפקה המקורית ב-1946 ובחידוש ב-1966 אתל מרמן. על פי המחזה הופק ב-1950 סרט באותו שם ועם אותם שירים, את דמותה של אוקלי גילמה בסרט בטי האטון.
מיכאל גילן

חייו

גילן החל בקריירה שלו כפסנתרן בבואנוס איירס ארגנטינה, שם למד אצל ארווין לויכטר, בנגינת מכלול יצירות הפסנתר של שנברג. בתקופת עבודתו כמנצח חזרות על האופרה של וינה (1951–1960), ניצח גילן על יצירות מודרניות רבות מחוץ לבית האופרה.
עבודתו האופראית הבאה הייתה כמנצח האופרה המלכותית השוודית (1960 - 1965). בהמשך עבד בבתי האופרה של הולנד ושל פרנקפורט, כמנצח ראשי של תזמורת המוזיאון של פרנקפורט.
הוא היה מנצח ראשי של התזמורת הלאומית של בלגיה (1969–1973), של התזמורת הסימפונית של סינסינטי (1980–1986), וכן של תזמורת הרדיו של דרום-מערב גרמניה (1986 - 1999).
גילן הפגין בקיאות ושליטה בפרטיטורות מודרניות מורכבות, וניצח על ביצועי בכורה של יצירות רבות, ביניהן הרקויאם של ליגטי, "קארה" של שטוקהאוזן ו"רקויאם למשורר צעיר" של ברנד אלואיס צימרמן. כמלחין שיכלל את מסורת האסכולה הווינאית השנייה.
נפטר ב-8 במרץ 2019.
שארלוט ספנסר (שחקנית)

ביוגרפיה

ספנסר נולדה בהרלו שבאסקס לפיטר ולקארן. יש לה אח ואחות צעירים ממנה. על הרקע המשפחתי שלה אמרה ספנסר "אני באה מרקע של מעמד הפועלים, אבי הוא בנאי ואמי עובדת בבית ספר". בגיל שלוש החלה לרקוד בלט, וכבר מאז ידעה שהיא רוצה להופיע. בגיל 11 שלחו אותה הוריה לבית ספר למשחק בלונדון, בית הספר של תיאטרון סילביה יאנג במרילבון. הוריה משכנו את ביתם כדי לממן את קריירת המשחק שלה.

תיאטרון

בגיל 12 קיבלה ספנסר תפקיד במחזמר "מרי פופינס" בהפקה של ריצ'רד אייר משנת 2004. ב-2009 שיחקה בתפקיד בט במחזמר "אוליבר!". ב-2013 אייר ליהק אותה שוב, הפעם בתפקיד כריסטין קילר במחזמר "סטיבן וורד" מאת אנדרו לויד ובר לצדה של שארלוט בלקלדג' שגילמה את מנדי רייס-דייוויס.

קולנוע וטלוויזיה

ספנסר שיחקה בתפקיד בתו של דקסטר פלטשר בסדרה "מלון בבילון". בגיל 17 דיבבה את אנג'לינה בלרינה בסדרת האנימציה "Angelina Ballerina: The Next Steps". ב-2011 הופיעה ספנסר בסרטים "Wild Bill" ו"עלובי החיים". ב-2012 שיחקה בסרט "צללים אפלים" בכיכובו של ג'וני דפ.
ב-2014 גילמה ספנסר את טינה פאלון בסדרת הטלוויזיה של ערוץ E4 "מתחת לפני השטח". על תפקיד זה הייתה מועמדת ב-2015 לפרס באפט"א לשחקנית המשנה הטובה ביותר. ב-2015 הופיעה ספנסר בפרק פיילוט של "Broad Squad" של רשת ABC, אבל לא הופקה סדרה מלאה. בסרט הקצר "Above" שיחקה ספנסר בתפקיד ניב. הסרט זכה בפרס הסרט הקצר הטוב ביותר בפרסי הקולנוע הלאומי של הממלכה המאוחדת. היא שיחקה בתפקיד ראשי בדמות לילי בסרט "Bypass" יחד עם ג'ורג' מק'קיי. עוד הופיעה בדמות אלי בסדרת הטלוויזיה "סטונמאות'" של ערוץ BBC2. ב-2015 הייתה ספנסר מועמדת לפרס באפט"א סקוטלנד לשחקנית הטובה ביותר על הופעתה ב"סטונמאות'". ב-2016 גילמה דמות של צלמת בשם שארלו אפלבי, בסדרת האימה "The Living and the Dead", יחד עם קולין מורגן.
במאי 2016 החלה לשחק בתפקיד סאלי בסרט קצר בשם "Diagnosis" של BBC / NFTS.
יחסי אזרבייג'ן–ג'יבוטי

היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים בין אזרבייג'ן וג'יבוטי כוננו רשמית ב-22 באוקטובר 1996. היחסים בין המדינות התחזקו אף יותר בשנת 2016, לאחר שממשלת ג'יבוטי הכריזה על תמיכתה באזרבייג'ן וכי הממשלה מכבדת באופן מלא את הריבונות האזרבייג'נית ואת שלמותה הטריטוריאלית. בשנת 2017, משלחה פרלמנטרית ביקרה באזרבייג'ן על מנת להשתתף בפורום הבין-לאומי לדיאלוג בין-תרבותי.
ב-30 בנובמבר 2016, במהלך ביקורו של נשיא אזרבייג'ן בג'יבוטי, נזכר מזכר הבנות בין חברות התעופה באזרבייג'ן לבין חברות התעופה בג'יבוטי על מנת להרחיב את שיתוף הפעולה בין המדינות. יתר על כך, המדינות חתמו על הסכם בדבר הקמת חברת הובלה אזרבייג'נית-ג'יבוטית משותפת. ב-10 באפריל 2017, על פי פקודת אילהם אלייב, משרד מצבי החירום האזרבייג'ני שלח מטוס לג'יבוטי. במטוס היה ציוד וסיוע המוניטארי שכלל בעיקר מי שתייה, סוכר, תה, שמן חמניות, שמן תירס, קמח, מקרוני ועוד.
זכויות האדם (ספר)

רקע

פיין היה תומך נלהב של המהפכה הצרפתית שפרצה ב-1789 וכשנה אחר כך הוא ביקר בצרפת ואף נטל חלק בעיצובה. ביקורת המהפכה שכתב אדמונד ברק, "הרהורים על המהפכה בצרפת" (1790), זכתה לאהדה בין מעמד בעלי הקרקעות ומכרה 30,000 עותקים. ב-21 בפברואר 1791, ג'וסף ג'ונסון הדפיס את "זכויות האדם", אך ההדפסה הופסקה בשל חשש מרדיפה פוליטית. ג'.ס. ג'ורדן המשיך להדפיס את הספר ב-16 במרץ. 

הוא מכר כמיליון עותקים.