מייג'ל בארט

ביוגרפיה

מייג'ל לי יודק החלה לקחת שיעורי משחק כילדה. היא למדה באוניברסיטת מיאמי בקורל גייבלס, פלורידה, ולאחר מכן היו לה מספר תפקידים בתיאטרון, והיא הגיעה להוליווד. אביה, ויליאם יודק (Hudec), היה קצין במשטרת קליבלנד. הוא נהרג בעת מילוי תפקידו בשנת 1955, בזמן שמייג'ל הייתה בסיבוב הופעת עם הפקת אוף-ברודוויי. בשנות ה-50 המאוחרות ובראשית שנות ה-60 היו לה מספר תפקידים קטנים בכמה סרטים וסדרות טלוויזיה. היא עבדה באולפני דסילו במספר תוכניות טלוויזיה, בהן "בוננזה", "הבלתי משוחדים", "המופע של לוסי" ו-"הלוטננט" (בהפקתו של ג'ין רודנברי). היא קיבלה הכשרה בקומדיה מלוסיל בול. בשנת 1960 היא שיחקה את דמותה של גוון רתרפורד בסדרה "Leave It to Beaver". כמו כן הופיעה ב-"Will Success Spoil Rock Hunter?".

מסע בין כוכבים

במגוון תפקידים שונים, בארט השתתפה בכל גלגול של זיכיון המדע בדיוני הפופולרי מסע בין כוכבים אשר נוצרו במהלך חייה, לרבות גרסאות לייב אקשן ואנימציה, טלוויזיה וקולנוע, וכל תקופות הזמן שבהן התרחשו האירועים בסדרות השונות.
בארט הופיעה לראשונה בפיילוט הראשון של "מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית", "The Cage" (שנת 1964), כקצינה הראשונה חסרת השם של ספינת החלל אנטרפרייז הידועה רק בכינוי "מספר אחת". לבארט הייתה מערכת יחסים רומנטית עם יוצר הסדרה ג'ין רודנברי, שנישואיו היו על סף כישלון באותה העת, והרעיון ללהק שחקנית לא ידועה במיוחד לתפקיד ראשי, רק כי היא הייתה חברתו של המפיק, הרתיח את מנהלי NBC, אשר התעקשו שרודנברי ייתן את התפקיד לשחקן גבר. ויליאם שטנר אימת זאת בספרו "Star Trek Memories", והוסיף כי גם צופות-נשים, בהקרנות מבחן, שנאו את הדמות. שאטנר ציין כי צופות-נשים הרגישו שהיא הייתה "נודניקית" ו"מעצבנת" וגם חשבו ש"מספר אחת לא צריכה להתאמץ כל כך להשתלב בין הגברים". בארט התבדחה לעיתים קרובות, כי אילו ניתנה בידי רודנברי הבחירה, בין להשאיר את דמותו של מר ספוק (שגם אותו הרשת שנאה), או דמות האישה, הוא היה "ממשיך עם הוולקן ומתחתן עם האישה, כי הוא לא חושב שלנרד היה מסכים להפך".
תפקידה בפרקים הבאים של "מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית" השתנה לזה של האחות כריסטין צ'אפל, דמות חוזרת, הידועה בחיבתה הנכזבת לספוק חסר הרגש. ההופעה הראשונה שלה כצ'אפל על סרט הצילום גרמה למנהל NBC ג'רי סטנלי לפצוח בקריאה: "נו, נו - תראו מי חזרה!" בסצנה בתחילת הסרט "מסע בין כוכבים: הסרט", נודע לצופים כי היא הפכה לד"ר צ'אפל, תפקיד עליו חזרה בקצרה, בסצנה מתוך "מסע בין כוכבים 4: השיבה הביתה". בארט סיפקה כמה קולות למסע בין כוכבים: סדרת האנימציה, כולל אלו של האחות צ'אפל וקצינת קשר בשם מ'רס, קצינה חתולית ששירתה לצידה של אוהורה. שנים לאחר מכן היא תחזור אל "מסע בין כוכבים: הדור הבא", בדמותה של אמא של דיאנה טרוי - השגרירה לואקסנה טרוי, בטאזואידית שערורייתית, אסרטיבית ומרדנית, שהופיעה כדמות חוזרת בסדרה. הדמות שלה, לעיתים קרובות, מטרידה את קפטן האנטרפרייז ז'אן-לוק פיקארד, שדוחה את חיזוריה. מאוחר יותר, בארט הופיעה שוב כשגרירה טרוי במספר פרקי "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9", שם, בניגוד מוחלט, היא פיתחה קשר חזק עם השוטר אודו, לו אף נישאה בסופו של דבר.
היא סיפקה את הקול הרגיל של המחשבים המשולבים של ספינות החלל של הפדרציה במסע בין כוכבים: הסדרה המקורית, מסע בין כוכבים: הדור הבא, מסע בין כוכבים: חלל עמוק תשע, מסע בין כוכבים: וויאג'ר, ורוב סרטי מסע בין כוכבים. היא שבה לשמש כקולו של המחשב בשני פרקים של סדרת הפריקוול מסע בין כוכבים: אנטרפרייז. כמו כן, היא השאילה את קולה לתוכנות ולמשחקי מחשב שונים הקשורים לזיכיון. הקישור האייקוני בין קולה לבין אינטראקציות עם מחשבים הובילה לכך שפרויקט של גוגל זכה לשם הקוד Google Majel בתחילת דרכו. בארט הקפידה להשתתף בוועידות מסע בין כוכבים הגדולות מדי שנה, במאמץ לעורר מעריצים ולשמור על הזיכיון בחיים.
בארט היא גם אחת משישה שחקנים (האחרים הם: ג'ונתן פרייקס, קייט מאלגרו, ג'ורג' טאקיי, אייברי ברוקס ומייקל דורן) אשר השאילו את קולם לתקליטור "Star Trek: Captain's Chair", בו היא שבה לספק את קולו של מחשב ספינת החלל.
ב-9 בדצמבר 2008, פחות מ-10 ימים לפני מותה, "רודנברי הפקות" הודיעה כי היא תספק את קולו של מחשב הספינה שוב, הפעם עבור סרט הקולנוע "סטארטרק" משנת 2009, המאתחל מחדש את הזיכיון. שון ראסל, דובר משפחת רודנברי, הצהיר כי היא כבר השלימה את עבודת הקריינות, ב-4 בדצמבר 2008. הסרט הוקדש לה, כמו גם לג'ין.
בארט ובעלה ג'ין רודנברי זכו בשנת 2002 לפרס מטעם קרן החלל - Douglas S. Morrow Public Outreach Award - כהוקרה על עבודתם ועל יצירת מודעות ולהתלהבות לחלל.

תפקידים אחרים

היא הופיעה כדמות "פרימוס דומיניק" בפיילוט עבור דרמת טלוויזיה פוסט-אפוקליפטית של ג'ין רודנברי משנת 1973 בשם "Genesis II", כמו גם בפיילוט "Spectre" משנת 1977, כ-"לילית, סוכנת הבית".
בשנת 1973 היא הופיעה במערבון המדע בדיוני של מייקל קרייטון "Westworld", בדמות של זונה.
לאחר מותו של ג'ין רודנברי, בארט לקחה חומרים מהארכיונים שלו והביאה להפקתם של שניים מהרעיונות שלו. היא הייתה מפיקה בפועל של סדרת המדע בדיוני אותה יצר בעלה המנוח: "ארץ: הקונפליקט האחרון (שבו היא גם שחקה את דמותה של ד"ר ג'וליאן בלמן), ו-"אנדרומדה".
כצעד מחווה של רצון טוב בין היוצרים של זיכיון מסע בין כוכבים לבין יוצרי בבילון 5 (שחלק מהמעריצים ראו בהם יריבים), היא הופיעה בפרק "Point of No Return" של בבילון 5, בתפקיד ליידי מורלה, אלמנתו הנביאה של קיסר הסנטאורים.
כפרודיה על עבודתה כקולו של המחשב במסע בין כוכבים, בארט הופיעה כאמנית קול אורחת בסדרה "איש משפחה", כקולו של המחשב של סטואי גריפין, בפרק "Emission Impossible".
חברת הרכבות יוניון פסיפיק משתמשת בקולה לצורך קריינות עבור מכשירים שלהם, הפזורים במקומות שונים ממערב לנהר המיסיסיפי שונים. כאשר מזוהה פגם, המערכת מגיבה עם קולה המוקלט של בארט, המכריז מידע אודות כך לצוות הרכבת באמצעות הרדיו.

עבודת קריינות אחרונה

חלק מההקלטות האחרונות של קולה של בארט היו עדיין בשלב פוסט פרודקשן, והופצו לקהל במהלך שנת 2009, לאחר מותה, כפי שמצוין ברשימת הקרדיטים של הסרט "סטארטרק" משנת 2009, בו, שוב, שימשה כקולו של המחשב. בסרט אנימציה המבוסס על המחזה המלט מופיעה שמה של מייג'ל בארט-רודנברי ברשימת הקרדיטים, כקולה של מלכת הרובוטים.

מוות

מייג'ל בארט-רודנברי הלכה לעולמה ב-18 בדצמבר 2008, בביתה בבל אייר, לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית, כתוצאה מלוקמיה. היא הייתה בת 76 שנים.
הלוויה ציבורית נערכה ב-4 בינואר 2009, בלוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית. יותר מ-250 איש השתתפו לרבות נישל ניקולס, ג'ורג' טאקיי, וולטר קניג, מרינה סירטיס (אשר גילמה על המסך את ביתה), ברנט ספיינר, ויל ויטון ומעריצים רבים.
לאחר מותו של ג'ין רודנברי בשנת 1991, בארט שלחה חלק משרידיו לחלל, בשנת 1997. ב-26 בינואר 2009, פורסם כי שרידיהם של ג'ין רודנברי ומייג'ל בארט ישוגרו לחלל בשנה הבאה, אולם ההשקה נדחתה. השרידים של בני הזוג המנוחים נחתמו לכמוסות שנעשו במיוחד על מנת שיעמדו במסע לחלל. חללית, המשוגרת באמצעות רקטה, תישא לחלל את הכמוסות, ביחד עם מחוות דיגיטליות ממעריצים. נכון לעכשיו, החללית מיועדת לשיגור במרץ 2018.