google/wiki40b huggingface dataset:
קינג סטור

קינג סטור היא רשת סופרמרקטים ישראלית המונה 12 סניפים והוקמה בשנת 2007.

היסטוריה

הרשת הוקמה בשנת 2007 על ידי בני הדודים בילאל ומוחמד סלאח על בסיס חברת אלמשהדוי שהוקמה על ידי אבותיהם, תושבי היישוב משהד בשנת 1983, עסקה ביבוא מזון והפעילה חנות קטנה בכפר כנא.
הרשת, שהיא חברה אחת מתוך קבוצת חברות, החלה פעולתה תחילה ביישובים ערביים. בהמשך רכשה הרשת סניפים מפסידים של רשת שופרסל ביישובים יהודיים, וכיום היא מפעילה 12 סניפים בישראל. מחזור מכירותיה עומד על כמיליארד שקלים. הרשת משווקת מוצרים באריזות גדולות. בנוסף משווקים בה מוצרים המיוצרים על ידי מפעל קסטל ששייך למשפחה ומייצר מוצרי מזון ומוצרים המיובאים על ידי יבואנית המזון אלמשדווי.  
החברה עברה מהפכה והחלה להתמסד לאחר רפורמת הניהול בה והעברתה, כמו גם העברת החברה, מעסק משפחתי אל ארגון מנוטרל שיקולים משפחתיים. בהובלת מנכ״ל החברה, מג'די כתאני - רואה חשבון בהכשרתו - אשר היה הראשון לשמש בתפקיד ניהולי מחוץ למשפחה. כשנה לאחר מכן, נכנס עו״ד ד״ר מהדי נעאמנה כאיש מפתח שני בתפקיד של יועמ״ש ומנהל נכסי הקבוצה.
בשנת 2017 רכשה חברת הביטוח הפניקס 20% מן הבעלות על הרשת תמורת 15 מיליון שקלים.
ברשת מועסקים כ-1500 עובדים.
יודיד הכסף

היסטוריה

חוקרים במחלקה למדעי האטמוספירה באוניברסיטה העברית בירושלים חיפשו חומרים מלאכותיים שישמשו לזריעת עננים במטרה להגביר את כמות הגשם היורדת במדינת ישראל הסובלת מחוסר מים ומתקופות בצורת על ידי פיזור חומר שירכז סביבו את טיפות המים שבעננים ועל ידי כך יגרום לירידת גשם. במהלך המחקר נמצא כי ליודיד הכסף היכולת להקפיא את מי הענן בטמפרטורות שאינן נמוכות בהרבה מטמפרטורת הקיפאון.

ניסויי ישראל

במהלך סדרת ניסויים המכונה ניסויי ישראל ליצירת כמות גשמים מוגברת התברר שיודיד הכסף הוא היעיל מכולם לצורך השגת מטרה זו, יודיד הכסף מסוגל למשוך אליו את אדי המים ולקשור ביניהם באופן היעיל ביותר ליצירת טיפות גשם. זריעת כמות רבה מדי של יודיד הכסף גורמת שלא ירד גשם כלל.

השלכות ונזקים

במידה וזורעים יותר מדי יודיד הכסף או שיש כמות גדולה של אירוסולים באוויר, גודל הטיפות לא יעלה על 1 מילימטר ולא ירד גשם כלל. כאשר יש ריכוז גבוה מאוד של יודיד הכסף במים הוא ועלול לגרום לארגיריה, אולם הכמות בה משתמשים בזריעת עננים היא כמות מזערית והפיזור על ידי מטוסים הוא פיזור יעיל הגורם לכך שמשתמשים בכמות קטנה של יודיד הכסף שלא מסוכנת לבריאות. כחלק מניסוי ישראל 4 נבדק הפיזור של יודיד הכסף בגשם ולא נמצא ריכוז גבוה במדי הגשם שנבדקו. הגשם היורד על האדמה לרוב מסונן מיודיד הכסף וההשפעה של זריעת העננים זניחה.
יריקה

יריקה היא פעולה גופנית של הוצאת רוק בכוח מתוך הפה. הפעולה מהווה רפלקס שמטרתו לצורכי הוצאת נוזלים או חומרי מזון המצויים בפה. כמו כן הפעולה מהווה ביטוי חברתי כתוצאה מאמונה טפלה או על מנת לבטא רגש (לרוב בוז או כעס). ברחבי העולם המערבי יריקה נחשבת כפעולה חסרת נימוס.
הגישה הרואה ביריקה פעולה חסרת נימוס מקורה במערב אירופה בראשית המאה ה-18, בעיקר בעקבות התפתחות מנהגים היגיינים של רחצה בקרב החברה הגבוהה באירופה. בעקבות התפתחות גישה זו, ועל מנת למנוע יריקות על רצפות הבתים התפתח הנוהג של התקנת מרקקות בכניסה לבתים ובחדרים שונים. השימוש במרקקות פחת בראשית המאה ה-20 לאחר מגפת השפעת הספרדית של 1918, ובעקבות ההבנה כי אלו מאפשרות הפצת מחלות. בארץ ישראל הותקנו מרקקות בכניסה למבני ממשל בתקופת המנדט הבריטי, וזאת לאור הנוהג המקומי, שהיה נפוץ עד שלהי תקופת המנדט, לירוק בכניסה למבנים אלה על מנת לנקות את הפה מאבק הרחובות. דוגמה למרקקה מעין זו מצויה בכניסה לבניין עיריית חיפה גם כיום.

היריקה בתרבות העולם

היריקה מקושרת לאמונה הטפלה לפיה היא מונעת עין רעה. באסיה התפתח הנוהג לירוק על ילדים כנגד עין רעה, ובאירופה קיים הנוהג לירוק כאשר רואים חתול שחור.

היריקה ביהדות

בטקס החליצה, נדרשת היבמה לירוק אל מול היבם, בתגובה לכך שלא הסכים לייבמה, חז"ל דורשים שיהא זה רוק הנראה לעיני הדיינים.
כמו כן נהוג בכמה חסידויות (וביניהם חסידות חב"ד), שבשעת אמירת עלינו לשבח, כשמגיעים למילים "והם (=עובדי עבודה זרה) משתחווים להבל ולריק", יורקים מעט, ומוסבר בספר היום יום שערך הרבי מנחם מנדל שניאורסון שזה על מנת שלא לבלוע ולהנות מן הרוק שנוצר בעת הדיבור על עבודה זרה.
רודולף בוכבינדר

חייו

רודולף בוכבינדר, יליד ליטומז'יצה (Leitmeritz = Litomeřice), בבוהמיה, צ'כיה, עבר עם משפחתו בווינה בשנת 1947. שם החל בגיל 5 את הלימודים בבית הספר הגבוה למוזיקה (Hochschule für Musik) כתלמיד הצעיר ביותר במוסד. בגיל 9, בשנת 1956, ניגן לראשונה בפני קהל  באולם המוזיקפראיין בווינה. מגיל 12 למד אצל ברונו  זיידלהופר, שהיה מורם של אלפרד ברנדל ושל פרידריך גולדה. בהתחלת הקריירה שלו ניגן בעיקר בהרכבי מוזיקה  קאמרית. בשנת 1961 זכה עם  הטריו הוינאי בפרס הראשון בתחרות הבינלאומית של מינכן. בהמשך החל להופיע יותר  כסולן וניגן עם תזמורות ומנצחים מן החשובים בעולם, כולל בישראל.  
בוכבינדר מצטיין בנגינת מוזיקה של מלחינים קלאסיים ושל יוצרים בני זמננו כאחד, וניגן בביצועי בכורה יצירות של גוטפריד פון איינם, מרטין כריסטוף רדל וגרהרד וימברגר. הוא הקליט מעל מאתיים תקליטורים.

לקריאה נוספת

Michaela Schlögl An artist´s portrait  
 Da capo  Styria-Verlag Wien 2008 
(בגרמנית- "תמונת של אמן" ביוגרפיה של רודולף בוכבינדר - הועלתה בכתב על ידי מיכאלה שלגל, ההוצאה לאור שטיריה, וינה)
גשר יהודית

הקמת הגשר

תכנון הגשר החל בשנת 2010. אדריכל הגשר הוא משרד "חן אדריכלים" ומתכנן הקונסטרוקציה הוא משרד "רוקח אשכנזי מהנדסים". בשנת 2014 אושרה תוכנית הגשר בוועדה המקומית תל אביב-יפו. בתחילת 2017 פורסם מכרז להקמת הגשר, ולהקמתו נבחרו "קבוצת אורון" ביחד עם מפעל המתכת "עדי 2000", שהקימו בשיטה דומה גם את גשר הסליל הכפול בבאר שבע.
הקמת הגשר החלה בספטמבר 2017 והיו אמורות להסתיים ביולי 2019. תקציב הקמת הגשר הוא 68 מיליון ש"ח.
הנחת קורות הפלדה של הגשר, פעולה המצריכה סגירה של נתיבי איילון, תוכננה לביצוע במשך שש שבתות החל מסוף אוגוסט 2018, אך בעקבות מחאת המפלגות החרדיות על חילול השבת הכרוך בכך, הורה שר התחבורה, ישראל כ"ץ, לעצור את העבודות על הגשר. העבודות הופסקו בעיצומן, מבלי שנקבע מועד להמשך. אחרי חודש של מגעים בין העירייה למשרד התחבורה, שבמהלכן לא הצליח המשרד להבהיר האם ומתי העבודות יימשכו, עתרה העירייה לבג"ץ נגד החלטת השר. במהלך הדיון בעתירה הודיעה פרקליטות המדינה על הסכמתה לביצוע העבודות בשבת, בהתאם לתכנון המקורי. בעקבות זאת החלו ב-25 בינואר 2019 העבודות להנחת קורות הפלדה מעל נתיבי איילון.

ביקורת

העיתונאית מירב מורן סבורה שעדיף היה להשקיע בהנגשת יתר גשרי האיילון להולכי רגל ולרוכבי אופניים, באמצעות קירוי וצל במדרכות רחבות ונתיב אחד בטוח לכלי רכב קלים.
העיתונאית אסתר זנדברג הביעה דעה דומה, ובנוסף ציינה שמערבית לנתיבי איילון חוצץ עורק תחבורתי מרכזי נוסף - דרך מנחם בגין, בין שכונת מונטיפיורי ומרכז תל אביב, וסוגיית צליחתו על ידי רוכבי אופניים והולכי רגל לא זכתה להתייחסות במסגרת מיזם 'גשר יהודית'. 
ביקורת נוספת נמתחה על כך שאין חיבור ישיר מהגשר לתחנת רכבת השלום שמצפון לו.
גלגל ענק

גלגל ענק הוא מתקן שעשועים הכולל גלגל ניצב ותאי נוסעים התלויים על היקפו.
גלגלי ענק הם מתקנים מקובלים ופופולריים בפארקי שעשועים בכל רחבי העולם.

היסטוריה

הגלגל הענק הוא פיתוח של מכשיר המכונה "עולה ויורד" שהיה קיים בירידים באירופה ובטורקיה במאה ה-17, ויש מקומות בעולם שעדיין נעשה שימוש במכשיר זה.
הגלגל הענק המודרני הראשון תוכנן על ידי ג'ורג' וושינגטון גייל פריס הבן מגיילסברוג שבמדינת אילינוי, אשר תכנן גלגל ענק בגובה 75 מטרים עבור התערוכה הקולומביאנית העולמית שנערכה בשיקגו בשנת 1893. הגלגל תוכנן במטרה להתחרות במגדל אייפל שהוקם עבור התערוכה העולמית של פריז (1889). הגלגל, ששקל כ-2,000 טונות, היה המתקן הגדול בתערוכה והונע על ידי שני מנועי קיטור, שהספק כל אחד 1,000 כוחות סוס. בגלגל היו 36 תאי נוסעים שכל אחד מהם היה בגודל אוטובוס שבכל אחד יכלו לנסוע 60 נוסעים (20 יישובים ו-40 עומדים), ובסה"כ 2,160 נוסעים. הגלגל היה מבנה הפלדה הגדול ביותר שניצוק באותה עת, ובשל גובהו - 26 קומות - היה אחד המבנים הגבוהים בעולם (אולם רבע מגובה מגדל אייפל).
הגלגל השלים סיבוב ב-20 דקות, ועלות הנסיעה בגלגל הייתה חצי דולר אמריקאי.
לאחר סיום היריד הועבר הגלגל ליריד נוסף, בשנת 1904 הועבר ליריד שנערך בסנט לואיס ולבסוף הושמד על ידי פיצוץ באותה שנה.
גלגל הענק השני שנבנה היה גלגל הענק שנבנה בארלז קורט בלונדון בשנת 1895, על בסיס התוכניות של הגלגל שנבנה בשיקגו. גלגל זה פעל עד שנת 1906 והסיע למעלה מ-2.5 מיליון נוסעים. הגלגל נבנה על ידי האוסטרלים אדם גדלין (Adam Gaddelin) וגארת' ואטסון (Gareth Watson).
גלגל ענק ידוע נוסף הוא גלגל הריזנארד בפראטר של וינה, שגובהו 65 מטרים, ונבנה בשנת 1897.
נכון לשנת 2014, הגלגל הגבוה ביותר בעולם נמצא בלאס וגאס. שני גלגלים גבוהים יותר נמצאים בבניה, אחד בפארק צ'או-יאנג בבייג'ינג והשני בברלין.

גלגל תצפית

גלגל תצפית, דומה בצורתו לגלגל ענק, אולם יש הסבורים כי מדובר במתקן שונה. הדוגמה הידועה והגדולה בעולם של גלגל תצפית היא הלונדון איי שבלונדון, אנגליה. ההבדל העיקרי בין גלגל תצפית לגלגל ענק הוא שתאי הנוסעים אינם תלויים מהיקף הגלגל, אלא מקובעים סביב היקפו - ועל כן הם צריכים להיות יציבים יותר, ומשפעים על הדיוק הנדרש בהקמת מגדל תצפית.

גלגל כפול ומשולש

בשנות ה-70 של המאה ה-20 המציאה חברת אינטמין AG גלגל ענק המאפשר העלאה והורדת נוסעים מהירה.
בשנת 1976 נפתח גלגל הענק סקי וירל בפארק אמריקה הגדולה של מריוט המצוי במדינת אילינוי ובמדינת קליפורניה, ובו היו שלושה מעגלי נוסעים (גלגל משולש). גלגל משולש נוסף נבנה באי המלכים באוהיו. לגלגלים אלה היו מחוברות זרועות שאפשרו הורדת גלגל שלם לקרקע בכל עת לצורך העלאה והורדת נוסעים מהירה.
כיום גלגלים אלה אינם בשימוש.

בישראל

בישראל קיימים מספר גלגלי ענק מכמה סוגים. הגדול מביניהם, הנמצא בלונה פארק תל אביב ומתנשא לגובה של כ-60 מטרים, נפתח באפריל 2016. השני נמצא בפארק הסופרלנד שבראשון לציון ומשתרע לגובה של 52 מטרים. בלונה פארק תל אביב היה בעבר גלגל ענק בעל 14 קרוניות, והוא פורק ב-2013 עקב בעיות בטיחות. קיימים בישראל גלגלי ענק קטנים (של כ-5 קרוניות) בפארקי שעשועים קטנים כדוגמת הלונה גרנד שבגרנד קניון שבחיפה.
Christ lag in Todes Banden, רי"ב 4

Christ lag in Todes Banden (בעברית: ישו שכב בכבלי מוות) מספר 4 ברשימת יצירות באך היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך. הקנטטה היא אחת מיצירותיו המוקדמות של באך והיא נועדה לביצוע ביומו הראשון של חג הפסחא.
הטקסט הוא מזמור באותו שם שכתב מרטין לותר ובאך השתמש בו ללא שינוי כשהמלודיה מבוססת על הלחן המקורי של המזמור, שיטת הלחנה שנקראת קנטוס פירמוס.

היסטוריה

מקורה של הגרסה הקיימת בידינו היא מביצוע של באך בשנים 1724-1725, בעת שניהל את המוזיקה בלייפציג. הוא שילב את הקנטטה במחזור השני של הקנטטות שביצע שם. המחזור כולו היה מבוסס על מזמורים לותרניים, כך שהקנטטה מתאימה לו, אך על סמך שינויי סגנון שקיימים, מסכימים החוקרים שבאך הלחין את הקנטטה מוקדם יותר - ב-1707. ההנחה היא שהוא הלחין אותה לכבוד חג הפסחא ב-1707, והשמיע אותה על מנת להתקבל לתפקיד במילהאוזן.

מילים

נוסח הקריאה ליום זה הוא מהאיגרת הראשונה אל הקורינתים בו מוזכר ישו כקורבן פסח, וסיפור תחיית ישו מתוך הבשורה על פי מרקוס. המזמור Christ lag in Todes Banden נכלל גם הוא בתפילה בכנסייה הלותרנית והוא עוסק בתחיית ישו ובחג הפסחא. באך השתמש במזמור ובקטעים ממנו ביצירות נוספות.

הקלטות

זוהי קנטטה פופולרית והיא בוצעה והוקלטה פעמים רבות. האתר קנטטות באך מונה למעלה מ-80 הקלטות במאה השנים האחרונות, בהן של המנצחים ג'ון אליוט גרדינר, טון קופמן, אנדרו פארוט ותומאס הנגלברוק.
וולטר מרץ'

חייו

מרץ' נולד לצייר וולטר טאנדי מרץ' בניו יורק בשנת 1943. לאחר סיום התואר הראשון באמנות ב-1965 באוניברסיטת ג'ונס הופקינס השתתף בתוכנית לבוגרים בבית הספר לקולנוע של אוניברסיטת דרום קליפורניה, שם היה לחלק מחבורה של קולנוענים צעירים שכללה דמויות כג'ורג' לוקאס וג'ון מיליוס.
את עבודתו הראשונה כקולנוען החל כאיש הסאונד בסרטו של הבמאי פרנסיס פורד קופולה אנשי הגשם (1969). לאחר מכן עבד עם ג'ורג' לוקאס על סרט המדע הבדיוני THX 1138, ועם קופולה על "הסנדק". בשנת 1974 היה אחראי על הסאונד בסרטו של קופולה "השיחה", ועל עבודתו היה מועמד לפרס האוסקר בפעם הראשונה. ב-1978 היה מועמד לפרס האוסקר על עריכת סרטו של פרד זינמן "ג'וליה". הוא ידוע ביותר בשל עבודתו על הסאונד בסרטו של קופולה "אפוקליפסה עכשיו" שהוקרן לראשונה ב-1979, אך להקרנתו קדמו כשנתיים של עריכה. בסרט זה היה מרץ' שותף אף לעריכה. בשל עבודתו על הסרט זכה מרץ' בפרס האוסקר על הסאונד, ובמועמדות לפרס על העריכה. בעבודה על סרט זה טבע מרץ' את המושג "מעצב קול" בתיאור עבודתו.
ב-1985 ניסה את ידו כבמאי בסרט "בחזרה לארץ עוץ", אך הסרט כשל בקופות, אם כי צבר קהל אוהדים ומעמד של סרט פולחן.
בשנת 1990 היה מועמד לפרס האוסקר על עריכת "רוח רפאים" ו"הסנדק 3". על הסרט "הפצוע האנגלי" משנת 1996 זכה בשני פרסי אוסקר, על הסאונד, ועל העריכה. כן היה מועמד לפרס האוסקר על הסרט "קולד מאונטיין" בשנת 2003.
בשנת 2001 כתב מרץ' ספר על עריכה קולנועית בשם "במצמוץ העין" (In the Blink of an Eye). הספר יצא לאור בעברית בהוצאת "אסיה", בתרגום ינץ לוי בשנת 2008. כן היה הנושא לספרו של הסופר הקנדי מייקל אונדאטג'ה "The Conversations" המתעד את שיחותיהם של השניים על קולנוע, שהרקע להן הסרטת "הפצוע האנגלי" שנכתב על פי ספרו של אונדאטג'ה. ב-2007 הוקרן סרט תיעודי על חייו שנקרא "מרץ'", המתעד את תהליך עבודתו ודעותיו על קולנוע ועריכה.
מרץ' ידוע בשל יכולתו האמנותית והטכנית, והוא הוכיח את יכולתו ביצירת חידושים טכניים רבים, כמו גם בעבודה במספר מערכות ושיטות עריכה שונות.
Come On Over

רקע והפקה

את האלבום הפיק רוברט לאנג, שגם עזר בכל כתיבת והלחנת שירי האלבום. לאנג הפיק וכתב לטוויין שירים גם בהמשך דרכה כזמרת. האלבום הוקלט בין השנים 97–1996, ולבסוף יצא ב-4 בנובמבר 1997, כאלבום השלישי של טוויין.
מן האלבום יצאו 12 סינגלים, שכולם זכו להצלחה עולמית במצעדים, במכירות, ולשבחים רבים מצד מבקרי המוזיקה.
הסינגל הבולט ביותר מן האלבום היה גם זה שפתח אותו, "Man! I Feel Like a Woman!". השיר כשמו, מדבר על זכויות האישה, ומילותיו מציגות את מעמדן, ואת השוויון שהן רוצות.

סינגלים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
פיגוע מכונית התופת בחדרה

הפיגוע

הפיגוע בוצע בתחילת האינתיפאדה השנייה שהחלה בחודש ספטמבר בשנת 2000. במהלך יום רביעי אחר הצהריים, ברחוב הנשיא, רחובה הראשי של חדרה, נצמדה מכונית תופת לאוטובוס אגד בקו 7, שעשה דרכו לעבר שכונת גבעת אולגה. המכונית הפרטית חנתה בתחנה ובעת שהאוטובוס עליו היו כ-30 נוסעים הגיע לתחנה, היא התפוצצה. מעוצמת הפיצוץ האוטובוס הועף כ-20 מטר קדימה ונעצר בתוך חנות סמוכה. בפיגוע נהרגו שני אזרחים: אזרח שנסע באוטובוס, ואזרחית שעמדה על המדרכה. כמו כן, חנויות סמוכות ניזוקו מן הפיצוץ.
הארמייה השנייה (האימפריה הרוסית)

היסטוריה

הארמייה הוקמה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914, ולמפקדה מונה אלכסנדר סמסונוב. יחד עם הארמייה הראשונה היא פלשה לפרוסיה המזרחית, ובתחילה נחלה ניצחונות ואילצה את הארמייה השמינית הגרמנית לסגת עד הוויסלה. עם זאת, הגרמנים הנחילו לארמייה השנייה תבוסה מוחצת בקרב טננברג, וסמסונוב התאבד. הארמייה לא הושמדה לחלוטין, ויחד עם עוד שלוש ארמיות זכתה בניצחון בקרב על הוויסלה. היא הובסה שוב בקרב לודז', ובתחילת שנת 1915 הועברה לאזור פולין. במרץ 1916 היא ביצעה את מתקפת אגם נארוץ' הכושלת. היא פורקה ב-1918.
קיראס

קיראס הוא לוח שריון ממתכת שנועד להגן על החזה והבטן.
הקיראסירים המשיכו למלא תפקיד חשוב עד מלחמות נפוליאון (תחילת המאה ה-19), ואפילו קצת לאחר מכן, אך התפתחות נוספת שחלה ברובים גרמה לכך שבמחצית השנייה של המאה ה-19 לא היה שריון קיראס אפילו לפרשים. כיום מספר יחידות בעולם עושות שימוש בקיראס כחלק ממדים יצוגיים במשימות משמר ותהלוכות, כך לדוגמה משמר החיים ורגימנט הכחולים והמלכותיים בצבא הבריטי.
שעיר האלון

הביצה

הנקבה מטילה את הביצים על ענפיי האלון. הביצים נכנסות לדיאפאוזה של כעשרה חודשים.

הזחל

הזחלים בוקעים עם ראשית האביב, בחודש מרץ. גופו ירוק ושעיר.

הגולם

מתגלם על ענפי האלון, צבעו חום כהה. תקופת הגולם בין 14 יום ל-21 ימים.
רבנו חננאל

ביוגרפיה

מוצא משפחתו מאיטליה, ועל כן לעיתים הוא מכונה "רבינו חננאל איש רומי", אך ככל הנראה בצעירותו היגר עם אביו רבינו חושיאל, לקירואן שבאפריקה הצפונית (תוניסיה דימינו) (ראו גם אגדת ארבעת השבויים). ידוע כי למד לימודים כלליים, היסטוריה ושפות - בעיקר ערבית ויוונית]. היה עשיר ונכבד בקהילתו. היה נשוי ונולדו לו 9 בנות.
רבנו חננאל קיים התכתבות עם ראשי ישיבות בבל, והם העניקו לו את התואר ״ראש בי רבנן״.

פירושו לתלמוד

רבנו חננאל הוא הראשון שחיבר פירוש לרוב התלמוד הבבלי, אך חלק ממנו אבד (חלק מכתבי היד נמצאו בשנים האחרונות). הפירוש מתאפיין לעיתים קרובות גם ככזה שנועד לפסוק הלכה. הפירוש הוא על שלושה סדרים: מועד, נשים ונזיקין, וכן על מסכתות שעוסקות בעניינים שנוהגים בזמן הזה. הפירוש נדפס מכת"י וטיקן 126 ו-128 ומופיע בצד העמוד במהדורת וילנה של התלמוד הבבלי (ובמהדורה מתוקנת יותר נדפס על ידי הוצאת עוז והדר), כמו כן מוזכר פעמים רבות בחידושי הרמב"ן ובתוספות בשם "הר"ח".
סגנון כתיבתו של הפירוש הוא הסבר אודות הקטעים שאינם מובנים, ופעמים שהוא מדלג על רוב הסוגיא וכותב "ושאר כל השמועה פשוטה היא". בנוסף הפירוש מתמקד בתרגום מארמית לעברית, כתיבת מבואות לסוגיה ובירור הגרסה הנכונה בתלמוד. לעיתים הוא מעתיק גרסה אחרת לסוגיא. גרסתו נחשבת לאמינה ומדויקת. בפירושו הוא מרבה להשוות עם הסוגיה המקבילה בתלמוד הירושלמי, ומביאו גם במקרה שהתלמוד הירושלמי רק משלים את דברי התלמוד הבבלי ולא חולק עליו.
לרוב, כאשר הגמרא מנסה להעמיד סוגיה כלשהי, רבנו חננאל אינו כותב את העמדות שנדחו אלא רק את המסקנה הסופית.
כמנהג גאוני בבל הוא פירש את האגדות באופן מושכל, ואת התמוהות שבהן כמשלים.
מחברי הפירושים בדורות שאחריו קיבלו את פירושו והרבו להעתיק ממנו, ובייחוד ר' נתן בעל 
הערוך. גם הרי"ף העתיק ממנו בחיבורו, אך הזכיר את שמו בפירושו ארבע פעמים בלבד. וכמה פעמים חלק על שיטתו. בעלי התוספות הרבו להביאו בפירושם וסומכים עליו עד כדי שלפעמים דוחים את פירוש רש"י מפירושו]. בחיבוריו של רש"י הוא אינו מוזכר, זאת משום שבימי רש"י פירושו של רבינו חננאל עדיין לא התפרסם בצרפת.
ברוב המקומות, רבנו חננאל הסתמך על פירושיהם של רב שרירא גאון ושל רב האי גאון לכמה מסכתות, ולפעמים הוא העתיק את פירושיהם מילה במילה.

פירושו לתורה

ידוע שרבנו חננאל כתב פירוש לתורה, אך הוא אבד ולא ידוע הרבה אודותיו. נשארו ממנו קטעים מפרשנים שונים שציטטוהו (הרמב"ן, רבינו בחיי, דרשות אבן שועיב ועוד) וכן בגניזת קהיר, ולקט פירושיו נדפס במהדורת תורת חיים שבהוצאת מוסד הרב קוק. בפירושו הוא מביא גם את פירוש הרס"ג ורב שמואל בן חפני ודברי אגדה.
מפרץ מאטאגורדה

מפרץ מאטאגורדה (באנגלית: Matagorda Bay) הוא מפרץ הממוקם בשפך נהר קולורדו לחוף מפרץ מקסיקו במדינת טקסס שבארצות הברית.
חצי האי מאטאגורדה מפריד בין המפרץ, ששטחו כ-910 קמ"ר, למפרץ מקסיקו. מעבר המים היחיד בין מפרץ מקסיקו לבין מפרץ מאטאגורדה הוא מעבר קוואלו (Cavallo). לחוף המפרץ ממוקמת העיר פורט אוקונור. שטח המפרץ מחולק בין מחוז מאטאגורדה ומחוז קאלהון.
מספר מפרצים יוצאים ממפרץ מטאגורדיה: מפרץ לאוואקה (Lavaca Bay), לכיוון מערב בשפך נהר לוואקה (במפרץ זה ממוקמת העיר פורט לוואקה). מפרץ טרז פלאצ'וס (Tres Palacios Bay) בצפון מזרח מפרץ מאטאגורדה (בשפך נהר טרז פאלאצ'וס), והמפרצים טרטל (Turtle Bay), קאראנצ'ואה (Carancahua Bay), קלר (Keller Bay) וקוקס (Cox Bay).

היסטוריה

לאחר שהתגלה המפרץ על ידי המגלים הספרדים ניתן לו השם "אספיריטו סאנטו" (בספרדית: Espíritu Santo - רוח הקודש). לאחר מכן שונה שם המפרץ ל"קוסטה אי בהיה די סן ברנראדו" (Costa y Bahía de San Bernardo - חוף ומפרץ סן ברנרדו).
האיזכור הראשון של המפרץ (בשם "אספיריטו סאנטו") מופיע במפה שצייר אלונזו אלוורזה דה פינדה (Alonzo Álvarez de Pineda) משנת 1518. גם במפתו של אנג'ל דה וילאפאניה (Ángel de Villafañe) וחורג'ה סרון (Jorge Serón) משנת 1681 נקרא המפרץ בשם זה.
רנה רובר קוולייר (René Robert Cavalier) הגיע אל המפרץ בשנת 1685, עת ניסה להגיע לנהר המיסיסיסיפי, והקים במקום את פורט סנט לואי. אלונזה דה לאון הגיע למפרץ בשנת 1689 והקים במקום מושבה נוספת.
ב-31 באוקטובר וב-1 בנובמבר בשנת 1862, במהלך מלחמת האזרחים של ארצות הברית, הפציץ צי האיחוד את הערים לחוף המפרץ.
אוכלוקרטיה

אוכלוקרטיה (מיוונית - "οχλοκρατία". ‏ "οχλος" - "אוכלוס" המון, "κρατία" - "קרטיה" - שלטון, נקראת גם:וולגוקרטיה) הוא שלטון ההמון, צורת שלטון בה כופה ההמון את רצונו, עריצות הרוב המובאת לצורתה הקיצונית, ממשל ללא סדר וללא הנהגה ראויה בו כל דאלים גבר.
נהוג לראות את מקורו של הביטוי בסיווגו של אפלטון את צורות הממשל, המופיע בדיאלוגים "המדינאי" ו"ספר החוקים". על פי אפלטון מסווגים הממשלים השונים לשלושה סוגים, שלכל אחד מהם גרסה טובה או טהורה וגרסה רעה או מנוונת. שלטון היחיד בצורתו הטובה הוא המונרכיה, ואילו בצורתו הרעה הוא הטירניה. שלטון המעטים בצורתו הטובה הוא האריסטוקרטיה ואילו בצורתו הרעה הוא האוליגרכיה ושלטון הרבים בצורתו הטובה הוא הדמוקרטיה ובצורתו הרעה הוא האוכלוקרטיה. סיווג פוליטי זה (ששוכלל לאחר מכן על ידי תלמידו של אפלטון, אריסטו) נותר סיווג מקובל במדע המדינה למשך תקופה ארוכה, עד לזמן המודרני. הן אפלטון והן אריסטו לא השתמשו במונח "אוכלוקרטיה".
המושג "אוכלוקרטיה" עצמו מופיע לראשונה בכתביו של פוליביוס, שחי במאה השנייה לפני הספירה. בספרו "ההיסטוריות" הוא מתאר מצב בו הדמוקרטיה נופלת לידי אנשים צמאי כוח המשחיתים את ההמון ומרגילים אותו למתנות, והדמוקרטיה הופכת לשלטון של כוח ואלימות, כאשר ההמונים שהורגלו לחיות על חשבונם של אחרים, ימצאו להם מנהיג שיאחד את כוחותיהם, וישתיתו את שלטונו על אלימות וטבח, עד שישובו להיות פראים גמורים, והשליט ישוב להיות אדון ומלך.
המושג משמש בעיקר לגנאי. ישנם מקרים היסטוריים בהם ההמון כפה את רצונו על הממשל, אם באופן ספונטני, או לעיתים עקב תמרונים של המנהיגים מאחורי הקלעים. כך, למשל, ההמון הפריזאי בשלבים מסוימים של המהפכה הצרפתית, ההמון המוסקבאי שהביא לכישלון הפיכת ינאייב ב-1991, או ההמון המצרי במהלך האביב הערבי, אך המדובר לרוב בשלבי מעבר בין סוגים שונים של שלטון. אין דוגמאות מודרניות לשלטון אוכלוקרטי טהור במובן אליו התכוונו אפלטון ופוליביוס.
יונה בן דוד

ביוגרפיה

בן דוד היה מבעלי ומנהל מכון דינמומטר, שנפתח באוקטובר 1968, לבדיקת מכוניות, שגם ייצר ציוד בדיקה.
בשנות ה-70 פיתח מערכת ממוחשבת לבדיקת מכוניות שיוצאה ל-11 מדינות. המערכת שנקראה VCT הכילה את הנתונים של יצרני המכוניות והשוותה אותם לנתוני הרכבים הנבדקים והתגאתה בבדיקת 56 רכיבים ברכב ב-12 דקות. בשנת 1983 הקים את מכון קומפיוטסט לבדיקת מכוניות, אותו ניהל במשך שנים רבות.
המציא ורשם 6 פטנטים בנושא בדיקות רכב.
בשנת 2015 שיתף פעולה עם אמיר זיו אב בפיתוח מכשיר בדיקה ממוחשב לטנקים.
מבנה עילי (מוזיקה)

במוזיקת הג'אז, המונח מבנה עילי מתאר שיטת הולכת קולות שפותחה על ידי פסתנרני ג'אז ומעבדים, העושה שימוש באקורד משולש מז'ורי או מינורי כצלילים העליונים של מצלול הרמוני מורכב יותר.

דוגמאות

דוגמה 1: להלן נתון מצלול אופייני המשמש פסנתרני ג'אז של האקורד C⁷⁹
 (אקורד דו מז'ור עם ספטימה קטנה ונונה מוגדלת).
בחמשה התחתונה נתונים התווים מי וסי במול, שהם הדרגות ה-3 וה-7 של האקורד, המהווים את הטריטון אשר יוצר את הצליל הדומיננטי של האקורד.
בחמשה העליונה התווים מי במול, סול וסי במול יוצרים שלושתם את האקורד המשולש מי במול מז'ור.
אקורד זה הוא מה שמכונה "מבנה עילי". כאשר הוא נידון ביחס לצליל השורש דו, התווים של אקורד זה מתפקדים, בהתאמה, כנונה מוגדלת (למעשה דצימה קטנה, הזהה אנהרמונית לנונה מוגדלת. האנהרמוניה במקרה זה נוצרת מפאת תפקודו של התו מי במול כשורש של האקורד העילי מי במול מז'ור), קווינטה, וספטימה קטנה.
(הערה: צליל השורש דו לא מופיע במצלול זה, כפי שלעיתים קרובות מנגנים פסנתרני ג'אז מטעמים שונים הקשורים למצלול, או מכיוון שצליל זה מנוגן על ידי נגן הבס.)
דוגמה 2: בדוגמה הבאה, האקורד המשולש פה דיאז מינור משמש כחלק מהאקורד C¹³⁹¹¹ (אקורד דו מז'ור עם ספטימה קטנה, נונה קטנה, קוורטה מוגדלת וסקסטה גדולה):
ביחס לצליל השורש דו, התו דו דיאז (הזהה אנהרמונית ל-רה במול) מתפקד כנונה קטנה, התו פה דיאז מתפקד כקוורטה מוגדלת והתו לה מתפקד כסקסטה גדולה.

להאזנה

דוגמה תמציתית של פסנתרן העושה שימוש במבנים עיליים ניתן למצוא בביצוע של ביל אוונס לקטע "Blue in Green", מתוך אלבומו של מיילס דייוויס Kind of Blue.
סלבדור מינושין

קורות חיים

מינושין נולד וגדל בעיירה סן סלבדור, בפרובינציית אנטרה ריוס, שבארגנטינה. משפחתו הייתה ממוצא יהודי-רוסי. לאחר בית הספר התיכון למד רפואה באוניברסיטת קורדובה. במהלך לימודיו נכלא ל-3 חודשים בשל פעילות פוליטית נגד שליט ארגנטינה חואן פרון. סיים את לימודי הרפואה ב-1947 והחל התמחות בפסיכיאטריה של ילדים. ב-1948, לאחר קום מדינת ישראל, עלה לארץ ושירת כרופא בצה"ל. 

בשנת 1950, לאחר סיום שירותו הצבאי, עבר לניו יורק כדי להמשיך להתמחות בפסיכיאטריה של ילדים אצל נייתן אקרמן, ממייסדי גישת הטיפול המשפחתי. הוא עבד בטיפול בילדים שאושפזו בשל התקף פסיכוטי. בנוסף עבד במעון לילדים יהודים שלקו בהפרעות נפשיות, שם החל הכשרה בפסיכואנליזה. ב-1951 נישא לפטרישיה פיטלוק וחזר לישראל. עבד כמנהל בתי יתומים ומעונות לילדים שלקו בהפרעות נפשיות. במקביל החל לעבוד באמצעות טיפול קבוצתי.
ב-1954 חזר לניו יורק ולמד במכון פסיכואנליטי על פי גישתו של הארי סטאק סאליבן. כן עבד בבית ספר לעבריינים עם הפרעות נפשיות, שם הבין כי טיפול פרטני בילדים בלבד ובאמצעות פסיכואנליזה לא תורם מספיק לבריאותם הנפשית, וכי חשוב לעבוד גם עם בני משפחתם. בפגישות הטיפול המשפחתי ניסוי מינושין ואנשי הצוות שלו לקדם אמפתיה ותקשורת משפחתית טובה יותר, באמצעות גישה אקטיבית וישירה יחסית של המטפל כלפי בני המשפחה. 
על בסיס עבודתו, בשילוב עם רעיונות מהגישה המערכתית של גרגורי בטסון אודות ההשפעה ההדדית של חלקים בכל מערכת, פיתח מינושין את גישת הטיפול המשפחתי המבני. לפי הגישה, תפקיד המטפל הוא לתרום לשינוי מבנה משפחתי בלתי מתפקד, והוא פועל בגישה אקטיבית. ב-1962 נסע מינושין לפאלו אלטו לעבוד על כך עם אחד ממייסדי הטיפול המשפחתי, ג'יי האליי. על עבודתו בבית הספר לעבריינים הוציא ב-1967 את ספרו הראשון עם מספר מחברים נוספים, "משפחות בשכונות עוני" (Families of the Slums).
משנת 1965 עבד מינושין כמנהל מוסד טיפולי פסיכיאטרי לילדים בפילדלפיה, שם גילה כי טיפול משפחתי תורם גם למצבם של ילדים עם הפרעות פסיכוסומטיות והסיק שדפוסים משפחתיים לקויים תורמים לפרוץ המחלה. הוא עבד בשיתוף פעולה עם עובדים סוציאלים בקהילה של ילדים אלו, והעניק להם הכשרה בטיפול משפחתי. מינושין ניהל את המוסד הפסיכיאטרי עד 1981, אז עבר לניו יורק כדי לטפל ולהרצות על פסיכיאטריית ילדים והטיפול המשפחתי. בנוסף הקים את "מרכז מינושין למשפחה" בעיירה וודברי (Woodbury) שבניו ג'רזי, בו הכשיר מטפלים משפחתיים. ב-1995 פרש לגמלאות ועבר לבוסטון. 
מינושין נפטר בפלורידה בשל מחלת לב, ב-2017. הותיר אחריו בן, דניאל.