google/wiki40b huggingface dataset:
המדריך למטייל

"המדריך למטייל", סדרת מדריכי טיולים שנכתבו על ידי דביר רביב ונתנאל אלינסון. נכון ל-2016 יצאו לאור שני כרכים של "המדריך למטייל בשומרון", הכוללים 44 מסלולי טיול המתארים מאות אתרי טבע, נוף ומורשת ונפרשים על למעלה מ-650 עמודים, עבור המטייל הפשוט והמטייל המעמיק וכן "מדריך הערבה".

רקע

"המדריך למטייל" הוא מיזם שהחל ב-2008, בעקבות נפילתם של חיילי צה"ל, דוד רובין ואחיקם עמיחי, בפיגוע בנחל תלם. המחברים, יחד עם חבריהם ישראל רוזנפלד, אהרן טבגר ודוד סעיד, החליטו לקיים טיולים קבועים ללא תשלום ברחבי יהודה ושומרון, מתוך חשש כי לאחר האירוע בו נפלו חבריהם איש לא יטייל באזורים אלו. בשנים 2014-2011 עמלו אלינסון ורביב על הוצאת שני כרכי המדריך כהמשך המיזם. למימון ההוצאה לאור נעזרו המחברים במימון המונים דרך אתר "הדסטארט".
הספר מכיל את המידע הדרוש לתכנון וביצוע טיול באזור השומרון: מפות, צילומים, טלפונים רלוונטיים, מידע על האבטחה ודגשים חשובים לכל מסלול. כמו כן הוא מעניק הרחבה בהיסטוריה של המסלול, באירועים שהתרחשו לאורכו ובסביבתו. המדריך פותח בפני הקורא את ההיכרות עם סיפורי התנ"ך מזווית לא שגרתית ומאפשר לחוות, ולו במעט, את חיי היום יום בארץ ישראל ואת האירועים הגדולים והמכוננים בתולדות עם ישראל שהתרחשו בשומרון.
הפקת הספרים כללה בחירת תצלומים מתוך אלפי תצלומים שהמחברים צלמו בעת ההדרכה, הפקת מפות טיולים מיוחדות לכל מסלול, רכישת תצלומי אוויר, רכישת זכויות פרסום למוצגים ארכאולוגים וצילום תמונות פנורמיות מנקודת תצפית בשומרון. בעקבות הטיולים שופצו מסלולים על ידי המועצות האזוריות והוקמו בהם מצפורים, שבילים וסימוני שבילים ונוספו בתי הארחה.
שני כרכי "המדריך למטייל בשומרון" הם הראשונים בסדרת שבעה ספרים שתקיף את כלל אזורי ההר הישראלים. בימים אלו כותבים המחברים את "המדריך למטייל בחבל בנימין" והם מתכננים להוציא בשנים הקרובות כרכים העוסקים בבקעת הירדן, גוש עציון, הר חברון ומדבר יהודה. בנוסף לספרים מתוכנן גם אתר אינטרנט שיציע מידע על האתרים הנכללים בספרים.
על חלקם ביצירת המדריך זכו המחברים בפרס מוסקוביץ' לציונות לשנת 2014.
בעקבות הכרותם את השטח, כותבי המדריך למטייל התבקשו על ידי צה"ל, ביוני 2014, לסייע בחיפושים אחר שלושת הנערים החטופים.

מדריך הערבה

ב-2016 החלו חניכי מחזור ז' ממכינת ערבה בחצבה, בהדרכת נתנאל אלינסון ראש המכינה, בכתיבת הספר השני, "מדריך הערבה - מסלולים ואתרים בערבה התיכונה". חניכי המכינה ביצעו עבודת חקר על כל מסלול בספר הכולל סיור מעמיק בשטח, תחקור אנשי האזור, מפגש עם אנשי מקצוע בתחומי היסטוריה, בוטניקה, זואולוגיה וגאוגרפיה והעלו על הכתב את ממצאיהם. גם ספר זה, כקודמו, מופק ברמה גבוהה ויש בו 270 עמודי כרומו צבעוניים, עשרות אתרים, תכנים רבים ומגוונים, מפות מפורטות ותמונות נאות. הספר יצא בתשע"ז. גם במדריך זה נעזרו המחברים במימון המונים דרך אתר "הדסטארט".
כתובות נבחרות בלטינית

כתובות נבחרות בלטינית  (בלטינית: Inscriptiones Latinae Selectae, בקיצור: ILS) הוא  אוסף כתובות בלטינית בעל שלושה כרכים שנערך על ידי הרמן דסאו. העבודה פורסמה בשלושה חלקים בשנים 1892-1916, כל הספרים וההערות נרשמו בלטינית. כל כתובת זוהתה במספר, ולכן חוקרים רבים רושמים את הקיצור ILS בצירוף מספר כהתייחסות לכתובת מסוימת בלטינית כמו באוסף הכתובות הלאטיניות (CIL).
לדוגמה: הכתובת בשער טיטוס בקירקוס מקסימוס, מסומת באוסף הכתובות הלאטיניות  כ-CIL VI 944  בעוד שבכתובת נבחרות בלטינית היא מסומנת כ-ILS 264.
ILS מצוטט גם כ-Dessau או D.
בולבוליים

מאפיינים

לבולבוליים גודל בינוני. הקטנים שבהם בגודל דרור הבית, והגדולים מגיעים עד גודל קיכלי. אורך גופם נע בין 14 ל-28 ס"מ. כנפיהם קצרות יחסית ומעוגלות, לעומת זנבם שהוא ארוך ומסתיים בקו ישר או קדוד מעט. נוצות גופם ארוכות, רכות וצמריות, במיוחד בגב, ומכאל שמם המדעי, שמשמעותו "גב צפוף". צווארם קצר ובעל כיסוי נוצות דליל, וכשהבולבול מותח צווארו מתגלה אזור קירח בין העורף לנוצות השכם. הצבע השולט בנוצות הבולבוליים הוא ירוק-זית, או צהוב-חום, אך ישנם מספר מינים בעלי צבעים בולטים. הרגליים חלשות וקטנות, והבולבוליים כמעט שאינם נמצאים על הקרקע, אלא רק על צמחים. מקורם קצר וחזק, ובזוויותיו (חיבוריו עם הראש) מעין זיפים קשים.
שני הזוויגים דומים, כאשר אצל חלק מהמינים הזכר גדול יותר. במהלך השנה אין הבדלים בניצוי, שלא כמו דרור הבית שמשנה את הופעתו פעמיים בשנה.
במשפחת הבולבוליים 19 סוגים, הנפוץ מביניהם הוא הסוג בולבול Pycnonotus, וכ-121 מינים. הבולבוליים נפוצים באפריקה, באסיה הטרופית, וגם בישראל יש מין אחד, בנוסף למין המזדמן בולבול לבן לחיים Pycnonotus leucotis.
למין הנפוץ בישראל, בולבול צהוב-שת יש תת-שת צהוב; למינים אחרים יש תת-שת בצבעים שונים. לחלק מהמינים ציצת-כרבולת בולטת.
הבולבוליים ניזונים בעיקר מפירות ומחרקים.
רוב מיני הבולבוליים הם ציפורים יציבות (שאינן נודדות), אבל מחוץ לעונת הרבייה הן משוטטות בקבוצות.
הקן דמוי סלסילה ומראהו מרושל. הביצים מוכתמות בשלל דגמים המשתנים ממין למין. הגוזלים בוקעים עירומים וסומים.
אבטין

היסטוריה

ראשיתה של אבטין בחווה חקלאית שהוקמה על ידי חאג' טאהר קרמאן בשיתוף פעולה עם גורמים יהודיים. בין החווה לבין כפר חסידים התעוררו סכסוכי שכנים על קרקעות. במלחמת העצמאות התרכזו בני משפחת קרמאן בחווה באבטין ובעצת דוד הכהן לא ברחו מארץ ישראל. לאחר מכן מנע דוד בן-גוריון, על פי בקשת דוד הכהן את גירושם. בראשית ימי המדינה נודע הכפר כאחוזת קרמאן או אחוזת אבטין.
בשנות ה-60 היה המקום לכפר בדווי. בשנת 1975 הורחב המקום במסגרת התוכנית ליישוב בדואים במקומות קבועים. תושביו הם בני השבטים עמריה וערב אל ח'ואלד וערב אלזובידאת וערב אלחילף וערב אלתורכמאן וכן משפחות בודדות משבטים אחרים.
על פי החוקרים מקור השם איבטין בשם העיר בֶטֶן המופיעה בספר יהושע כעיר השוכנת על גבול נחלת שבט אשר. בטן מזוהה עם האתר הארכאולוגי תל פר השוכן מצפון מערב ליישוב.
פתית השלג של קוך

היקף הפרקטל

בכל פעולה מוחלף שליש מהקטע בשני חלקים שאורך כל אחד מהם הוא שליש מהקטע. כלומר, אורך הקטע גדל בשליש מאורכו, הווה אומר, אורך הקטע נהיה 4/3 מאורכו המקורי בכל פעולה. עם ביצוע  פעולות אורך יגיע כל הקטע ל , וכאשר מספר הפעולות שואף לאינסוף היקף פתית השלג של קוך גם הוא שואף לאינסוף:
.

שטח הפרקטל

ראוי לשים לב שעל אף היקפו האינסופי, שטח פתית השלג של קוך סופי, והוא קטן משטח המעגל החוסם את המשולש ממנו החלה שרשרת האיטרציות. למעשה ניתן להראות ששטח פתית השלג מתכנס במדויק לערך , כאשר  הוא שטח המשולש שווה הצלעות ההתחלתי.
הוכחה
בכל שלב בבניית הפרקטל כל קטע ישר בו מוחלף בארבעה קטעים ישרים, לכן מספר הקטעים הישרים בו לאחר n איטרציות הוא: . המשולשים שנבנים בכל איטרציה הם בעלי יחסי דמיון 1 ל-3 עם המשולשים שנבנו באיטרציה הקודמת, ולכן שטחם תשיעית מהמשולשים שנבנו באיטרציה הקודמת. לפיכך שטח כל משולש שנבנה באיטרציה ה-n הוא:
. השטח שמתווסף לפרקטל באיטרציה ה-1 + n שווה למכפלת מספר הקטעים הישרים בסיום האיטרציה ה-n בשטח כל משולש שנבנה באיטרציה ה-n+1. כלומר שטחו הכולל S של הפרקטל הוא:
.
מנוסחת הסיכום הידועה לחישוב סכום סדרה הנדסית יוצא שערך הסכום האינסופי תחת סימן הסכימה מתכנס ל-: , לכן ערך השטח הכולל של הפרקטל הוא: .

ממד האוסדורף

תכונה נוספת נוגעת לממד האוסדורף של פתית השלג. כאמור, בכל פעולה אנחנו מחליפים שלושה קטעים שאורך כל אחד מהם הוא שליש מהקטע המקורי בארבעה קטעים מסוג זה. מכאן, שממד האוסדורף של פתית השלג הוא: . לפתית השלג של קוך ממד שאינו שלם, תכונה אופיינית לפרקטל.
יהושע פרלה

ראשית דרכו

יהושע פרלה נולד בעיר ראדום שבפולין, בן יחיד להורים בעלי ילדים בוגרים מנישואים קודמים. אביו היה סוחר קטן בחציר. עד גיל 12 למד בחדר, ואחרי כן למד שנתיים שבמהלכן השלים לימודים של ארבע שנים בגימנסיה פולנית. ב-1905, כששמע שבוורשה פועלים י"ל פרץ ושלום אש, הוא עבר לשם והיה למנהל חשבונות בבנק.
באותה תקופה החל לכתוב, בהשפעתו של נח פרילוצקי, שניהל סלון ספרותי בוורשה. פרילוצקי גם עזר לו לפרסם את סיפורו הראשון תחילה כתב ברוסית ותרגם מרוסית ליידיש; ב-1908 עבר לכתיבה רק ביידיש.

יצירתו הספרותית עד מלחמת העולם השנייה

פרלה היה סופר פורה ופרסם סיפורים, רומנים, מאמרי ביקורת ומאמרים כמעט בכל כתבי העת ביידיש בפולין. הוא פרסם במשך שנים רבות סיפורים בעיתון "מומנט" ("הרגע"); על סיפורים אלה לא חתם בשמו אלא באסטריזם  (שלוש כוכביות), וזאת בשל ערכם הספרותי המועט – מה שנקרא אז "ספרות שוּנְד" ("זבלונים"; "ספרות זולה"). 
בתחילת דרכו הספרותית כתב בסגנונו הסנטימנטלי של שלום אש. בתקופה זו כתב את הסיפור "שבת", אותו ניסה לפרסם בעיתון היינט אך נדחה על ידי עורכו יצקן בטענה שהוא ספרותי מדי. את הרומן פרסם פרילוצקי במאסף שהוציא "דער יונגער גייסט" (1908). את הרומן "מירל" (1920) ואת הפואמה בפרוזה "אין לאנד פון דער ווייסל" (בארץ הוויסלה}" (1921).
בתחילה כתב בסגנון לירי אך עם הזמן גיבש לו סגנון משלו, נטורליסטי, שבו הוא מתאר את החיים היומיומיים האפורים של הפרולטריון היהודי קשה-היום, שממנו בא. בנוסף, היות שעבד כמנהל חשבונות בבנק, הוא תיאר דמויות שלא תוארו עד אז בספרות יידיש, של פקידים במשרדים; למשל, בסיפור "חטא" (1923) ובסיפור "תשע בבוקר" (1930).
יצירתו החשובה ביותר היא רומן החניכה האוטוביוגרפי "יידן פון א גאנץ יאר" (1936) (מילולית: "יהודים של כל השנה"; תורגם: "יהודים סתם"). יחיאל ישעיהו טרונק מעיר עליו כי "זוהי אפופיאה של העיירה, אפופיאה של דור שנעלם, שעומד כבר לגמרי באפלוליות של העבר. עם זאת השורות שנכתבות על המוהיקנים האחרונים שלו עומדים עוד באור הבהיר הרך של ההווה". ביצירה זו הושפע מהמגמה הפרולטרית-בונדיסטית מבית מדרשו של יצחק מאיר וייסנברג.
"יהודים סתם" היה חלק ראשון בטרילוגיה מתוכננת. הוא עוד הספיק לפרסם את החלק השני, "די גאלדענע פאווע" ("טווס הזהב", 1937–1939). החלק השלישי נכתב, אך אבד במלחמה.

תקופת המלחמה

בתחילת מלחמת העולם השנייה ברח פרלה עם בני משפחתו מוורשה, והגיע ללבוב. שם נתקל בקשיים מצד השלטונות הסובייטיים משום שיצירותיו "לא היו ראויות לאמון". כשפלשו הגרמנים לברית המועצות, שבו פרלה, בנו וכלתו לוורשה. שם הוא היה מעורב בפעילות התרבותית המחתרתית. הוא נטל חלק בפעילות הספרותית יחד עם יצחק שיפר, הלל זיידמן, הרב מנחם זמבה, יצחק קצנלסון ואחרים. 
את התקופה בגטו הוא תיאר ביומן שנקרא "חורבן ווארשע". הוא החל לכתוב את היומן בסוף אוגוסט 1942, כשפלוגת הגירוש הגרמנית עזבה את ורשה באופן זמני. כשחזרה, הפסיק לכתוב, כי נאלץ להסתתר. כתב היד מחזיק 132 עמודים, ומכיל בין היתר עדויות ראייה שלו על הגירושים ועל המתחולל בגטו.
פרלה ובנו שרדו את הגירושים הגדולים של ינואר 1943, ובמרץ 1943 הסתתרו בחלק הארי בזהות בדויה. באפריל הם פותו לצאת מהמחבוא בטענת שווא שיקבלו סרטיפיקטים של אזרחים זרים שיאפשרו להם לצאת מן הארץ – פרשה המכונה "פרשת מלון פולסקי". הם נשלחו לבירקנאו ושם נרצחו.
הנערה מהדואר

תקציר

הרומן עוסק בקורותיה של פקידת הדואר כריסטינֶה הופלהנר באוסטריה מוכת העוני שלאחר מלחמת העולם הראשונה, המוזמנת להצטרף לדודיה העשירים בחופשה באלפים השווייצרים. שם היא מתחזה לבת עשירים מהוגנת עד ששערוריה זוטא גורמת לסילוקה מאתר הנופש. היא אינה מסוגלת להתמודד עם החזרה לחיי הדלות, ומצבה הנפשי דוחף אותה לעבר החלטות מסוכנות.

התקבלות

הספר זכה לשבחים עם צאתו, וקיבל ביקורות חיוביות בדיילי טלגרף ובגארדיאן.
עם תרגומו לעברית, הספר זכה גם לביקורות חיוביות בעיתונות והתקבל בחיוב בקרב קהל הקוראים.
תאו

מאפיינים

התאו הוא בהמה מעלת גרה וצמחונית. מזונו כולל צמחים, קש וכולי. ישנם תאואים אשר חיים בקרבת מים, כגון, ביצות, אגמים ונהרות, וניזונים מצמחי הגדות. הם רובצים ברוב שעות היום במים, ובכך מתרעננים ומונעים עקיצות חרקים. התאואים חיים בלהקות גדולות, ובכך מקטינים את הסכנות הצפויות להם. הלהקה מסוגלת להתגונן כנגד טורפים על ידי דריסה או ניגוח. בלהקה מעורבים גם זכרים וגם נקבות. כאשר התאו מזדקן הוא עובר לגור לבדו בטריטוריה משלו, שם אין לו אויבים וסכנות, מלבד אריות, שאותם הוא יכול לנגוח למוות.
התאו הוא בעל חיים גדול וכבד, משקלו עולה על 500 ק"ג ויכול להגיע ללמעלה מטון. אורכו נע בין 2.5 ל-3 מטרים ואורך קרני הזכר יכול להגיע ל-2 מטרים.
תאו הפיליפינים, הנקרא גם "תאו מינדורו" משום שהוא חי אך ורק באי מינדורו, הוא החיה הגדולה בפיליפינים. הוא נמצא בסכנת הכחדה ומונה פחות ממאה פרטים].
בסוג תאו קיים תת-הסוג "אנואה" ובו שני מינים: "אנואה השפלה" (Bubalus depressicornis) ו"אנואה ההרים" (Bubalus quarlesi).
המין המכונה תאו אפריקני, אשר נפוץ בערבות אפריקה דומה לתאו אך שייך לסוג עצמאי.

רבייה

ההריון של נקבת התאו נמשך 11 חודשים, ובסופו נולד עגל אחד שמשקלו 30–40 ק"ג. הוא נעמד על רגליו תוך פחות מחצי שעה, ומתחיל לינוק חלב מאמו. כעבור כמה ימים הוא מסוגל לנוע כשאר חברי הלהקה.

התאו והאדם

האדם ביית את התאו לפני אלפי שנים והחל להשתמש בו לנשיאת משאות, חריש וטחינה, במקביל המשיך צייד של תאו הבר.
התאו הפיליפיני (מינדורו) ניצוד בידי האדם עד כדי סכנת הכחדה. התאואים נדחקו למקומות הנידחים באי, וכדי להגן על עצמם, הם החלו לפעול בלילה.
בהודו משתמשים בחלב התאו, כתחליף לחלב הפרות, האסור בשימוש מטעמים דתיים. התאואים מגודלים בהודו בעדרים של מאות ומסביבם התפתחה תעשיית חלב עניפה.
לארץ ישראל הובא תאו המים כבכול הנראה בתקופה הערבית והוא היה נפוץ בה בנופי ביצה ומים עד סיום תקופת המנדט.
התאו החל להיעלם בתקופת המנדט ולאחר הקמת המדינה נעלם לחלוטין.
עדר קטן של תאואים שרד בבטיח'ה והתגלה לאחר מלחמת ששת הימים, פרטים מהעדר הועברו לשמורת החולהוממנו הועברו פרטים גם לשמורת עין אפק.
קיימות גם בישראל שתי חוות לגידול תאואים. במושב ביצרון בשפלה נמצאת חווה גדולה ומחלבה לייצור מוצרים מחלב נקבת התאו.
גבינת הברי וכן מוצרלה במקורה מיוצרת מחלב נקבת התאו].
איבר פיירלו

ביוגרפיה

פיירלו נולד בעיירה ברטריקס (Bertrix) בדרום בלגיה. מתחילת הקריירה הפוליטית שלו היה חבר במפלגה הקתולית, שנשאה שמות שונים במהלך השנים. הוא ייצג את המפלגה בשני בתי הפרלמנט הבלגי, ושימש בתפקידים שונים בממשלות בלגיה, שר הפנים בין 1934 ל-1935, שר החקלאות בין 1934 ל-1935 ובין 1936 ל-1939, ושר החוץ בשנת 1939. 
ב-21 בפברואר 1939 מונה פיירלו לראש הממשלה, והרכיב ממשלה בה היו נציגים קתולים וסוציאליסטים, לאחר משבר פוליטי הרכיב ממשלה חדשה המורכבת מקתולים וליברלים ללא הסוציאליסטים
כאשר פרצה מלחמת העולם השנייה הקים פיירלו ממשלת אחדות לאומית אליה הוזמנו גם הסוציאליסטים, ואלו נענו להזמנה. ממשלה זו החזיקה מעמד עד הפלישה הגרמנית ב-1940. במהלך הפלישה נוצרו חילוקי דעות חריפים בין פיירלו לבין המלך לאופולד השלישי. ב-27 במאי 1940 הודיע המלך לאופולד על כניעה לגרמנים, בניגוד לדעתו של פיירלו. פיירלו ושריו עברו לצרפת שעדיין נלחמה, והכריזו משם שכניעתו של לאופולד לא הייתה חוקית, וכי על הצבא הבלגי להמשיך במאבק בכל מצב. בתחילה התיישבה ממשלת פיירלו בטור ולאחר מכן בבורדו. לאחר כניעתה של צרפת ויצירת ממשלת צרפת של וישי בראשות המרשל אנרי פיליפ פטן שנטה לשיתוף פעולה עם הגרמנים, הפך מצבה של ממשלת פיירלו לקשה מאוד. עמדה בפני חבריה הברירה לשוב לבלגיה ולשתף פעולה עם הכיבוש הנאצי, או לעבור ללונדון. בשלב זה, בו עדיין התחוללה לחימה במושבות במזרח אפריקה, ובו מושבות צרפת באפריקה פסחו על שתי הסעיפים, חלקן תמכו בממשל וישי, וחלקן באנשי צרפת החופשית, היה ערך אסטרטגי רב למושבה הבלגית בקונגו הבלגית ושאלת השליטה במושבות בלגיה הייתה בעלת חשיבות רבה.
באוגוסט 1940 יצא פיירלו לאנגליה דרך ספרד. לאחר תקופת מאסר קצרה בספרד שוחרר, ובאוקטובר 1940 הגיע ללונדון, והנהיג בה ממשלה בגלות. הוא הודיע על תמיכתו באנשי דה גול בצבא צרפת החופשית, ודאג לכך שקונגו הבלגית תעמוד לרשות מטרות בעלות הברית. לפקודתו עמדו אנשי צבא בלגיה החופשית שהלך והתעצם ככל שנמשכה הלחימה.
עם כיבוש בלגיה על ידי בעלות הברית, בספטמבר 1944 שב פיירלו לבלגיה, והקים מחדש ממשלה ובה נציגים לכל המפלגות, וגם לאנשי תנועות המחתרת והקומוניסטים. אך ממשלה זו סבלה מחוסר יציבות, ובסופו של דבר התפטר פיירלו בפברואר 1945, לאחר שלא הצליח להקים ממשלה יציבה שתשלוט במדינה. לאחר פרישתו קיבל את תואר הכבוד "שר המדינה", ואת תואר האצולה "דוכס".
הרברט אסקווית'

ביוגרפיה

הרברט אסקווית היה בנו השני של הרברט הנרי אסקווית', ראש ממשלת בריטניה החל משנת 1908 ועד לשנת 1916 וקיימת נטייה לבלבל בין הבן לבין אביו. אשתו של הרברט אסקווית', סינתיה אסקווית', הייתה גם היא סופרת.
אסקווית' הושפע בכתיבתו בעיקר מתקופת שירותו ברגימנט הארטילריה המלכותי במלחמת העולם הראשונה. בין יצירותיו ניתן למנות את השירים "המתנדב" (The Volunteer) ואת "הקצין שנפל" (The Fallen Subaltern). זה האחרון הוקדש לחיילים שנפלו.
מהדי קרסלה-גונזאלס

קריירת מועדונים

קרסלה-גונזאלס נולד בלייז', בלגיה לאב ספרדי ואם מרוקאית. הוא בוגר מחלקת הנוער של סטנדרד לייז'. ב-13 בספטמבר 2008 ערך קרסלה-גונזאלס את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0-2 נגד קורטרייק. ב-18 בדצמבר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בגביע אופ"א בהפסד 3-0 לשטוטגרט. את העונה קרסלה-גונזאלס סיים עם 12 הופעות בלייז'.
ב-15 באוגוסט 2009 קרסלה-גונזאלס הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 1-5 נגד רוסלארה. ב-24 בנובמבר הורחק במשחק ליגת האלופות נגד ארסנל לאחר שהטה את ראשו לססק פברגאס בירידה לחדר ההלבשה ובנוסף הורחק ממשחק נוסף. את עונת 2009/2010 סיים עם 5 שערים ב-44 משחקים בכל המסגרות. בסוף שנת 2010 נכלל ברשימת 100 השחקנים הצעירים הטובים ביותר בעולם של המגזים "דון באלון". במהלך משחק הליגה מול גנק שנערך ב-17 במאי 2011, קרסלה-גונזאלס איבד את הכרתו לאחר שכריס מאבינגה בעט בראשו והותיר אותו עם שברים בפנים ובשיניו אשר אילץ אותו לעבור ניתוח. את העונה סיים כמלך שערי הקבוצה עם 14 שערים.
בספטמבר 2011 קרסלה-גונזאלס חתם לארבע שנים באנז'י מחצ'קלה תמורת 5.7 מיליון אירו והצטרף לחברו לנבחרת מבארק בוסופה. בעונתו הראשונה בקבוצה קרסלה-גונזאלס רשם רק 8 הופעות וזאת בגלל הפציעה בסוף העונה הקודמת והשתתפותו בגביע אפריקה לאומות 2012. ב-5 באוגוסט 2012 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו עבור המועדון במשחק הליגה נגד אמקאר פרם.
בקיץ 2013 חזר לסטנדרד לייז'. במהלך משחק הליגה נגד לובן שנערך ב-8 בדצמבר 2013, ביורן רוטין שחקנה של לובן ביצע עבירה על קרסלה-גונזאלס ונראה מחויך. כתגובה הכה אותו קרסלה-גונזאלס והורחק, ובהמשך הורחק על ידי ההתאחדות הבלגית מארבעה משחקים נוספים.
ב-13 ביוני 2015 קרסלה-גונזלס חתם לארבע שנים בבנפיקה ליסבון מליגת העל הפורטוגזית. ב-23 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בהפסד 1-0 לארוקה, ואת שער הבכורה שלו הבקיע בניצחון 1-2 נגד ויאננסה במסגרת הגביע הפורטוגזי.
ב-31 באוגוסט 2016 חתם בגרנדה מליגת העל הספרדית לארבע שנים. בסיום העונה גרנדה ירדה לליגה השנייה וקרסלה-גונזאלס שוחרר מהמועדון.
ב-7 ביולי 2017 חתם באולימפיאקוס היוונית.

קריירה בינלאומית

לקרסלה-גונזאלס היו שלוש מדינות אותם יכל לייצג:בלגיה מולדתו, ספרד ארץ מוצאו של אביו ומרוקו ארץ מוצא של אמו. בשנת 2009 בחר בנבחרת בלגיה וב-17 בנובמבר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-2 נגד קטר. מאז הספיק לרשום עוד הופעה, אך בדצמבר 2010 התחרט והחליט לייצג את נבחרת מרוקו ומכיוון ששיחק רק במשחקי ידידות במדי בלגיה, המעבר יצא לפועל כחוק.
בפברואר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-3 נגד ניז'ר. קרסלה-גונזאלס השתתף הנבחרת בגביע אפריקה לאומות בשנים: 2012 ו-2017.
ב-11 באוקטובר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-4 נגד קנדה.
יון מיטיקאן

יון מיטיקאן (ברומנית: Ion Mitican, נולד ב-11 באפריל 1931) הוא מהנדס והיסטוריון רומני שהתמקד בדברי הימים של העיר יאשי.

ביוגרפיה

יון מיטיקאן נולד ביישוב דנשט (Dăneşti), במחוז וסלוי, בחבל מולדובה, ברומניה, במשפחה של איכרים פשוטים. הוא למד בבית הספר היסודי ביישוב בו נולד וב-1942 המשיך לבית ספר תיכון ביאשי, לימודים שנפסקו ב-1944 בגלל המלחמה. המשיך ללמוד בבית הספר התיכון בוסלוי ולאחר מכן בפקולטה להנדסת חשמל במכון הטכנולוגי ביאשי, שאת לימודיו סיים ב-1954.
בסיום לימודיו הצטרף מיטיקאן למאמץ הלאומי הרומני לחשמול הכפרים ובמיוחד לחשמול כפר הולדתו. מאוחר יותר עבר לעבודה במערכת מסילות הברזל הרומניות והוביל פרויקט של יצירת תקשורת רדיו עם נהגי הקטר, כדי להקטין את כמות התאונות.
במקביל לעבודתו המקצועית הקדיש מיטיקאן את עתותיו לחקר עברה של העיר יאשי ושל האישים הקשורים בה. הוא כתב ופרסם ספרים רבים, מרביתם בנושא דברי הימים של יאשי וגם כמה מדריכים בתחום התקשורת האלחוטית.
מיכל להב

ביוגרפיה

אביה של מיכל, עדי להב, חבר בהנהלת מועדון ראשון לציון (בשורותיו משחקת מיכל בליגה הארצית), יושב ראש עמותת השחמט ראשון לציון ויושב ראש ועדת הכספים באיגוד הישראלי לשחמט.
להב למדה לשחק שחמט בגיל 7. מאמנה הראשון היה דמיטרי (דימה) מוטנקו. זכתה שש פעמים בסגנות אליפות ישראל לבנות בגילאים שונים, החל מגיל 9 (בשנת 2008), בו החלה לשחק שחמט, ועד גיל 16 (באליפות ישראל לבנות עד גיל 16 זכתה במקום שני במשך ארבע שנים ברציפות, החל מהיותה בת 12). בדצמבר 2013 ייצגה את ישראל באליפות העולם בשחמט לבנות עד גיל 14 שנערכה באל-עין, באבו דאבי, כחלק ממשלחת ישראלית מצומצמת של שחקני נוער מצטיינים (שכללה, בנוסף אליה, בין היתר גם את עומר רשף ואלון מינדלין) שעשתה היסטוריה: בפעם ראשונה ישראל יוצגה בתחרות שחמט במדינה ערבית.
מאמנה משנת 2013 הוא האמן הבינלאומי שי פורת.
להב מתגוררת בנס ציונה.
מריאן זגברכט

קורות חיים

זגברכט נולדה ב-27 באוגוסט 1945 בשטארנברג, בבווריה שבגרמניה.
היא החלה את הקריירה שלה כשחקנית תיאטרון אשר הופיעה בעיקר בתיאטרון אלטרנטיבי ובמופעי קברט.
בשנת 1977 ראה אותה הבמאי פרסי אדלון בהופעה של "אדל שפיצדר" בה גילמה זונה. אדלון נתן לה את התפקיד של מאדאם סנצ'ז/גברת סנצ'ו פנסה בהפקת הטלוויזיה "הר קישוט" (Herr Kischott - עיבוד מודרני של הרומן דון קישוט) משנת 1979. בשנת 1983 השתתפה בסרטו של אדלון "The Swing" ובשנת 1985 זכתה לתפקיד הראשי בסרט "שוגרבייבי" בבימויו של אדלון. הצלחת הסרט הביאה להשתתפותה בתפקיד הראשי ב"קפה בגדד" בשנת 1987.
בעקבות צילום "קפה בגדד" החלה להשתף בסרטים אמריקאיים ובהם סרטו של פול מזורסקי "ירח מעל פרדור" בשנת 1988 וסרטו של דני דה ויטו "מלחמת רוז ברוז" משנת 1989.
עם שובה לגרמניה, גילמה בשנת 1990 בסרט "מרתה ואני" את דמותה של גרמנייה בשנות ה-30 אשר נישאה למעסיקה היהודי. בשנת 1994 השתתפה בקומדיה השחורה "מונה חייבת למות".
לוחמים ללא גבולות

לוחמים ללא גבולות היא עמותה ישראלית המפעילה מרכזי התנדבות חינוכית במדינות העולם השלישי המאוישים בידי תרמילאים ישראלים המתנדבים בזמן טיול במדינות אלו.

היסטוריה

העמותה החלה לפעול לראשונה בהודו בשנת 2014. כשנה לאחר מכן הרחיבה העמותה את פעילותה לבואנוס איירס בארגנטינה, ב-2016 לגונדר שבאתיופיה, ב-2017 לנפאל, מקסיקו וגואטמלה וב-2018 החלה העמותה לפעול גם בריו דה ז'ניירו שבברזיל, קייפטאון שבדרום אפריקה, פרו ונפאל.

פעילות

משלחות העמותה עוסקות בהעברת תכנים חינוכיים כגון אנגלית, חשבון, מדעים ועוד כאשר גילאי הילדים המקומיים עמם מתנדבת העמותה יהיו לרוב גילאי בית ספר יסודי עד חטיבת ביניים. מרכיב נוסף מהעשייה הוא שיפוץ בתים ומרכזי חינוך באזורי העוני בהם פועל הארגון.
תנאי להצטרפות לפעילות העמותה הוא השתתפות בשלושה ימי התנדבות עם נוער בסיכון בישראל, לפני הפעילות ההתנדבותית בחו"ל. זאת במסגרת פרויקט "קודם בארץ" אותו מפעילה העמותה בחמישה כפרי נוער שונים בישראל.

הועדה המייעצת והנהלת הארגון

נשיא הוועדה המייעצת של הארגון הוא האלוף (במיל') אליעזר שקדי. לצידו חברים בוועדה, חמי פרס, מאיר חת, דביר בנדק והשופטת איילה פרוקצ'יה. מנכ"ל הארגון הוא גילי כהן, שייסד אותו בשיתוף 2 חבריו לשירות הצבאי ביחידת דובדבן, יאיר אטיאס ובועז מלכיאלי.
בחודש אוגוסט 2016 החליטה ועדת הכספים של הכנסת להעניק לעמותה אישור לצורך ניכוי מס מטעם המדינה (אישור 46 א לפקודת מס הכנסה) לאחר שפעילות הארגון הוגדרה בידי ועדת הכספים של הכנסת כ"פעילות בעלת  אינטרס לאומי מובהק".
איתות

איתות הוא אוסף שיטות להעברת הודעות למרחק באמצעות אותות מסוגים שונים, חזותיים או אחרים. 
צורות האיתות המוקדמות ביותר היו ויזואליות: סימני עשן לאיתות בשעות היום ומדורות לאיתות בשעות הלילה. צורת איתות מוקדמת נוספת הייתה קולית: איתות באמצעות תופים שקולם נשמע למרחוק. ברור כי בשיטות איתות אלה, ישנה מגבלה כבדה על כמות המידע שניתן להעביר, ולמעשה ניתן להעביר רק מספר מוגבל של מסרים שסוכמו מראש בין הצדדים. מגבלה נוספת היא מרחק: בשיטות הוויזואליות הללו, כמו גם בשיטת דגלי הקוד הבינלאומי, ששימשה אוניות בים ופותחה רק במאה ה-18, ניתן למסור הודעה רק ליעד הנמצא במרחק ראייה, ובשיטות הקוליות ניתן למסור הודעה רק ליעד הנמצא במרחק שמיעה. בעיה זו נעקפה על ידי שימוש ב"שידור חוזר" של האות, כלומר, התחנה שקיבלה את האות אותתה גם היא, וכך תחנות מרוחקות יותר יכלו לקבל את האות גם הן. על ידי שימוש במספר רב של תחנות ממסר, ניתן היה לשדר את האות למרחקים ארוכים מאוד.
ההתקדמות המשמעותית הראשונה מאיתות יבשתי בעזרת סימני עשן ומדורות הייתה בסוף המאה ה-18, כשהציגו האחים Chappe בצרפת את מנגנון הסמפור, שנחשב למנגנון הטלגרף הראשון. 
ההתקדמות הבאה הייתה המצאת הטלגרף החשמלי בידי סמואל מורס, ולאחר מכן פיתוח קוד מורס (1838). בסוף המאה ה-19 הוצג הטלגרף האלחוטי בידי ניקולה טסלה ואחרים. 
כיום כמעט שלא נעשה שימוש במערכות איתות שונות, אם כי מערכת איתות הדגלים הימית וקוד מורס עדיין נמצאים בשימוש באופן רשמי, לצורכי חירום. תחנת האיתות הימי בנמל חיפה, למשל, נסגרה בשנות התשעים של המאה ה-20. עם זאת, מערכות האיתות השונות היוו את הבסיס לתקשורת הרדיו המאוחרת יותר, ולמערכות התקשורת המודרניות, ובהן האינטרנט.
חרב וכושפות

חרב וכושפות (באנגלית: Sword and Sorcery) הוא תת-סוגה של ספרות הפנטזיה והפנטזיה ההיסטורית. תת-סוגה זו מתאפיינת בגיבורים הנושאים חרבות ומנהלים קרבות מלהיבים ואלימים. בתת-סוגה זו נמצאים גם מרכיבים של רומנטיקה, קסם ועל-טבעי. שלא כמו בפנטזיה אפית, המעשיות מתרכזות בקרבות אישיים מאשר בעניינים חובקי עולם.
הסוגה הקולנועית "חרב וסנדל" חופפת לתת-הסוגה חרב וכושפות, אם כי נושאי היצירה מתבססים על דמויות תנכיות והיסטוריה מאשר פנטזיה.
היינריך המתון, דוכס בראונשווייג-לינבורג

ביוגרפיה

היינריך נולד בשנת 1355, למגנוס השני, דוכס בראונשווייג-לינבורג ולקתרינה מאנהלט-ברנבורג, בתם של ברנהרד השלישי, נסיך אנהלט-ברנבורג ואגנס מסקסוניה.
בשנת 1373 מת אביו מגנוס השני, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ובעקבות כך פרצה מלחמת הירושה של לינבורג, וכתוצאה ממנה השתלטו ונצל הראשון, דוכס סקסוניה-ויטנברג ואחיו אלברכט מסקסוניה-ויטנברג, דוכס לינבורג על שטחי הנסיכות. בשנת 1374 חתמו אחיו על הסכם שהם יירשו את הנחלות לאחר מותם של ונצל ואלברכט, אולם היינריך סירב לקבל את ההסכם. בשנת 1386 התחתנו אחיו פרידריך וברנהרד עם בנותיו של ונצל, ולאחר מותו של ונצל כתוצאה מהרעלה, ירשו שלושת האחים את הנחלות.
בשנת 1400 נרצח אחיו פרידריך הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג, והיינריך ובנהרד ירשו את נחלתו (נסיכות בראונשווייג-וולפנביטל). בתגובה על הרצח יצאו היינריך וברנהרד למסע נקמה נגד הנסיך הבוחר ממיינץ ורוזן ולדק, אשר היו אחראים על תכנון הרצח וביצועו.
בשנת 1404 נחטף היינריך על ידי ברנהרד השישי, רוזן ליפה, ושוחרר רק לאחר תשלום כופר, אולם לאחר שחרורו נקם היינריך בברנהרד מליפה בסיוע רופרכט, מלך גרמניה. לאחר מותו של גיסו גרהרד השני, דוכס שלזוויג ניסתה מרגרטה הראשונה, מלכת דנמרק להשתלט על דוכסות שלזוויג, אולם היינריך בסיוע אצילי הולשטיין מנע זאת ממנה.
בשנת 1409 חילקו היינריך וברנהרד את הנחלות, והיינריך קיבל את נסיכות לינבורג, בעוד ברנהרד קיבל את נסיכות בראונשווייג-וולפנביטל. ב-14 באוקטובר 1416 מת היינריך, ובניו היינריך השליח, דוכס בראונשווייג-לינבורג ווילהלם השלישי, דוכס בראונשווייג-לינבורג ירשו את נחלותיו.