google/wiki40b huggingface dataset:
ארטילרי

היסטוריה

הלהקה הופיעה בטאסטרופ, דנמרק (פרבר קרוב לקופנהגן) ב-1982, חברי הלהקה היו הגיטריסט ג'ורגן סנדאו ומייקל סטוצר, הבסיסט מורטן סטוצר, המתופף קארסטן נילסן והזמר קארסטן לומן. הלהקה הקליטה את הדמואים "Shellshock" ו-"Deeds of Darkness" ב-1984.
ההופעה המסחרית הראשונה של ארטילרי הייתה בתחילת 1985, כללה את השיר "Hey Woman", מתוך האוסף הראשון מתוך סדרת אוספים "Speed Metal Hell" שהופק בחברת התקליטים "ניו רנסאנס רקורדס". מאוחר יותר בשנה הזאת, עזב הזמר קארסטן לומן והחליף אותו פלמינג רונסדוף. מאוחר יותר באותה שנה ארטילרי הקליטה את הדמו השלישי שלה, "Fear of Tomorrow", נחתם על ידי "ניט רקורדס", והוציאו את אלבומם הראשון שגם נקרא "Fear of Tomorrow". ב-1986 למתופף קארסטן נילסן היה קשר עם קורטון, חבר להקת "בת'ורי", הוא שאל אותו אם הוא מעוניין בתיפוף עבור להקתו "בת'ורי", נילסן סירב כי היא בטוח שארטילרי תהפוך ללהקה גדולה יותר. אלבומם השני "Terror Squad" שוחרר ב-1987.
הגיטריסט ג'ורגן סנדאו עזב את הלהקה ב-1989. הבסיסט מורטן סטוצר לקח את מקומו כשפיטר ת'ורסלונג החליף אותי בעמדת הבסיסט. אלבומם השלישי "By Inheritance" שוחרר ב-1990, בתקליט ובדיסק על ידי חברת התקליטים "רוודראנר רקורדס". הלהקה התפרקה שנה לאחר מכן ב-1991 מכיוון שחלק מחברי הלהקה העדיפו להתמקד בפרויקטים אחרים משל עצמם בשארית השנה.
לאחר שיצא אוסף של הלהקה ב-1998 שכלל דמו ישן ושני שירים שהוקלטו ב-1989 הלהקה חזרה להקליט את אלבומם הרביעי, "B.A.C.K" שיצא ב-1999 גם בפסקול של הסרט "מת לחיות". לאחר מכן, בשנת 2000, הלהקה החליטה להתפרק בשנית.
ב-2007 יצא אוסף של הלהקה הכולל מארז מיוחד שנקרא "Through the Years" ("דרך השנים") הכולל 4 דיסקים שלהם וחומרי דמו ישנים.
בשישה בנובמבר 2007, מייקל סטוצר אישר באתר הרשמי של הלהקה כי הלהקה חזרה והם פעילים שוב, למרות זאת, סולן הלהקה מזה זמן רב פלמינג רונסדרוף לא היה חלק מהאיחוד. ב-27 בנובמבר באותה שנה, אושר שהסולן החדש יהיה סורן אדמסן.
ב-21 במרץ 2011, יצא אלבום חדש של הלהקה שנקרא "My Blood".
עלילות ספיידרוויק - סודה של לוסינדה

עלילה

המדריך השימושי נגנב. ג'ארד, סיימון ומאלורי יוצאים לבקר את לוסינדה דודת אימם בבית החולים, שם הם מגלים עוד על עולם השדונים והפיות. היא מספרת להם את הסיפור שבו גילתה את עולם הפיות והשדונים ואיך ראתה את חטיפת אביה (ארתור ספיידרוויק).
דוד ביתן

ביוגרפיה

ביתן נולד בקריית שמונה, בנם של פורטונה ועמרם ביתן שהיה מנהל במגן דוד אדום. בילדותו עבר עם משפחתו לאופקים ובתיכון למד בישיבת בני עקיבא אהל שלמה בבאר שבע. שירת בצה"ל בגדוד 202 של חטיבת הצנחנים, יצא לקורס קצינים והדריך בבה"ד 1. בשירות המילואים פיקד על פלוגת חי"ר. 
התגייס למשטרת ישראל ב-1986 ושירת כמפקד המשמר האזרחי באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ובעומר. בהמשך שירת כסגן מפקד תחנת באר שבע וב-1992 מונה למפקדה הראשון של תחנת נתיבות. בתפקידיו הבאים פיקד על תחנת אופקים, על תחנת ארז ועל תחנת אשקלון. שירת כקצין אגף התנועה במחוז הדרום וקצין אגף קהילה ומשטרה במחוז. במהלך יישום תוכנית ההתנתקות שימש ראש מערך ההידברות עם הקהילה ותושבי גוש קטיף. לאחר מכן מונה לעוזרו של המפכ"ל משה קראדי וב-2007 מונה למפקד מרחב לכיש, תפקיד אותו מילא במהלך מבצע עופרת יצוקה. ביולי 2009 קודם לדרגת תת-ניצב ומונה למפקד המכללה לקצינים בכירים. ב-2011 מונה לסגן מפקד מחוז הדרום. 
בנובמבר 2013 קודם לדרגת ניצב ומונה לתפקיד ראש האגף לתמיכה לוגיסטית של משטרת ישראל. בפברואר 2016 נכנס לתפקידו כמפקד מחוז דרום ושירת בתפקיד עד ינואר 2018. בפברואר 2018 מונה למפקד מחוז תל אביב.
ביתן היה אחד מבין שלושת המועמדים בדרגת ניצב, לצד יורם הלוי ומשה אדרי, שהתמודדו על משרת מפכ"ל המשטרה לאחר תום כהונת רוני אלשיך, אך לא נבחר.

חיים אישיים

ביתן נשוי לחן, אב לשישה וסב לשישה. בעל תואר ראשון במדע המדינה ובמשפטים ותואר שני בחינוך.
אחיו הוא השופט אליהו ביתן אשר מונה בנובמבר 2007 לכהונת שופט בית המשפט המחוזי בבאר שבע.
אליעזר שולביץ

הרב אליעזר שולביץ (~ה'תר"ח, 1848 - ב' בחשוון ה'תרצ"ב, 13 באוקטובר 1931) היה ראש ישיבה ליטאי. מייסד ישיבת לומז'ה.

ביוגרפיה

נולד בקולנה הסמוכה ללומז'ה לצירל ולרב מאיר דוב בן צבי הירש שולביץ. בהיותו בן 11 נפטרה אמו והוא עבר לגור בבית דודיו, אח אמו הגביר אליעזר וירנצקי ואשתו חנה פייגה שהיו חשוכי ילדים. בלומז'ה התקרב לרבני העיר: רבי משה יהושע יהודה לייב דיסקין, רבי אליהו חיים מייזל ורבי אליעזר שמחה רבינוביץ.
בגיל 15 נסע ללמוד בישיבת וולוז'ין והיה תלמידו של הנצי"ב מוולוז'ין. בגיל 19 חזר ללומז'ה וזמן מה לאחר מכן התארס עם פריידא חיה בתו של ר' יצחק אייזיק טאהל מביאליסטוק. בהיותו בן 20 התחתן ועבר לגור לצד חמיו בביאליסטוק שבה למד בחברותא עם המקובל רבי נפתלי הרץ הלוי שלימים נעשה רבה הראשון של יפו והמושבות. לאחר שנים ספורות בביאליסטוק נסע ללמוד ב"קיבוץ הפרושים" באיישישוק. באיישישוק התוודע לרב שמחה זיסל זיו שנודע לימים בכינויו "הסבא מקלם", ודרכו התקרב לרעיונות תנועת המוסר. אחרי שלוש שנים חזר לביתו בביאליסטוק ולאחר תקופה קצרה נסע לממל ללמוד אצל רבי ישראל מסלנט והיה חוזר לביתו לחגים. בשנת ה'תרמ"א, 1881, התפרק ה"קיבוץ" של ר' ישראל מסלנט בממל בעקבות נסיעתו לפריז לשם הקמת רבנות אורתודוקסית בעיר.
בפסח ה'תרמ"ג (1883) הקים בלומז'ה את ישיבת לומז'ה על שמו של רבי ישראל מסלנט, שהייתה מישיבות המוסר הגדולות, בתקופה ממוצעת מנתה הישיבה כחמש מאות תלמידים וכמה עשרות אברכים; ואת ישיבות הלוויין שלה ברחבי פולין. בתקופת מלחמת העולם הראשונה נמלט מלומז'ה והקים ישיבה גדולה בעיר פרילוקי.
בשנת תרפ"ב, 1922, עלה לארץ ישראל כדי לייסד סניף של הישיבה בפתח תקווה. הישיבה בפתח תקווה נוסדה בשנת תרפ"ו, 1926, והוא העביר את מוקד פעילותו אליה. בסניף המקורי בלומז'ה מינה תחתיו את חתניו, הרב יחיאל מרדכי גורדון והרב זליג יהושע רוך. חתנו השלישי, ר' אלתר אגוז (וילנר) כיהן כר"מ בישיבה.
הרב שולביץ נפטר בתל אביב ביום שלישי ב' בחשוון ה'תרצ"ב, 13 באוקטובר 1931, ונקבר בבית הקברות היהודי בהר הזיתים, שם קבורים אביו וסבו.
טרוי דיני

קריירת מועדונים

טרוי דיני שיחק כדורגל בשתי קבוצות מקצועיות ובקבוצת חובבנים אחת: וולסול, היילסוואן וווטפורד.

וולסול

בשנת 2004 הצטרף דיני לקבוצת הנוער קלמסלי ווד. ב-18 בדצמבר 2006 חתם דיני בקבוצת וולסול בליגה הרביעית באנגליה. הוא הושאל ישר אחרי ההחתמה לקבוצת חובבנים היילסוואן טאון לעונת 2007/2006.

היילסוואן

מיד לאחר החתימה בוולסול, הושאל דיני לקבוצת החובבנים היילסוואן טאון בליגת החובבנים באנגליה. באותה עונה רשם כ-10 הופעות וכבש שמונה שערים.

ווטפורד

באוגוסט 2010 חתם טרוי דיני על חוזה לשנתיים בווטפורד תמורת חצי מיליון פאונד. באותו היום שחתם על החוזה, הספיק דיני להשתתף בניצחון הקבוצה על נוריץ' סיטי במשחק הראשון בעונת 2011/2010.ב-24 באוגוסט 2010 כבש דיני את שערו הראשון במדי ווטפורד מול נוטס קאונטי במשחקו החמישי במועדון.
בעונתו הראשונה בווטפורד שיחק דיני ב-40 משחקים, ובהם כבש 3 שערים.
ב-12 במאי 2013, ווטפורד שיחק נגד לסטר סיטי במסגרת חצי גמר הפלייאוף בליגת המשנה באנגליה. משחק זה היה אחד המשחקים הדרמטיים בכל היסטוריית הליגה. לקראת סיום המשחק התוצאה הייתה 2-2, ווטפורד הייתה זקוקה לניצחון כדי לעלות לגמר הפלייאוף. דיני כבש שער נוסף בעת תוספת הזמן, לאחר החטאת פנדל דרמטית של לסטר. גול זה זכור כאחד מהגולים המפורסמים בכדורגל העולמי.
דיני סיים את עונת 2013–2014 ואת עונת 2014–2015 כשכבש מעל 20 שערים בכל אחת מהעונות. כתוצאה מכך, הוא הפך לשחקן הראשון בווטפורד מאז 1983 שכבש מעל 20 שערים בשתי עונות רצופות.
ב-8 באוגוסט 2015 ערך דיני את הופעת הבכורה שלו בליגה הבכירה באנגליה, ה"פרמייר ליג", במשחק מול אברטון שהסתיים בתוצאה 2-2.ב-24 באוקטובר באותה שנה, כבש דיני את גול הבכורה שלו ב"פרמייר ליג" כשווטפורד הביסה את סטוק סיטי 2-0[9].ב-1 ביולי 2016, דיני חידש חוזה וחתם לחמש שנים נוספות עם ווטפורד.
דיני הבקיע את שערו ה-100 כשהיה לבוש במדי ווטפורד ב-26 בדצמבר 2016 ובכך השווה לתיקו 1-1 נגד קריסטל פאלאס. הוא הפך לשחקן החמישי שהגיע ל-100 שערים בווטפורד.

קריירה בינלאומית

באוקטובר 2015, דיני חשף כי הוא דחה פעמיים זימונים לנבחרת ג'מייקה ושיש לו רצון לשחק בנבחרת אנגליה. הוא האמין כי הוא היה יכול לשחק בנבחרת צפון אירלנד, אבל האפשרות נשללה במהרה מכיוון שלא הוריו ולא סביו היו יוצאי צפון אירלנד.

חיים אישיים

דיני נולד בברמינגהאם, שבמערב מידלנדס וגדל בשכונת קלמסלי וודס. יש לו שני אחים מהם נפרד בגיל 11 כתוצאה ממחלוקות בין ההורים. ב-25 ביוני 2012 נשפט דיני ל-10 חודשים בכלא כיוון שבעט באיש בזמן קטטה. דיני היה נשוי לסטייסי ולהם שני ילדים. אחיו כדורגלן חובבן בקבוצה טלפורד יונייטד.
פסגת פונדר

מקור השם

שמה של הפסגה ניתן לה בשנת 1998 על ידי המועצה הגאוגרפית של ניו זילנד. 
הפסגה נקראת על שמו של ו. פרנק פונדר (W. Frank Ponder), האדריכל שתכנן את בסיס סקוט ששימש את חוקרי השנה הגאופיזית הבינלאומית ב-1957, ואת אנשי המשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי.
ברן גורמן

ביוגרפיה

גורמן נולד בהוליווד, קליפורניה להורים אנגלים. אביו היה פרופסור באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס שבווסטווד, לוס אנג'לס. כשהיה גורמן בן 7 עברה המשפחה לגור בלונדון. לגורמן יש שלוש אחיות מבוגרות ממנו. הוא למד בבית הספר למשחק "Manchester Metropolitan University" .

קריירת משחק

גורמן הופיע בתפקיד אוון הרפר בשתי העונות הראשונות של סדרת המדע בדיוני של ה-BBC "טורצ'ווד". תפקידים נוספים שלו בטלוויזיה היו בסדרת המתח הקומית "Funland" ובסדרה "Bonekickers". הוא שיחק בתפקיד ויליאם גאפי בעיבוד של BBC One לרומן "בית קדרות" מאת צ'ארלס דיקנס, והופיע במותחן הפוליטי של ערוץ 4 "Low Winter Sun". בדרמה הטלוויזיונית "The Curse of Steptoe" של BBC Four גילם את התסריטאי ריי גלטון . בנוסף השתתף בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה שונות בהן "דיאל ופסקו", "חדר מיון", מרזיביט" ו"חקירות המפקח לינלי".
במרץ 2007 גילם גורמן את ג'ד באופרת הסבון "איסטאנדרס". הוא השתתף בעיבוד של ITV לרומן "אנקת גבהים" מאת אמילי ברונטה בתפקיד הינדלי ארנשו. ב-2011 כיכב בעיבוד השני ל-"The Runaway" מאת מרטינה קול, וב-2014 שיחק בתפקיד אדם, התפקיד הראשי בסדרה "Forever" של רשת ABC.
בקולנוע שיחק בסרטים "לאייר קייק", "הכלה של החבר שלי", "פנלופי", "פרד קלאוס" ו-"Cemetery Junction".
בתיאטרון הופיע גורמן במחזות "Ladybird" (תיאטרון רויאל קורט), "Flush" (תיאטרון סוהו) ובמחזה "Gong Donkeys" (תיאטרון בוש). מייקל בילינגטון כתב בעיתון הגרדיאן ש"גורמן מוכיח שהוא אחד השחקנים הצעירים הטובים ביותר בבריטניה". הוא הופיע עם סטודיו התיאטרון הלאומי, יאנג ויק, תיאטרון רויאל קורט, אוקספורד סטייג' קומפני, להקת "Paines Plough", ותיאטרון סוהו. מחוץ ללונדון עבד בתיאטרון נוטינגהאם פלייהאוס, תיאטרון רויאל פלימות', תיאטרון רויאל אקסצ'נג ותיאטרון קונטקט. על הופעתו ב-Contact Theatre היה מועמד לפרס השחקן החדש הטוב ביותר של מנצ'סטר איבנינג ניוז.
מ-2008 ועד 2009 שיחק גורמן בתפקיד ביל סייקס בהפקה מחודשת בווסט אנד של המחזמר "אוליבר!", וב-2010 היה מועמד על הופעתו לפרס Whatsonstage לשחקן המשנה הטוב ביותר במחזמר. ב-2011 שיחק לראשונה בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע "Up There".

מוזיקה

גורמן הופיע במועדונים ועל במות ברחבי העולם לצדם של ננה צ'רי , רודני פ, וגרוב ארמדה . הוא השתתף בוידאו קליפים של The Streets. בשם הבמה B.B. Burn השתתף במופע ביטבוקס יחד עם שלמה , דיוקבוקס ו-A-Plus (אלכס טיו המוכר מ-The Million Dollar Homepage).

חיים אישיים

ב-17 ביולי 2004 התחתן גורמן עם שרה בירד, מורה במקצוע. ב-2006 נולד בקארדיף בנם הבכור, מקס, במהלך צילומי הסדרה "טורצ'ווד". לבני הזוג נולדה בת, נל גורמן, ב-25 בינואר 2009.
מזבח (קבוצת כוכבים)

כוכבים עיקריים

α במזבח הוא כוכב לבן-כחלחל במרחק של כ-270 שנות אור ועם בהירות משתנה בין דרגות 2.8 ו-3.1. זהו הכוכב השני בבהירותו בקבוצה.
β במזבח הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה, זהו על-ענק כתום במרחק של כ-650 שנות אור ועם בהירות מדרגה 2.8.
γ במזבח הוא כוכב זוגי במרחק של מעל 1,000 שנות אור המורכב מעל-ענק לבן-כחלחל עם בהירות מדרגה 3.5 ומכוכב הסדרה הראשית לבן עמום בהרבה עם בהירות מדרגה 10.
ζ במזבח הוא ענק כתום במרחק של כ-570 שנות אור עם בהירות מדרגה 3.1.
μ במזבח הוא כוכב צהוב במרחק של כ-50 שנות אור ועם בהירות מדרגה 5.1. ככל הנראה יש לכוכב זה מערכת של לפחות ארבעה כוכבי לכת, כאשר ייתכן שאחד מהם הוא סלעי.

גרמי שמיים מעניינים נוספים

הקבוצה מכילה מספר צבירים כדוריים שהבהיר מביניהם הוא NGC 6397. הצביר מכיל כ-400,000 כוכבים ונמצא במרחק של כ-7,200 שנות אור, כך שהוא בין הצבירים הכדוריים הקרובים ביותר למערכת השמש. הצביר ניתן לצפייה במשקפת והוא נראה ככתם מטושטש עם בהירות מדרגה 7. בטלסקופים גדולים ניתן להבחין בכוכבי הצביר.

מיתולוגיה

במיתולוגיה היוונית הקבוצה זוהתה כמזבחו של הקנטאור כיירון ושמה הלטיני המקורי היה Ara Centauri (המזבח של כירון). לפעמים היא הוזכרה גם כמזבחו של דיוניסוס. באיורים הופיע שביל החלב כעשן היוצא מהמזבח.
סופי סקלטון

ביוגרפיה

סקלטון נולדה וגדלה בוודפורד שבמנצ'סטר רבתי, בתם של יזמים וממציאים של צעצועי ילדים. בגיל שלוש התחילה לרקוד, ואחר כך למדה בלט באקדמיה המלכותית לאמנויות. בהמשך עברה להופיע בהפקות תיאטרון. הופעתה המקצועית הראשונה בטלוויזיה הייתה בעונה השנייה של סדרת הפשע הבריטית "פקד בילוש בנקס" (2012) בתפקיד תלמידה בשם בקה סמית'.
ב-2013 כיכבה סקלטון בתפקיד אורח, אזמה וסקז ג'ונס, בסדרה לילדים זוכת הפרסים "The Dumping Ground" של ערוץ CBBC. באותה שנה גילמה את בתה של ניקי בוסטון (הת'ר פירס) בעונה התשיעית של סדרת הדרמה "דרך ווטרלו", ואת יסמין קריש בסדרה הרפואית הוותיקה "רופאים".
תפקידה הראשון בקולנוע היה ב-2014 בסרט "The War I Knew". היא גילמה את מרגרט בסרטו של איאן ורנון אודות צנחן שנעלם מאחורי קווי האויב במלחמת העולם השנייה.
ב-2015 חזרה סקלטון להופיע בסדרות טלוויזיה. היא שיחקה בתפקיד אלן סינגלטון בפרק "Revenge" בעונה ה-16 של הסדרה "רופאים". עוד כיכבה בפרק בסדרה "המלחמה של פויל" של רשת ITV המתרחשת בתקופת מלחמת העולם השנייה ואחריה. באותה שנה הופיעה סקלטון בתפקיד סופיה מתיוס בפרק בסדרה "So Awkward", סיטקום של ערוץ CBBC. כמו כן שיחקה בתפקיד ג'מה הולט שני פרקים בסדרת הדרמה הרפואית של ערוץ BBC One "חדר מיון".
התפקיד הראשי הראשון של סקלטון בקולנוע היה ב-2016 בסרט הפנטזיה-אימה "Blackbird". הפריצה הגדולה שלה הייתה שנה אחר כך כששיחקה בסדרת הפעולה-הרפתקאות "Ren: The Girl with the Mark". על הופעתה בסדרה זכתה סקלטון בפרס השחקנית הראשית הטובה ביותר ב-Hyperdrive Sci-Fi and Fantasy Film Festival. באותה שנה לוהקה סקלטון לתפקיד בריאנה רנדל פרייזר בסדרה המצליחה של רשת Starz "זרה". בעונה השלישית הופיעה סקלטון בפרקים אחדים לצדו של השחקן הסקוטי ריצ'רד רנקין, שגילם את רוג'ר מקנזי. החל מהעונה הרביעית הפכה הדמות לראשית, וסיפורה ממשיך לפי ספריה של דיאנה גבלדון.
ב-2017 גילמה סקלטון את ג'ס בסרטו של כריסטופר מנואל "Another Mother's Son", המבוסס על סיפורה של לואיזה גולד, אלמנה שחיה בתקופת הכיבוש הנאצי של ג'רזי במלחמת העולם השנייה. ב-2018 שיחקה לצדו של ניקולס קייג' בסרט "קוד 211", ובסרט "עיר המתים 2", גרסה מחודשת של סרט הזומבים של ג'ורג' רומרו משנת 1985.
בני סיידא

בני סיידא הוא בשלן, מעביר סדנאות בישול ומחברם של ספרי בישול.

ביוגרפיה

סיידא הוא בהכשרתו המקצועית פיזיותרפיסט. במשך שנים נהג לפרסם ספרי בישול במקביל לעבודתו זו ורק לקראת שנות הפרישה החליט להתמקד בלעדית בספרי בישול וסדנאות בישול. סיידא אינו מגדיר עצמו כ"שף" (שכן זוהי אינה הכשרתו המקצועית) אלא כ"בשלן". עם זאת, עוד קודם לכן היה מחבר פורה של ספרי בישול. סיידא אינו מתמקד בסוג מסוים של בישול (אם כי בתחילת דרכו התמקד בבישול ביתי "פשוט" בסגנון ים תיכוני). ספריו הראשונים התאפיינו בעיצוב כמעט-ספרטני בניגוד ל"אלבומי" הבישול שפורסמו בשנות ה-80, וגם כיום טוענים מבקריו כלפיו כי ספריו אינם זוכים - בשל קצב ההוצאה המהיר - לעיצוב גרפי מושך. ייתכן שהוא מחבר מספר ספרי הבישול הפורה ביותר בישראל. כמה מספריו אף תורגמו לאנגלית ולרוסית.
Selmasongs

ביורק על Selmasongs

על למה היא בחרה לעשות את האלבום: "עשיתי שלושה אלבומי סולו במהלך חמש שנים, ושלושתם היו עליי. הרגשתי מעט נרקיסיסטית. הייתי מוכנה לתת את עצמי למען פרויקט אחר. היה לי את הרעב להשתמש יותר בידע המוזיקלי-קלאסי שלי בפרויקט אישי, אך רציתי שזה יהיה מחובר רגשית למישהו אחר". (2000, VH1)
על סלמה: "לא אני כתבתי את המילים ל-I've Seen It All, אבל זה היה פרויקט שארך שלוש שנים ונהניתי לשכוח את עצמי, ולהתאהב באובססיביות באישה הנקראת סלמה. התאהבתי בה, בכנות. הרגשתי מוחמאת עד מאוד להיות האחת שתבטא את ליבה של סלמה". (The New Music, 2001)
על המניפסט שלה: "הכנתי מניפסט שאומר- 'את המיקס האחרון למוזיקה אני אעשה. אני צריכה להיות בזמן שהמוזיקה נערכת, ועורכי הסאונד צריכים להתייעץ איתי בכל שלב. ההחלטה על השירים שייכנסו לפסקול תהיה שלי'", היא אומרת. "חזרתי עם המניפסט ואמרתי: 'עד שלא תסכים לא אעשה כלום', והוא (הכוונה לבמאי - לארס פון טרייר) הסכים". (Oct 31, 2000, מהאתר Entertainment Weekly)
מוריס ז'נדרון

ביוגרפיה

מוריס ז'נדרון החל את לימודי המוזיקה בקונסרבטוריון של ניס בגיל 12 וכעבור חמש שנים יצא לפריז, שם למד בקונסרבטואר אצל ז'ראר הקינג וזכה בפרס ראשון. 
ז'נדרון הקליט את רוב הקונצ'רטי ברפרטואר הסטנדרטי, עם מנצחים כמו ברנרד הייטינק, ריימונד לפארד ופאבלו קזאלס, עם תזמורות כמו האופרה של וינה, התזמורת הסימפונית של לונדון והתזמורת הפילהרמונית של לונדון. כן הקליט את רפרטואר הסונאטות לצ'לו ופסנתר. בין שותפיו לנגינה היו הפסנתרנים פיליפ אנטרמון וז'אן פראנסה. במשך 25 שנים היה ז'נדרון חבר בשלישיית פסנתר נודעת עם יהודי וחפציבה מנוחין. הקלטה מפורסמת שלו היא לסוויטות לצ'לו סולו של יוהאן סבסטיאן באך. 
ז'נדרון לימד בבית הספר יהודי מנוחין ובקונסרבטואר של פריז. בין תלמידיו קולין קאר וז'קלין די פרה. בשנת 1954 פתח כיתת אמן בבית הספר הגבוה למוויקה בזארבריקן. בשנת 1957 בא לישראל להגיש כיתת אמן לצ'לנים צעירים בסמינר הקיץ למוזיקה קאמרית שנפתח אותה שנה בבית דניאל בזכרון יעקב, זאת בהמשך לשני ביקורים קודמים בשנים 1951 ו-1953. 
ז'נדרון היה הצ'לן המודרני הראשון שניגן את הקונצ'רטו בסי במול של בוקריני בצורתו המקורית, במקום בגרסה של פרידריך גריצמאכר. הוא היה הראשון לנגן במערב את הקונצ'רטו לצ'לו של פרוקופייב, עם הפילהרמונית של לונדון בניצוח וולטר זוסקינד, וכתוצאה מכך קיבל זכויות בלעדיות לביצוע היצירה למשך שלוש שנים. מוריס ז'נדרון ניגן עם רבים מכוכבי המוזיקה של תקופתו, בהם בנג'מין בריטן ורודולף סרקין. הסטרדיוואריוס שלו, הנודע כיום צ'לו "ז'נדרון לשעבר", נמצא עכשיו בשימושה, בהשאלה, של הצ'לנית הגרמניה מריה קליגל.
במקביל לקריירה שלו כצ'לן, הן כסולן והן בהרכבים קאמריים, פיתח קריירה נוספת כמנצח, בעיקר עם התזמורת הזאר הקאמרית ועם הסימפונייטה של בורנמות'. בשנת 1975 נפגעה הקריירה שלו עקב תאונת דרכים, אך הוא חזר לנגן בהצלחה בשנת 1984. 
את גישתו לנגינה בצ'לו סיכם ז'נדרון בספר "אמנות הצ'לו" ( "L'Art du Violoncelle"), שנכתב עם ולטר גרימר ויצא לאור בשנת 1999 בהוצאת שוט [ED 9176; ISMN M-001-12682-3]
מעגל התגובה המינית האנושית

מעגל התגובה המינית האנושית (באנגלית: the human sexual response cycle) היא שם כולל למודלים אשר מתארים את התגובה האנושית לגירוי מיני. המודל הראשון הוצע על ידי החוקרים מאסטרס וג'ונסון וכלל רק תגובות פיזיולוגיות. מאז הוצעו מספר מודלים נוספים אשר כוללים גם היבטים רגשיים של החוויה המינית.

ביקורת

לאורך השנים הועלתה ביקורת על המודל של מאסטרס וג'ונסון. ראשית נטען כי בכך שהם התמקדו רק בשינויים פיזיולוגיים בלתי רצוניים הם התעלמו מהיבטים רגשיים וקוגניטיביים, משמעויות חברתיות, תרבותיות וזוגיות שהם חלק מהתגובה המינית האנושית. בנוסף, התצפיות אשר נערכו במעבדה הוציאו את האקט המיני מכל הקשר אנושי חברתי רגיל ויצרו מצב שאינו מייצג את האקט המיני האנושי. בכך הם שינו את משמעות האקט המיני שהם חקרו. לבסוף, המודל שלהם גם מתעלם מתשוקה מינית ומניח שאורגזמה היא תמיד חלק מהתגובה המינית אף על פי שזאת ציפייה מאד לא ריאלית.
שמואל החסיד

רבי שמואל החסיד, בן המאה ה-12, ראשון חסידי אשכנז, היה מגדולי דורו, התפרסם כחסיד וקדוש.  
נולד בשפיירא לרבי קלונימוס הזקן בן למשפחת קלונימוס שהיגרה במאה ה-10 מאיטליה לגרמניה והעמידה במשך מאות שנים רבנים ומנהיגים בקהילות היהודיות בצפון איטליה ובאשכנז. לפי רבי אלעזר מגרמייזא בעת שנפטר אביו היה עדיין רבי שמואל נער צעיר ולכן סודות הקבלה עברו תחילה לרבי אלעזר החזן משפירא, וכאשר בגר רבי שמואל נמסרו לו אותם סודות. 
רבי שמואל החסיד עמד בראש ישיבה בשפיירא, ועיקר עיסוקו היה בתורת הנסתר, בכוונות ובעבודת ה'. המהרש"ל כינה אותו "חסיד, קדוש ונביא". את דרכו זו המשיך אחריו בנו השני רבי יהודה שכונה אף הוא "החסיד". רבי שמואל החסיד הניח את התשתית לעבודתם של חסידי אשכנז והייתה לו השפעה רבה על התפתחותה של יהדות אשכנז. פרקיו הראשונים של ספר חסידים מיוחסים אליו. בנוסף חיבר חיבורים נוספים בנגלה ובנסתר, אך הם נשארו בכתב יד. שמו מוזכר בתוספות ובפירוש הרשב"ם. בנו הבכור, רבי אברהם, היה תלמידו בתורת הנגלה וכיהן כראש הישיבה בשפיירא.
האגדה מספרת עליו שייצר לעצמו גולם שליווה אותו בנסיעותיו ושימש אותו אבל לא היה יכול לדבר.
משה חיים לאו

ביוגרפיה

נולד בלבוב שבגליציה שבאוקראינה לרב צבי יהודה לאו וללאה הינדה בת הרב שמואל יצחק שור. בן דודו היה הרב יהודה מאיר שפירא מלובלין. בגיל צעיר נאם בהפגנה כנגד חילול השבת בלבוב. למד בישיבת תפארת בחורים והוסמך לרבנות בגיל 17 על ידי הרב שלום מרדכי שבדרון והרב מאיר אריק מבוצ'אץ'.
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 הועלה בית סבו בלבוב באש בידי אוקראינים, ומשפחתו נמלטה לווינה. הוא התקרב שם למספר אדמו"רים, והתיידד עם ד"ר נתן בירנבוים, שאותו הדריך בצעדיו הראשונים ביהדות. במקביל השתלם בלימודים כלליים באוניברסיטת וינה וקיבל תואר דוקטור. במקביל לימד תורה לצעירים ודאג לחיילים יהודיים בצבא האוסטרי-גרמני. עסק במחקר בנושא עגונות ופרסם מאמרים בעברית ובגרמנית.
בהשפעת אחיו, ישראל יוסף, התקרב לאדמו"ר ר' ישראל הגר מויז'ניץ, ונשא לאישה את בתו דבורה. לזוג נולד בן יהושע (שיקו) לאו הגר, שעלה לארץ ישראל בתחילת שנות ה-30 וכתב בנושאים תורניים. דבורה נפטרה מיד אחרי לידת הבן.
בשנת 1919, בגיל 27, נבחר לרבה של סוצ'בה (שאץ) בבוקובינה שברומניה. במשך 8 שנות כהונתו פתח תלמוד תורה בעיר וארגן שיעורים גם לנערים עובדים. דאג לשחרר חיילים יהודיים משירות בשבתות. הוא יזם הקמת ישיבה בצ'רנוביץ ופעל למען פתיחת מוסדות חינוך לבנות "בית יעקב" בערים רבות בגליציה. פרסם מאמרים בירחון "בית יעקב" בלודז', והרבה להופיע כנואם מרכזי באסיפות בחירות לקהילות.
בתקופת כהונתו בסוצ'בה ב-1925, נשא בנישואים שניים את חיה, בת הרב שמחה פרנקל תאומים. לזוג נולדו 3 ילדים - נפתלי, שמואל וישראל מאיר.
לאחר מכן הופיע בפרנקפורט דמיין כציר מטעם אגודת ישראל בוורשה. חיזק את ידי הצעירים המבקשים לעלות לארץ ישראל. הוא תבע להכשיר אותם גם מבחינה רוחנית, והציע להקים עבורם בית עולים מיוחד ביפו שיקל על קליטתם.
מאוחר יותר, בכנסייה הגדולה השלישית של אגודת ישראל במרינבד, וכן בישיבות ההנהלה הארצית בוורשה, תמך בזרם של פועלי אגודת ישראל שלחץ למען עלייה והתיישבות בארץ ישראל.
ב-1929 החל לכהן כרבה של העיר פרשוב בסלובקיה, שם הקים את ישיבת "תורת חיים" שלמדו בה כ-200 תלמידים. הרב לאו דאג גם להכשיר את המתאימים להיות נואמים מוצלחים. בפרשוב המשיך בעבודתו הספרותית. מסותיו על המשפחה בישראל נכללו בספר שהתפרסם ביידיש (ב-1936) בשם "הדרך לקידוש השם". מהדורה מורחבת בעברית התפרסמה בשנת 1963, בהוצאת "נצח".
בשנת 1929, בכנסייה השנייה של אגודת ישראל בווינה, הציע שכל אישה בישראל תתרום באופן קבוע בעת הדלקת נרות שבת סכום כסף להקמת מוסדות חינוך לאלה שאינם מסוגלים ללמוד בישיבות. כמו כן הציע להקים מפעלים ומקורות תעסוקה לעובדים חרדיים כדי שלא יצטרכו לחלל שבת במקומות עבודה אחרים.
לאחר שבן דודו, הרב יהודה מאיר שפירא, עזב את כהונתו כרב העיר פיוטרקוב ועבר לכהן כרבה של לובלין, נקרא הרב משה חיים לאו לרשת את מקומו כרב העיר פיוטרקוב. בג' בחשוון ה'תש"ג (נובמבר 1942) נלקח עם יהודי העיר לטרבלינקה שם נרצח בי"א בחשוון ה'תש"ג (נובמבר 1942). עמו נרצח בנו שמואל יצחק. רעייתו חיה, נרצחה מאוחר יותר במחנה ראוונסבריק. בנו מהנישואין הראשונים, יהושע יוסף (שיקו), עלה, כאמור, לארץ לפני השואה, ובניו מנישואיו השניים, נפתלי לאו-לביא (לימים קונסול ישראל בניו יורק) וישראל מאיר (לימים הרב הראשי לישראל), שרדו את השואה ועלו לארץ ישראל. נכדו הרב דוד לאו הוא הרב הראשי לישראל.
על שמו נקראת ישיבת חיי משה בירושלים.
רביעיית רוזה

רביעיית רוזה הייתה רביעיית מיתרים שהקים ארנולד רוזה בשנת 1882.
הרביעייה הייתה פעילה במשך 55 שנים, עד 1938.

חברי הרביעייה

חברי הרביעייה התחלפו במשך השנים.
רוזה היה הכנר הראשון במשך כל שנות קיומה של הרביעייה. יוליוס אגהארד ניגן כינור שני בתחילת הדרך; אחר היה זה אלברט בכריך, עד 1905, אז הצטרף פאול פישר להרכב. הוויולן היה תחילה אנטון לוה ואחריו הוגו פון שטיינר עד 1901, אז בא תחתיו אנטון רוזיצקה; אחרי 1920 היה זה מקס הנדל שניגן בוויולה. אדוארד רוזה, אחיו של ארנולד, צ'לן, היה חבר מייסד של הרביעייה, אבל עזב אחרי עונה אחת כדי להינשא ואת מקומו תפס ריינהולד הומר, שהוחלף כעבור זמן בפרידריך בוקסבאום; הצ'לן אנטון ולטר הצטרף ב-1921, אך בהמשך חזר בוקסבאום לרביעייה.
לשיאה הגיעה הקבוצה בתקופה שבין 1905 ל-1920, עם רוזה, פישר, רוזיצקה ובוקסבאום.

רפרטואר

רפרטואר הרביעייה התבסס על יצירות מאת היידן, מוצרט ובטהובן, אבל גם מוזיקאים רבים בני התקופה יצאו נשכרים מתמיכת הרביעייה, בהם ארנולד שנברג.

עמיתים

הקבוצה השתתפה בביצועי בכורה וינאיים של יצירות מאת ברהמס, בהן חמישיית הקלרנית והחמישייה בסול מז'ור אופוס 111. כמו כן ניגנה בביצוע בכורה את רביעיות המיתרים הראשונה והשנייה של שנברג והשתתפה בנגינת הבכורה של השישייה ליל הוד, עם שני חברים מן התזמורת הפילהרמונית של וינה: פרנץ ילינק, ויולה, ופרנץ שמידט, צ'לו.
בין שותפיה להופעות של הרביעייה היו יוליוס רנטגן, יוהנס ברהמס, פרנץ שטיינר, ברונו ולטר וריכרד מילפלד.
לרביעייה היו גם הקלטות.