מרוץ לילה פתוח

היסטוריה

המרוץ נוסד לאחר הודעה שפרסם אילן זיסר בפורום ריצה וטריאתלון ביולי 2010. שם הביע אילן את כעסו על מרוץ הלילה של נייקי בשל המחיר שלו ודרישת מארגניו מכל המשתתפים לרוץ עם חולצת המרוץ. הוא הודיע שב-9 באוקטובר הוא ירוץ בפארק הירקון והציע לאנשים להצטרף אליו. 
התגובות להודעה היו פושרות ורובן לא הביעו תמיכה ביוזמה. אילן ניסה לעניין מספר אנשים ביוזמה ולאחר זמן מה פנה אליו חבר מועצת עיריית תל אביב נח עפרון והציע לו לארגן יחד מרוץ. לאחר היסוס ראשוני הם החליטו לנסות. אילן, מתכנת במקצועו הקים אתר אינטרנט שבו נרשמו הפרטים הרלוונטיים והוצע בו להירשם לאירוע. נוצר גם עמוד אירוע בפייסבוק. הרישום לא עלה דבר ומטרתו היחידה הייתה הערכת מספר המשתתפים. אל שני המתחילים הצטרפו גל שניר ולהב זוהר. הקבוצה השיגה מימון קטן (כ-4,000 ש"ח) שאיפשר את ארגון האירוע. במרוץ הראשון לא נמדדו זמנים אבל חולקו מים, מוטות זוהרים ואפילו חולצות מרוץ לכל הרצים.
לאחר התחבטויות, הוחלט לערוך את המרוץ ביום חמישי ה-7 באוקטובר ולא במועד המקורי. היות שלא הייתה מדידת זמנים כלל, לא ידוע כמה אנשים השתתפו אך ההערכות של הנוכחים דיברו על כ-150 איש. 
בשל הצלחת המהדורה הראשונה החליטו המארגנים על מהדורה שנייה. בתחילה היו מחשבות על העתקת מקום המרוץ למיקום אחר בגוש דן. בין היתר נבחנו אפשרויות בפארק מנחם בגין ובפארק אריאל שרון אך בשניהם לא נמצא מסלול שיהיה ארוך מספיק וגם מואר. לבסוף הוחלט להשאיר את המסלול במתכונתו הראשונית. במהדורה השנייה נעשה לראשונה ניסיון למדידת זמנים. למשתתפים הוצע לרוץ עם מספר חזה (שאותו היו צריכים להדפיס בעצמם) והמדידה נעשתה על ידי סקירה ידנית של תמונות מקו הסיום (שכללו גם שעון שהוצג של גבי מסך קרוב לקו הסיום). כך נמדדו קרוב למאה תוצאות. הערכות המשתתפים היו שכ-200 איש נוספים רצו ללא מדידת זמנים. במהדורה הזו נוספו גם מספר מאפיינים שנותרו בשנים לאחר מכן: המרוץ הוזנק על ידי רצה בכירה: יערה זנגי (אלופת ישראל במרתון לשנת 2011) והיו מספר מכתיבי קצב (פייסרים). החל במהדורה הזו, חולצות המרוץ חולקו רק למתנדבים ולא לכלל הרצים. 
המהדורה השלישית הציגה שני חידושים עיקריים. הראשון נגע לאופן מימון המרוץ. בעוד שהרישום נשאר חופשי וללא  תשלום, התבקשו המשתתפים לתרום למען כיסוי עלויות האירוע. המארגנים ביקשו מכל משתתף לתרום עשרה שקלים או יותר ביום המרוץ. שינוי מהותי נוסף היה מדידת זמנים באמצעות שבבים. המזניקה הייתה לונה צ'מטאי. בעת המרוץ היא הייתה הרצה המהירה בארץ למרחקים הבינוניים. מספר מכתיבי הקצב עלה משמעותית והיה לפחות פייסר אחד לכל זמן מ-40 דקות ועד לשעה ורבע. 
המגמות מן המהדורה השלישית המשיכו ברביעית. המזניקה הייתה ריקי סאלם, אלופת ישראל לשנת 2013 במרתון. מספר הרצים עם שבב התקרב לשש מאות ומספר הרצים הכולל הוערך בלפחות 700. מספר המתנדבים היה כ-50. במהדורה הזו שונה מסלול המרוץ בעיקר על מנת להעביר את מקום הזינוק לאזור רחב יותר כדי לתמוך במספר המשתתפים הגדול.
המהדורה החמישית נערכה ב-30 באוקטובר 2014. בפעם הראשונה נאלץ האירוע להתמודד עם מזג אוויר סגרירי. גשמים כבדים שירדו מספר שעות לפני האירוע יצרו שלוליות גדולות וכנראה גרמו למספר ניכר של אנשים שלא להגיע. את המרוץ הזניקה קבוצת אתלטי הסימטה. בזמן הריצה פסק הגשם ורוב האנשים דיווחו על הנאה גדולה מהאירוע.
ב-8 באוקטובר 2015 נערכה המהדורה השישית. בפעם הראשונה חווה המרוץ ירידה במספר הרצים. הסיבה לכך לא ברורה. המזניקה הייתה אזאוונט טקה שבעת המרוץ הייתה אלופת ישראל המכהנת בחצי מרתון, 5,000 מטר, 10,000 מטר ומרוצי שדה.

מטרות המרוץ

מרוץ הלילה הפתוח החל את דרכו כאלטרנטיבה חינמית למרוץ הלילה של נייקי. חלק מהנימוקים נמסרו על ידי המארגנים באתר המרוץ לפני המרוץ הראשון:
ראשית, טוב שמרוץ נייקי מתקיים. בתל אביב יש פחות מדי מרוצים ופחות מדי אירועי ספורט. כל תוספת, אפילו היא פגומה, צריכה להתקבל בברכה. אני מקווה שהמרוץ הזה יתקיים כל שנה ויהפך למסורת שאפשר לסמוך עליה.
הסיבה העיקרית לכך שלא אשתתף במרוץ היא אישית. המרוץ הזה נותן לי את ההרגשה שאני שלט פרסומת רץ של חברת נייקי. אני לא אוהב את ההרגשה הזו. מארגני האירוע מכריחים את כל מי שמשתתף, לרוץ עם חולצת המרוץ. זהו מנהג שלא קיים בשום מרוץ אחר בארץ. בעיני הדרישה הזו מוציאה את האירוע מתחום המרוצים ומעבירה אותו אל תחום אירועי הפרסומת. אני אוהב להשתתף במירוצים, אירועים שיווקיים כבר פחות מלהיבים אותי. יש לומר את הדבר הבא: כמעט כל מרוץ נעשה באמצעות נותני חסות. האחרונים משלמים כסף טוב ומקבלים פרסום באירוע. שמם מופיע הרבה פעמים ומוזכר הרבה פעמים. אני מתייחס אל זה כאל רע הכרחי. אבל יש הבדל בין נותן חסות לאירוע קיים לבין חברה שמארגנת אירוע שהוא רק שלה. ההבדל יכול להיות דק ולעיתים קשה להגדיר את קו הגבול אבל במרוץ הלילה הקרוב אין כלל שאלה. זה לא אירוע קיים שנייקי נותנת לו חסות, זהו אירוע של נייקי. לי זה לא מתאים.
עם זאת, לאורך השנים, לבש המרוץ כיוון עצמאי. מארגניו רוצים לראות בו אירוע עצמאי ולא כזה שקיים רק כאנטיתזה לאירוע אחר. כיום מצהירים המארגנים שמטרתם היא ארגון אירוע מהנה, לא ממוסחר, בעלות זולה ובעל אופי חברתי. הם מקווים להמשיך ולנהל את המרוץ לפי מטרות אלו בשנים הבאות.