השורד האחרון

עלילת הסרט

הסרט נפתח באוסף של קטעים תיעודיים מהמיונים ליחידת אריות הים ומאימונים המפרכים של הלוחמים. סצנה לאחר מכן עוקבת אחר פינויו המוסק של חייל פצוע אנוש (מרקוס לוטרל בגילומו של מארק וולברג) על רקע מונולוג של הלוחם.
עלילת הסרט עוקבת אחר צוות של לוחמי אריות הים באפגניסטן, שנשלח למבצע סיור לאיתורו וחיסולו של אחמד שאה, מנהיג טאליבן מקומי. הצוות המונה 4 לוחמים, מונחת על רכס הרים ומפלס דרכו לעבר מחנהו של שאה. במהלך השהות במארב, נתקל הכוח ברועי צאן מקומיים, בין חברי הצוות ניטשת מחלוקת כיצד לנהוג, האם להרוג את הרועים, להשאירם כפותים או לשחררם. מרפי מחליט לשחרר את הרועים ולנסות ליצור קשר עם בסיס האם על מנת לקבל הנחיות נוספות או להתפנות לאור החשיפה. במהלך הטיפוס נתקל הצוות בשאה ואנשיו שככל הנראה הוזעקו למקום על ידי רועי הצאן המשוחררים. מתפתח קרב ממושך במהלכו נפגעים כל הלוחמים. מרפי מחליט להקריב עצמו ולטפס לפסגת המצוק כשהוא חשוף לירי הטאליבן, במטרה להזעיק עזרה בקשר. בכוחות אחרונים הוא מצליח להעביר הודעה לבסיס היחידה לפני שנהרג.
צוות חילוץ של אריות הים בפיקודו של לוטננט קומנדר אריק כריסטנסן מתארגן ומוסק לאזור ההתקלות על ידי שני מסוקים מהחטיבה האווירית למבצעים מיוחדים 160. בניגוד לנוהל, הכוח לא זוכה לחיפוי של מסוקי AH-64 אפאצ'י. בהגיעם למקום, מתארגנים הלוחמים להשתלשלות מהמסוק הראשון, כשרקטה ממטול RPG-7 פוגעת במסוק ומשמידה אותו על כל צוותו והלוחמים שבו. המסוק השני מסתלק מהאזור לאחר שנתקל באש אויב חזקה.
מרקוס הפצוע, שנותר השורד האחרון מהצוות נתקל בחבורת כפריים פשטונים בהנהגתו של גולאב. גולאב שהיה עד למעשי זוועה של שאה ואנשיו, מושיט למרקוס המפוחד והמופתע עזרה ומעניק לו מחסה בכפר. הוא מבקש מהם להעביר הודעה לכוחות האמריקאים על מקום הימצאו. על הכפר פושטים אנשיו של שאה, שמתכוונים להוציא את מרקוס להורג, אך גולאב ואנשיו מתערבים ומונעים זאת, כשהטאליבן מבטיחים לחזור ולנקום. בפשיטה הבאה מגיעים כוחות גדולים של טאליבן, אך נסוגים רגע לפני חיסול מרקוס וכל אנשי הכפר, לאחר שכוחות חילוץ אמריקאים גדולים מגיעים למקום. מרקוס מפונה במצב אנוש לבסיס האם.
הסרט מסתיים באוסף תמונות וסרטים אמיתיים מהחיים האישים והצבאיים של לוחמי אריות הים שנהרגו, וכן תמונה מהמפגש ב-2010, 5 שנים לאחר האירועים, בין מרקוס לבין מצילו גולאב. הכתוביות מסבירות כי הקוד השבטי של הפשטונים מחייב אותם להעניק מחסה לאדם בודד הנמצא תחת איום בכל מחיר.

האירועים במציאות

מבצע כנפיים אדומות (Operation Red Wings), במלחמת אפגניסטן, יצא לפועל בליל 27 ביוני 2005. במהלך הסתבכות המבצע והקרבות שהתפתחו נהרגו 19 חיילים אמריקאים, במה שהפך את הקרב לקטלני ביותר בתולדות הכוחות המיוחדים של צי ארצות הברית. מייקל מרפי זכה על גבורתו בקרב למדליית הכבוד של הקונגרס, שלושת חברי הצוות הנוספים זכו לעיטור צלב הצי. לוטרל, השורד היחיד מהצוות השתחרר ב-2007 ופרסם את ספרו שהיה לרב מכר. מוחמד גולאב, האיש שמצא את מרקוס והתעקש לפרוס את חסותו עליו, הוא הבן של ראש הכפר (עמו הוא התווכח במהלך הסרט, ומרקוס שחשב שזה מפני שהוא מהטאליבן איים לפוצץ עליו את רימונו האחרון). גולאב המשיך להתגורר באפגניסטן והיה יעד למספר רב של ניסיונות התנקשות. הוא החל לפנות לארצות הברית בבקשה למקלט בסיועו של מרקוס, ובשנת 2014 הוא הועבר למדינה שלישית חסויה.

הפקת הסרט

צילומי הסרט בוצעו באזוריה ההרריים של ניו מקסיקו, ובבסיס קירטלנד של חיל האוויר של ארצות הברית שדימה את בסיס באגרם באפגניסטן. ההפקה זכתה לשיתוף פעולה נרחב מהכוחות המזוינים של ארצות הברית שסיפקו לה כלי רכב, כלי טיס וניצבים. את המוזיקה לסרט חיבר סטיב יבלונסקי בשיתוף עם להקת Explosions in the Sky.

תגובות לסרט

הסרט התקבל בהצלחה בקרב הקהל, כשהוביל את רשימת הסרטים המכניסים, עם הכנסות של 37.85 מיליון דולר בסוף בשבוע הראשון להקרנתו. הייתה זו הפתיחה המכניסה ביותר לסרט בחודש ינואר, לאחר הסרט "קלוברפילד". באתר Rotten Tomatoes המרכז את דיווחי המבקרים מארצות הברית דווח כי הממוצע לו זכה הסרט הוא 90% בקרב הצופים ו-74% בקרב המבקרים.
הסרט היה מועמד לשני פרסי אוסקר, בקטגוריות הסאונד ועריכת הסאונד. הוא זכה בפרס מבקרי הקולנוע לסרט הפעולה הטוב ביותר ולשחקן הטוב ביותר (מארק וולברג), כמו כן זכה בפרס גילדת שחקני המסך לצוות הפעלולנים הטוב ביותר.