הנס פון אוהיין

תחילת דרכו

הנס פון אוהיין נולד בעיר דסאו בגרמניה ב-1911. ב-1930 בהיותו בן 19, הוא התקבל לאוניברסיטת גטינגן ללימודי פיזיקה ואווירודינמיקה. לאחר שסיים את לימודיו ב-1935 וקיבל את תואר הד"ר, הוא התמנה לעוזרו האישי של דיקן הפקולטה. 
כבר במהלך לימודיו באוניברסיטה, פון אוהיין התחיל לחשוב ולתכנן דרכי הנעה חדשות למטוסים שלא יכללו מדחפים. ב-1936, פון אוהיין רשם את הפטנט הראשון שלו על מנוע סילון. זמן קצר לאחר מכן פון אוהיין ביקש מידידו מקס הן, מהנדס מכונות, לבנות לו דגם ראשוני של המנוע שאותו תכנן. מקס הן אכן בנה לו את הדגם ופון אוהיין לקח אותו לאוניברסיטה על מנת להמשיך את מחקריו. הניסויים הראשונים של המנוע הסתבכו עד מאד, הבעיה העיקרית של המנוע הייתה הזרימה של האוויר והערבוב של אוויר דחוס עם דלק. הדלק והאוויר עברו ישר לטורבינה ושם עברו תהליך הצתה שגרם להתחממות אדירה והמתכות פשוט נמסו.

עבודה עם היינקל

הדיקן שתחתיו עבד פון אוהיין רשם מכתב המלצה לארנסט היינקל, באותם הזמנים היה מהנדס מטוסים מפורסם בגרמניה. במכתב הוא כתב והסביר על רעיונותיו המהפכניים של פון אוהיין ליצור זן חדש של מנועים להנעת מטוסים. היינקל התרגש מהרעיון ורצה לראות את עבודתו של פון אוהיין בעצמו. זמן קצר לאחר מכן, היינקל וצוות מהנדסים והנדסאים מוכשרים הגיעו לאוניברסיטת גטינגן על מנת לבחון את הדגם של פון אוהיין. המומחים אומנם קבעו כי המנוע שתכנן ובנה פון אוהיין לעולם לא יוכל להניע מטוס, אך עם זאת העיקרון שעליו בנוי המנוע הוא נכון ואפילו יכול לעבוד. 
באותה השנה פון אוהיין עבר לעבוד תחת החברה של היינקל. הוא ביחד עם מהנדסים והנדסאים מהשורה הראשונה של החברה התחילו לעבוד ולבנות מנוע חדש על העיקרון שאותו פיתח עוד קודם. המנוע הראשון שסיימו לעבוד עליו ברבעון הראשון של 1937, נקרא HeS 1. המנוע היה פשוט מאד במבנו הפיזי והיה מורכב מפיסות מתכת דקות שמחוברות יחדיו. עקרון הפעולה היה פשוט גם כן, המדחס והטורבינה היו צמודים אחד לשני ואוויר הדחוס היה מתערבב עם גז מימן לפני ההצתה. הניסויים של המנוע הזה נכשלו גם כן, השימוש במימן הביא לטמפרטורות גבוהות במיוחד שהמיסו את המתכת הדקה. לאחר הניסויים הוחלט על מבנה חדש של מנוע. 
ב-1938 הצוות של פון אוהיין התחיל לעבוד על מנוע חדש שקיבל את השם HeS 3. במנוע הזה היו את המעט השיפורים הנחוצים על מנת שבעזרתו אפשר יהיה להניע ולטיס את המטוס. השיפור המרכזי היה במבנה של המנוע, שבו נפתח מרווח בין המדחס עצמו לבין הטורבינה ותאי ההצתה הושמו ביניהם. השימוש במימן הופסק ובמקמו התחילו להשתמש בדלק נוזלי רגיל (Gasoline). למרות השיפורים הגדולים בביצועים המנוע עדיין היה רחוק מאד משימוש. המנוע שופר במעט וקיבל את שמו החדש HeS 3b. 
טיסת הניסויים הראשונה בוצעה ב-27 באוגוסט 1937. המטוס שעליו הותקן המנוע נקרא היינקל He 178 והוא המטוס הראשון שהונע על ידי מנוע סילון. לאחר הצלחה מסחררת וטיסת ניסויים מוצלחת, היינקל שהיה חבר במפלגה הנאצית, הציג את המטוס לבכירים המפלגה. במפלגה הוחלט כי הפרויקט בעל פוטנציאל אדיר לשנות את חיל האוויר הגרמני. היינקל ופון אוהיין קיבלו תקציב עתק לייצר מנועים מסחריים בשביל חיל האוויר הנאצי. 
מיד התחילו לעבוד על הדגמים היותר משופרים של המנוע. הראשון היה HeS 6 שהיה פשוט הגרסה המוגדלת של קודמו HeS 3b. המנוע השני בסדרה היה HeS 8, המבנה הפיזי שלו שונה לגמרי והוא יועד לשמש מפציצים. ב-HeS 8, הטורבינה והמדחס הופרדו למרחק גדול וחוברו על ידי מוט ברזל ביניהם. הפיתוח של HeS 8 התעכב ובסופו של דבר הפרויקט בוטל בכלל.

לאחר המלחמה

לאחר המלחמה פון אוהיין הגיע לארצות הברית כחלק מהמבצע "פייפרקליפ", מבצע שמטרתו הייתה הבאת מדעני טילים נאצים לעבוד תחת ממשלת ארצות הברית ולפתח בשבילם את תוכנית החלל שלהם. מיד עם הגעתו לארצות הברית הוא התמנה לעבוד כמפתח בחיל האוויר האמריקאי. שם התקדם רבות וקידם רבות את חיל האוויר האמריקאי. 
ב-1956 הוא מונה למנהל מחלקה במעבדה שעסקה במחקרים אווירונאוטיים, ב-1975 הוא מונה להיות ראש מעבדה זו. בשנות ה-60, התחיל לעבוד על מנועים יעילים שבעזרתם יהיה אפשר להניע טילים. 
פון אוהיין לא הכיר את פרנק ויטל ולא את עבודתו, בגלל זה שניהם נחשבים לאבות מנועי הסילון. לאחר המלחמה פון אוהיין נפגש עם ויטל ושניהם הפכו לחברים טובים. פרנק ויטל רשם פטנט ראשון בשנת 1930 לעומתו פון אוהיין רשם פטנט בשנת 1936, אך המנוע הראשון שנוסה והצליח היה זה של פון אוהיין. 
פון אוהיין זכה בהרבה מאד עיטורים על עבודתו ותרומתו. הוא פרש מחיל האוויר ב-1979 ומונה למרצה באוניברסיטת דייטון. הוא נפטר ב-1998 והשאיר אחריו 4 ילדים.