google/wiki40b huggingface dataset:
ביסמאק ביומבו

נעורים ותחילת הקריירה

ביומבו נולד בעיר לובומבאשי שברפובליקה הדמוקרטית של קונגו. בגיל 16 הרשים את מאמן הכדורסל הספרדי מריו פאלמה בטורניר כדורסל בתימן, והוזמן להתאמן תחתיו בספרד. בעונת 2009/2010 החל לשחק עבור קבוצת "פואנלברדה-חטאפה" מליגת הכדורסל הרביעית של ספרד, ובמהלך העונה עבר לקבוצת "CB אילייסקאס" מהליגה השלישית. בעונת 2010/2011 רשם ממוצעים של 9.0 נקודות, 6.4 ריבאונדים ו-1.9 חסימות למשחק עבור אילייסקאס, ובמהלך העונה העוקבת עבר לשחק בפואנלברדה מליגת העל הספרדית. ב-14 משחקיו בקבוצה העמיד 6.4 נקודות ו-5.1 ריבאונדים בממוצע למשחק, והוביל את הליגה עם ממוצע של 2.3 חסימות למשחק.
בשנת 2011 הוזמן להשתתף במשחק נייקי הופ סאמיט, בו מתמודדים שחקני נבחרת ארצות הברית הצעירה מול שחקני תיכון מצטיינים מרחבי העולם. במשחק יצג ביומבו את "נבחרת העולם", ורשם את הטריפל דאבל הראשון בתולדות משחק הראווה, עם 12 נקודות, 11 ריבאונדים ושיא טורניר של 10 חסימות.

שארלוט בובקאטס/הורנטס

ביומבו נבחר בבחירה השביעית של דראפט 2011 על ידי קבוצת סקרמנטו קינגס, ונשלח בערב הדראפט לשארלוט בובקאטס, כחלק מטרייד משולש עם מילווקי באקס. בשתי עונותיו הראשונות בשארלוט שימש כשחקן רוטציה קבוע וקלע כ-5.0 נקודות ב-25.5 דקות למשחק, אך בעונתו השלישית נפגע מעמדו עם הצטרפותו של הסנטר אל ג'פרסון, וביומבו שותף ל-13.9 דקות למשחק בלבד. באותה עונה עזר ביומבו להורנטס להעפיל לפלייאוף ה-NBA לראשונה מזה 4 עונות, אך קבוצתו הודחה בסיבוב הראשון מול מיאמי היט בתוצאה 0–4. בעונת 2014/2015 חל שיפור קל במעמדו של ביומבו, בין היתר בשל פציעות שונות של ג'פרסון, והוא הוצב כסנטר הפותח של ההורנטס ב-21 משחקים.

טורונטו ראפטורס

לקראת עונת 2015/2016 עזב ביומבו את שארלוט כשחתם בטורונטו ראפטורס על חוזה לשנתיים עבור כ-6 מיליון דולר. לאורך העונה שימש כמחליף של הסנטר יונאס ולנצ'יונאס, וקבע שיאי קריירה של 5.5 נקודות ו-8.0 ריבאונדים בממוצע למשחק. ב-17 במרץ 2016 קלע שיא קריירה של 16 נקודות והוריד שיא מועדון של 25 ריבאונדים בניצחון קבוצתו על אינדיאנה פייסרס. את העונה הסדירה סיימה טורונטו עם המאזן הטוב בתולדותיה, 56-26, שדירג אותה במקום השני באזור המזרחי (אחרי הקאבלירס).
בסיבוב הראשון של פלייאוף 2016 גברו הראפטורס על אינדיאנה בתוצאה 4–3, ובסיבוב השני התמודדו מול מיאמי היט שדורגה שלישית במזרח. במשחק השלישי של הסדרה נפצע ולנצ'יונאס, וביומבו נכנס לנעליו כסנטר הפותח של טורונטו בארבעת המשחקים הבאים. במשחק השביעי והמכריע של הסדרה רשם ביומבו שיא קריירה של 17 נקודות, אליהן הוסיף 16 ריבאונדים, ועזר לקבוצתו לנצח במשחק ולהעפיל לראשונה בתולדותיה לשלב גמר המזרח. לאורך כל סדרת גמר המזרח, מול קליבלנד קאבלירס, המשיך ביומבו לשמש כסנטר הפותח של הראפטורס, שהפסידה לקליבלנד בתוצאה 2–4. במשחק השלישי בסדרה שבר ביומבו את שיא המועדון של הראפטורס כשהוריד 26 ריבאונדים בניצחון קבוצתו 99–84.

אורלנדו מג'יק

לאחר עונה במדי הראפטורס חתם על חוזה לארבע עונות בקבוצת אורלנדו מג'יק תמורת 72 מיליון דולר.

החזרה לשארלוט

ביולי 2018, לאחר שתי עונות באורלנדו כמחליפו מהספסל של ניקולה ווצ'ביץ', הועבר ביומבו בטרייד לשארלוט הורנטס, במדיה שיחק ב-4 עונותיו הראשונות ב-NBA.
ג'עפר נומיירי

ביוגרפיה

נומיירי נולד בואד נובאווי, אומדורמן, במדינת ח'רטום. הוא היה נכד למנהיג שבט מקומי בואד נמיירי, דונגולה, במחוז הסודאני א-שמאלייה.
ב-1952 סיים את חוק לימודיו במכללה הצבאית הסודאנית, שם הושפע מרעיונות הפאן-ערביות של המנהיג הטרי של מצרים, גמאל עבד אל נאצר. ב-1966, כקצין בכיר בצבא סודאן, למד במכללה לפיקוד של צבא ארצות הברית בפורט לוונוורת'. ב-1969, יחד עם קצינים אחרים, הדיח את הנשיא איסמעיל אל-אזהרי, ומונה לראש ממשלת סודאן וראש מועצת ההפיכה. בעת שלטונו החל במסע להלאמת בנקים ומפעלי תעשייה ולרפורמות אגרריות ברוח הסוציאליזם והפאן-ערביות.

שנות השבעים - ניסיונות הפיכה

נומיירי עמד במוקד מספר ניסיונות הפיכה. ב-1970 ניסה להדיחו מהשלטון סאדק אל-מהדי, שהיה ראש ממשלה בעברו, וב-1971 ניסתה קבוצה קומוניסטית לעשות זאת, בהצלחה מזערית. נומיירי שרד, ובאותה שנה נבחר לתפקיד נשיא סודאן במשאל עם ברוב של 98.6%.
הוא חתם מטעם סודאן על הסכם אדיס אבבה שבו הוכרזה אוטונומיה לאזורים הלא-מוסלמיים בדרום סודאן, ושבעקבותיו הסתיימה מלחמת האזרחים הסודאנית הראשונה. לאחר שנחתם ההסכם, שרר בסודאן שקט יחסי במשך כ-11 שנים, עד לפרוץ מלחמת האזרחים הסודאנית השנייה.
באותה עת החל נומיירי לנקוט מדיניות פרו-מערבית, ופעל להשבתם של הבנקים לבעלות פרטית ולעידוד השקעות זרות בארצו.
ב-1975 שרד נומיירי ניסיון הפיכה קומוניסטי נוסף, וב-1976 שב סאדק אל-מהדי לסודאן כשהוא עומד בראש כוח שאומן בלוב בעידוד הנשיא הלובי קדאפי, וניסה להדיחו. הכוח חדר לח'רטום ולאומדורמן תוך שהוא גורם לכ-3,000 הרוגים לפני שהוכרע.

שנות השמונים

בתחילת שנות השמונים שינה נומיירי את טעמו וחבר לאחים המוסלמים. ב-1983 השליט בסודאן את השריעה, חוקי הדת האסלאמיים, וכפה אותה גם במחוזות הדרום, הנוצרי ברובו, תוך פיזור הממשלה האוטונומית שם ותוך הפרה של הסכם אדיס אבבה. צעדיו הציתו מחדש את מלחמת האזרחים בין הדרום לצפון, שארכה 22 שנים, והסתיימה רק ב-2005.
ב-1985 הודח נומיירי בעת שהותו בארצות הברית, על ידי שר ההגנה שלו, עבד א-רחמן סוואר א-דהב, ויצא לגלות בקהיר, ממנה שב לסודאן רק ב-1999. בשנת 2000 ניסה להתמודד בבחירות לנשיאות נגד הנשיא המכהן עומר אל-בשיר, אך כשל.
ג'עפר נומיירי היה אחד המנהיגים הערביים היחידים ששמרו על קשרי ידידות עם נשיא מצרים אנואר סאדאת לאחר חתימת הסכם השלום עם ישראל. נומיירי אף השתתף בהלווייתו של סאדאת לאחר הירצחו בידי קושרים.
ספירומטר

ספירומטר (בלועזית: Spirometer) הנקרא גם מד נשימה, הוא מכשיר רפואי המשמש למדידת תפקודי הריאות בגוף. המכשיר מאפשר מדידת נפחי הריאות, ובכך מתאפשר אבחון קשיי נשימה שונים כגון חסמים בקנה הנשימה, בעיות ספיקה של הריאות (אסתמה, סטרידור, מחלת ריאות), וסיבוכים הנובעים מטיפולים וניתוחים שונים במערכת הנשימה.

מהלך הבדיקה

תחילה הנבדק שואף אוויר דרך המכשיר, למלוא תכולת הריאות (נפח זה נקרא TLC), ולאחר מכן נושף אותו במלוא כוחו אל תוך המכשיר, עד לריקון מקסימלי של חלל הריאות מאוויר (נפח זה נקרא "נפח שאריתי" - RV). מכשיר הספירומטר מתוכנן כך שהתנגדותו לספיקת האוויר תהיה מינימלית, כך שמבדיקה זו מתקבלת מדידה של נפחי הריאה, והתנגדות דרכי האוויר של הנבדק לספיקת האוויר (התנגדות מכשיר המדידה לזרימה זניחה).
מדידה נוספת מתבצעת על ידי נשימה של הנבדק אל תוך המתקן, המבצע מדידת הנפח הכולל של האוויר הננשף (נפח זה נקרא FVC), וכן מדידת הנפח הננשף במהלך השנייה הראשונה (נפח זה נקרא FEV1). יחס בין הנפחים הללו מאפשר לאבחן אם קיימת חסימה ביציאת אוויר מן הריאות.
כמו כן מבוצעת מדידה של משרעת זרם האוויר בעת הנשיפה (ערך זה נקרא FEV). על ידי מדידת מהירות זרימת האוויר ניתן לאבחן מחלות אשר גורמות להאטה בספיקת האוויר (כגון מחלת האסתמה).
גובה פני הים

גובה פני הים הוא מדד לגובהם של פני הים (או האוקיינוס) במקום שבו הם פוגשים ביבשה.
גובה פני הים משמש נקודת ייחוס לציון גבהים על-פני כדור הארץ – נהוג לציין גובהם של מקומות גאוגרפיים, כגון הרים ועמקים, ביחס לגובה פני הים הממוצע.
גובהם של מקומות הנמצאים מעל פני הים, מצוין בסימן פלוס, או במילים "מעל פני הים".
גובהם של מקומות הנמצאים מתחת לפני הים, מצוין בסימן מינוס, או במילים "מתחת לפני הים".
המקום הגבוה ביותר מעל פני הים הוא הר אוורסט (Everest), שגובהו 8,848+ מטר (או, על פי מקורות אחרים, 8,850+ מטר). עקב פחיסות כדור הארץ, זהו איננו המקום המרוחק ביותר ממרכז כדור הארץ, אלא הר צ'ימבורסו. המקום הנמוך ביותר מתחת לפני הים ביבשה הוא ים המלח. בתחילת יוני 2019 היה גובה פני המים שלו 433.57- מטר.
תכונות פיזיקליות שונות, ובפרט לחץ האוויר, משתנות עם שינוי הגובה שבו נמדדת התכונה. הערך המקובל שניתן לתכונה מסוימת, כגון מהירות הקול או טמפרטורת הרתיחה של המים, הוא ערכה בגובה פני הים.

שינויים בגובה פני הים

גובה פני הים נקבע כנקודת ייחוס משום שעקב חוק כלים שלובים הוא יחסית אחיד על פני כדור הארץ, ללא שינויים גדולים בזמן ובמרחב. עם זאת, בעוד שהמדד הנקרא "גובה פני הים" נשאר בעל ערך קבוע, מפלסם האמיתי של פני הים אינו קבוע לגמרי.

שינויים במרחב

מפלסם של פני הים לרוב דומה על פני כל הימים, אך יש יוצאים מן הכלל בשל מספר גורמים לרבות: משקל סגולי שונה עקב מליחות שונה, טמפרטורה, רוח, וכן שינויים מקומיים של כבידת כדור הארץ.

קביעת גובה ממוצע של פני הים

בשל השינויים וההבדלים בגובה פני הים, נקבע הגובה הממוצע במדינות שונות על פי מדידות במקומות שהרשות המוסמכת לכך החליטה עליהן, ולפיו מחושבים הגבהים באותן מדינות. לדוגמה, בבריטניה מחושב גובה פני הים הממוצע לפי מדידות בליברפול ובניולין שבקורנוול, בצרפת מקום המדידה הוא במרסיי, ובספרד באליקנטה.

גובה פני הים בישראל

הגובה הממוצע של פני הים התיכון בארץ ישראל נקבע על ידי המנדט הבריטי בשנת 1920. בעזרת מכשיר מדידה שנקרא מראוגרף (Mareographe) בוצעו לאורך חופי הים התיכון, בעיקר בנמלים, אלפי מדידות במשך שנה שלמה בכל שעות היום וחושב הגובה הממוצע בכל אזור מדידה. על סמך מדידות אלו הוחלט שגובה פני הים (גובה אפס) הוא באזור נמל יפו, נקודת האפס מצוינת במקום זה וניתן לראות את סימונה על החוף ביפו. עד היום, כל ציוני הגובה במדינת ישראל מצוינים ביחס לנקודה זו, הן בסימון במפות והן בנקודות הקבע.
ויליאם מייקל רוזטי

ביוגרפיה

רוזטי נולד בלונדון. אביו, גבריאלה רוזטי, היה משורר איטלקי ופליט מנאפולי, שביקש מקלט מדיני בבריטניה. אמו הייתה פרנצס פולידורי, מחנכת משכילה ששימשה גם כדוגמנית לציירים וצלמים (בהם לואיס קרול). אחיו היו המשוררת כריסטינה רוזטי, מחברת "שוק הגובלינים", הצייר והמשורר דנטה גבריאל רוזטי והסופרת מריה פרנצ'סקה רוזטי. 
ב-1848 נמנה עם שבעת החברים המייסדים של האחווה הפרה-רפאליטית, חיבר את המניפסט שלה וערך את בטאונה, The Germ.
רוזטי עבד כפקיד ציבור, אך הרבה לכתוב. בין היתר פרסם ביוגרפיות ביקרותיות של המשורר אלג'רנון צ'ארלס סווינברן ושל הצייר ג'יימס אבוט מקניל ויסלר. כן חיבר סדרת ביוגרפיות של משוררים אנגלים מצ'וסר ועד לונגפלו, אנתולוגיה של שירה מארצות הברית וסקירה על חיי אחיו, דנטה גבריאל רוזטי, שראתה אור ב-1889, שבע שנים לאחר מותו.
בשנת 1868 ערך את הספר הראשון משירי המשורר האמריקני וולט ויטמן שהיה אמור לצאת לאור בבריטניה. הספר לא הותר לפרסום ונגנז.
רוזטי תרם רבות למהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה שראתה אור ב-1911 בתחום תולדות האמנות.
יואב יצחק (עיתונאי)

קורות חיים

יצחק החל את דרכו העיתונאית ככתב בורסה בשנות השמונים. בשל אחת מחשיפותיו אז אסר עליו מנכ"ל הבורסה לניירות ערך להיכנס לבניין. האיסור הוסר לאחר שיצחק עתר לבג"ץ. שימש ככתב ב"מעריב", ב"גלובס", ב"העיר", ב"העולם הזה" ועוד. החל מ-15 בינואר 1989 פרסם ב"מעריב" סדרת כתבות ביקורתיות על קונצרן "כלל". בתגובה הכריז הקונצרן חרם מודעות על העיתון. בהמשך לכך פרסם יצחק את הספר "עגל הזהב: הסיפור המלא על קונצרן ’כלל (ישראל)’ ומנהליו משנת היווסדו (1962) ועד 1991".
בשנת 2000 זכה בפרס הישראלי לביקורת התקשורת ע"ש אברמוביץ'. בשנת 2011 הקים יצחק אגודת עיתונאים עצמאית.

ביקורת

בדצמבר 2011 פסק בית הדין לאתיקה של מועצת העיתונות בישראל שיצחק ו-NEWS1 הפרו את תקנון האתיקה בכותרת לא מדויקת שפרסמו והטיל עליהם עונש של נזיפה. זאת, אף על פי שיואב יצחק ו-News1 אינם חברים במועצת העיתונות או באגודת העיתונאים.
בשנת 2013 פורסם בעיתון דה-מרקר כי מספר רב של כתבות במהלך אותה שנה עסק באיל ההימורים יגאל זילכה, באשתו, ובעורך דינו יוסי כהן, וזאת במסגרת חברותו עם משה בובליל מנהל רשת מלונות קלאב הוטל, חברו של יצחק. בכתבה הוצג תצהירו של אלכס בלום, רואה חשבון לשעבר של קלאב הוטל, אשר פוטר מהמלון בעקבות גניבת כספים, ולפיו יצחק קיבל הלוואות של עשרות אלפי ש"ח מבובליל. הנהלת רשת המלונות הגיבה וטענה שהתצהיר שקרי ושמקורו בפעילות של זילכה נגדם ונגד יואב יצחק, במה שיצחק הגדיר "סדרה של תביעות סרק" (שאכן נדחו כולם) נגדו. בהתכתבות עם כתב דה מרקר לקראת צאת הכתבה, האשים אותו יצחק בקנוניה עם כהן וזילכה נגדו, ובשיבוש הליכי חקירה.
בעקבות התאבדותו של תת-ניצב אפרים ברכה ביולי 2015, הושמעו בתקשורת האשמות שלפיהן כתבותיו של יצחק על ברכה גרמו להתאבדות. גידי וייץ תיאר ב"הארץ" את דבריו של יצחק נגד ברכה כ"מסע צלב פרוע, אלים וחסר עכבות". עימות חריף התחולל בעניין בטלוויזיה, כאשר משה נוסבאום ועודד בן עמי האשימו את יצחק באחריות מוסרית למותו של ברכה.
בתגובה, במאמר של איתמר לוין ב'חדשות מחלקה ראשונה' נכתב שהחקירה של יצחק ופרסום הידיעות היו ראויים, שברכה אכן נחקר באופן חשאי על פי הוראת שי ניצן, שהיועץ וינשטיין הודיע על כוונתו לאפשר למח"ש לפתוח בחקירה גלויה, ושתגובת משרד המשפטים הייתה "ספין" שהתחמק מתגובה ביחס לעיקר טענותיו של יצחק. האתר גם האשים את המשטרה בכך שלמרות אזהרות של יצחק לא נקטו בפעולות מנע כמו הפנייתו לסיוע נפשי ולקיחת נשקו האישי.
בפברואר 2017 חויבו יואב יצחק ואתר "News1" בתשלום פיצוי בסך 30,000 ש"ח בתוספת הוצאות משפט בסך 15,000 ש"ח למנהל רדיו "קול ישראל" לשעבר, אריה שקד, לאחר שכינו אותו "עבריין" בכותרת כתבה שפרסמו.
קו בייקרלו

היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

שם הקו

הקו נקרא בשם זה משום שהוא משרת בעיקר את רחוב בייקר ווטרלו ושמו הוא הלחם של המלים: בייקר ווטרלו- בייקר-לו.

מסלול הקו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
חיים שור

ביוגרפיה

שור נולד בגרודנו שבפולין (כיום בבלארוס) ב-1926. נקרא על שם חיים בנו של ר' צבי הירש שור, סב-סבו, ר"מ באמדור וביאליסטוק,, מצאצאי הרב אברהם חיים שור.
בשנת 1935 עלה לארץ ישראל עם משפחתו וגדל בחיפה. כנער היה פעיל בשומר הצעיר. בן 16 עזב את ביתו וחי בקומונה.
ב-1944 נמנה עם מייסדי קיבוץ שובל, שעלה על הקרקע במסגרת 11 הנקודות באוקטובר 1946. שימש בשנות השישים כרכז ההנהגה הראשית של השומר הצעיר. אחר כך שימש כמזכיר תנועת הקיבוץ הארצי. כשסיים עם התפקיד החל לשמש כעיתונאי ב"על המשמר".
בשנים 1974–1985 שימש כעורך "על המשמר" במשותף עם מארק גפן,  אז הוחלף על ידי סבר פלוצקר. אחר כך היה עורך המגזין "ניו-אאוטלוק", מגזין באנגלית של מפלגת מפ"ם. בסוף 1988 ארגן במשותף עם חנא סניורה, עורך העיתון  העיתון המזרח ירושלמי "אל-פג'ר", כנס ישראלי-פלסטיני בהשתתפות עשרות אנשים משני הצדדים, אמריקאים, עיתונאים ורשתות טלוויזיה. זאת בניגוד לחוק (שהתקבל ב-1986 ובוטל ב-1993), שאסר על מפגשים עם נציגים פלסטינים.
בשנים 1975–1978 שימש כסגן יושב ראש רשות השידור.
שור כתב, בין היתר, את הספרים "אני מוריד אותו מהשמים" על בנו הבכור אבידע, שנהרג במבצע אביב נעורים. את הידיעה על מותו קיבל בעת שהיה בדרכו למסיבת עיתונאים עם הרמטכ"ל על המבצע. ואת "יוניה", על בת-דודתו שניצלה מהשואה.

חיים אישיים

היה נשוי לשולמית לבית גוֹטלַבסקי ואב לארבעה בנים: אבידע, אבנר, ישראל וטובי. התגורר בקיבוץ שובל ובאחרית ימיו בתל אביב. הלך לעולמו בשנת 2004, בן 78 במותו.
נעם ניסן

ביוגרפיה

נולד לרחל ומרדכי (מנתא) ניסן. אביו היה פרופסור מן המניין בבית הספר לחינוך באוניברסיטה העברית. 
ניסן סיים בהצטיינות יתרה תואר ראשון במתמטיקה ומדעי המחשב באוניברסיטה העברית, בשנת 1984. בשנת 1988 סיים את עבודת הדוקטורט שלו באוניברסיטת קליפורניה בברקלי בהנחייתו של ריצ'רד קארפ. הדוקטורט עסק בשימוש בבעיות קשות ליצירת מחוללים פסבדו-אקראיים, זכה בפרס התזה המצטיינת של ה-ACM, ויצא בגרסה מורחבת בהוצאת MIT. לאחר פוסט-דוקטורט ב-MIT, הצטרף בשנת 1990 לסגל האוניברסיטה העברית.
ניסן עוסק בתורת המשחקים האלגוריתמית, וערך יחד עם טים ראפגרדן, אווה טרדוש וויג'אי וזירני, את הספר Algorithmic Game Theory, בהוצאת אוניברסיטת קיימברידג'. 
בשנת 2012 הוענק לו פרס גדל יחד עם אליאס קוטסופיאס, כריסטוס פאפאדימיטריו, טים ראפגרדן, אווה טרדוש ואמיר רונן, על הנחת היסודות בתחום תורת המשחקים האלגוריתמית. הפרס ניתן בפרט על מאמר משנת 2001 שפרסם ניסן יחד עם אמיר רונן, ובו טבעו את המונח תכנון מנגנונים אלגוריתמי, והציגו מגוון שימושים לתאוריות של תכנון מנגנונים במדעי המחשב, כולל היבטים אלגוריתמיים וסיבוכיים. 
בשנת 2004 הוענק לניסן פרס מיכאל ברונו מטעם קרן יד הנדיב.
בשנת 2016 זכה בפרס קנות'.
תחום נוסף שבו עוסק ניסן הוא הוראת מדעי המחשב. יחד עם שמעון שוקן כתב ספר קורס בשם "The Elements of Computing Systems", ובו מתנסה הסטודנט בבניית מחשב על כל שלביו, החל מהרכיבים הבסיסיים ביותר (שערים לוגיים) ועד לכתיבת מערכת הפעלה ותוכנות בשפה עילית.
נשוי ואב לשלושה ילדים. שניים מאחיו מרצים גם הם באוניברסיטה העברית: איתי ניסן בחוג לפילוסופיה ואודי ניסן בבית הספר ע"ש פדרמן למדיניות ציבורית וממשל.
גריי

גריי, (מסומן על ידי Gy), היא יחידה במערכת היחידות הבינלאומית עבור מנת הספיגה של קרינה. גריי אחד מוגדר כשווה לספיגה של ג'אול אחד של אנרגיית קרינה על ידי ק"ג אחד של חומר.
גריי אחד שווה גם ל־100 רד (rad), יחידה ישנה יותר.
יחידת הגריי הוגדרה ב-1975 על שם לואיס הרולד גריי (1905-1965).
צבי הדר

ביוגרפיה

הדר נולד בתל אביב, למד בגימנסיה העברית "הרצליה" והצטרף לארגון ההגנה בגיל 15. שירת במשטרת היישובים העבריים ובמלחמת העצמאות שירת כמפקד מחלקה בגדוד 51 של חטיבת גבעתי. ב-1952 סיים לימודי כלכלה ומשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים וב-1955 סיים לימודי מוסמך במשפטים באוניברסיטה העברית. התמחה אצל השופט שמעון אגרנט בבית המשפט העליון. בזמן הלימודים יצא לקורס מפקדי פלוגות וקיבל דרגת סרן. 
ב-1956 חזר לשירות קבע בצה"ל, סיים קורס מג"דים ושירת כתובע צבאי בעזה בתקופת מלחמת סיני וכתובע בבית הדין המיוחד למניעת הסתננות. שירת כסנגור בחיל האוויר, רמ"ד הדרכה, וסנגור ראשי בפיקוד הדרום ובגייסות השריון. ב-1963 הועלה לדרגת סגן-אלוף. 
ב-1966 יצא ללימודי דוקטורט במשפט בינלאומי באוניברסיטת לונדון, עבודת הדוקטורט שלו עסקה בנושאי הגנת רכוש פרטי בזמן מלחמה. עם סיום הלימודים מונה ב-1 בספטמבר 1968 לפרקליט הצבאי הראשי בדרגת אלוף-משנה. ביוני 1973 השתחרר משירות הקבע.
לאחר שחרורו נהיה שותף במשרד עורכי דין יחד עם בכירים נוספים מהפרקליטות הצבאית בדימוס. ב-1981 שימש סנגורו של עיזאת נאפסו, קצין מודיעין בצה"ל ממוצא צ'רקסי, שהואשם והורשע בריגול.
אנדרטת חטיבת כפיר

רקע

חטיבת כפיר היא חטיבת חיל רגלים בצבא ההגנה לישראל. גדודי החטיבה נועדו לשרת בשטחי  יהודה, שומרון ועזה, והם מאומנים בלחימה זעירה ולוחמה כנגד טרור בשטחים בנויים ומורכבים. החטיבה הוקמה בשנת 2005 על בסיס יחידות קיימות, במהלך שנות פעילותה של החטיבה נפלו חלל עשרות מלוחמיה.

היסטוריה

לאחר הקמת החטיבה, היא אומצה על ידי העיר עפולה. כחלק ממהלך האימוץ, רשויות העיר החליטו להנציח את זכרם של חללי החטיבה באתר הנצחה בשטח של 30 דונם. אבן הפינה של האנדרטה הונחה בשטח המוניציפלי של העיר ביולי 2007. חנוכת האנדרטה נערכה ב-7 בספטמבר 2010, ביזמת "עמותת חטיבת כפיר" שהוקמה על ידי אבי בינמו, ובעזרת תורמים שונים ובתוכם עיריית עפולה. בטקס חנוכת האנדרטה נכחו כ-1,000 איש, בהם משה יעלון, שהיה אז המשנה לראש הממשלה, והאלוף אבי מזרחי, שהיה אז מפקד פיקוד המרכז.
ישנה תוכנית להקים בעתיד באתר את "בית כפיר", שיכלול מוזיאון למורשת החטיבה ואמפיתיאטרון לטקסים. עוד בטרם הוקם האמפיתיאטרון מתקיימים בשטח הנרחב של האתר, מול האנדרטה, טקסי זיכרון לחללי החטיבה וכן התכנסויות שונות של לוחמי החטיבה כמו טקס הענקת כומתה וטקס החלפת מח"ט. מדי שנה, ביום העצמאות, נערכת בשטח תצוגה של כלי נשק, כלי שריון ואמצעי לחימה וקשר של צה"ל.

האנדרטה

האנדרטה מורכבת משני חלקים עליהם חקוקים שמות הנופלים. במרכז האנדרטה נמצא סמל מוגדל של החטיבה: זוג כנפיים וביניהם - חרב.
על חלקה הימני נכתב: הישאג אריה ביער וטרף אין לו? היתן כפיר קולו ממענתו בלתי אם לכד? (עמוס, ג', א')
על החלק השמאלי כתוב פסוק מקינת דוד: מנשרים קלו, מאריות גברו (שמואל ב', א', כ"ג).
על החלק הימני נמצאים סמלי הגדודים המרכיבים את החטיבה, לצד יחידות שהחטיבה מנציחה: גדוד נחשון, גדוד שמשון, גדוד חרוב, גדוד דוכיפת, גדוד לביא, גדוד נצח יהודה, סיירת דוכיפת ויחידת שמשון.
אנארסאק

אנארסאק (בערך 1716 - ?), הייתה מתרגמת ומיסיונרית אינואיטית גרינלנדית, עוזרתם של פאול אגדה (בנו של האנס אגדה), האנס גלהאן, וג'יי. סוורדרופ. היא והנס פונגויוק תרגמו את התנ"ך לגרינלנדית. היה לה תפקיד חשוב במיסיונריות הדנית בקרב האינואיטים בגרינלנד במאה ה-18, וכך היא גם הוצגה בספרות.
אנארסאק הגיעה אל פאול אגדה בשנת 1736 וביקשה ממנו שילמד אותה כיצד להגיע לאלוהים. היא המירה את דתה לנצרות והוטבלה בשנת 1737, והותר לה לשמור על שמה המקורי במקום לקבל שם מהתנ"ך בטבילתה, דבר שהיה יוצא דופן. היא מתוארת כשותפה לדיון ביקורתי של אגדה. בתרגום התנ"ך, היא מנעה צנזורה והייתה מסוגלת להציג את הדברים בדרך שבה היא ראתה אותם. הפרשנות שלה לנצרות השפיעה רבות על הגרסה של הנצרות המקובלת על האינואיטים. 
היא עקבה אחרי אגדה לדנמרק בשנת 1740. היא ביקרה בחצר המלוכה הדנית בשנת 1740, שם היא הוצגה לבית המשפט יחד עם ילד אינואיטי. 
בשנת 1741, היא נשלחה כמיסיונרית לגרינלנד, שם היא התחרתה עם המיסיונרים של  הכנסייה המורבית. בשנת 1743, היא פרשה לביתה באזור מפרץ דיסקו במשך עשרים שנה. 
היא לא הייתה פופולרית בקרב האינואיט, בגלל שהיא הייתה מרצה להם על איך הם צריכים לחיות על פי האמונה הנוצרית. היא מעולם לא נישאה. בשנת 1763, היא חזרה לעזור למיסיון הדני. היה לה תפקיד חשוב ומשפיע בין המיסיונרים, בגלל שהיא דיברה בשפת האינואיט, שפה שהם לא הבינו. 
שנת מותה אינה ידועה; השנה האחרונה שבה היא מוזכרת היא 1778. ארנארסאק היא אחת מכמה אינואיטים שהוזכרו בהיסטוריה הדנית, והאישה האינואיטית היחידה של זמנה, שהוזכרה בהיסטוריה הדנית.
בוקעאתא

היסטוריה

היישוב הוקם בסביבות 1886 על ידי משפחות ממג'דל שמס, ונהרס בשנת 1888 בעקבות סכסוכים בין היושבים באזור, ושוב במהלך מרד הדרוזים ב-1925.
היישוב ממוקם בצפון רמת הגולן, בגובה של 1,070 מטרים מעל פני הים, בין הר חרמונית והר ורדה. שמורת הר חרמונית נמצאת דרומית מזרחית לכפר, מערבית מהכפר נמצאת שמורת יער אודם. 
עיקר כלכלת היישוב מתבססת על גידול תפוחים, ענבים ועל עבודות מחוץ ליישוב - ביישובי הסביבה.
לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף 2017, מתגוררים בבוקעאתא 6,485 תושבים (מקום 205 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎0.8%‏.   לפי נתוני הלמ"ס נכון לסוף 2016, לבוקעאתא דירוג של 2 מתוך 10, במדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2015. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשע"ו (2015-‏2016) היה 65.5%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת סוף 2015 היה 5,018 ש"ח (ממוצע ארצי: 8,868 ש"ח).
בבוקעאתא שני בתי ספר יסודיים, כל אחד עם מגרש כדורגל, ובית ספר מקיף שש שנתי. 
יש מקום אחד מקודש בבוקעאתא לנבי החדר, שני בתי תפילה, מגרש כדורגל גדול ואולם ספורט.
ואוט וחהורסט

קריירת מועדונים

וחהורסט שיחק בנוער של וילם II, אך כשהגיע לגיל הבוגרים בחר וחהורסט באוגוסט 2012 שלא להמשיך במועדון זה, אלא לעבור לפ.צ. אמן ששיחקה בליגת המשנה ההולנדית. בעונת הבכורה שלו באמן, 2012/13, הבקיע וחהורסט 8 שערי ליגה וסיים עם הקבוצה במקום ה-12 בליגה. בעונת 2013/14 הבקיע וחהורסט 12 שערי ליגה, וסיים עם הקבוצה במקום ה-12 בפעם השנייה ברציפות. בקיץ 2014, עם תום חוזהו באמן, חתם וחהורסט בהראקלס אלמלו מליגת העל ההולנדית. בעונת הבכורה שלו במועדון, 2014/15, הבקיע וחהורסט 8 שערי ליגה עבור הראקלס, וסיים עמה במקום ה-14. בעונת 2015/16 הבקיע וחהורסט 12 שערי ליגה, וסיים עם הקבוצה במקום השישי בליגה, שהקנה לקבוצה הישג היסטורי - השתתפות במוקדמות הליגה האירופית, כשזו הייתה הפעם הראשונה שהקבוצה משחקת במפעל בינלאומי. עם זאת, וחהורסט לא נשאר בהראקלס, וחתם בקיץ 2016 על חוזה לארבע שנים באלקמאר, אף היא מליגת העל ההולנדית. בעונת הבכורה שלו במועדון, הבקיע וחהורסט 13 שערי ליגה, וסיים עם אלקמאר במקום השישי בליגה. בנוסף, רשם והחורסט מסע מרשים עם אלקמאר במפעל הליגה האירופית, בו הבקיע את שער הבכורה שלו במסגרת בינלאומית במשחק מול דאנדוק, אך הודח עם קבוצתו בשלב הנוק אאוט הראשון לאחר שתי תבוסות לליון בתוצאות 4-1 ו-7-1. בקיץ 2017 מונה וחהורסט באלקמאר כסגן קפטן לרון פלאר. את עונת 2017/18 סיים וחהורסט עם שישה בישולים ו-18 שערי ליגה, ומקום שלישי בטבלת מלך השערים. וחהורסט ואלקמאר סיימו עונה זו במקום השלישי בליגה.
בקיץ 2018 עזב וחהורסט את אלקמאר, וחתם בוולפסבורג מהבונדסליגה. וחהורסט רשם עונת בכורה מוצלחת, כשסיים את 2018/19 עם 17 הבקעות וסייע לוולפסבורג לסיים במקום השישי בבונדסליגה.

קריירה בינלאומית

וחהורסט ערך הופעה אחת במדי נבחרת הולנד בכדורגל עד גיל 21 בשנת 2014, במשחק בו הפסידה הולנד 5-4 לנבחרת המקבילה של פורטוגל. וחהורסט הבקיע שער במשחק הזה. במרץ 2018 זומן וחהורסט לראשונה לסגל נבחרת הולנד הבוגרת על ידי המאמן רונאלד קומאן, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות מול נבחרת אנגליה. וחהורסט לא השתתף במונדיאל 2018, אליו הולנד לא העפילה כלל.
חירם ג'ונסון

ביוגרפיה

ג'ונסון נולד ב-2 בספטמבר 1866 בסקרמנטו, קליפורניה לגרוב ג'ונסון, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית ולאנני דמונטפרדי. הוא למד משפטים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
בשנת 1910 נבחר ג'ונסון למשרת מושל קליפורניה, והחל לכהן בתפקיד בשנת 1911. בשנת 1914 נבחר לקדנציה שנייה.
בבחירות לנשיאות ארצות הברית 1912 היה המועמד לתפקיד סגן נשיא ארצות הברית מטעם המפלגה הפרוגרסיבית תחת תאודור רוזוולט.
בשנת 1916 נבחר לכהן כסנאטור. הוא נבחר לארבע קדנציות נוספות ב-1922, 1928, 1934 וב-1940.
ב-6 באוגוסט 1945 נפטר ג'ונסון בגיל 78 במרכז הרפואי הצבאי הלאומי וולטר ריד, ונקבר בבית הקברות סייפרס לאון, קולמה, קליפורניה.
נוסרת אמין

חייה

נוסרת אמין נולדה באספהאן למשפחת סוחרים. בילדותה למדה בבית ספר מקומי, שם למדה לימודי קוראן ותרבות פרס. היא המשיכה ללמוד גם אחרי שהתחתנה (בגיל 15). בעלה, שהיה קרוב משפחתה, נקרא חאג' מירזא מועין א-תוג'אר. אביה, חאג' סייד מוחמד עלי אמין א-תוג'אר, תמך בהמשך לימודיה ואף עזר לממנם. דודתה, האשמיה א-תוג'אר, אחותו של האב, הייתה בעצמה פוסקת הלכה מוסמכת, ואחייניתה איפתיח'אר א-תוג'אר קיבלה הסמכה גם היא והייתה לפוסקת מוסמכת.
בשנת 1965 הקימה נוסרת אמין בית ספר תיכון לבנות (דַבּירסתאן-י דוח'תַראנה-י אמין) באספהאן, בשם "מַכְּתַב-י פאטמה". הלימודים בבית הספר כללו לימודי פרסית, ערבית, אנגלית, פילוסופיה, משפט מוסלמי ותרבות מוסלמית. הלימודים היו ברמה גבוהה ואפשרו לבוגרות המוסד להגיע לשלב המכין במרכזי הלימוד וההסמכה המסורתיים.
לנוסרת אמין נולדו שמונה ילדים, אך רק אחד מהם זכה להגיע לבגרות.
היא קבורה בבית הקברות תח'ת-י פולאד שבעיר אספהאן.
יחסי אוזבקיסטן–יוון

היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין המדינות כוננו ב-16 במרץ 1992. במהלך השנים, היקף הסחר, היחסים התרבותיים והמדיניים התרחבו יותר ויותר. ב-3 באוקטובר 1994, במהלך ביקורו של שר החוץ היווני, המדינות דנו בסוגיית היחסים הבילטרליים והסכימו שניהם על פיתוח היחסים הכלכליים ביניהם. במסגרת החינוך האוזבקי, כ-100 תלמידים לפחות לומדים את השפה היוונית.
התער של הנלון

התער של הנלון הוא מסקנה מליצית הנובעת מחוק פינאגל לפיה: "אין לייחס לזדון מה שאפשר להסביר על ידי טפשות" או "אל תניחו זדון, כשטפשות היא הסבר מספק". מכתם דומה מיוחס לוויליאם ג'יימס ולאחרים.
לפי ג'וזף ביגלר האימרה נטבעה לראשונה על ידי רוברט ג' הנלון כחלק מספר שכלל בדיחות הקשורות לחוק מרפי שפורסם בשנת 1980 תחת הכותרת: Murphy's Law Book Two, More Reasons Why Things Go Wrong. מקורות אחרים מייחסים אותה לאייזק אסימוב ולנפוליאון.
ציטוט דומה מופיע בסיפור קצר של רוברט היינליין משנת 1941 בשם Logic of Empire: ‏ "You have attributed conditions to villainy that simply result from stupidity"  (בתרגום חופשי: "ייחסת לרשעות מצבים שפשוט יכולים לנבוע מטפשות").
ההבחנה לפיה מבלבלים בין טעות אנוש לזדון מופיעה גם ביצירות שונות. בייסורי ורתר הצעיר של גתה נכתב "אי-הבנות והזנחה יוצרות יותר בלבול בעולמנו מאשר הונאה וזדון. בכל מקרה, שתי האחרונות נפוצות פחות בבירור".