אריאל

שם העיר

השם אריאל הוא שם נרדף לירושלים ולבית המקדש, ונלקח מהתנ"ך: "הוי אריאל אריאל קריית חנה דוד ספו על שנה חגים ינקפו..." (ספר ישעיהו, פרק כ"ט, פסוק א'). ביולי 2009 - 31 שנים לאחר הקמתה - החליטה מועצת עיריית אריאל לקרוא את העיר על שם ראש הממשלה לשעבר אריאל שרון, אך ועדת השמות הממשלתית דחתה החלטה זו. כמו כן המילה אריאל ("אראל") מופיעה במקרא בפירושים נוספים ואף במצבת מישע. יש המכנים את אריאל "בירת השומרון".

ראשית ההתיישבות

בשנת 1973 הוקם "גרעין תל אביב" שיועד להקמת אריאל, בו היו חברים רון נחמן, לימים ראש העירייה; יוסף בר-אילן, מהנדס בתעשייה הצבאית; גיורא שחר ודוד חסמן. הארבעה הצליחו לגייס קבוצה נוספת של כמאתיים משפחות להקמת יישוב עירוני בשומרון.
ב-16 בינואר 1978 התקבלה החלטת ממשלה על הקמת יישוב על ידי גרעין תל אביב, בשם הזמני "חרס". ב-17 באוגוסט 1978 עלו לקרקע 40 המשפחות הראשונות מהגרעין והתיישבו באשקוביות. ב-31 בדצמבר 1978 ניתן ליישוב השם "אריאל", על פי הצעתו של זאב וילנאי. כעבור כשנתיים עברו התושבים לדיור הקבע הראשון שנבנה ביישוב.

אריאל כמועצה מקומית

במרץ 1981 הכריז מפקד אזור יהודה ושומרון על אריאל כמועצה מקומית. ראש המועצה הראשון של אריאל (1981–1985) היה יעקב פייטלסון. הבא אחריו, היה רון נחמן, שכיהן בתפקיד, תחילה כראש מועצה מקומית ולאחר מכן כראש עיר, במשך כ-28 שנה.
במאי 1982 חוברה אריאל לרשת החשמל הארצית.
בין השנים 1978–1988 היישוב ביסס את מעמדו כמרכז עירוני עבור היישובים היהודיים בסביבה, הוקמו ארבע קופות חולים, נפתחו שלושה בתי ספר יסודיים, הוקמה מכללת יהודה ושומרון באריאל (כיום, אוניברסיטת אריאל) והוקמו מתנ"ס, היכל ספורט ובית כנסת בעיר.
בשנת 1998 הוכרזה אריאל כעיר.

אריאל כעיר

במהלך 20 השנים מאז הוכרזה לעיר התפתחה אריאל בכיוון מזרח (שכונת מוריה). מכללת יו"ש הפכה לאוניברסיטה, הוקם מרכז ספורט, נחנך היכל התרבות בעיר ונפתח קניון מגה אור בכניסה לעיר ומרכז צעירים בסמוך למבני העירייה. לאחר תוכנית ההתנתקות נבנתה גדר ההפרדה מסביב לעיר כחלק מהכללת אריאל בגושי ההתיישבות. בשנת 2018 התקבלו האישורים להקמת שכונת אריאל דרום ונבנה מרכז קניות נוסף בסמוך לאוניברסיטת אריאל, בסמוך לו הולך ונבנה המרכז הרפואי ובית הספר לרפואה על שם שלדון אדלסון.

מעמדה החוקי של אריאל

אריאל היא ההתנחלות הרביעית בגודלה ביהודה ושומרון (לאחר מודיעין עילית, ביתר עילית ומעלה אדומים), ונחשבת חלק מגושי ההתיישבות ביהודה ושומרון. בסטטוס הנוכחי, חוקי מדינת ישראל לא חלים על אריאל, בהיותה חלק משטחי יהודה ושומרון הנתונים בתפיסה לוחמתית. עם זאת, ישנם חוקים המוחלים באופן מפורש על האזור, וכן פקודות של מפקד פיקוד המרכז המחילות על אריאל נורמות מן המשפט הישראלי. בשנת 2007 ניסתה עיריית אריאל להשתמט מתשלום מס שכר בתואנה כי חוקי מדינת ישראל אינם חלים עליה, אך טענה זו נדחתה בבית המשפט.
מעמדה של העיר בהסכם עתידי עם הפלסטינים שנוי במחלוקת, עקב מיקומה הגאוגרפי, המונע רצף טריטוריאלי בשטחים הפלסטיניים. בשיחות השלום בהסכמי קמפ דייוויד, ועידת טאבה וועידת אנאפוליס דרש הצד הישראלי להכליל את העיר בשטחים שיצורפו לישראל במסגרת הסדר הקבע. גם בשיחות בין ראש הממשלה אהוד אולמרט ואבו מאזן בספטמבר 2008 הוצגה הדרישה להשארת גוש אריאל בריבונות ישראלית, בכפוף לחילופי שטחים. דרישה זו נדחתה על ידי הפלסטינים.

אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף 2018, מתגוררים באריאל 20,456 תושבים (מקום 106 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎4.2%‏.   לפי נתוני הלמ"ס נכון לסוף 2017, לאריאל דירוג של 6 מתוך 10, במדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2015. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשע"ז (2016-‏2017) היה 77.6%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת סוף 2016 היה 8,538 ש"ח (ממוצע ארצי: 8,913 ש"ח).
להלן גרף גידול האוכלוסייה בעיר
להלן גרף התפתחות האוכלוסייה בעיר:

קבוצות אוכלוסייה

שלב מכונן בהיסטוריית העיר היה גל העלייה בשנות ה-90, שבא עם התפוררות ברית המועצות. העיר הפכה לעיר קולטת עלייה ובין השנים 1989 ל-1998 הצטרפו אליה מעל 6,000 עולים חדשים שהכפילו את אוכלוסייתה. במאי 1998 התגוררו באריאל 15000 תושבים.
העולים היוו את אותה מאסה קריטית שלה הייתה העיר זקוקה לביסוס מעמדה כעיר מחוז מרכזית בשומרון ולהכרה באריאל כעיר בישראל, הכרה שבוטאה בטקס במעמד ראש הממשלה בנימין נתניהו בשנת 1998.
הקהילה הדתית שהתפתחה אט-אט מאז ייסוד העיר זכתה לחיזוק בסוף אוגוסט 2005, כאשר לעיר הגיעו חלק ממפוני היישוב נצרים שבגוש קטיף. המפונים השתכנו בסמוך לאוניברסיטה, בחלקה המזרחי של אריאל.
בראיון לעיתון "מקור ראשון" ב-24 באוגוסט 2007, אמר ראש העירייה רון נחמן כי הוא דוגל בהרחבת העיר למען גידול הקהילה הדתית בעוד מאות משפחות. אחת הסיבות שציין לכך היא העובדה שאריאל הוקמה כעיר חילונית, ולכן הקהילה ההטרוגנית שבה כוללת מספר גדול של עולים חדשים בעלי רקע חילוני. משכך, לדעתו, יש לעבות את האוכלוסייה הדתית כדי לתת דגש רב יותר למסורת היהודית. ברוח גישתו זו סייע בקליטת ישיבת ההסדר מנצרים באריאל.

כלכלה ותחבורה

אריאל מחוברת לגוש דן באמצעות הכביש המהיר כביש 5. כביש 505 מחבר אותה לבקעת הירדן, ולכביש 60 אשר מחבר אותה לירושלים ולישובי בנימין ואף מקצר משמעותית את הדרך לבקעה ולכביש 90, לעומת כביש 505 הארוך יותר. בעבר שירתה את העיר חברת דן, והופעלו מס' קווים של קואופרטיב "אגד" לכפר סבא, תל אביב, נתניה וירושלים דרך יישובי צפון השומרון וחבל בנימין; אך החל מספטמבר 2009 מרבית קווים אלה מופעלים על ידי חברת אפיקים, ובדצמבר 2014 החליפה חברת "אגד תעבורה" את קואופרטיב "אגד" בקווי השירות מהעיר לירושלים דרך יישובי חבל בנימין וחזרה. אריאל משמשת כמרכז שירותים ליישובי הסביבה, בהם ברקן, יקיר, נופים, רבבה, קריית נטפים, עלי זהב, פדואל, יישובי גב ההר ויתר ההתנחלויות ב"גוש אריאל".
קיימת תוכנית להקמת מסילת רכבת שתחבר בין ראש העין לאריאל ובכך תחובר אריאל למערכת המסילות של רכבת ישראל.
בהיותה התנחלות, עובדים המעתיקים את מקום מגוריהם לאריאל ומתגוררים בה לפחות שישה חודשים רצופים, נהנים מכך שבמידה ונאלצו להתפטר ממקום עבודתם בשל המעבר, זו תיחשב להם כפיטורים.
באריאל מספר מרכזים מסחריים המשרתים את תושבי השכונות השונות, מגרשי ספורט, מועדון קרוספיט, מרכז כושר וספא, פארק טיפוס אתגרי, ספרייה עירונית ומספר מסעדות ופאבים. בעיר פותח מרכז תקשורת קהילתי ("מרכז תקשורת אריאל") הכולל אולפני רדיו חינוכי קהילתי ואולפני טלוויזיה קהילתית.
חמישה ק"מ מהעיר שוכן אזור התעשייה אריאל מערב, באותו מתחם בו שוכן אזור התעשייה ברקן. אזור התעשייה אינו נהנה מרציפות עירונית, ונוצר בעקבות חלוקת משאבים בין המועצה האזורית שומרון לעיריית אריאל, אזור התעשייה מופרד ממרכז העיר אריאל בעיקר על ידי שטחים בבעלות פרטית של תושבי סלפית.
בכניסה המערבית לאריאל שוכן מלון אשל השומרון, המתמחה בכנסים וימי עיון.
במרץ 2017 נפתח קניון בעיר על שטח של כ-7.3 דונם, שטחו הבנוי של הקניון כ-11 אלף מ"ר עיקרי להשכרה, שמתפרס על פני שתי קומות. עוד מתוכננות בקומפלקס חמש קומות משרדים.
התיירות הנוצרית לשומרון, המשתייכת לאוונגליזם מארצות הברית וצפון אירופה, תרמה לעיר מגרשי טניס, בריכת שחיה ומרכז ספורט חדישים.

תרבות

במהלך שנת 2010 הושלמה בנייתו של היכל תרבות חדש וראשון בעיר, בהשקעה של כ-40 מיליון ש"ח, בסיוע מפעל הפיס. ההיכל נחנך בנובמבר 2010 ובו אולם גדול עם 536 מושבים ואולם קטן שבו 80 מושבים. לקראת פתיחת ההיכל הודיעו 36 שחקנים ואנשי תיאטרון שבכוונתם לסרב להופיע מעבר לקו הירוק. הודעתם זכתה לגינוי מיידי מצד ראש הממשלה, שרת התרבות, אמנים רבים אחרים וחלקים גדולים מהציבור הישראלי. החרמה זו זכתה מנגד גם לגילויי תמיכה. הנהלת תיאטראות הבימה, הקאמרי, החאן הירושלמי, תיאטרון באר שבע ותיאטרון בית ליסין הבהירו כי התיאטראות הללו יופיעו בהיכל התרבות באריאל חרף החרמת ההיכל על ידי מספר אמנים. המחלוקת בעניין סירובם של האמנים להופיע בהיכל, והדיון בצעדי התגובה בעניינם, שככה לאחר שהצגות התיאטראות השונים, כמו גם הופעות של זמרים וקומיקאים הועלו כמתוכנן, כולל אלו שבוימו על ידי חותמים על מכתב החרם. כיום היכל התרבות אריאל מארח תיאטראות ואמנים מהארץ ומהעולם ופעיל כ-185 ימים בשנה. בשנת 2012 זקף לזכותו מספר מנויים המונה כ-9% מאוכלוסיית העיר.
באריאל מצוי בית זיכרון לשואה ולגבורה, המכיל בין היתר עבודות של אמנים ניצולי שואה, כגון הפסל שמואל וילנברג והצייר אוזיאש הופשטטר.
בעיר קיים שבט של תנועת הצופים שהוקם בשנת 2000. זוהי תנועת הנוער החילונית הגדולה ביותר בעיר. כמו כן בעיר קיימים שני סניפים של בני עקיבא, תנועת הנוער הגדולה בעיר.

קשרי חוץ

לאריאל קשר רציף עם הקהילה היהודית בעיר הרדיה שבקוסטה ריקה, וקשרי חינוך ותרבות עם הקהילה היהודית בעיר מוביל, אלבמה שבארצות הברית. בשנת 1985 חתמה אריאל ברית ערים תאומות עם בישו, בירת הבנטוסטן סיסקאי שהוקם בחסות משטר האפרטהייד הגזעני בדרום אפריקה. כמו כן, אריאל חתמה בשנת 2015 על ברית ערים תאומות עם העיירה הגגאוזית צ'אדיר לונגה (Ceadîr-Lunga) שבמולדובה.