google/wiki40b huggingface dataset:
ז'אן-ז'ורז' קליין

ז'אן-ז'ורז' קליין (Jean-Georges Klein ; נולד ב-27 באוקטובר 1950) הוא שף צרפתי והוא השף והבעלים של מסעדת "ל'ארנסבורג" (L'Arnsbourg), המחזיקה בשלושה כוכבים במדריך מישלן האדום.

ביוגרפיה

מסעדת "ל'ארנסבורג" נמצאת מזה שלושה דורות בידי משפחת קליין, היא  שוכנת בהרי הווז', בצפון-מזרח צרפת, במרחק של 4 ק"מ מהכפר בארנתאל.
בסביבות 1900 שימשה המסעדה כפונדק ואכסניה לכורי הפחם וחוטבי העצים שעבדו בסביבה. סבתו, רוז דוננוירת, הסבה את המקום לפונדק. אמו, לילי, הסבה את המקום למסעדת גורמה.
ז'אן-ז'ורז' קליין נולד באינגווילר, צרפת. הוא למד בבית הספר למלונאות בשטרסבורג בשנים 1969-1967 ואפיה אצל לנוטר. עבד בתפקידים שונים במסעדה המשפחתי ל'ארנסבורג  בבארנתאל בשנים 1986-1970, החל מ-1987 הוא השף והבעלים. המסעדה זכתה בכוכב ראשון במדריך מישלן האדום ב-1987, היא זכתה בכוכב שני ב-1998 והיא זכתה בכוכב שלישי ב-2002, עליו היא שומרת מאז ועד היום (2011). המסעדה חברה ברשת רלה א שאטו ובצידה יש מלון. קליין מנהל אותם ביחד עם אחותו קתי, מעצבת המסעדה ואחראית על חדר האוכל ורעייתו ניקול.
קליין הוא שף אוטודידקט, שהושפע במיוחד בטכניקות הבישול מפייר גאנייר ופראן אדריה. בישולו הוא חדשני והוא מבוסס במידה רבה על הגסטרונומיה המולקולארית והוא עורך ניסויים יומיומיים בשילובי טעמים חדשים. הוא מגיש תפריטים שונים, בהם תפריט טעימות של 30 מנות קטנות. 
במסעדה 60 מקומות ישיבה ובה עובדים 30 אנשים. קליין עובד על פיתוח מנות חדשות עם בצוותא  מושיק רוט, השף הישראלי העובד בהולנד.
קדריה

הקַדַריה (בערבית: قدرية, "בעלי היכולת [להחליט]") היא שם כולל למספר אסכולות תאולוגיות קדומות באסלאם אשר שללו את האמונה בגורל קדום קבוע מראש וגרסו כי לכל אדם נתון חופש הבחירה. הכינוי "קדריה" ניתן להם בעיקר על ידי מתנגדיהם.
אחד הראשונים המזוהים עם תחילת המחשבה הקדרית הוא מַעְבַּד אל-גֻ'הַנִי (מת ב-699 לספירה), אשר הוקע ככופר ונצלב במצוות הח'ליף האומיי עבד אל-מלכ. תלמידו ע'ילאן א-דמשקי פיתח את העקרונות המנחים את התפיסה הדוגלת בחופש הבחירה, וגם הוא הוצא להורג בגלל דעותיו. במישור הפוליטי, אלה הדוגלים בקדריה התנגדו לקביעת האומיים כי הם שולטים בחסד אלוהי (תפישה שהתבטאה בהכרזתם כי הם ח'ליפת אללה - נציגי אללה עלי אדמות). במחצית המאה השמינית לספירה תמכו אנשי הקדריה בעקרונות שעמדו ביסוד המהפכה העבאסית. אחדים ממורי הקדריה טענו במאות הבאות כי היא נוסדה דווקא על ידי חסן אל-בצרי, דמות אגדית למחצה ששמה שימש אב רוחני לזרמים רבים אחרים באסלאם ובהם הצופים והמסתגפים (הזֻהאד). 
באסלאם השיעי משמש המונח "קדריה" לייצוג קבוצת מאמינים שטענו שכל מעשיהם הרעים נכפו עליהם בידי רצונו של האל.
סאנטיגולד

ילדות ונעורים

ווייט למדה בתיכון בעיר פילדלפיה שבמדינת פנסילבניה בארצות הברית. היא בוגרת תואר דו חוגי במוזיקה ובלימודי אפרו-אמריקאיים. את שם הבמה העניקה לה חברה שחשבה עליו ככינוי שמתאים לה. לאחר מכן עבדה ככותבת ומפיקה.
ווייט הייתה הסולנית של להקת הפאנק-רוק סטיפד. הלהקה הוציאה שני אלבומים. בעודה חברת הלהקה, קיבלה ווייט הצעה ממרטין הית' לחתום לחוזה סולו עם חברת התקליטים העצמאית מלונדון "ליזארד קינג רקורדס".
תעלת מלטה

תעלת מלטה היא תעלת מים בים התיכון המפרידה בין סיציליה (מדרומה) לבין האיים של מלטה. התעלה משמשת כנתיב ימי המקשר בין מלטה לאירופה. חברת Virtu Ferries  מפעילה בה שירות מעבורות סדיר בין איטליה למלטה בקו יחידי שבין ולטה לנמל פוזלו . בתעלה קיימת גם תנועה גבוהה של ספינות סחר.

גאוגרפיה

התעלה היא הדרומית ביותר מבין התעלות הפנים-אירופאיות, והיא מקשרת בין האי סיציליה ששייך לאיטליה (עם אוטונומיה) לבין איי מלטה ששייכים לרפובליקת מלטה (מאז 1964). רוחב התעלה הוא בין 81 ק"מ (במקום הצר ביותר) לבין 102 ק"מ (במקום הרחב ביותר), ובממוצע של כ-93 ק"מ. עומק התעלה הוא נמוך יחסית: בממוצע של כ-65 מטר. עומקה המרבי הוא 171 מטר.

היסטוריה

במהלך ההיסטוריה התרחשו במקום מספר קרבות ימיים בולטים: בעת העתיקה - במהלך המלחמות הפוניות, ובראשית העת החדשה - במהלך המצור הגדול על מלטה בקרבות שנערכו בין אבירי מלטה לבין האימפריה העות'מאנית. במלחמת העולם השנייה הוביל אותה מיקומה האסטרטגי אל מערכה ארוכה שהתרכזה מול מלטה; מלטה הייתה אז בשליטת הבריטים ושאר בעלות הברית, והיא הייתה נתונה למעלה משנתיים (יוני 1940 - אוקטובר 1942) במאבק שליטה בין המעצמות. התעלה מולכדה בכמות גדולה של מוקשים על מנת למנוע את הובלת האספקה של ספינות בעלות הברית.
טביאה צימרמן

ביוגרפיה

צימרמן החלה ללמוד נגינה בויולה בגיל שלוש, ובגיל חמש החלה בלימודי פסנתר. בגיל 13 למדה ויולה אצל אולריך קוך בקונסרבטוריון של פרייבורג ומשם התקדמה ללימודים באוניברסיטת מוצרטיאום בזלצבורג. היא זכתה בפרסים ראשונים בתחרויות בינלאומיות בז'נבה (1982), בודפשט (1984) ותחרות הוויולה על שם מוריס וייה בפריז (1983). כפרס בתחרות זו הוענקה לה ויולה שנבנתה על ידי אטיין ואטלו משנת 1980. 
כסולנית צימרמן מופיעה עם תזמורות רבות, מן החשובות בעולם, ביניהם תזמורת הגוונדהאוס בלייפציג, הפילהרמונית של ברלין, התזמורת הפילהרמונית של ה-BBC במנצ'סטר ותזמורת שווייץ המערבית, בניצוחם של מנצחים ידועי שם כמו קורט מאזור, ברנרד הייטינק, כריסטוף אשנבאך, ניקולאוס הארנונקור ואחרים.
צימרמן פעילה גם במוזיקה הקאמרית. היא הופיעה עם גדעון קרמר (כינור), היינץ הוליגר (אבובן ומלחין), הארטמוט הל (פסנתר), סטיבן איסרליס (צ'לו) ופאמלה פרנק (כינור) בפסטיבלים רבים.
מלחינים בני המאה ה-20 כתבו עבורה יצירות: ג'רג' ליגטי (סונטה לוויולה סולו), היינץ הוליגר, סאלי בימיש, יוסף טל, וולפגנג ריהם וגאורגה לנץ.
מאז 2002 טביאה צימרמן היא פרופסור לוויולה ולמוזיקה קאמרית באקדמיה למוזיקה על שם הנס אייזלר בברלין. לפני כן הייתה בסגל המורים באקדמיה למוזיקה של זאארבריקן (1987 - 1989) ובקונסרבטוריון של פרנקפורט (1994 - 2002). הישגיה ותרומותיה בתחום המוזיקה הקנו לה פרסים ואותות כבוד רבים מספור, לאומיים ובינלאומיים, ביניהם פרס פרנקפורט למוזיקה, פרס הסה והפרס הבינלאומי של ה"אקדמיה קיג'אנה" למוזיקה בסיינה.

חיים אישיים

צימרמן הייתה נשואה למנצח הישראלי דוד שלון ולמנצח האמריקאי סטיבן סלואן. יש לה שני ילדים מנישואיה הראשונים ובת מנישואיה השניים.
ישראל קושטא

ישראל קוֹשְׂטָא היה סופר עברי, רב, פרשן ומהדיר. הוא נולד באיטליה בשנת 1819. הוא נפטר בעירו, ליבורנו, שבטוסקאנה, בשנת 1897.

קורות חיים

ישראל קושטא נולד בליבורנו, גדל ולמד בה, ולימים גם נתמנה לרב הקהילה היהודית בעיר. הוא היה מתלמידיו המובהקים של הרב אברהם ברוך פפירנו, שהיה גם חוקר שירה עברית.
בשנת 1864, בגיל 45, התמנה ישראל קושטא לרב הקהילה. הוא כיהן ברבנות ליבורנו עד פטירתו. הוא השתמש בעברית רהוטה, חיבר פירושים לתנ"ך, פיוטים ותפילות, כמו גם מחקרים בחכמת ישראל. נוסף על אלה היה גם מהדיר ומילונאי. הוא ההדיר מחזורי תפילות, והשתתף, יחד עם אחרים, בחיבור מילון איטלקי-עברי.
ישראל קושטא התייחד גם בכתיבתו הראשונית לילדי ישראל באיטליה בעברית. קובץ הסיפורים "מקוה ישראל" שכתב ופרסם בליבורנו, בשנת 1851, הוא לא רק קובץ הסיפורים העברי הראשון לילדים באיטליה, אלא גם אחד הראשונים בספרות הילדים העברית בכלל. את שיריו הלחינו במנגינות לימוד נעימות, וילדי ישראל באיטליה היו שרים אותם בבתי הספר היהודיים עד מלחמת העולם השנייה.

לקריאה נוספת

ורד טוהר, "של מי הסיפור הזה? הבניית אתוס לאומי באמצעות סיפור עממי במקראות ללימוד עברית", הד האולפן החדש 103 (תשע"ה), עמ' 120 – 129.
‫
מיכאל אוחנה

קריירה

אוחנה שיחק במחלקות הנוער של הפועל ירושלים, בית"ר ירושלים ומכבי תל אביב, ובגיל 16 עבר לקבוצת הנוער של מועדון ספורט אשדוד. ב-7 באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף בהפסד 0–4 להפועל רמת גן במסגרת גביע הטוטו. ב-22 בדצמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף בהפסד 1–2 לבני סכנין. עד תום העונה ערך בסך הכל ארבע הופעות בליגת העל, ובעונה שלאחר מכן ערך חמש הופעות, כאשר המשיך לשחק במקביל בקבוצת הנוער.
בעונת 2014/2015 הפך לשחקן הרכב פותח בהרכב הקבוצה, וערך 31 הופעות בליגת העל. ב-10 בינואר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בתיקו 3–3 נגד בית"ר ירושלים, ובסך הכל כבש שני שערי ליגה בעונה זו, אשר בסופה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית. בעונת 2015/2016 כבש שני שערים וסייע לקבוצה לסיים במקום הראשון בליגה הלאומית ולעלות בחזרה לליגת העל. באותה עונה הגיע עם הקבוצה לגמר גביע הטוטו לליגה הלאומית, בו הפסידה להפועל אשקלון.
ב-7 בספטמבר 2016 חתם אוחנה באלופת המדינה הפועל באר שבע, ששילמה עבורו 4.5 מיליון ש"ח ו-50% מסכום העברתו הבאה, וכן העבירה לאשדוד את דן ביטון בהשאלה לשנתיים. ב-10 בספטמבר ערך אוחנה את הופעת הבכורה שלו בהפועל באר שבע, כאשר פתח בהרכב בניצחון 3–0 על בני סכנין באצטדיון טרנר. ב-15 באוקטובר כבש את שער הבכורה שלו במדי הקבוצה, בניצחון 5–0 על מכבי פתח תקווה. ב-28 בדצמבר זכה אוחנה עם הקבוצה בגביע הטוטו לאחר ניצחון 4–1 מול עירוני קריית שמונה במשחק הגמר. ב-16 בפברואר 2017 ערך אוחנה את הופעת הבכורה שלו במסגרת אירופית, כאשר נכנס למשחק כמחליף בדקה ה-67 נגד קבוצת בשיקטש במסגרת שלב 32 האחרונות בליגה האירופית. בסך הכל ערך 31 הופעות ליגה בעונתו הראשונה בהפועל באר שבע, בהן כבש חמישה שערים, ובתום העונה זכה עם הקבוצה באליפות. ב-8 באוגוסט 2017 זכה עם הקבוצה בתואר אלוף האלופים, לאחר שנכנס כמחליף בניצחון 4–2 על מחזיקת הגביע בני יהודה. בעונת 2017/2018 שותף ב-15 משחקי ליגה וכבש שער אחד, ובסופה זכה עם הקבוצה שוב באליפות, אך לקראת תום העונה נפצע וחזר לשחק רק במרץ 2019.
ב-25 ביוני 2019 חתם אוחנה בבית"ר ירושלים, ששילמה להפועל באר שבע 1.6 מיליון אירו בנוסף ל-50% מסכום העברתו העתידית. ב-28 ביולי 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, במשחק מול סקציה נס ציונה במסגרת גביע הטוטו, ושלושה ימים לאחר מכן כבש את שערו הראשון במדי בית"ר ירושלים, במשחק מול הפועל רעננה בגביע הטוטו. ב-18 באוגוסט 2019 נפצע בברכו במשחק מול הפועל באר שבע בחצי גמר גביע הטוטו, ונדרש לתקופת החלמה ארוכה.

נבחרת ישראל

אוחנה שיחק בכל נבחרות הנערים של ישראל, ולזכותו ארבעה שערים ב-17 הופעות במדי נבחרת הנוער, עמה שיחק באליפות אירופה לנוער בשנת 2014. ב-26 במרץ 2015 ערך את הופעות הבכורה שלו במדי הנבחרת הצעירה של ישראל, במשחק ידידות מול קפריסין עד גיל 21. ב-6 בנובמבר 2016 זומן אוחנה לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת, על ידי המאמן אלישע לוי. ב-2 בספטמבר 2017 ערך את הופעות הבכורה שלו בנבחרת, כשפתחת בהרכב במשחק מול מקדוניה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.

חיים אישיים

מיכאל אוחנה גדל והתחנך בשכונת הר חומה שבעיר ירושלים ולמד בתיכון ליד"ה. סבו הוא אחיו הבכור של שוער העבר והמאמן יוסי מזרחי.
אליפות צרפת הפתוחה

האליפות

כמו שאר טורנירי הגרנד-סלאם, אליפות צרפת נמשכת כשבועיים (החל מ-2006 הטורניר נמשך 15 ימים ומתחיל ביום ראשון ולא ביום שני, כמקובל). בתחרויות היחידים הראשיות לנשים וגברים משתתפים 128 שחקנים בכל תחרות וכדי לזכות בהן צריך לנצח ב-7 משחקים.
המגרש המרכזי נקרא על שמו של פיליפ שאטרייה שהיה מראשי איגוד הטניס הצרפתי. הוא נבנה ב-1928 ומכיל 15,166 מקומות ישיבה. המגרש השני בחשיבותו נקרא על-שמה של סוזן לנגלן, טניסאית צרפתית מצטיינת בשנות ה-20 של המאה ה-20.
באליפות צרפת, בדומה לטורניר וימבלדון ובניגוד לאליפות אוסטרליה הפתוחה ואליפות ארצות הברית הפתוחה, משחקים רק בשעות האור ואין משחקי לילה עם תאורה מלאכותית.
אליפות צרפת החלה כאליפות לאומית ב-1891. בשנת 1925 היא "נפתחה" לטניסאים מחוץ לצרפת. בתחילה נערכה האליפות על מגרשי דשא עד 1928, כאשר האליפות נערכה לראשונה על חימר במקומה הנוכחי.
בשנת 1968 השתתפו לראשונה מקצוענים ברולאן גארוס והיא הייתה הראשונה מבין 4 טורנירי גראנד-סלאם שנפתחה למקצוענים.

שיאים

מעידן התחרויות הפתוחות (Open Era), 1968
קו טאו

גאוגרפיה

מנהלתית האי הוא תת-נפה של נפת קו פאנגן שבמחוז סוראט תאני. משמעות השם היא "אי הצב" בגלל צורתו הטופוגרפית של ההר המרכזי. נכון לשנת 2006 מנתה אוכלוסיית האי 1,382 תושבים.
משנת 1933 שימש האי כבית כלא לאסירים פוליטיים. ב-1947 העניק ראש הממשלה חנינה לכל האסירים באי וסגר את הכלא. עוד באותה שנה החלו להגיע מתיישבים ראשונים מהאי הסמוך קו פאנגן. בשנות ה-80 של המאה ה-20 החלו להגיע תיירים ועד מהרה הפך האי ליעד תיירות פופולרי עם למעלה מ-100,000 תיירים בשנה.
כלכלת האי מבוססת על תיירות ובעיקר על תיירות לצורך צלילת סקובה. נכון לסוף 2005 היו בקו טאו כ-150 אכסניות וכ-50 ברים ומועדונים.
באי אין שדה תעופה. הגישה לאי היא דרך הים בלבד, מעבורות מגיעות לאי מהעיר סוראט תאני, מקו סמוי, מקו פאנגן ומצ'ומפון. רוב התחבורה בתוך האי היא באמצעות אופנועים ודרך שבילי עפר.
זבולון (לאוניד) גופשטיין

ביוגרפיה

גופשטיין השתתף מספר פעמים באליפות אוקראינה. עלה לישראל בשנת 1990. עיברת את שמו מלאוניד לזבולון. 
 השיג דרגת אמן בינלאומי בשנת 1990 (בגיל 37, הנחשב למבוגר מאוד יחסית) ובשנת 1993 הפך לרב-אמן.
נמנה עם צוות מאמניה של אלופת העולם הגיאורגית, מאיה צ'יבורדאנידזה. כמו כן, אימן בישראל, צרפת וגרמניה. חידש את פעילות השחמט בבת ים וארגן בה תחרויות שחמט.
בשנת 1993 שיחק גופשטיין באליפות אירופה לנבחרות. שיחק בליגה הלאומית בישראל מ-1998. היה פעיל עד סמוך לפטירתו בשנת 2015, בגיל 62, ממחלה קשה.

הנצחה

בשנת 2016 מועדון השחמט חיפה-נשר ערך תחרות שחמט מהיר לזכרו, בהשתתפות מספר רבי-אמנים (זכה רב-אמן סמיון דבויריס).
אנטי-פדרליסטים

האנטי פדרליסטים היו אנשי-ציבור אמריקאים ב"תקופת המהפכה" שהתנגדו להצעת הפדרליסטים (שבראשם עמדו ג'ורג' וושינגטון, ג'יימס מדיסון, אלכסנדר המילטון וג'ון ג'יי) לכונן חוקה פדרלית בארצות הברית. בוועידת פילדלפיה, שהתכנסה ב-1787, היו ששה עשר מבין חמישים וחמישה הצירים אנטי-פדרליסטים, והם סירבו לחתום על החוקה המוצעת. אחר כך, כאשר התכנסו במדינות השונות ועידות אישרור לחוקה, ניסו האנטי-פדרליסטים במלוא כוחם לשכנע את צירי הוועידות להתנגד. היו להם הצלחות זמניות; בצפון קרוליינה וברוד איילנד נדחתה הצעת החוקה. אולם בסופו של דבר, לאחר שאחת עשרה מדינות אישררו את החוקה - שתיים יותר ממספר המדינות שנדרשו כדי להפוך אותה לבת-תוקף, נכנעו גם רוד-איילנד וצפון-קרוליינה תחת הלחץ.
בין הבולטים שבאנטי-פדרליסטים: פטריק הנרי, ג'ורג' קלינטון, סמואל אדמס וסמואל צ'ייס.
בסופו של דבר העבירו ג'יימס מדיסון ותומאס ג'פרסון את "מגילת הזכויות" (The Bill of Rights), שהפריכה רבים מחששותיהם של האנטי-פדרליסטים.
כיף

כיף הוא הנאה מתענוגות, בפרט כתוצאה מעיסוק בפעילות פנאי. כיף הוא חוויה - לעיתים קרובות בלתי צפוי, לא פורמלי, בדרך כלל לא מחושב וחסר תכלית. זוהי הסחת דעת מהנה, הסטת הנפש והגוף מכל משימה רצינית שאיננה בעלת רובד נוסף לה. למרות שכיף קשור במיוחד עם בילויים ומשחקים, ניתן לחוש כיף גם במהלך עבודה, אירועים חברתיים ואף בביצוע פעילויות יומיומיות שגרתיות. לעיתים קרובות אין בסיס הגיוני לתחושה זו, ותפיסת פעילות מסוימת כ"כיפית" יכולה להשתנות מאדם לאדם. ההבדל בין "הנאה" לבין "כיף" קשה להבחנה, אולם ניתן לבטאו באופן הבא: "כיף" הוא אירוע ספונטני יותר, ומי שחווה אותו משתתף בו באופן אקטיבי. ישנן השלכות פסיכולוגיות ופיזיולוגיות לחוויית כיף.

פעילויות

פעילויות גופניות ופיזיות רבות מייצרות הזדמנויות לשחק ולתחושות של הנאה וכיף.

פסיכולוגיה

לדברי יוהאן הויזינחה, כיף הוא "קטגוריה בסיסית לחלוטין של החיים, המוכרת לכולם במבט חטוף עד לרמת בעל-החיים". מחקרים פסיכולוגיים חושפים הן את חשיבות הכיף והן את השפעתו על תפיסת הזמן, אשר לעיתים הוא נתפס כקצר יותר, כאשר אתה מכייף. כפי שבא לידי ביטוי באמרה הקובעת: "הזמן עובר מהר כשנהנים".
קיימת השערה שעל מנת שמשחקים, צעצועים ופעילויות אחרות יתפסו כסוג של "כיף" - עליהם להיות מאתגרים בדרך כלשהי. כאשר אדם מאותגר לחשוב באופן מודע, להתגבר על אתגר וללמוד משהו חדש, הוא נוטה יותר ליהנות מהחוויה חדשה ולתפוס אותה כ-"כיף". ככל הנראה, שבירת שיגרה מפעילויות יומיומיות נמצאת בבסיס תפיסה זו, שכן אנשים המעבירים ימים רבים בפעילויות שגרתיות נדרשים לחשיבה מוגבלת בלבד. מידע שגרתי מעובד על ידי המוח כ-"דפוס מקוטע"; "לעיתים נדירות אנו מתבוננים בעולם האמיתי", אומר מעצב המשחקים ראף קוסטר, "במקום זאת אנו מזהים משהו שיש לנו, ואנחנו נשארים עם זה. ... אפשר לטעון כי המהות של רוב האמנות היא לאלץ אותנו לראות את הדברים כפי שהם באמת, ולא כפי שאנו מניחים שהם". מאחר שחוויות כייפיות עוזרות לאנשים להירגע, "כיף" נחשב לפעמים כדבר מה שחשוב להוסיף לחיינו, על מנת לשמש כחיץ מפני לחץ ומתח.
עבור ילדים, כיף קשור מאוד למשחק. לילדים יש יכולת גדולה לכייף בצורה ספונטנית ויצירתית, ועבורם - משחק "כרוך ביכולת לכייף - להיות מסוגל לחזור, לפחות לזמן קצר, לארץ לעולם לא, וליהנות ממנה".

פיזיולוגיה

מדענים מסוימים זיהו אזורים במוח הקשורים לתפיסת החידוש, אשר מגורים כאשר אנחנו מתמודדים עם "נסיבות חריגות או מפתיעות". מידע מתקבל בתחילה בהיפוקמפוס, האתר של איחוד זיכרון לטווח ארוך, שבו המוח מנסה להתאים את המידע החדש עם דפוסים מוכרים שכבר מאוחסנים בו. כאשר הוא אינו מסוגל לעשות זאת, המוח משחרר דופמין, כימיקל הממריץ את האמיגדלה, אתר הרגש, ויוצר תחושה מענגת הקשורה לזיכרון החדש. במילים אחרות, כיף נוצר על ידי גירוי המוח עם חידושים.

בתרבות הפופולרית

בעולם המודרני, "לעשות כיף" נמכר כמוצר צריכה בצורה של משחקים, טלוויזיה, צעצועים ושעשועים אחרים. סוציולוגים מרקסיסטיים, כגון אסכולת פרנקפורט, מבקרים את ההנאה המיוצרת בייצור המוני כמחושבת וריקה מכדי לספק סיפוק מלא. ביל גריפית' מבקר את הדיספוריה הזו באמצעות קריקטורה סאטירית בשם "זיפי ראש-סיכה", השואל בצורה מכנית: "?‏Are we having fun yet" (האם אנחנו נהנים כבר?). השיר "She's Leaving Home" של להקת הביטלס כולל שורה, שעל פיה - כיף זה הדבר היחיד שלא ניתן לקנות בכסף ("Fun is the one thing that money can't buy").‏
קרחון בלק (אנטארקטיקה)

היסטוריה

הקרחון מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, באמצעות סקרים ובאמצעות תצלומי אוויר שבוצעו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960–1962.
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים, והוא נקרא על שם רוברט פ. בלק (Robert F. Black), גאולוג מאוניברסיטת ויסקונסין, אשר עמד בראש צוות המחקר האנטארקטי הגאולוגי שבוצע בקיץ 1960 מתחנת מקמרדו.
אבהיסיט וג'ג'יווה

ביוגרפיה

וג'ג'יווה נולד בניוקאסל על נהר הטיין באנגליה למשפחת רופאים תאילנדית. את השכלתו רכש במוסדות החינוך היוקרתיים איטון קולג' ואוניברסיטת אוקספורד. לאחר ההפיכה הצבאית בתאילנד, בשנת 1991, הוא התמודד בהצלחה על משרת חבר בית הנבחרים במחוז הבחירה של בנגקוק מטעם המפלגה הדמוקרטית. בשנת 2001 ניסה, ללא הצלחה, להיבחר לראשות המפלגה הדמוקרטית. הוא נבחר לתפקיד זה רק לאחר מפלתה של המפלגה בבחירות בשנת 2005.
וג'ג'יווה עומד בראש המפלגה הדמוקרטית בתאילנד מאז פברואר 2005, ושימש ראש האופוזיציה בבית הנבחרים התאילנדי עד למועד היבחרו לתפקיד ראש הממשלה. בעת המשבר הפוליטי בתאילנד בשנים 2005–2006 קרא וג'ג'יווה למלך תאילנד למצוא מחליף לראש הממשלה תאקסין שינאוואטרה. ב-15 בדצמבר 2008 נבחר לראשות ממשלת תאילנד, ויומיים לאחר מכן המינוי קיבל את תמיכתו של מלך תאילנד. בתפקיד זה כיהן עד 6 באוגוסט 2011, אז הוחלף בידי יינגלאק צ'ינוואט.
רובי ספרקס

עלילה

קאלווין ווייר-פילדס (פול דאנו) הוא סופר צעיר ומבריק שנתקל במחסום כתיבה בניסיונו לכתוב ספר שישחזר את הצלחת ספרו הראשון. הפסיכולוג שלו, דוקטור רוזנטל (אליוט גולד), מטיל עליו משימה: לכתוב עמוד אחד על מישהו שיאהב את הכלב שלו, סקוטי. קאלווין חולם שהוא פוגש בחורה צעירה שמציירת את סקוטי ואומרת שהוא מוצא חן בעיניה. כשקאלווין מתעורר הוא מלא השראה ומתחיל לכתוב על הבחורה מהחלום, לה הוא קורא "רובי ספרקס". אט אט קאלווין מתחיל להתאהב בפרי דמיונו, והוא ממשיך לכתוב על מנת לבלות זמן איתה. לאחר שבאחד הלילות הוא נרדם על מכונת הכתיבה שלו בעודו כותב על רובי, הוא מתעורר ומוצא אותה, בשר ודם, מבשלת במטבח ביתו.
קאלווין משוכנע כי הוא מאבד את שפיותו ומנסה להתעלם מרובי, אולם לבסוף הוא מבין שהיא אמיתית, ושגם אנשים אחרים רואים ושומעים אותה. הוא מציג את רובי לאחיו, הארי (כריס מסינה), שמתייחס לנושא בספקנות, אך קאלווין מצליח להוכיח שכתיבתו משפיעה על רובי באופן ישיר. קאלווין, שאומר שהוא אוהב את רובי, מבטיח שלעולם לא יכתוב עליה שוב.
קאלווין ורובי המאוהבים מאושרים יחד, אולם עם חלוף הזמן רובי מתחילה להרגיש צורך ביותר עצמאות. היא נרשמת לחוגים ומוצאת חברים חדשים לבלות איתם. קאלווין מתקשה להתמודד עם המצב. הוא מקנא בזמן שרובי מבלה עם אנשים אחרים מלבדו, ומתקשה להשלים עם כך שרובי, היצירה שלו, כבר לא תלויה בו. בייאושו הוא חוזר לכתוב את סיפורה של רובי ומנסה לשנות אותה, אולם על אף כל השינויים הוא לא מצליח להחזיר את הקשר שלהם לקדמותו. לאחר עוד ריב בין השניים, קאלווין חושף בפני רובי שהוא בעצם יצר אותה, ומדגים לה את זה בכך שהוא גורם לה לבצע סדרה של פעולות מטורפות ומשפילות. רובי, תשושה ומבולבלת, בורחת מהחדר.
קאלווין מחליט לשחרר את רובי. הוא כותב את העמוד הסופי בסיפורה, שאומר שהיא כבר לא יצירתו ושהיא חופשיה. רובי נעלמת, וקאלווין נותר לבדו.
הזמן חולף, וקאלווין מפרסם ספר חדש אודות החוויות שלו עם רובי. הספר זוכה להצלחה. בעודו מטייל עם סקוטי בפארק, קאלווין פוגש בחורה אשר נראית בדיוק כמו רובי, שקוראת את הספר שלו. הבחורה לא מזהה את קאלווין. הוא מתיישב והם מתחילים לדבר.
היועץ המשפטי לכנסת

הליך מינויו של היועץ המשפטי לכנסת ותקופת כהונתו

החוק קובע כי רשאי להציג את מועמדותו לתפקיד מי שהוא אזרח ישראל ותושב ישראל, הכשיר לשמש כשופט בית המשפט העליון, ושלא היה פעיל פוליטי או חבר במפלגה בחמש השנים שקדמו להצגת המועמדות.
את היועץ המשפטי לכנסת ממנה יושב ראש הכנסת, באישור ועדת הכנסת ולפי המלצת ועדה ציבורית שבראשה עומד שופט בית המשפט העליון בדימוס וחברים בה גם יושב ראש ועדת הכנסת, יושב ראש ועדת חוקה חוק ומשפט, יושב ראש הוועדה לענייני ביקורת המדינה, נציב שירות המדינה או נציגו, ראש לשכת עורכי הדין או נציגו, וכן נציג האקדמיה המומחה בתחום המשפט הציבורי.
תקופת כהונתו של היועץ המשפטי עומדת על 5 שנים, אך יושב ראש הכנסת רשאי, באישור ועדת הכנסת, להאריך תקופה זו. סיום כהונתו של היועץ בטרם חלוף חמש השנים תיתכן אם התפטר, הגיע לגיל 65, או הועבר מתפקידו, באחת משלוש העילות הקבועות בחוק: אם הורשע בפסק דין סופי בעבירה פלילית (למעט עבירות קלות המפורטות בחוק), עשה מעשה שאינו הולם את מעמדו או שנבצר ממנו דרך קבע למלא את תפקידו. היועצת המשפטית הקודמת, נורית אלשטיין, מונתה לתפקידה ב-31 באוקטובר 2005, אך היא סיימה את תפקידה בטרם חלוף חמש שנים, בהגיעה לגיל 65 באפריל 2010. היועץ הנוכחי הוא עו"ד איל ינון.

הלשכה המשפטית של הכנסת

לצדו של היועץ המשפטי לכנסת משמש גם משנה ליועץ המשפטי, שמתמנה על ידי יושב ראש הכנסת לפי הצעת היועץ המשפטי לכנסת. 
מתוקף תפקידו עומד היועץ המשפטי לכנסת גם בראש הלשכה המשפטית של הכנסת. לשכה זו מורכבת מיועצים משפטיים של הוועדות השונות, מעורכי דין העוסקים בייצוגה של הכנסת בערכאות ומעורכי דין העוסקים בפעילותה המנהלית השוטפת של הכנסת בכל הנוגע לחוזים, מכרזים וכיוצא בזה.
שאנגחאי שנחווה

היסטוריה

המועדון הוקם באוקטובר 1951 כמועדון חובבים. בשנת 1993, הפכה הליגה הסינית לליגה מקצועית והמועדון הפך גם הוא למועדון מקצועי. בשנת 1995 זכה המועדון באליפות הראשונה שלו כמועדון מקצועי. בשנת 1998 המועדון זכה בגביע הראשון שלו. בשנת 2003 המועדון זכה באליפות השנייה שלו, אך בשנת 2011 התגלתה פרשת שחיתות לפייה שיחדו ראשי המועדון את השופט ששפט במשחק ההכתרה של המועדון, עקב כך ב-19 בפברואר 2013 נשללה האליפות מהמועדון. ב-31 בינואר 2014 רכשה קבוצת גרינלנד את המועדון.
Almost Like Praying

רקע והפקה

את השיר כתב לין-מנואל מירנדה בעצמו, והוא הופק על ידי מפיקים ומוזיקאים רבים שהשתתפו בשיר גם כן. השיר הוא קומפילציה של אמנים רבים כגון ג'ניפר לופז, קמילה קאביו, גלוריה אסטפן, פאט ג'ו ומארק אנתוני. אמנים אחרים שלקחו חלק בשיר הם: רובן להבים, פדרו קאפו, דסה, לואיס פונסי, חואן לואיס גורה, אלכס לקמוואר, ג'ון לגואיזמו, לין מנואל מירנדה, ריטה מורנו, אדניטה נזריו, ג'ואל אורטיז, אנתוני ראמוס, ג'ינה רודריגז, גילברטו סנטה רוזה, פיג'יי סין סיואלה, אנה וילפן וטומי טורס. ההכנסות מן השיר נתרמו במלואם לתוכנית הסיוע וההשמדה של ההפדרציה ההיספנית, המיועדת לקורבנות ולניצולי ההוריקן על האי פוארטו ריקו.

וידאו קליפ

את הקליפ צילמו בפוארטו ריקו, ובו ניתן לראות את כל משתתפי, כותבי ומפיקי השיר בתוך אולפן הקלטות, כשהם שרים את השיר. בתחילת הקליפ ניתן לראות את פוארטו ריקו במלואה, ובין לבין ניתן לראות תמונות מהעבר של פוארטו ריקו.
הקליפ הועלה לערוץ היוטיוב הרשמי של אטלנטיק רקרודס, וכן לנובמבר 2017, מונה הצפיות שלו עומד על כ-7 מיליון צפיות.
ג'ון פודהורץ

קורות חיים

פודהורץ נולד וגדל בניו יורק, בנם של שניים מראשי הנאו-קונסרבטיבים האמריקאים-יהודים הידועים, מידג' דקטר ונורמן פודהורץ, וגיסו של אליוט אברמס. עבור אימו היו אלה נישואין שניים (שני ילדים מהנישואין הראשונים שלה ועוד שניים מנישואין אלה, שהצעיר מכולם הוא ג'ון פודהורץ). הוא נישא לראשונה ב-1996 לאליזבט היקי, מזכירת העיתונות של הסנאטור האמריקאי ג'ון קילי, והתגרש בתוך שלושה חודשים. נישא שוב לישראלית לשעבר איילה כהן, באוקטובר 2002, ולהם כיום שלושה ילדים.

קריירה

פודהורץ כותב בדרך כלל ב"ניו יורק פוסט" (היה עורך מאמר המערכת ועד היום הוא בעל טור קבוע), ב"נשיונל רוויו", בשבועון "טיים מגזין" ועוד. משמש פרשן פוליטי ב"פוקס ניוז" וב-CNN, ומבקר הסרטים ב"וויקלי סטנדרד". היה בין מייסדיו של השבועון האחרון, שהוא מחשובי הבטאונים הניאו קונסרבטיבים בארצות הברית כיום, ובשנים 1995-1997 כיהן כסגן עורך שבועון זה וחסה בצילם של ויליאם קריסטול, בנו של אירווינג קריסטול הנחשב לראשון הנאו-קונסרבטיבים, ופרד ברנס. שימש יועץ מיוחד למפיקי הסדרה הטלוויזיונית המצליחה The West Wing, שהוקרנה גם בארץ תחת השם "הבית הלבן".
החל מינואר 2009 הוא מכהן כעורכו של הירחון הנאו-קונסרבטיבי החשוב "קומנטרי", תפקיד אותו מילא אביו במשך 35 שנים (1960 - 1995) וכן מבקר האמנות שלו, תפקיד אותו מילא בשעתו קלמנט גרינברג.

דעותיו

פודהורץ היה מתומכיו הגדולים ביותר של ג'ורג' ווקר בוש, וב-2004 כתב את הספר "הארץ של בוש" (הוצאת סיינט מרטין), המוקדש כולו לבוש ולמדיניותו. ב-2007 כתב את הספר "הניתן לעוצרה?" (הוצאת קראון פורום), התוקף את הילרי קלינטון ומתנגד נחרצות למירוץ שלה לנשיאות.
הוא נחשב תומך נלהב במלחמתה של ארצות הברית בעיראק, מאז הפלישה ועד היום. במאמר ידוע שהתפרסם ב"ניו יורק פוסט" בדצמבר 2006, הוא זיהה שלושה אויבים לארצות הברית בעיראק: שרידי תומכי סדאם חוסיין, הטרוריסטים של אל קאעידה והשיעים הקיצוניים. הצעתו היא להרוג בשלושתם ככל האפשר, גם אם יש להכניס לעיראק לשם כך עוד ועוד כוחות אמריקנים, עד שארצות הברית תנצח.
בנוגע להגירה לארצות הברית, הוא מביע דעות החורגות מהדעה השמרנית המקובלת, המנסה למנוע כניסת מהגרים למדינה זו. הוא מסביר זאת במגבלות שהוטלו בארצות הברית החל מ-1924, על הגירת יהודים אליה, ואשר מנעו את הצלת היהודים מהשואה כעבור כשני עשורים. הוא טוען, שכיהודי הוא איננו יכול לתמוך במגבלות דומות לאלה, כיום.
יחסו של פודהורץ למדינת ישראל הוא חיובי ביותר. דוגמה לכך מתבטאת במאמרו ב"ניו יורק פוסט" במאי 2011, בעקבות העימות בתקופה זו בין נשיא ארצות הברית ברק אובמה לראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו, באשר לדרישת אובמה שישראל תסכים לנסיגה לגבולות 67' עם תיקונים מוסכמים; פודהורץ מכנה במאמרו זה את ישראל "בעלת בריתנו האהובה", ובשמחה לאידו של אובמה, הוא סופר 3-0 לטובת נתניהו בשלושת העימותים שיזם אובמה לטענתו בשלוש שנות כהונתו עד כה, למול נתניהו. ועוד דוגמה, מאמר מ-9 בספטמבר 2011, ב"קומנטרי", הנקרא "צור'ס לאובמה" ועוסק בהתרחקותם של היהודים הדמוקרטים מאובמה בעקבות יחסו המתנכר לישראל.