google/wiki40b huggingface dataset:
א. ס. בייאט

ביוגרפיה

בייאט נולדה בשם אנטוניה סוזן דראבל בעיר שפילד שבאנגליה. היא בתם של הפרקליט ג'ון פרדריק דראבל וקתלין מארי בלור. יש לה שתי אחיות צעירות ממנה, האחת, הסופרת מרגרט דראבל, והשנייה, ההיסטוריונית הלן לנגדון. היא למדה ב"מאונט סקול" בעיר יורק, בקולג' ניוהאם בקיימברידג', במכללת ברין מאר (Bryn Mawr) בפנסילבניה שבארצות הברית ובקולג' סומרוויל באוניברסיטת אוקספורד. ב-1959 נישאה לאיאן בייאט (לימים סר איאן בייאט).
בשנים 1962–1971 הייתה בייאט מרצה באוניברסיטת לונדון, בקולג' סט. מרטין לאומנות ועיצוב. החל מ-1972 עד 1983 הרצתה בקולג' האוניברסיטאי של לונדון.
ספרה הראשון של בייאט, "צל השמש" (The Shadow of the Sun), יצא לאור ב-1964, והוא עוסק בנערה הגדלה בצלו של אביה השתלטן. אחריו ב-1967 יצא לאור הספר "המשחק" (The Game), העוסק ביחסים בין שתי אחיות. הספר הבא היה "Virgin in the Garden" משנת 1978, שהוא הראשון בסדרה של ארבעה ספרים על אודות בני משפחה ביורקשייר. ספרי ההמשך הם "Still Life" ‏(1985), שזכה בפרס "עט הכסף" של הוצאות הספרים פן/מקמילן, והספר "Babel Tower" ‏(1996). הספר הרביעי בסדרה הוא "A Whistling Woman" ‏(2002). רביעיית הספרים מתארת את בריטניה באמצע המאה העשרים, דרך סיפור חייה של פרדריקה, צעירה אינטלקטואלית הלומדת באוניברסיטת קיימברידג' בתקופה שמספר הנשים שלמדו שם היה קטן מאד יחסית למספר הגברים. אחרי כן היא מתוארת כגרושה עם ילד קטן, המנסה לבנות את חייה בלונדון. העלילה בספר "A Whistling Woman" מתרחשת בשנות השישים, ועוסקת בחלומות המהפכניים והאוטופיים של אותה תקופה. ב-1993 יצא הספר "סיפורי מאטיס" (The Matisse Stories), ובו שלושה סיפורים שכל אחד מהם מתאר ציור מאת אנרי מאטיס, שמהווה השראה לבייאט.
הרומן הידוע ביותר שלה, "Possession", זכה ב-1990 בפרס בוקר. ברומן מתוארים שני אקדמאים בני זמננו העושים מחקר על שני משוררים בני המאה התשע עשרה, וההקבלה שבין היחסים המתפתחים בין שני הזוגות.
בייאט ידועה גם בזכות הסיפורים הקצרים שכתבה. היא הושפעה מהנרי ג'יימס, מג'ורג' אליוט, מאמילי דיקינסון, מת. ס. אליוט ומרוברט בראונינג. ביצירתה יש שילוב של נטורליזם ושל ריאליזם עם פנטזיה. ברביעיית הרומנים על אנגליה של אמצע המאה העשרים, יש השפעות של ד. ה. לורנס, בעיקר מן הספרים "הקשת בענן" ו"נשים אוהבות". גם אייריס מרדוק היוותה מקור השפעה; בייאט כתבה ספר ביקורת על יצירתה המוקדמת של מרדוק. בספריה בייאט מרמזת לנושאים בספרות הרומנטית ובספרות הוויקטוריאנית. בספריה האחרונים באה לידי ביטוי ההתעניינות של בייאט במדע, במיוחד במדעים קוגניטיביים ובזואולוגיה.
שניים מספריה עובדו לסרטי קולנוע, האחד, "Possession", יצא לאקרנים בשנת 2002 (הסרט נקרא בעברית "מכתבי אהבה"), והשני, "מלאכים וחרקים" — בשנת 1995. נוסף לעבודותיה כסופרת וכמשוררת, כתבה היא גם עבור המגזין הבריטי "Prospect" ועבור עיתון "הגרדיאן".
ב-1969 התחתנה עם בעלה השני פיטר דאפי, ונולדו לה ארבעה ילדים. אחד מילדיה נהרג בתאונת דרכים בגיל 11, עליו כתבה את השיר 'Dead Boys' .
ב-1990 קיבלה את תואר מפקד מסדר האימפריה הבריטית (CBE), וב-1999 את התואר אביר מפקד (DBE), והיא זכאית להוסיף לשמה את התואר דיים.
לתפוס ארנבת

עלילה

פאואל ודונובן הם האחראים מטעם חברת יו אס רובוטים ואנשים מכניים על בדיקות שדה של רובוטים מסוג DV-5 (דייב) על תחנת כרייה באסטרואיד. לסוג זה של רובוט יש שישה רובוטי בת, המתוארים בסיפור כ"אצבעות שלו", אשר נשלטים על ידו דרך שדות פוזיטרוניים, אמצעי שידור אשר עדיין לא הובן במלואו. אך הצוות נתקל בבעיות, כאשר בני האדם אינם באים במגע עם הרובוט, הרובוט מפסיק את עבודות הכרייה. הרובוט אינו זוכר את תקופת הזמן בה הוא לא עובד, עובדה שהרובוט מוטרד ממנה כמו בני האדם. עם זאת, אי אפשר לדעת מדוע הוא מפסיק לעבוד, שכן בנוכחות בני אדם הוא עובד כרגיל.
ללא ידיעת הרובוט, הם צופים בו בחשאי. הם מגלים כי הרובוט מתחיל לבצע צעידות וריקודים מוזרים יחד עם רובוטי הבת שלו בכל פעם שמשהו לא צפוי קורה - דבר שמראה על בעיה בתוכנה. כדי ללמוד עוד על התקלה הם מחליטים להכניס את הרובוט למצב חרום ולבחון את הזמן המדויק שלוקח לרובוט לבצע את הריקוד המוזר, אך בטעות הם נכנסים למצב חרום בעצמם ונלכדים בתוך מערה. בסופו של דבר הם מבינים כי לרובוט יש יותר מדי רובוטי בת. ה"אצבעות" מתפקדות באופן עצמאי עד שיש צורך בלקיחת החלטה חשובה, שנופלת על המוח הראשי. וכך כאשר יש צורך בלקיחת החלטה המוח הראשי שולט פתאום בששת ה"אצבעות", מה שמחייב אותו לקחת יותר יוזמה ויוצר עומס. כאשר בני האדם צפו בו, נוכחותם מפחיתה את מידת היוזמה שעל הרובוט לקחת, וכך מפחיתה את העומס והרובוט לא קורס. פאואל ודונבון מגיעים למסקנה שעליהם להשמיד את אחד מרובוטי הבת, וכך יישארו למוח הראשי רק חמישה רובוטים לשלוט בהם, והעומס יהיה נמוך מספיק כדי שהרובוט הראשי ישלוט בו.
הברית הגדולה

הברית הגדולה (כונתה בראשית דרכה: ליגת אוגסבורג) הייתה קואליציה אירופאית שכללה (בזמנים שונים): אוסטריה, אירלנד, אנגליה, בוואריה, ברנדנבורג, האימפריה הרומית הקדושה, הולנד, סבויה, ספרד, סקוטלנד, סקסוניה, פורטוגל ושוודיה. הברית נוצרה לראשונה בשנת 1686, בתור "ליגת אוגסבורג", ועם הצטרפות אנגליה וסקוטלנד (בשנת 1689) קיבלה את שמה "הברית הגדולה". השפעתה של הקואליציה נמשכה במובן מסוים עד לראשית ימי מלחמת העולם הראשונה.
הקואליציה נוצרה בראשיתה כדי להגביל את השפעתו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת. הקואליציה יצאה למלחמה בשנת 1688 כנגד כיבושיו של לואי הארבע-עשר, במה שכונה לאחר מכן מלחמת תשע השנים, שנגמרה בחתימת הסכם רייסווייק. הקואליציה הייתה מעורבת גם במלחמת הירושה הספרדית, שנגמרה בהסכם אוטרכט. למרות שהקואליציה הלכה למעשה התפרקה לאחר-מכן, רעיון זה של איחוד אירופאי, כמו גם עקרונות לוחמה שונים שנקבעו על ידי צבא הברית נשארו רלוונטיים גם מאה שנים לאחר מכן, עד פרוץ מלחמת העולם הראשונה.
כמאל נאצר

חייו

כמאל נאצר נולד למשפחה נוצרית בעלת השפעה בביר זית. כשנולד חיו הוריו בעזה, שם עבד אביו. הוא הושפע מההפגנות ברחבי הארץ בשנת 1936 נגד המנדט הבריטי ונגד הציונות. הוא למד באוניברסיטת ביירות מדעי המדינה עד שנת 1945, ובשנת 1948 הוא הצטרף לבעת' וייסד את העיתון "בעת'" ברמאללה, יחד עם רוחי צהיון, שנפטר בלונדון בשנת 2001. 
בשנת 1954 הצטרף למפלגת הבעת' וישב בפרלמנט הירדני מטעם המפלגה בשנת 1956. ב-20 בספטמבר 1959 התמנה בן-דודו מוסא נאצר לשר החוץ של ירדן. ב-23 בפברואר 1966 נעצר, כי לא הסכים לתמוך בהפיכה ששינתה את פני סוריה באותם ימים ממש והמשיך לתמוך במייסדי המפלגה ובעיקר במישל עפלק. הוא הצליח לברוח מהמעצר והגיע לטריפולי אל עבד אלמג'יד אלרפעי, יו"ר הסניף הלבנוני של מפלגת הבעת'.
דרך ביירות הוא הצליח לחזור לביר-זית, אך אז כבש צה"ל את הגדה המערבית במלחמת ששת הימים. בעקבות המלחמה הוא כתב את השיר, שהשורה הבאה ממנו הפכה אותו למפורסם:
" لن نركع ذلاً لن نركع ما ظل فينا طفل يرضع" ("לא נכרע ברך, לא נכרע, כל עוד יש בינינו תינוק יונק"). 
ב-21 בדצמבר 1967 גורש לירדן על פי צו אלוף עוזי נרקיס, מפקד כוחות צה"ל בגדה המערבית. בירדן ייסד עם אחרים את התאחדות הסופרים והעיתונאים הפלסטינים, ב-2 ביוני 1972. הוא נחשב לישר ומוסרי ביותר, ואבו איאד היה זה שהעניק לו את הכינוי "המצפון".
כמאל נאצר נהרג במבצע אביב נעורים, מפקדי המבצע היו אמיתי נחמני, מוקי בצר וצביקה ליבנה. את הצוות הוביל מפקד הסיירת אהוד ברק, מחופש לאישה ברונטית. בצוות שהרג אותו היו גם עמירם לוין מחופש אף הוא לאישה, בפאת שיער ערמוני ויוני נתניהו. הפיגוע במלון סבוי היה נקמה על הריגתו.

יצירתו

יצירתו כוללת מאות שירים, שמקצתם יצאו לאור בשנת 1960 בקובץ בשם "جراح تغني". כמו כן כתב מחזה בשם الصح والخطأ. נאצר כתב בעיקר על הפליטות ועל השאיפה לשיבה. השירה שלו השפיעה על משוררים רבים, כמו המשוררות קולט ח'ורי וע'אדה אלסמאן.

הנצחתו

האולם המרכזי באוניברסיטת ביר זית קרוי על שמו. כמו שם קרוי על שמו בית ספר תיכון בעיר ח'אן יונס. המשוררת פדווא טוקאן הקדישה לו שיר.
יחסי אוסטרליה–דומיניקה

סקירה כללית

על פי מחלקת החוץ והסחר האוסטרלית בין שתי המדינות יחסים חמים. היחסים בין שתי המדינות מופקדים על הנציבות הגבוהה האוסטרלית בפורט אוף ספיין, בירת טרינידד וטובגו. מן הצד השני, לא מחזיקה דומיניקה באף נציגות באוסטרליה.
אוסטרליה מפעילה בדומיניקה תוכנית עזרה הומניטרית בשם Direct Aid Program שעוזרת בשיפור איכות החיים במדינה; שיפור איכות המים לשתייה, עזרה באספקת החשמל וכו'. התוכנית סיפקה לדומיניקה 1.5 מיליון דולר אמריקאי עזרה הומניטרית לאחר הוריקן מריה שהתחולל במקום בשנת 2017.
שתי המדינות הן חברות בארגון האומות המאוחדות. שוק התיירות והמסחר בין שתי המדינות הוא זניח - כשש מאות מבקרים ממדינה למדינה. בין שתי המדינות מפגשים אחדים של רמי דרג, ואף ביקור רם דרג אחד של השגרירה האוסטרלית לזכויות נשים ובנות שנערך בחודש יוני 2017.
יוג'י נאקה

קריירה

בשנת 1984 החל נאקה לעבוד בחברת סגה. משימתו הראשונה הייתה עיצוב מפות למשחק רוד-ראנר. פריצת הדרך הייתה בשנת 1991 כאשר היה נאקה ראש הצוות שפיתח את סדרת משחקי סוניק. אב הטיפוס המקורי של נאקה היה משחק פלטפורמה שמעורב דמות מהירה המתגלגלת בכדור דרך צינור מתפתל ארוך. בהמשך הוביל נאקה פיתוח של משחקי סוניק נוספים בסדרה. מלבד סוניק, הוא גם עבד על המשחק אלכס קיד בעולם הפלאים, סדרת משחקי Phantasy Star  ומשחק ChuChu Rocket . לאחר מכן עבד נאקה בתפקידים נוספים בחברת סגה. בשנת 2006 עבר הקים נאקה את חברת Prope, והיה החבר האחרון בצוות שפיתח את סוניק אשר עזב את סגה. בשנת 2018 הצטרף לחברת Square Enix.
ז'אקוב גינסבורג

ביוגרפיה

נולד ברישקאני (ברומנית: Rîşcani), בבסרביה הצפונית, רומניה. ב-1924 הוריו, ז'וזה ואדליה גינסבורג היגרו יחד איתו לברזיל.
הוא חי בריו דה ז'ניירו וסן פאולו, שם מאמצע שנות ה-40 של המאה ה-20 הוא החל לפרסם מאמרים רבים בנושאי היסטוריית האסכולה הרוסית בתיאטרון, תיאטרון יהודי ביידיש, שיטת סטניסלבסקי, היסטוריית התפתחות התיאטרון בברזיל, יהדות, תאוריות אמנויות הדרמה, הסמיוטיקה, היסטוריית הספרות בשפות יידיש ועברית.
היה עורך של כתבי עת ספרותיים, ייסד את הוצאות לאור ספרותיות «Rampa» (1948), «Polígono» ו «Difusão Européia do Livro - Difel», ביחד עם מויזס באומשטיין יצר בית דפוס האוונגרד «Perspectiva», שתחילה התמחה ביודאיקה ומאוחר יותר בספרות לאינטלקטואלים (1965).
בשנים 1962–1963 לימד פילוסופיה בסורבון וב-École des Hautes Études, משנת 1964 הוא פרופסור בpt:Escola de Arte Dramática ומשנת 1967 - פרופסור ב-pt:Escola de Comunicações e Artes da Universidade de São Paulo. ב-1950 התחתן עם פיזיקאית גיטה קוקבקה שנהייתה לפרופסורית במכון לפיזיקה של אוניברסיטת סן פאולו וראש המכללה היהודית י"ל פרץ.
גינסבורג הוא מחברו של "מילון התיאטרון הברזילאי" (Dicionário do Teatro Brasileiro), מתרגם לפורטוגזית את המסות הפילוסופיות, שירה, פרוזה ומחזות של י"ל פרץ, יוהאן אוגוסט סטרינדברג, ש. אנ-סקי, לואיג'י פיראנדלו, אפלטון, גאורג ביכנר, גוטהולד אפרים לסינג, דני דידרו, פרידריך ניטשה, ז'אן-פול סארטר ורבים אחרים. הרכיב ותרגם אנתולוגיה של שירה בשפת היידיש, פרסם אוסף יצירותיו של אנטול רוזנפלד, מבקר התיאטרון, לאחר מותו.
קנדי קלארק

ביוגרפיה

קלארק נולדה בעיר נורמן, שבאוקלהומה לאלה (לבית פדברג) ונורמן קלארק, שף במקצועו. הוא גדלה והתחנכה בפורט וורת', טקסס, התחילה את דרכה כדוגמנית.

קריירה

בשנת 1972 הופיעה לראשונה בסרט קולנוע כששיחקה לצידו של ג'ף ברידג'ס בדרמת האגרוף "עיר שמנה", בתפקיד פיי חברתו של המתאגרף הצעיר ארני מונגר.
קלארק וברידג'ס ניהלו מערכת יחסים קצרה גם לאחר הסרט .
בשנת 1973 התפרסמה בקומדיה של ג'ורג' לוקאס "אמריקן גרפיטי" בתפקיד הנערה המרדנית דבי דונהם שהעניק לה מועמדות פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, קלארק הופיעה בתפקיד גם בסרט ההמשך שלא זכה לאותה הצלחה.
ב-1976 הופיעה לצדו של דייוויד בואי ביצירתו הבדיונית של ניקולס רוג "האיש שנפל מכוכב אחר" בתור חדרנית בית המלון הבודדה מרי לו, ובאותה שנה שיחקה בקומדיה הרומנטית של הבמאי נורמן פנמה "אני אעשה, אני אעשה ... לעת עתה" לצדו של אליוט גולד. ב-1983 שיחקה בסרט הפעולה "רעם כחול" בתור קייט אשתו של טייס המסוקים המשטרתי פרנק מרפי (רוי שיידר).
קלארק השתתפה בקומדיית האימה "מה ראו עיני החתול" ע"פ סיפוריו של סטיבן קינג, בסיפור השלישי בתור סאלי אמה של הילדה אמנדה (דרו ברימור) ובחידוש לסרט האימה הקלאסי "בועות ההרס".
ב-1994 שיחקה בקומדיית האימה "באפי ציידת הערפדים" בתפקיד אמה של המעודדת באפי סומרס.
ב-2007 שיחקה בסרט "זודיאק" בתור קארול פישר, הקורבן למכתביו של הרוצח הסדרתי זודיאק וב-2009 בסרט "המודיע".

חיים אישיים

קלארק הייתה נשואה פעמיים, לשחקן מרג'ו גורטנר ולג'ף וולד.
Amy (פסקול)

רקע והפקה

את הפסקול הפיקו מארק רונסון וסלאם רמי, שלאורך כל הקריירה של ויינהאוס הפיקו וכתבו לה ואיתה שירים רבים. השירים שנכללו בפסקול בוצעו על ידי ויינהאוס בשנים שבהן הייתה חיה, וחלקם הולחנו מחדש ובוצעו מחדש על ידי אנטוניו פינטו.
באלבום נכללים מיטב להיטיה של הזמרת כגון, שלושת הלהיטים הגדולים ביותר של ויינהאוס "Back to Black", Rehab", ו-"You Know I'm No Good".

ביקורת

הביקורות על הפסקול היו מעורבות, וממטקריטיק, נמסר כי הציון הסופי שלו הוא 59 נקודות מתוך 100. אינדפנדנט העניקו לפסקול שלושה כוכבי זהב מתוך חמישה, NME העניקו לפסקול שלושה וחצי כוכבי זה מתוך חמישה, ופיצ'פורק מדיה הפנו כלפי הפסקול ביקורת מעורבת.
הגרדיאן העניקו לפסקול ציון של שלושה כוכבי זהב מתוך חמישה גם כן.

פרסים

בטקס פרסי הגראמי ה-58, זיכה הפסקול את ויינהאוס בפרס הגראמי ה-7 שלה, בקטגוריית - "הסרט המוזיקלי הטוב ביותר".
מכבי עירוני בת ים

היסטוריה

בעונתה הראשונה של הקבוצה העירונית המאוחדת היא העפילה לליגה א', ושיחקה שם במשך שלוש עונות. בעונת 2007/2008  סיימה במקום הראשון והעפילה לליגה הארצית. ב-22 במאי 2009 הפעילה לליגה הלאומית, לאחר שגברה 3–0 על בני טמרה.
בסיום עונת 2011/2012 נשרה הקבוצה שוב לליגה א'. בקיץ 2014 החליטה הנהלת הקבוצה שלא להירשם לליגה, וקבוצת הבוגרים של המועדון למעשה פורקה. 
מחלקת הנוער של המועדון המשיכה לפעול גם לאחר הפירוק, וב-2018 אוחדה עם מחלקות הנוער של הפועל בת ים בחסות העירייה ותחת ניהולו של שחקן העבר פליקס חלפון. הקבוצה המאוחדת נקראה מ.ס. עירוני בת ים, ושיחקה עונה אחת בליגה ג'.
במאי 2019 אוחדה הקבוצה העירונית המאוחדת עם בית"ר תל אביב, והקבוצה המאוחדת נקראת בית"ר תל אביב בת ים. במסגרת האיחוד יעביר המועדון לבת ים את כל פעילותו, כולל מחלקת הנוער, וקבוצת הבוגרים תעבור לשחק באצטדיון העירוני בת ים בעתיד לאחר שישודרג לדרישות הליגה הלאומית.
המרחב הקיברנטי

המרחב הקיברנטי או הסייברספייס, סביבת רשת (באנגלית: Cyberspace) הוא מרחב מטפורי של מערכות מחשב ורשתות מחשב בו נאגרים נתונים אלקטרוניים ומתבצעת תקשורת מקוונת ואינטראקטיבית ללא תלות במיקום הגאוגרפי של המשתמשים בו. המרחב הקיברנטי הוא קונספט חוזר ונשנה בספרות המדע הבדיוני.
המונח הוטבע לראשונה על ידי סופר המדע בדיוני ויליאם גיבסון בשנת 1982 בספרו "Burning Chrome" והפך בהמשך פופולרי ברומן "נוירומנסר" אותו הוא הוציא לאור בשנת 1984. בשנות ה-90 הפך המונח למילה נרדפת ל-World Wide Web, במיוחד בקרב חוגים אקדמים.
מבחינה חברתית, המרחב הקיברנטי מאפשר למשתמשים בו לקיים דרכו אינטראקציה, להחליף רעיונות, לשתף מידע, לספק תמיכה חברתית, לקיים עסקים ומסחר, ליצור אמנות, לשחק במשחקים, לעסוק בדיון פוליטי וכן הלאה.
אין להתבלבל בין המונח לרשת האינטרנט עצמה. המונח מתייחס לעיתים רבות לאובייקטים ולזהויות הקיימים ברשת האינטרנט, כך שניתן לומר, מבחינה מטאפורית, כי אתר אינטרנט נמצא במרחב הקיברנטי. לפיכך, האירועים אשר מתרחשים באינטרנט אינם לוקחים חלק במדינות בהן המשתתפים או השרתים נמצאים פיזית, אלא "במרחב הקיברנטי".
יחסי ארצות הברית–לבנון

היסטוריה

ארצות הברית שומרת על קשרים הדוקים עם לבנון ומסייעת בשמירה על עצמאותה, ריבונותה ואחדותה של המדינה. ארצות הברית, ביחד עם הקהילות הבינלאומיות תומכת ביישום מלא של החלטה 1559 של מועצת הביטחון של האו"ם, הכוללת פירוק כל המיליציות בלבנון.
בין השנים 1975–2005, ארצות הברית תרמה כ-400 מיליון דולרים ללבנון על מנת לסייע בשיקומה. במהלך השנים, ארצות הברית סייעה לאוניברסיטה האמריקנית בביירות עם תמיכה תקציבית ומלגות לסטודנטים.
ב-1993, חידשה ארצות הברית את תוכניתה הלאומית לחינוך ולהכשרת צבא לבנון.
אורי בלאס

ביוגרפיה

אורי בלאס הוא בנם של האקטואר יצחק בלאס ונעה בלאס ונכדו של שמחה בלאס.
בלאס בעל תואר ראשון במתמטיקה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, תואר שני בסטטיסטיקה (מסלול חקר ביצועים) מאוניברסיטת תל אביב ותואר שלישי בהנדסה מאוניברסיטת תל אביב.
הוא אמן בינלאומי בכיר בשחמט בכתב משנת 2007 ורב אמן בשחמט בכתב משנת 2011.
 הוא בעל דרגת מועמד לאמן בשחמט ("רגיל") ובעל דרגת שיפוט של שופט פיד"ה. בנוסף, הוא מדריך שחמט מוסמך, המדריך ילדים.
 זכה ב-2011 באליפות יהודה ושומרון בשחמט.
אורי בלאס ואמו, נעה בלאס, חיברו יחד את הספר "מגדל האינסוף", סיפור אגדה, המיועד לילדים בגיל בית הספר היסודי ומשלב מושגים מתמטיים.
תושב תל אביב ועוסק בהיי טק.
אדווארד בנש

ביוגרפיה

אדוורד בנש נולד בשנת 1884 למשפחת איכרים בבוהמיה באימפריה האוסטרו-הונגרית. למד פילוסופיה באוניברסיטת קארל בפראג ובמכון למדע המדינה בפריז. בשנת 1908 סיים דוקטורט במשפטים. הוא לימד במשך שלוש שנים באקדמיה של פראג, ולאחר ההשתלמות שלו בתחום הפילוסופיה בשנת 1912, הוא הפך למרצה לסוציולוגיה באוניברסיטת קארל.
בתחילת מלחמת העולם הראשונה ארגן מחתרות אנטי- אוסטריות. בספטמבר 1915 יצא לגלות ופעל בדרכים דיפלומטיות על מנת ליצור הכרה בינלאומית בלאומיות הצ'כית. 
משנת 1915 היה עוזרו של תומאס מסריק והושפע ממנו בהשקפותיו המדיניות. בנש היה שר החוץ של צ'כוסלובקיה עם הקמתה בשנת 1918, ראש ממשלתה, ולאחר פרישת מסריק בשנת 1935 – נשיאה של צ'כוסלובקיה. הוא השתייך לזרם השמאלי במפלגה הלאומית הסוציאליסטית הצ'כית. הוא החזיק בשיא אורך הכהונה, וכיהן במשך 10 ממשלות רצופות. בין השנים 1923–1927 היה חבר במועצת חבר הלאומים (המשמש כנשיא הוועד שלה בשנים 1927–1928). תמך באחדות לאומית של הצ'כים והסלובקים ולא חשב שלאומים אלו צריכים לחיות בשתי מדינות נפרדות. 
בלחץ אנגליה וצרפת נכפו עליו ויתורים לגרמניה ששיאם היה הסכם מינכן. הוא עזב את ארצו לאחר הסכם מינכן, שעל פיו הועבר לשלטון גרמני חבל הסודטים בצ'כוסלובקיה, המיושב בגרמנים.
בתקופת מלחמת העולם השנייה עמד בראש ממשלה זמנית גולה, שהוכרה על ידי אנגליה. אף שלא היה קומוניסט, התיידד בנש עם שליט ברית המועצות יוסיף סטלין ואף חשב כי צ'כוסלובקיה יכולה להרוויח רבות משיתוף פעולה עם ברית המועצות. ב-1945 חזר לארצו, התקבל כגיבור ונבחר שוב לנשיא ביוני 1946. בממשלתו התקיימה קואליציה מתוחה מאוד בין קומוניסטים ללא קומוניסטים. כתוצאה מהמתיחות התפטרו כ-12 שרים לא קומוניסטים, והמשבר הפוליטי העמוק הוביל לפרישתו של בנש מהנשיאות ביוני 1947 לאחר שסירב לחתום על החוקה החדשה שנוסחה על פי קווי יסוד של המפלגה הקומוניסטית.
בשנת 1947 קיבל בנש פעמיים שבץ מוחי והיה שבור כתוצאה מהמצב במדינתו. נפטר בווילה שלו שבדרום בוהמיה בספטמבר 1948.
אמיל לב

קריירה מוקדמת

לב נולד ב-17 ביוני 1881 בפסאו שהשתייכה לאימפריה הגרמנית, והיה אחיו הצעיר של גנרל-פלדמרשל וילהלם פון לב. בשנת 1901 התגייס לב לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה הבווארי ה-4 (המלך). בתחילת מלחמת העולם הראשונה הועבר לב לרגימנט הארטילריה הבווארי במילואים ה-1, ובאביב שנת 1915 הועבר לדיוויזיה הבווארית ה-10, וב-1 ביוני 1915 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה נשאר לב ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1925 הועלה לב לדרגת מיור וב-1 בפברואר 1929 מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הארטילריה ה-7 (הבווארי). ב-1 בדצמבר 1929 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט וב-1 באוקטובר 1932 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 באפריל 1933 מונה לקצין מטה באגף החימוש של הצבא וב-1 ביולי 1935 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-1 באפריל 1936 מונה למפקד הדיוויזיה ה-15, וב-1 באוגוסט 1937 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-1 באפריל 1939 הועלה לב לדרגת גנרל חיל התותחנים, ומונה למפקד הקורפוס ה-11.

מלחמת העולם השנייה

בפרוץ המלחמה היה לב למפקד הקורפוס ה-11, ופיקד עליו במהלך הפלישה לפולין כחלק מהארמייה העשירית במסגרת קבוצת ארמיות דרום. ב-1 במרץ 1940 פרש לב מתפקידו, והועבר למשרד החימוש. ב-1 בספטמבר 1943 הוענק ללב עיטור הצלב הגרמני בכסף, וב-1 במאי 1945 פרש לביתו.

לאחר המלחמה

לאחר המלחמה התגורר לב במינכן, עד למותו ב-8 בספטמבר 1969.
מאסי אוקה

ביוגרפיה

אוקה נולד בטוקיו, יפן. הוריו התגרשו כאשר היה בן חודש אחד בלבד. אוקה גדל במשפחה חד הורית ומעולם לא פגש את אביו. בגיל 6, היגר עם אמו לארצות הברית והתיישבו בלוס אנג'לס, קליפורניה. 
כאשר היה בן 8, השתתף בשעשועון "משחק ילדים" ברשת CBS. 
הוא קיבל תואר ראשון במדעי המחשב ובמתמטיקה מאוניברסיטת בראון.

קריירת משחק

בשנת 2000, הוא ניסה את מזלו במשחק בקולנוע. אחר כך, הוא עבר ללוס אנג'לס במטרה להמשיך את קריירת המשחק שלו. הוא קיבל מספר תפקידי אורח בסדרות, כמו: "סקראבס" ו"Yes, Dear". 
ב-2006, הוא החל לשחק בסדרת הטלוויזיה "גיבורים", בה גילם את הדמות הירו נאקמורה. תפקידו בסדרה זיכה אותו במועמדות לפרס גלובוס הזהב. בסרט "שחק אותה סמארט" הוא גילם את הדמות ברוס.
בנוסף, בשנת 2015 חזר לשחק בסדרת הבת "גיבורים - התחייה".
בשנת 2008 אוקה השתתף בשני סרטים: "שחק אותה סמארט" ו"שחק אותה סמארט עם ברוס ולויד: יוצאים מקונטרול".
בשנת 2009 שיחק בקומדיה "מעודדים צמודים" של וויל גלאק.
בשנת 2011 הצטרף אוקה לסדרת הרימייק "הוואי 5-0", בה הוא מגלם את הפתולוג מקס ברגמן. ושיחק בסרט "Searching for Sonny" לצידה של מינקה קלי. ב-2018 שיחק בסרט האימה "אימה במצולות".
אוקה דובר אנגלית, יפנית וספרדית באופן שוטף. הוא גם חובב קנדו.
Celebrity Skin

רקע והקלטת האלבום

האלבום היה האלבום הראשון של הלהקה מזה 4 שנים. האלבום הוקלט לאחר שהול כבר פרצו למיינסטרים עם אלבומם הקודם. קורטני לאב חיזקה את מעמדה כסלבריטאית עוד יותר כאשר הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב על תפקידה בסרט "לארי פלינט: האיש והסקנדל".
כמו כן אלבום זה יצא 4 שנים לאחר מותו של בעלה של קורטני וסולן להקת נירוונה קורט קוביין ועל כן האווירה בו לא כבדה כמו ב"Live Through This" שהוקלט מספר חודשים לפני מותו של קוביין וסיפר בחלקו על קשיי ההתמודדות של לאב עם הנישואים ועם התקשורת. באלבום זה לאב ניסתה ליצור את הסאונד של קליפורניה וכיוון שהול לא היו מנוסים בז'אנר זה (שהיה פופי יותר) הם נעזרו בסולן להקת סמאשינג פאמפקינס בילי קורגן שהוא גם חברה לשעבר של לאב. בעקבות זה, האלבום היה בעל סאונד יותר מיינסטרימי.

יציאת האלבום וסינגלים

האלבום יצא ב-8 בספטמבר תחת חברת התקליטים גפן ויצאו ממנו 3 סינגלים: הסינגל הראשון, שנשא את אותו שם, זכה להצלחה ונחשב לאחד הסינגלים המצליחים ביותר של הלהקה כשהגיע למקום הראשון במצעד האלטרנטיבי ול-top 20 בבריטניה.
הסינגל השני, "Malibu", יצא ב-29 בדצמבר 1998 וזכה להצלחה גדולה גם כן כשהגיע למקום השלישי במצעד האלטרנטיבי וכן ל-top 20 באוסטרליה.
הסינגל השלישי, "Awful", יצא באפריל 1999 ולא הצליח להגיע להצלחה של שני קודמיו,אף על פי שכן נכנס ל-top 20 במצעד האלטרנטיבי.

ביקורת והצלחה

האלבום זכה לביקורות טובות מאוד ממבקרי המוזיקה, בעיקר מהמגזין Spin שנתן לאלבום ביקורת של 9/10, הכתיר אותו כאחד מאלבומי השנה וכינה אותו "אלבום פופ מצוין" ומהעיתון Los Angeles Times שנתן לאלבום ביקורת מושלמת של 4 מתוך 4 כוכבים. האלבום זכה להצלחה מסחרית כשהפך לאלבום זהב בבריטניה, אלבום פלטינה בארצות הברית וקנדה ואלבום פלטינה כפולה באוסטרליה ומכר כמעט 2 מיליון עותקים בכל העולם.
האלבום היה מועמד לאלבום הרוק של השנה בטקס פרסי הגראמי ה-41.
אותויה

בתרבות

מראה תולעת זו, שהייתה קטנה מאוד, שימש ליצירת מודלים של תולעים טורפות בסרטים "בראשית" של BBC ו"קינג קונג" (2005), וכן בסרט האימה "Deep Rising".
אומברטו קסטלו ברנקו

ביוגרפיה

ברנקו החל לשרת בצבא ברזיל ב-1918 ובזמן מלחמת העולם השנייה שימש כקולונל בכוח המשלוח הברזילאי. לאחר שמונה ב-1963 לראש המטה הכללי על ידי הנשיא ז'ואו גולאר, היה ברנקו לאחד מראשי ההפיכה כנגד גולאר ב-31 במרץ 1964. בעקבות הפיכה זו מונה על ידי הקונגרס ב-15 באפריל לנשיא ברזיל, תפקיד בו כיהן עד ל-15 במרץ 1967. במהלך כהונתו ביטל את המפלגות בפרלמנט ובמקומן הציב את מפלגת הצבא - "מפלגת חידוש הברית הלאומית" ומפלגת האופוזיציה "התנועה הדמוקרטית הברזילאית". פועל יוצא של מדיניות זו היה ביטל זכויות וחירויות רבות וכן הגליה והעלמה של אנשי מקצועות חופשיים שסיכנו כביכול את יציבות השלטון. עם סיום כהונתו החליפו שר הביטחון בממשלתו, ארטור דה קוסטה אה סילבה.
ב-18 ביולי 1967, זמן קצר לאחר סיום כהונתו, מת קסטלו ברנקו בהתרסקות מטוס.
עצם הזרוע

מבנה אנטומי

אפשר לחלק את עצם הזרוע לשלושה אזורים:

חלק עליון (מקורב)

החלק העליון כולל את ראש העצם המעוגל, המופרק עם עצם השכם. מרוחק מהראש, נמצא הצוואר האנטומי (Collum anatomicum humeri) ובהמשך בולטות שתי גבשושיות (הגדולה והקטנה, בלועזית - Tuberculum majus, Tuberculum minus). לגבשושיות מחוברים השרירים מסובבי הכתף. בין שתי הגבשושיות, נמצא חריץ (מענית) שדרכו עובר גיד הראש הארוך של שריר הזרוע הדו ראשי. האזור שמתחת לגבשושיות, שם העצם צרה יחסית, נוטה להשבר יותר מאזורים אחרים בעצם. תכונה זאת העניקה לו את השם הצוואר הניתוחי (Collum chirurgicum humeri).

גוף עצם הזרוע

לאורך גוף הזרוע מתחברים שרירים שונים. באמצע אורך הגוף, אפשר לזהות את גבששת הדלתא (Tuberositas deltoidea), אליה מתחבר שריר הדלתא. בהכללה, אפשר לומר שכל השרירים הנאחזים בעצם מגבששת הדלתא ומעלה, מניעים את הזרוע וכל השרירים הנאחזים בעצם הזרוע, למטה מגבששת הדלתא, מניעים את המרפק. יוצא מהכלל הוא שריר הזרוע התלת ראשי, שנאחז לאורך מרבית חלקו האחורי של גוף עצם הזרוע.
עצב החישור, שנע בצורה סלילית מסביב לגוף העצם, בחלק הצידי, מותיר את חותמו בדמות חריץ רדוד מתאים (Sulcus nervi radialis).

חלק תחתון (מרוחק)

החלק התחתון שטוח יותר מגוף העצם ומסתיים במשטח מפרקי רחב. משני צידיו בולטים עיליות העלים (Epicondylus) הצידית והתיכונה.
בחלק הצידי של קדמת המשטח המפרקי, נמצא רֹאשִׁישׁ הזרוע (Capitulum humeri) שצורתו בליטה כדורית, אליו מופרקת עצם החישור. בצד התיכון של המשטח המפרקי, נמצא הסליל (Trochlea humeri). לסליל, העוטף את הקצה התחתון של עצם הזרוע, צורה המזכירה גלגלת. דרכו, מופרקת עצם הזרוע עם עצם הגומד.
עִלִּית הָעֱלִי הצידית, קטנה יותר ופחות בולטת מעלית העלי התיכונה. שתיהן משמשות כנקודות חיבור מרכזיות לשרירי האמה. מחוברים אליהן, בין היתר, הגיד המשותף של פושטי כף היד והגיד המשותף של כופפי כף היד, בהתאמה.