google/wiki40b huggingface dataset:
קנסוס

קנסוס, או קנזוס (census) היה תהליך מפקד האוכלוסין של אזרחי רומא העתיקה למטרות מיסוי, שירות צבאי, קביעת מעמד האזרח וחלוקת האזרחים לקנטוריות ההצבעה. בשלהי הקיסרות הרומית ולאורך ראשית ימי הביניים הפך המושג קנזוס לתיאור דמי חכירה (לרוב קבועים) ששולמו על ידי מחזיקי אדמה לבעליה.
לפי המסורת הרומית,  הקנסוס היה בשימוש עוד בתקופת מלכי רומא, עם ייסוד הרפובליקה הרומית, לקחו על עצמם את התפקיד הקונסולים. ומשנת 433 לפנה"ס נוצרה משרה מיוחדת בשביל ביצוע הקנסוס, הקנסורה. הקנסוסים האחרונים נערכו על ידי אספסיאנוס וטיטוס.

תהליך הקנסוס והחלוקה של קהילת האזרחים

הקנסורה נערכה בשדה מארס שברומא, כאשר כל  אבות המשפחה ברומא נאספו לפני הקנסורים והצהירו על בני ביתם ורכושם (ברומא העתיקה לאב המשפחה הייתה שליטה מוחלטת על כל בני משפחתו, כולל בניו הנשואים וילדיהם). הקנסורים אמדו את הרכוש לפי שיקול דעתם ועד שנת 167 לפנה"ס היו נוהגים לגבות מס בשיעור של אחוז אחד מהרכוש (לאחר שנה זו הופסק לגבות מס מאזרחי רומא). לאחר סיום הקנסוס בוצע טקס דתי של טיהור על ידי הקנסורים והכוהנים הרומים.
במהלך הקנסורה בוצעה גם חלוקה לשבטים, מעמדות (classes), וקנטוריות (centueiatas). החלוקה לשבטים נעשה על פי מקום מגורים של אזרח ולא לפי שיוכו האתני ואזרחי רומא חולקו ל-35 שבטים.
החלוקה למעמדות התבססה על שווי הרכוש של האזרח בכסף, ויצרה חמישה מעמדות של אזרחים לפי מעמדם הכלכלי. המעמד הראשון כלל את האזרחים שרכושם היה מעל 100,000 איסרים, והמעמד התחתון כלל את כל מי שרכושו היה פחות מ-12,500 איסרים (אזרחים ממעמד זה נקראה הפרולטרים, והם לא חויבו בשילום מיסים או שירות בצבא).
החלוקה השלישית הייתה חלוקת 5 המעמדות לקנטוריות, שחשיבותה הייתה בכך שאספת הקנטוריות הייתה למעשה בזמן הרפובליקה אספת העם החשובה ביותר. החלוקה לקנטוריות נעשה לפי גיל (צעירים, ומבוגרים) ובכול מעמד היה מספר מסוים של קנטוריות, בעלי סדרי גודל לא קבועים.
לשני המעמדות העליונים היה את המספר הרב ביותר של הקנטוריות, מה שהעניק להם  כוח ניכר בהצבעות. בנוסף לכך נרשמו עוד 18 קנטוריות של פרשים, שצורפו למעמד הראשון, שתי קנטוריות של נפחים ונגרים שצורפו למעמד השני ושתי קנטוריות של מחצצרים שצורפו למעמד הרביעי.
החלוקה לקנטוריות הייתה מבוססת למעשה על מבנה צבאי.
קנסוס נערך גם בערי איטליה על ידי המגיסטראטים הרומים שלהם ואזרחי רומא שישבו בערים אלו לא הוצרכו להתייצב ברומא.
ההגרלה

ההגרלה (באנגלית: The Lottery) הוא סיפור קצר משנת 1948, שכתבה הסופרת האמריקאית שירלי ג'קסון. הסיפור התפרסם לראשונה בכתב העת "ניו יורקר". בעקבות פרסומו הגיעו למערכת העיתון מאות תגובות של קוראים (בעיקרן שליליות) ואף היה גל של ביטולי מנויים לעיתון. עד היום, נחשב אירוע זה לפרסום שגרם לשיא תגובות קוראים בתולדות כתב העת "ניו יורקר". ליצירה נעשו עיבודים רבים במהלך ההיסטוריה, להצגות, לסרטים ולבלט. הבמאי דניאל זקהיים יצר על פי הסיפור סרט באותו שם, שיצא להקרנה ב-1996. עלילת הספר עובדה לאורך ההיסטוריה לסרטים ומחזות תיאטרון אחרים.

העלילה

הסיפור, אשר מתרחש בעיירת ספר אמריקאית, הוא על טקס ברברי בשם "ההגרלה" המתרחש בעיירה מדי שנה בתאריך 27 ביוני. בטקס זה מתכנסים כל אנשי העיירה, משפחות שלמות והילדים בתוכן, בכיכר העיר. בתהליך מותח ומורט עצבים שולפים אנשי העיירה פתקים עם שמותיהם, ובסופו של דבר, שולף מישהו פתק מסומן.
משמעות הפתק היא שאדם זה יסקל באבנים על ידי אנשי הקהילה, וזאת על בסיס מנהג ואמונה ישנים, הנאמרים בסיפור בהערה בלבד. לפי אמונה זו, בזכות הקורבן יהיה יבול טוב ומזל בחקלאות. טקס זה נזנח ברוב העיירות האמריקאיות, אך כאן עדיין נשארו לו תומכים רבים.
ה"מפסידה" בהגרלה היא טסי הצ'ינסון, אשר מתבלטת לאורך הסיפור כתומכת נלהבת של הטקס. הסיפור מסתיים כשהקהילה סוקלת את טסי באבנים, בהתאם למסורת, בזמן שהיא צועקת על "חוסר ההוגנות" והברוטאליות של המעשה.
'ההגרלה' עושה שימוש יעיל ברעיון של התנהלות על פי מסורת ומנהג תרבותי ישן בקהילה מודרנית. הסיפור רומז על מיתוסים קדומים המשפיעים על התרבות המודרנית.

הסיפור מנקודת מבט אנתרופולוגית

כשאנו בוחנים את הסיפור מנקודת מבט אנתרופולוגית, אנו מגלים עדויות למנהגים שונים של תרבויות קדומות.
אנו יודעים כיום כי מנהגים מסוג "ההגרלה" והעלאת קורבן אדם התרחשו בהיסטוריה בתרבויות שונות. למעשה, עד היום ישנן עדויות שונות למנהגים שהשתמרו, ממש כמו "ההגרלה" בסיפור. בתרבות הקלטית למשל, נקרא מנהג זה "בלטיין" (אש בוהקת), או בסקנדינביה: "באלדר", על שם האל הנורדי הנושא את אותו השם. באירוע זה היו עורכים מדורה גדולה ומפנים אותה לכיוון יעד הברכה, השדות למשל. עד היום, נשתמרה בסקנדינביה המסורת של הדלקת דחליל בוער כקורבן במדורה, זכר למנהג נושן של קורבנות אדם. 
ההגרלה בסיפור היא למעשה הבחירה בקורבן שיוצא להורג באמונה שזה יתרום ליבולים ולפריון האדמה. אנו יכולים לראות את הניסיונות של האדם לשלוט בטבע, או לפחות להכווינו, לאורך ההיסטוריה כולה מסגידה לבעל האל שמביא את הממטרים (ראו גם חקלאות בעל), לדמטר מהמיתולוגיה היוונית ועד לפצ'אמאמא אלת הפריון של מיתולוגיית האינקה.
האנתרופולוג ג'יימס ג' פרייז'ר, כתב בספרו ענף הזהב כי כישוף, דת ומדע הן שלוש דרכים שבאמצעותן מנסה האדם לשלוט בטבע. על פי זה מסתמן כי בתרבויות העתיקות, ניסו החברות על ידי מאגיה ומנהגים שונים להכפיף אליהם את חוקי הטבע. אלמנט ההגרלה העולה כאן בסיפור, מזכיר בין היתר גם את המיתוס הנורדי, על פיו ספנים אשר נקלעו לסערה וחששו לחייהם ערכו ביניהם הגרלה והנבחר הוקרב לאל אודין, על מנת שהים ישקט. כמו כן, מצוין במקור אחר על אודין על הקרבת אדם שלוש פעמים בשנה על מנת לתרום ליבולים ולקדם ניצחון.
זהות אוילר

הוכחה

ניתן להוכיח את הזהות על ידי הצבת  בנוסחת אוילר:
כלומר, לאחר ההבנה כי הסינוס של פאי שווה לאפס, וכי הקוסינוס של פאי שווה למינוס אחת, מתקבלת זהות אוילר.
אדוארד קרדון

ביוגרפיה

קרדון נולד בטקסס וגדל בקליפורניה. ב-1982 סיים תואר ראשון באקדמיה הצבאית של ארצות הברית והתגייס לצבא ארצות הברית.
הוכשר כקצין הנדסה צבאית, שירת כמדריך במרכז הלאומי לאימונים, יועץ לראש מטה הצבא ומפקד צוות הקרב החטיבתי הרביעי בדיוויזיית החי"ר השלישית. שימש סגן מפקד המכללה לפיקוד ומטה של הצבא וסגן מפקד כוחות ארצות הברית בעיראק. 
בספטמבר 2011 מונה למפקד דיוויזיית החי"ר השנייה בדרום קוריאה. בספטמבר 2013 מונה למפקד פיקוד הסייבר של צבא ארצות הברית, במרץ 2014 קיבל פיקוד גם על מפקדת הארמייה השנייה. באוקטובר 2016 מונה לראש המשרד לייעול צבא ארצות הברית (U.S. Army Office of Business Transformation). 
קרדון בעל תואר שני מהאוניברסיטה לביטחון לאומי ותואר שני ממכללת המלחמה של הצי. הוא נשוי ואב לשלושה.
בית הכנסת הליגמן

היסטוריה

מבנה בית הכנסת והמגרש עליו הוא ניצב נתרם בידי יהושע הליגמן (1868–1954), נשיא הכבוד של סניף הציונים הכלליים בבני ברק, לזכר אחיו מרדכי שנהרג בתאונת דרכים כשנתיים לפני הנחת אבן הפינה, את בית הכנסת בנו המתפללים עצמם כאשר כל אחד מביא את מומחיותו למען הבניין.
ישיבת פוניבז' שנוסדה בה' בכסלו ה'תש"ד (2 בדצמבר 1943) שכנה עם הקמתה בבית הכנסת "הליגמן" עד להקמת מבנה הקבע שלה. אגודת בית הכנסת הוקמה בסוף 1953.
בית הכנסת שימש משך עשרות שנים קהל מעורב דתי לאומי וחרדי. בעשור הראשון של המאה ה-21, נכנסו להנהלת בית הכנסת מספר גבאים צעירים, הם שיפצו והרחיבו את בית הכנסת, והוא שוקק אדם. במקום ישנם מספר כוללים שקבעו שם את מקומם.
בשנות ה-50 מונה כרב בית הכנסת, הרב נחום מאיר קרליץ (ציבולניק). לאחר פטירתו בשנת 1959 מונה תחתיו בנו הרב שמריהו יוסף נסים קרליץ לכהן כרב בית הכנסת הליגמן, לאחר שמונה כרבה של שכונת רמת אהרן ורבו עיסוקיו, החל לשמש כרב בנו הרב אברהם ישעיהו קרליץ.
ב-2014 ניטש מאבק ירושה בין נכדותיו של יהושע הליגמן לעמותת בית הכנסת, על בעלות שטח בית הכנסת. בית המשפט העליון הציע ליורשי מבנה בית הכנסת 'הליגמן' ולנציגי המתפללים הצעת פשרה, שהתקבלה על ידי שני הצדדים, על פיה בית הכנסת ימשיך לפעול תחת אותה המתכונת ובאותו השם, והמתפללים ישלמו למשפחה סכום של בין 1 ל-3.5 מיליון שקל, כפיצוי על חלקה בבעלות על המגרש. התקבלה גם דרישת בני המשפחה, כי ימשיכו לומר בקביעות את תפילת "מי שברך" לחיילי צבא הגנה לישראל בעת קריאת התורה בשבת.
מתפללי בית הכנסת גייסו את הסכום הנדרש באמצעות מגבית מימון המונים, וזכו לתמיכת הרב אהרן יהודה לייב שטינמן והרב ירחמיאל גרשון אדלשטיין.
פוקס-קצ'ר

עלילת הסרט

המתאבק האולימפי מארק שולץ מדבר אל תלמידי בית ספר תיכון, במקום אחיו הבכור, דייב שולץ. שניהם זכו במדליית זהב באולימפיאדת לוס אנג'לס אך חרף הישגיו מארק חש שאחיו מאפיל עליו. התמורה להרצאות היא פעוטה, ונראה שלאחר שהגיע לפסגת השאיפות בספורט - מדליית זהב אולימפית - הוא חי חיי דלות.
עם מארק יוצר קשר מאמן היאבקות חובב, מיליונר בשם ג'ון דופונט שמארגן לו טיסה במסוק אל החווה שלו, המהווה מתקן אימון. דופונט מזמין את שולץ להצטרף לצוות ההיאבקות "פוקס קצ'ר" כדי להתאמן לקראת אליפות העולם בהיאבקות. מארק מקבל את ההצעה בעוד דופונט מציע לו לצרף גם את אחיו דייב. דייב מסרב למשום שהוא לא מעוניין לעקור את משפחתו, רעייתו ושני ילדיו, ממקום מגוריהם, ומארק נוסע לבדו.
מארק נשאר אורח בביתו של דופונט. במהלך אימוניו הוא מתחזק ומצליח לזכות באליפות העולם בהיאבקות לשנת 1987. דופונט מברך אותו ויחד השניים מפתחים סוג של ידידות. דופונט חושף את מארק לשימוש בקוקאין ועד מהרה מתחיל להשתמש בסמים בקביעות. במקביל מתבהרת התמונה: ג'ון חי בצילה של אימו, ג'ין,שמשקיעה את זמנה והונה בטיפוח סוסים גזעיים והשתתפות נבחרת הסוסים שלה בתחרויות רכיבה. האם מאמינה שהיאבקות הוא ספורט נחות והיא אינה רוצה שבנה יעסוק בכך. יום אחד מארק וחבריו לצוות לוקחים בוקר חופשי מאימונים כדי לצפות באמנויות לחימה בטלוויזיה, דופונט מתרגז באופן לא רציונלי ומטיח במארק שהוא אינו רוצה לצרף את אחיו לאימונים. הוא תוקף את מארק ומקלל אותו תוך שהוא דורש שדייב יצטרף בכל מחיר.
דייב מחליט לעבור עם משפחתו כדי להצטרף לצוות האימונים "פוקס קצ'ר". מארק שנפגע מדופונט מחליט לעבוד ולהתאמן לבדו, תוך שהוא שומר מרחק מדופונט ואף מאחיו דייב. כשהצוות מתכונן לתחרות ההיאבקות של אולימפיאדת הקיץ בסיאול של שנת 1988, אמו של דופונט נכנסת לצפות באימון. ג'ון דופונט מנסה ליצור מראית עין כאילו הוא זה שמנהל את האימונים, אולם עד מהרה האם עוזבת את המקום.
בסיבוב בראשון במבחני האולימפיאדה מארק לא מצליח ומפסיד. עצבני על הכישלון הוא הורס את החדר ורק דייב מצליח לפרוץ לחדר לאחר שאחיו לא עונה לטלפונים. הם עובדים יחד וכשמארק מתאמן דייב מונע מדופונט מלדבר עם מארק. מארק מתחרה היטב ולבסוף מנצח ומשיג את הנדרש על מנת להצטרף לנבחרת האולימפית. דייב מבחין שדופונט נעלם ומאוחר יותר מתברר שדופונט עוזב משנודע לו על מות אמו. מארק מספר לדייב שהוא מבין שהוא לא יכול להישאר במתקן האימונים של דופונט והוא מבקש מדייב לעזוב איתו. במהלך צילומי סרט תעודה דייב מתבקש להלל את דופונט ומארק מאבד את התנאי שלו להישארותו שם והוא מנהל מגעים עם דופונט כדי שזה ימשיך לתמוך בו מבחינה כספית.
מאוחר יותר, דופונט נראה לבדו בחדר העיטורים שבאחוזתו הפרטית בעודו צופה בסרט התעודה, שמסתיים כשמארק משבח על דופונט (בנאום שדופונט הכתיב לו לאחר זכייתו באליפות העולם 1987). דופונט קורא אליו את אחד משומריו והם נוסעים לביתו של דייב, שם הם מוצאים אותו עובד על רכבו. כאשר שולץ מתקרב לרכבו של דופונט כדי לברכו, דופונט מתעצבן על דייב ללא סיבה נראית לין ויורה בו שלוש פעמים מטווח אפס. רעייתו של דייב, ננסי, מחייגת למוקד החירום כשדופונט נמלט מהמקום, בעוד היא רצה אל בעלה שמת בזרועותיה. מאוחר יותר דופונט נלקח למעצר מחוץ לביתו, בעוד מארק שולץ מתכונן לקרב באמנויות לחימה משולבות.
מבצר סנט אלמו

המבצר כיום

המבצר בנוי בצורת כוכב מחומש שאורכו הכולל הוא כ-200 מטרים ורוחבו המרבי עומד על 110 מטרים. מאז אמצע המאה ה-20 שוכנים במבצר בית הספר לשוטרים של משטרת מלטה ומוזיאון המלחמה הלאומי. המוזיאון נחנך בשנת 1975 כדי להנציח את המצור על מלטה במלחמת העולם השנייה, ובין היתר מוצג בו צלב ג'ורג' המקורי, שהוענק לתושבי האי על ידי המלך ג'ורג' השישי ב-1942, כהוקרה על עוז רוחם בעת המצור. הסרט אקספרס של חצות המתאר את קורותיו של אמריקאי בכלא הטורקי צולם במבצר.
האח הגדול (תוכנית טלוויזיה אוקראינית)

האח הגדול היא הגרסה האוקראינית של תוכנית המציאות האח הגדול המבוססת על התוכנית ההולנדית בעלת אותו שם שנוצר במקור בשנת 1997 על ידי ג'ון דה מול, מטעם חברת Endemol. התוכנית מבוססת על קבוצה של זרים, המכונים הדיירים, שגרה יחד, עשרים וארבע שעות ביממה ב"בית האח הגדול" המבודד מן העולם החיצוני. הם תחת מעקב צמוד ללא פרטיות במשך חמישה חודשים. 
הדיירים מתחרים על הימנעות מההדחה השבועית, עד שאחרון השותפים שנשאר בסוף העונה זוכה בפרס הגדול. הסדרה האוקראינית מוגשת על ידי אישיות הטלוויזיה אולגה גורבצ'בה, ומשודרת בערוץ K1.
התוכנית ספגה ביקורת על העירום הרב המוצג בה. המקלחות בתוכנית הן חסרות וילונות, פתוחות לחלוטין ומותקנות בהן מצלמות ולא קיים חדר הלבשה. תקריות של מסאז' טופלס, יחסי מין ומשימות מעודדות עירום, גרמו במספר מקרים לסערה בציבור האוקראיני.

האח הגדול 1

עונה זו החלה ב-18 בספטמבר 2011. היא כללה 20 דיירים ראשוניים, 19 אוקראינים ואחד ישראלי. הזוכה בתוכנית הייתה קריסטינה קוטביקאיה, סטודנטית מקייב שזכתה לאחר שגרפה 55% מהקולות בגמר. הרייטינג באירוע הפתיחה עמד על 0.25%.
פרנק נוקס

ויליאם פרנקלין "פרנק" נוקס (באנגלית: William Franklin "Frank" Knox‏ 1 בינואר 1874 - 28 באפריל 1944) היה עיתונאי ומו"ל אמריקאי, מועמד המפלגה הרפובליקנית לסגן נשיא ארצות הברית במערכת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1936 ומזכיר הצי בממשל פרנקלין דלאנו רוזוולט במשך רוב מלחמת העולם השנייה.

תולדות חייו

נוקס נולד בבוסטון, שני הוריו היו קנדים במקורם. כאשר מלאו לו תשע שנים עברה משפחתו לגרנד רפידס, מישיגן. במלחמת ארצות הברית-ספרד התנדב לרגימנט הפרשים המתנדבים הראשון ("Rough Riders"), שסגן המפקד שלו היה תאודור רוזוולט ושירת בקובה.
לאחר המלחמה היה עיתונאי בגרנד רפידס והיה לבעליהם של מספר עיתונים מקומיים. נוקס הצטרף למפלגה הרפובליקאית, אך נקט בקו פרוגרסיבי יחסית בתוכה. לפני הצטרפות ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה, הטיף להצטרפותה של ארצות הברית למאמץ המלחמתי. כאשר הצטרפה ארצות הברית למלחמה, התגייס לצבא ושירת כקצין ארטילריה בדרגת מייג'ור בצרפת. 
ב-1930 היה לעורך הראשי ולבעל חלק בבעלות על העיתון שיקגו דיילי ניוז. לקראת הבחירות ב-1936 התמודדות בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית על מועמדות המפלגה לנשיאות ארצות הברית. הוא נבחר על ידי המפלגה הרפובליקאית לסגנו של המועמד לנשיאות אלף לנדון. השניים ספגו מפלה מוחצת וזכו באלקטורים רק במיין ובורמונט.
גם לקראת מלחמת העולם השנייה, צידד נוקס בהתערבות לעומת גישת הבדלנות שייצגה מפלגתו. בעיתונו הוא הטיף למתן כל סיוע אפשרי לבנות הברית, למעט כניסה למלחמה. ב-1940 הוזמן על ידי הנשיא רוזוולט (מן המפלגה הדמוקרטית), לכהן כמזכיר הצי, כחלק ממאמציו של רוזוולט ליצור ממשלה רחבה ככל האפשר לקראת עימות אפשרי. כמזכיר הצי הוציא נוקס לפועל את תוכניתו של רוזוולט להרחבת הצי על מנת לאפשר לו לפעול הן בחזית הפסיפית והן בחזית האטלנטית ונסע ברחבי העולם. הוא קרא בנאומיו לפעילות יותר פעילה של ארצות הברית בסיוע לבנות הברית ולאחר הכניסה למלחמה הזהיר מהסכנות לאמריקה.
נוקס הזדעזע מטבח לידיצה במאי 1942, כעונש קולקטיבי של הנאצים בשל חיסולו של ריינהרד היידריך ואמר "כשישאלונו בדורות הבאים על מה נלחמנו, נוכל לספר על לידיצה".
בעיצומה של המלחמה, ב-28 באפריל 1944, נפטר מהתקף לב במשרדו בוושינגטון די. סי.. נוקס נקבר בטקס צבאי מלא בבית הקברות הלאומי ארלינגטון. 
על שמו נקראה משחתת שנכנסה לשירות באוקטובר 1944.
קריפטונייט

קריפטונייט (באנגלית: Kryptonite) הוא מחצב מיסוד כימי רדיואקטיבי הקיים ביקום DC הבדיוני שבחוברות הקומיקס סופרמן מבית DC קומיקס. החומר הוזכר לראשונה בתסכית הרדיו "הרפתקאותיו של סופרמן" מיוני 1943 והופיע מאז בפרסומי החברה ובמדיות אחרות כגון סרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה במגוון סוגים וצבעים שונים בעלי השפעות שונות.
מקורו של החומר בעולם הבית של סופרמן, קריפטון, וסופרמן ודמויות קריפטוניות אחרות מושפעות לרעה כשחומר זה נמצא בקרבתם. בתרבות הפופולרית, המונח "קריפטונייט" מתייחס לחולשה של אדם בדומה למונח "עקב אכילס".

מקור

בשנת 1940 כתב ג'רי סיגל סיפור בשם "מתכת ה-ק' מקריפטון", ובו הוצג אבטיפוס של הקריפטונייט - מינרל מכוכב הלכת קריפטון, אשר שאב מסופרמן את כוחותיו והעניק לבני אדם כוחות-על.
השם "קריפטונייט" אוזכר למעשה ביוני 1943, בסיפור בשם "המטאור מקריפטון" בתסכית הרדיו "הרפתקאותיו של סופרמן". השחקן באד קולייר שגילם את סופרמן ביקש לצאת לחופשה, ולכן סופרמן הוכנס למלכודת קריפטונייט, ושחקן מחליף השמיע קולות אנקה מכאב למשך מספר פרקים עד שקולייר חזר לגלם את הדמות.
בשנת 1949, הקריפטונייט שולב אל תוך הקומיקס בחוברת מספר 61. באוגוסט 1993, העורכת הוותיקה והחלוצית של תור הזהב של הקומיקס דורותי וולפולק ציינה בראיון שלדעתה חוסר הפגיעות של סופרמן משעמם, ושהגיבור הראשי של חברת DC יהיה יותר מעניין עם עקב אכילס ותגובות מגוונות לשרידים מכוכב הבית שלו.
וכך, הקריפטונייט החל להופיע יותר בהדרגה. במאמרו "איש הפלדה, נשות קלינקס" משנת 1969, סופר המדע בדיוני לארי ניבן העלה תאוריה שקריפטון הוא כדור דייסון או כוכב נייטרונים קפוא, ולכן המינרל מצא את דרכו לכדור הארץ באמצעות מטר מטאורים. מתוך מאמץ להפחית את השימוש בקריפטונייט בסיפורים, כל הצורות הידועות של המינרל הפכו ל"פלדת ק'" בסיפור "סאגת הסאנדמן" משנת 1971.
אלכסנדר דראגוביץ'

קריירת מועדונים

דראגוביץ' נולד באוסטריה למשפחת מהגרים מבלגרד. התחיל את הקריירה שלו באוסטריה וינה. ב-1 בפברואר 2011 חתם בפ.צ. בזל השווייצרית. דראגוביץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0–3 נגד סנט גאלן. בסיום עונתו הראשונה במועדון, זכה עמו באליפות. ב-1 באוקטובר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 0–3 נגד סרבט ז'נבה. דראגוביץ' הפך עד מהרה לשחקן מוביל בקבוצה וזכה עימה שתי אליפויות נוספות, גביע ואף הגיע עימה לחצי גמר הליגה האירופית.
ב-26 ביולי 2013 חתם ל-5 שנים בדינמו קייב האוקראינית. ב-17 במאי 2015 הבקיע את שער הניצחון נגד דניפרו דניפרופטרובסק במשחק זה אף הבטיחה דינמו את האליפות.
ב-22 באוגוסט 2016 חתם לחמש שנים בבאייר לברקוזן הגרמנית. ב-31 באוגוסט 2017 הושאל דראגוביץ' ללסטר סיטי לעונה אחת.

קריירה בינלאומית

דראגוביץ' שיחק בצעירותו בנבחרות הנוער של אוסטריה. בשנת 2009 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת המשחק נגד רומניה אך לא נכלל בסגל למשחק בשל פציעה. ב-6 ביוני 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 1-0 לסרביה. ב-18 בנובמבר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסדה 2-1 לברזיל. דראגוביץ' השתתף עם נבחרת אוסטריה ביורו 2016, אך היה שותף מלא להדחתה המפתיעה בשלב הבתים, כאשר הורחק בכרטיס אדום במשחק הפתיחה בו הפסידה אוסטריה 2-0 לנבחרת הונגריה, והחמיץ פנדל בהפסד 2-1 לנבחרת איסלנד.
פאבל פונדלין

תחילת דרכו

פונדלין נולד ב-4 במרץ 1893 בכפר במחוז איוואנובו שבאימפריה הרוסית, כבן הרביעי במשפחת איכרים בת שבעה ילדים. מבין כל משפחתו הוא היה היחיד שקיבל חינוך, וגם בהמשך חייו הוא נודע כאדם משכיל מאוד. ב-1914 התגייס לצבא האימפריה הרוסית, ועד 1915 למד בבית ספר צבאי במוסקבה. הוא לחם במלחמת העולם הראשונה בחזית המזרחית, וב-1918 התגייס לצבא האדום. הוא לחם במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה כנגד הצבא הלבן וכנגד כוחותיו של נסטור מאכנו. במהלך המלחמה הוא נפצע, מונה למפקד גדוד ולאחר מכן למפקד בריגדה. ב-1920 הוא לחם במלחמה הפולנית-סובייטית, ועל חלקו בה עוטר בשני עיטורי הדגל האדום. הוא למד באקדמיה הצבאית פרונזה אותה סיים ב-1926, ועד 1930 שימש כראש מטה הדיוויזיה ה-31. ב-1930 הוצב כמדריך באקדמיה הצבאית פרונזה, ובאפריל 1933 מונה למפקד הדיוויזיה ה-95. במרץ 1934 הוא מונה למפקד בית הספר הצבאי בלנינגרד. ב-1937 נעצר במסגרת הטיהורים הגדולים, אולם שוחרר כבר ב-1938. במאי של אותה שנה הוא מונה לראש מטה הקורפוס הראשון, וב-17 בדצמבר 1939 מונה למפקד הדיוויזיה ה-139 ולחם עמה במלחמת החורף נגד פינלנד. ב-4 ביוני 1940 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-9 ביולי של אותה שנה מונה לראש מטה המחוז הצבאי לנינגרד. ב-11 במרץ 1941 הוא מונה למפקד הארמייה ה-12.
מסלסל חמאה

מסלסל חמאה הוא כלי מטבח המיועד ליצירת סלסולים של חמאה על מנת להגישה בצורה נוחה ודקורטיבית למטרת מריחה על לחם או מאפה אחר.
סלסול החמאה הוא אלמנט דקורטיבי בלבד, ומטרתו להגיש חמאה המיועדת למריחה בצורה נאה יותר מאשר הגשת קוביות חמאה למטרה זו.
הכלי משמש גם ליצירת גילופי שוקולד או שעווה.
להקלה על השימוש, החומר המיועד לגילוף צריך להיות קר, ואת הכלי טובלים במים חמים.
אילומיניישן הפקות

היסטוריה

מלדנרי עזב את חברת האנימציה של פוקס המאה ה-20 בשלהי 2007 לאחר שהיה אחראי על הסרטים "עידן הקרח", "רובוטס", "אלווין והצ'יפמאנקס" ו"הורטון שומע מישהו". לאחר העזיבה, הוא יזם את Illumination. בשלהי 2011 רכשה החברה את אולפני Mac Guff אשר הפיקו עבורם את "גנוב על הירח" ו"הלורקס". בישראל הסרטים מדובבים באולפני אלרום.
תוכנית אורורה

תוכנית אורורה, המכונה באנגלית "תוכנית החקר", היא תוכנית חקר החלל ומערכת השמש. התוכנית נוסדה בשנת 2001 על ידי סוכנות החלל האירופית, ולא צוינה שנת סיומה.

מטרת התוכנית

מטרת התוכנית לקבוע תוכנית אירופית ממושכת לחקירת מערכת השמש בעזרת חללית רובוטית וטיסת אסטרונאוטים, כדי לחקור גופים המעידים על קיום חיים מחוץ לכדור הארץ.

יזמי התוכנית

יוזמי התוכנית הם סוכנות החלל האירופית לאחר שהגיעו למסקנה כי חקירת מערכת השמש על ידי בני האדם היא אחת מההתחייבויות של אירופה במאה ה-21. היא פותחה בשיתוף פעולה עם ארצות רבות, ביניהן אוסטריה, בלגיה, קנדה, איטליה ועוד. איטליה תרמה את מרבית הכסף ליישום התוכנית.
הקהילות המדעיות, אקדמיות ותעשייתיות האירופאיות התבקשו להצביע על יעדים ועל המשימות המועדפות של תוכנית חקר חלל ומערכת השמש שעלולה להתקיים בעתיד.

משימת החץ

משימת החץ תתרכז בשיפור ובדיקת הטכנולוגיה לקיום התוכנית של מאדים.
לורד (עיר)

היסטוריה

אזור לורד היה מאוכלס כבר מן התקופה הפרהיסטורית. במאה הראשונה תחת השלטון הרומי הוקמה בה גבעת מבצר (במקום שבו ניצבת כיום הטירה) ונמצאו שרידי מבנים מצבות ופסלים. למרגלות הגבעה הוקם מקדש פגני המוקדש לאל המים. במאה החמישית הוקמה על יסודות המקדש כנסייה נוצרית שנהרסה מאוחר יותר בשריפה. על חורבותיה הוקמה נקרופוליס שלגודלה והיקפה לא נמצא מידע. חשיבותה הכלכלית של העיר הושגה כפועל יצא ממיקומה על הדרך העיקרית שקישרה דרך רכס הפירנאים בין אזורי מסחר בצרפת וספרד של ימינו .
מידע מועט קיים אודות העיר מתקופת הכיבוש הברברי ועד לתקופה הקרולינגית. עד לשנת 778 ובמשך 46 שנים נשלטה לורד על ידי המוסלמים האנדלוסים. בתקופה זו שימשו העיר והמבצר זירת התנגשויות בינם לבין קרל הגדול מלך הפרנקים. לאחר תבוסת המורים עברה העיר לשליטת הדוכסים הביגורים (Bigorre). בתקופה זו נבנה המבצר בראש הגבעה אשר שימש את דוכס ביגור ולאחר מכן עבר לשליטת דוכסות שמפיין. במאה ה-14 נכבשה העיר לראשונה על ידי פיליפ הרביעי, מלך צרפת. בשנים 1360-1407 במהלך מלחמת מאה השנים נשלטה העיר על ידי האנגלים באמצעות אצילים מקומיים נאמנים במסגרת הסכם השלום של בריטני (Brétigny Treaty). האנגלים ניצלו את המיקום האסטרטגי של העיר והשגשוג הכלכלי שזכתה לו כעיר שוק אזורית בין אזורי המסחר של טולוז וספרד.
בסוף המאה ה-16 וכחלק ממלחמת הדת בצרפת בין הקתולים וההוגנוטים עברה השליטה בעיר בין דוכסויות שונות ובשנת 1607 עברה סופית לשליטת ממלכת צרפת.
בתקופת לואי ה-15 שימשה הטירה שבעיר כבית כלא. אך בשנת 1789 הורתה האספה הלאומית על שיחרור אסירים. לאחר עלייתו של נפוליאון בשנת 1803 שוב חזרה הטירה ליעודה הקודם כבית כלא.
בשנת 1814 נכבשה העיר על ידי כוחות בריטיים ובעלי בריתם בפיקוד הדוכס מוולינגטון.
מאז ועד לשנת 1858 לא התרחשו בעיר הקטנה בת 4000 תושבים כל אירועים חריגים. בטירה הוצב משמר והעיר שימשה בעיקר כנקודת מעבר על ציר המסחר האזורי ומעבר לפירנאים בספרד.

מעשה ההתגלות

ב-11 בפברואר 1858 יצאה ילדה מקומית בשם ברנדט סובירו ביחד עם אחותה ומלווה נוסף, לקושש עצים. לטענתה, אישה יפה התגלתה בפניה במערה מרוחקת. האישה לא הזדהתה, אך בהתגלות נוספת התוודתה כי היא העיבור ללא חטא והורתה לילדה לשתות ממי המעיין הנובע במערה כסגולה לריפוי. ברנדט, חסרת הידע התאולוגי המתאים לפירוש המושג המורכב והחדשני לתקופה, הביאה אותו כלשונו בפני הכומר המקומי שגילה ספקנות באשר לנכונות האירוע אך שוכנע כי הילדה אינה מסוגלת להמציא מושג כזה בעצמה.
הסיפור התפשט במהירות, והאמונה כי המדובר במריה הבתולה אם ישו בכבודה ובעצמה החלה לרווח. על פי הסיפור הופיעה האישה בפני הילדה 18 פעמים נוספות, והחל משנת 1859 החלו אלפי עולי רגל להגיע לעיר. פסל הבתולה הוצב במערת ההתגלות בשנת 1864.
מתקופה זו החלה העיר להפוך למוקד צליינות נוצרי ענק, בעיקר למטרות ריפוי בהשפעת מי המעיין הנובע בתוך מערת ההתגלות. האפיפיור יוחנן פאולוס השני אף ביקר בעיר פעמיים.
ההערכה היא כי מאז 1860 ביקרו בעיר למעלה מ-200 מיליון בני אדם. במהלך השנים התקבלו אין ספור דיווחים על ריפוי ממחלות שונות כולל שיתוק, עיוורון, ומחלות נפש כתוצאה מרחצה או שתייה במי המעיין הנובע במערה, למרות שלא נמצאו כל עקבות לחומרים ייחודיים בהם. הכנסייה הקתולית עצמה הכירה באופן רשמי ב-69 מקרי ריפוי בדרך הנס שהתרחשו בעקבות ביקורים במקום ללא כל סיוע רפואי פיזי או פסיכולוגי נוסף.
דלקת דרכי השתן התחתונות בחתול

דלקת דרכי השתן התחתונות בחתול היא מחלה נפוצה בקרב חתולים בוגרים. המחלה מתבטאת בבעיות שונות בדרכי השתן העלולות להוביל לחסימתה המוחלטת של מערכת השתן, אשר מובילה למוות אם אינה מטופלת כראוי.
הדלקת יכולה לקרות לשני המינים, אך היא יותר מסוכנת אצל זכרים מכיוון שצינור השופכה שלהם ארוך וצר יותר ולכן נוטה יותר להיסתם. לחתול שחלה בדלקת יש סיכויים גבוהים לחלות בה שוב.

טיפול

בשופכה חסומה יש לטפל באופן מיידי. יש להסיר את ה"פקק" ולרוקן את השלפוחית. עיסוי עדין של הפין עשוי לפתוח את החסימה, ולעיתים צריך להשתמש בצנתר לריקון השלפוחית. כדי לרפא את הזיהום הדמי מבצעים בחתול עירוי. אחרי כן מתחילים לעיתים בטיפול אנטיביוטי ובדיאטה מיוחדת הכוללת מזון דל במגנזיום ורמת חומציות גבוהה יותר. לעיתים נדרש ניתוח לחתולים עם נטייה לחסימה, בו מתוקנים מומים במערכת השתן. במקרים חמורים הניתוח עשוי לכלול הסרה של הפין.
אלגוריתם גאוס-ניוטון

הבעיה

בהינתן m פונקציות בעלות n פרמטרים, כאשר , הבעיה היא להביא את הסכום  לערכו הקטן ביותר על ידי שינוי , כאשר  הוא הוקטור (p₁, ..., pₙ).