google/wiki40b huggingface dataset:
זכויות אזרח

זכויות האזרח (Civil liberties) הן זכויות וחירויות המגינות על הפרט מפני המדינה, וקובעות את המידה שבה המדינה רשאית להתערב בחיי הפרט של האזרחים. אף על פי שהיקף המונח עשוי להשתנות ממדינה מדינה, דוגמאות בולטות לזכויות האזרח כוללות: חופש המצפון, חופש העיתונות, חופש הדת, חופש הביטוי, חופש ההתאגדות, הזכות לביטחון וחירות, חופש הביטוי, הזכות לפרטיות, הזכות לטיפול שווה על פי דין והליך הוגן, הזכות למשפט הוגן והזכות לחיים. חירויות אזרחיות אחרות כוללות את הזכות לקניין, את הזכות להגן על עצמך ואת הזכות לשלמות הגוף. .
זכויות האזרח כוללות את כל הזכויות והחירויות שמשפיעות על אזרחי המדינה. קטגוריה זו שונה מקטגוריית זכויות האדם, שחוקיהן במדינות דמוקרטיות חלות על כל בני האדם, כולל זרים.

היסטוריה

המונח נטבע לראשונה במגנה כרטה האנגלית משנת 1215, אשר היה מבוסס בין היתר על אמנת החירות, אחד המסמכים המרכזיים בהיסטוריה המשפטית של אנגליה.
מאז מלחמת העולם הראשונה, הממשל של מדינות רבות החל לשים פחות דגש לשמירה על זכויות האזרח באמתלת השמירה על הביטחון הלאומי.
פעמים רבות עומדת סוגיית השמירה על זכויות האזרח בלב מחלוקת - לדוגמה: האם יש לשמור על זכויות האזרח גם בעתות מלחמה או בזמני חירום, האם זכויות האזרח אמורות לאפשר לכולם להביא לעולם ולגדל ילדים ו/או להינשא בנישואים אזרחיים אם יחפצו בכך.

בסין

סוגיית זכויות האזרח בסין היא נושא שנוי במחלוקת. לאורך השנים מתחו מדינות (בעיקר מדינות דמוקרטיות מערביות) וארגונים בינלאומיים שונים ביקורת על סוגיית זכויות האזרח ברפובליקה העממית של סין. הפרות בוטות של זכויות האזרח בסין כוללים את מדיניות "הקפיצה הגדולה קדימה" אשר גרמה ל-30-20 מיליון סינים למות מרעב, והפגנות בכיכר טיאננמן ב-1989 בהם נרצחו בין 400 ל-2,000 מפגינים ונפצעו בין 7,000 ל-10,000 מפגינים. מקרים של הפרת זכויות האזרח בהווה מבוצעים על ידי הממשל הסיני בטענה שהם הכרחיים בכדי לשמור על בטיחון הציבור והיציבות החברתית.

בארצות הברית

חוקת ארצות הברית, ובמיוחד מגילת הזכויות של ארצות הברית, מגנה על זכויות אזרח רבות של אזרחי ארצות הברית. זכויות האזרח בארצות הברית נחשבים לרוב כבעלי חשיבות משנית לחשיבות של השמירה על ביטחון הציבור.
בארצות הברית משמש המונח בעיקר בהקשר של המאבק לשוויון הזכות של האפריקאים-האמריקאים. לפיכך המונח מתקשר שם בעיקר עם הזכויות לשוויון אזרחי ופוליטי.
רכבת האלונים

היסטוריה

המסילה הצרה שנסללה על ידי הטורקים במהלך מלחמת העולם הראשונה, כשלוחה של המסילה המזרחית לכיוון חדרה וכפר קניר מכונה כיום 'רכבת האלונים'. המסילה המזרחית התחברה לרכבת העמק, שלוחה של המסילה החג'אזית, (דמשק-חיג'אז), באמצעות מסילת השומרון.

בשנות המלחמה נוצר מחסור חריף בחומר הסקה לקטרים. עתודות הפחם הטורקיות אזלו כיוון שהים התיכון היה בשליטה של ציי צרפת ואנגליה ולא הייתה כל אפשרות להשיט פחם דרכו. לכן, הוחלט במטה הכללי הגרמני-טורקי לבנות שלוחה מטולכרם צפונה, שמטרתה הסעת עצי אלון כרותים מיער האלונים באזור רגבים. שתי שלוחות נבנו, האחת מטול כרם לחדרה והשנייה מטול כרם דרך צומת עירון לכפר קניר ליד רגבים. 
המסילות שהיו מסילות צרות, וזאת על מנת לחסוך בעבודת תשתית כבדה, שימשו להובלת העצים עד לתחנה הקצה של המסילה המזרחית בטול כרם. משם הוסעו על המסילה המזרחית לתחנות נוספות בכל הארץ לשם הסקת הקטרים. 
עצי הסרק, ובראשם עץ האלון, היו הראשונים לכריתה, וכשאזלו הגיע תורם של עצי הפרי, אשר לגביהם היה צו, לכרות כל עץ עשירי. העבודה בוצעה על ידי מאות ערבים מגויסים ושבויים ארמנים. אורך המסלול טול כרם-קניר היה כ-25 ק"מ.

ב-1920 פורקו המסילות על ידי הבריטים. חלק מהפסים והאדנים נלקחו על ידי הכפריים הערבים, אנשי חדרה וגדוד העבודה. אנשי גדוד העבודה השתמשו באדנים לבניית בית האבן והחומה בחצר הישנה בקיבוץ עין שמר.
שיחזור והשיקום של המסילה והרכבת בוצע ביוזמת רן חדוותי - חבר הקיבוץ, איש המועצה לשימור אתרי מורשת ומומחה עולמי לשיקום מכונות עתיקות.

רכבת האלונים כיום

כיום ניתן לנסוע ברכבת האלונים המשוחזרת באופן תיירותי כחלק מפעילות מוזיאון החצר הישנה שבקיבוץ עין שמר, המסלול המשוחזר עובר ברובו בסמיכות רבה לנתיב שנסעה בו הרכבת לפני קרוב ל-90 שנה. אורכו 
כ-1,100 מטר, והוא מקיף באופן חלקי את הקיבוץ. במהלך הנסיעה המבקרים מתבקשים לסובב את הקטר בעצמם - בדומה לאופן בו נעשה הדבר בתקופה העות'מאנית.
אליזבת, נסיכת יוגוסלביה

ביוגרפיה

אליזבת נולדה בבלגרד כילדה השלישית ובתם היחידה של פאבלה, נסיך יוגוסלביה ואולגה, נסיכת יוון ודנמרק. היא התחנכה במספר מדינות ולמדה תולדות האמנות בפריז.
ב-1961 היא נישאה להרווארד אוקסנברג, יוצא צי ארצות הברית שלחם במלחמת העולם השנייה ובעל קו לעיצוב שמלות ולנולדו להם שתי בנות, השחקנית קתרין אוקסנברג וכתבת המגזינים כריסטינה אוקסנברג. ב-1966 היא התרגשה מאוקסנברג, ב-1969 נישאה לבנקאי והמשקיע הבריטי ניל בלפור וב-1970 נולד בנם ניקולאס. ב-1978 היא התגרשה מבלפור וב-1987 נישאה לראש ממשלת פרו לשעבר מנואל אולואה אליאס. ב-1989 הם נפרדו.
ב-1990 היא הקימה את "קרן הנסיכה אליזבת", ארגון ללא מטרת רווח העוסק בהעברת מיוד רפואי ומזון לפליטים.
ב-2004 היא התמודדה לנשיאות סרביה על אף התנגדותו של בן דודה אלכסנדר, נסיך הכתר של יוגוסלביה, אשר הצהיר שבני משפחת המלוכה צריכים להתרחק מהפוליטיקה, ולבסוף דורגה במקום השישי מתוך חמישה-עשר מתמודדים עם 2.1 אחוז מקולות הבוחרים. כסופרת היא כתבה ארבעה ספרים לילדים וכמו כן היא הוציאה שני בשמים.
וספה 400

וספה 400 היא דגם של מכונית מיקרו מתוצרת חברת פיאג'ו אשר יוצרה בין השנים 1957‏-1964.

היסטוריה

הדגמים הראשונים של אב הטיפוס הוצגו בשנת 1956 והמכונית הוצגה לראשונה בתערוכת המכוניות בפאריס בשנת 1957. המטרה בתכנון ויצור הרכב הייתה להתחרות בפיאט 500, דגם מכונית המיקרו המצליח של חברת פיאט.
בשנה הראשונה יוצרו 12,000 מכוניות מדגם זה שהוצעו בשתי גרסאות: בסיסית ו"דה לוקס", שהיה בעל תוספות איבזור כגון מגבים. המכונית מן הדגם הבסיסי אובזרה באופן מינימלי. מושבי הנהג והנוסע היו בנויים ממסגרת מתכת אשר עליה נמתח בד ברזנט. ציפוי הפנים של הדפנות עשוי פלסטיק דק המותקן על נקודות החיבור של מסגרת המתכת. לוח המחוונים כלל מד מהירות ונוריות התרעה לאור גבוה, דלק וטעינה בלבד.
בדגמי 1959 הציגה וספה 400 שיפורים נוספים באיבזור כגון חלונות הנפתחים בהחלקה על גבי מסילה, מושבים משופרים, ועיצוב פנימי נעים יותר. וספה 400 כללה גם דגם "קבריולט" בעל גג נפתח העשוי מברזנט, אשר היה ניתן להפשיל אותו בגילגול לאורך מסילות שהותקנו בגג ונקשר מאחור על מכסה המנוע.
בסך הכל יוצרו כ-34,000 מכוניות מדגם זה.
יחסי דנמרק–ונצואלה

היסטוריה

ב-26 במרץ 1838, דנמרק וונצואלה חתמו על הסכם ידידות, מסחר וניווט. ב-18 ביולי 1858, המדינות חתמו על הסכם מיוחד לגבי המכס. בשנת 1863 נחתם חוזה ידידות, מסחר וניווט בקראקס בין דנמרק לוונצואלה. האמנה תוארה כאחת מבין הליברליות ביותר של ונצואלה.
ב-1902, פורסמו הצהרות שגויות בעיתונות, שלפיהן דנמרק תבעה את ונצואלה מאז 1837. במהלך משבר ונצואלה 1902-1903, שגריר ארצות הברית לוונצואלה הרברט וו בואן ההגנה על ונצואלה לבעלות בריתה של ונצואלה, בהן דנמרק.
במהלך התקופה בין 1938 ל-1948, עשרות משפחות דניות היגרו לוונצואלה. ב-5 ביוני 1938, הפליגו 187 דנים לוונצואלה.

יחסים מסחריים

בשנים 1831-1832, סך הסחר בין דנמרק וונצואלה הסתכם ב-7,876,000 פרנקים. בשנים 1841-1842, הסחר הגיע למקסימום של 1.7 מיליון פרנק. המסחר נערך בדרך כלל דרך המושבה הדנית של סנט תומאס.
ב-2007, הייצוא הדני לוונצואלה הסתכם בכ-347-מיליון DKK, ואילו היבוא מוונצואלה הסתכמם בכ-163 מיליון DKK. מינואר ועד ספטמבר 2008, הייצוא הדני לוונצואלה הסתכם ב-304 מיליון DKK בזמן שהייבוא מוונצואלה הסתכם בכ-196 מיליון DKK.

ביקורים מדרג גבוה

בדצמבר 2009 ביקר נשיא ונצואלה הוגו צ'אווס בדנמרק, עבור ועידת האו"ם לשינוי האקלים 2009.
בית אסיה

המבנה

הבניין תוכנן על ידי האדריכל מרדכי בן-חורין והמהנדס יחיאל חצור ביוזמתו של שאול אייזנברג. בנייתו החלה בשנת 1969 ונמשכה עשר שנים. בית אסיה נפתח בינואר 1979.
הבניין מוכר בשל צורתו הייחודית הפוסט-מודרניסטית. המבנה תוכנן ונבנה כבניין ירוק ועתיר צמחייה. קירותיו החיצונים של המבנה מתעגלים לכל אורכו, והמבנה מתכנס אל תוך עצמו ויוצא ממנו, כך שבאזורים מסוימים הקומות הגבוהות קטנות מהקומות התחתונות ובמקומות אחרים הפוך מכך. הקירות המתעגלים הם בצבע לבן וביניהם חלונות סרט ארוכים השקועים עמוק יותר ממישור הקירות - באופן זה מתקבל אפקט של צל באזור החלונות ולבן בוהק על הקירות היוצר בחזית מראה של פסים שחור-לבן. ההצללה בחלונות באופן זה מונעת מאור שמש ישיר לחדור אל תוך המבנה ומונעת אפקט חממה. קיר פורצלן בן 800 מ"ר הוקם במבנה בעזרת יחידות שיוצרו על ידי מפעל "נעמן", בעיצובו של פנחס עשת. את לוחות הנחושת שמעטרים את המעליות במבנה יצר האמן גד אולמן, שבטכניקת צריבה שילב דימויים שונים ובהם אותיות ומספרים.
שם המבנה נקבע בהתאם לשמות המבנים הסמוכים אליו, אשר נושאים בשמם שם של יבשת: "בית אמריקה", שקדם ל"בית אסיה", ו"בית אירופה" שהוקם אחריו.

משרדים במבנה

עם פתיחת המבנה שכר משרד המשפטים קומה במבנה. כמו כן, הועברו למבנה משרדי הבנק לפיתוח התעשייה.
במבנה שוכנות מספר שגרירויות, בהן אלה של שוודיה, של וייטנאם ושל איטליה, מכון גתה בתל אביב ומשרד עורכי הדין מהגדולים בארץ, "הרצוג, פוקס, נאמן ושות'", השוכן בשלוש קומות במבנה. בין השנים 2000–2012 שכן במבנה המכון הפולני בישראל.
טום דולאן

ביוגרפיה

טום דולאן נולד בארלינגטון, וירג'יניה. דולאן החל להתאמן בגיל צעיר בקבוצת השחייה שבמועדון הגולף בוושינגטון. אחר כך הוא עבר למועדון השחייה קארל בורק והתאמן תחת הדרכתו של ריק קארל. הוא סבל מאסתמה קשה שנבעה מאימוני השחייה, מהתעלפויות ובלקאווט שלא מנעו ממנו להמשיך באימונים הקשים. הוא למד באוניברסיטת מישיגן באן הרבור ושם שחה תחת הדרכתו של המאמן הראשי ג'ון אורבנצ'ק לצד מתחריו הגדולים מרסל וודה ההולנדי ואריק ניימסניק, כן שחו בקבוצתו טום מלצ'ו והברזילאי גוסטאבו בורג'ס.
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בקוב, יפן בשנת 1993 זכה דולאן במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:20.72 דקות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1994 זכה דולאן במדליית זהב במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא עולם חדש 4:12.30 דקות, לפני יאני סיבינן מפינלנד (4:13.29 דקות) שקבע שיא עולם בחצי המרחק (1:58.16 דקות) וניימסניק בן ארצו (4:15.69 דקות).
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה באטלנטה, ארצות הברית בשנת 1995 זכה דולאן בשתי מדליות זהב במשחים ל-200 מטר מעורב אישי (2:00.89 דקות) ול-400 מטר מעורב אישי (4:14.77 דקות) ובמדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב (2:00.18 דקות).
באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכה דולאן במדליית זהב במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:14.90 דקות, לפני בן ארצו ניימסניק (4:15.25 דקות) וקרטיס מיידן מקנדה (4:16.28 דקות). במשחה ל-200 מטר מעורב אישי הוא סיים במקום השביעי בתוצאה של 2:03.89 דקות אחרי המנצח אטילה צ'ן מהונגריה שקבע שיא אולימפי חדש 1:59.99 דקות. בנוסף הוא שחה 400 מטר חופשי בשלב המוקדמות וסיים במקום ה-11 (3:53.91 דקות) ולא עלה לשלב הגמר אלא לגמר ב' המאכזב. הוא החליט להימחק ודורג לבסוף במקום ה-17.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת', אוסטרליה בשנת 1998 זכה דולאן במדליית זהב במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:14.95 דקות, לפני מרסל וודה מהולנד (4:15.53 דקות) ומיידן (4:16.45 דקות). במשחה ל-200 מטר מעורב הוא סיים במקום השמיני בתוצאה של 2:05.82 דקות, המנצח היה וודה שקבע תוצאה של 2:01.18 דקות. 
באולימפיאדת סידני (2000) זכה דולאן בשתי מדליות. מדליית זהב במשחה ל-400 מטר מעורב אישי ובכך הגן על תוארו בשיא עולם חדש של 4:11.76 דקות, לפני בן ארצו אריק ונט (4:14.23 דקות) ומיידן (4:15.33 דקות). במדליית כסף ב-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:59.77 דקות אחרי מאסימיליאנו רוסולינו מאיטליה שקבע שיא אולימפי חדש 1:58.98 דקות ולפני בן ארצו טום ווילקנס (2:00.87 דקות).
הייקה הנקל

ביוגרפיה

הנקל נולדה בשם הייקה רדצקי, בקיל שבשלזוויג-הולשטיין. 
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) סיימה הנקל במקום 11 בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.85 מטר. בשלב המוקדמות היא קפצה לגובה של 1.90 מטר.
באליפות אירופה שנערכה בשטוטגרט שבגרמניה 1986 סיימה הנקל במקום שישי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.90 מטר. 
באליפות העולם שנערכה ברומא שבאיטליה בשנת 1987 סיימה הנקל במקום שישי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.96 מטר.
באליפות אירופה באולם שנערכה בבודפשט שבהונגריה בתחילת מרץ 1988 זכתה הנקל במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.97 מטר, אחרי שיאנית העולם סטפקה קוסטדינובה מבולגריה (2.04 מטר). באולימפיאדת סיאול (1988) היא סיימה במקום 13 בתוצאה של 1.90 מטר. 
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בבודפשט בשנת 1989 זכתה הנקל במדליית ארד בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.94 מטר, אחרי קוסטדינובה בתוצאה של 2.02 מטר וטמרה ביקובה מברית המועצות (2.00 מטר).

אלופת אירופה

באליפות אירופה באולם שנערכה בגלאזגו שבסקוטלנד בתחילת מרץ 1990 זכתה הנקל במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.00 מטר ובאליפות אירופה שנערכה בספליט באותה העת יוגוסלביה ב-31 באוגוסט אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בתוצאה של 1.99 מטר.

אלופת עולם

באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בסביליה שבספרד במרץ 1991 זכתה הנקל במדליית זהב בקפיצה לגבוה בתוצאה של 2.00 מטר, לפני טמרה ביקובה (1.97 מטר) ובת ארצה הייקה בלק (1.94 מטר) ובאליפות העולם שנערכה בטוקיו שביפן באוגוסט אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בשיא אישי חדש של 2.05 מטר, לפני ילנה ילסינה (1.98 מטר) ואינה בבקובה (1.96 מטר), שתיהן מברית המועצות.

שיאנית עולם

בתחרות שנערכה בקרלסרוהה, שבגרמניה ב-8 בפברואר 1992 קבעה הנקל בקפיצה לגובה באולם שיא עולם חדש של 2.07 מטר, שיפור לשיא העולם בין ה-4 שנים של סטפקה קוסטדינובה (2.06 מטר). שיא זה החזיק מעמד 14 שנים עד שנישבר בשנת 2006 על ידי קייסה ברגקוויסט (משוודיה 2.08 מטר). שלושה שבועות לאחר מכן באליפות אירופה באולם שנערכה בגנואה שבאיטליה היא זכתה במדליית זהב בתוצאה של 2.02 מטר, לפני קוסטדינובה (2.02 מטר).

אלופה אולימפית

באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכתה הנקל במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.02 מטר, לפני אלינה אסטפי מרומניה (2.00 מטר) ויואמנט קינטרו מקובה (1.97 מטר). 
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בטורונטו שבקנדה במרץ 1993 זכתה הנקל במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.02 מטר, אחרי קוסטדינובה (2.02 מטר) ובאליפות העולם שנערכה בשטוטגרט שבגרמניה באוגוסט אותה שנה היא עלתה לשלב הגמר מהמקום הראשון אך לא השתתפה בגמר בגלל פציעה.

שלהי הקריירה

באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי שבפינלנד בשנת 1994 סיימה הנקל במקום 11 בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.85 מטר, באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בברצלונה שבספרד במרץ 1995 היא זכתה במדליית ארד בתוצאה של 1.99 מטר ובאליפות העולם שנערכה בגטבורג שבשוודיה באוגוסט אותה שנה היא סיימה במקום 16 בתוצאה של 1.93 מטר.

חיים אישיים

משנת 1989 ועד 2004 הייתה הנקל נשואה לריינר הנקל, אלוף העולם (מדריד 1986) בשחייה תחרותית. ב-30 באפריל 2004 נישאה לפאול מאייר, בעל מדליית ארד בקרב 10 מאליפות העולם באתלטיקה (שטוטגרט 1993).
חיל האוויר הארגנטינאי

חיל האוויר הארגנטינאי (בספרדית: Fuerza Aérea Argentina ובקיצור FAA) הוא הזרוע האווירית של הכוחות המזוינים של ארגנטינה. החיל הוא אחד החזקים בדרום אמריקה למרות הירידה במעמדו בשנים האחרונות בשל המצב הכלכלי הקשה שפקד את ארגנטינה.

היסטוריה

ראשית הקמת החיל מתחיל ב- 10 באוגוסט 1912 עם ייסוד בית הספר לתעופה. ב- 1927 נוסד הדירקטוריון הכללי לאירונאוטיקה שתפקידו היה תיאום וכיוון התעופה הצבאית במדינה. במהלך אותה שנה נוסדה גם התעשייה האווירית הארגנטינאית - ה FMA (Fuerza Aérea Argentina) בעיר קורדובה.
בשנות ה-40 פעלו מספר יחידות אוויריות בצבא הארגנטינאי ובחיל הים הארגנטינאי. ב- 11 בפברואר 1944 נוסד הפיקוד האירונאוטיקלי ושנה מאוחר יותר, ב 4 בינואר 1945 הפך החיל לזרוע עצמאית.
במהלך שנות ה-70 עבר החיל תהליך חימוש נמרץ במסגרתו קלט מטוסי קרב צרפתיים (מטוסי מיראז' 3 ומיראז' 5), ישראליים (כפיר ונשר) ואמריקאיים (A-4 סקייהוק) וכן מטוסי קרב מתוצרת עצמית (הפוקרה).

מלחמת פוקלנד

חיל האוויר הארגנטינאי מילא תפקיד עיקרי בלחימה הארגנטינאית במהלך המלחמה. למרות הנחיתות האיכותית וכן חוסר היכולת להשתמש במפציצים מדגם מיראז' 5 בשל היעדר יכולת תדלוק אווירי, הפגינו הטייסים הארגנטינאים אומץ ונועזות. החיל ספג אבידות קשות ואיבד כ- 60 מטוסים אך הצליח להטביע מספר ספינות בריטיות.

שנות ה-90

עם הסרת האמברגו הבריטי, עבר חיל האוויר הארגנטינאי תהליך שיקום. החיל קלט 36 מטוסי סקייהוק משודרגים ובמקביל הפך להיות פעיל במשימות האומות המאוחדות.

החיל כיום

בשנת 2005 התפוצצה פרשה גדולה אחרי שמספר קציני אוויר עסקו בסחר בסמים.
כיום מתעסק החיל במספר בעיות - תיאום הבקרה והשליטה האווירית, החלפת מערכות הנשק המיושנות וקליטת מערכות נשק חדישות. החיל בוחן את האפשרות לרכישת מטוסים חדשים בהתאם לתקציבים המוגבלים בשל מצבה הכלכלי של המדינה. על פי ההערכות, אמורה ארגנטינה להחליט בשנת 2008 על רכישת מטוסי קרב, ככל הנראה 12 מטוסי מיראז' 2000 משומשים מחיל האוויר הצרפתי כפי שעשה חיל האוויר הברזילאי. ארגנטינה גם בחנה את האפשרות לרכוש מטוסי F-16 פייטינג פלקון וכן קיבלה הצעה לרכוש את הדאסו ראפאל הצרפתי אך תקציב הרכש אינו מסוגל להתמודד מול עלויות שני המטוסים.
American Idiot

עלילת האלבום

האלבום מספר על נער בגיל 17-19, המכנה את עצמו ״ג'יזס״ ומבין שנמאס לו מהחברה שהוא נמצא בה ומהעיירה בה חיי ומחליט שהוא עוזב אותה ומתחיל לגור ברחובות - (American Idiot  ו  Jesus of Suburbia). בהתחלה הוא מרגיש חופשי ומוציא את כל מה שיושב לו על הלב - (Holiday) אבל הבדידות בשלב מסוים מגיעה גם אליו. הוא חיי ברחוב, לבד, בלי שום כיוון -  (Boulevard Of Broken Dreams ו-Are We The Waiting). לבסוף מצבו הנפשי דוחק אותו לפינה עד שהוא מפתח אישיות חדשה בשם ״ג'ימי הקדוש״ - אדם קשוח שמכיר את חיי הרחוב, יודע כל, בעל חוש צדק, מרדן ואלים -  (St. Jimmy). ג'יזס פוגש את ג'ימי, השניים מתחברים ובעצם ג'יזס מפתח תלות בג'ימי ובסמים כדי לשמור על שפיות - (Give Me Novacaine). בשלב מסוים ג'יזס נתקל בבחורה מורדת המכונה מה-שמה (באנגלית: Whatsername - נאמר בשיר Whatsername כי ג'יזס זוכר את פניה אך לא את שמה) שגם חיה ברחובות ומתאהב בה מיד. הוא מספר עליה ועל כמה שהיא מדהימה אך גם מסוכנת ומתאר שהיא מחזיקה את ליבו כמו רימון יד (מכאן תמונת האלבום) - (She's A Rebel ו-Extraordinary Girl). לבסוף מה-שמה נפרדת מג'יזס על ידי מכתב בו כותבת שהוא מזויף ושהוא הפך לאותו אדיוט אמריקאי שהוא אמר שהוא שונא ומתגרה בו באומרה:  
Nobody likes you (אף אחד לא אוהב אותך) 
Everyone left you (כולם עזבו אותך) 
They're all out without you (כולם יצאו בלעדייך)
Having fun (ונהנים)
(מילים שחוזרות ומהדהדות בראשו של ג'יזס) - (Letterbomb).
ג'יזס חוזר להיות בודד ובדיכאון ומבין כי עליו לחזור חזרה לביתו. הוא מבין כי אין אפשרות להתעלם מקיומו של ג'ימי ולכן על אף שקשה לו הוא גורם לג'ימי ״להתאבד״. ג'יזס חוזר לעיירה שלו, מקבל את המוסכמות החברתיות ואפילו מתחיל לעבוד אך הוא עדיין מתגעגע לחיים עם מה-שמה והכנופיה שהייתה לו, ״The Underbelly״, ואומר כמה החיים הרגילים האלה הם לא בשבילו (״This life like dream ain't for me״). ג'יזס עדיין מדוכא ולא מפסיק לחשוב על מה-שמה, הוא לא מתפקד ועדיין שומע את מילותיה מהדהדות בראשו (Homecoming). הוא חולם עליה ומתגעגע, תוהה לעצמו מה נהיה איתה. האלבום מסתיים כשג'יזס אומר כי בסופו של דבר הוא לא מתחרט על כלום ולא רוצה לשכוח את מה שעבר  (I'll never turn back time, Forgetting you but not the time) מה שגורם לאלבום להסתיים בנימה מעט חיובית. - (Whatsername).
האלבום הוא האלבום הראשון של גרין דיי בו משולבת מחאה פוליטית, בעיקר כנגד ממשלו של ג'ורג' בוש (שאליו ככל הנראה מכוון הכינוי "American Idiot") עליהם מדובר במעורפל, אך בצורה מודגשת יותר בקליפים Wake me up when september ends, Holiday, American Idiot ובשירים נוספים.

סיפור רקע

האלבום American Idiot לא החל כאלבום מקורי של הלהקה: חברי הלהקה עבדו על אלבום אחר שהיה אמור להקרא Cigarrates And Vilenties זמן קצר לפני שהחלה העבודה על American Idiot. הלהקה כבר החלה במסע פרסום באמצעי התקשורת והלהיבה את המעריצים, אך יום אחד חברי הלהקה הגיעו לאולפן ההקלטות וגילו כי כל הקלטות שעבדו עליהם נעלמו. הגניבה היא תעלומה עד היום.

חברי הלהקה, שהיו מתוסכלים מהאירוע, החלו לעבוד על אלבום חדש, שבסופו של דבר הפך לאלבום המצליח American Idiot.
יעקב לסלוי

בפולין

לסלוי נולד ב-20 באפריל 1896 (ז' באייר ה'תרנ"ו) בעיירה צנסטוכוב שבפולין. בהיותו בן 13 בלבד עזב את ביתו ונסע ללמוד בישיבותיה המפורסמות של פולין. מעט מאוחר יותר התייתם מאביו ועול פרנסת הבית הוטל עליו. בשנת 1917 בגיל 21 התחיל בפעילות ציבורית, והקים את ישיבת עץ חיים ששילבה לימודים כלליים עם לימודי קודש, וזאת במטרה לפתור את בעיית בני הנוער היהודי בעיר, אשר בימי מלחמת העולם הראשונה הסתובבו בעיר ללא יד מכוונת. לאחר מכך הקים את סניף תנועת צעירי מזרחי בעירו. סניף צעירי המזרחי בצ'נסטוחוב, זכה למוניטין כסניף פעיל במיוחד. אורגנו בו פעולות תרבותיות, שיעורי תנ"ך, עברית, היסטוריה של עם ישראל, ותלמוד. כן, נוסדה ספרייה שהכילה ספרים בכל המקצועות ונפתח אולם קריאה. ב- 29 ביוני 1923 נישא לסלוי לחיה לבית גראנק. לסלוי העריך את רעייתו מאוד, וטען שלה שייכות זכויות החינוך של ילדיהם, שכן רוב זמנו היה מוקדש לפעילות ציבורית, בבנק בתנועה ובמועצה הדתית.

בארץ ישראל

לסלוי עלה ארצה ב-3 בספטמבר 1924, וגר בירושלים בשכונת בית ישראל עד שנת 1933. בירושלים פתח לסלוי את "מטבח הפועלים הדתיים" בשכונת "שערי פינה". משנת 1926 פועל לסלוי כחבר באספת הנבחרים של הוועד הלאומי, מטעם הפועל המזרחי. משנת 1932 הוא חבר ועד הקהילה של יהודי ירושלים, וכן בהתאחדות עולי פולין. לאחר מכן עם העברת מרכז הפועל המזרחי מירושלים לתל אביב עובר גם לסלוי לגור בתל אביב. היה מראשי המתנגדים להצטרפות תנועת "הפועל המזרחי" להסתדרות העובדים הכללית. שימש כחבר הוועד הפועל של "הפועל המזרחי" וכגזברו הראשון. הקים את חברת הבנייה "עולים בונים" והיה גם ממקימי קופת המלווה של הפועל המזרחי, שלימים הפכה לחלק מבנק המזרחי המאוחד, שבהנהלתו ישב. כמו כן הוא היה חבר מועצת השחיטה בתל אביב שהפכה למועצה הדתית.
תאוריית הגלים של אליוט

תאוריית הגלים של אליוט היא צורה של ניתוח טכני שמשקיעים משתמשים בה כדי לחזות מגמות בשוקי הון. רלף נלסון אליוט (1871–1948), רואה חשבון במקצועו, פיתח את התאוריה בשנות ה-30. הוא טען שהמחירים בשוק מתפתחים בתבניות מוגדרות, שאנשי המקצוע היום מכנים גלי אליוט.
אליוט פרסם את דעותיו לגבי התפתחות השוק בספרו (The Wave Principle (1938, בסדרה של מאמרים בעיתון Financial World בשנת 1939 ובעבודתו המסכמת משנת 1946 Nature’s Laws – The Secret of the Universe.

עקרון הגלים

עקרון הגל מניח שהפסיכולוגיה של המשקיעים כגוף קולקטיבי נעה כמטוטלת בין אופטימיות לפסימיות. התנועות הללו יוצרות תבניות, כפי שניתן לראות בתנועות המחירים בשוק בכל דרגה של תנודה.
מודל אליוט מראה שמחירי השוק נעים בין שלושה לחמישה גלים בכל דרגה של תנודה (ראו בתרשים). ככל שהגלים מתפתחים, נפרשות תבניות המחיר הגדולות באופן דומה לגאומטריה הפרקטלית, האחת בתוך השנייה. בתוך התבנית הדומיננטית גלים 1, 3 ו-5 הם גלי מוטיב, וכל גל מוטיב בעצמו מתחלק לחמישה גלים. גלים 2 ו-4 הם גלים מתקנים, וכל אחד מהם מתחלק לשלושה גלים. בשוק "דובי" (שוק יורד), התבנית הדומיננטית היא כלפי מטה ולכן כל מבנה התבניות מתהפך – חמישה גלים כלפי מטה ושלושה כלפי מעלה. גלי מוטיב תמיד זזים בכוון הזרם וגלים מתקנים נעים בניגוד אליו.
התבניות מתקשרות כדי ליצור מבנים של חמישה ושלושה גלים בגדלים הולכים ועולים. תשומת לב למעגל הנמוך ביותר משלושת המעגלים. בתבנית הראשונה של חמשת הגלים, גלים 1, 3, 5 הם גלי מוטיב וגלים 2, 4 גלים מתקנים. הדבר מסמן את התנועה כלפי מעלה ברמה הגבוהה ביותר (הגרף האמצעי). התבנית המלאה כוללת 89 גלים ובעקבותיהם 55 גלים מתקנים.
לכל קטע בתבנית בשוק ההון יש שם. אנשי המקצוע משתמשים בסמלים לכל גל כדי לציין את הפונקציה שהוא ממלא ואת העוצמה, כאשר מספרים מציינים גלי מוטיב ואותיות מציינות גלים מתקנים (כפי שניתן לראות בגרף העליון). העוצמות הן יחסיות ומוגדרות על ידי צורה, לא על ידי גודל מוחלט או משך הגל. גלים באותה עוצמה עשויים להיות בגודל שונה מאוד או במשך שונה מאוד. גם הסיווג של הגלים עשוי להשתנות, למרות שאנשי המקצוע בדרך כלל מסכימים על סדר ומשך הזמן של הגלים.

תבניות

מנתחים טכניים בשיטת אליוט אינם צריכים להתבונן בגרף המחירים כדי לקבוע היכן השוק ממוקם בתבנית הגלים. לכל גל יש את ה"חתימה" שלו שמשקפת לעיתים קרובות את הפסיכולוגיה באותו המועד. ההבנה כיצד ומדוע הגלים מתפתחים היא המפתח ליישום עקרון הגלים. הבנה הזו כוללת את הזיהוי של המאפיינים שיתוארו בהמשך. כאמור התבניות להלן מניחות שוק מניות "פרי" – שוק עולה. המאפיינים ניתנים ליישום בהיפוך עבור שוק יורד.

הקשר בין גלי אליוט לסדרת פיבונאצ'י

הניתוח של אליוט על הפרופורציות המתמטיות של הגלים והתבניות הביאו אותו למסקנה כי סדרת פיבונאצ'י עומדת ביסוד גלי אליוט. המספרים מסדרת פיבונאצ'י צצים באופן קבוע בתבניות הגלים, כולל גלי המוטיב: 1,3,5, מעגל שלם 5,3,8, המוטיב המלא 89 גלים והמוטיב המתקן 55 גלים.
אליוט פיתח את המודל שלו לפני ששם לב שהוא משקף את סדרת פיבונאצ'י, שעל פי דבריו אף לא ידע על קיומה אז. סדרת פיבונאצ'י קשורה קשר הדוק גם ליחס הזהב (1.618). המשתמשים בטכניקות אליוט עושים שימוש ביחס זה וביחסים קשורים כדי לקבוע רמות תמיכה והתנגדות לגלים, דהיינו את רמות המחירים שיעזרו לקבוע את הפרמטרים למסחר.
אורי אבן-טוב

ביוגרפיה

אורי אבן-טוב נולד וגדל בירושלים, בן לחנה, שהייתה מזכירתם של ראשי הסוכנות היהודית, ולאב שהיה עורך דין ושופט. בפברואר 1942 נעצר יחד עם אלעד פלד עקב הדבקת כרוזים נגד הנציב העליון, כמחאה על הטבעת אוניית המעפילים "סטרומה". הצטרף ל"הגנה", ובמלחמת העצמאות היה מפקד מחלקה בגדוד "מוריה" שלחם בקרבות בירושלים. ב-1952 יצא לאיסוף מודיעין בסודאן, ונמלט לאחר שנחשף.
קיבל תואר ראשון בהנדסת חשמל מאוניברסיטת קולומביה בניו יורק ותואר שני מאוניברסיטת דרקסל בפילדלפיה. עם שובו לישראל הצטרף למכון 3, ונמנה עם מפתחי הטיל "לוז", שבהמשך שונה שמו ל"גבריאל", ואבן-טוב מונה לראש צוות הפיתוח שלו במסגרת מפעל מב"ת של התעשייה האווירית. ב-1966 הוענק לו פרס ביטחון ישראל.
פיתח אמצעי לחימה נוספים, "ממטרה" ו"משאבה", ששימשו לגילוי חדירת מחבלים והריגת החודרים, שהותקנו בבקעת הירדן במלחמת ההתשה.
בשנת 1970 נמנה עם מייסדי מפעל "מערכות כור פיתוח", בשותפות עם קונצרן "כור", שעסק בפיתוח מערכות אלקטרוניות, ואבן טוב מונה למנהלו.
לאחר מלחמת יום הכיפורים הקים את מפעל מלט"ם של התעשייה הצבאית, לייצור טיל נ"ט על בסיס הטיל "טאו" ושימש מנהל תע"ש מערכות.
נפטר במרץ 2003 בארצות הברית ממחלת לב. נטמן בבית העלמין שליד קיבוץ נחשון.