google/wiki40b huggingface dataset:
יוסוף הייכל

יוסוף הייכל (בערבית: يوسف هيكل; 1907–1989) היה ראש העירייה הערבי האחרון של יפו ובכיר בוועד הערבי העליון ולאחר מכן דיפלומט ירדני, שכיהן כשגריר ארצו בוושינגטון, בפריז, בלונדון, בטייפה ובמוסדות האו"ם.

תולדות חייו

הייכל נולד וגדל ביפו. את לימודי הבוגר במשפטים עשה באוניברסיטת מונפלייה בצרפת והמשיך ללימודי קרימינולוגיה, כלכלה ומדעי המדינה בסורבון, אותם סיים בהצטיינות. לאחר מכן השלים דוקטורט ב-1935. עד שנת 1937 השתלם בלונדון סקול אוף אקונומיקס (בית הספר לכלכלה של לונדון), ובאותה שנה חזר ליפו והדפיס בה את ספרו "הבעיה הפלסטינית" (القضية الفلسطينية).
בשנת 1938 מונה למנהל הוקף במחוז לוד, לאחר מכן קודם לתפקיד מנהל הווקף ובתי הספר האסלאמיים בכל רחבי ארץ ישראל ומונה לחבר הוועדה המפקחת על החינוך הערבי. בתפקידיו אלה נדד ונאם ברחבי הארץ על הצורך באחדות ערבית. בשנת 1942 יצא לאור ספרו, שהתבסס על נאומיו, "לקראת אחדות ערבית" (نحو الوحدة العربية). בין 1943 ל-1945 כיהן כרשם בית משפט השלום בשכם.
בשנת 1945 נבחר לראש עיריית יפו. בתפקיד זה כיהן עד ה-5 במאי 1948, אז נמלט לירדן. במהלך היותו ראש העיר בא במגע עם ראש עיריית תל אביב, ישראל רוקח במטרה ליצור שיתוף פעולה בין שתי הערים השכנות. עם ההסלמה במעשי האלימות לאחר  אירועי כ"ט בנובמבר 1947 (מקרי רצח יהודים ברחובות תל אביב וירי צלפים מראש צריח מסגד חסן בק לכיוון רחוב אלנבי), פרסם הייכל כרוז להרגעת הרוחות. כמו כן ניסה לפעול בוועד הערבי העליון, שהיה מראשיו באותה עת, ואצל עבדאללה, מלך ירדן על מנת לקבל את תמיכתם לכינון הסכם שלום, אך ללא הועיל.
למחרת מבצע חמץ לכיבוש יפו, נמלט הייכל מן העיר לירדן.
בירדן הצטרף הייכל לשירות החוץ. הוא כיהן בוועדת שביתת הנשק ישראל-ירדן וייסד את "המשרד הפלסטיני" לטיפול בענייני בעיית הפליטים הפלסטינים. במשך 16 שנה כיהן כשגריר ארצו בוושינגטון (1959-1962), בפריז, בלונדון, בטייפה ובמוסדות האו"ם. 
בשנת 1969 פרסם את ספרו "תבוסת יוני" (هزيمة حزيران) על תבוסת הערבים במלחמת ששת הימים. בשנת 1971 יצא לאור ספרו "פלסטין: לפני ואחרי" (فلسطين: قبل وبعد), המרכז מבחר ממאמריו לאורך השנים.
מרוץ אפריקה אקו

היסטוריה

הראלי נערך לראשונה ב-2009 על ידי צוות מארגן צרפתי. תוואי המסלול דמה למסלולי ראלי דקר המקוריים וכלל קטע תחרות קצר במרסיי בצרפת ומשם, בהפלגה לעבר מרוקו. התוואי, באורך של כ-6,500 קילומטר, עבר דרך מאוריטניה והסתיים בדקר, סנגל. גם בשנים הבאות נבחר תוואי דומה, אך הזינוק החל ממקומות שונים בדרום אירופה. ב-2016 ו-2017 הוזנק המרוץ ממונקו.
במרוץ משתתפים רוכבי אופנועים, נהגי מכוניות ונהגי משאיות. בקרב נהגי המכוניות, הצרפתי ז'אן לואי שלסר הוא המנצח הבולט בכל שנות המרוץ עם שישה ניצחונות מ-2009 עד 2014 במכונית מטיפוס באגי שעוצבה על ידו.
במרוץ בינואר 2017 זכה בקטגוריית האופנועים הישראלי גב סלע, בטרם מלאו לו 18 שנה. הוא ניצח בהפרש מצטבר של 50 דקות את יריבו הנורווגי פאל אנדרס אוליוולסטר שהיה המנצח בשנתיים שקדמו.
מוחמד שייח' חליל

מוחמד שייח' חליל היה טרוריסט בכיר בארגון הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני. הוא חוסל בספטמבר 2005 בידי מסוק קרב של חיל האוויר הישראלי.

ביוגרפיה

שייח' חליל נולד ב-1973 או 1974 והיה פעיל בטרור עוד באינתיפאדה הראשונה. ב-1989. גורש ללבנון אך שב לרצועת עזה במסגרת הסכמי אוסלו בשנת 1993. כעבור זמן קצר הוא נעצר שוב עקב מעורבות בטרור ונכלא לחמש וחצי שנים. שני אחיו נהרגו בתחילת שנות התשעים בשתי היתקלויות שונות עם כוחות צה"ל בלבנון ובעזה ואח שלישי נהרג בשנת 2001.

מותו

מוחמד שייח חליל חוסל ב-25 בספטמבר 2005 על ידי חיל האוויר הישראלי, כחלק מפעולה נרחבת של צה"ל בשם "מבצע גשם ראשון" בעזה לאחר ההתנתקות, כתוצאה מהתקפת הנגב המערבי ושדרות בלמעלה מ-40 רקטות קסאם. ההשפעה של חיסולו של חליל, שנחשב לאחד מבכירי הג'יהאד ברצועה, הייתה גדולה: בעוד הג'יהאד איים בנקמה כואבת, הודיע מחמוד א-זהאר מהחמאס על הפסקת ירי הקאסמים ומחויבתו לרגיעה, כנראה מפחד שצה"ל יפגע גם ב"דרג הפוליטי" שלהם.
מיכאל בידרמן

קורות חיים

מיכאל לזר נולד בפרסבורג ובגיל 15 נסע לווינה, שם נשכר כשוליה לחרת. ב-1787 קיבל פרס על כיור בשעווה וב-1789 על חריתה. ב-1792 קיבל זכות ישיבה בווינה, כחרת חותמות ואושר לו לאמץ את השם "בידרמן". לאור הצטיינותו במלאכת החריתה הופקדה בידו חריתת חותמי הקיסר, מעמד שזיכה אותו בתהילה מסוימת וב-1800 פתח חנות תכשיטים משלו. לאחר ביקור ביריד בלייפציג החל בידרמן לעסוק בסחר בצמר והצליח במסחרו מאוד. ב-1808 קיבל רישיון ממשלתי למסחר סיטונאי והרחיב מאוד את עסקי הצמר ויתר מוצרי החקלאות, כשהפירמה שלו הופכת לאחת המובילות באוסטריה.
בידרמן היה פעיל בחיי הקהילה היהודית של וינה, היה היוזם העיקרי בשכירת המטיף יצחק מנהיימר והחזן שלמה זולצר ובניית בית הכנסת המודרני שבו נוצר נוסח וינה. בידרמן היה נדבן וייסד קרן סיוע לחולים וקרן פנסייה לעובדי הקהילה היהודית.
אירקטבום

אירקטבום (מלך בין 1675–1650 לפנה"ס לערך, על פי הכרונולוגיה התיכונה) היה המלך השביעי בשושלת ימחד האמורית, שמרכזה שכן בעיר חלב שבסוריה. הוא ירש את אביו, המלך ניקמי-אפוח.

תקופת מלוכתו

המידע אודות תקופת מלוכתו של אירקטבום מופיע בשני מקורות: בשבר מכתב חתי ובלוחות שנמצאו באללח', שהם המקור העיקרי למידע אודותיו. על פי הטקסטים שנמצאו, הוא היה פעיל, בדרך של רכישת ומכירת קרקעות, בהתאמת הגבול בין ממלכת ימחד והממלכה הואסלית של אללח', יחד עם אמיתכום מלך אללח'. הוא יצא למסע מלחמה באזור נשתרבי (Nashtarbi), ששכנה ממזרח לפרת, בעקבות מרד של נסיך חורי בעקבות עליית כוחן של נסיכויות חוריות בצפון מזרח סוריה. חשיבות המסע באה לידי ביטוי בכך ששימשה לציון תאריך על גבי תעודות משפטיות.
אירקטבום כרת ברית שלום בשמו של מלך אללח' עם סמומה מלך החבירו, שחיו בתחום ממלכת אללח' והיוו מרכיב בולט באוכלוסייה, תוך שהוא מציין את החשיבות והסכנה של המצאות לוחמים עצמאיים באזור.
את אירקטבום ירש ירים-לים השלישי, שהיה אחיו ואולי בנו.
קטרינה סטפנידי

ביוגרפיה

סטפנידי נולדה להורים אתלטים שהשתתפו בתחרויות בינלאומיות. אביה, ג'ורג'יו, קופץ משולשת ואימה, זואי ורלי, אצנית. היא שברה את שיאי העולם בקפיצה במוט לגילאי 11–14, ובגיל 15 היא קבעה שיא עולם לגיל עד 18 בקפיצה במוט בתוצאה של 4.37 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה לנוער עד גיל 18 שנערכה במרקש, מרוקו בשנת 2005 זכתה סטפנידי במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 4.30 מטר. באליפות העולם עד גיל 18 שנערכה באוסטרבה, צ'כיה בשנת 2007 היא זכתה במדליית כסף בתוצאה של 4.25 מטר. באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 20 שנערכה בבידגושץ', פולין בשנת 2008 היא זכתה במדליית ארד בתוצאה של 4.25 מטר. 
היא למדה לתואר ראשון באוניברסיטת סטנפורד וסיימה תואר שני באוניברסיטת אריזונה בפסיכולוגיה קוגניטיבית תוך כדי שהתאמנה בהדרכתו של ניק הייסונג, אלוף אולימפי בקפיצה במוט (סידני 2000).

2011

באוניברסיאדה שנערכה בשנג'ן, סין בשנת 2011 זכתה סטפנידי במדליית ארד בקפיצה במוט בשיא אישי חדש של 4.45 מטר.

2012

באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי, פינלנד ביוני 2012 סיימה סטפנידי במקום 12 בקפיצה במוט לאחר שלא הצליחה לקבוע כל תוצאה בשלב הגמר. בשלב המוקמדות היא קבעה תוצאה של 4.40 מטר שקבוע כל יתר העולות לגמר. באולימפיאדת לונדון (2012) היא סיימה במקום 24 בקפיצה במוט בתוצאה של 4.25 מטר.

סגנית אלופת אירופה

באליפות אירופה שנערכה בציריך, שווייץ באוגוסט 2014 זכהת ספטנידי במדליית כסף בקפיצה במוט בתוצאה של 4.60 מטר, אחרי אנג'ליקה סידורובה מרוסיה (4.65 מטר) ולפני אנג'לינה זוק-קרסנובה אף היא מרוסיה (4.60 מטר).

2015

באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה בפראג, צ'כיה במרץ 2015 זכתה סטפנידי במדליית כסף בקפיצה במוט בתוצאה של 4.75 מטר, אחרי אנג'ליקה סידורובה (4.80 מטר) ולפני אנג'ליקה בנגטסון משוודיה (4.70 מטר). באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג, סין באוגוסט אותה שנה היא סיימה במקום 15 בקפיצה במוט בתוצאה של 4.45 מטר.

מדליית ארד באליפות העולם באולם

באליפות העולם באולם שנערכה בפורטלנד אורגון במרץ 2016 זכתה סטפנידי במדליית ארד בקפיצה במוט בתוצאה של 4.80 מטר, אחרי ג'ן שור שקבעה שיא אליפות חדש של 4.90 מטר וסנדי מוריס (4.85 מטר), שתיהן מארצות הברית.

אלופת אירופה

באליפות אירופה שנערכה באמסטרדם, הולנד בתחילת יולי, זכתה סטפנידי במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 4.81 מטר, לפני ליזה ריזי מגרמניה (4.70 מטר) ואנג'ליקה בנגטסון (4.65 מטר).

אלופה אולימפית

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו היא זכתה במדליית זהב בתוצאה של 4.85 מטר, לפני סנדי מוריס שקבעה את אותה תוצאה אך עם פסילה אחת יותר ואלייזה מקרטני מניו זילנד (4.80 מטר).
תאופיק א-סוודי

תאופיק א-סוודי (בערבית: توفيق السويدي; 1892–1968) היה מדינאי ודיפלומט עיראקי, כיהן בשלוש תקופות כהונה כראש ממשלת עיראק תחת שלטון המלכים פייסל הראשון ופייסל השני והיה שגריר ארצו לחבר הלאומים ולאו"ם.

תולדות חייו

א-סוודי נולד בבגדד ולאחר שהצטיין בלימודיו בארצו ובקולג' למשפטים בקושטא, נשלח ללימודים בסורבון בפריז. בעת שהותו בפריז היה חבר בתנועת אל-פתאת הפאן-ערבית. ב-1913 היה ציר בקונגרס הערבי הלאומי הראשון.
לאחר סיום לימודיו בפריז ב-1914 הצטרף למשרד החינוך של האימפריה העות'מאנית ועבד בהפקת מילון צרפתי - טורקי. לאחר מכן עבד כעורך דין פרטי וכמרצה למשפטים בדמשק. הוא דחה משרות שיפוט בדיר א-זור ובדמשק כיוון שלא השתלמו כלכלית.
בשנת 1928 נקרא על ידי המלך פייסל להרכיב קבינט ולעמוד בראשו. בנוסף לתפקידו כראש ממשלה כיהן א-סוודי גם כשר חוץ ושר משפטים. כמו כן היה חבר ועדת העוצרות שתפקדה במקום המלך בעת העדרו מהמדינה. עם התקבלות עיראק לחבר הלאומים (ב-1932) מונה א-סוודי לציר ארצו לחבר, בין היתר בשל שליטתו הטובה בשפה הצרפתית. עם התקבלות עיראק לאו"ם כיהן א-סוודי כשגריר ארצו למוסדות האו"ם.
בשנת 1941, בתקופת מלחמת העולם השנייה שימש א-סוודי כשר החוץ העיראקי בממשלתו של טה אל-האשמי. הכוח האמיתי בעיראק היה נתון בידי חבורה של קציני צבא פרו-נאצים, בראשות סלאח א-דין א-סבאע', שחברו אל פוליטיקאים מהימין הקיצוני בראשות רשיד עאלי אל-כילאני ואל המופתי הירושלמי, חאג' אמין אל-חוסייני ששהה בגלות בבגדאד. קצינים אלו חתרו תחת ראש הממשלה המכהן וניסו להעביר את עיראק לצד מדינות הציר על אף שההסכמים עם בריטניה חייבו אותם לסייע לבריטניה, להכריז מלחמה על אויביה ולהעמיד לרשותה את מתקניה האסטרטגיים של עיראק. בסוף מרץ 1941 נראה היה כי אל-האשמי אינו עומד בלחצים. הוא שלח את א-סוודי לקהיר, להיפגש שם עם שר החוץ הבריטי, אנתוני אידן. אידן דרש מעיראק כי תכריז מלחמה על גרמניה, וכי תנטרל את הגורמים הפרו-נאצים בהנהגתה. בתגובה דרש א-סוודי כי בריטניה, שהחזיקה במנדט על ארץ ישראל תיענה לדרישות הלאומיות של הפלסטינים, וזאת על מנת שיוכל להציג ויתורים אלו לבריטניה כהישגים במאבק הפאן-ערבי. בתגובה שלח צ'רצ'יל את קינאהאן קורנווליס כשגריר לבגדד, כשהוא מצויד במכתב הנוקט עמדה תקיפה בשאלת ארץ ישראל. בסמוך לאחר מכן, בראשית אפריל 1941 הודח טה אל-האשמי בהפיכה שהעלתה לשלטון את כת הקצינים, ועמה את אל-כילאני, והביאה לפרוץ המלחמה האנגלו-עיראקית.
במסגרת תקופת כהונתו השלישית, במרץ 1950, גיבש יחד עם שר המשפטים סאלח ג'בר את חוק שלילת האזרחות שהתיר לכל יהודי לצאת מעיראק בתוך שנה, בתנאי שיוותר על אזרחותו ועל רכושו, חוק זה איפשר את עלייתם של רבים מיהודי עיראק ("מבצע עזרא ונחמיה").
ב-1958 כיהן כשר חוץ, בעת שעבד אל-כרים קאסם ערך הפיכה נגד בית המלוכה. א-סוודי נידון על ידי בית דין מהפכני למאסר עולם בשל חלקו במשטר המלוכני. עונש זה הומתק ב-1961 וא-סוודי נשלח לגלות בלבנון, בה חי עד מותו.
TV6 (אסטוניה)

היסטוריה וזמינות

הערוץ הושק ב-24 במרץ 2008, שכן כל הערוצים ששידרו (שלושת המשמעותיים - TV3, Kanal 2 ו-ETV) היו מחויבים לקבל ערוצים תאומים דיגיטליים.
הערוץ זמין בכבלים וב-IPTV.
אסטוניה הפסיקה לשדר בשידורים אנלוגיים ב-1 ביולי 2010.
פירמידה (יישוב)

היסטוריה

פירמידה הוקם ב-1910 על ידי שוודיה ונמכר לברית המועצות ב-1927. היישוב שוכן בקצהו של פיורד באי שפיצברגן והוא קרוי על שם הר בצורת פירמידה הסמוך לו. היישוב שוכן 50 ק"מ מצפון לבירת הטריטוריה לונגיירבין, 100 ק"מ מצפון-מזרח לבארנצבורג ו-100 ק"מ ממזרח לנו אלסון.
היישוב הוא בבעלות חברת הכרייה בבעלות ממשלת רוסיה, ארקטיקוגול (Арктикуголь), שהיא גם הבעלים של בארנצבורג. בעבר מנתה אוכלוסיית היישוב 100 תושבים. היישוב  ננטש ב-1998 עקב עלויות אחזקתו הגבוהות וריחוקו. עד לשנת 2007 היה פירמידה יישוב רפאים ובתוך הבניינים נשאר המצב כאילו העיר ננטשה בבהלה. צופים שעקב קצב הריקבון האיטי הנובע מהטמפרטורות הנמוכות, המבנים העיקריים ביישוב ישרדו במשך 500 שנה. במרכז התרבות של היישוב נמצא פסנתר הכנף הצפוני ביותר בעולם.

פירמידה כיום

הגישה לפירמידה היא באמצעות אופונועי שלג מלונגיירבין, כחלק מסיור מודרך או באופן עצמאי. לא קיימות מגבלות על ביקור ביישוב שעדיין נמצא בבעלותה של חברת "ארקטיקוגול", אך נאסר על המבקרים להיכנס לבניינים ללא אישור גם אם הם פתוחים. למרות שרוב הבניינים נעולים, פריצה לבניינים, ונדליזם ולקיחת "מזכרות", הפכו למכה בעיר המאיצה את ההתדרדרות במצבם של הבניינים.
מאז 2007 שיפצה החברה את המלון ומבצעת עבודות לשדרוג התשתיות, כולל בניית תחנת כוח חדשה כדי לשכן את התיירים המגיעים ליישוב. כ-30 עובדים חיים ביישוב במהלך כל השנה כדי לתחזק את התשתיות ולהדריך את התיירים. נכון לשנת 2013 מלון "טוליפ" פועל מחדש וניתן לשהות בו ללינת לילה. בנוסף, פועל מלון קטן על גבי סיפונה של אוניית מכולות ישנה העוגנת ליד הנמל. יחד עם זאת, אין כל כוונה כרגע להחזיר את היישוב לפעילות מלאה.
מערכת זיהוי תווי פנים

זיהוי תווי פנים דו ממדי

חלק מהאלגוריתמים מזהים תווי פנים על ידי אלימינציה של תכונות שונות שאינן רלוונטיות לצורך הזיהוי. לדוגמה, ייתכן ואלגוריתם לנתח המיקום היחסי, הגודל, והצורה של העיניים, האף, עצמות הלחיים והלסת של אדם. תכונות אלה משמשות לאחר מכן לצורך איתור של תמונות אחרות בהן קיימות תכונות תואמות. אלגוריתמים אחרים מנרמלים את כל מאגר הנתונים המכיל את תמונות הפנים, לאחר מכן דוחסים את הנתונים הקיימים ורק הנתונים הנחוצים לצורך זיהוי תווי הפנים נשמרים. רק לאחר מכן נערכת ההשוואה בין התמונה שנלקחה ובין מאגר הנתונים של תווי הפנים.

זיהוי תווי פנים תלת ממדי

זיהוי תווי פנים תלת ממדית היא טכניקה חדישה נוספת אשר הוכיחה בעבר כי היא מצליחה להשיג רמת דיוק גבוהה יותר. טכניקה זו משתמשת בחיישנים תלת ממדיים על מנת לאסוף נתונים על צורת הפנים של האדם. מידע זה משמש לאחר מכן לצורך זיהוי תכונות ייחודיות על שטח הפנים כמו גודל העיניים, האף והסנטר.
אחד היתרונות של זיהוי תווי הפנים התלת ממדי הוא שטכניקה זו אינה מושפעת משינויים בתאורה בדומה לטכניקות האחרות. היא יכולה לזהות גם פנים ממגוון של זוויות כולל מן הצד (פרופיל).

ניתוח מרקם העור

טכניקה חדישה נוספת משתמשת בפרטים ויזואליים על העור, אשר נאספו אל מאגר הנתונים מתוך צילומים דיגיטליים או תמונות סרוקות. טכניקה זו, הופכת את הקווים הייחודים, הדפוסים וכן כתמים המופיעים על העור למידע נוסף אשר עוזר לזהות את האדם.
ניסויים שונים הוכיחו כי טכניקות ניתוח מרקם העור מסוגלות להגדיל את האפקטיביות של מערכות זיהוי תווי הפנים ב-20 עד 25 אחוזים.

חולשות

מערכות זיהוי הפנים אינן מושלמות והן מתקשות להפיק תוצאות טובות תחת תנאים מסוימים. מערכות זיהוי פנים רבות פועלות באופן אפקטיבי יותר כאשר הן מעבדות תמונות של אנשים אשר נלקחו מלפנים לעומת תמונות אשר נלקחו בפרופיל.
מקרים נוספים בהם המערכות אינן עובדות היטב כוללים תאורה גרועה, כאשר האדם חובש משקפי שמש, כאשר לאדם שיער ארוך, כאשר אובייקטים אחרים מכסים באופן חלקי את פניו וכאשר התמונות ברזולוציה נמוכה.
חיסרון מהותי נוסף הוא שהאפקטיביות של מערכות זיהוי פנים רבות נמוכה בהרבה במידה והתמונה מכילה הבעת פנים כלשהי. אפילו במידה והאדם חייך בתמונה, הזיהוי יאבד מן היעילות.

אפקטיביות

המבקרים של הטכנולוגיה מתלוננים כי מערכת זיהוי הפנים אשר הותקנה ברובע נְיוּהָאם של לונדון, נכון לשנת 2004, לא זיהתה אף פושע למרות שמספר פושעים אשר רשומים במאגר הנתונים חיים ברובע ובשל כך שהמערכת פעלה באזור זה במשך מספר שנים ברציפות.
ניסוי אשר נערך על ידי המשטרה המקומית בטמפה, פלורידה, הפיק גם כן תוצאות מאכזבות.
כמו כן מערכת זיהוי תווי פנים אשר נועדה לאתר טרוריסטים פוטנציאלים בשדות תעופה מרכזיים נכשל במהלך ניסוי הבכורה שנערך בשדה התעופה לוגאן שבבוסטון.

פגיעה בפרטיות

למרות היתרונות הפוטנציאליים של טכנולוגיה זו, אנשים רבים מודאגים מפלישה לפרטיותם. אנשים רבים חוששים מכך שטכנולוגיה זו תוביל לכך שהחברה כולה תמצא תחת מעקב תמידי כאשר הממשלה והרשויות תוכלנה לדעת היכן כל אדם נמצא ומה הוא עושה בכל עת. ההיסטוריה מוכיחה שמדינות שונות עשו בעבר שימושים לרעה בטכנולוגיה מסוג זה.
דוגמה לשימוש מסיבי בטכנולוגיית זיהוי פנים ניתן למצוא בסין, עקב השלטון הריכוזי, אין כמעט הגבלות על הפגיעה בפרטיות.
אשחר רחב-עלים

תיאור

גובהו הממוצע של הצמח הוא 1–5 מטרים, אם כי בתנאים מסוימים עשוי להגיע ל-10 מטרים. הוא ירוק עד, קליפתו אדמדמה, העלים מסורגים, צורתם פשוטה ושוליהם משוננים קלות וכמעט חלקים. אורך העלים 2–6 ס"מ ורוחבם 2–3 ס"מ בשונה מיתר המינים בסוג, שם הם ברוחב של עד חצי ס"מ. הפרחים ריחניים וקטנים, ללא עלי כותרת וצבעם צהוב-ירוק הגדלים באשכול. הפריחה מתרחשת בין פברואר לאפריל. הפרחים חד מיניים ועל כל צמח יש פרחים משני המינים (צמח חד-ביתי). הפירות הם מסוג ענבה בצבע אדום כהה שמשחיר בהבשלה, גודלם 4–7 מ"מ והם מכילים 2–4 זרעים. הזרעים מופצים על ידי ציפורים שניזונות מהפירות ומפרישות את הזרעים בלשלשת.
תפוצת המין בכל אגן הים התיכון, מגובה פני הים ועד גובה של 700 מטרים. שלושה צמחים מסווגים כתת-מין שלו.
הוא משמש כצמח נוי בגלל עליו ירוקי העד ובגלל הפירות האדומים. בישראל הוא מוגדר צמח מוגן.
ורנר פנטון

חייו

פנטון נולד בשנת 1926 בברהסבורג (Brahesborg-Gamtofte) שבאי פונן (Fünen), דנמרק. בין השנים 1944-1945 עשה את שירותו הצבאי באודנסה. במקביל החל ללמוד הנדסת בנייה באוניברסיטה הטכנית בעיר. הוא סיים את לימודיו בשנת 1947. בין השנים 1947-1951 למד אדריכלות באקדמיה הממלכתית לאמנויות בקופנהגן (Det Kongelige Danske Kunstakademi). ב-1950 נשא לאישה את טובי קאמפ (Tove Kemp), בתו החורגת של המעצב פול הנינגסן (Poul Henningsen), נישואים שהחזיקו זמן קצר בלבד. 
בין השנים 1950-1952 עבד פנטון במשרדו של המעצב ארנה יאקובסן, שנודע בעיצוב ריהוט חדשני. ב-1955, לאחר שפתח משרד עצמאי, הושקה סדרת הריהוט הראשונה בעיצובו "כיסא הרווק" (Bachelor-Chair) בידי חברת פריץ הנסון (Fritz Hansen).
ב-1957 עיצב פנטון "בית סופשבוע" (Weekend house) - מבנה טרומי, בעל גג קמור, העשוי עץ ומתכת. המבנה סימן את ענינו של פנטון בחיפוש אחר פתרונות סביבתיים מודולריים. בין הביטויים המעניינים של חיפוש זה היו מערכת ריהוט מתנפחת (1960 העשויה מיריעות פלסטיק. "נוף פנימי" (Landscaped interior; 1965-1967) - מערכת ריהוט הניתנת לסידור מחדש ו"מגדל מגורים" (Living Tower; 1968-1969) - מערכת ישיבה סביבתית עשויה פוליאוריטן מוקצף. 
כמעצב פנים התנסה פנטון בתכנון סביבות שלמות, המדגימות עיצוב רדיקלי המושפעות מסגנון הפופ ארט הפסיכדלי. סביבות אלו כללו שילוב של חומרים שונים, קווים מעוגלים ודגמים צבעוניים. דגם מרכזי שעיצב כלל שימוש בעיגולים דקורטיביים והופיע על גבי טפטים ובדים במבחר חללים ציבוריים כגון מלונות. בין הסביבות הידועות שעיצב היה חלל ארגון הטקסטיל הגרמני (Deutscher Textilverband; 1966) במינכן, שעוצב בעזרת בדים וכורסאות המסודרות בגריד.
בשנת 1998 זכה פנטון באות כבוד (knight's cross of the Dannebrog order) מידי מלכת דנמרק.
ריץ' מור

ביוגרפיה

ריץ' מור נולד ב-10 במאי 1963 בעיר אוקסנארד שבמדינת קליפורניה. הוא למד קולנוע ווידאו במכון לאמנויות של קליפורניה, וסיים את לימודיו ב-1987 עם תואר ראשון.
מיד לאחר שסיים את לימודיו, מור החל לעבור עבור ראלף באקשי, והצטרף אל צוות הכתיבה של סדרת הטלוויזיה "הרפתקאותיו החדשות של מייטי מאוס", כשהיה שותף לכתיבת כל שלוש עשרה הפרקים בעונה הראשונה. אחר כך, בתחילת שנות ה-90, הוא הצטרף אל צוות ההפקה של "משפחת סימפסון" בעונתה הראשונה. מור ביים כמה מפרקיה הידועים ביותר של הסדרה, שסייעו לביסוס הצלחתה בשוק הטלוויזיה של ארצות הברית כששבו את קהל הצופים האמריקאי. עם קרדיט לשבעה עשר פרקים, מור פרש מעבודה זו לאחר שלוש שנים בלבד, בעונתה הרביעית מ-1993. לפני עזיבתו, ב-1991, הוא זכה בפרס אמי עבור הפרק "Homer vs. Lisa and the 8th Commandment".
ב-1994, מתוקף היכרותו עם המפיק אל ג'ין מהעבודה על "משפחת סימפסון", מור הצטרף אל צוות ההפקה של "The Critic". הוא שימש כבמאי מפקח, ואף ביים את פרק הפיילוט. בהמשך, בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21, הוא שב לעבוד עם המפיק מאט גריינינג, ופיקח על הפיתוח היצירתי וההפקה של "פיוצ'רמה". הוא ביים כמה פרקים בין 1991 ל-2001, וביניהם הפיילוט "Space Pilot 3000", וגם "Roswell That Ends Well", עליו הוא זכה בפרס אמי ובפרס אנני. מור ביים גם כמה פרקים של "דירת המצוירים", "מרגל נגד מרגל" ו"בייבי בלוז".
ב-2008, ג'ון לאסיטר הזמין את מור להצטרף אל אולפני ההנפשה של וולט דיסני כבמאי, עם ההצעה לבימוי סרט הרפתקאות קומי בהנפשה ממוחשבת שעלילתו מתרחשת בעולם של משחקי וידאו. פרויקט זה הפך ל"ראלף ההורס" מ-2012, אותו מור לא רק ביים אלא גם תרם בו את קולו עבור דיבובן של שתי דמויות. הסרט נהנה מהצלחה רבה, הן מסחרית והן ביקורתית. ונוסף על כך, הוא זכה בחמישה פרסי אנני, שביניהם הפרס לסרט הטוב ביותר והפרס לבימוי הטוב ביותר עבור מור. כמו כן, הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר.
הצלחתו הקודמת עם "ראלף ההורס" הובילה להמשך עבודתו של מור בחברת אולפני ההפקה, והוא הצטרף אל ביירון הווארד בבימוי "זוטרופוליס". הסרט יצא לאקרנים ב-2016, ופרט להכנסות העצומות אותן הוא גרף מהקרנותיו המסחריות בבתי קולנוע סביב העולם הוא גם קצר אינספור שבחים ממבקרי הקולנוע. כמו יצירתו הקודמת של מור, גם "זוטרופוליס" זכה בפרס אנני לסרט הטוב ביותר, וזיכה את מור בפרס לבימוי הטוב ביותר פעם נוספת. בטקס פרסי אוסקר ה-89, הסרט גם זכה בפרס אוסקר.
ב-2018, עם פיטוריו של לאסיטר מחברת וולט דיסני בעקבות הטענות בדבר הטרדה מינית, היו"ר ומנכ"ל בוב איגר בחר להפוך את מור לשותף יצירתי במחלקת ההנפשה ולקדם אותו בתפקיד, אולם לבסוף ג'ניפר לי נבחרה. עוד באותה השנה, יצא לאקרנים ההמשך "ראלף שובר את האינטרנט". אל מור הצטרף במלאכת הבימוי תסריטאי הסרט הקודם, פיל ג'ונסטון. על אף החיבוק החם לו הסרט זכה מצד מבקרי הקולנוע, הקהל קיבל אותו בקרירות מוחלטת, ובהתאם לכך הכנסותיו היו נמוכות יחסית.
ב-8 באפריל 2019, מור עזב את אולפני דיסני ועבר לאולפני ההנפשה של סוני שם הוא יביים ויפיק סרטי אנימציה.
Lizard

Cirkus

השיר הוא העוצמתי והידוע ביותר באלבום. השיר מתחיל בקטע שקט עם שירתו של הבסיסט/סולן  גורדון האסקל  לאחר מכן, המוזיקה השקטה הופכת לחזקה, רועמת ומבולבלת. על המלוטרון מנגן מנהיג הלהקה רוברט פריפ. למרות המלוטרון, פריפ מנגן על הגיטרה האקוסטית יחד עם סולו הסקסופון של מל קולינס. המילים נכתבו על ידי תמלילן הלהקה פיטר סינפילד עשירות בסיפורי קרקס.
בעטיפה של Lizard באות "C" נמצא הסיפור של השיר.
שם השיר נלקח לאלבום ההופעה של הלהקה, Cirkus: The Young Persons' Guide to King Crimson Live.
על הפסנתר התגייס כאורח פסנתרן הג'אז, קית' טיפט אשר ניגן בשירים רבים של הלהקה מהאלבום In the Wake of Poseidon עד לתקופת Islands.

Indoor Games

השיר כמו כל השירים ב-Lizard המילים נכתבו על ידי תמלילן הלהקה פיטר סינפילד, והמוזיקה הולחנה על ידי מנהיג הלהקה רוברט פריפ.
השיר הוא אחד מן הג'אזיים ביותר של הלהקה.
השיר הוא חסר קצב ומלא בהומור עם מילים אשר עוסקות בהינדואיזם. השירה של הסולן גורדון האסקל בשיר מעוותת. לאחר מכן, האסקל צוחק ללא שליטה ובסוף מנסה לשיר בלא הצלחה את המשפט "hey ho". האסקל הסביר על הצחוק שלו כי צחק מפני שחשב שהמילים של השיר מגוחכות.
בעטיפת האלבום Lizard באות "S" מתואר סיפור השיר.

Happy Family

זהו שיר חסר קצב, מבולבל, מלא אלתורים, מושפע מג'אז ומפסיכדליה.
השיר מדבר על התפרקותם של הביטלס. חברי הביטלס מוצגים בשמות בדויים: "Judas" (ג'ודס כפול מקרטני משירם של הביטלס Hey Jude‏), "Silas" (סילאס כג'ורג' האריסון), "Rufus" (רופוס כרינגו סטאר) ו"Jonah" (ג'ונה כג'ון לנון).
השיר כמו קודמו באלבום Indoor Games בעל שירה מעוותת של סולן הלהקה גורדון האסקל.
פתיחת השיר מזכירה את השיר של הביטלס While My Guitar Gently Weeps שבאה מיד לאחר השיר הקודם במשפט "hey ho".
בעטיפה של Lizard באות "I" נמצאים חברי הביטלס.
בתקופת הלהקה עם אדריאן בלו, תהיה עוד הזכרה של הביטלס על ג'ון לנון בשיר Coda: I Have a Dream מהאלבום The ConstruKction of Light.

Lady of the Dancing Water

זהו השיר הקצר ביותר באלבום. והוא גם שונה מכל שירי האלבום מכיוון שהוא לא מאולתר ומבולבל וגם לא מושפע מהג'אז כמו כל האחרים.
זהו שיר רגוע יותר במילותיו ובלחנו ונותן לו הרגשה של ימי הביניים, כמו "I Talk to the Wind" מ-In the Court of the Crimson King ו-"Cadence and Cascade" מ-In the Wake of Poseidon.
שיר זה מאופיין בחליל צד המנוגן על ידי חבר הלהקה מל קולינס.
בשיר זה אין תופים שנוגנו באלבום על ידי אנדי מקלאוך ולכן, לא השתתף בשיר.
בעטיפה של Lizard באות "R" נמצא סיפור השיר.
סטפן טימושנקו

סטפן טימושנקו (Степан Прокофьевич Тимошенко;‏ 22 בדצמבר 1878 - 29 במאי 1972) נחשב כאבי המכניקה השימושית, היה חוקר ומורה בתחומי המכניקה, חוזק חומרים ותורת האלסטיות.
רבים מהפרסומים ההנדסיים והמדעיים שלו עדיין בשימוש נרחב. ספריו תורגמו לשפות רבות. סטפן טימושנקו נולד בכפר ליד קייב באוקראינה שהייתה אז חלק מהאימפריה הרוסית, היגר ליוגוסלביה בשנת 1920 ואחר כך לארצות הברית בשנת 1922, עבר לגור במערב גרמניה בשנת 1964 והאפר של גופתו נטמן לאחר מותו בקליפורניה שבארצות הברית ליד קבר אשתו אלכסנדרה שהלכה לעולמה בשנת 1950.

אבי המכניקה השימושית

לטימושנקו הייתה תרומה רבה בתחום המכניקה השימושית במחקר, מאמרים וספרים שכתב ובחינוך ולימוד תלמידים בתחום כולל הדרכה של דוקטורנטים רבים בארצות הברית. כתב 13 ספרים. תקופת הפעילות שלו בארצות הברית משנות השלושים עד שנות החמישים של המאה העשרים מכונה בהנדסה לפעמים כתקופת טימושנקו. נבחר כחבר במוסדות אקדמאיים והנדסיים רבים.
לטימושנקו הוענקו מדליות הוקרה רבות. בשנת 1957, ASME - ארגון מהנדסי המכונות בארצות הברית יסד חלוקת מדליות על שמו של טימושנקו והוא היה הראשון שמדליה זו הוענקה לו בהיותו בעל הסמכות המפורסם ביותר בהנדסת מכונות. המדליה מוענקת מדי שנה על תרומות נבחרות בתחום המכניקה השימושית. את המדליות שקיבל ואת הספרייה הגדולה שהייתה לו וכללה ספרים רבים אוסף ספרים ישנים ונדירים במדע ובהנדסה הוא תרם לאוניברסיטת סטנפורד והם נשמרים בחדר הנקרא על שמו.
Application lifecycle management

Application lifecycle management (או בקיצור: ALM) הוא תהליך של מחזור חיי התוכנה. התהליך כולל בתוכו את כל השלבים החל מניהול הדרישות, דרך הארכיטקטורה, הפיתוח, הבדיקות והיישום, וכלה בעדכון ובשחרור מהדורות ועד לשלב הסופי של התוכנה בו היא יוצאת מכלל שימוש.
שלוש נקודות ציון ישנן בתהליך של מחזור חיי תוכנה: ההתחלה - שלב הרעיון, שלב שבו התוכנה נכנסת לשימוש (Deployment) ושלב המוות, שבו אין לתוכנה ערך עסקי.
הדו"ח היומי

מבנה התוכנית

המגזין עוקב אחרי מה שקורה בכל יום בבית האח הגדול ומחוצה לו. בכל תוכנית מתארחים דיירי עבר שונים או אישיות מפורסמות המשמשים כפאנליסטים הנקראים "אחיינים". כאשר משודר המגזין במהלך עונה של "האח הגדול" מתראיין מודח מהתוכנית שהודח יום קודם לתוכנית.

היסטוריה

המגזין עלה במאי 2018 עם עליית העונה התשיעית של "האח הגדול" (והראשונה ברשת 13) ברשת 13. בכך הוא החליף למעשה את התכנית "הערב", שהוגשה גם כן על ידי  מחט ובר זוהר וירדה עקב רייטינג נמוך מהמצופה.
לאחר סיום העונה התשיעית של "האח הגדול" המשיך המגזין להיות משודר ועסק כול כולו בעיניי התרבות והבידור בישראל.
בעקבות עליית עונת הVIP השלישית של "האח הגדול" שונה שם המגזין ל"הדו"ח היומי VIP" ולאחר סיום העונה שונה השם בחזרה.
בעקבות מיזוג רשת וערוץ עשר, החל מ-16 בינואר 2019 עברה המגזין מהשעה 15:30 לשעה 15:00 על מנת להישאר באורך של שעה.
החל מה-22 באוקטובר 2019 עברה לשדר בשעה 16:00 בכדי להחליף את הכל כלול שיצאה לפגרה.