google/wiki40b huggingface dataset:
בלגיה במשחקים האולימפיים לנוער

אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)

המשלחת הראשונה של בלגיה למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור. המשלחת כללה 52 ספורטאים שהתחרו ב-16 ענפי ספורט והייתה המשלחת הגדולה ביותר שבלגיה שלחה עד כה. המשלחת זכתה בחמישה מדליות, מתוכן שתי מדליות זהב. המשלחת הגיעה להישגים משמעותיים בכדורעף עם זכייה במדליית זהב בטורניר הנערות, ג'ודו עם זכייה במדליית זהב בקטגוריית משקל עד 78 ק"ג נערות ומדליית כסף בקטגוריית משקל עד 100 ק"ג לנערים, הוקי שדה עם זכייה במדליית ארד בטורניר הנערים וקאנו/קיאק עם זכייה במדליית ארד בתחרות ספרינט לנערות בקיאק. ספורטאי המשלחת דורגו במקום הרביעי בטורניר הקבוצות בענף האופניים. בענף האתלטיקה המשלחת העפילה לשני גמרים בהם סיימה במקום החמישי בקפיצה לגובה לנערים ובמקום השישי בקפיצה במוט לנערים. ספורטאי המשלחת קצרו הישגים בענף ההתעמלות כאשר סיימו במקום הרביעי בתרגיל הקרקע לנערים ובמקום החמישי בתרגיל המקבילים לנערים ובמקום העשירי בקרב רב לנערים בהתעמלות מכשירים. המשלחת סיימה במקום השביעי בענף השחייה במשחה 200 מטר בסגנון שחיית גב לנערות. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים משמעותיים בענפים חתירה, טאקוונדו, טניס, טניס שולחן, טריאתלון, קשתות, רכיבה ושיט.

אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)

המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה 33 ספורטאים שהתחרו ב-13 ענפים. המשלחת זכתה בשישה מדליות. המשלחת הגיעה להישגים משמעותיים בענפים התעמלות עם זכייה מדליית כסף בתרגיל המתח ובמקום התשיעי בקרב רב לנערים בהתעמלות מכשירים, טאקוונדו עם זכייה במדליית כסף בקטגוריית משקל עד 49 נערות ושתי מדליות ארד בקטגוריות משקל עד 55 ק"ג לנערים ולנערות, ג'ודו עם זכייה במדליית ארד בקטגוריית משקל עד 55 ק"ג נערים. ספורטאי המשלחת קצרו הישגים בענף האתלטיקה עם זכייה במדליית ארד בריצת 100 מטר משוכות לנערות, והעפלה לשני גמרים בהם סיימו במקום הרביעי בקפיצה לרוחק לנערות ובמקום החמישי בריצת 800 מטר לנערות. המשלחת העפילה לרבעי הגמר בכדורסל בטורניר הנערות, ובטניס בטורניר היחידים לנערים. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים משמעותיים בענפים אופניים, גולף, חתירה, טניס שולחן, טריאתלון, קשתות ושחייה.

אולימפיאדת הנוער אינסברוק (2012)

בלגיה השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער החל מראשיתם באולימפיאדת הנוער אינסברוק. המשלחת כללה שבעה ספורטאים שהתחרו בחמישה ענפי ספורט. המשלחת זכתה במדליית כסף יחידה. המשלחת הגיעה להישג משמעותי עם זכייה במדליית כסף בסקי אלפיני במסלול הסלאלום לנערים. בענף ההחלקה מהירה המשלחת דורגה במקום העשירי במירוץ ל-500 מטר לנערות. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים משמעותיים בענפים גלישת שלג, החלקה אמנותית ותחרות הכישורים לנערות בהוקי קרח.

אולימפיאדת הנוער לילהאמר (2016)

המשלחת לאולימפיאדת הנוער לילהאמר מנתה תשעה ספורטאים שהתחרו בשבעה ענפי ספורט. המשלחת זכתה במדליית כסף יחידה. המשלחת הגיעה להישג משמעותי עם זכייה במדליית כסף בענף הסקי בסגנון חופשי בסקי קרוס לנערים. ספורטאי המשלחת דורגו במקום השביעי במסלול סלאלום ענק לנערים בענף הסקי אלפיני, ובמקום התשיעי בטורניר הנערים ובמקום האחת העשרה בטורניר הנערות סגלישה במדרון בענף הגלישת שלג. המשלחת לא הגיעה להישגים משמעותיים בענפים ביאתלון, החלקה מהירה במסלול קצר, סקי למרחקים ותחרות הכישורים לנערות בהוקי קרח.
שדופום

שדופום הייתה עיר עתיקה בשומר. האתר שבו נמצאים שרידי העיר שוכן בתל חַרְמַל, הנמצא על גבול העיר בגדאד של היום במחוז בגדאד. בעיר נמצאו לוחות החרס שהכילו את חוקי אשנונה.

היסטוריה

אין מידע רב לגבי ההיסטוריה של העיר בתקופה הבבלית הקדומה. העיר הייתה מיושבת לפחות מהתקופה האכדית ולכל אורך התקופה ההבלית הקדומה. העיר שכנה באזור נהר דיאלא והייתה מרכז אדמיניסטרטיבי מבוצר של ממלכת אשנונה. משמעות שמה של העיר היה "בית האוצר".
האלה הפטרונית של העיר הייתה נידבה (או ניסבה), אלת הכתיבה, הלמידה והקציר. ליד שער העיר שכנו שני מקדשים תאומים שהוקדשו לאלה.

ארכאולוגיה

האתר נחפר בין השנים 1963-1945 על ידי הארכאולוג העיראקי טהא באקר ממחלקת העתיקות והמורשת. הוא גילה באתר כ-3000 לוחות חרס. בין השנים 1998-1997 האתר נחפר על ידי משלחת חפירות של אוניברסיטת בגדאד וצוות של המכון הארכאולוגי הגרמני (German Archaeological Institute) בראשותם של פטר מיגלוס (Peter Miglus) ולית' חוסיין (Laith Hussein). באתר נערכו במשך השנים חפירות שוד רבות בלתי חוקיות. לוחות שנחפרו מחפירות אלה מצאו את דרכם למוסדות שונים.
הממצאים הארכאולוגים באתר כללו קיר מקיף גדול דמוי צורת טרפז. בכוון מערב נמצא השער שנפתח לשדרה רחבה. ליד השער נמצאו שני מבנים תאומים - המקדשים הראשיים של העיר לאלה נידבה. הכניסה למקדשים הוקפה בשורת פסלי אריות עשויים מטרה קוטה. בצדו השני של הרחוב נמצא מתחם מגורים ששימש את הכהנים. בין מתחם הכהנים והקיר בצד המערבי, נמצאו שתי קפלות קטנות ומבנים נוספים. הלוחות שנמצאו באתר כללו שני עותקים של עלילות גילגמש 
ושני לוחות שכללו חלק מחוקי אשנונה וכן לוחות מתמטיים שונים.
מועצת הזיתים

מועצת הזיתים הייתה מועצת ייצור שאיגדה את מגדלי הזיתים בישראל. המועצה הוקמה בשנת 1964 על ידי שר החקלאות משה דיין ומוזגה לתוך מועצת הצמחים בשנת 2010, והייתה לענף הזית במועצת הצמחים.
החלטה על הקמת מועצת הזית נתקבלה במשרד החקלאות כבר בשנת 1962. מועצת הזיתים הוקמה בשנת 1964 על פי החלטת ועדת השרים הכלכליים. במועצה היו 17 נציגי מגדלים, 4 יהודים ו-13 ערבים, וששה נציגי הממשלה. משכן המועצה נחנך בנצרת בדצמבר 1965. המועצה הוקמה כחברת מניות והפעילה סמכויות פיקוח על פי החוק לפיקוח על מצרכים ושירותים. אולם הפעלת סמכויות כפייה נתקלה בבעיות משפטיות ועל כן משרד החקלאות בקש לחוקק חוק מיוחד המסדיר את פעילות מועצות הייצור, ובהם מועצת הזית. החוק חוקק בשנת 1973 ומועצה סטטוטורית מכח החוק הוקם בשנת 1976. 
יו"ר המועצה היה נציג משרד החקלאות. מנכ"ל המועצה היה עזאר ערטול, ערבי נוצרי שלמשפחתו מטעי זית גדולים, ערטול מילא תפקיד זה למעלה מעשרים שנה. הייתה זאת מועצת הייצור היחידה שבראשה עמד ערבי. 
המועצה הסדירה את ייצור ושיווק הזיתים ובקשה שכל המגדלים ויצרני שמן הזית ישווקו את תוצרתם דרכה. עם זאת, מראשית קיומה נאלצה המועצה להתמודד עם חקלאים ששווקו את תוצרתם עצמאית ועשתה זאת על ידי העברת סובסידיה ממשלתית רק לאלו ששיווקו את תוצרתם דרך המועצה, החרמת סחורה שהועברה בין יישובים ללא היתר מהמועצה ופתיחת תיקים פליליים.  
המועצה ייצגה את מגדלי הזיתים בפני הממשלה, בשנים של יבול נמוך בהם דרשה מהממשלה פיצוי על היבול הנמוך, ובשנים של יבול גבוה, בהם דרשה מהמדינה פיצוי על המחיר הנמוך שנתקבל על התוצרת. בשנת 1981 הוקם לצד המועצה קרן ביטוחים לענף הזית. 
במשך שנים בקשה הממשלה להקטין את מספר מועצת הייצור, על ידי איחוד מועצת הטבק לתוך מועצת הזיתים. המיזוג יצא לבסוף אל הפועל בסוף שנות ה-70. מינוי אחרון של חברים למועצת הזיתים נעשה בשנת 1999 ותוקף המינוי פג בשנת 2003. בשנת 2010 החליט השר שלום שמחון על מיזוג מועצת הזיתים לתוך מועצת הצמחים והיא הייתה לענף הזית במועצת הצמחים.
בדו"ח מבקר המדינה שפורסם במאי 2010 נכללה התייחסות נרחבת למעשים ומחדלים של בעלי תפקידים בכירים במועצת הזיתים, שעוררו חשדות חמורים לפגיעה בטוהר המידות. הדו"ח היווה את אחד הנימוקים לסגירת המועצה ומיזוגה לתוך מועצת הצמחים.
איוואן ספרונוב

פעילות עיתונאית

תפקידו העיקרי של ספרונוב היה כתב לענייני צבא ושלטון ברוסיה. הוא כתב רבות על פיתוח נשק וטכנולוגיות הגנה ברוסיה, גם על פיתוחים שלא פורסמו רשמית. בדצמבר 2006 פרסם ספרונוב את כישלון הניסוי השלישי בטיל הבליסטי הבין-יבשתי החדש של רוסיה, ה-Bulava, שיועד לדור חדש של צוללות. גם פרסום זה לא אומת על ידי גורמים רשמיים.
ב-22 בפברואר 2007 ספרונוב ביקר ב-"IDEX" (תערוכת הנשק הנערכת מדי שנתיים) באבו דאבי, ולטענתו גילה מידע אודות מכירת מטוסי מיג-29 וטילים לסוריה דרך גורם שלישי (בלארוס), מהלך שמטרתו הייתה למנוע האשמות מצד מדינות המערב על מכירת נשק למדינות עוינות. ספרונוב סיפר לעמיתיו לעבודה כי לא התכוון לפרסם את המידע שקיבל בשל רגישות ונפיצות הנושא. לדבריו, הוא קיבל על כך אזהרה מהפס"ב, לפיה חשיפת סודות המדינה תביא להעמדתו לדין.

מותו

ספרונוב נפל מהקומה החמישית של בניין מגוריו במוסקבה ב-2 במרץ 2007. לפי עדותם של שני סטודנטים, ספרונוב לא מת מיד לאחר הנפילה, ורק בתום חצי שעה לאחר שמצאו אותו הגיעה עזרה. בעקבות מותו נפתחה חקירה פלילית שמסקנתה הייתה שספרונוב התאבד. הוא נקבר ב-5 במרץ 2007 במוסקבה.

מחלוקת לגבי מותו

חבריו לעבודה של ספרונוב וקרובי משפחתו דחו בתוקף את מסקנות החקירה. לטענתם לא ייתכן שתכנן את התאבדותו שכן נמצא חי לאחר הנפילה. בנוסף, הם טענו כי בתור איש צבא היה יכול לבחור בהתאבדות באמצעות נשק. כמו כן הם טענו שימים ספורים לפני תחקיריו קיבל איומים מהפס"ב. מאידך, שכניו טענו שלא שמעו מריבה כלשהי, ולא נמצאו עדים שראו אנשים יוצאים מן הבניין.
פרדיננד היים

קריירה מוקדמת

היים נולד ב-27 בפברואר 1895 ברויטלינגן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1914 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-13 (וירטמברג ה-1 - המלך קרל), ולחם בשורותיו בתחילת מלחמת העולם הראשונה, ומשנת 1916 לחם במסגרת רגימנט הארטילריה במילואים ה-27. ב-25 בפברואר 1917 הועלה לדרגת לוטננט, וב-18 באוקטובר 1918 הועלה לדרגת אוברלוטננט. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה נשאר היים ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1928 הועלה היים לדרגת האופטמן, וב-1 באפריל 1932 מונה למפקד סוללה 4 ברגימנט הארטילריה ה-5 (וירטמברג). ב-1 ביולי 1933 מונה למדריך בבית הספר לחיל הרגלים, וב-1 באוגוסט 1934 הועלה לדרגת מיור. בסתיו 1934 מונה לתפקיד מטה במשרד המלחמה, וב-1 במרס 1937 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. לאחר מכן הועבר לתפקיד מטה בOKH, וב-10 בנובמבר 1938 מונה לקצין אג"ם של הקורפוס ה-16. ב-1 באוגוסט 1939 הועלה לדרגת אוברסט, ומונה לראש מטה הקורפוס ה-16.

מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה היה היים ראש מטה הקורפוס ה-16, והשתתף עמו במהלך המערכה בפולין, כחלק מהארמייה העשירית במסגרת קבוצת ארמיות דרום. ב-15 בפברואר 1940 מונה היים לראש אגף בOKH, וב-3 בספטמבר 1940 מונה לראש מטה הארמייה השישית, והשתתף עימה בהכנות למבצע ארי הים. במהלך מבצע ברברוסה השתתף היים עם הארמייה בלחימה באוקראינה כחלק מקבוצת ארמיות דרום, וב-26 בינואר 1942 קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-1 בפברואר 1942 מונה לגנרל מיור, וב-15 במאי 1942 הועבר לעתודת המילואים. ב-1 ביולי 1942 מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-14, שהייתה חלק מקורפוס הפאנצר ה-14 ולאחר מכן חלק מקורפוס הפאנצר ה-47, במסגרת ארמיית הפאנצר הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל היים ב-30 באוגוסט 1942 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 בנובמבר 1942 הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ומונה למפקד קורפוס הפאנצר ה-48 שהיה חלק מארמיית הפאנצר הרביעית באזור סטלינגרד. ב-14 בנובמבר 1942 הועבר הקורפוס לתגבר את הארמייה הרומנית השלישית, אך ב-19 בנובמבר נכשל בבלימת המתקפה הסובייטית, ובכך כותרה הארמייה השישית בסטלינגרד. בעקבות כשלונו הודח היים מתפקידו, ולאחר מכן נעצר בעקבות הוראה ישירה מהיטלר ונשלח לכלא מואביט בברלין. באפריל 1943 הוא שוחרר ממעצרו והועבר לבית חולים, וב-16 באוגוסט 1943 פרש מהצבא. ב-1 באוגוסט 1944 גויס מחדש, וב-5 באוגוסט 1944 מונה למפקד חיל מצב בבולון, וב-23 בספטמבר 1944 נכנע עם שרידי הכוחות של חיל המצב לדיוויזיה הקנדית ה-3, ונלקח בשבי בעלות הברית.

לאחר המלחמה

היים שוחרר מהשבי ב-12 במאי 1948. לאחר שחרורו התגורר היים באולם, ובשנת 1962 הוציא ספר על המערכה בחזית המזרחית. ב-14 בנובמבר 1971 מת היים, והוא בן 76 שנים.
אדם סקוט (שחקן)

ביוגרפיה

סקוט נולד בסנטה קרוז, קליפורניה לאן ודאגלס סקוט. הוא ממוצא סיציליאני מצד אמו. יש לו שני אחים מבוגרים יותר, שאנון ודייוויד, שניהם מורים בגמלאות. הוא למד בבית הספר התיכון הארבור ובאקדמיה האמריקנית לאמנויות הבמה בפסדינה, קליפורניה.

קולנוע

סקוט הופיע במספר סרטים, בהם "מעורר השאול: השושלת" (1996), "מסע בין כוכבים: המפגש הראשון" (1996), "זהות שאולה" (2002), "הטייס" (2004), "מהיר ללא גבולות" (2004), "חותנת בהפרעה" (2005), "הדייט שתקע אותי" (2007), "אחים חורגים" (2008), "אוגוסט" (2008), "פיראנה 3-D" ‏(2010), ו"שנה מעוברת" (2010).
סקוט הופיע גם בסרטים "אחינו האידיוט" (2011) ו"הרווקה" (2012). הוא גם כיכב בסרט "חברים עם ילדים" (2012) ובסרט "הסוג האכזרי" (2010), בתפקיד דרמטי יותר מאשר בסרטיו הקודמים, והיה מועמד עליו לפרס אינדפנדנט ספיריט לשחקן הטוב ביותר.

טלוויזיה

בטלוויזיה הוא הופיע בתור גריף הוקינגס בסדרה "ילד פוגש עולם", בתור ג'וש ב"שולחן לחמישה" ובתור בן זוגו של דייוויד, בן קופר, ב"עמוק באדמה". הוא שיחק את פאלק בסדרת הדרמה של HBO "תגיד לי שאתה אוהב אותי". בסדרה "על הפנים" הוא הופיע בתור פט אנדרסון, נציג משרד קידמי של בייסבול ומכור לקוקאין. בין 2009 ו-2010 הוא הופיע בסדרה "אנשי המסיבות." תפקיד זה זיכה אותו במועמדות לשחקן הטוב ביותר בסדרת קומדיה לשנת 2009 של מגזין אנטרטיינמנט ויקלי.
בשנת 2010, סקוט הצטרף לצוות השחקנים של הסדרה עטורת השבחים של NBC, "מחלקת גנים ונוף", בתור בן וויאט, מבקר מדינה המגיע לעיר הבדיונית פאוני שבאינדיאנה כדי לאמוד את כספי העיר. הוא הופיע כשחקן אורח יחד עם רוב לאו בעונה השנייה של הסדרה לפני שהפך לדמות מרכזית עד לסוף הסדרה. העונה השביעית והאחרונה של הסדרה הסתיימה בפברואר 2015. סקוט הופיע בסדרה של Adult Swim "האירוע הגדול בהיסטוריה של הטלוויזיה", אותה גם יצר והפיק.
בשנת 2017 החל לשחק לצד ניקול קידמן וריס וית'רספון בסדרת הדרמה-קומית "שקרים קטנים גדולים" שיצר וכתב דייוויד אי קלי, אשר מבוססת על הרומן באותו שם ומשודרת ברשת HBO. באותה שנה הוא כיכב בסרט הקומדיה של נטפליקס "שטן קטן".

שידורי פודקאסט

סקוט מנחה יחד עם סקוט אקרמן את הפודקאסט "U Talkin' U2 To Me?". התוכנית מוצגת בתחילת כל פרק כ"תקציר המקיף והאנציקלופדי של כל מה שקשור ל-U2", אך הדיון לרוב גולש גם לנושאים אחרים. בשנת 2015, סקוט וסקוט אירחו את חברי להקת U2 בתוכנית. סקוט השתתף גם כאורח בפודקאסטים רבים כגון "Comedy Bang! Bang!", "How Did This Get Made?" ו"Kevin Pollak's Chat Show".

חיים אישיים

אדם סקוט התחתן עם נעמי סבלן, היום נעמי סקוט, בשנת 2005. לזוג שני ילדים.
בית הכנסת בקרלסבאד

היסטוריה

לבית הכנסת קדם בית כנסת קטן יותר, ששימש מאז 1860 את האורחים היהודים במלונות הספא של היישוב.
הכסף להקמתו של בית הכנסת, שאותו תכנן, אדולף וולף (גר'), נתרם בעיקר על ידי מבקרים יהודים בבתי המרפא והנופש של העיר. במבנה, שתוכנן בסגנון רומנסקי-מורי, כיפה גדולה, ושתיים קטנות יותר, צדדיות. בית הכנסת נחנך בספטמבר 1877, ושימש את הקהילה היהודית המקומית עד שנהרס בידי אספסוף סודטי-גרמני  ב-1938, בלילה שנודע כליל הבדולח.
רבה של הקהילה ורב בית הכנסת היה הרב ד"ר איגנץ ציגלר.
ב-1983 נבנתה במקום אנדרטה לחללי קרלסבאד בתקופת השלטון הנאצי, שהועברה מאוחר יותר לבית הקברות המקומי.
קוישיקלך

קוישיקלך או קויישלך הוא מוצר העשוי מעלי לולב ארוגים לצורך אגידתם יחדיו של הלולב, ההדסים והערבות מארבעת המינים בחג סוכות. מטרת הקוישיקלך היא לקיים מצוות "אגד" בלולב, שאמנם על פי התלמוד אינה חובה להלכה, אך התקבלה כרצויה וכהידור מצווה כדברי חז"ל על הפסוק: "זה אלי ואנווהו -התנאה לפניו במצוות". כיוון שאגידת הלולב אינה חובה, ניתן לקיימה על ידי כל דבר, אולם מקובל לאגוד את הלולב דווקא בעלי לולב, שהם "מינו" של הלולב - ומכאן השימוש בקוישיקלך.

דיון הלכתי

האחרונים נחלקו האם מתקיימת מצוות ה'אגד' בלולב על ידי הקוישיקלך. יש שכתבו להתיר מנהג זה של שימוש בקוישיקלך בתור אגד, אך מאידך ישנם הסבורים שאין די בו לקיום מצווה זו מאחר שאפשר בקלות להוציא את המינים מתוכו.
כיום מקובל לאגוד ב'קוישיקלך' בעיקר בקרב האשכנזים, אולם קושרים מעליו שני 'טבעות' נוספות, על מנת לקיים את מצוות ה'אגד'.
רחל חלפי

ביוגרפיה

חלפי היא ילידת תל אביב ומתגוררת בה. בשירותה הצבאי הייתה כתבת צבאית, ובהמשך עבדה כעורכת תוכניות דוקומנטריות בקול ישראל, כבמאית סרטי קולנוע וטלוויזיה וכעיתונאית. למדה באוניברסיטה העברית לתואר שני, והמשיכה את לימודיה בארצות הברית באוניברסיטת ברקלי ובמכון האמריקאי לקולנוע. לימדה קולנוע ותסריטאות במסגרת החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב וספרות אנגלית באוניברסיטת תל אביב.
זכתה בפרסים רבים על יצירתה בישראל ובשאר העולם, ובהם פרס ראש הממשלה, ופרס ביאליק לספרות על ספרה "מקלעת השמש" ועל מכלול יצירתה לשנת 2006.
ב-2015 זכתה חלפי בפרס אקו"ם ע"ש דליה רביקוביץ' לשירה ופרוזה על מכלול יצירתה. בנימוקי השופטים נאמר: "שירתה היא יצירה נועזת וחדשנית שחוקרת בלי לאות, בסקרנות רעננה, את העולם ואת השפה המתארת אותו. בשלל אמצעים אמנותיים, לשוניים וטיפוגרפיים היא ממציאה מוזיקה פוליפונית משלה ומפרקת את גבולות השיר כדי לבדוק את האטומים שלו ולהקימו מחדש על סף תהום. היא נעה בין הדברים הוודאיים מתוך תהייה וספקנות המציבות סימני שאלה רבים אך גם שבות ומגלות את היופי שבעצם הקיום. השילוב בין יפעה לחרדה, בין טרגיות להומור, בין רצינות לקלילות הוא מן המאפיינים המרכזיים בשירי רחל חלפי, מן היוצרים החשובים והמקוריים בשירה העברית כיום".

משפחתה

רחל חלפי באה ממשפחה של אמנים. דודה, אברהם חלפי, משורר ושחקן תיאטרון; אביה, שמשון חלפי, משורר וממתעדי ראשית תל אביב; אמה, מרים ברוך חלפי, פסלת ומשוררת.
נשואה לסופר ולמתרגם ובעבר שדר וקריין בקול ישראל, חיים תדמון.
אנורתוסיס פמגוסטה

היסטוריה

המועדון נוסד ב-30 בינואר 1911 בעיר פמגוסטה. והיה מארח באצטדיון שנקרא אצטדיון ΓΣΕ ( ביוונית: Γυμναστικός Σύλλογος Ευαγόρας) בעיר.
בעקבות הפלישה הטורקית לצפון קפריסין בחודש יולי 1974, העיר פמגוסטה נפלה תחת הכיבוש הטורקי. ואנשי המועדון החלו לנדוד בין אצטדיונים כדי לארח משחקי בית. בין היתר אירחו ב"אצטדיון דסאקי", "אצטדיון GSZ" בלרנקה, ו"אצטדיון ציריון" בלימסול. בשנת 1986 תרם הנדבן אנתוניס פפדופולוס כספים כדי לבנות אצטדיון ביתי לקבוצה בעיר לרנקה. תחילה בקיבולת של 6000 מקומות ישיבה. ובשנת 1997 הורחב לכ-12,000 מקומות.
המאמן הישראלי רוני לוי אימן את הקבוצה מספטמבר 2011 ועד אפריל 2013, וחזר אליה לקדנציה נוספת מספטמבר 2016 ועד ספטמבר 2018.

ליגת האלופות

הקבוצה היא הראשונה מהליגה הקפריסאית שהעפילה לליגת האלופות – היא עשתה זאת בעונת 2008/2009 לאחר ניצחון על אולימפיאקוס בסיבוב המוקדמות השלישי. בשלב הבתים הוגרלה לבית עם ורדר ברמן הגרמנית, פנאתינייקוס אתונה היוונית ואינטר מילאנו האיטלקית. בזכות פתיחתה הטובה בטורניר – תיקו מול ורדר ברמן וניצחון על פנאתינייקוס – נחשבה להפתעת הטורניר יחד עם באטה בוריסוב הבלארוסית. לאחר מכן הפסידה 2:1 בחוץ לאינטר וסיימה איתה בתיקו 3:3 בבית אך היא עדיין ניצבה במקום השני. לבסוף סיימה בתיקו 2:2 במפגש השני מול ברמן ולא עלתה.
יששכר יחזקאל ריגייו

הרב יששכר יחזקאל ריגייו (באיטלקית: Reggio; ~ה'תקל"ד, 1774 - ליל ראש חודש אלול ה'תקצ"ז, 1837) היה רב ומדקדק עברי, מגדולי רבני יהדות איטליה בראשית המאה ה-19.

קורות חיים

יליד איטליה, בן אחיו של "הקדוש האלהי כמוהר"ר אברהם ריגייו". למד מפי הרבנים חננאל ניפי ויוסף דוד באסאן. בהיותו בן למשפחה מחוסרת נכסים, פרנסו אותו אחדים מעשירי הקהילה.
הוא התפרסם בבקיאותו בהלכה, והתמנה כמלמד בישיבתו של רבו הרב יוסף דוד באסאן. לאחר פטירת רבו זה התמנה תחתיו כפוסק ההלכה של הקהילה, ולאחר פטירת החכם שבתי אלחנן פיסארו החליף אותו בהנהגת הקהילה היהודית-ספרדית בפרארה. נשארו ממנו מספר תקנות שתיקן בקהילת פרארה, אחת מהן עסקה בסידורי הנחת שיתופי מבואות.
לצד תפקידיו הרבניים שימש כסופר סת"ם וכתב בימי חייו עשרים וחמשה ספרי תורה. הוא התבלט גם בדקדוק עברי והשאיר אחריו ספר בדקדוק לשון הקודש שלא נדפס.
נפטר בגיל 63 בליל ראש חודש אלול ה'תקצ"ז, 1837.
אינקרסרון

תקציר העלילה

העלילה מתרחשת בשני מוקדים שונים.

הכלא

בתוך כלא גדול מאין כמוהו המכיל ימים והרים, יוצא פין יחד עם קיירו אחיו למסע בחיפוש אחר היציאה מן הכלא. שמועות אומרות שרק אדם אחד יצא מן הכלא, שמו היה סאפיק. הם אוספים עוד שני אסירים: גילדאס - ספיינט, ונערה בשם אטיאה שפין מציל, ויוצאים למסע ארוך ומפרך, שבסופו הם מוצאים יציאה, פין מצליח לצאת מהכלא בעוד קלודיה נכנסת אליו בחיפוש אחר ידע. קלודיה מוציאה את פין מהכלא.

הממלכה

קו העלילה השני מתרחש בממלכה שדוגלת במסורת ואוסרת קדמה אך עם זאת משתמשת בטכנולוגיה כדי לשמר את הקדמה. קלודיה, בתו של הסוהר, חולמת על חופש. אך בממלכה שכזו, אסור לחלום יותר מדי. קלודיה מנסה לחשוף את השחיתות בממלכתה תוך כדי ניסיון למנוע מאביה לחתן אותה עם שנוא נפשה. קלודיה נכנסת לכלא כדי לגלות עוד מידע בנוגע לכלא, היא פוגשת את פין ומוציאה אותו.

הסוף

קלודיה ופין מגלים שהכלא שמתוכו נראה ענק, נמצא בעצם בתוך קובייה כסופה קטנטנה שנמצאת על שרשרת השעון של סוהר אינקרסרון-אביה של קלודיה.

הסרט

פוקס המאה העשרים תכננו להוציא את הסרט לאקרנים ב-2013, אך עקב בעיות בהפקה, העבודה על הסרט נעצרה. בשנת 2012 הופצה שמועה שאת פין ישחק טיילור לאוטנר ושאת קלודיה תשחק אמה ווטסון, והשמועה אושרה על ידי גורמים בכירים בהפקה. במאי 2013 החלה העבודה על הסרט מחדש ובאתר IMDb נכתב כי אמה ווטסון, ג'ניפר לורנס ובלייק לייבלי קיבלו הצעה לגלם את דמותה של קלודיה.
אירינה זורבסקה

ביוגרפיה

זורבסקה נולדה בקייב, ב-2008 נבחרה ל"מיס אוקראינה" ובאותה עת למדה אנגלית אנגלית באוניברסיטה הפדגוגית של קייב, עקב היותה קרובת משפחה של ראש ממלא מקום ראש עיריית קייב ויטלי זורבסקי ולאחר מכן יועצו של הנשיא ויקטור ינוקוביץ' הועלו שמועות מצד המתמודדות הנוספות בתחרות לפיהם קרבה זו הושפעה על זכייתה אך הוא הכחיש כל קשר לדבר ולתחרות, היא ייצגה את מדינתה בתחרות מיס עולם 2008 ועלתה לשלב חמש עשרה המועמדות הסופיות ובנוסף הייתה סגנית בפרויקט הכשרונות של התחרות (Miss World Talent) שבמסגרתה כל אחת מהמתמודדות הציגה כישרון ייחודי. כדוגמנית היא עבדה עבור מספר מעצבים והופיעה במספר פרסומות לטלוויזיה.
זורבסקה הציגה את תוצאות הניקוד האוקראיני באירוויזיון 2010.
משרד הביטחון של הפדרציה הרוסית

היסטוריה

משרד הביטחון של הפדרציה הרוסית הוקם ב-24 בינואר 1992 על פי צו של נשיא הפדרציה הרוסית מספר 42 על בסיס סוכנות הביטחון הפדרלית ושירות הביטחון הבין-רפובליקני של ברית המועצות, שפורקו. הקמת המשרד היה תוצאה של ניסיון לא מוצלח לאחד סוכנויות ביטחון וגופי שיטור לכדי משרד ממשלתי בשם משרד הביטחון והפנים של רוסיה בדצמבר 1991. תקנות על מעמדו של המשרד אושרו בצו נשיאותי מספר 42. גופים טריטוריאליים של משרד הביטחון נקראו מינהלי משרד הביטחון של הפדרציה הרוסית. הליך הקמת משרד הביטחון של הפדרציה הרוסית הסתיים ב-1 ביולי 1992.
במקור משרד הביטחון של הפדרציה הרוסית כלל גם מחלקות למודיעין נגדי, יחידות תפעוליות, טכניות ואנליטיות שהיוו בעבר חלק מהוועדה לביטחון המדינה של ברית המועצות. בהתאם לצו הנשיאותי, לצד השר עבדו 8 סגנים, כולל סגן ראשון (אף שבמשך כל זמן קיומו של המשרד, משרה זו לא אוישה). ביום הקמת משרד, 24 בינואר 1992, מונו גם ראשיו: השר ויקטור בראניקוב, סגנו אולייניקוב ו-5 סגנים נוספים.
ב-12 ביוני 1992 על בסיס הכוחות של הוועדה להגנה על גבולות המדינה של ברית המועצות, שהוקם באוקטובר 1991, הוקם משמר הגבול של רוסיה, אשר אורגנו כחלק ממשרד הביטחון. בהקשר זה, מספר סגני השר גדל ל-9 אנשים. ב-15 ביוני, לתפקיד סגן שר הביטחון של הפדרציה הרוסית — מפקד משמר הגבול של הפדרציה הרוסית מונה אלוף שליאטין (ב-8 בנובמבר 1992 הוא קודם לדרגת קולונל-גנרל). ב-27 ביולי 1993, לאחר עימותים על גבול טג'יקיסטן-אפגניסטן, שליאטין שוחרר מתפקידו ובאוגוסט תפס את מקומו קולונל גנרל ניקולאייב.
באותו יום, ב-27 ביולי 1993, פוטר גם השר בראניקוב (במהלך אירועי ספטמבר — אוקטובר 1993 הוא היה שר הביטחון של רוסיה ותמך בסגן הנשיא אלכסנדר רוצקוי). למחרת, ה-28 ביולי, לשר הביטחון מונה ניקולאי גולושקו.
ב-18 בספטמבר 1993 צו של הנשיא ילצין אישרר את מינוי גולושקו לשר. עם זאת, זה היה מינוי שלא אושר על ידי המועצה העליונה של הפדרציה הרוסית, כפי שנדרש על פי החוקה באותו זמן (חוקת 1978). 
ב-21 בדצמבר 1993 משרד הביטחון של הפדרציה הרוסית בוטל על פי צו של נשיא הפדרציה הרוסית מספר 2233, המשרד הוחלף בשירות הפדרלי למודיעין מסכל. ממלא מקום שר הביטחון ניקולאי Golushko וסגנו, סרגיי סטפאשין, המשיכו לכהן בתפקידיהם גם במסגרת הגוף החדש. משמר הגבול הפך לגוף נפרד: 30 בדצמבר 1993 הוקם שירות משמר הגבול הפדרלי של הפדרציה הרוסית.
הארגון המחודש של משרד הביטחון של הפדרציה הרוסית הפדרלי היה הרפורמה המבנית האחרונה בגופי ביטחון הפנים של רוסיה. לאחר מכן, כל השינויים נעשו בהדרגה, גם בזמן ייסוד שירות הביטחון הפדרלי של הפדרציה הרוסית ביוני 1995 שהיווה בפועל שינוי שמו של השירות הפדרלי לסיכול ריגול ללא ביצוע שינויים מבניים במנגנון ובמצבת כח האדם.
דלית להב-דורסט

דלית להב-דורסט (ילידת 1956) היא מתרגמת, עורכת, אוצרת והיסטוריונית ישראלית-צרפתיה.

ביוגרפיה

דורסט היא ילידת ריו דה ז'ניירו וגדלה בסאו פאולו, שם למדה ספרות השוואתית. לאחר מכן עברה לפריז, שם עסקה בהיסטוריה של האמנות, ביקורת אמנות, ושימור.
מאז שנת 2008, דורסט היא האוצרת הראשית של קרן מ.ת. אברהם, ומאז שנת 2014 היא עומדת בראש המחלקה לחילופי תרבות בקרן מוזיאון ההרמיטז' בישראל.
דורסט היא פוליגלוטית ולצד עיסוקה באמנות היא מתרגמת ספרים מפורטוגלית לעברית.
רוברט לווינסון

רוברט ("בוב") לווינסון (נולד ב-10 במרץ 1948) הוא סוכן פרטי אמריקני, ופנסיונר של המנהל לאכיפת (חוקי) הסמים (DEA) ושל ה-FBI.
ב-9 במרץ 2007, במהלך ביקור באי קיש באיראן, נעצר כאשר חקר לכאורה מקרה של הברחת סיגריות. 
פקידי ממשל מאמינים כי לווינסון, שנחטף שבועיים לפני ההשתלטות האיראנית על צוות הספינה הבריטית קורנוול (HMS Cornwall), נעצר על ידי סוכנים איראניים כדי לשמש כקלף מיקוח במשא ומתן עם וושינגטון.
בדצמבר 2013, דיווח העיתון האמריקני Associated Press כי חקירה שלהם גילתה כי לווינסון עבד עבור ה-CIA
. הממשל האמריקאי הצהיר כי הוא לא היה עובד מדינה בזמן חטיפתו.

הצהרות גורמים רשמיים בנוגע ללווינסון

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

מעורבות איראנית

ב-4 באפריל 2007, מעט יותר משלשה שבועות לאחר חטיפתו של לווינסון, מאמר בתחנה הממשלתית האיראנית PressTV ציין כי הוא: 
"has been in the hands of Iranian security forces since the early hours of March 9" and "authorities are well on the way to finishing the procedural arrangements that could see him freed in a matter of days"
תרגום:"היה בידי כוחות הביטחון האיראניים מאז השעות המוקדמות של ה-9 במרץ" וש"הרשויות בדרכן לסיום ההליכים שיוכלו להוביל לשחרורו בתוך ימים ספורים"
— ערוץ הטלוויזיה הממשלתי האיראני PressTV, ב-4 באפריל 2007
באותו מאמר הוסבר כי הנסיעה של לווינסון לאי קיש (Kish Island) הייתה של איש עסקים פרטי המחפש קשר עם אדם שיוכל לקשר אותו לביצוע מצגות לגורמים איראניים רשמיים האחראיים על טיפול במסחר בנתיבי הברחה פיראטיים אשר הם בעלי חשיבות רבה לחברה שלו.
ב-8 בינואר 2013, הAssociated Press דווח כי יש כעת קונצנזוס בין פקידי ממשל אמריקאים המעורבים במקרה שלמרות שנים של הכחשה, שרות הביטחון האיראני היה כמעט בוודאות מאחורי הווידאו בן 54 השניות וחמש התמונות האנונימיות של לווינסון, שנשלחו למשפחתו. הדרך בה נשלחו והאנונימיות המקצועית הצביעו על כך שמרגלים מומחים עומדים מאחורי הפעולה, כך נאמר.

פרס מליון הדולר

ב-6 במרץ 2012, לקראת יום השנה החמישי לחטיפתו, הציע ה-FBI פרס על סך מיליון דולרים עבור מידע העשוי להביא להחזרתו. בנוסף הושק קמפיין תוך שימוש בשלטי דרך גדולים, הודעות ברדיו, פליירים, וטלפוניה לפרסום הפרס.
במקביל קיבלו שני בניו הצעירים מלגה על סך $5,000 למימון לימודיהם.

סטטוס נוכחי

בנובמבר 2013, לווינסון, אב לשבעה, הפך לשבוי במשך הזמן הארוך ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית, כאשר הוא "עוקף" את טרי אנדרסון.
על פי משפחתו הוא סובל מסוכרת, שיגדון ויתר לחץ דם. הדרכון שלו לא הופיע באף מדינה אחרת.