רודולף קארל

ילדותו ולימודיו

רודולף קארל נולד בשנת 1880 בפלזן, בבוהמיה, אז חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית, במשפחה צ'כית קתולית. אביו, יוזף קארל היה מהנדס של רשות הרכבות במולדתו. אמו הייתה אמיליה לבית מאטרר. בשנת 1894 עבר עם משפחתו לפראג, בה למד בגימנסיה גרמנית ברחוב סטפנסקה. בהתאם לרצון אביו למד משפטים באוניברסיטת קארל בפראג. במקביל 
למד בשנים 1904-1899 הלחנה אצל אנטונין דבוז'אק ונגינת עוגב אצל יוזף קליצ'קה בקונסרבטוריון הלאומי בפארג. בסופו של דבר לא סיים את לימודי המשפטים והתחיל למורת רוחם של הוריו קריירה עצמאית כמוזיקאי. ידע בכך הצלחות וגם כישלונות. באותה תקופה יצר את הסימפוניה האידיאלית, סימפוניית רנסאנס, הסימפוניה לכינורות ולתזמורת ואת האופרה "הלב של איזליין". בשנת 1908 התחתן קארל עם בתו של הסופר וההיסטוריון הצ'כי זיקמונט וינטר.

ברוסיה

בשנת 1914 נסע לחופשה ברוסיה, אך נעצר שם אחרי פרוץ מלחמת העולם הראשונה בהאשמה של ריגול למען אוסטריה. בסופו של דבר הצליח להימלט ממאסרו ובעזרת ידידים מצא עבודה כמורה בבתי ספר למוזיקה בטאגאנרוג על יד ים אזוב וברוסטוב על הדון. מכיוון שמצא עצמו שוב בסכנה נאלץ לברוח לעיר אירקוטסק שבסיביר. בעת מסע ברכבת מיקטרינבורג לולדיווסטוק הלחין את הפואמה הסימפונית "הדמון" שזכתה מאוחר יותר בהצלחה בצ'כיה ובחו"ל. ברוסיה הצטרף ללגיון הצ'כי שהורכב משבויים צ'כים על אדמת רוסיה וסוף סוף זוכה מההאשמה של ריגול. אחרי תקופה של אימון צבאי מפרך התמנה למנצח התזמורת הסימפונית של הלגיון.

פעילותו כמלחין ומורה בצ'כיה

אחרי שובו לצ'כיה בשנת 1920 תזמורת הלגיון התפרקה וקארל נאלץ לעבוד בארכיון של ממוריאל המאבק הלאומי שאיפשר לו זמן פנוי גם ליצירה. כתב מוזיקה לשירים מאת המשורר י.ס. מאכאר ומוזיקה למקהלת גברים על מילים של הגנרל והמשורר רודולף מדק, הלחין את "רק האהבה" (Samá láska) ו"הבלדה האקזוטית" "הכושי" (Černoch), שתיהן על מילים של ירוסלב סייפרט, הקנטטה "תחיית המתים"(Vzkříšení) ו"בלדה מתוקה לילדים" (Sladká balada dětská).עוררו עיניין גם יצירות כליות שלו כמו "קונצרט המחרוזת" ו"סימפוניית האביב".
בשנים 1941-1923 לימד הלחנה בקונסרבטוריון למוזיקה בפארג. התחיל להתעניין בפולקלור הבולגרי, יצא למסע מחקר פולקלוריסטי בבולגריה ואירגן שלושה ימי פסטיבל למוזיקה בולגרית בפראג. על הפעילות הזאת זכה לעיטור ממלך בולגריה.
בשנת 1933 התקיימה בברנו בכורת האופרה שלו "המוות סנדקית" (על לברית מאת סטניסלב לום) תחת שרביטו של א. אוסטרצ'יל ועם מ. קרסובה בתפקיד הראשי. אופרה זו זכתה בהצלחה רבה והפכה לחלק מהרפרטואר של תיאטרוני האופרה הצ'כים.

בימי מלחמת העולם השנייה - מתנגד לנאצים

בימי כיבוש צ'כיה על ידי הנאצים החל משנת 1941 השתתף במחתרת האנטי-נאצית. התנגד בחריפות לנימוקים של אמיל האכה ואחרים בעד ההשלמה עם ה"פרוטקטורט" הגרמני. קארל נקשר לכמה קבוצות מתנגדים אנטינאצים, בין השאר קבוצת קוואפיל-קרופטה-לאני. עזר לסטודנטים למצוא מקלט ועבודה בפעילויות ייעור בנובי יואכימוב וסייע במתן מקלט לפרטיזנים ביער קז'יבוקלאטסקו.ב-1941 הלחין את "הפתיחה המהפכנית" ובשנת 1942 התחיל לעבוד על אופרה חדשה, "אילוף הסוררת". ב-19 במרץ 1943 בחזרתו מנובי יואכימוב נעצר על ידי הגסטפו. אחרי חקירה בארמון פצ'קוב הוא נכלא ללא משפט בבית הסוהר פנקראץ. על אף החקירות הקשות והעינויים לא מסר לגסטפו מידע מהותי. בעת כליאתו כתב שירי חירות ביחד עם אסירים אחרים. למרות התנאים הקשים הלחין בתאו שירים בגרמנית כמו הו"ואלס של פנקראץ" וה"פולקה של פנקראץ" כמו כן כתב בעזרת פחם על נייר טואלט את האופרה "שלוש השערות של סבא הכל-יודע".יצר בעצמו את הלברית לפי סיפור של קארל יארומיר ארבן. במרכז העלילה עמד ילד קטן שאנשים טובים מצליחים למנוע ממנו חשיפה לעוולות העולם. בצורה דומה כתב גם את התשיעיה שלו. בפברואר 1945 נשלח ל"מבצר הקטן" שבמחנה הריכוז טרזיינשטאט. היה חולה וחלש ותנאי החיים בטרזין היו גרועים פי כמה מאשר בכלא פנקראץ - תא צפוף מאוד, חוסר תברואה מוחלט, אוכל מורכב מדייסה נוקשה של תפוחי אדמה ומי שתייה שחרחרים שכונו "קפה שחור". אפילו כאן ניסה להלחין כמה קטעים מוזיקליים, כולל "שיר הלכת של טרזין" שהלך לאיבוד. קארל דעך מול עיניהם הכלות של הרופאים הצ'כים הכלואים איתו, (אחד מהם -היה פרופ' יז'י סילאבה) שניסו לעזור, ונפטר כעבור חודש. היה חולה בדיזנטריה והושאר מחוץ לתא בתנאי כפור בשם מבצע "הדברת כינים". יחד עם עוד תשעה אסירים נמצא למחרת, 6 במרץ 1945, מת מכפור.
נקבר תחילה בקבר המוני בתוך מתחם המבצר הקטן בטרזין. אחרי המלחמה הוצאה גופתו ונטמנה בבית הקברות הלאומי שהוקם בטרזין.

חלק מיצירותיו האחרונות נחשפו ושוחזרו על ידי הפסנתרן פרנצ'סקו לוטורו.
רודולף קארל היה נשוי ואב לבן ולבת.