google/wiki40b huggingface dataset:
הצגה יומית (סרט)

הרעיון לסרט

במשך שנים כתבה פרנבך בן אהרון תסריטים רבים למגרה. בתום לימודי התואר הראשון במדעי המחשב, בשנת 2000 למדה בקורס תסריטאות בבית הספר "חשיפה" של האוניברסיטה הפתוחה. ב-2004 שלחה תסריט לסרט בשם "ממעמקים" למפיקים שונים, מתוך כוונה שמישהו אחר יביים אותו, איש מהם לא השיב לה, פרט למפיק אורי סבג. על כך היא כתבה באתר קולנוען:
"העבודה על "הצגה יומית" התחילה כשיום אחד הגעתי לפגישה במשרדו של המפיק אורי סבג ז"ל בנוגע לתסריט אחר שלי. אורי שאל: "את תרצי לביים את הסרט?". עניתי ללא כל מחשבה: "כן". הוא אמר: "אבל לא למדת קולנוע ואין לך סרט קצר שיראה את הניסיון שלך". פלטתי ללא מחשבה: "אני מצלמת סרט עכשיו". אורי ביקש שאביא לו לראות."
היא כתבה תסריט לסרט קצר ואחרי שכמה אנשים קטלו אותו הלכה למשך ארבעה חודשים לבית אריאלה וקראה הרבה על קולנוע. בד בבד התנדבה לסרטי סטודנטים כדי ללמוד על עשיית סרטים.
פרנבך בן אהרון מספרת בראיון לענת ויינמן מאתר זאתי:
"לא היה לי מושג בכלום", מעידה פרנבך (36). "לאט לאט אספתי אנשים בשיטת חבר מביא חבר". הסרט הניסיוני הזה של חצי שעה, זה שאמור לשמש גושפנקה לתסריט שהיא רצתה לעשות בזמנו, הפך בסופו של דבר לפיצ'ר בן 76 דקות, שיוקרן בקרוב במסגרת המיוחדת של פסטיבל חיפה. "זה פשוט צירוף מקרים גורלי, שפגשתי את האדם הנכון, שרמז לי שאני צריכה להיות במאית", היא אומרת.
בנובמבר 2006 החלה לכתוב את התסריט וכעבור מספר חודשים החלה בצילומים. הקרנת הבכורה של הסרט "הצגה יומית" הייתה בתחילת 2013.

ההפקה

פרנבך בן אהרון החלה בצילומים ב-11 באפריל 2007. הסרט צולם בשבתות וחגים במשך 11 ימים סך-הכול. הצילומים נערכו בשנים 2009-2007. כל אחד משלושת החלקים צולם על ידי צלם אחר (עידן ששון, רינת אדלשטין ואיל סיבי) ב-2010 נעשה הפוסט-פרודקשן ובספטמבר 2011 סיימה פרנבך בן אהרון את העבודה על הסרט. את הסרט ערכו סך-הכול חמישה עורכים, עד שפרנבך בן אהרון הגיעה לדנה שלו, העורכת האחרונה. מלאכת העריכה ארכה כשנה וחצי סך הכול.
הסרט צולם במקומות שונים, בעיקר בדירתה של הבמאית פרנבך בן אהרון. כל סצנה צולמה בחדר אחר – חדר השינה, סלון, מסדרון, אמבטיה - כדי שייראה כאילו צולם במקום אחר. סצינות נוספות צילמה בבית קפה בשינקין, בחנות אפרודיטה, בר הסברנסקי ועוד.
הסרט נעשה בתקציב של 110 אלף שקלים, מתוכם 50 אלף שקלים שקיבלה מקרן הקולנוע הישראלי. כל הצוות – שחקנים ואנשים טכניים עבדו בהתנדבות, והציוד לצילומים ניתן במחיר נמוך מאוד. עיקר עלות ההפקה הושקעה בפוסט פרודקשן. 
המוזיקאית רות דולורס וייס נתנה לפרנבך רשות להשתמש בשירים שלה (טקסט ולחן) בסרט. ערן בן אהרון (בעלה של הבמאית) הלחין את הפסקול. את השיר "לבד" בנעמה הראשונה כתב אביחי ג'יימס פרנבך (אחיה של הבמאית) יחד עם ההרכב שלו, והוא שר אותו. את הפואמה "רוצה" כתב המשורר צחי כהן.
הסרט הוקרן במסגרת פרינג'ידר, קטגורית הסרטים העצמאיים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה ובפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה. הצגת בכורה של הסרט הייתה בסינמטק תל אביב, ב-13 בפברואר 2013.
תומאס מקנזי

ראשית חייו

תומאס מקנזי נולד באדינבורו, סקוטלנד. משפחתו היגרה לניו זילנד ב-1858 בהיותו בן 4 והוא התחנך בבתי ספר בדנידין. הוא עבד כמודד וניסה לשלוח את ידו בחקלאות ובמסחר.

חבר הפרלמנט

ב-1887 נבחר מקנזי לפרלמנט של ניו זילנד מטעם מחוז הבחירה של קלות'ה. ב-1896 הוא התפטר כדי לעסוק במסחר בבריטניה ונשאר שם למשך שלוש שנים. בשובו לניו זילנד הוא נבחר מחדש לפרלמנט וכיהן בפרלמנט ברציפות בין השנים 1900 – 1912 מטעם כמה מחוזות בחירה.
מקנזי היה גם חוקר ארצות בולט. הוא היה חבר במשלחות שיצאו בשנות השמונים והתשעים של המאה ה-19 בתחילת המאה ה-20 לחקור את אזורי הפרא בדרומו של האי הדרומי.

שר וראש ממשלה

בינואר 1909 מונה מקנזי להיות שר התעשייה והמסחר, התיירות והבריאות, שימור הטבע והיערות בממשלתו של ג'וזף וורד. במאי אותה שנה הוא התמנה גם כשר החקלאות. בהמשך הוא כיהן כשר המכס, כשר החינוך וכשר הדואר. במאי 1912 הוא החליף את וורד בתפקיד ראש הממשלה ובמקביל כיהן כשר הקרקעות. בכל אופן, ביולי 1912 הוא נחל תבוסה בפרלמנט בהצבעת אי-אמון ומונה להיות הנציב העליון של ניו זילנד בלונדון. הוא שירת בתפקיד זה עד 1920  ובתקופה זו היה נציגה של ניו זילנד לשיחות השלום עם אוסטריה, בולגריה וטורקיה שהתקיימו ב-1919. כמו כן הוא היה חבר בוועדת החקירה לחקר האירועים במערכת גליפולי ובוועדה האימפריאלית לקברי מלחמה. במרץ 1921 הוא מונה להיות חבר המועצה המחוקקת (הבית העליון של הפרלמנט של ניו זילנד שהיה קיים אז).

שנותיו האחרונות

ב-1916 קיבל מקנזי את התואר אביר מפקד של מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש וב-1920 הוא קודם להיות אביר מפואר של המסדר.
בנו, קלות'ה מקנזי, התעוור בגליפולי ובמשך שנים עסק בפעילות למען עיוורים.
ב-1923 סייע מקנזי לארנסט ולנטין סנדרסון בהקמת אגודת ההגנה על ציפורי ניו זילנד והיה לנשיאה הראשון של האגודה.
תומאס מקנזי מת בדנידין ב-1930 ונקבר בבית הקברות הצפוני של העיר.
מתאם קרמר

מקדם הקשר (או המתאם) של קראמר הוא מדד תיאורי לעוצמת הקשר בין שני משתנים הנמדדים בסולם מדידה שמי (משתנים קטגוריים). המדד מבוסס על סטטיסטי כי-בריבוע של פירסון. מדד זה הוצג על ידי הסטטיסטיקאי השוודי הראלד קראמר בספרו שיצא לאור בשנת 1946, ומסומן בדרך כלל באות V.

הגדרה

יהיו X  ו-Y  שני משתנים הנמדדים בסולם מדידה שמי, ויהא  סטטיסטי המבחן לבדיקת השערת אי תלות בין שני המשתנים.  מתאם קראמר מוגדר להיות שווה ל-
כאשר n הוא מספר התצפיות, ו- r ו-c הם מספר הערכים שמקבלים המשתנים X  ו-Y.
עקרונית ניתן לחשב את V כאשר X ו-Y הם משתנים בדידים כלשהם ולאו דווקא משתנים בסולם שמי (כגון משתנים מסולם סדר או משתני ספירה), אולם בדרך כלל קיימים מדדי קשר עדיפים לשימוש במקרים כאלה.
דום מצרי

תיאור

הדום המצרי מתאפיין בגזע מסתעף בשונה מן הסוגים האחרים במשפחת הדקליים. גובה העץ 15 עד 20 מטר וישנם פרטים המגיעים לגובה רב יותר. העץ בעל עלים רחבים בצורת מניפה. הדום המצרי הוא עץ דו ביתי. בעצי הנקבה פירות גדולים בקוטר 5 עד 10 סנטימטר שהציפה שלהם בצבע חום והם עסיסיים. לפרחים הזכריים 6 אבקנים הנושרים אחרי הפריחה. הציפה של הפרי נאכלת באפריקה על ידי קופים. במזרח התיכון נאכלים הפירות הצעירים על ידי בני אדם והם נמכרים בשווקים.
העץ גדל לאורך חופי הנילוס, בחופי ים סוף ובחופי מפרץ אילת. הפרי צף על פני המים ונראה שהתפוצה שלו מתאימה למי הים ומי הנהרות, לכן הוא נפוץ לאורך החופים. העץ מופיע בקבוצות בגלל ניצנים צדדים (חוטרים) היוצאים מהעצים הבוגרים. הפריחה בחודשים מרץ ואפריל. יש המשתמשים בעלי העץ כדי להכין סיבים לצורך הכנת חבלים וסלים.
הדום המצרי הצפוני ביותר בעולם, נמצא בקיבוץ קטורה, אשר בערבה הדרומית שבדרום ישראל. דום מצרי הוא צמח מוגן בישראל.
בנג'מין קוקו

קריירה

קוקו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת זלאו. בקיץ 2015 חתם בטרגו מורש וב-19 באוגוסט 2015, קוקו הושאל לאקדמיקה קלינקני מהליגה הרומנית. את העונה, סיים עם 7 שערים ב-20 הופעות.
בקיץ 2016, חזר לטרגו מורש. ב-23 ביולי 2016, קוקו ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הרומנית בהפסד 1–2 לגז מתאן מדיאש. ב-23 באוקטובר 2016, קוקו הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1-1 נגד סטיאווה בוקרשט.
ב-11 בינואר 2017, קוקו חתם בבוטושאן. בינואר 2018 הושאל לספסי ספאנטו ג'ורג'.
ב-22 באוגוסט 2018, קוקו חתם בהפועל כפר סבא מהליגה הלאומית. בעונת 2018/2019, קוקו שיחק בכל משחקי הליגה והיה מלך שערי הקבוצה עם 14 שערים והיה שותף לעליה של הקבוצה לליגת העל.
יגור גאידר

יגור טימורוביץ' גאידר (ברוסית: Его́р Тиму́рович Гайда́р;‏ (19 במרץ 1956 - 16 בדצמבר 2009) היה כלכלן ומדינאי רוסי, ראש ממשלת רוסיה בפועל בין 15 ביוני 1992 ל-14 בדצמבר באותה שנה. נכדם של הסופרים הרוסים המפורסמים ארקדי גאידר (מצד אביו) ופאבל באז'וב (מצד אמו).

ביוגרפיה

לאחר סיום בית הספר, בשנים 1973–1978 למד באוניברסיטת מוסקבה. בשנת 1980 סיים את עבודת הדוקטורט והחל לעבוד באחד ממכוני המחקר הכלכלי במוסקבה. בשנת 1983 הכיר את אנטולי צ'ובאיס, ובמשך מספר שנים נפגשו בפורומים כלכליים שונים ודנו במשבר הכלכלי בברית המועצות ובדרכים לסיומו.
מונה על ידי נשיא רוסיה בוריס ילצין לשמש כראש הממשלה בפועל בין 15 ביוני 1992 ל-14 בדצמבר באותה שנה.
גאידר הוא אחד המעצבים של כלכלת רוסיה בשנים הראשונות לאחר התפרקותה של ברית המועצות ב-1991, האחראי בין היתר לרפורמות השוק הליברליות וההפרטה המהירה של מפעלים ממשלתיים, באמצעות תפקידו כשר הכלכלה. רבים הטיחו בו ביקורת על כך שהרפורמות שלו לא התאימו לרוסיה ויצרו את מעמד האוליגרכים.
היה חבר הדומה מטעם מפלגת האופוזיציה הליברלית "הבחירה הדמוקרטית של רוסיה". בבחירות לדומה בשנת 2003 המפלגה לא עברה את אחוז החסימה וגאידר פרש מהחיים הפוליטיים.
ב-16 בדצמבר 2009 בבוקר נמצא יגור גאידר בביתו ללא רוח חיים. סיבת המוות שנקבעה הייתה בצקת ריאות כתוצאה מהתקף לב.
עישון מזון

עישון מזון היא שיטה לעיבוד מזון והכנתו למאכל. זוהי אחת השיטות העתיקות לשימור בשר ודגים. כיום, משמש עישון המזון למטרות טעם בלבד, ומגוון המזונות העוברים עישון נרחב מאוד וכולל, בין השאר, בשרים, פירות, ירקות, גבינות ואף תבלינים.
עישון מזון הוא תהליך עיבוד אותו עובר המוצר כדי לבשל, לשמר ו/או להקנות לו טעם על ידי חשיפתו לעשן מחומר בוער, לרוב עץ. היסטורית, משקים בעולם המערבי כללו מבנה קטן בשם "בית עישון", שבו אפשר היה לעשן ולאכסן בשרים. מבנים אלו היו בדרך כלל מופרדים היטב ממבנים אחרים - הן בגלל סכנת שריפה והן בגלל העשן הרב שהיה נפלט מהם. עישון מזון עשוי לייצר פחמימנים ארומטיים רב-טבעתיים אשר עלולים להוביל לסיכון מוגבר של סוגים מסוימים של סרטן; עם זאת, עדיין קיימת מחלוקת לגבי הקשר בין הדברים.

עישון כתהליך משמר

תהליך העישון המסורתי כלל חימום של המזון בתוך כלי סגור שאליו הועבר עשן שנוצר משריפת גזרי עץ (מעשנה). חימום המזון יצר תהליך של פיסטור, ואילו העשן יצר תגובה כימית עם השכבה העליונה של המזון אשר מנעה למשך זמן מה התרבות חיידקים עליו.

עישון קר

עישון קר דומה בעיקרו לעישון המזון הרגיל, אך הוא מתבצע ללא חום.
בשיטה זו שמים את המזון, שבדרך כלל תובל ונכבש מבעוד מועד במעשנה (מתקן עישון), אשר מזרימה סביבו עשן משריפת שבבי עץ, מקורר בטמפרטורה של כ־25 מעלות צלזיוס המקנה למזון טעם מעושן אופייני.
תהליך עישון קר אורך שעות רבות, אך אינו מקנה למזון עמידות בפני קלקול - שכן זה לא טופל בחום כלל. לשם שימור מזון שעובר עישון קר ומניעת קלקולו, המזון מטופל במלח, ניטריט או סו-וויד.
Me Against the Music

רקע וכתיבה

כריס סטיוארט ופנלופה מגנט כתבו והפיקו את השיר "Pop Culture Whore". צמד המפיקים הציג בפני ספירס ומנהלה האישי את השיר, אך ספירס דחתה אותו למרות אהבתו של המנהל שלה את השיר. המפיקים בילו יום שלם עם ספירס והחלו לכתוב שיר חדש בשיתוף עם ספירס.
במהלך החזרות לטקס ה-VMA בשנת 2003, השמיעה ספירס למדונה את השיר, ולאחר שזו אהבה אותו, ספירס הציעה לה להשתתף בו.
חברת התקליטים של ספירס, ג'ייב רקורדס קיוותה כי השיר Outrageous יהיה הסינגל הראשון מהאלבום, אך ספירס רצתה שיהיה זה השיר Me Against the Music.
לאחר הופעתה עם השיר בפעם הראשונה, סירבה ספירס להגיד האם השיר יהיה הסינגל הראשון או לא, אך הדבר אושר מאוחר יותר.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ לשיר Me Against the Music בוים על ידי פול הנטר, בסילברקאפ אולפני לונג איילנד סיטי, באוקטובר 2003.
הקליפ מתחיל בסצנה בה ספירס נכנסת למועדון. ספירס מתחילה בקטע ריקוד קצר, וחדרים שונים במועדון מוצגים תוך כדי. בחדר אחד, נראית מדונה יושבת וצופה במצלמות המועדון. מדונה מבחינה בספירס ויוצאת לעברה, על מנת להבין מי היא. במועדון, ספירס מחפשת אחר מדונה, ויוצאת לקראתה.
מדונה וספירס רוקדות בחדרים הצמודים, ומחפשות אחת אחרי השנייה. לבסוף, כשספירס מוצאת את מדונה, היא דוחפת אותה לקיר. השתיים מתקרבות ועומדות להתנשק, מה שמהווה מחווה להופעתן המפורסמת של השתיים בטקס ה-VMA של MTV, בה השתיים התנשקו. עם זאת, בקליפ, מדונה נעלמת לפני שספירס מספיקה לנשקה. נשמע קול צחוק של מדונה, מה שמעלה את ההשערה שמדונה הייתה בעצם דמיונה של ספירס.
הקליפ היה במקום הראשון במצעד הקליפים של ערוץ MTV, ה-"TRL" ונשאר שם במשך 20 ימים רצופים, מה שנחשב לשיא. למרות זאת, בשנת 2005 השיא נשבר על ידי הזמרת קלי קלארקסון עם הקליפ לשיר "Behind These Hazel Eyes".
סנטה מריה (קטמרקה)

גאוגרפיה

סנטה מריה נמצאת במרחק של כ-196 קילומטרים מקטמרקה, בירת הפרובינציה, ובמרחק של כ-1,140 קילומטרים מבואנוס איירס, בירת ארגנטינה.

תנועה ותחבורה

העיר נמצאת ליד הכבישים 39‏, 40‏, 337 ו-357.
הקורפוס ה-20 (האימפריה הגרמנית)

היסטוריה

הקורפוס הוקם ב-1 באוקטובר 1912 כחלק מהתרחבות כללית של צבא הקיסרות הגרמנית, ולמפקדו מונה פרידריך פון שולץ. מטה הקורפוס היה באלנשטיין, וחייליו גויסו מהאזור הדרומי של פרוסיה המזרחית.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוצב הקורפוס בחזית המזרחית כחלק מהארמייה השמינית, ולחם עמה נגד הפלישה הרוסית לפרוסיה המזרחית והשתתף בקרב גומבינן, ולאחר מכן לחם בקרב טננברג, הקרב הראשון על האגמים המזוריים וקרב לודז'. ב-26 במאי 1915 התמנה פון שולץ גם למפקד הארמייה השמינית וכוחותיו נשלחו לאבטח את קווי הביצורים ליד הורדנה. ב-29 בספטמבר 1915 פורקה הארמייה השמינית, ופון שולץ נשאר בתפקידו כמפקד הקורפוס ה-20. ב-28 באוקטובר 1915 הפך הקורפוס ה-20 לפלגת הארמייה שולץ. פלגת הארמייה לחמה בגזרה הצפונית של החזית המזרחית, וב-2 באוקטובר 1918 פורקה, ועל בסיסה הוקם מחדש הקורפוס ה-20, שפורק ב-29 בנובמבר 1918, זמן קצר לאחר תום המלחמה.
מוטי לוי

ביוגרפיה

לוי שירת כחוקר במרחב יפתח של מחוז תל אביב. ב-2007 למפקד תחנת המשטרה לב תל אביב במרחב ירקון. במשך שירותו שימש קצין אגף חקירות ומודיעין במחוז ירושלים וב-2014 מונה לסגן מפקד מרחב ציון במחוז. ב-2016 מונה למפקד היחידה הארצית למאבק בפשיעה הכלכלית (יאל"כ).
בדצמבר 2017 מונה לסגן מפקד אגף החקירות והמודיעין, תחת הניצב גדי סיסו.
לוי נשוי ואב לשלושה.
מרטין איוונוביץ' אפינגר

מרטין איוונוביץ' אפינגר (ברוסית: Мартин Иванович Эппингер; בגרמנית: Martin Ivanovich Eppinger;‏ 10 ביולי 1822 - 5 בנובמבר 1873) היה אדריכל רוסי ממוצא גרמני. ידוע כמתכננו של מגרש הרוסים בירושלים.

ביוגרפיה

נולד בסנקט פטרבורג. מוצא משפחתו מוירטמברג. למד ארכיטקטוטרה באקדמיה הקיסרית בסנקט פטרבורג. בשנת 1855 ערך מחקר מקיף על האדריכלות הביזנטית, בין היתר בהר אתוס.
ב-1859 מונה על ידי החברה הארץ-ישראלית הפרבוסלבית הקיסרית לאדריכלה הראשי בארץ ישראל על מנת לתכנן את המכלול שרכשה החברה מצפון לעיר העתיקה, שייקרא מגרש הרוסים. במסגרת זו תכנן אפינגר את בית החולים הרוסי, את כנסיית השילוש הקדוש בירושלים ואת אכסניית הנשים, בנוסף לתוכנית הכללית שת המתחם. ב-1862 מונה לפקח על שיפוץ כנסיית הקבר לאחר השריפה שפרצה בה ב-1808, כנציג הממשלה הרוסית, לצד כריסטוף-אדואר מוס הצרפתי. 
לפי מחקרה של פאינה מילשטיין, סביר שאפינגר היה גם האדריכל שתכנן, או לכל הפחות ייעץ לניסן ב"ק בעת הקמת בית הכנסת תפארת ישראל ברובע היהודי.
ישראל משה פרידמן

ביוגרפיה

נולד בארצות הברית לאדמו"ר רבי אברהם יעקב פרידמן ולציפורה פייגא לבית פלדמן. נקרא על שם אבי שושלת רוזין, רבי ישראל פרידמן מרוז'ין ועל שם דוד סבו האדמו"ר מבויאן קראקא, רבי משה פרידמן.
בילדותו עלתה משפחתו לישראל. למד בישיבת קמניץ ובישיבת פוניבז'. בשנת תשל"ט נישא לרבנית שרה, בת דודו, חיים משה פלדמן, חסיד ויז'ניץ מלונדון, לאחר נישואיו עבר לגור בלונדון. לבני הזוג עשרה ילדים.
הקים את בית המדרש של חסידי רוז'ין "אור ישראל" בשכונת גולדרס גרין בלונדון. עד למינויו כאדמו"ר עמד בראש הקהילה ובית המדרש וכן רב חסידי סדיגורה בעולם ומורה צדק בבית דין התאחדות קהילת החרדים בלונדון.
קיבל הסמכה לרבנות מהרבנים שמואל וואזנר, משה פינשטיין, דוד פוברסקי, יצחק יעקב וייס וחנוך דב פאדווא.
בי"ט בטבת תשע"ג נפטר אביו. הוא התמנה תחתיו לאדמו"ר מסדיגורה ועבר להנהיג את החסידות בבני ברק. כעבור מספר שבועות, בשבט תשע"ג, מונה כחבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל.
דברי תורתו יוצאים מדי שבוע בחוברות "אמרי קודש" וכן בסדרת הספרים "אבירי ים". חיבר ספר הדרכה לנערי בר מצווה בשם 'עטרת ישראל'.
תחת נשיאותו הוקם בשנת תשע"ו ת"ת נוסף לחסידיו בבני ברק וכן הוקמו בתי כנסיות ברמת בית שמש, בצפת, באלעד ובביתר עילית. יסד את הארגון 'וועד אהבת תורה' - מפעל לימוד ומבחנים.
קוראים לי צביקי גרין

עלילה

עלילת הספר עוסקת בצביקי גרין, בנו של עסקן חרדי פוליטי העובר לארצות הברית יחד עם הוריו ואחותו הצעירה ממנו בשל שליחות אליה נשלחה המשפחה. צביקי, ילד פופולרי בכיתתו בישראל מגיע לארצות הברית שם נתקל בקשיים חברתיים עקב מחסום השפה, ושוקע בדיכאון ובפיגור בלימודים בעקבות הסביבה החדשה והלא מוכרת. בסופו של דבר, הוא מצליח להשתלב בחברה, לאחר שמביס צמד בריונים שהטיל את אימתו על הילדים החלשים בכיתתו. מעמדו נוסק, הוא לומד את השפה והופך לתלמיד מצטיין ולראש ועד הכיתה. בדיוק אז מודיע אביו שהם חוזרים לארץ. כעת, לאחר שצבר מעמד והשתלב בחברה מסרב צביקי לחזור לארץ. מעט לפני החזרה צביקי נפגש עם נשיא ארצות הברית דאז, רונלד רייגן באירוע של הקהילה היהודית בארצות הברית.
עם חזרתו לארץ, מסרב צביקי להשלים עם המציאות החדשה. הוא מזלזל בלימודים, וציוניו צונחים. הוא מתחיל לחזור לתלם עם התחברותו לבנו של מורו ילד חולה סרטן, ולבסוף חוזר לציוניו הטובים בזכות חלום. לאחר מכן הוא פוגש חבר חדש, אריאל, בעת שהוא ניגש למבחנים מאורגנים בגמרא, שמתברר כבנו של יריב פוליטי של אביו. אף על פי שאביו מבהיר שהוא רק מתנגד לדרכו של אביו של החבר החדש והוא אינו "יריב" שלו, וכי אין לו התנגדות שהם יהיו חברים, קיימת מתיחות על רקע הסכסוך בין האבות - אביו של צביקי פותח סופרמרקט המתחרה בצרכנייה של אביו של אריאל. הילדים נפרדים לחלוטין עם פתיחת הסופרמרקט. בשלב מסוים משתלטים חוטפים על הצרכנייה של אביו של אריאל בעת שהייתו של צביקי בה, והוא הוגה תוכנית בעזרתה הוא משחרר את הצרכנייה בעזרת המשטרה. האבות והילדים משלימים. הספר נחתם בתיאור בר המצווה של צביקי ותחילת לימודיו בישיבה קטנה.
בנוסף, יש בספר עלילת משנה - מערכת היחסים של אחותו, מירי, עם ילדה עיוורת בשם ג'ודי.
במוסף סיפורים של יתד נאמן שיצא לקראת חג הסוכות תשע"ה כתב ולדר פרק נוסף בסיפור העוסק בצביקי המתבגר כבחור בן 20, וכן חשף שהוא מתכנן להוציא ספר המשך לסיפור חייו של צביקי גרין, שיקרא "סודו של צביקי גרין".
שחפיים

מאפיינים

ישנם מינים רבים של עופות במשפחה זו, לרובם צבע לבן, כנפיים אפורות או שחורות, מקור צהוב, וגודלם נע בין 30 ל-80 ס"מ. הם אוכלים את רוב סוגי המזון הקיימים (אוכלי כל), אך מעדיפים בשר, דגים ונבלות בדרך כלל. לרוב השחפים אין הרבה טורפים עקב טבעם הלוחמני, וכן עקב נטייתם לעוף בלהקות קולניות ועצבניות.
השחפיים הם עופות ים. בעבר, הם היו מצויים בעיקר ליד הים, אולם כיום הם התרגלו לחיות ביבשה והם נפוצים במקומות מאוכלסי אדם, מפני שכך קל להם יותר למצוא מזון. הם לא מפחדים מהאדם, ואף מעזים לחטוף אוכל מאנשים ומעופות ים אחרות. הם גם מסוגלים לטרוף עופות אחרים, כמו יונים ואפרוחי ברווזים. הם גם בעלי מוח מפותח יחסית ויש להם מערכת מורכבת של קולות ותנועות בהם הם משתמשים כדי לתקשר ולהעביר מסרים.
השחפיים קרובים מבחינה גנטית למשפחת השחפיתיים, ושתי המשפחות מותאמות יותר למים מאשר שאר המשפחות בסדרה: מזונם מגיע בעיקר מתוך המים או לפחות מהחוף, יש להם קרומי שחייה, והם יכולים לשחות הרבה זמן על המים, לעומת רב החופמאים שאינם שוחים במים עמוקים.
הגדול בשחפיים הוא שחף ימי, שאורכו 76 ס"מ ומשקלו 1.75 ק"ג. הקטן בשחפיים הוא שחף גמדי שאורכו 29 ס"מ ומשקלו 120 גרם.
AMT Hardballer

אקדח חצי אוטומטי ובעצם שיבוט של אקדח הקולט M1911 המפורסם ויוצר על ידי חברת AMT האמריקאית. קליבר הקנה הוא 45. (11.43 מ"מ) והוא מצופה לאורכו בכסף, למעט בידית האקדח העשויה מעץ. אקדחים אלו ידועים כלא אמינים בשל אופיינותם להיתקע באופן תכוף. לוקח זמן רב לטעון אקדחים אלו והם מחזיקים שבעה כדורים במחסנית. על הקנה שלו ניתן להתקין משתיק קול.

אזכורים במדיה

במשחקי Hitman (סדרת משחקים) הדמות הראשית במשחק- הסוכן 47 נושא את האקדחים הללו, והם נשקו העיקרי והאהוב עליו. בסדרת הסרטים שליחות קטלנית המחסל (ארנולד שוורצנגר) משתמש בגירסאת ה-Longslide של אקדח זה.
למאטיס יש את השמש בבטן

עלילה

ריבי, סטודנטית בת 23 שזה עתה עברה מחיפה, עיר ילדותה, אל תל אביב הגדולה והסוערת, מתאהבת ביגאל. יגאל הוא גבר נשוי שגילו כפול מגילה של ריבי, מרצה למתמטיקה בטכניון, שגר בתל אביב וחי את חייה הסוערים. יגאל מחזר בעקשנות אחרי הצעירה הלא שגרתית שצדה את עינו. סיפור האהבה שלהם הולך ומתעצם ומסופר על רקע היחסים הטעונים בין ריבי לאמה הביקורתית והיפהפייה, ובין ריבי לאביה שנטש את משפחתו בהיותה בת 13. אט אט נחשף סיפור חייה המורכב של ריבי, עד מות האם והפרידה הבלתי נמנעת מיגאל.

סגנון

הספר גדוש בתיאורים ציוריים של תל אביב ושל חיפה, העיר האהובה על הסופרת אשר מופיעה ברוב ספריה. הקורא נחשף דרך הדמויות לדמויות מרכזיות הפועלות בשדות האמנות, הקולנוע, הספרות והשירה, אשר מהווים חלק בלתי נפרד משיחותיהן, מחשבותיהן ואורח חייהן של הדמויות. הספר עשיר בתיאורים חושניים של אוכל ושתייה, ובתיאורי טיולים בפריז, רומא, ברצלונה ומצרים. 
הסגנון הדקדוקי בו הספר הוא עובר מדי פעם מהדקדוק התקני לדקדוק שגוי המקובל בסלנג. לבד משמו של הספר, המכיל את הביטוי הסלנגי "יש את", ניתן למצוא בספר ביטויים כמו "ישבו בשולחן" במקום "ישבו ליד השולחן".
קציר פרסמה ספר עוקב בשם "הנה אני מתחילה" המגולל את תקופת נעוריה של ריבי לפני שפגשה את יגאל. הספרים לא חופפים בפרטיהם, (לדוגמה, המקצוע של האב הביולוגי של ריבי הוא רופא ב"מאטיס.." ומרצה באוניברסיטה ב"הנה אני מתחילה"). שינויים אלה נעשו במתכוון בידי הסופרת.
STS-92

המשימה

משימת STS-92 היא משימת תפעול והמשך הרכבת תחנת החלל הבינלאומית. משימה זו הביאה את חלק ה-Z-1 Truss, גירוסקופ ששולט על יציבות התחנה, מערכת לחץ אוויר מווסת ושתי מערכות טמפרטורה בתחנה.
משימה זו כללה 7 ימי עגינה בתחנת החלל הבינלאומית ו-4 הליכות חלל.
שתי הליכות החלל הראשונות נעזרו בזרוע רובוטית להרכבת Z-1 Truss. חלק זה מכיל 4 גירוסקופים לייצוב התחנה (הגבול המינימלי לייצוב התחנה הוא 2 גירוסקופים), ושמירת גובה המסלול שלה. לפני הבאת החלק משימות רבות היו צריכות להעלות את התחנה למסלול גבוה יותר (דבר נוסף המהווה סיכן רב).
המשימה הסתיימה עם נחיתת הדיסקברי ב-21 במרץ 2001 בשעה 16:59:47 אחרי הצהריים, לפי שעון מערב ארצות הברית, בבסיס חיל האוויר, אדוארדס, קליפורניה.
קיק אם ג'ני

אטימולוגיה

הר הגעש לא היה מוכר לפני 1939, אם כי השם קיק אם ג'ני הופיע כבר קודם לכן במפות קדומות כשמו של אי קטן סמוך המכונה כיום "סלע יהלום" (Diamond Rock) או איון יהלום (Île Diamante או Diamond Islet), או כשם מצר הים בין גרנדה לאי רונד. אין כיום ידיעה מה מקור השם, אך נראה כי הוא קשור לעובדה שהמים באזור זה סוערים לעיתים. ייתכן שזה עיוות של הביטוי הצרפתי "קאי קו ז'ן" (cay que gene – השׂרטון הגועש) או שייתכן שהכוונה לאתון הקרויה באנגלית jenny הנוהגת לפעמים לבעוט.

גאוגרפיה

קיק אם ג'ני הוא תוצר טיפוסי של אזור הפחתה. הקרום האוקייני של הלוח הדרום-אמריקאי, שסלעיו נוצרו מתור היורה ועד תור הקרטיקון, שוקע בקצב של 2 ס"מ בשנה מתחת ללוח הקריבי. געשיות שמקורה בהיווצרות מאגמה מתחת לאזור ההפחתה יצרה את הקשת הגעשית של האנטילים הקטנים, שרשרת מתפתלת של איים געשיים שאורכה כ-850 קילומטרים, בין פוארטו ריקו לוונצואלה. בקשת האיים קיימים הרי געש נוספים הידועים בפעילותם הגעשית: פלה במרטיניק, לה סופרייר בגוואדלופ, סופרייר הילס (Soufrière Hills) במונטסראט ולה סופרייר בסנט וינסנט. קיק אם ג'ני הוא הר הגעש הפעיל הדרומי ביותר בקשת האיים, והר הגעש התת-מימי היחיד בה.
קיק אם ג'ני הוא הר געש תת-מימי פעיל, הר מצולה השוכן כ-8 קילומטרים צפונית לאי גרנדה, וכ-8 קילומטרים מערבית לאי רונד שבשרשרת האיים הגרנדינים באנטילים הקטנים שבים הקריבי. ההר מתנשא לגובה 1,300 מטרים מעל לקרקעית הים על המדרון הפנימי התלול של רכס האיים האנטילים. קוטר בסיסו כ-5 קילומטרים. קוטר לוע הר הגעש 350 מטרים ושוליו נמצאים בין 180 מטרים ל-190 מטרים מתחת לפני המים, וגובה זה לא השתנה משנת 1962. במקומות אחדים נטען כאילו גובה ההר הולך וגדל וכי ב-1962 נמדד גובהו מתחת לפני המים בכ-235 מטרים, וב-1982 נמדד גובהו כ-150 מטרים מתחת לפני הים, ולכן ההר צפוי לעלות במאה ה-21 מעל פני המים, אבל נתונים אלו מתייחסים לכיפת לבה זמנית שצמחה בתוך הלוע והתמוטטה בין 1988 ל-1990.
בשל סכנת ההתפרצות הוכרז אזור בקוטר 3 קילומטרים מעל ההר כאזור האסור בשיט.

היסטוריה של התפרצויות

הרישום ההיסטורי הראשון של פעילות הר הגעש הוא מ-1939, אף שההר התפרץ פעמים רבות קודם למועד זה. ב-13–24 ביולי 1939 התרחשה התפרצות געשית ששילחה עמוד התפרצות של קיטור ושברי סלעים שפרץ מעל לפני המים לגובה של 275 מטרים, וחוללה סדרה של צונמי שהגיעו לגובה שני מטרים כאשר הגיעו לחופי גרנדה והאיים הגרנדינים הדרומיים הסמוכים. צונמי קטן הגיע גם לחוף המערבי של ברבדוס בצורת גל ים מפתיע ששטף את כביש החוף.
הר הגעש התפרץ לפחות בשנים עשר מקרים נוספים בין 1939 ל-2001 (ההתפרצות האחרונה הייתה ב-4 בדצמבר 2001), והוא לכן הר הגעש הפעיל ביותר כיום בקשת הגעשית של האנטילים הקטנים, אם כי אף אחת מההתפרצויות לא הייתה גדולה כמו ההתפרצות של 1939, ומרבית ההתפרצויות זוהו רק הודות לרישום בסייסמוגרפים. עם זאת, את ההתפרצויות הגדולות יותר ניתן היה לשמוע מתחת למים או על החוף בסמוך להר הגעש כרעם עמוק.
סקר באמצעות צוללת רובוטית ב-2003 זיהה לוע שבו פומרלות פעילות הפולטות בועות גזים חמים וקרים. בסקר זה נקבע כי פסגת ההר בגובה 180 מטרים מתחת לפני המים. נאספו דוגמיות של בזלת אוליבינית. מבנה בצורת קשת שהתמוטט על המדרון המערבי הוא ככל הנראה המקור למפולת סלעים תת-מימית המשתרעת למרחק 15 קילומטרים מערבה במורד הרכס כלפי אגן גרנדה.
מיכאל שיחור

מיכאל שיחור (נולד ב-11 בספטמבר 1959 בתל אביב) הוא המפתח והעורך של מדריכי הטיולים 'שיחור', מייסד ומנכ"ל של הוצאת 'שיחור' המתמחה במדריכי טיולים לתייר הישראלי.
שירת בצה"ל בתפקיד קצין חינוך וידיעת הארץ.
התחיל בכתיבת סדרת הספרים לאחר טיול שעשה בגיל 17 ביבשת אמריקה. באותה עת החליט לוותר על רכישת מדריך הטיול למקסיקו כדי לחסוך 10$, ורק בדיעבד, כאשר שב לארצות הברית, הבין שהחמיץ את הפירמידות של המאיה בגלל שלא ידע על קיומן. אירוע זה עורר אצלו את המודעות לנחיצות מדריך מסודר ומפורט שישרת את התייר הישראלי בטיוליו. בגיל 23 ייסד את החברה ופרסם את מדריך הטיולים הראשון שלו.
ספריו של שיחור תורגמו ל-11 שפות ונמכרו במיליוני עותקים. הוציא לאור 45 מדריכים (נכון ל-2010) לערים ולארצות שונות בעולם, אשר הפכו את מדריכי שיחור למדריכים נפוצים בישראל.
בשנת 1994 יזם שיחור את אחת מתוכנות התיירות הדיגיטלית הראשונות בעולם, בצורת תקליטור שכלל מפות ומידע על יעדי נסיעות פופולריים. מיזם זה נולד בעקבות שיתוף פעולה עם Bertelsmann, תאגיד המדיה השני בגודלו בעולם. בשנת 2009 החל לפתח תכנים דיגיטליים מקוריים וחדשים שכללו, בין היתר, אפליקציית תיירות לטלפונים חכמים ולמכשירי iPad.
בנוסף, עוסק שיחור בייעוץ כמומחה בנושאי תיירות לגופים גדולים בארץ ובעולם.