google/wiki40b huggingface dataset:
אנכסגורס

ביוגרפיה

אנכסגורס נולד בקלזומנאה שליד סמירנה (איזמיר בימינו) שבאסיה הקטנה. בשנת 464 לפני הספירה לערך עבר לאתונה והחל ללמד בה פילוסופיה. עם תלמידיו נמנו המדינאי פריקלס והמחזאי אוריפידס, ונראה שגם על סוקרטס הייתה לו השפעה רבה. אנכסגורס היה הראשון שמצא את ההסבר המדעי לליקויי המאורות, כשהוא מבסס את קביעתו על כך שהמטאורים, השמש ושאר הכוכבים הם כולם מסות של ברזל לוהט. 
הכוכבים הם אבנים כבדות ומאירים בגלל התנגדות האתר המסתובב, והם נסחפים בכוח במערבלו ובלחצו של הסיבוב...השמש גדולה מן הפלופונז. אין לירח אור משלו, אלא הוא מקבלו מן השמש...הירח הוא מיושב ויש עליו הרים ועמקים.
— אנאכסאגוראס, טבעם של גרמי השמים

אנכסגורס הושפע מרעיונו של אמפדוקלס שאת כל השינויים והתהליכים בטבע וכן את טיב הדברים שבו יש להסביר באמצעות שינויים והבדלים בכמויות של היסודות המרכיבים אותם (ולכן הם משתייכים לזרם הפלורליסטי). אולם בעוד אמפדוקלס חשב כי ישנם ארבעה יסודות עיקריים בעולם (אדמה, מים, רוח, אש), טען אנכסגורס כי לא הגיוני הדבר שחומרים כמו זהב או בשר יוכלו להיווצר רק מארבעה יסודות אלו. לכן גרס שהטבע מורכב מאינסוף יסודות ראשוניים ובלתי משתנים, שעוברים שינויים בכמויותיהם בתוך עצמים כגון זהב או בשר, וכך יוצרים את כל שיש. 
יש לשער, שבכל הדברים המורכבים נמצאים חומרים רבים מכל המינים וזרעים מכל הדברים אשר להם צורות וצבעים וטעמים מכל המינים.
— אנאכסאגוראס, תורת החלקים השווים

אנכסגורס האמין שאין התהוות וכיליון מוחלטים ואין חלל ריק; לפיכך לא ניתן להגיע לחלק הקטן ביותר, אלא תמיד לקטן יותר ממנו, מה שיוצר רציפות בחומר.
העולם כולו עשוי מעירובם של גופים קטנים שהם החלקים השווים...ובקטן אין קטן ביותר, אלא תמיד יש קטן ממנו, שהרי היש לא יחדל מהיות.
— אנאכסאגוראס, תורת החלקים השווים

מקור השינוי ביסודות האינסופיים נובע מן השכל עצמו, נוס (Νούς), המייצג גם את הראשית. 
השכל הוא עקרון התנועה...כל השאר יש לו חלק בכל, אבל השכל אין לו גבול והוא אדון לעצמו ואינו מעורב בשום דבר...בכל מושל השכל...מופרד הצפוף מן הקלוש, החם מן הקר, הבהיר מן הכהה והיבש מן הלח ויש חלקים רבים מדברים רבים, אבל אין דבר נפרד כולו מחברו או מובדל כולו ממנו, בלתי אם השכל.
— אנאכסאגוראס, תורת החלקים השווים
השינוי הנראה לעין המתחולל בעצמים אינו אלא השינוי בריכוז היסודות והיחס בין כמויותיהם. כל עצם, חי צומח או דומם, מכיל בתוכו את כל אותם הזרעים הללו בכמויות שונות ומשתנות וכך הצליח אנכסגורס להסביר את ריבוי כל הדברים שבטבע. נוסף על כך, כל אימת שננסה לחלק עצם מסוים, תמיד תתקבל חתיכה, אומנם קטנה יותר, אך כזו המכילה את כל אותם יסודות, זרעים, הקיימים בטבע. 
הואיל ומספר חלקי הקטן כמספר חלקי הגדול, משמע שגם הכול נמצא בכל. ואין הוויה בנפרד, כי אם הכל יש לו חלק בכל דבר. הואיל ואין בנמצא קטן ביותר, אי אפשר שיופרד ויהיה לעצמו, כי אם הכול נמצא יחד.
— אנאכסאגוראס, תורת החלקים השווים
 
אנכסגורס הואשם בכפירה באלים לאחר שהביע את הרעיון שהשמש היא כדור מתכת לוהט, ונידון לגלות. ייתכן שההאשמות נגדו נבעו, לפחות בחלקן, מניסיון של אויביו הפוליטיים של פריקלס לפגוע בתדמיתו. לאחר שהוגלה מאתונה עבר לגור בלמפסקוס, ומת בה כעבור חמש שנים. 
על שמו נקרא מכתש אנכסגורס על הירח.
הדיוויזיה העשירית (הודו)

דיוויזיית חיל הרגלים ההודית ה-10 (באנגלית - Indian 10th Infantry Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים בצבא הודו הבריטית שלחמה בזירות שונות בזמן מלחמת העולם השנייה.

הקמת הדיוויזיה

הדיוויזיה הוקמה בחופזה, בשנת 1941 כאשר מרד רשיד עאלי אל-כילאני חייב העברה מהירה של כוחות לעיראק. הכוחות היחידים שניתן היה להקצות במרחב היו כוח בסדר גודל של חטיבה מתוגברת שעמד להפליג מקראצ'י למלאיה בפיקודו של הגנרל ויליאם ארצ'יבלד קנת' פרייזר. באפריל 1941 הוסט הכוח ממסלולו והופנה לבצרה, שם היה מעורב בלחימה לדיכוי המרד. באפריל-מאי 1941, בעיראק, תוגבר הכוח ביחידות שונות, עד שגובש לכלל דיוויזיית רגלים. במאי 1941 חלה פרייזר והוחלף בגנרל ויליאם סלים.

שירות בזירת המזרח התיכון

תחת פיקודו של סלים, שירת הכוח בזירת המזרח התיכון, כחלק מקבוצת כוחות שהתאגדו אד-הוק במסגרת המערכה העיראקית, שנקראה כוח עיראק. כוח עיראק לחם בתחילה בעיראק, ולאחר הבסת כוחותיו של רשיד עאלי אל-כילאני והחזרת השליטה של העוצר ההאשמי הפרו בריטי עבד אל-אילה בעיראק, המשיך הכוח ולחם במסגרת המערכה בסוריה ובלבנון, ביוני 1941, כנגד כוחות צרפת של וישי, במטרה להשליט על סוריה ולבנון את כוחות צרפת החופשית. לאחר מכן לחם כוח עיראק במסגרת הפלישה הבריטית-סובייטית לאיראן שנועדה להבטיח כי איראן לא תצטרף אל כוחות מדינות הציר והתרחשה כמעט ללא התנגדות של ממש.

המערכה במדבר המערבי

במרץ 1942, לאחר הצטרפות האימפריה היפנית ללחימה, קיבל סלים פיקוד על כוחות הבריטים בבורמה, והפיקוד על הדיוויזיה הועבר למייג'ר ג'נרל תומאס ויינפורד ריס. הדיוויזיה הועברה ללחימה במסגרת המערכה במדבר המערבי והוכפפה אל הקורפוס ה-13 של הצבא הבריטי. ביוני 1942 קיבלה הדיוויזיה פקודה להחזיק בעמדות הסמוכות לגבול שבין מצרים ללוב למשך 72 שעות במהלך נסיגת הארמייה השמינית של הצבא הבריטי אל אל עלמיין. ריס טען כי הדבר אינו אפשרי, כי כוחות הדיוויזיה אינם מרוכזים דים, וכי עבודות הביצורים במקום אינן מספיקות. בתגובה פוטר ריס על ידי ויליאם גוט, מפקד הקורפוס ה-13, והעביר את הפיקוד על הדיוויזיה למייג'ר ג'נרל ג'ון סבסטיאן ניקולס. כפי שחזה ריס הצליח רומל לפרוץ את קו ההגנה שיצרה הדיוויזיה.
לאחר תבוסה זו נשלחה הדיוויזיה לקפריסין לשם ארגון מחדש, והושמה תחת פיקודו של מייג'ר ג'נרל אלאן ברוס בלאקסלנד. לאחר מכן הוצבה בעיראק, כחלק מהארמייה העשירית של הצבא הבריטי, שהורכבה מהיחידות שהרכיבו בעבר את כוח עיראק. ביולי 1943 הוצב מייג'ר ג'נרל וילפריד לואיס לויד כמפקד הדיוויזיה, וכאשר נהרג לויד בהתרסקות מטוס בינואר 1944 הוצב מייג'ר ג'נרל דניס וייטהורן ריד כמפקד הדיוויזיה.

המערכה האיטלקית

במרץ 1944 הוצבה הדיוויזיה במסגרת הארמייה השמינית של הצבא הבריטי בחזית האדריאטית. המערכה לחמה במסגרת המערכה האיטלקית ועלתה לאורך חצי האי האיטלקי צפונה, בלחימה רצופה לחציית הקו הגותי ולאחר מכן עד הניצחון במאי 1945. לאחר מכן הוצבה הדיוויזיה במשימות אבטחה ביוגוסלביה ובטרייסט עד שהושבה להודו, בשנת 1947.
ג'יל אברמסון

קורות חיים

אברמסון היא בוגרת תואר ראשון בהיסטוריה מאוניברסיטת הרווארד משנת 1976. בזמן לימודיה שימשה כעורכת מדור האמנות של The Harvard Independent, ובין השנים 1973 ל-1076 שימשה ככתבת במגזין טיים. אחר כך החל לשמש ככתבת בכירה בכתב העת The American Lawyer. בין השנים 1988 ל-1997 שימשה ככתבת במשרד וושינגטון הבירה של העיתון "Wall Street Journal" ובשנת 1997 עברה לעיתון "ניו יורק טיימס". בין השנים 2000 ל-2001 לימדה באוניברסיטת פרינסטון. בספטמבר 2011 מונתה לתפקיד העורכת הראשית של עיתון "ניו יורק טיימס", ממנו פוטרה במאי 2014, לאחר שדרישה להעלאת שכרה הכעיסה את ממוניה. היא הוחלפה על ידי דין באקט.
דניאל הנדלר

חיים אישיים

הנדלר, יליד סן פרנסיסקו, הוא בוגר אוניברסיטת ווסליאן מ-1992.
הנדלר נשוי לליסה בראון, מעצבת גרפית אותה הכיר באוניברסיטה. אביו היה פליט יהודי מגרמניה ואימו, סנדרה הנדלר, הייתה בעבר דיקנית הסיטי קולג' של סן-פרנסיסקו.

ספרים

רק שלושה מספריו של הנדלר התפרסמו. הראשון, "The Basic Eight" ("השמונה הבסיסיים"), נדחה על ידי מו"לים רבים בעקבות החומרים המופיעים בספר (מבט אפל על חייה של נערה) והטון בו הוא מסופר. הנדלר טוען שהספר נדחה 37 פעמים עד שפורסם.

סגנון הספר משמש כמין תמריץ לעבודותיו של הנדלר בתור למוני סניקט.
ספרו השני, "Watch Your Mouth" ("שמור על הפה שלך"), הושלם עוד לפני ש-"The Basic Eight" פורסם. הספר מספר על נושא יותר אופראי, ומושלם על ידי הוראות בימוי ומערכות מגוונות.

ספרי הרפרקולינס, המדפיסים החדשים של הספר, מתארים אותו כ"אופרה מינית". בספר יש מרכיבים מהמיתולוגיה היהודית ומיניות מודרנית.
ספרו השלישי, "Adverbs" (מילולית: "תוארי פועל"), הוא אוסף המכיל 17 סיפורים קצרים העוסקים כולם באהבה והתאהבות מזוויות שונות. הספר פורסם באפריל 2006, והוא הראשון שתורגם לעברית - יצא בקיץ 2009 בשם "בקיצור ביחד".

"סדרה של צרות"

הנדלר החל לכתוב את ספרי "סדרה של צרות" תחת השם למוני סניקט ב-1999, עקב המלצתם של מו"לים של ילדים שקראו את "The Basic Eight".

הספרים מגוללים את סיפורם של שלושה יתומים, שקורים להם עוד ועוד דברים רעים. תפקידו של סניקט הוא מספר הסיפור והביוגרף של הילדים.

ספרי "סדרה של צרות" הצליחו ברוב העולם, אך נכשלו בישראל. בסדרה יצאו שלושה עשר ספרים, מתוכם חמישה ספרים שתורגמו לעברית, שאת החמישי שבהם לקח לתרגם כמעט חמש שנים בגלל חוסר הביקוש.

מוזיקה

הנדלר הוא מוזיקאי מצטיין, וניגן באקורדיון במספר הקלטות.

הוא היה חבר בשתי להקות: The Edith Head Trio (שלישיית אדית' הד) ו-Tzamboni (טזמובני). אף-אחת מהלהקות לא הצליחה. הוא ניגן גם בפרויקט מריט השישי, שסיפק מוזיקה לספרי האודיו של "סדרה של צרות".

הנדלר תרם גם לפרויקט מגנטיק פילדס "69 שירי אהבה".

קולנוע וטלוויזיה

הנדלר הפיק את התסריט לסרט "ריק", המבוסס על האופרה של ורדי ריגולטו, ואת "הרוג את העני", המבוסס על ספר מאת ג'ואל רוז.
הנדלר היה מעורב בכתיבת התסריט לסרט "סדרה של צרות", אך בסוף הוחלט שאת התסריט יכתוב רוברט גורדון. הנדלר השלים שמונה טיוטות לסרט עד שהוחלף. הנדלר היה מעורב בכתיבת התסריט עבור סדרת הטלוויזיה "סדרה של צרות".
מדינה ללא מוצא לים

מדינה ללא מוצא לים היא מדינה אשר כולה מוקפת ביבשה, או שכל קווי החוף שלה גובלים באגני ניקוז פנימיים (אגני ניקוז שאינם מאפשרים זרימת מים החוצה לגופי מים אחרים כמו נהרות ואוקיינוסים (לדוגמה הים הכספי, ים המלח, ימת אראל). הגדרה מקוצרת נפוצה למדינה ללא מוצא לים היא "מדינה שכל או כמעט כל גבולותיה הם יבשתיים".
נכון לשנת 2011 היו 45 מדינות בעולם שהוגדרו כמדינות ללא מוצא לים המחובר לאוקיינוסים. מבין יבשות תבל רק באוסטרליה ובצפון אמריקה אין מדינות ללא מוצא לים.
למדינות רבות אחרות קיימת גישה מוגבלת לים. כך במדינות אשר הגבול הימי היחיד שלהן גובל בים אשר ממנו הגישה לאוקיינוסים מוגבלת, כגון הים הבלטי, הים התיכון, והים השחור. במדינות אלה גדול יותר הסיכון כי גישתן לאוקיינוסים תוגבל. לעובדה זו עשויה להיות חשיבות אסטרטגית לנוכח העובדה כי מדינות אחרות שולטות על הגישה מן הים אל האוקיינוס, או שגורמי טבע, כגון זרמי גאות ושפל עשויים להגביל את הגישה לאוקיינוס. מדינה בעלת נמל בו קופאים המים בימות החורף תיוותר ללא מוצא לים בעונה זו.

רשימת מדינות ללא מוצא לים

ישנם ארבעה סוגים של מדינות ללא מוצא לים:
רבד

רֶבֶד הוא המצע העליון עליו מונחת מסילת רכבת. הרבד נמצא גם מסביב ועל האדנים של המסילה ומשמש לתמיכת המסילה וליצובה, לשיכוך זעזועים ופיזור העומס, לניקוז מי גשמים ולמניעת צמיחת צמחייה על המסילה. על פי רוב עשוי הרבד מחצץ שהוא החומר בעל התכונות המתאימות ביותר לשימושים אלו.

תכונות החומר

רבד צריך להיות חזק, עמיד לשחיקה, שומר על צורתו תחת עומס, יציב, מחלחל, קל לניקוי, נוח לעבודה, זמין וזול. שימוש בחומרים שלא עונים על דרישות אלו גורם בסופו של דבר לפגיעה במסילה ולפעמים גם במבנים סמוכים לה בעקבות העומסים והרעידות בקרקע שנגרמים ממעבר של רכבות כבדות ומהירות.
רבד מאיכות טובה עשוי מסלע גרוס לחצץ בגודל של 28 מ"מ עד 50 מ"מ. חצץ קטן יותר פוגע בכושר החלחול וגורם להצטברות מים וחצץ גדול יותר גורם לחלוקת עומס לא שווה על האדנים. חצץ בעל זוויות עדיף על חצץ מעוגל מכיוון שאבניו נתפסות זו בזו תחת העומס והרבד נהיה יציב יותר. החצץ צריך להיות מאבן קשה שלא סופגת מים, אחרת עם הזמן הרבד מתפורר ונחלש.

הכנת הרבד למסילה

בשלב האחרון בהכנת הקרקע להנחת מסילה, מפזרים את הרבד על תוואי המסילה, מהדקים אותו ומיישרים אותו. העובי של שכבת הרבד תלוי בגודל ובצפיפות של אדני המסילה, כמות הרכבות שאמורות לעבור עליה וסוג הרכבות (רכבות משא, רכבות מהירות). עובי שכבת הרבד צריך להיות לפחות 150 מ"מ כאשר במסילות לרכבות מהירות עובי הרבד עשוי להגיע עד לחצי מטר. שכבת רבד דקה מדי גורמת לעומס גדול על הקרקע מתחת לרבד ועלולה להביא לשקיעת המסילה וכן הרעידות הנגרמות מתנועת הרכבת עוברות לקרקע ועלולות לגרום נזק למבנים סמוכים.
מתחת לשכבת הרבד יש בדרך כלל שכבה מחומר עדין יותר שמהווה שכבה אוטמת נגד עלייה של מים מהקרקע אל תוך הרבד ונותן תמיכה לשכבת הרבד. לפעמים מוסיפים מחיצה מחומר גמיש בשביל להפחית עוד יותר את הרעידות.
לאחר הנחת המסילה יש להוסיף רבד עד שיכסה את האדנים ובפרט את קצותיהם, כדי לספק להם תמיכה מהצדדים ולמנוע תזוזה אופקית שלהם. רוחב שכבת הרבד עד מעבר לקצות האדנים צריך להיות לפחות 150 מ"מ ובדרך כלל כ-450 מ"מ. פיזור הרבד על המסילה נעשה באמצעות קרונות רבד מיוחדים בעלי פתחי פיזור בתחתיתם. לאחר מכן מבצעים הידוק של הרבד באמצעות מבטשה ומיישרים אותו באמצעות מווסת רבד.

תחזוקת הרבד

כאשר הרבד מתמלא בוץ, לכלוך ורסיסים המתפרקים ממנו, הוא מאבד את תכונות החלחול ובלימת הזעזועים שלו. מסיבה זאת יש צורך לשמור בקביעות על נקיונו. בדרך כלל מספיק לנקות את השכבה העליונה של הרבד ולשם כך קיימות מכונות ניקוי המבצעות עבודה זו ביעילות ובמהירות יחסית, מבלי שיש צורך בפרוק המסילה והוצאת הרבד לשם ניקויו או החלפתו.
אם הרבד לא מנוקה בתדירות גבוהה מספיק, הלכלוך מחלחל עמוק יותר אל מתחת למסילה ואז יש צורך להחליף את הרבד. דבר זה ניתן לעשייה על ידי פיזור שכבת רבד נקי והרמת המסילה מעליו או על ידי שאיבת הרבד מתחת למסילה, החלפתו והידוקו מחדש באמצעות מבטשה. המבטשה משמשת גם לתיקון שכבת רבד שנעשתה לא אחידה עקב שחיקה.
עם הזמן שכבת הרבד העליונה עשויה להתפזר ולהקטין את התמיכה במסילה מפני תזוזות אופקיות ולכן יש להוסיף מדי פעם רבד לשכבה העליונה, להדק אותו ולישר אותו, כמו אחרי הנחת המסילה. פעולות התחזוקה עשויות לפגוע ביציבות הרבד ולהגביל את מהירות הרכבות הנעות על המסילה באופן זמני, עד שהרבד יתייצב מחדש.
יאמגאטה אריטומו

ראשית חייו

יאמגאטה נולד למשפחת סמוראים זוטרה בעיר האגי, בירת האן צ'ושו (כיום מחוז ימאגוצ'י). בצעירותו למד אצל יושידה שואין, שם לקח חלק בתנועה שפעלה להדחת שוגונות טוקוגאווה, ובמהלך מלחמת בושין שימש קצין בצבא הקיסר.
לאחר הדחת השוגונות, נשלח יאמגאטה, ביחד עם סאיגו צוגומיצ'י, לאירופה כדי ללמוד על מבנה הצבאות המערביים. הוא התרשם במיוחד מהשינויים שהתחוללו בפרוסיה, שהפכה ממדינה חקלאית למובילה בתחום התעשייה והצבא, ואימץ את הרעיונות הפוליטיים של המדינה, שקראו להתרחבות צבאית מחוץ ולמשטר אוטוריטרי מבית. עם שובו ליפן החל בהקמת צבא יפן, והפך לשר המלחמה ב-1873. בייסוד הצבא היפני הקיסרי התבסס יאמגאטה על הצבא הפרוסי, וכבר ב-1873 החיל גיוס חובה.

קריירה צבאית

בעת כהונתו בתפקיד שר המלחמה, יסד יאמגאטה את המטה הכללי של הצבא היפני הקיסרי, שהיה למוקד כוחו הפוליטי עד אחרי מלחמת העולם הראשונה, ושימש גם ראש המטה הכללי שלוש פעמים.
הוא הוביל את הצבא הקיסרי המודרני בדיכוי מרד סצומה ב-1877, כנגד חבר ילדות שלו, טקמורי סאיגו מסצומה. בעידודו, כתב הקיסר מוצוהיטו את הקריאה הקיסרית לחיילים ולמלחים ב-1882. מסמך זה היה הקוד האתי של הצבא והצי היפניים, עד פירוקם ב-1945.
יאמגאטה קיבל את דרגל הפילדמרשל ב-1898. הוא הוכיח את יכולות הפיקוד שלו במהלך כהונתו כשר המלחמה, בתפקיד גנרל במהלך מלחמת סין-יפן הראשונה ובמלחמת רוסיה-יפן, וראש המטה הכללי בטוקיו.

קריירה פוליטית

במהלך הקריירה הפוליטית שלו, מילא יאמגאטה מספר תפקידים. הוא היה לנשיא מועצמת המחוקקים (1882), ובמהלך כהונתו כשר הפנים (1887-1883), נאבק יאמגאטה בעליית המפלגות ופעל לדיכוי האיגודים המקצועיים. הוא גם יסד את שיטת החלוקה של יפן למחוזות, שעדיין בשימוש. ב-1883 התמנה יאמגאטה לשר המשפטים, המשרה הביורוקרטית הגבוהה ביותר, לפני כינון חוקת מייג'י ב-1889.
יאמגאטה היה לראש ממשלת יפן השלישי, והראשון תחת חוקת מייג'י, כשהתמנה לתפקיד זה ב-24 בדצמבר 1889, ונשאר בתפקיד עד 6 במאי 1891. בכהונתו השנייה (8 בנובמבר 1898 - 19 באוקטובר 1900) קבע יאמגאטה שרק קצינים בשירות פעיל רשאים למלא את תפקיד שר המלחמה ושר הימיה, חוק שנתן לממסד הצבאי כוח רב והשפעה על הרכב הקבינט. בכהונה זו הוא גם חוקק חוקים שמנעו מאנשי מפלגות מלהחזיק בתפקידי מפתח בממשלה ובביורוקרטיה.
אף על פי שיאמגאטה פרש מהחיים הפוליטיים לאחר מלחמת רוסיה-יפן ב-1905, הוא המשיך להחזיק בכוח הפוליטי דרך בן טיפוחיו, קאצורה טרו. הוא התמנה לנשיא מועצת הקיסר ב-1909 ונותר בתפקיד זה עד מותו ב-1922. המחזיק בתפקיד זה היה להלכה הדמות החזקה ביותר בממשלה היפנית, אף על פי שלמעשה לא השתתפה בחיים הפוליטיים, ועד מותו הייתה ליאמגאטה השפעה רבה בבחירת ראש הממשלה של יפן.
ב-1912 התעורר משבר טאישו, בשל הסכסוך שפרץ בין ראש הממשלה סיונג'י קינמוצ'י לבין הממסד הצבאי בנוגע לתקציב הביטחון. שר המלחמה, אואהארה יוסקו, התפטר מהקבינט לאחר שלא קיבל את התקציב שדרש, וסיונג'י חיפש מחליף. יאמגאטה הורה לכל קציני המטה בצבא ובצי לסרב למינוי, ומאחר שהחוק היפני קבע שרק קצין בשירות פעיל רשאי למלא תפקיד זה, לא נמצא מחליף, וראש הממשלה נאלץ להתפטר.
מנחם שירזי

ביוגרפיה

שירזי נולד בירושלים בשכונת הבוכרים עסק מילדותו בספורט שכונתי וצמח להיות השוער המרחף של מכבי והפועל ירושלים. במקביל שיחק כדורסל בנבחרת החלומות הירושלמית של שנות ה-50 שכלל את ישראל טוויל, יעקב שרם, מרדכי תנורי, אברהם הופמן אשר זכו בגביעים רבים. מנחם השתתף במדי הפועל ירושלים בכדורגל בגביע העשור למדינת ישראל ב-1958. בשנת 1956 פרש בשל פציעה בכתף, שימש כשופט כדורסל והיה חבר אגד.

קריירה

מכבי ירושלים תפקיד שוער כדורגל 1950 – 1956, 5 עונות
מכבי פתח תקווה תפקיד שוער כדורגל 1954 עונה אחת
מכבי ירושלים תפקיד שחקן כדורסל 1955, עונה אחת
מכבי יפו תפקיד שוער כדורגל 1956-1958, שתי עונות
הפועל ירושלים תפקיד שוער כדורגל 1958-1962, 4 עונות
משחק הפריצה מכבי ירושלים נגד מכבי תל אביב "אלי פוקס, שייע גלזר, מרימוביץ תותחני ת"א התקשו להכניעו והמשחק הסתיים ב־3:3 עיתוני הבוקר שאחרי נפתחו בכתבות הלל למנחם.
"יפו, שבת – מנחם שירזי שוער הצנום של מכבי ירושלים חולל כאן היום סנסציה מרעישה שהציל את קבוצתו. 120 דקות לא הספיקו לאלופי ישראל להביא לידי הכרעה במשחק גביע זה. היה זה מאבק עשיר ברגעים דרמטים בו מילא השוער הירושלמי תפקיד ראשי בסכלו במו ידיו את מרבית ההתקפות של חלוצי ת"א, גלזר, טוריקה בעטו לעבר השער מקרוב ורחוק אך זינוקיו האקרובטיים של שירזי שמו לאל את כל ההתקפות . בה מידה שראוי השוער שירזי לשירי הלל על שהציל את קבוצתו ראוי שניאור הבלם של ת"א לציון מיוחד בתור ..."
מלחמות ישראל
עד 1948 מלחמת העצמאות היה מנחם חבר בלח"י ושימש כמדביק כרוזים שם המחתרת היה עמרם.
ב 1956 מלחמת סיני היה תחת פיקודו של חיים הרצוג הנשיא ה 6 של מדינת ישראל שהיה גם מפקד מחוז ירושלים.
ב 1967 במלחמת ששת הימים היה מסופח לצנחנים שכבשו את העיר העתיקה בירושלים הוא הוביל חלק מכוח הפריצה של הצנחנים לתוך עיר העתיקה דרך הסמטאות תוך הימנעות מירי צלפים ירדני הוא נבחר בשל הכרות השטח מילדתו, בלחימה עצמה לא השתתף.רקע משפחתי אביו של מנחם, מאיר ניסן נפטר ב 1942 מדום לב בעיר בעת הליכה במדרגות העתיקה הקבור בחלקה הבבלית בהר הזיתים. מנחם קרוי על שם סבו מצד אמו, משפחת בגדדי. משפחתו נמצאת כבר למעלה מ 300 שנה בירושלים. אזכור ראשון נמצא במפקד של ועד היהודים הספרדים ב 1919. 
ניצן שירזי ז"ל הוא נכדו של אחיו הבכור ניסן. מנחם ז"ל היה נשוי למרים שירזי.
ילדי ירושלים
במלות 5 שנית לפטירתו התקיים במרכז מורשת בגין בירושלים ערב הקרנה של הסרט הדוקומנטרי ילדי ירושלים. הסרט מגולל את סיפור חיו של מנחם וחבריו לדרך אשר גדלו למציאות של עיר חצויה

טרום הקמת המדינה ועד לתקומת ישראל ואיחוד ירושלים. בערב נכחו חברים רבים לדרך ביניהם ח"כ לשעבר עוזי ברעם, בני קרוצי ומויאז הקטן מהשיר המפורסם של יוסי בנאי.
פסיכוביולוגיה

פסיכוביולוגיה (נקראת גם פסיכולוגיה ביולוגית, ביופסיכולוגיה) מתמקדת בחקר התהליכים הביולוגיים העשויים להסביר את ההתנהגות, בעיקר התהליכים המתרחשים במוח ובמערכת העצבים. פסיכוביולוגיה היא אחד התחומים המרכזיים הנכללים תחת הכותרת הרחבה יותר של מדעי המוח.
חוקרי פסיכוביולוגיה עוסקים לעיתים קרובות בתהליכים נפשיים והתנהגותיים המשותפים לבעלי חיים ולאדם, ובודקים אותם בניסויים בבעלי חיים. נושאים נפוצים בהם עוסקים החוקרים הם חישה, תפיסה, הנעה, למידה, זיכרון, שינה ורגש. במהלך השנים התפתחו שיטות מחקר שאפשרו לפסיכוביולוגים לעסוק גם במחקר בבני אדם, ולפיכך רבים מהם עוסקים גם בנושאים כגון שפה, חשיבה, קבלת החלטות ומודעות.
תחומי דעת שנחשבים קרובים לפסיכוביולוגיה הם למשל פסיכולוגיה השוואתית, פסיכולוגיה אבולוציונית, ביולוגיה אבולוציונית ונוירופסיכולוגיה.
גישת הפסיכוביולוגיה עושה שימוש רב בפרוצדורות המדעיות שפותחו על ידי חוקרים מגישת הפסיכולוגיה ההתנהגותית. עם זאת, הפסיכוביולוגיה דווקא מייחסת חשיבות רבה לתהליכים הפנימיים המקשרים בין גירויים חיצוניים לבין ההתנהגות, בניגוד לגישה ההתנהגותית שחוקרת בעיקר את ההשפעות הסביבתיות והשינויים ההתנהגותיים אשר ניתנים לצפייה. בעוד הגישה הביהביוריסטית פותחה בתחילת דרכה של הפסיכולוגיה, בתקופה בה לא היו ברשות המדע הכלים לצפייה ישירה בתהליכי המוח האנושי, כיום קיימים כלים מדעיים רבים המאפשרים לחקור ולהבין את תהליכי ההתניה המתרחשים במוח האדם.
תתי ענפים בתחום זה הם למשל נוירוביולוגיה, או פסיכואנדוקרינולוגיה.
פרדריקסטד

היסטוריה

לאחר הקמת העיר נבנתה בה מצודה - מצודת פרדריק - שנועדה להגן על העיר מפני מתקפות שודדי הים הקאריביים. במצודה נערכה ההכרזה על ביטול העבדות באיי הודו המערבית הדנים נערכה ב-3 ביולי 1848. 
העיר נהרסה בשריפה בשנת 1878 ושוקמה מחדש בסגנון בנייה ויקטוריאני.

כלכלה

העיר היא אחת משני נמלי המים העמוקים של סנט קרואה (הנמל השני מהווה חלק מבתי הזיקוק של הובנסה). נמל העיר משמש בעיקר לעגינת ספינות טיולים. התיירות מהווה מרכיב מהותי בכלכלתה של העיר.
המנון טונגה

היסטוריה

ההמנון הקודם של טונגה נכתב על ידי ג'יימס מולטון (1909-1841), מתודיסט מיסיונרי. מולטון כתב את מילות ההמנון ללחנו של המנון גרמניה. בהסכמתו של מלך טופו הראשון, זכה ההמנון למעמד רשמי ב-1869 ושימש כהמנון הרשמי של הממלכה למשך כמה שנים.
ההמנון בוצע לראשונה ב-1874, אף על פי שככל הנראה היה בשימוש עוד לפני כן. ההמנון מתייחס במילותיו למלך טופו הראשון, שהיה המלך של טונגה בעת כתיבת ההמנון.
קצבת נכות (ישראל)

תנאי הזכאות

נכה זכאי לקצבת נכות אם אי-הכושר להשתכר נגרם לו בהיותו תושב ישראל או בהיותו תושב ארץ-ישראל לפני הכרזת העצמאות (כלומר לפני 15 במאי 1948), או אם בהגיעו לגיל 18 היה תושב ישראל ונכה, אף אם הליקוי נגרם לפני היותו תושב ישראל או אם הליקוי שבשלו נגרם אי הכושר להשתכר, נגרם בישראל בהיותו קטין תושב ישראל. הזכות לקצבה מתחילה בתום 90 ימים מהמועד שבו, עקב הליקוי, נגרם למבוטח אי-כושר להשתכר לתקופה של 90 ימים רצופים לפחות. עולה חדש, שאי-כושרו להשתכר נגרם לפני היותו תושב ישראל, זכאי אף הוא לקצבת נכות.
לשם קבלת הקצבה על הנכה להוכיח את נכותו בפני ועדה רפואית של המוסד לביטוח לאומי. במקרה של פגיעה נפשית: להציג מסמכים על ביקורים חודשיים אצל פסיכולוג או פסיכיאטר או תיעוד של התנהגות אלימה (למשל באמצעות תיק משטרתי). במקרה של נכות גופנית: להוכיח נזק בלתי הפיך, כמו חוסר יכולת לזוז, ללכת, לתפקד, ולעבוד בכלל. בנוסף חוסר יכולת לעלות במדרגות הבניין בו חי הנכה, חוסר יכולת להתרחץ, וכן צורך בסיוע תמידי מצד עוזר סיעודי. בדיקה זו חוזרת מדי תקופה, כדי לברר האם יש הטבה או החמרה במצבו, ובהתאם לתוצאות הבדיקה קובעת ועדה האם יחול שינוי בקצבה המוענקת לו. בהתאם לממצאי הוועדה נקבעת לנכה דרגת נכות רפואית. תנאי לזכאות לקצבת נכות הוא דרגת נכות רפואית של 60% לפחות, או דרגת נכות רפואית של 40% לפחות ובליקוי מסוים נכות רפואית בשיעור של 25% לפחות.
בצעד נוסף נקבעת לנכה דרגת אי-כושר לעבוד, כאשר עקב הנכות אינו מסוגל לעבוד או שיכולתו להשתכר ירדה ב-50% לפחות. דרגת אי-כושר המזכה בקצבה היא באחד מהשיעורים האלה: 60%, 65%, 74% או 100%.
תנאי נוסף הוא שהנכה אינו עובד, או שהכנסתו מעבודה כשכיר או כעצמאי, נמוכה מ-60% מהשכר הממוצע במשק (הכנסה נמוכה מ-5,804 ש"ח לחודש בינואר 2017).
בהגיע הנכה לגיל פרישה (גיל 62 לנשים, 67 לגברים) מופסקת קצבת הנכות והנכה מקבל קצבת אזרח ותיק בלבד.
בשנת 2009 32% ממקבלי קצבת הנכות היו בתחום בריאות הנפש, 25% בתחום מחלות פנימיות, 21% בתחום מחלות נוירולוגיות ולוקמוטוריות (פגיעה ביכולת התנועה), 11% בתחום מוגבלות שכלית התפתחותית ו-7.5% בתחום מוגבלות חושית.
השריף קאלי במערב הפרוע

עלילה

בכל פרק השריף קאלי, הסגן פק וטובי שומרים על העיר הקטנה שלהם במערב הפרוע ומלמדים את תושבי העיר איך להסתדר אחד עם השני.
יהודה קיסר

ביוגרפיה

קיסר נולד בקריית אונו להורים שעלו מתימן. הוא גדל בשכונת כרם התימנים בתל אביב. עוד בנעוריו התוודע לגיטרה, את הגיטרה הראשונה בחייו קיבל מאביו בגיל 12 בעת אשפוזו בבית החולים איכילוב, לאחר שנפצע בלונה-פארק במתקן המכוניות המתנגשות. את נגינתו על הגיטרה הוא למד משמיעה וצפייה בלהקות ואמני רוק שונים כמו לד זפלין, פינק פלויד, סנטנה, להקת כוורת וזמרים וגיטריסטים מזרחיים מאותה תקופה, שהמשפיע והבולט ביניהם היה אריס סאן. עד היום הוא מעיד כי אינו קורא תווים.
קיסר החל את דרכו המוזיקלית בתחילת שנות ה-70 כנגן ליווי של אמנים רבים, בהם אהובה עוזרי ובעז שרעבי. נגינתו כגיטריסט בעל צליל וסגנון ייחודי החלה להתגבש בלהקתו הראשונה אותה הקים עם רמי דנוך, להקת "צלילי העוד". בהמשך הפך לנגן מבוקש וכך תרם לאלבומיהם והופעותיהם של גדולי הזמר המזרחי, בקריירה ארוכת שנים שנמשכה מאז ועד היום, ובהם זוהר ארגוב, ג'קי מקייטן, אהובה עוזרי, שימי תבורי, מרגלית צנעני, חיים משה, משה גיאת, זהבה בן, שרית חדד, מייק שריף, אייל גולן ועוד. האמן איתו מזוהה קיסר ביותר היה זוהר ארגוב, שאותו ליווה לאורך כל הקריירה הקצרה שלו, בהקלטות אולפן ובהופעות. בשנותיו האחרונות הופיע ארגוב, לעיתים רק עם מכונת תופים ועם ליווי של יהודה קיסר בגיטרה.
סימן ההיכר הייחודי של קיסר הוא מגבעת, שאותה הוא מקפיד לחבוש בכל הופעה פומבית.

אלבום סולו

אלבום הסולו היחיד עד כה שהוציא קיסר הופק בידי חברי להקת אתניקס, זאב נחמה ותמיר קליסקי. האלבום שיצא בשנת 2000 ונקרא "הקיסר האחרון", הכיל קטעי מוזיקה אינסטרומנטליים בהם הוביל קיסר וכל הקטעים בו הולחנו על ידי נחמה וקליסקי.

הגיטרה המזרחית

צליל הגיטרה החשמלית המיוחד וסגנון הנגינה של קיסר (על גבי גיטרה מסוג גיבסון ES-335) הפך עם השנים לאלמנט מוכר ובולט במוזיקה הים תיכונית הישראלית.
צלילו המיוחד הוא שילוב של מוזיקת רוק, מזרחית ויוונית. צליל זה התפתח עוד עם משה בן-מוש, הגיטריסט והסולן של להקת "צלילי הכרם". השניים אימצו ואף פיתחו את סגנון הנגינה של אריס סאן על גיטרה, ויצרו את סגנון הגיטרה המזרחית.
כיום, נגנים רבים מחקים את סגנון הנגינה הייחודי הזה  והוא אף מזוהה כסגנון "קיסר", על שמו.

פעילות כיום

בשנת 2009 התארח קיסר באלבומו של גלעד שגב "נועדנו", שבו ניגן בגיטרה בשיר הנושא, "נועדנו".
ב-2010 התארח באלבומה של להקת הדג נחש "6", וניגן עם הלהקה בשיר "שיר נחמה".
בתקופה זו יהודה קיסר נעלם מקדמת הבמה ואף נקלע לקשיים כלכליים בעקבות הצפה באולפן ההקלטות שלו. חבריו הטובים נרתמו לעזרתו וערכו לכבודו אירועי התרמה שונים.
באותה תקופה היה מנגן ומוכר דיסקים בימי שישי ברחבת סופרים ומתחמים מסחריים, בשוק ראש העין וכן בשוק מחנה יהודה בירושלים.
ב-16 בפברואר 2010 הקליט יהודה קיסר את "נעימת הקיסר", נעימה אינסטרומנטלית חדשה שהופקה בשיתוף פעולה עם האתר חריף.
ביולי 2015, השתתף בתוכנית המציאות "אקס פקטור ישראל", בעונתה השנייה. הצליח לעבור עם להקתו "יהודה והקיסרים" את שלב האודישנים, אך לא צלח את שלב מחנה האימונים.
כיום, הלהקה עדיין מופיעה על הבמות.

זכייה בפרס "מפעל חיים"

בדצמבר 2017, בהחלטת השרה מירי רגב, קיבל פרס מפעל חיים מטעם משרד התרבות והספורט על פועלו ותרומתו למוזיקה הישראלית והים תיכונית. כמו כן, קיבל מענק זכייה בסך 50,000 ש"ח.

חיים אישיים

בנו הוא היוטיובר בן קיסר.
יהודה הוא הדוד של הגיטריסט יוני קיסר.