google/wiki40b huggingface dataset:
מרק אלדר

חייו

אלדר נולד בנורת'מברלנד שבאנגליה. אביו היה רופא שיניים. בנעוריו למד נגינה בבסון. אלדר למד בקולג' קורפוס כריסטי, קיימברידג', שם למד מוזיקה במלגת השתתפות במקהלה. בהמשך היה לבן חסותו של אדוארד דאונס ורכש ניסיון בניצוח על אופרות של ורדי באוסטרליה, בבית האופרה של סידני.

קריירה

אלדר היה מנהל מוזיקלי של האופרה האנגלית הלאומית משנת 1979 עד 1993. הוא נודע כאחד מצוות "תחנת הכוח", שכלל גם את המנהל הכללי פיטר ג'ונאס ואת המנהל האמנותי דייוויד פאונטני, שבזכות הפקותיהם נהנתה האופרה הלאומית מכמה שנים מוצלחות מאוד. אלדר כיהן גם כמנצח אורח ראשי של התזמורת הסימפונית של ברמינגהם (1992-1995) ומנהל מוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית של רוצ'סטר (1989-1994). כמו כן היה מנצח אורח ראשי של תזמורת רשות השידור הבריטית (1982-1985) ונגני מוצרט הלונדוניים (1980-1983).
אלדר התמנה למנהל מוזיקלי של תזמורת האלה בספטמבר 2000. בין שאר רעיונות חדשניים לקונצרטים, הציע לוותר על תלבושת ערב מסורתית לקונצרט. מקובל לראות באלדר את מי שהשיב את התזמורת לרמות מוזיקליות גבוהות, גם בעיני הביקורת, אחרי תקופה של פקפוק בהמשך קיומה של התזמורת. 
בשנת 2004 חתם על חוזה, המאריך את תקופת כהונתו משנת 2005 עד 2008, עם אפשרות להארכה בסוף התקופה. דיווח מאוחר יותר מלמד, שאלדר ימשיך את עבודתו עם התזמורת לפחות עד 2010.
בפעם הראשונה ניצח אלדר על קונצרט הנעילה של "קונצרטי הפרום" בשנת 1987. הוא היה אמור לנצח שוב ב-1990, אבל הערותיו על טבען של כמה מתוכניות הפרום המסורתיות בהקשר של מלחמת המפרץ הראשונה, המשמשת ובאה, הביאו לביטול ההזמנה הזאת. ב-2006 חזר לנצח על תזמורת רשות השידור הבריטית בקונצרט הנעילה, שאליו הוזמן בפעם השנייה בקריירת הניצוח שלו. בנאום המסורתי בסוף הקונצרט ניצל את ההזדמנות למתוח ביקורת על הגבלות מטען בטיסות, בהמשך לחשיפת התוכנית לטיסות טרנסאטלנטיות מ-2006, המקשה על נגנים לקחת עמם את כלי הנגינה בטיסה. בהתייחסו לעובדה, שמחשבים נישאים מותרים עכשיו בהכנסה לתא הנוסעים, אמר אלדר, "...נראה לי, שבשנה הבאה יהיה עלינו לצפות לקונצ'רטו למחשב נישא ותזמורת'. עוד ביקש אלדר לתת לילדים הזדמנויות רבות יותר לשיר בבית הספר.
באפריל 2007 היה אלדר אחד משמונה מנצחי תזמורות בריטיות שתמכו בקול קורא להצטיינות במוזיקה קלאסית בעשר השנים הבאות, "לבנות על מצוינות: תזמורות למאה ה-21", שנועד להגביר את נוכחות המוזיקה הקלאסית בממלכה המאוחדת, ובכלל זה כניסה חופשית לכל התלמידים בבתי הספר הבריטיים לקונצרטים של מוזיקה קלאסית.
אלדר הקליט לחברות היפריון, NMC ותקליטי צ'אנדוס, נוסף להקלטות לחברת של תזמורת האלה עצמה. נוסף לפעילותו כמנצח בקונצרטים ובהקלטות, אלדר גם כותב בעיתונות בנושאי מוזיקה.
לאלדר ולאשתו מנדי בת אחת, קייטי.

פרסים ותארים

בשנת 1989 קיבל אלדר תואר מפקד במסדר האימפריה הבריטית (CBE).
בשנת 1991 זכה בפרס אוליבייה על עבודתו המצוינת עם האופרה האנגלית הלאומית.
בשנת 2006 קיבל את פרס המנצח של החברה הפילהרמונית המלכותית.
בשנת 2008 קיבל תואר אבירות (Knight Bachelor) על תרומתו לתחום המוזיקה.
בשנת 2017 מונה לחבר במסדר עמיתי הכבוד על תרומתו לתחום המוזיקה.
Price Tag

ביקורות

השיר קיבל בעיקר ביקורות חיוביות ממבקרי מוזיקה. אתר "Popjusdtice" התייחס לעובדה שהשיר הוא הראשון שקודם באופן משמעותי בארצות הברית, ואמר שהשיר הוא: "הקדמה ממכרת באופן מגוחך לכישרון חדש".
קספר סמית' מאתר הגארדיאן, אמר על השיר ועל "Do It Like a Dude" שהם "להיטים מבוססי R&B שיצילו את העולם".
ניק לוין מאתר "Digital Spy" השווה את Price Tag לשיר Party in the U.S.A. של מיילי סיירוס, אותו כתבה ג'סי ג'יי, ואמר "למען האמת, Price Tag נשמע קצת נדוש", ותיאר את השיר כ"שיר היפ-הופ אופטימי, עם מקצב בינוני וקליט".
ג'יימס וולס מאתר "AOL Radio" שיבח את השיר, ובתוך כך כתב "השיר מדגים את הכתיבה והשירה התמיד קצבית עם השפעות סוגת המוטאון שבזכותן ג'סי ג'יי מוכרת".
השיר נכנס לאלבום הלהיטים הכללי של שנת 2011 הנקרא "NOW THAT'S WHAT I CALL MUSIC 17", מחברת התקליטים הליקון ו-MTV. זוהי הגרסה ה-17 של אלבום הלהיטים, כפי שמצוין בשם האלבום.
קביליה

קביליה (בערבית: القبائل, בקבילית: ⵜⴰⵎⵓⵔⵜ ⵏ ⵍⴻⵇⴱⴰⵢⴻⵍ) הוא אזור בצפון אלג'יריה.
אזור הקביליה שוכן דרומית לים התיכון, והוא מתפרס על שטח שכולל מספר ממחוזות אלג'יריה. מירב תושבי אזור הקביליה שייכים לקבוצה ברברית המכונה "קבילים", והם בעלי מאפיינים תרבותיים ייחודיים ודיאלקט לשוני מיוחד של שפות ברבריות הקרוי תקבילית. ישנם כ-6 מיליון קבילים ברחבי העולם, רובם מתגוררים באלג'יריה וחלקם היגרו לאורך השנים ומתגוררים בצרפת. תושבי אזור הקביליה עוסקים בעיקר בחקלאות ובמלאכות מסורתיות.
במאה ה-19 אזור הקביליה היה נתון תחת שלטון קולוניאליסטי צרפתי, שנתקל בהתנגדות עזה מצד התושבים המקומיים. החל מעצמאות אלג'יריה פרצו לעיתים עימותים בין השלטון האלג'יראי שנקט ביוזמות להפיץ את התרבות הערבית על חשבון התרבות הקבילית, לבין האוכלוסייה המקומית שמעוניינת לשמר את זהותה. על רקע זה הוקמה תנועה הקוראת לאוטונומיה לאזור הקביליה.
תושבי אזור קביליה הברברים ידועים כחילוניים יותר מאשר תושבי אלג'יריה הערבים, ובהתאם לעיתים ישנם עימותים בין השלטונות המנסים לכפות הלכות אסלאמיות לבין התושבים. כך למשל, במהלך חודש הרמדאן של 2013, קבוצה של כ-300 קבילים ערכו סעודה פומבית בצהרי היום, כמחאה על חוק המחייב את תושבי אלג'יריה לצום ברמדאן.
ג'ו טונר

ביוגרפיה

טונר נולד בקאסלוולאן שבמחוז דאון, והחל את הקריירה שלו בבלפסט יונייטד. באוגוסט 1919 הוא הצטרף לארסנל, וערך את הופעת הבכורה במשחק מול אברטון ב-11 באוקטובר. הוא שיחק באופן לא סדיר בשתי עונותיו הראשונות, ולבסוף החל להתבלט בעונת 1921/1922. הופעת הבכורה שלו בנבחרת צפון אירלנד הייתה בתיקו 1 - 1 בבלפסט מול נבחרת ויילס ב-4 באפריל 1922. הופעתו השנייה הייתה גם כן מול ויילס, ונערכה במשחק שהתנהל ברקסהאם.
בעונת 1922/1923 ובזו שלאחריה השתתף טונר בשמונה משחקים בלבד, בעיקר בגלל התחרות העזה עם ג'ימי פטרסון וסמסון היידן על המקום בהרכב. הוא חזר להרכב בעונת 1924/1925, אך הודח ממנו לאחר הפסד ביתי להאדרספילד טאון בתוצאה 0 - 5. הוא השתתף בארבעה משחקי נבחרת נוספים כשהיה בארסנל, אך בינואר 1926 עזב לסנט ג'ונסטון לאחר שהרברט צ'פמן, המאמן החדש של ארסנל, החליט כי הוא לא זקוק לו. הוא השתתף במאה משחקים בדיוק (89 בליגה ו-11 בגביע ה-FA), והבקיע במשחקי הליגה שישה שערים.
הוא השתתף בארבעה משחקי נבחרת נוספים כשהיה בסנט ג'ונסטון, כולל מול נבחרת אנגליה ונבחרת סקוטלנד במסגרת אליפות הבית הבריטית של 1927. הוא נאלץ לפרוש לאחר שסבל משבר ברגלו, ולאחר מכן חזר לצפון אירלנד והחל לאמן במועדון הכדורגל קולריין, כאשר פעם אחת הוא עלה כשחקן מחליף.
טונר ייצג את המחוז שבו נולד בענף ההרלינג, והשתתף במשחקי כדורגל גאלי מטעם המועדון המקומי של קאסלוולאן.
מלכה רפופורט חובב

ביוגרפיה

רפופורט חובב נולדה למנחם מנדל ויהודית רפופורט. למדה לתואר ראשון בברוקלין קולג' בניו יורק ולתואר שלישי בבלשנות ב-MIT. בשנת 1984 עלתה לישראל ונישאה לעו"ד בניהו חובב. בשנת 2003 הייתה חברה במרכז ללימודים מתקדמים באוניברסיטת סטנפורד.
רפופורט חובב מתגוררת בירושלים עם בעלה, והשניים הורים לארבעה.
באר מילכה

היסטוריה

כבר בשנות ה-70 דובר במוסדות המיישבים על הקמת יישוב בבאר מילכה ובינואר 1979 הופקדה תוכנית מפורטת של היישוב. בעקבות הסכם השלום בין ישראל ומצרים דובר על הקמת שישה יישובים באזור ובאר מילכה נועד להיות אחד מהם. בנובמבר 1985 עלה למקום כיתת משמר שהחזיקה את המקום עד הגעת גרעין הנח"ל לזיקים שהקים במקום היאחזות נח"ל ב-22 בינואר 1986. ב-19 ביוני 1986 התקיים במקום טקס רשמי של עלייה על הקרקע. ביולי 1990 נסגרה ההיאחזות, אשר לטענת הסוכנות סיימה את תפקידה עם הקמת כמהין.
באפריל 1998 יזמה תנועת המושבים הקמת מושב חדש במקום. בנובמבר 2001 החל גרעין מפתח של תנועת בני המושבים להכשרת האזור לעלייה מחודשת על הקרקע.
גרעין המשפחות נוסד בשנת 2002, התארגן ביישוב כמהין הסמוך. באוגוסט 2003, הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה במחוז הדרום אישרה למתן תוקף את הקמת היישוב, והוכרז על תחילת עבודות ההקמה, אך הן התעכבו מאחר שמדיניות שר השיכון דאז, אפי איתם, הייתה העדפת ההתיישבות ביהודה, שומרון והמשרד לא העביר את התקציבים הדרושים להקמת התשתית למושב החדש. רק ביוני 2006 אוכלס המקום לראשונה.
ביוני 2007 התגוררו במקום כבר 12 משפחות, אך חברת בזק סירבה לחברו לרשת הטלפונים בגלל העלות הגבוהה. 
בשנת 2012 נחנכה רפת ענק במושב, הגדולה במדינה. הרפת מיועדת לאכלס בשלב הסופי 1000 פרות חולבות. בשלב הראשון של ההקמה הושקעו 13 מיליון שקלים לאיכלוס 250 חולבות.

גיאוגרפיה

בנקודת המפגש של נחל לבן עם נחל ניצנה נמצאת באר עתיקה, שנקראת בערבית "ביר-מלגה" או "ביר-מלקה". פירוש השם: באר המפגש. הבאר כרויה מדרגות סחף, ותוחמת את אפיק נחל לבן מדרום. עומקה כ-19 מטר, בחלקה התחתון היא חצובה בסלע גיר ובחלקה העליון היא חצובה ומדופנת באבני גיר. על פי הבאר יש תקרה מקומרת עם פתח מלבני מחושק בפסי ברזל. ארבע שקתות יצוקות בטון מקיפות את פי הבאר.
מנחם זיגלבוים

מנחם זיגלבוים (נולד בתשל"ג, 1973) הוא סופר ומעורכי שבועון בית משיח.

ביוגרפיה

זיגלבוים נולד וגדל בפתח תקווה, למד בישיבות חב"ד. נשוי לרות ומתגורר ברמת גן.
בתקופת לימודיו בישיבה, פרסם בשבועון כפר חב"ד סיפורי צדיקים וכתבות על אישים חב"דיים ופעילות חב"דית ברחבי תבל. ובשנים אלו שילב פרסום מאמרים וכתבות תחת שמו האמיתי ובשמות עט.
משנת 1999 מכהן כעורך בשבועון בית משיח ובמקביל פרסם בעיתון, מאות מאמרים וכתבות, במגוון נושאים, ובהם חשיפות רבות הקשורות לתולדות תנועת חב"ד.
בשנים הראשונות כסופר, פרסם ספרים ובהם סיפורי צדיקים מעובדים על ידו בסגנון דרמטי ושוטף ובשנים הבאות שילב בין הוצאת ספרי היסטוריה, ביוגרפיה וסיפורי צדיקים מעובדים.
למד קאוצ'ינג באוניברסיטת בר-אילן, כן למד והשתלם בלימודי ייעוץ זוגי והנחיית קבוצות. במקביל השתלם בלימודי גישור וכלכלה משפחתית בי.נ.ר.. טורים בנושאים אלה הוא מפרסם באתרי החדשות החרדים "כיכר השבת" וחרדים10. בנוסף, הוא מגיש פינה בנושא, מדי יום שישי, בשידורי רדיו קול חי.
תומר קשטן

ביוגרפיה

קשטן נולד בכפר סבא והוא בנו של מאמן הכדורגל דרור קשטן. שיחק במחלקת הנוער של הפועל כפר סבא, אך במדי קבוצת הנוער שבר את רגלו וחזר לשחק בצורה חובבנית רק לאחר שירותו הצבאי, בקבוצת הפועל עלייה כפר סבא, ובגיל 22 כבר החל לאמן קבוצות ילדים בהפועל כפר סבא. בשנת 2006 מונה למאמן קבוצת הנוער של המועדון, ולאחר מכן אימן גם את קבוצת הנוער של הפועל תל אביב, עמה זכה בגביע המדינה בשנת 2009.
בתחילת עונת 2009/2010 מונה קשטן למאמן הקבוצה הבוגרת של הפועל כפר סבא, והוביל את הקבוצה להשתתפות בפלייאוף העליון של הליגה הלאומית. את העונה סיימה הקבוצה במקום השלישי, ובמשחקי המבחן על העלייה לליגת העל הפסידה להפועל רמת גן. בעונה שלאחר מכן סיימה הקבוצה את העונה הסדירה במקום הראשון, אך לאחר הפלייאוף דורגה במקום השלישי וקשטן פוטר מתפקידו.
בהמשך דרכו אימן קשטן את הפועל הרצליה, הפועל רעננה ומכבי הרצליה, ובשנת 2014 מונה למאמן קבוצת הנוער של מכבי נתניה. בתחילת עונת 2015/2016 שימש כעוזר המאמן מוטי איוניר בעירוני קריית שמונה, ולאחר שאיוניר פוטר היה עוזרו של המאמן בני בן זקן. בנובמבר 2016 מונה קשטן למאמן הראשי של הקבוצה. במשחק הבכורה שלו ניצחה קבוצתו את מכבי תל אביב 1–0 ברבע גמר גביע הטוטו, ובתום העונה סיים את תפקידו. ב-26 בפברואר 2018 מונה למאמן הפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית עד תום העונה.
ב-30 בדצמבר 2018 מונה קשטן בשנית למאמן עירוני קריית שמונה, לאחר פיטוריו של חיים סילבס. מחזור אחד לפני תום העונה פוטר קשטן מתפקידו, לאחר שבראיון שהעניק ל"ידיעות אחרונות" מתח ביקורת על בעלי הקבוצה איזי שרצקי. חמישה חודשים לאחר מכן מונה למאמנה של קבוצת מועדון ספורט כפר קאסם מהליגה הלאומית.
בית ויטלסבאך

מוצא

מייסד שושלת ויטלסבאך היה לואיטפולד, רוזן בוואריה (מת בשנת 907), המצביא ובן דודו של ארנולף מקרינתיה. באותה התקופה נקראה משפחתו בית לואיטפולדינג, על שמו. בנו ברתולד, רוזן בוואריה המשיך את השושלת ונכדו אוטו השני, רוזן דכאו רכש את טירת ויטלסבאך, שהפכה למעון הרשמי של המשפחה בשנת 1119 והעניקה לה את שמה. נכדו של אוטו השני היה הראשון לבית ויטלסבאך שקיבל את התואר "דוכס בוואריה", שהיה שייך עד אז לבית ולף. טירת ויטלסבאך עצמה חרבה בשנת 1209, לאחר הירצחו של פיליפ משוואביה, מלך גרמניה, בידי אחד מבני המשפחה.

שושלות

במשך השנים, התחלקה המשפחה לשושלות. בתחילת המאה ה-14, לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה הקים את שושלת בוואריה, ואחיו, רודולף הראשון, דוכס בוואריה, הקים את השושלת הפלטינית, שהתפצלה במאה ה-15 לשתי שושלות אחרות (זימרן וצווייבריקן) - השושלת הבווארית התפצלה לשלוש- מינכן, לנדסהוט, ואינגולשטדט. אחר כך, השושלת הפלטינית העמידה את רוב האישים המפורסמים במשפחת ויטלסבאך.

ציוני דרך ואישים

המשפחה העמידה לגרמניה שני קיסרים לאימפריה הרומית הקדושה, ומלך אחד.
רופרכט, מלך גרמניה (מהשושלת הפלטינית) (מלך 1400 - 1410), לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (בוואריה) (קיסר 1314 - 1347), וקרל השביעי (בוואריה - מינכן) (קיסר 1742- 1745).
ענף של השושלת הפלטינית, מצאצאי רופרכט, מלכו בשוודיה (החל מ-1654), מהמלך קרל העשירי עד למלך קרל השנים עשר ואחותו אולריקה אלאונורה שהיו אחרוני המלכים בשוודיה לבית ויטלסבאך (1741).
נכדו של רופרכט, כריסטוף היה מלך בדנמרק, שוודיה ונורווגיה (1440-1448). מענף אחר של השושלת יצא פרידריך החמישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ, שהיה לתקופה קצרה מלך בוהמיה.
נוסף על כך, החל מסוף המאה ה-16 ועד לאמצע המאה ה-18, היו בני המשפחה ארכיבישופים של קלן, ובתור שכאלה גם נסיכים בוחרים. השפעתה של בוואריה הייתה חזקה לאורך כל השנים, ולכן בתקופות מסוימות, ובעיקר במאה ה-17, קיבל אחד מבניה מעמד של נסיך בוחר.
בשנת 1503 פרצה מלחמה בבוואריה על רקע ירושת לנדסהוט, היא מלחמת לנדסהוט. בשנת 1777, נכחדה שושלת בוואריה. עקב כך, הייתה מלחמה נוספת, בין בוואריה לאוסטריה, היא מלחמת הירושה הבווארית, על רקע רצונה של בוואריה לקבל מעמד עצמאי, לאחר השתלטותה של אוסטריה על הקיסרות. בסופו של דבר השליטה על בוואריה עברה לשושלת הפלטינית. לאחר מכן, היו בני משפחת ויטלסבאך מלכי בוואריה, הם המשיכו למשול בה עד שהודחו בשנת 1918 במהלך המהפכה הגרמנית.
כיום ראש שושלת ויטלסבאך וכן הטוען לכתר בוואריה הוא פרנץ, דוכס בוואריה (נולד ב-1933).
זגג

זגג הוא בעל מלאכה העוסק בזיגוג כגון קיבוע שמשות במסגרות ובחלונות, החלפת זכוכיות ותיקונם. הזגג עוסק גם בבניית והחלפת קירות ודלתות מזכוכית, וכן בניית רהיטים שונים מזכוכית, דוגמת שולחן, מראה וכדומה. הזגג מכין גם לבנות זכוכית המשמשות בעיקר לבניית בנייני משרדים, אך משמשות גם לעיצוב בנייני מגורים.
בארצות הברית, שולית הזגג לומד ומוכשר כשלוש שנים‏.
הזגג משתמש במספר כלים עיקריים, בהם חותך זכוכית, נייר זכוכית, פלייר ומסור.
ז'אנה אגאלקובה

ביוגרפיה

אגאלקובה נולדה בקירוב לאם שהייתה מורה לשפה וספרות רוסית.
היא למדה עיתונאות באוניברסיטת מוסקבה, לאחר לימודיה היא עבדה שנה ככתבת באולפני הטלוויזיה של משרד הפנים של ברית המועצות.
ב-1999 החלה לעבוד בערוץ הראשון ושם הגישה בין היתר מ-1998 ועד 2007 את ורמיה, מהדורת חדשות הערב המרכזית של הערוץ, בנוסף היא גם שימשה תקופה ככתבת הערוץ בפריז.
באירוויזיון 2000 הגישה את תוצאות הניקוד הרוסי.
ב-2004 השתתפה בגרסה הרוסית של מי רוצה להיות מיליונר בפרק בו המתמודדים הם ידוענים.
ב-2002 הייתה מועמדת לפרס TEFI וב-2006 קיבלה אות עיטור כבוד נשיאותית מטעם ממשלת רוסיה (Medal of the Order "For Merit to the Fatherland").
מס כשר

העלילה

גופים אנטישמיים, ארגוני "כוח לבן" וארגונים רדיקליים אחרים מפיצים את האגדה האורבנית לפיה תו ההכשר שניתן למוצרי מזון מהווה מס מיוחד שנגבה מלקוחות בלי ידיעתם. בנוסף, הם טוענים כי חברות מזון "נסחטות" ונאלצות לשלם "מס כשר" כדי למנוע חרם על מוצריהן, ושמס זה משמש לתמיכה במיזמים ציוניים ובמדינת ישראל.
לפי קתלין מ. בלי (Kathleen M. Blee), פרופסורית לסוציולוגיה מאוניברסיטת פיטסבורג, ישנן קבוצות גזעניות שמעודדות את הצרכנים להימנע מ"מס כשר" על ידי החרמת מוצרים כשרים. בכנס הביקורת השנתי לאירועים אנטישמיים (Annual Audit of Antisemitic Incidents) בשנת 2000 דווח על ידי ארגון בני ברית קנדה כי ארגונים גזעניים עודדו צרכנים לבקש מהממשלה החזר מס, בשל "המס היהודי", שיתבטא בתשלומי מס ההכנסה שלהם.
בשנת 1997 רשות המס הקנדית דיווחה על תופעה של עלונים המעודדים צרכנים לבקש ניכוי מס לתשלומי המס שלהם "מכיוון שהם תרמו לכאורה לארגונים דתיים יהודיים כאשר הם רכשו מוצרים כשרים". שרת המס הקנדית ג'יין סטיוארט ציינה כי "המסר המועבר בעלונים אלו הוא פוגעני ביותר לקהילה היהודית בפרט, ולאוכלוסייה הקנדית בכלל. "ניכוי המס" המתואר איננו אלא בדיה ואני מפצירה בכל משלמי המיסים להתעלם מהמסר המופץ בעלונים אלו".

תו הכשרות

תו הכשרות נועד להגדיל את היקף המכירות של המוצר, ותהליך קבלת ההכשר הוא וולונטרי. תווי הכשרות מעודדים את רכישת המוצר לא רק בקרב יהודים, אלא גם בקרב מוסלמים, מאמיני הכנסייה האדוונטיסטית של היום השביעי וקבוצות אוכלוסייה אחרות. נתונים אף מראים שהעלייה במכירות בעקבות קבלת ההכשר, מניבה לרוב הכנסות העולות על עלות קבלת ההכשר.
רוסיניה

הקהילה

ישנם כמה ארגונים קהילתיים, כולל אגודות שכונתיות ומספר ארגונים חוץ-ממשלתיים ומוסדות חינוך ותרבות ללא מטרות רווח. רוסיניה היא ביתם של רוב עובדי השירות ב"זונה סול" (אזור דרום ריו).
בשנים האחרונות, בשל בטיחותה היחסית בהשוואה לפאבלות אחרות, פיתחה רוסיניה פעילויות מוכוונות לתיירות כמו אכסניות, מועדוני לילה וסיורים מודרכים. בספטמבר 2017 העריכו כי בין 150 ל-600 תיירים יבקרו בשכונת העוני ביום, למרות אזהרות הבטיחות של ממשלות זרות ומשטרת ריו שהמליצו להימנע מלבקר בה. כך למשל באוקטובר 2017 מת תייר ספרדי לאחר שנורה על ידי המשטרה בעת ביקור ברוסיניה במהלך עימות.
שכונת העוני נשלטת על ידי ארגון אמיגוס דוס אמיגוס, שידוע כארגון פשיעה וקרטל סמים, שלעיתים קרובות נקלע לסכסוכים אלימים בין ארגוני פשע שונים.

מוזיקה

בשנת 1998 כתב פיליפ גלאס קטע תזמורת שכותרתו "ימים ולילות ברוסיניה", שנועד כהתייחסות של הבולרו ראוול, שנכתב עבור דניס ראסל דייוויס, כדי להודות לו על הצבת יצירות של גלאס על הבמה. הוא קיבל השראה ממוזיקת ריקודים ששמע במהלך הקרנבל, והביא למבנה קצבי דמוי סמבה.
יחסי מוזמביק–פורטוגל

סיוע כלכלי

פורטוגל היא המשקיעה השנייה בגודלה במוזמביק. ביולי 2008, שתי הממשלות חתמו על הסכם בדבר הקמת קרן לתמיכה בהשקעות בשווי 124 מיליון דולר אמריקאי במגזר האנרגיה של מוזמביק. באותה החודש, פורטוגל ביטלה את יתרת חובותיה של מוזמביק לפורטוגל, שנאמדים ב-393.4 מיליון דולר שנצברו מהכרזת עצמאותה של מוזמביק עד שנת 2005.
תופעת התרחבות הזמן

התרחבות זמן לפי תורת היחסות היא ההבדל בזמן שחלף בין שני מאורעות נפרדות הנעות במקביל אחת לשנייה, בין אם בגלל ההבדל במיקום היחסי לשדה הכבידה או בהבדלי מהירות התנועה.
ככל שהמערכת תנוע מהר יותר, (נניח חללית) כך שקצב הזמן בעיני המתבונן ינוע לאט יותר, אף על פי שבעיני הטייס של החללית הזמן ממשיך להתקדם בהתמדה.
כדי להוכיח את תיאורית התרחבות הזמן נניח ששני שעונים אטומיים מדויקים מאוד סונכרנו, אחד נלקח לטיסה על מטוס מהיר כאשר השני נשאר על הקרקע. לאחר חזרתו של המטוס, השעון שהיה עליו יהיה איטי יותר ויציג שעה אשר קטנה מהשעה שיציג השעון שנשאר על הקרקע.

היסטוריה

ב-1905 הראה אלברט איינשטיין כי התרחבות זמן נוגע לאופי זמן עצמו, לאחר מכן הרמן מינקובסקי (1907) הציג את המושג הנכון של הזמן ועוד הבהיר את המשמעות של התרחבות זמן.

מהירות התרחבות הזמן

ההבדל בין תנועת הזמן בשעונים בעת התרחבות זמן נגרמת כיוון שמהירות ה"טיקים" שונה בין השעון שנע לבין זה שלא.
ככל שגוף יזוז מהר יותר כך גם התרחבות הזמן תגדל.
תאורטית, התרחבות זמן מאפשרת לנוסעים ברכב שנע במהירות להתקדם הלאה אל העתיד ולהתקדם זמן קצר משלהם.
עבור מהירות גבוהה מספיק ההשפעה של התרחבות זמן יכולה להיות משמעותית.
לדוגמה יכול להיות שנסיעה במשך שנה יכולה להתאים לעשר שנים על כדור הארץ

הסבר ומשוואות

שעון פשוט בנוי משתי מראות     BוA, ובניהם יש קרן אור אשר מקפצת מ A ל B . ההפרדה בין המראות נקראת  L ובכל פעם שקרן האור עוברת דרך L ד השעון מתקתק 
כאשר השעון במנוחה האור עובר דרך נתיב L 2 וזמן המעבר מחולק במהירות האור:  
  
  
 מתוך הסתכלות של עצם נע במהירות v  שדד ביחס לשעון שלא דופק האור נראה כנע במסלול ארוך יותר כלומר השעון הנע ביחס שלאחד שלא נמצא בתנועה נראה שפועל לאט יותר יישום פשוט של משפט פיתגורס מוביל חיזוי ידוע של תורת היחסות הפרטית הזמן הכולל עבור דופק אור כדי לעקוב אחר נתיבו ניתן על ידי:     
אורך מחצית הדרך יכול להיות מחושב כפונקציה של כמויות ידועות כמו:
משולש המשוואות D וL גורם לכך:
אשר מבטא את העובדה שפרק זמן בשעון   t' יותר ארוך מאשר פרק הזמן בשעון t במסגרת השעון עצמו.

תופעות שנגרמות מהתרחבות הזמן

פרדוקס התאומים: אחת התופעות הידועות המכונה פרדוקס התאומים יכולה להיגרם מתוצאה של התרחבות זמן. נניח שאחד משני תאומים עם שעון יוצא עולה על חללית ועף אל החלל. לאחר זמן מסוים הם חוזרים ובהתאם לאפקט התרחבות הזמן, הזמן שחלף על השעון של התאום שטס לחלל יהיה קטן יותר מזה של התאום שנשאר כצופה. כלומר, התאום שטס הזדקן פחות מאשר התאום שנשאר כצופה.
הקורפוס ה-91 (ורמאכט)

היסטוריה

הקורפוס הוקם ב-10 באוגוסט 1944 בידי האוברבפסלהאבר זידאוסט. הקורפוס הוכפף לקבוצת ארמיות E שפעלה בבלקן והייתה בתורה כפופה לקבוצת ארמיות F. הקורפוס הוצב ביוון ובסרביה, ועם הנסיגה של הכוחות הגרמניים מהבלקן באביב 1945, השתתף הקורפוס בקרבות ההגנה בקרואטיה, שהותקפה בו זמנית בידי הצבא הבריטי והצ'טניקים בפיקודו של טיטו. הקורפוס נכנע לבעלות הברית ב-8 במאי 1945.
פסגת ולדימיר פוטין

מיקום

הפסגה ממוקמת בהרי טיין-שאן. הראות מהפסגה הוא עד 20 קילומטרים. על המדרון הדרומי של ההר זורם נהר קרטס (יובל של נהר אקסו).

שם הפסגה

בדצמבר 2010 חברי הדומה של מחוז המשנה מוסקבה שבמחוז צ'וי הציעו לקרוא לפסגה נטולת שם בגובה 4,446 מטרים על שמו של ראש ממשלת רוסיה דאז, ולדימיר פוטין. ההצעה זכתה לתמיכת ממשלת קירגיזסטן וב-24 בדצמבר 2010 ראש ממשלת קירגיזסטן אלמאזבק אטמבאייב חתם על חוק להקצאת שמות גאוגרפיים וכך הוענק השם "פסגת פוטין" לאחת הפסגות של הר טיין-שאן, לאחר מכן ההחלטה אושררה בבית המחוקקים של קירגיזסטן, ב-17 בפברואר 2011, ברוב מוחלט.
דוד חבקין

דוד חבקין (1930 – אפריל 2013) היה פעיל עלייה מברית המועצות. חבקין הקדיש את חייו למאבק להעלאת יהודי ברית המועצות לישראל.

קורות חיים

חבקין נולד ב-1930. ב-1954 החל לארגן קבוצות של מאות צעירים שנפגשו באזור בית הכנסת הגדול במוסקבה לשיחות ולפעילויות שונות בנושא היהדות. ב-1958 התכנסו והשתתפו בראש השנה ובשמחת תורה כאלף יהודים בפעילויות שארגן חבקין. באותה שנה נסע גם לגאורגיה לפעילות בנושא העלייה. כשחזר למוסקבה, נאסר וישב בכלא הסובייטי, באשמת הפצת תעמולה ציונית. הוא השתחרר מהכלא ב-1963.
עם שחרורו מן המאסר חזר לפעילות יהודית, נסע לערים שונות ונפגש עם יהודים רבים הכמהים לשמוע על מדינת ישראל. במוסקבה פתח את ביתו למפגשים של עשרות יהודים, על מנת למשוך יהודים נוספים למעגל הפעילות היה נוהג להסתובב עם רשמקול המשמיע מוזיקה ישראלית או עם עיתון או ספר עם אותיות עבריות. הוא האמין שיהודים צריכים להפסיק לפחד וזכותם לממש את זהותם היהודית ואת זכותם לעלות לישראל. היות שדור המבוגרים היה עדיין זהיר וחרד מן השלטונות כיוון את עיקר מאמציו לדור הצעיר. בכוח השפעתו הכריזמטית היו רבים משתחררים מן הפחד ומפסיקים להתבייש במוצאם היהודי. את המצטרפים החדשים היה משכנע להעביר את המסר לחבריהם ומכיריהם וכך גרם לגידול מהיר של מעגל המעורבים בפעילות יהודית.
מלחמת ששת הימים הביאה להתעוררות לאומית בקרב יהודים רבים בברית המועצות. הודות לפעילותו המוקדמת של חוג מצומצם של פעילים שבו לחבקין היה תפקיד מרכזי, להתעוררות זו היו ערוצים מוכנים מראש: צינורות תקשורת, מקומות מפגש, חומרים להפצה. רבבות זרמו לבית הכנסת במוסקבה בחג שמחת תורה ב-1967. בסוף שנות ה-60 מספר היהודים שהתאספו ליד בית הכנסת הגיע ל-20,000. באביב 1969 הגה רעיון של הקמת וועד התאום הכול-ארצי של פעילי העלייה מערים שונות. המפגש הראשון של הוועד התקיים באוגוסט 1969 ובו נדונו מרכיבי הפעילות השונים. במפגש הביע חבקין התנגדות נחרצת להקמת מסגרת פורמלית מחתרתית של הפעילות וטען שבמציאות הסובייטית רק מאבק גלוי וללא מסגרות פורמליות כלשהן יכול להביא לתוצאות רצויות. עמדה זו שהתקבלה על ידי הרוב הבטיחה את הצלחתה של התנועה בהמשך.
השלטונות הכירו בהשפעתו של דוד חבקין על הרחוב היהודי ובחרו לתת לו היתר יציאה לישראל בספטמבר 1969. חבריו לפעילות יהודית ציונית חששו כי עם עזיבתו תדעך הפעילות, אבל התשתית ודרכי הפעולה שהנהיג יצרו בסיס איתן להמשך ולגברת הפעילות. בישראל המשיך חבקין להיות בקשר עם חבריו מברית המועצות ולקבל את פניהם של אלו שעלו אחריו, בהם גרישה פייגין וסילווה זלמנסון.
לחבקין היו שני ילדים. נפטר באפריל 2013 ונקבר בהר המנוחות בירושלים.
רבקה שכטר

אודות

נולדה ב-1929. למדה באוניברסיטה העברית בירושלים בין השנים 1953 ל-1962 היסטוריה, מקרא, ומדע הדתות, ואחר כך המשיכה לתואר מוסמך במוסד זה. נושא עבודת הגמר שלה, שכתבה בין השנים 1958–1959 באוניברסיטת קיימברידג', היה "The Irish Home Rule".
בהמשך דרכה החלה לעבוד על דוקטורט בנושא האנטישמיות. באותה תקופה החלה לפרסם מסות במוספים ומגזינים. היא הרגישה כי יכולתה לבטא רעיונות חדשים תתאפשר בקלות רבה יותר מחוץ למוסדות אקדמיים, ועיקר עיסוקה משנת 1961 היה פרסום מסות במוספים ספרותיים ובמגזינים. במשך השנים פירסמה כ-200 מסות.
בין השנים 1967 ל-1969 למדה פילוסופיה באוניברסיטת ברנדייס בניו יורק. מאוחר יותר, בין השנים 1994-1996, למדה פילוסופיה באוניברסיטת New-School בניו-יורק.
עד היום (2013) פרסמה שכטר 12 ספרים. ספרה הראשון, 'מיסטיקה וקיומיות', פורסם בשנת 1966. בשנת 1975 פורסם ספרה השני, 'האדם-האל'. אסופת הרצאות שלה ראו אור באוניברסיטה המשודרת תחת השם 'קוסמולוגיה ושפה', בשנת 2000. ספרים נוספים על נושא פילוסופית השפה שפורסמו הם: '"בראשית היה הדבר" – האומנם?', בשנת 2005; 'האדם בורא את עולמו', בשנת 2007; ו'התנ"ך כמשל' בשנת 2008.
בספר "אושוויץ כממלכת פאוסט, במה לקורבנות אדם" היא מציגה תזה שלפיה ההנהגה הנאצית פיתחה אמונה שדרשה מהם להקריב קורבנות אדם, ואושוויץ הייתה מעיין מזבח, שעליו הוקרבו קורבנות אדם.
בסוף שנות ה-90 החלה שכטר לכתוב בנושא הפילוסופיה של השפה. נושא זה היה תולדה טבעית של עיסוקיה הקודמים – הנצרות, האידאולוגיה הגרמנית מצד אחד, ועיסוקה במחשבת התנ"ך מאידך. היא פיתחה תאוריה, בעזרת השוואה בין התרבות הנוצרית והאידאולוגיה הגרמנית, והניגוד ביניהם לבין מחשבת התנ"ך, הטוענת כי תרבות התנ"ך היא מקור הפילוסופיה הלשונית, בעוד התרבות הנוצרית, ובהמשך האידאולוגיה הגרמנית, הן מרד נגד פילוסופית השפה.
מאז ראשית שנת 2008 מפרסמת מאמרים ורשימות באתר "רשימות" תחת השם "אוניברסיטה ווירטואלית". נושא כתיבתה שם הוא פילוסופית השפה.
שכטר הייתה נשואה למשורר והכימאי אבנר טריינין. אם לשתי בנות, הילה קנובלר, משוררת ופרופסור לרפואה, ולמילאת טריינין, דוקטור לביולוגיה.
לייזר אודם

לייזר אודם (באנגלית: Ruby laser; מכונה גם לייזר רובי) הוא לייזר מטיפוס לייזר מצב-מוצק, בו משמש גביש אודם סינתטי כתווך הגברה.
הלייזר הראשון שנבנה ב-1960 על ידי תיאודור מיימן התבסס על אודם סינתטי כתווך מגביר. כדי ליצור מהוד, הגביש לוטש בקצותיו, צופה במראת כסף (צד אחד מראה מחזירה לחלוטין ובצד השני החזרה חלקית) ונשאב על ידי מנורת הבזק (מנורת קסנון). הלייזר הפיק פולסים שמשכם מילישניות באורך גל 694.3nm - אדום עמוק.
לייזר אודם שימש ברפואה פלסטית להסרת קעקועים. הקרינה המופקת הייתה יעילה בסילוק קעקועים שצבעם שחור, כחול כהה וסגול, אך אינו יעיל בהסרת קעקועים שצבעם אדום. כיום משתמשים למטרה זו בלייזרים אחרים (אלכסנדריט וניאודימיום יא"ג).