וילי סניול

קריירת המועדונים

סניול החל את קריירת הכדורגל שלו במועדון שבו שיחק אביו, מהוט-ליור שבמונטפקון-אן-וליי. במועדון זה פיתח סניול את יכולותיו במשחק ההגנה בצד המגרש הימני, ושיחק היטב גם באגף הימני של הקישור.
מאותו זמן החל סניול בהתקדמות עקבית, וב-1990 הצטרף לסנט אטיין, מהמועדונים החשובים בכדורגל הצרפתי. בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת, 1995/1996 הוא ירד עמה לליגת המשנה, אך הפגין יכולת מרשימה כאשר הקבוצה שיחקה בליגה זו. ב-1997 הוא עבר למונקו, במדיה הגיע גם להצלחות קבוצתיות עם זכייה באליפות ליגת העל הצרפתית בעונת 1999/2000. באותו זמן הוא היה מועמד לזימון לנבחרת צרפת, אך המאמן רוג'ר למר התעלם ממנו.
בקיץ 2000 עשה סניול את ההתקדמות הגדולה בקריירה שלו, כאשר עבר למועדון הגרמני הבכיר באיירן מינכן. זמן קצר לאחר מעברו לבאיירן הוא נכלל לראשונה בסגל נבחרת צרפת. 
בתקופתו במדי באיירן ביסס סניול את מעמדו כאחד משחקני ההגנה הטובים ביותר, ובשל יכולת העזרה שלו להתקפה, הוא שימש גם כשחקן מפתח בהתקפת הקבוצה. הוא זכה עם באיירן מינכן בחמש אליפויות הבונדסליגה בשנים 2001, 2003, 2005, 2006 ו-2008, בליגת האלופות ב-2001, בגביע הגרמני ב-2003, 2005 ו-2006, ובגביע הליגה הגרמנית ב-2004 ו-2007. הוא הועמד לפרס כדור הזהב ב-2006.
בעקבות הצלחתו במדי באיירן הפך סניול לשחקן קבוע בנבחרת צרפת, ונכלל בסגלה בכל טורניר גדול בו השתתפה. בפברואר 2009, בעקבות בעיות נשנות בגיד אכילס שמנעו ממנו לשחק בכל אותה עונה, הודיע סניול על פרישה מכדורגל.

נבחרת לאומית

בשנת 1997 השתתף סניול עם נבחרת צרפת עד גיל 20 באליפות העולם לנוער שנערכה במלזיה. הוא היה שחקן קבוע בהרכב הנבחרת והעפיל עמה לרבע גמר הטורניר, שם היא הודחה על ידי אורוגוואי לאחר הפסד בדו-קרב בעיטות עונשין.
סניול זומן לראשונה לסגל הנבחרת הלאומית של צרפת בשנת 2000. כעבור שנה, ב-2001, הוא שיחק עם הנבחרת בגביע הקונפדרציות, שהיה הטורניר הבינלאומי החשוב הראשון שלו. הוא סייע לנבחרת לזכות בטורניר לראשונה בתולדותיה, על אף שלא שותף במשחק הגמר, שבו גברה צרפת על יפן. סניול נכלל בסגל הנבחרת הלאומית גם למונדיאל 2002, אך לא שותף באף משחק במסגרתו. ב-2003 הוא זכה עם צרפת בפעם השנייה ברציפות בגביע הקונפדרציות.
ביורו 2004, שהיה אליפות אירופה הראשונה בה השתתף, פתח סניול בהרכב פעם אחת בלבד, והודח עם נבחרתו ברבע הגמר. בשנים אלו מיעט סניול לקבל דקות בנבחרת בשל הימצאותו של ליליאן תוראם בעמדת המגן הימני; עם זאת, פרישתו של מרסל דסאיי לאחר טורניר היורו הביאה להסטתו של תוראם למרכז ההגנה, וסניול הפך לשחקן חשוב יותר בנבחרת ולפותח קבוע בהרכב שלה. במונדיאל 2006 אליו העפיל עם צרפת, הוא שותף 90 דקות בכל משחקי הנבחרת, והעפיל עמה עד לגמר, שם היא הפסידה לאיטליה בבעיטות עונשין. בטורניר זה הוא הציג יכולת הגנתית עילאית, לצד תרומה טובה גם למשחק ההתקפה.
במהלך קמפיין מוקדמות יורו 2008, גילה סניול אפיון חדש שלו לאוהדי נבחרת צרפת, כאשר הגיע מספר פעמים למצבי כיבוש והצטרף פעמים רבות לקרבת הרחבה על מנת להחליף מסירות עם החלוצים, כדוגמת תיירי הנרי. הוא סייע לנבחרת להעפיל שוב ליורו, וזומן על ידי ריימונד דומאנק גם לטורניר עצמו. לאחר כשלונה של הנבחרת ביורו 2008 והדחתה כבר בשלב הבתים, הודיע סניול על פרישתו ממנה, ביחד עם שני שחקנים ותיקים נוספים - ליליאן תוראם וקלוד מקאללה.

קריירת אימון

סניול אימן החל משנת 2013 את נבחרת צרפת בכדורגל עד גיל 21, עד שמונה במאי 2014 כמאמן בורדו, בה חתם על חוזה לשנתיים. בעונתו הראשונה, 2014/15, סיים סניול עם בורדו במקום השישי בליגה, כשהקבוצה משיגה ניצחונות מרשימים על פריס סן ז'רמן ומונקו, אך גם מפסידה 5-0 לאולימפיק ליון. עונת 2015/16 הייתה פחות מוצלחת, כאשר סניול ובורדו סיימו במקום האחרון בשלב הבתים במפעל הליגה האירופית. גם בליגה סבלה הקבוצה מעונה חלשה, בה הפסידה הקבוצה 6-1 לניס. במרץ 2016, לאחר שהובסה בורדו 4-0 על ידי יריבתה המושבעת טולוז במשחק הדרבי של אזור הגארון, פוטר סניול מהקבוצה והוחלף במאמן אולריך ראמה.
במאי 2017 מונה סניול כעוזר מאמן בבאיירן מינכן, הקבוצה העיקרית בה הצליח כשחקן, תחת המאמן קרלו אנצ'לוטי.
ב-28 בספטמבר 2017 עקב פיטוריו של קרלו אנצ'לוטי מהמועדון מונה סניול למאמנה הזמני של באיירן מינכן. עם הגעת יופ היינקס לאימון הקבוצה, וילי סניול עזב את תפקידו ואת הקבוצה.