google/wiki40b huggingface dataset:
קבוצה קמורה

במתמטיקה, קבוצת נקודות במרחב וקטורי היא קמורה אם לכל שתי נקודות שבתוכה, גם הקטע המחבר את שתי הנקודות נמצא כולו בתוכה. למשל, משולש, עיגול או מקבילית הן צורות קמורות, אבל טבעת או פרסה אינן צורות קמורות.
מושג הקמירות מופיע גם בהקשר של פונקציות. הגדרה שקולה לפונקציה קמורה היא פונקציה כך שקבוצת הנקודות שנמצאות מעל הגרף שלה היא קבוצה קמורה. יחד עם זאת, בעוד שבפונקציות קיים המושג הנגדי פונקציה קעורה, אין משמעות למונח "קבוצה קעורה". קבוצה יכולה להיות קמורה או לא-קמורה.
הקמור של קבוצת נקודות הוא הצורה הקמורה הקטנה ביותר שמכילה את הנקודות; הקמור הוא החיתוך של כל הקבוצות הקמורות שמכילות את קבוצת הנקודות.
לקמירות שימושים ברבים מתחומי המתמטיקה. למשל, בתחום האנליזה הפונקציונלית, אם קבוצה במרחב הילברט כלשהו היא קמורה וסגורה, זה מבטיח שלכל נקודה במרחב קיימת נקודה אחת ויחידה בקבוצה שמרחקה ממנה מינימלי. לפי משפט נקודת השבת של בראואר, לכל פונקציה רציפה מקבוצה קומפקטית קמורה במרחב האוקלידי אל עצמה, יש נקודת שבת.

הגדרה

תהא  קבוצה כלשהי במרחב וקטורי ממשי. נאמר כי  קמורה אם ורק אם לכל שתי נקודות  ולכל  מתקיים .
במרחבים נורמיים אפשר להכליל את מושג הקמירות לתכונה חזקה יותר. קבוצה K במרחב נורמי נקראת -קמורה או Perfectly Convex אם לכל סדרת מספרים ממשיים חיוביים  שסכומה 1, ולכל סדרת נקודות  מתקיים: . כל קבוצה סיגמא-קמורה היא קמורה.

קמירות במרחב מטרי

את מושג הקמירות אפשר להכליל לכל מרחב מטרי. קבוצה C במרחב מטרי היא קמורה, אם כל שתי נקודות אפשר לחבר על ידי עקום גאודזי (היינו תמונה איזומטרית של קטע) שעובר כולו ב-C. מושג הקמירות הזה מכליל את ההגדרה הקודמת, משום שבמרחב נורמי ממשי עקום גאודזי אינו אלא קטע. תכונה חלשה יותר נקראת קמירות מנגר (Menger), ודורשת רק שלכל שתי נקודות (שונות) x,y ב-C תהיה קיימת נקודה z ב-C הנמצאת ביניהן (כלומר , כאשר d היא המטריקה של המרחב). קבוצה קמורה היא גם קמורת-מנגר, אבל לא להפך. עם זאת, במרחב מטרי שלם, המושגים מתלכדים.
משה סולובייצ'יק (ציריך)

ביוגרפיה

סולובייצ'יק נולד בראש השנה של שנת תרע"ה (1914) בעיר מינסק שבבלרוס לאביו - הרב ישראל גרשון, בנו הבכור של רבי חיים מבריסק (בזמן בריחת היהודים מבריסק ומהמחוזות הסמוכים לגבול במלחמת העולם הראשונה). בצעירותו למד בישיבת תורת חסד בבריסק אצל הרב משה סוקולובסקי (בעל "אמרי משה") ואחר כך בקמניץ אצל הרב ברוך בער ליבוביץ'. מחמת חיי הדחקות של משפחתו, נאלץ לצעוד לקמניץ רגלית. בשנת תרצ"ח (1938), נסע לשווייץ יחד עם בן דודו אריה לייב גליקסון, בעקבות ידידו הרב אהרן יהודה לייב שטיינמן, במטרה להימנע מגיוס לצבא הפולני. הוא לא הצליח להשיג אשרת סטודנט, לאחר שהפולנים הבינו שמטרתו של הרב שטיינמן לחמוק מגיוס. לאחר שקיבל הזמנה לשמש כר"מ בישיבת עץ חיים במונטרה, ניאותו השלטונות לאשר לו את היציאה. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נשאר בשווייץ ולא חזר עוד לבריסק, בה נשארה משפחתו, שנכחדה בשואה. בימי המלחמה נאסר יחד עם הרב שטיינמן למשך שנה במחנה הסגר, שהקימה ממשלת שווייץ לאזרחים ופליטים זרים, ובמשך תקופה עבד במחנה עבודה.
אחרי המלחמה נסע לארץ ישראל ונכנס ללמוד בישיבת לומז'ה בפתח תקווה. בארץ התקרב מאוד לחזון איש, ועמד בקשר הדוק עם דודו הרב מבריסק, שהשתכן אז בירושלים. לאחר מכן, חזר לשווייץ ונישא לרבקה לבית נוימן מלוגנו. לאחר נישואיו, בעידודם של גדולי התורה, וביוזמתם ובתמיכתם של וולף רוזנגרטן מציריך והרב שלום ארלנגר מלוצרן, הוקמה בלוגנו ישיבה, והרב משה סולובייצ'יק הועמד בראשה. הישיבה נועדה לבחורים בני 15, כאשר תוכנית הלימודים כללה לימודי קודש בלבד. הקמת הישיבה הביאה לשינוי יסודי בגישתה של החברה החרדית בשווייץ כלפי חינוך הנוער, והחדירה לתוכו את האידיאל של ההשקעה בלימוד התורה. מספר שנים לאחר מכן עברה הישיבה לעיר לוצרן. בשנת תשכ"ב (1962) עבר הרב משה להתגורר בציריך, אך המשיך לעמוד בראשות הישיבה בלוצרן שנה נוספת, עד לבואו של הרב יצחק דב קופלמן מניו יורק, שהחליפו בתפקיד זה.

פעילותו

בהיותו בציריך, סירב הרב סולובייצ'יק לקבלת תפקיד ציבורי רשמי, אך נהג למסור שיעורים קבועים בגמרא בעיון ולמתחילים, ובספר מנחת חינוך בשתי הקהילות החרדיות. בנוסף, מסר שיעור קבוע בשבתות בשעות אחר הצהריים, בבית הכנסת אגודת אחים, שיעור זה נחשב לשיעורו המרכזי בו השתתפו עשרות משתתפים, ועסק בספר משלי, פרקי אבות וספר התהילים. חלק משיעוריו בספר התהילים יצאו לאור לאחר מותו בשפה הגרמנית.
הרב משה סולובייצ'יק התפרסם כאחד ממנהיגי היהדות החרדית באירופה. וזכה להערכתם של הסטייפלר (שהכירו מלימודו בישיבת לומז'ה יחד עם בנו הרב חיים קנייבסקי) והרבי מסאטמר ששהה איתו במחנה הסגר בשווייץ בימי המלחמה ובהמלצתו, ארגון "לב טוב", שפעל מטעם חסידות סאטמר ברחבי אירופה נהג להיוועץ תמיד ברב משה סולובייצ'יק.
ביוזמתו של הרב משה סולובייצ'יק, בשנת תשמ"ט (1989), עם התפרקות ברית המועצות, נשלחו למוסקבה, הרב אלכסנדר אייזנשטט והרב יצחק זילבר להקמת ישיבת תורת חיים במקום. בהמשך הקים הרב סולובייצ'יק בציריך ועד, במטרה לנהל ולתקצב את פעילות הישיבה.
הרב סולובייצ'יק עמל הרבה לתרץ את השגותיו של ה"חזון איש" על חידושי רבנו חיים הלוי (סבו) על הרמב"ם, ואף טען, שלא השאיר השגה אחת שאינה מתורצת ]. חלק מכתביו פורסמו בכתבי-עת שונים, והיתר נשאר בידי בניו.
הרב סולובייצ'יק נפטר בי"ט באייר תשנ"ה (1995) ונטמן בהר המנוחות בירושלים.
אבנר נעים

אבנר נעים (נולד בירושלים ב-1962) הוא עורך ושדרן רדיו ישראלי וכוראוגרף ומרקיד ריקודי עם ישראליים.

ביוגרפיה

נעים נולד בשכונת הקטמונים בירושלים והיה חניך תנועת הנוער העובד והלומד, בשירותו הצבאי היה קצין בצה"ל. הוא עבד כ-25 שנה בקול ישראל של רשות השידור. הוא ערך והגיש תוכניות רבות של מוזיקה עברית מסוגים שונים ברשת ג': תוכניות זמר עברי ישן כגון "ציוניוני הדרך" ו"זמר שכזה", ותוכניות זמר ים-תיכוני כגון "אגן הים התיכון" ו"נעים בבוקר".
מאז נסגרה רשות השידור עובד נעים בכאן - תאגיד השידור הישראלי. ספינת הדגל שלו היא התוכנית "אגן הים התיכון" המשודרת במקביל גם בטלוויזיה בערוץ כאן 11 ובה הוא מארח בכל שבוע אומן מוביל מהזמר הים תיכוני.
בשנת 2010 הוענק לנעים פרס אקו"ם לעידוד היצירה הישראלית בתקשורת על הקפדה על מתן קרדיט ליוצרים, מתן יחס חיובי והוגן ליצירה הישראלית המקורית על כל גווניה וקידום התרבות הישראלית.
נוסף על עבודתו ברדיו, נעים הוא יוצר, כוריאוגרף ומרקיד בריקודי עם המתקיימים ברחבי הארץ, וחבר בארגון המרקידים והכוריאוגרפים לריקודי עם. הוא חיבר יותר מ-80 ריקודי עם. סגנון יצירתו מבוסס על מסורת ישראל. מריקודיו הידועים: אני מאמין, תפילתי, הללויה בצלצלי שמע, ערב שבת, ירדנה, על סף דלתך, כלה תימנייה, הכול פתוח ועוד. ברשת ג' הוא ערך והגיש במשך שנים את התוכנית "רוקדים ושרים" - משירי ריקודי העם
נעים נשוי ואב לשלושה ילדים, ומתגורר עד היום בירושלים בשכונת הקטמונים שבה נולד.
מנחם גנסין

ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
מנחם גנסין נולד בשנת 1882 בסטארודוב שבפלך צ'רניגוב של האימפריה הרוסית (כיום באוקראינה), בנם של הרב יהושע נתן (ראש ישיבה בסטארודוב, בקריצ'ב ובפוצ'פ, ממנהיגי חסידות חב"ד) ואסתר בת הרב שניאור זלמן באסין מפוצ'פ, ואחיו הצעיר של הסופר אורי ניסן גנסין. בשנת 1903 עלה לארץ ישראל. בארץ עבד במושבות כפּועל ומורה. כבר בעלייתו הראשונה לארץ החל לשחק בתיאטרון, והיה פעיל בקבוצת התיאטרון העברי הראשונה בארץ ישראל "חובבי הבמה העברית" ביפו, אם כי במקביל עבד כמורה וכפועל בנס ציונה.
ב-1912 יצא לפולין ועבד כשחקן בלהקת תיאטרון עברי בקהילות פולין. בשנת 1913 היה מעורב בניסיונו הראשון של נחום צמח להקים את תיאטרון "הבימה". למרות כישלונו של ניסיון זה, שב והקים את התיאטרון ביחד עם צמח וחנה רובינא במוסקבה ב-1917, בהשגחתם והדרכתם של קונסטנטין סטניסלבסקי ויבגני וכטנגוב.
בשנים 1916–1917, עת שהה במוסקבה, שימש מורה בבית משפחת יצחק לייב גולדברג ("הנדיב הלא ידוע") והורה עברית לילדיו.
ב-1923 עזב את קבוצת "הבימה" וחזר לארץ ישראל. כאן הקים, בצוותא עם אחרים, כשמעון פינקל, שאותם פגש בברלין בדרכו לארץ ישראל, את "התיאטרון הארץ ישראלי", בו שימש הן כשחקן והן כבמאי. משזה נכשל, ו"הבימה" עלתה לארץ, ב-1928, שב והצטרף ל"הבימה". במקביל לעבודתו פרסם רשימות בעיתונים, בין היתר תחת שמות העט "בר נתן", "בר חלפתא" ו"אסתרין", וכתב בענייני תיאטרון בכתבי עת וקבצים שונים.
ב-1932 היה בין השחקנים בסרט העברי החלוצי "עודד הנודד".
גנסין נחשב לאחד משחקני האופי הגדולים של התיאטרון העברי, לימד משחק לדורות של שחקנים, והיה מעמודי התווך של הבמה העברית בשנותיה הראשונות.
נפטר בשנת 1951, כשנה וחצי לאחר פטירת רעייתו ברטה, ונקבר בבית העלמין נחלת יצחק.
הותיר שתי בנות: צפרירה ואסתר.
לאחר מותו ייסד תיאטרון "הבימה" פרס על שמו.
בנק דם

בנק דם הוא מאגר של דם ומרכיבי הדם שנאספו מתרומות דם. מאגר זה נאסף ונשמר לצורך שימוש עתידי בעירויי דם ובתרופות לחולי מחלות דם למיניהן כגון המופיליה.

היסטוריה

קרישת הדם מנעה תרומות דם עד לגילוי סימנים סוכריים ואיתם ארבע סוגי הדם על ידי קרל לנדשטיינר ותלמידיו בראשית המאה ה-20.
למרות שתרומת דם הראשונה נערכה ב-1907 על ידי ראובן אוטנברג בבית החולים מאונט סיני תופעת קרישת דם בחשיפתו מן הוורידים נמשכה עד שריצ'רד לוינסון מאותו בית החולים מצא ציטרט נתרן כנוגד קרישה הראשון. הדבר איפשר עירוי דם לא ישיר מוריד אל וריד. בתוך כמה שנים התפתחה הטכניקה והתגלתה החשיבות של תרומת דם בהתאם לסוג דם. בהמשך פיתח פרנסיס פייטון רואוז תמיסת ציטרט-גלוקוז שאיפשרה לשמור דם במשך מספר ימים דבר שאיפשר לפתוח "פקדונות בנק" בבריטניה במהלך מלחמת העולם הראשונה.
ב-23 במרץ 1930 הצליח הרופא הסובייטי סרגיי יודין לבצע עירוי דם מגופה על סמך המחקרים הקודמים לפיהם אינו נהיה רעיל ובאותה שנה פתח את בנק הדם הראשון במכון על שמו של סקליפוסובסקי. עד לאמצע שנות השלושים היו קיימים בברית המועצות כבר כ-65 בנקים גדולים וכ-500 תחנות קטנות יותר. על מנת לעודד את השיטה פרסם יודין עצמו כתבה בפראבדה ב-1935 בה טען ליעילותה בזמן מלחמה גדולה.
בעקבות הפרסום ב-1937 ברנרד פרטוס פתח בנק הדם האמריקאי הראשון בבית חולים קוק קאונטי בשיקגו והוא היה הראשון לתת למתקן את השם בנק דם. וילם יוהאן קולף היה הראשון שיסד בנק דם באירופה בתחילת שנות ה-40. תחילה קבלת דם מגוויות לא התקבלו במערב אך ידוע על עירויי דם בלתי חוקיים כאלו בארצות הברית בתחילת שנות ה-40.
בין 1937 ל-1940 גילו קרל לנדשטיינר ואלכסנדר סולומון וינר עוד גורם שיצר תגובות לא רצויות במהלך עירויי דם שבהמשך נקרא גורם רזוס על שמם של הקופים עליהם בוצע הגילוי.
לאחר שלוש שנים פיתחו ג'ון פרימן לוטיט ופטריק מוליסון דקסטרוז-ציטרט חומצי שהיה נוגד קרישה יעיל יותר ואיפשר העברת כמויות דם גדולות יותר לזמן ארוך יותר.
כלי זכוכית יצאו משימוש ב-1950 עם פיתוח שקיות פלסטיק סטריליות על ידי קרל וולטר וו. פ. מרפי שבנוסף לבטיחות איפשרו גמישות בהכנה.
מ-1979 נכנסו חומרי נוגדי קרישה יעילים יותר הכוללות אדנין.
לאחר תרומת הדם, נבדקת התרומה על מנת לזהות מחלות, ושאר גורמי מחלות. אם נמצא גורם כזה בעירוי, הוא נפסל לשימוש. לאחר הבדיקות מחלקים את הדם למנות בהתאם לסוג הדם. הדם נשמר בקירור ובתנאים סטריליים.
כיום קיימים בנקי דם ברוב מדינות העולם.

בישראל

בנק הדם הראשון של מגן דוד אדום בישראל הוקם על ידי הד"ר נתן (וילהלם) וולף ב 1946 בבנין מד"א ברחוב מזא"ה 13 בתל אביב. וולף נעזר ב"ארגון המתנדבים של תורמי דם" וברופאים : סוניה קבלקין, מלכה וולף, לודביג דרסלר, ושטארק. בהמשך, עבר הבניין ליפו ונקרא : "הבניין למתן שירותי הדם ע"ש הקולונל מיקי סטון".
בישראל תרומת דם גם מקנה ביטוח לבני משפחת התורם במקרה ואחד מהם יזדקק לעירוי דם. במרכז הרפואי ע"ש שיבא בתל השומר מצוי "בנק הדם המרכזי של מדינת ישראל", בו נמצאות כל תרומות הדם הנשלחות אל בתי חולים ברחבי המדינה.
ב-16 בנובמבר 2016 הונחה אבן פינה להקמת בנק דם מרכזי חדש תת-קרקעי ברמלה, בכך ניתן יהיה להמשיך בפעילות בנק הדם גם במצבי חירום, בשנת 2018 החלו העבודות של הקמת המבנה.
Colonization

תיאור המשחק

ממשק המשתמש הבסיסי של המשחק דומה לזה של Civilization: מבט מלמעלה על מפה המחולקת למשבצות; לפני תחילת המשחק ניתנת האפשרות לשחק במפה של יבשת "העולם החדש", במפה אקראית שיוצר מנוע המשחק או במפה שמאפייניה, כמו גודל שטח היבשה ואקלים, נקבעים על ידי השחקן. כל משבצת יכולה להכיל יחידות, מושבות וכדומה. במשחק ניתן דגש גדול יותר למסחר ולפיתוח המושבות, ודגש נמוך יותר על קרבות. בניגוד ל-Civilization, אין במשחק התפתחות טכנולוגית.
השחקן יכול לשחק אחד מארבעה מהכוחות האירופאים הגדולים של אותה תקופה: אנגליה, ספרד, צרפת והולנד. לכל אחת מהמעצמות יתרון כלשהו.
היחידות במשחק הן של מתיישבים. ישנם מתיישבים חסרי הכשרה, וכאלו שמאומנים למשימה ספציפית, כגון: גידולים חקלאיים, הכנת סחורות, לחימה, פוליטיקה וכן הלאה. בכל מושבה ניתן לגדל מספר גידולים חקלאיים - מזון, טבק, כותנה, סוכר. כמו כן ניתן לכרות כסף וברזל ולצוד חיות לפרוות, בהתאם לסוג האדמות שעליהן הוקמה המושבה. בתוך המושבה יכולים המתיישבים לייצר סחורות כגון מעילים, בגדים, סיגרים, ורום. כמו כן הם יכולים לייצר כלים ורובים, לבנות מבנים נוספים במושבה, ולעסוק בפוליטיקה או בהטפה דתית.
תגבורת של מתיישבים מגיעה מארץ המוצא של השחקן אחת לזמן מסוים, כשכמות ההטפה הדתית במושבותיו יכולה להשפיע על פרק הזמן הזה (הדבר בא במטרה לבטא את המניעים של רבים מהמהגרים לעולם החדש שחיפשו חופש דתי). עיסוק בפוליטיקה מסייע למתיישבים לאמץ אידאולוגיה ליברלית שמשפרת את עבודתם, ולגיוס "אבות מייסדים" - דמויות חשובות מההיסטוריה של יבשת אמריקה שהשגתן מעניקה בונוסים לשחקן.
במשחק יש חשיבות רבה לקשר עם ילידי העולם החדש, האינדיאנים. ניתן לחיות עמם בשלום ולסחור אתם, וניתן גם להילחם בהם ולבזוז את עריהם. האינדיאנים מגיבים בתוקפנות להרס הסביבה ולכוחות צבאיים שנמצאים בקרבתם.
הדרך לניצחון במשחק עוברת דרך הכרזת עצמאות, שעבורה נדרש שלפחות חצי מהמתיישבים יאמצו את האידאולוגיה הליברלית. לאחר הכרזת העצמאות יוצאת ארץ המוצא של השחקן למלחמה נגד מושבותיו (בסגנון מלחמת העצמאות של ארצות הברית) ואם השחקן מביס אותה, הוא זוכה במשחק.
בשנת 2010 יצאה גרסה מחודשת של המשחק תחת השם Civilization IV: Colonization. המשחק יצא בעקבות ההצלחה הגדולה לה זכה Civilization IV, והתבסס על מנוע משחק זהה.
אצטדיון טופיק בחרמוב

היסטוריה

אבן היסוד לאצטדיון הונחה בשנת 1939, אך הבנייה התעכבה בגלל מלחמת העולם השנייה והסתיימה רק בשנת 1951. תחילה נקרא האצטדיון על שמו של מנהיג ברית המועצות יוסיף סטלין, ובשנת 1956 נקרא על שמו של ולדימיר לנין. בשנת 1993, נפטר שופט הכדורגל האגדי טופיק בחרמוב ולכן החליטה ההתאחדות לכדורגל באזרבייג'ן לקרוא את האצטדיון על שמו.
בנוסף לנבחרת אזרבייג'ן ולקרבאך, האצטדיון מארח מדי שנה את גמר הגביע האזרי ואת הקבוצות בליגה אשר משתתפות במסגרות אירופיות.
במשחקים האירופיים שנערכו בשנת 2015, אירח האצטדיון את תחרויות הקשתות.
קלמן פרנצפלבי

קלמן פרנצפלבי (בהונגרית: Kálmán Ferenczfalvi;‏ 1921, דברצן - 2005, דברצן) היה פעיל למען זכויות האדם וחסיד אומות העולם מהונגריה שהציל כ-2,000 יהודים בתקופת השואה.

קורות חיים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
פרנצפלבי התגורר בג'נג'ש וחברתו הייתה יהודיה בשם יהודית. חוקי גזע הונגריים אסרו עליהם להינשא.

בתקופת מלחמת העולם השנייה

לאחר פלישת הגרמנים להונגריה במרס 1944 החל גירוש יהודי הונגריה לאושוויץ, ומסוף 1944 החל גירושים בצעדות מוות מזרחה לאוסטריה. בגירושים של אביב 1944 גורשו גם יהודית וכל בני משפחתה לאושוויץ. 
פרנצפלבי היה קצין אספקה בצבא ההונגרי. הוא היה מוצב הרחק מג'נג'ש ולכן לא יכול היה לסייע, אך החליט שיפעל ככל יכולתו למען יהודים ששולחו למחנות ריכוז, מחנות עבודה וצעדות מוות. הוא יצר יחידות דמה והנפיק אישורי דמה, כרטיסים מזויפים של הקצבות מזון, פקודות העברה של כוח אדם ומסמכים מזויפים נוספים. הוא השיג אישורים תקפים - אישורי מעבר ושהות - עבור נוצרים, והעביר אותם ליהודים, וזאת בניגוד להוראות שקיבל. הוא אף הבריח יהודים ממחנות ומגטאות בכלי רכב שנהג בהם. הוא קיבל הוראות להעביר יהודים לקבוצת יהודים שנועדה להישלח ברגל לגבול אוסטריה בצעדת מוות, אך הפנה אותם לכיוון בודפשט והלך עמם. בבודפשט הסתיר פרנצפלבי יהודים בבית הצלב האדום, תוך שימוש במסמכי זהות שגנב. הוא עצמו שמר על בית הצלב האדום, במדיו הצבאיים, בצורה רשמית-כביכול, באופן שהפחית את הסיכוי שייערך חיפוש בבניין. הוא נכנס לגטו בודפשט והצליח להציל משם שני אנשים. בסך הכל הצליח פרנצפלבי להציל כ-2,000 יהודים.

לאחר המלחמה

יהודית שרדה את אושוויץ ומחנות ריכוז נוספים, ושבה לג'נג'ש בסוף 1945. קלמן פרנצפלבי ויהודית נישאו והקימו משפחה בג'נג'ש.

הכרה

בשנת 1987 הוכר פרנצפלבי בתור חסיד אומות העולם על ידי יד ושם ועץ ניטע לכבודו ביד ושם. מאות מתושבי ג'נג'ש, וכן עשרות מהיהודים שהציל פרנצפלבי, היו נוכחים בטקס.
גוסטב מירינק

ילדות

גוסטב מירינק נולד בווינה. הוא היה בנם מחוץ לנישואים של בראון קארל וורנבולר פון אונד זו המיינגן והשחקנית מריה וילהלמינה מייר. ב־1919, כאשר מירינק היה כבר סופר, בני המשפחה מצד אביו הציעו לו לקבל את שם משפחתו מצד אביו (וורנבולר). הוא סירב להצעה בנימוס. 
מירינק גר במינכן, בה למד בבית ספר יסודי. לאחר מכן הוא התגורר במינכן לזמן קצר, עד שאמו והוא עקרו לפראג בשנת 1883.

פראג

מירינק התגורר בפראג למשך 20 שנים, דבר שאף הוזכר בעבודותיו מספר רב של פעמים. 
פראג לא משמשת כעיר או רקע בסיפוריו, אלא כדמות ברוב סיפוריו: "קרן הפלשתי הגרמני" ואף בסיפורו הידוע ביותר, "הגולם". אחד האירועים המשמעותיים ביותר בחייו של מירינק התחולל בפראג: בגיל 24 הוא עמד עם אקדח בחדרו, כשהוא רוצה לירות בעצמו. באותו הרגע שמע קול מוזר, ומישהו שם לו מתחת לדלת ספרון, שנקרא "אחרי החיים". צירוף מקרים זה הדהים את מירינק, והוא החל ללמוד ספרות מיסטית. 
הוא למד תאוסופיה, קבלה, סופיולוגיה נוצרית, ואף עסק בתחומים אלו. 
מירינג התאמן גם ביוגה. היוגה עזרה לו לעבוד כשסבל כאב בעמוד השדרה, כאב שהחמיר עם הזמן. 
את השפעות לימודיו של מירינק ניתן לראות באופן ברור בעבודותיו, שכמעט תמיד נוגעות לאמונות מיסטיות כלשהן. עם זאת, מירינק היה רק חובבן בתחום המיסטיקה. גרשם שלום, מומחה למיסטיקה יהודית, טען שעבודותיו של מירינק מבוססות על מקורות שטחיים, ואין שום קשר ביניהן לבין תרבות אמיתית.
ב־1889 הקים מירינק יחד עם אחיינו בנק בשם "מייר ומורגנשטרן".
באותו הזמן היה מירינק גם חבר במסדר המפורסם "המסדר ההרמטי של שקיעת הזהב" בלונדון, בריטניה. ההוכחה לכך נמצאת במכתבו של ויליאם ווין ווסקוט משנת 1893, שנותר בארכיונים הפרטיים של מירינק. 
בשנת 1902 הואשם מירינק בהונאה (על פי מקור אחר, הוא הואשם בשימוש בספיריטואליזם במטרה להרוויח בבנקאות) ונלקח לכלא. הוא שוחרר מהכלא לאחר חודשיים, אך קריירת הבנקאות שלו הידרדרה משם. חוויותיו בבית הכלא מתוארות בספרו "הגולם".
ב־4 בדצמבר 1932 נפטר מירינק בעיירה שטארנברג, שבבוואריה, גרמניה, ונקבר בבית העלמין המקומי.
מצב (אנליזה פונקציונלית)

באנליזה פונקציונלית (ובמיוחד באנליזה ספקטרלית) מצב הוא פונקציונל ליניארי חיובי המוגדר על אלגברת סי כוכב עם יחידה I ומקיים כי .
השם מצב נובע מהעובדה שבהינתן תיאור של מערכת קוואנטית באמצעות אלגברת סי כוכב, כל מצב פיזיקלי שבו המערכת יכולה להימצא מתואר על ידי פונקציונל כזה עד כדי נורמליזציה.

הגדרה כללית

בהינתן אלגברת סי כוכב , אופרטור A יקרא חיובי אם  (כאשר  הוא הספקטרום של A.
בהתאם, פונקציונל ליניארי  יקרא חיובי אם הוא מקיים כי  לכל A חיובי.
אם בנוסף הפונקציונל מקיים כי  נאמר כי הפונקציונל הנ"ל הוא מצב. את קבוצת המצבים נהוג לסמן 
מצב המקיים בנוסף כי הוא אינו צירוף קמור של זוג מצבים אחרים יקרא מצב טהור, קל להראות כי הגדרה זו שקולה לטענה כי אם  עבור מצב כלשהו , אזי  עבור סקלר כלשהו . את קבוצת המצבים הטהורים נהוג לסמן .

הגאומטריה של קבוצת המצבים

נשים לב כי בהינתן שני מצבים  קל לראות כי הפונקציה  כאשר  מגדירה פונקציונאל ליניארי. כמו כן מתקיים  לכן קבוצת המצבים היא קבוצה קמורה.
מהגדרת המצב הטהור נובע באופן מידי שקבוצת המצבים הטהורים היא בדיוק קבוצת נקודות הקיצון של קבוצת המצבים, כלומר .
כמו כן, נובע ישירות מהגדרת המצב ומההגדרה של הטופולוגיה החלשה כוכב כי  סגורה בטופולוגיה זאת ולכן נובע ממשפט קריין-מילמן כי .

הקשר בין מצבים לבין ספקטרום

הקשר בין מצבים לבין הספקטרום של אופרטור נתון על ידי הטענה הבאה.
טענה: בהינתן אופרטור A על אלברת סי כוכב  ובהינתן  קיים מצב  המקיים .
סקיצת הוכחה: נתבונן בתת-המרחב .
נגדיר עליו את האופרטור , מאוד קל לראות כי  ולכן ניתן להרחיב אותו באמצעות משפט האן-בנך לפונקציונל  באופן משמר נורמה. קל לראות כי  הוא המצב הדרוש.
ידוע כי באלגברת סי כוכב איבר הוא צמוד לעצמו אם ורק אם הספקטרום שלו ממשי, כמו כן, איבר הוא אוניטרי אם ורק אם הספקטרום שלו מוכל במעגל היחידה. על ידי המשפט לעיל ניתן לראות שבאופן שקול איבר הוא צמוד לעצמו אם ורק אם הוא מקבל ערך ממשי על כל פונקציונל, וכי היא אוניטרי אם ורק אם הוא מקבל על כל פונקציונל ערך על מעגל היחידה. למעשה קיימת שקילות מוחלטת בין הספקטרום לערכים על פונקציונלים וכל תכונה נוספת שאפשר להגדיר בעזרת הראשון (כמו חיוביות, או אפסיות) ניתן להגדיר גם באמצעות השני.
את המשפט הנ"ל ניתן להפריט למצבים טהורים ולקבל את אותה השקילות דרך העובדה שכל מצב הוא צירוף קמור של מצבים טהורים.
הקרן לאדמות ישראל

הקרן לאדמות ישראל ILF היא עמותה ישראלית יהודית, הפועלת לקניית קרקעות בבעלות ערבית בארץ ישראל. בנוסף עורכת הקרן פעילות הסברה בקרב הציבור היהודי בישראלי על הקשר בין העם היהודי לארץ ישראל.
הקרן הוקמה במהלך שנת 2008 על ידי אריה קינג הקשור גם לעמותת אלע"ד. היא פועלת לקניית אדמות מערבים או מיהודים העשוים למוכרם לערבים. הקרן פעילה במיוחד באזורי מזרח ירושלים, גליל והנגב. הקרן מרכזת אפשרויות רכישה של אדמות חקלאיות או בתים בערים מעורבות, ומציעה לרוכשים הפוטנציאליים ליווי מלא, הכולל עורכי דין וייעוץ.
מפרסומים בעיתונים שונים בישראל עולה כי בשנים 2008-2009 הקרן לאדמות ישראל השיבה לידי יהודים את נכסיהם לאחר שלעיתים עשרות שנים התגוררו בהם אחרים. אזורים בהם הייתה הקרן מעורבת בשנים 2008-2009: בית צפאפא, "שער המזרח", הר הזיתים, נחלת שמעון ועוד.
לדברי קינג, הקרן קמה בתגובה למהפך שחל במדיניות קרן קיימת לישראל והסיוע של קק"ל להקמת רוואבי. הקרן לאדמות ישראל מוצגת כחלופה לקק"ל עבור התורמים הפוטנציאליים.
הקרן לאדמות ישראל קיימה מספר הפגנות על אדמות הנמצאות בבעלות יהודית לטענתה, באזור עטרות וענתא. כן נתנה הקרן חסות לכנס רבנים שקרא שלא למכור ולהשכיר נכסים לערבים.
במרץ 2010 טען אריה קינג, כי בירושלים ובסביבתה ישנן עתודות קרקע, של קרקעות בבעלות פרטית יהודית או של אדמות קק"ל ומדינה היכולות, אחרי שינוי יעוד הקרקע, לענות על צורכי מגורים של האוכלוסייה היהודית בירושלים למשך עשרות שנים. לדבריו, בשטח העתודות הללו ניתן לבנות קרוב ל-200,000 יחידות דיור. קרקעות אלו מצויות בין גבעת זאב לירושלים, בסמוך לעטרות, במבשרת אדומים (E-1) ובאזור גוש עציון.
ב-2010 החל הארגון לתמוך בסיבוב שערים סביב הר הבית.
MODY

גנטיקה

סוגי ה-MODY השונים נחלקים בהתאם לפגם הגנטי המאפיין אותם. כך למשל, חלק מהמוטציות קשורות בפקטורי שעתוק שונים. לחלק מהחולים במחלה זו יש מוטציה בגלוקו-קינאז הנמצא בתאי בטא, ותפקידו להפוך את הגלוקוז לגלוקוז-6-פוספט אשר זמין לתהליכים תוך תאיים.
נראה, כי החיישן בלבלב, אשר מרגיש אם קיים סוכר או לא, תלוי בפעילותו של גלוקו-קינאז: כאשר הגלוקו קינאז עובד באופן יעיל פחות (כתוצאה ממוטציה), יש פחות גלוקוז-6-פוספאט, ולכן הלבלב ישחרר פחות אינסולין לזרם הדם. זאת למרות שבפועל יש רמה גבוהה של גלוקוז בדם אשר לא הפך לגלוקוז-6-פוספאט כתוצאה מפעילות לקויה של גלוקו-קינאז.
כתוצאה מכך יש צורך בריכוז גבוה יותר של גלוקוז, על מנת להפריש את אותה רמת אינסולין מתאי הלבלב - דבר הגורם לרמות הסוכר גבוהות בדם באופן קבוע. זהו MODY מסוג 2 (מהווה 30%-70% ממקרי ה-MODY).
לסוכרת MODY מאפיין גנטי חזק - על אף שהמחלה נדירה, ניתן למצוא במשפחה אחת מספר רב של בני המשפחה הנגועים במחלה (40%-70%), ועל כן מומלץ לכל הקרובים לבצע בדיקות. האבחנה של MODY היא אבחנה גנטית, יחד עם תסמינים קליניים: סוכרת המופיעה בגיל מוקדם, לפחות קרוב משפחה אחד עם סוכרת דומה, מציאת הפרשה עצמית של c-peptide, וממצא גנטי.

טיפול

הטיפול הסטנדרטי במחלת הסוכרת הכולל דיאטה מאוזנת ופעילות גופנית יעיל ונחוץ גם בסוג MODY. טיפולים אחרים כגון לקיחת תרופות והזרקת אינסולין מצריכים מחשבה מחדש לגבי כל סוג של MODY, כתלות בגורם המחלה ובמאפיניה. ב-MODY 2 לדוגמה, תרופות אוראליות הן יחסית לא יעילות ולקיחת אינסולין מיותרת. בMODY1 וMODY3, אינסולין עשוי להיות יעיל יותר מאשר תרופות להגברת רגישות לאינסולין.
סוגי ה-MODY נבדלים ביניהם בתלות באינסולין- למשל, MODY מסוג 5 ו-6 החולים מפתחים תלות באינסולין יחסית די מהר, בעוד ב-MODY מסוג 2 שהיא צורה קלה יותר של המחלה, אשר ניתן לטפל בה במשך שנים על ידי פעילות גופנית ודיאטה נכונה.
אייזיק יעקלס

יצחק בן יעקב שכונה אֵייזִיק יֶעקֶלֶס (פולנית: Izaak Jakubowicz, "איזאק יעקובוביץ'"; נפטר בכ"ו בסיוון ה'תי"ג, 1653) היה יהודי עשיר, פרנס הקהילה היהודית בקז'ימייז' שבקרקוב במאה ה-17 ובונה בית הכנסת אייזיק שול.

ביוגרפיה

אייזיק יעקלס נולד בסוף המאה ה-16 ברובע היהודי קז'ימייז' שבקרקוב, פולין, לאביו יעקב, שהיה מעשירי ומנהיגי הקהילה. יעקב מוזכר כמלווה כספים למלך זיגמונט השני, וכן כאחד ממייסדי תקנות הקהילה בשנת 1595 (ה'שנ"ה). יש המייחסים את יעקב כגיסו של הרב יוסף כץ.
אייזיק נישא לבריינדל, בתו של הרב ישראל יחיאל רפפורט, מדייני קרקוב, ואחותו של הרב אברהם רפפורט (מחבר השו"ת "איתן האזרחי" ורב העיר לבוב).

עסקיו ומעמדו

אייזיק יעקלס עסק אף הוא כאביו במסחר והיה לאחר מעשירי ונכבדי הקהילה היהודית בקז'ימייז'. אייזיק הרחיב את עסקי אביו ועסק במסחר, בנקאות והלוואה בריבית. מלבד ההון העצמי שהשתמש בו להלוואותיו, הלווה גם כן כספי פיקדונות של אצילים, כמרים או סתם נוצרים שהיה בידם סכומים גדולים של כסף. על פי רשימות בתי המשפט הפולניים, סך הפיקדונות שהיו בידו הגיעו ל-250,000 זהובים.
משנת 1608 (ה'שס"ח) כיהן כראש הקהילה היהודית בקז'ימייז' עד 1647 (ה'ת"ז), עת שהוריש בחייו את המשרה לבנו משה. בשנת 1616 סולקו הסוחרים היהודיים מהעיר גדנסק, ואייזיק דרש את העמדת מועצת העיר לבירור. ב-10 בדצמבר 1616 (ב' בטבת ה'שע"ז) זימן זיגמונט השלישי את מועצת העיר גדנסק אל בית דינו ופסק להשיב את זכויות יהודי העיר עד לקיום משפט בעניין.

פטירתו

אייזיק יעקלס נפטר בקז'ימייז' ב-כ"ו בסיוון ה'תי"ג (21 ביוני 1653) ונקבר בבית הקברות היהודי העתיק בקרקוב.
על מצבתו נכתב:
פ"נ ראש וזקן מנהיג ונשוא פנים

איש צדיק שומר אמונים

יגע ללכת בחרבות וסכינים

זהב רב הוציא ורב פנינים

קדש לה' בנה פאר זמנים

זיכרון צדקתו לבני בנים
על עברה השני של המצבה נכתב:
פ"נ הנגיד הנושא המיוחס

נזר ותפארת הזמן

רועה נאמן

האלוף כמהר"ר אייזיק בר"י

אשר בנה בית הכנסת

מעשי ידי אומן

לגן עדן ש"י הוא מזומן