בית החולים הצרפתי על שם סנט לואי ביפו

בית החולים הצרפתי על שם סנט לואי ביפו - פעל ביפו בין השנים 1885–1969, כבית חולים כללי. בית החולים מוקם בפינת הרחובות יפת ולואי פסטר. בית החולים הוקם בתקופה העות'מאנית בארץ ישראל ופעל משנת 1918 בתקופת המנדט הבריטי בארץ ישראל, ומשנת 1948 במדינת ישראל.

היסטוריה

בשנת 1875 ביקרה במזרח התיכון קבוצת תיירים צרפתיים מאזור ליון, צרפת. ביניהם היה איש עסקים בשם פרנסיסק גינה (Guinet). בביקורם ביפו חלו בקדחת ונלקחו תחת חסותם של אחיות ממסדר צרפתי בשם סנט ג'וזף, שבהיעדר בית חולים מתאים טיפלו בהם בבתיהן הפרטיים גינה היה היחיד ששרד את המחלה, וכאות הוקרה הבטיח להקים עבורן בית חולים ואכסניה.
האדריכלים ריבלה (Ribellet) וגרבה (Grebez), גם הם מהעיר ליון שבצרפת, גויסו לתכנון הפרויקט ואת אבן הפינה הניח ב-1879 פטריארך הכנסייה הקתולית בירושלים ובמעמד הקונסול הצרפתי, נציגי השלטונות האזרחיים והצבאיים של יפו ונזירים מקומיים. המבנה, שהיה מהראשונים להיבנות מחוץ לחומות העיר העתיקה, נבנה בצורת ח' בשתי קומות בגובה 6 מטרים כל אחת, עתירות קשתות ועיטורים. חומרי הבנייה כמו גם בעלי המקצוע עצמם הובאו בעיקר מצרפת והם מילאו את המבנה באלמנטים מעוטרים - עמודים רומאיים מעוטרים, פסלוני אבן, ויטראז'ים מרהיבים, פרזולים בצורת פרחים, עלים ומקלעות צמחים ועוד. החצר הפנימית שימשה לגידול ירקות ופירות עבור ארוחות המאושפזים. בחלקו הדרומי של המבנה נבנתה כנסייה קטנה ומרהיבה מעוטרת בקמרונות מצולעים, בוויטראז'ים ובציורי קיר.
בית החולים נקרא ע"ש לואי התשיעי מלך צרפת שהוביל שני מסעי צלב (שביעי ושמיני) למזרח התיכון ואף נפל בשבי המוסלמים במצרים.
בפתיחתו, הכיל בית החולים 40 מיטות אשפוז, ובמשך השנים עם התרחבותו הכיל 120 מיטות אשפוז. בסוף המאה התשע עשרה, נחשב לאחד מבתי החולים המודרניים ביפו.
בשנת 1891, שש שנים לאחר הקמתו של בית החולים הצרפתי על שם סנט לואי, נחנך לא הרחק ממנו בית החולים שער ציון. עם חניכת המבנה, הצהיר גינה שבית החולים יהיה פתוח בפני כולם ללא הבדלי מין, דת ולאום, וכי הטיפול בו יינתן בחינם. המבנה הכיל 40 מיטות, ומלבד בית החולים והכנסייה הכיל גם אכסניה לנזקקים, לאלמנות ויתומים, וכן לצליינים בדרכם לאתרי ארץ הקודש. בית החולים קלט אלפי מטופלים מדי שנה בטיפולן המסור של האחיות הצרפתיות ממסדר סנט ג'וזף. רופא בכיר היה מגיע שלוש פעמים בשבוע. גינה, שנפטר בסוף המאה ה-19, הוריש את הנכס לטובת האחיות, ובניו ויורשיו שהוסיפו לתרום לבית החולים לאחר מותו ויתרו גם הם על יתרת הזכויות שלהם במקום למען המסדר.
במהלך שנות העשרים והשלושים של המאה העשרים הורחב בית החולים ובשיאו הכיל 120 מיטות. בשנת 1921 נבנה בצדו הצפוני של המתחם מבנה בצורת ר' ששימש למגורי הנזירות, ובשנת 1935 נבנה בהמשך לזרוע הדרומית של בית החולים בניין נוסף בן שלוש קומות בסגנון הבאוהאוס, בתכנון האדריכל יצחק רפפורט. עם הפעלת הבניין החדש לבית החולים נוספו חדר מיון, מרפאת מומחים, חדר טיפול נמרץ, חדרי ניתוח, וחדרי יולדות.
שקיעת בית החולים החלה בשנות החמישים של המאה העשרים, כאשר ללא תורמים וללא תמיכה, בעוד האשפוז נשאר ללא עלות, הלך המקום והתדרדר. בשנת 1969 נסגר בית החולים סופית. המבנה הושכר למדינה ועד 1995 שימש מוסד לפגועי נפש. בשנת 1997 נמכר ליזמים חיצוניים ובשנת 2006 נמכר פעם נוספת.
בין השנים 1921–1933 ניהל את בית החולים הד"ר ג'ורג' ל. קורגו שבמקביל בין השנים 1921–1922 כיהן כקונסול צרפת ביפו
משנת 1935 לאחר שהורחב, הכיל בית החולים חדר מיון, מרפאת מומחים, חדר טיפול נמרץ, חדרי ניתוח וחדרי יולדות.
בשנת 2014 מוקם במתחם בית החולים, מלון יוקרה על ידי רשת המלונות העולמית 'W'

חפירות ארכאולוגיות במתחם בית החולים

בשנים 2007- 2008, לקראת הקמת מלון יוקרתי במתחם, נערכו בו שלוש עונות של חפירות ארכאולוגיות על ידי רשות העתיקות, שחשפו תגליות חשובות.
מתחם בית החולים ממוקם בפינת הרחובות : רחוב יפת ולואי פסטר, בקצה הדרומי-מזרחי של יפו העתיקה, למרגלות תל יפו. המתחם כולל ארבעה מרכיבים עיקריים : מבנה בית החולים שהוקם בשנת 1879 ומתארו דמוי האות ח', מבנה בסגנון הבאוהאוס אשר נבנה בשנת 1935 בהמשך לזרוע הדרומית של בית החולים, מבנה בצורת האות ר' שהוקם בשנת 1921 ושימש למגורי הנזירות, וגדר היקפית התוחמת את מכלול המבנים ואת השטחים הפתוחים שמדרום למבנים ומצפון להם, אשר הוכשרו לשמש גינות נוי וירק.
למבנה בית החולים שלוש קומות – שתי גלריות עליונות וקומת מרתף – הבנויות סביב חצר מרכזית. בעיצוב הבניין שולבו הסגנונות הנאו-רנסאנסי והנאו-גותי. באגף המרכזי של המבנה הוקמה כנסייה מרהיבה מעוטרת בקמרונות מצולעים ובוויטראז'ים, וכן בכיור גבס ובציורי קיר .
כשנוסד בית החולים שימש אכסניה לצליינים אשר פקדו את יפו בדרכם לאתרי ארץ הקודש, וברבות השנים הפך לבית מרקחת ובית חולים תחת ניהולן של נזירות המסדר הצרפתי על שם סנט ג'וזף של ההתגלות. בשנות השבעים של המאה העשרים הושכר מבנה בית החולים לממשלת ישראל ובמקום פעל עד שנת 1995 מוסד לחולי נפש.
בשנת 1997 הושכר המבנה ליזם חיצוני. מסדר הנזירות המשיך להחזיק באגף המגורים ובאגפים אחרים של המבנה עד לחודש יולי 2007, כשהחלו החפירות הארכאולוגיות. במהלך השנים נערכו חפירות רבות בסביבתו הקרובה של מתחם בית החולים, אך המתחם עצמו לא נחפר בעבר.
במתחם 1,700 מ"ר.

תוכנית הבניה על שטח בית החולים

בתחילת העשור הראשון של המאה העשרים ואחת רכשה את שטח בית החולים מהיזמים הקודמים חברת השקעות הנדל"ן האמריקאית "RFR Holdings" במטרה להקים באתר בית מלון. תחילה ליוותה את הפרויקט הרשת העולמית של מלונות W שהוחלפה לקראת פתיחת המלון ברשת מריוט. תכנון הפרויקט נערך על ידי האדריכל רמי גיל בשיתוף האדריכל ג'ון פוסון. עלות הפרויקט הגיעה בסיומו לכ-180 מיליון דולר והוא מכיל 121 חדרים ו-38 דירות יוקרה, לובי, בריכה, ספא ומכון כושר. בתחום ההסעדה כולל המלון שתי מסעדות (דון קמילו - מסעדה איטלקית, גולדס - דלי אמריקאי ) ולאונג' בר ("הצ'אפל ) באולם ששימש בעבר כנסייה ועבר שימור. המלון כולל את המבנה ההיסטורי לו נוספה קומה חדשה וכן קומת מרתף חדשה. לצידו הוקם מבנה חדש בן שש קומות. מלון The Jaffa נפתח להרצה בחודש יולי 2018 ורשמית ב-20 באוגוסט.