google/wiki40b huggingface dataset:
וייטנאם במשחקים האולימפיים לנוער

אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)

המשלחת הראשונה של וייטנאם למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה 13 ספורטאים שהתחרו בשבעה ענפי ספורט. המשלחת זכתה בארבעה מדליות, מתוכן מדליית זהב יחידה. המשלחת הגיעה להישגים נאים בענפים הרמת משקולות עם זכייה במדליית זהב בקטגוריית משקל עד 56 ק"ג נערים ודירוג במקום הרביעי בקטוגריות המשקל עד 62 ק"ג נערים ועד 48 ק"ג נערות, בטאקוונדו עם זכייה במדליית כסף בקטגוריית משקל עד 55 נערות ובמדליית ארד בקטגוריית משקל עד 55 ק"ג נערים. המשלחת זכתה גם במדליית ארד בטורניר הנערות בבדמינטון ודורגה במקום הרביעי בענף ההיאבקות בקטגוריית משקל עד 52 ק"ג נערות בסגנון היאבקות חופשי. ספורטאי המשלחת התחרו גם בענפים אתלטיקה, קליעה ושחייה אולם לא הגיעו להישגים גבוהים.

אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)

המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה 13 ספורטאים שהתחרו בשבעה ענפי ספורט. המשלחת זכתה בשתי מדליות, מתוכן מדליית זהב יחידה. המשלחת הגיעה להישגים בענף השחייה עם זכייה במדליית זהב במשחה 200 מטר בסגנון שחייה מעורב אישי לנערות, דירוג במקום הרביעי במשחה 800 מטר בסגנון שחייה חופשית לנערות ודירוג במקום השישי במשחה 200 מטר בסגנון שחייה מעורב אישי לנערים. בענף הרמת משקולות המשלחת זכתה במדליית כסף בקטגוריית משקל עד 56 ק"ג נערים ודורגה במקום החמישי בקטגוריית משקל עד 48 ק"ג נערות. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים בענפים בדמינטון, התעמלות, חתירה, טאקוונדו וכדורעף חופים.
הכנסה לכיפה

במשפט עברי, הכנסה לכיפה או כפייה לכיפה היא עונש מאסר שתכליתו גרימת מותם של עבריינים ללא הוצאתם להורג. בתי הדין נהגו לגזור עונש זה, שאין לו מקור מקראי, במקרה של עבירות חוזרות על איסורים שעונשם מלקות, או במקרים בהם ברור שהנידון עבר בזדון על איסור שדינו מיתה, אך הוא לא התחייב במיתת בית דין כיון שקיים פגם פורמלי בהליכי הדין המקובלים.

עונש המאסר ומקורו

על פי דברי המשנה והסברו של רב ששת במסכת סנהדרין, מכניסים את הנידון ל"כיפה", מעין צינוק, ושם "נותנין לו לחם צר ומים לחץ עד שיוקטן מעיינו", ואחר כך "מאכילין אותו שעורין עד שכריסו מתבקעת". מקור השם כיפה הוא בשורש כפ"ף, על שום היות האדם הנמצא בתוכה כפוף, או בגלל צורתו הקמורה של המבנה שהיה רחב מלמטה וצר מלמעלה, כעין כיפה. הרמב"ן בפירושו לתורה מביא את פירוש הרד"ק הקושר בין הביטויים "בית הסוהר" ו"כיפה" המסמלים שניהם מבנה עגול. 
הרמב"ם מתאר את צורת ה"כיפה": "מושב מאסר עושין אותו בבתי הסוהר, ויש בגובהו כקומת האדם בלבד, ואין לו בו איפה לשכב ולא לישון". האמורא ריש לקיש מצא רמז לעונש זה בפסוק בספר תהלים: "תמותת רשע רעה", כלומר, רעתו (המתמדת) של הרשע גורמת להמתתו. 
לדעת רש"י מקור העונש בהלכה למשה מסיני, כלומר מדובר בעונש מהתורה, אבל על פי שו"ת הריב"ש נראה שמדובר בתקנת חכמים כאשר הייתה השעה צריכה לכך.
רקפת (שיר)

"רקפת" הוא שיר ילדים שכתב המשורר והסופר לוין קיפניס למנגינה של שיר ביידיש הנקרא "מארגאריטקעלעך" ("מרגניות"; המילים ביידיש מאת זלמן שניאור).
הרקע לכתיבתו היה ביקורו של המשורר במטולה בחורף 1921. בערב אחד ראה חבורת נערים ונערות שרים יחד. כאשר ביקש לבקר במפל התנור פנתה אליו בת-שבע, המוזכרת בשיר, בת למשפחת דוברובין מיסוד המעלה והציעה ללוות אותו. קיפניס התרגש מהמקום, מהאווירה ומהרקפות והחליט לכתוב את השיר, משך את ליבו הצמח האצילי, העניו, הצנוע והביישן הניבט בחשש מתחת לסלע. בת שבע אורני, ששימשה השראה לשיר, נפטרה בשנת 1997, בת 92.
השיר פותח במילים:
מתחת לסלע צומחת לפלא
 רקפת נחמדת מאוד,
 ושמש מזהרת נושקת, עוטרת,
 עוטרת לה כתר ורוד!
— בית א'
ארץ (שיר)

רקע

בשנת 1976 ביקש האמרגן שלמה צח שייצג את הזמרת רוחמה רז, את השיר עבורה משייקה פייקוב. פייקוב התכוון לתת לה את השיר אך לאחר מכן התחרט כי חשב שהסגנון "ההימנוני" של השיר לא מתאים לזמרת הצעירה.
את השיר החל לבצע יהורם גאון אך מעולם הוא לא הקליט אותו. לאחר מכן העביר פייקוב את השיר לזמרת אילנית, לאחר שזכתה בתואר זמרת השנה. השיר בוצע באלבומה ה-20 של אילנית "אלבום מספר 20". השיר נכנס בסוף שנת 1976 למצעד הפזמונים ברדיו, והגיע אף לראש המצעד. במצעד הפעמונים השנתי של שנת תשל"ז (1977) הגיע השיר למקום התשיעי.

תוכן השיר

לשיר שלושה בתים ושלושה מופעים של הפזמון החוזר. השיר מוגדר כשיר אהבה תמים לארץ ישראל.
הבית הראשון מתאר תיאורי נוף ארץ ישראל ומוזכר בו שארץ ישראל ידועה כארץ זבת חלב ודבש. בבית השני מתוארת הגאוגרפיה של ארץ ישראל. בבית האחרון של השיר מתואר הקשר ההיסטורי-הדתי לישראל, ויש בו תזכורת לביטוי "אם תרצו - אין זו אגדה" המיוחס לבנימין זאב הרצל.
שורש של מספר

במתמטיקה, השורש ה־n-י של a הוא מספר ממשי או מרוכב, שכאשר מכפילים אותו n פעמים בעצמו, מקבלים את a. את השורש מסמנים . הפעולה החישובית של מציאת שורש של מספר נקראת הוצאת שורש.
שורש ריבועי של מספר ממשי a כלשהו הוא מספר, אשר כשמכפילים אותו בעצמו, מקבלים את a. הפעולה החישובית של מציאת השורש הריבועי נקראת הוצאת שורש ריבועי.
התוצאה של הוצאת שורש ריבועי ממספר חיובי היא שני שורשים ממשיים. למשל, למספר 100 יש את השורשים פלוס 10 ומינוס 10, אשר כל אחד בריבוע מחזיר 100. עם זאת, כאשר מדובר על השורש הריבועי של מספר, מקובל כי סמל השורש הוא בדרך כלל חיובי בלבד (Principal square root). השורש הריבועי החיובי מסומן כך: . אולם, פתרון המשוואה  הוא  ו-.
למספרים ממשיים שליליים אין שורש ריבועי ממשי (מכיוון שכל מספר ממשי שמוכפל בעצמו נותן תוצאה אי-שלילית, בין אם הוא שלילי ובין אם הוא חיובי). המספרים המרוכבים פותחו בין היתר על מנת לתת מענה לבעיה זו: במספרים המרוכבים יש שורש לכל מספר (ממשי או מרוכב).
שורש מעוקב של a הוא מספר שכאשר מכפילים אותו 3 פעמים בעצמו, מקבלים את a.
חזקות רציונליות מוגדרות באמצעות פעולת השורש, על ידי
, כאשר  מספר חיובי שלם. לפיכך, חזקה רציונלית כללית מוגדרת כך: . אפשר להוכיח, שפעולה זאת קיימת ומוגדרת היטב (במספרים הממשיים) עבור כל מספר ממשי אי-שלילי .
פינג (נהר)

גאוגרפיה

מקור הנהר ברכסי ההרים אשר בגבעות צפון תאילנד בפרובינציית צ'יאנג מאי. לנהר מספר יובלים והעיקרי מביניהם הוא נהר הוואנג.
בעיר נאקון סאוואן, נפגש נהר זה יחד עם נהר הנאן ומשילובם נוצר נהר צ'או פראיה הזורם דרומה כ-624 קילומטרים.
אגן הניקוז של נהר פינג הוא השני בגודלו מבין יובלי נהר צ'או פראיה. על נהר הפינג נמצא סכר ינאי. מספר ערים שוכנות על גדות הנהר וביניהן קמפהנג פט, צ'יאנג מאי וטק.
מרכז דדו לחשיבה צבאית בינתחומית

מרכז דדו לחשיבה צבאית בין-תחומית באגף המבצעים במטה הכללי של צה"ל הוא גוף שייעודו לקדם את תהליכי החשיבה והלמידה המערכתיים בצה"ל. בראשות המרכז עומד קצין בדרגת תת-אלוף. 
המרכז אמון על פיתוח גישת למידה צבאית מערכתית המבוססת על גישת המערכות הכללית, על הטמעתה ועל הסיוע למטה הכללי ולמפקדות הבכירות של צה"ל (פיקודים, זרועות וכדומה) ביישומה. בתוך כך, עוסק מרכז דדו בפיתוח עקרונות החשיבה המערכתית בצה״ל, סיוע למפקדות בקיום תהליכי חשיבה ולמידה, והכשרת קצינים בתפקידים רלוונטיים בתחומים אלה.

היסטוריה

שורשיו של מרכז דדו בפעילות ה"מכון לחקר תורת המערכה" (מלת"ם). המלת"ם, הוקם על ידי תא"ל (מיל') ד"ר שמעון נוה, תא"ל (מיל') דב (דוביק) תמרי וד"ר צבי לניר פעל בצה"ל משנות ה-90 ועד אמצע העשור העוקב. על התפישה שקידם ניתן ללמוד, בין היתר, מתוך ספרו של ד"ר נוה: "אמנות המערכה: התהוותה של מצוינות צבאית" שראה אור בשנת 2001. 
מרכזיותו של המלת"ם התערערה על רקע דו"ח מבקר המדינה שהעלה חשדות לאי סדרים כספיים והוביל לפיטורי נוה ותמרי ולאור מחלוקות בתוך צה"ל ביחס לאפקטיביות של השימוש בגישה במהלך מלחמת לבנון השנייה. בעוד שרבים טענו כי הכשלים שחווה צה"ל במלחמה קשורים לבלבול שנוצר בניסיון ליישם תפישות מערכתיות, הרי שמצדדי הגישה טענו כי במלחמה לא נעשה יישום של תורת המערכה ודווקא ההצלחות של צה"ל בשנים אלו, ובתוכם היישום המוצלח של במבצע חומת מגן קשור לשימוש מושכל ברעיונות המלת"ם). 
בראשית 2007 אורגן המכון מחדש בראשות תת-אלוף בשירות סדיר, איתי ברון, שמו שונה ל"מרכז דדו לחשיבה צבאית בין-תחומית" (על שם רא"ל דוד אלעזר) ו-6 חוקרים חדשים, שהיו בשלבים מתקדמים של עבודת הדוקטורקט שלהם, גויסו במתכונת של אזרחים עובדי צה"ל. הרעיון המוביל היה פיתוח חשיבה בינתחומית ורב-תחומית בנושאים צבאיים, כאשר תחומי המחקר שיוצגו היו פסיכולוגיה, פילוסופיה, כלכלה, מדעי המדינה, סוציולוגיה ותקשורת. החוקרים, בשילוב אנשי הצבא, היתוו את אופי המקום עם הקמתו מחדש והפיחו בו רוח חדשה.

פרסומים פנים-צבאיים

במסגרת ייעודו כמפתח גישות הלמידה לדרגים הגבוהים בצה"ל מפתח ומפיץ המרכז שורה של חומרי-עזר מקצועיים פנים צה"ליים. בין היתר פרסם המרכז חוברת שכותרתה "חשיבה מערכתית", חוברת "מבוא לאמנות אופרטיבית", ומסמך צה"לי רשמי בכותרת "תפיסת תהליכי הלמידה ופיתוח הידע במפקדה הכללית ובמפקדות הראשיות".

כתב העת "בין הקטבים"

החל מפברואר 2014 מפרסם מרכז דדו כתב עת בשם "בין הקטבים" בעריכת אלוף-משנה ערן אורטל. כתב העת מבקש לתרום לפיתוח הידע בצה"ל על תופעות חדשות ומתהוות המשפיעות על סביבתנו, ועל המתחים והזיקות המגדירים את המערכת האסטרטגית ואת העיסוק האופרטיבי, באמצעות סדרת עיונים בתופעות ובמתחים אלו. על כן, כל גיליון מוקדש לנושא אחר, ומבקש לעורר שיח עיוני חדש (או להרחיב שיח קיים) בתופעות ומגמות המאפיינות את סביבתנו.
כתב העת מופץ בקרב הפיקוד הבכיר של ארגוני הביטחון, ארגונים ממשלתיים, מכוני מחקר, ארגוני מגזר שלישי רלוונטיים, ספריות של מכללות ואוניברסיטאות, ולקהל הרחב, באמצעות אתר האינטרנט של מרכז דדו באינטרנט. בין היתר התפרסמו ב"בין הקטבים" מאמרים של כותבים בכירים כמו האלוף אביב כוכבי שכתב על תהליך השינוי באמ"ן בעת היותו ראש אגף המודיעין, האלוף יואב הר אבן שכתב על אסטרטגיית צה"ל, האלוף גיא צור שכתב על תהליך השינוי המתקיים בזרוע היבשה, תת-אלוף שחר שוחט שכתב כמפקד כוחות ההגנה האווירית בחיל האוויר על התפתחות תפיסת ההגנה האקטיבית בצה"ל, תת-אלוף דניאל ברן מאגף התקשוב שכתב על ההשפעה שעושה ארגון דאעש באמצעות השימוש בסייבר, אלוף-משנה שרון אפק שכתב על המפגש בין המרחב הקיברנטי לבין כללי המפגש הבינלאומי, ואחרים.
מוזיקולוגיה

מוזיקולוגיה היא התחום האקדמי העוסק במוזיקה. זהו נושא מסיבי ומקיף אשר נוגע בפנים הרבות של המוזיקה כגון נגינה, הלחנה, היסטוריית המוזיקה וכיוצא בזאת. מוזיקולוגיה כוללת בתוכה למידה ספציפית של ז'אנרים, כדוגמת מוזיקה אימפרסיוניסטית, היסטוריה של התוים, היסטוריית כלי הנגינה וכדומה. התחום האקדמי העוסק במוזיקה שאינה מערבית נקרא אתנומוזיקולוגיה.
אהו-קוראסיק

אלגוריתם Aho-Corasick הוא אלגוריתם לחיפוש מחרוזות שהומצא על ידי אלפרד אהו ומרגרט קוראסיק. זהו אלגוריתם להתאמת מילון, המאתר פריטים מתוך סט סופי של מחרוזות ("מילון") בתוך טקסט הקלט. האלגוריתם מתאים את כל המחרוזות בו זמנית. הסיבוכיות של האלגוריתם ליניארית באורך של המחרוזות בתוספת אורך הטקסט לחיפוש ומספר ההתאמות בפלט. היות שמוצאים את כל ההתאמות, ייתכן מספר ריבועי של התאמות אם כל תת-מחרוזת מתאימה (למשל מילון = a, aa, aaa, aaaa ומחרוזת קלט aaaa).
באופן לא פורמלי, האלגוריתם בונה אוטומט סופי המזכיר trie עם מעברים נוספים בין צמתים פנימיים שונים. מעברים נוספים אלו מאפשרים מעבר מהיר בין התאמת מחרוזת שנכשלה  (למשל, חיפוש אחר cat ב-trie שאינו מכיל cat, אבל מכיל את המילה cart, וכך נכשל בצומת שהרישא שלו היא ca), לענפים אחרים של ה-trie שלהם רישא משותפת (למשל, במקרה הקודם, ענף של המילה attribute עשויה להיות המעבר לרוחב הטוב ביותר). דבר זה מאפשר לאוטומט מעבר בין התאמות של מחרוזות מבלי לחזור על עקבותיו.
כאשר מילון המחרוזות ידוע מראש (לדוגמה, מסד נתונים של וירוסי מחשב), בניית האוטומט יכולה להתבצע פעם אחת off-line והאוטומט נשמר לשימוש מאוחר יותר. במקרה זה, זמן הריצה ליניארי באורך הקלט בתוספת מספר ההתאמות.
אלגוריתם Aho–Corasick להתאמת מחרוזות היווה את הבסיס המקורי של הפקודה fgrep ב-Unix.
סנאט

סנאט הוא גוף פוליטי מייצג, מקור המילה במילה הלטינית senex, שפירושה "אדם זקן", וממנה המילה Senatus. המילה הלטינית "סנאטור" (Senator), שנמצאת בשימוש ברוב שפות העולם, מקורה במבנה חברתי פשוט וקדום, בו ניתן כוח ההכרעה לזקני השבט. הסנאט הראשון היה ברומא העתיקה.
בדמוקרטיות מודרניות בעלות מערכת שלטון פרלמנטרית דו-ביתית (בי-קאמרלית) כולל הפרלמנט שני בתים: בית תחתון (הנקרא לעיתים קרובות "בית הנבחרים" או "האספה הלאומית"), שלו חוקים אלקטוראליים (קביעת גיל מינימום לבחירה ולזכות להיבחר, קולגיום וכו'); ובמקביל, או מעליו, הבית העליון (לעיתים קרובות נקרא "סנאט") ובו פחות נציגים מאשר בבית התחתון. לדוגמה, בסנאט האמריקני, לכל מדינה ממדינות ארצות הברית יש שני נציגים בלבד, ללא קשר לגודלה, בעוד שבבית הנבחרים מספר הנציגים הוא יחסי לגודל אוכלוסייתה של המדינה.
במערכת פדרלית הסנאט משמש לרוב כגורם מאזן המעניק השפעה לאזורים וקבוצות שהיו חסרי השפעה במערכת ייצוגית רגילה. בארצות הברית, לכל מדינה יש סנאט ובית נבחרים משלה, הנקרא "בית מחוקקים". בין המדינות האחרות שבהן יש סנאט ניתן למנות את איטליה, אוסטרליה, ארגנטינה, קנדה, צרפת, אירלנד, הפיליפינים ופולין. במדינות אחרות, נהוגים שמות אחרים ל"בית העליון" כגון מועצת הפדרציה ברוסיה, בית הלורדים בבריטניה והבונדסראט בגרמניה.
לעיתים הסנאט משמש כזרוע המבצעת של הממשלה או של בית המשפט העליון, כדוגמת הסנאט של פינלנד עד 1919, או הסנאט הרוסי בשנים 1711–1917.
נטלי זי

ביוגרפיה

בשנת 2005 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "עיניים", דרמת פשע מבית ABC, בו גילמה את טריש אגרמייר. בסדרה שלא צלחה ושידרה רק 4 פרקים (תוך 12), כיכבו בין היתר טים דיילי ולורה לייטון.
בשנת 2007 החלה לשחק בסדרת הדרמה "כסף, דארלינג" ברשת ABC, את דמותה של קארן דארלינג, ביתו של פטריק (דונלד סאת'רלנד). ב-2008 שבה לשחק בעונה השנייה.
שמורת חלמוניות ירוחם

שְׁמוּרַת חֶלְמוֹנִית יְרֹחָם ממוקמת ברכס ירוחם שבהר הנגב, מדרום-מערב ליישוב ירוחם. היא הוכרזה כשמורת טבע בשנת 2014.
השמורה, בשטח של 10,336 דונם, משתרעת ממערב לכביש 204. כלולים בה מספר ערוצי נחלים, שבהם צומחים אלפי פרחי חלמונית גדולה. הצמחים, שהם גאופיטים, פורחים על גבי מדרונות הסלע של הערוצים ולמרגלותיהם, כאשר הם עושים שימוש בכיסי הסלע, שבהם נקווים מים רבים יחסית. זמן פריחתם חל בסתיו: היא מתחילה בצפון השמורה בחודש אוקטובר ומסתיימת בתום חודש נובמבר בחלקיה המזרחיים והדרומיים.
בשמורה קיימים מיני צמחים נוספים, ערבתיים ומדבריים, וכן מצויים בה בעלי חיים שונים וביניהם דורבנים ושפני סלע.
מרבית שטח השמורה כלול בשטח אש צבאי.
פראטיטיה-סמוטפאדה

פראטיטיה-סמוטפאדה (מסנסקריט: pratītyasamutpāda; בדוונאגרי: प्रतीत्यसमुत्पाद) או פאטיצ'ה-סמופאדה (מפאלי: paticcasamuppāda) הוא מושג חשוב במטפיזיקה הבודהיסטית שפירושו "התהוות-מותנית" או "היווצרות תוך תלות גומלין". השקפה זו, המשותפת לכל הזרמים בבודהיזם, טוענת כי תופעה מתהווה יחד עם רשת של סיבות ותוצאות המצויות בתלות הדדית עימה. 
ההתעוררות (בודהי) של הבודהה הייתה באופן בו-זמני שחרורו מהסבל (דוקהה) והתובנה שלו לגבי טבעו של היקום - במיוחד הטבע של חיי ה"יישויות בעלות כושר חישה" (בעיקר בני אדם ובעלי-החיים האחרים). הדבר שלגביו התעורר הבודהה (בודהי - להתעורר) הייתה האמת של התהוות מותנית. 
לפי השקפה זו, כל תופעה "קיימת" רק בגלל ה"קיום" של תופעות אחרות, ברשת מורכבת מאוד של סיבה ותוצאה המשתרעת על פני העבר ההווה והעתיד. הסמל של מושג זה מודגם על ידי רשת אינדרה, רשת קורי עכביש רב-ממדית שעל פניה קיימות אינספור טיפות-טל או אבני-חן, ובתוך כל אחת מאלה, השתקפות של כל שאר הטיפות ושל כל ההשתקפויות שבהן, בתהליך אינסופי.

יישום

לניסוח הכללי יש שני יישומים מוכרים.

תריסר הנידאנס

היישום האחר הוא לתהליך הלידה מחדש וידוע בשם תריסר הנידאנות או תריסר הקישורים לקיום מותנה. ביישום זה של פראטיטיה-סמוטפאדה, כל שלב מותנה על ידי השלב שקדם לו, וכלעצמו מהווה תנאי לשלב הבא.
מריה פון טראפ

נעוריה

פון טראפ נולדה ב-26 בינואר 1905 ברכבת שיצאה מכפר בטירול שבו התגוררו הוריה אל בית החולים הקרוב בווינה, אוסטריה. בגיל 7 התייתמה מהוריה. ב-1923 סיימה את לימודיה בסמינר למורים. לימים הצטרפה כמתלמדת למנזר נונברג, ששכן בעיר זלצבורג, במטרה להפוך לנזירה. בעת שהותה במנזר התבקשה להיות מורתם הפרטית של שבעת ילדי משפחת פון טראפ. בראש המשפחה עמדו קפטן גיאורג פון טראפ ואשתו, אגתה וייטהד פון טראפ. מריה נענתה לבקשה בחיוב, ובעת שלימדה ושהתה בבית המשפחה, מתה וייטהד משנית. קפטן פון טראפ ומריה נישאו ב-26 בנובמבר 1927 ונולדו להם שלושה ילדים: רוזמרי (נולדה ב-1928 או 1929) אלאונורה (נולדה ב-1931) ויוהנס (נולד ב-1939).

בעיות פיננסיות

ב-1935 איבדה משפחת פון טראפ את כל כספה, עקב השקעה כושלת בתקופת השפל הגדול באוסטריה. כדי לשרוד פיטרה המשפחה את רוב משרתיה, עברה לגור בקומה העליונה בביתם, ואת כל שאר השטח בבית השכירו לסטודנטים מהאוניברסיטה הקתולית שבזלצבורג. הארכיבישוף שלח את האב פרנז וסנר לשהות עם המשפחה בעת קשייה הרבים. האב הבחין בכשרון הגדול של המשפחה לשירה, ופרנס אותה ואותו כסוכן להקת פון טראפ, אותה הקים כשהבחין בכשרון.

קריירת המוזיקה המוקדמת

הזמרת לוטה להמן שמעה את המשפחה שרה, והמליצה שיופיעו בקונצרט. כאשר הקנצלר האוסטרי קורט שושניג שמע אותם שרים ברדיו, הזמין אותם לשיר בקונצרט חגיגי שנערך ב-1936, בווינה.
אחרי הקונצרט המוצלח הפכה המשפחה ללהקה האוסטרית המצליחה ביותר. זמן קצר לפני האנשלוס המשפחה נסעה לאיטליה ומיד לאחר מכן לארצות הברית ולקנדה למסע הופעות. לאחר מספר הופעות בארצות הברית החליטו לקרוא לעצמם '"מקהלת פון טראפ". מאמר בניו יורק טיימס מספר כי:
היה משהו יוצא דופן במשפחת פון טראפ. יש בהם משהו מושך, מעניין, צנוע ואולי גם מסקרן. הצורה בה שרים, בחצי גורן, על פי גיל, מרתקת אותי. כאשר המבוגרים לובשים שחור פשוט, הנערות במשפחה לובשות שחור לבן וסרטים אדומים, מה שמשקף את עממיותה של אוסטריה. הדבר שיקף עידון ופשטות. הדבר גורם להתרכז אך ורק בשירתם, שירה למולדתם, אוסטריה.
סוכניהם התנגדו לשם "מקהלת פון טראפ" והחליטו פה אחד לשנותו ל"זמרי משפחת פון טראפ". המשפחה, שאז כבר כללה כ-9 ילדים, המשיכה להופיע בכל רחבי העולם. בזמן שהופיעו מחוץ לארצם הוחרם ביתם על ידי הנאצים. עקב זאת המשפחה לא חזרה לאוסטריה.

המעבר לארצות הברית

ב-1940, כשראו כי הלוחמה באוסטריה רק הולכת ומחריפה, החליטו לעבור לוורמונט, ארצות הברית, שם ניהלו מחנה קיץ למוזיקאים. ב-1944, מריה ובנותיה החורגות יוהנה, מרטינה, מריה, הדוויג ואגתה הגישו בקשה לאזרחות אמריקאית. רופרט וורנר פון טראפ הפכו לאזרחי ארצות הברית בזכות שירותם בצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה. אלנורה ורוזמרי קיבלו אזרחות בזכות אמן. יוהנס פון טראפ נולד בארצות הברית כאשר המשפחה הייתה בעיצומו של מסע הופעות.
קפטן גיאורג פון טראפ מת ב-1947 בוורמונט עקב מחלת סרטן הריאה.
בשנות ה-50 הוציאה משפחת פון טראפ סדרת תקליטים במסגרת תקליטי RCA, והמשיכה בתקליטים אריכי נגן, חלקם בסטריאו. המשפחה הופיע גם בתקליט שירי חג המולד של אלביס פרסלי.
אחרי מלחמת העולם השנייה הקימה המשפחה את העמותה "Trapp Family Austrian Relief".
סיפורה של המשפחה שימש בסיס לספר "זמרי משפחת פון טראפ" ולמחזמר המצליח "צלילי המוזיקה".

מותה של פון טראפ

מריה נפטרה מדום לב ב-28 במרץ 1987 בוורמונט, שלושה ימים לאחר ניתוח.
The Essential Mariah Carey

הוצאה

במאי 2012 הוא הופץ מחדש בארצות הברית כחלק מסדרת הוצאות של סוני כאשר חלק מהישרים בגרסה הרגילה הוחלפו בשירים אחרים וחלק מהשירים הוחלפו בגרסאות רמיקס של עצמם אך הוא כלל גם את האלבום המקורי שיצא לאור ב-2001.
בבריטניה ואירלנד הוא הופץ בצורה שונה כאשר עטיפת האלבום במדינות אלו הייתה דומה לזו של אלבום אוסף הלהיטים הקודם שלה כדי לרמז על ההמשכיות שלו לאלבום זה. בדומה לאלבום האוסף מ-2001 גם אלבום זה מכיל שירים של הזמרת מתחילת הקריירה שלה ועד שנת 2000. גם התמונות שצולמו לגרסה הפיזית של האלבום היו דומות לתמונות שצולמו לאלבום האוסף המקורי מ-2001.
אסתי לאודר

ביוגרפיה

אסתי לאודר נולדה ב-1908, בשם אסתר ג'וספין מנצר, בקווינס, בעיר ניו יורק, להורים יהודים ממוצא הונגרי. בשנת 1930 נישאה לבן מהגרים ממוצא יהודי בשם ג'וזף לאודר, ונולדו להם שני בנים, לאונרד ורונאלד. לאודר התגרשה בשנת 1939, וחזרה ונישאה לבעלה לשעבר בשנת 1942. בני הזוג נותרו נשואים עד פטירתו של ג'וזף לאודר בשנת 1982.
עוד בשנות ה-30 שינתה משפחת לאוטר את שמה לשם "לאודר", ייתכן שעקב הצליל האמריקאי יותר שבו.
בשנת 1946 ייסדה את חברת הקוסמטיקה האמריקאית המובילה, הקרויה על שמה, והייתה בין חלוצות הקוסמטיקה האמריקאית והעולמית.
לאודר הייתה האשה היחידה ברשימת "20 גאוני העסקים המובילים בעולם במאה ה-20" " של ה-Time בשנת 1988.
לאודר היא זוכת מדליית החירות הנשיאותית.
בנה הבכור, לאונרד, הצטרף בשנת 1958 לניהול חברת הקוסמטיקה "אסתי לאודר", ובהמשך הפך למנכ"ל החברה וליו"ר הדירקטוריון שלה.
בנה הצעיר, רון לאודר, נשיא הקונגרס היהודי העולמי (מאז 2007), פוליטיקאי במפלגה הרפובליקנית, והיה אחד מאנשי צוותו של רונלד רייגן, נשיא ארצות הברית לשעבר. בעבר נחשב מקורב לבנימין נתניהו ואף שימש כשליחו, בעת כהונתו הראשונה של נתניהו כראש ממשלה, להעברת מסרים חשאיים לסוריה. לאודר אף סייע לפעילותו הפוליטית של נתניהו בעזרת תרומות. בהמשך הצטננו היחסים ביניהם ולאודר הביע התנגדות פומבית למדיניות ממשלת ישראל.

חברת אסתי לאודר

חברת אסתי לאודר הוקמה בשנת 1946, ובתחילת דרכה הציעה מגוון מצומצם של מוצרים. בתוך 15 שנים התרחבה החברה באופן משמעותי בארצות הברית ובשנת 1960 נפתח סניף בלונדון, בחנות הרודס.
מניות החברה הוצעו לציבור לראשונה בחודש נובמבר 1995, בבורסת ניו יורק, בשעה של 26 דולר למניה, ומניותיה נמנות עם מדד S&P 500.
בחמש השנים האחרונות הניבה החברה תשואה של כ-200%, ושוויה בשוק ההון עומד על כ-35 מיליארד דולר.
החברה נוהגת במדיניות של חלוקת דיבידנד חד שנתית, בתשואה של 1.1%.
יקום מארוול של סוני

הוצג בונום

אדי ברוק 
 ונוםטום הארדיטום הארדיקרלטון דרייק
ריז אחמדג'ון ג'יימסוןכריס או'הרהקלטוס קסדיוודי הרלסוןוודי הרלסון
דן לואיס
ריד סקוטדורה סקירט
ג'ני צפההרולנד טרייס
סקוט האזאן וויי'ינג
מישל ויליאמסמישל ויליאמס

הוצג במורביוס

מרטין בנקרופט
אדריה ארג'ונהקראון לוקסיאס
מאט סמית'מייקל מורביוסג'ארד לטוסיימון סטרוד
טייריס גיבסון
ג'וזפין טוסון

ביוגרפיה

טוסון נולדה בפרוור המפסטד שבלונדון. אביה, ויליאם, היה מוזיקאי מקצועי וניגן בקונטרבס בתזמורת הסימפונית של ה-BBC; אמה, קייט, הייתה אחות במקצועה, והייתה בתו של הכדורגלן היידן מורלי. טוסון למדה משחק באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה, וסיימה את התואר ב-1952.
טוסון השתתפה באופן קבוע במערכונים בכיכובם של רוני קורבט ורוני בארקר בתוכנית "David Frost on Sunday" ובסדרה הקומית "Hark at Barker" מ-1970. בהמשך שיחקה בתוכנית הרדיו הקומית "Mostly Monkhouse" יחד עם דייוויד ג'ייסון והבדרן בוב מונקהאוס. בין השנים 1963 ל-1969 הופיעה טוסון פעמים אחדות בסדרה "Z-Cars". ב-1968 השתתפה בתוכנית "המופע של צ'ארלי דרייק". מ-1979 עד 1982 גילמה את עדנה הוקינס בשש העונות הראשונות של הסיטקום הבריטי "שלי". בהמשך שיחקה בתפקיד ג'יין טרוורס בסיטקום "קלרנס" של רוני בארקר (1988), שאותו גם כתב, והיה תפקידו האחרון לפני שפרש.
תפקידה הידוע ביותר של טוסון הוא בדמות אליזבת' וורדן, שכנתה ואשת סודה של הייסינת' באקט בסדרה "מה יגידו השכנים?". טוסון הופיעה כמעט בכל פרק במהלך חמש השנים של הסדרה. היא מגלמת דמות של אשה לחוצה אבל פרגמטית בניגוד ל"גברת באקט" המפוזרת וחסרת מושג על מה שקורה סביבה.
ב-1977 השתתפה טוסון יחד עם ג'ון אינמן בסיטקום "Odd Man Out", שלא זכה להצלחה, בו הם גילמו אח ואחות למחצה.
בשנים 2003 עד 2010 הופיעה טוסון בתפקיד מיס דוונפורט בסדרה הקומית "בערוב ימי היין", שאותה כתב רוי קלארק מי שכתב גם את "מה יגידו השכנים?". עוד הופיעה טוסון בשני פרקים בסדרה הדוקומנטרית "Comedy Connections" בה סיפרה על עבודתה ב"מה יגידו השכנים?" ולצדם של שני הרונים (The Two Ronnies). ב-2009 שיחקה בתפקיד איריס בתסכית הדרמה "Leaves in Autumn" מאת סוזן קזנוב בהפקת "Wireless Theatre Company".
תפקידים נוספים של טוסון בטלוויזיה היו בפרק "Closing The Book" בסדרה "Heartbeat" ב-2002, ובתפקיד שופטת בתחרות בפרק "Judgement Day" בסדרה "רציחות במידסומר" באותה שנה. היא השתתפה בשני פרקים בסדרה "רופאים", בדמות אודרי וילסון אשה קלפטומנית בפרק "Now You See It" מ-2009, ובתפקיד מרג'ורי פייג', בשלבים הראשונים של מחלת האלצהיימר בפרק "The Bespectacled Bounder" מ-2012. טוסון שיחקה בתפקיד אומנת בפרסומות של 30 שניות עבור Nabisco Fruit Newtons, ששודרו לראשונה ב-1997 בארצות הברית. עוד שיחקה בתפקיד מורה בבית ספר בפרסומת עבור דגני הבוקר "Sugar Puffs" בסוף שנות השמונים ותחילת שנות התשעים של המאה העשרים.
ב-2012 השיקה טוסון הצגת יחיד משלה בשם "Still Keeping Up Appearances?" והופיעה בה בסיור הופעות בבריטניה.

חיים אישיים

טוסון הייתה נשואה לשחקן לאונרד רוסיטר  מ-1958 עד לגירושיהם ב-1961. היא התחתנה עם הנרי ניומן ב-1972 והייתה נשואה לו עד מותו ב-1980.
פרויקט הגנום המוזיקלי

פרויקט הגנום המוזיקלי (באנגלית: Music Genome Project) הוא מיזם שנוצר בינואר 2000, במסגרתו צוות של מוזיקאים, טכנאי סאונד ומתכנתים בראשות טים וסטרגרן פעלו "לתפוס את מהות המוזיקה", על ידי הפרדת כל שיר לכ-400 פרמטרים (מאפיינים) שונים. השם שנבחר מייצג הקבלה מוזיקלית לפרויקט הגנום האנושי, אלא שבפרויקט זה, במקום גנים יש פרמטרים מוזיקליים. הצירוף הקומבינטורי של פרמטרים אלה מהווה התוויה ליצירת שיר או מלודיה, בדומה לכך שצירוף קומבינטורי של גנים (ואלמנטים נוספים) מהווה תוכנית מתאר ליצירת אורגניזם.
אאוגוסטו מונטרוסו

ביוגרפיה

מונטרוסו נולד בטגוסיגלפה שבהונדורס למשפחה מעורבת. אמו הייתה הונדורסית ואביו גואטמלי. את כל ילדותו והתבגרותו עבר בגואטמלה, כשהחל מ-1936 גר בעיר הבירה. בגיל 11 נשר מבית הספר והחל ללמוד באופן עצמאי את השפה הלטינית. הוא ביקר לעיתים קרובות בספרייה הלאומית וקרא קלאסיקות בספרדית ולטינית. משנת 1941 החל לפרסם את יצירותיו בעיתון גואטמלי מקומי. לאחר שנת 1944 הוא הפך למהגר פוליטי במקסיקו, שם התגורר עד מותו. 
מונטרוסו הכיר סופרים מקסיקנים מפורסמים, רובם היו מהגרים מספרד. חבריו הקרובים ביותר היו הסופרים קרדוסוי-אראגונום, ג.ג. מרקסום, ה. רולף, ה. קורטראסום ואחרים. הוא נשא נאומים מרגשים באוניברסיטה הלאומית של מקסיקו. מלבד זאת, עסק בהוצאה לאור. הפעם הראשונה שביקר בגואטמלה מאז עזיבתו הייתה בשנת 1993, אז נבחר להיות נציג מטעם האקדמיה ללשון.

"הדינוזאור"

מונטרוסו הוא בין היתר אמן הסיפור הקצרצר. אחד מסיפוריו הנודעים, שזכה לפרשנויות רבות, הוא הסיפור "הדינוזאור", הכולל בשפת המקור שבע מילים בלבד. להלן הסיפור במלואו:
Cuando despertó, el dinosaurio todavía estaba allí.
בתרגום לעברית: "כשהתעורר (ה), הדינוזאור עוד היה שם".

"הסימפוניה הגמורה"

"הסימפוניה הגמורה" הוא ספר שיצא לאור בעברית בהוצאת הקיבוץ המאוחד. הספר כולל בתוכו סיפורים קצרים רבים פרי עטו של מונטרוסו, שתורגמו על ידי טל ניצן. כיום הספר כלול בחומר הלימוד בחלק ממוסדות החינוך בישראל. הסיפור "הזבוב שחלם שהוא נשר" הלקוח ממקבץ סיפורים זה הופיע בבגרות הקיץ בספרות ב-2009 בחלק הסיפור שאינו נלמד.