סאיטקס קורפוריישן

הקמת החברה

סאיטקס נוסדה בשנת 1968 על ידי אפי ארזי, בוגר המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) בהנדסת אלקטרוניקה, כחברת "טכנולוגיה מדעית בע"מ" ועסקה בייצור מכונות ממוחשבות לענף הטקסטיל ברחובות.
במהלך לימודיו במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס עבד אפי ארזי בנאס"א, ונטל חלק בפיתוח מערכת שידור תמונות טלוויזיה מהחלל, ב-1963 הצטרף ארזי לחברת ITEK, במטרה לבנות לוויין צילום אלקטרו אופטי. ארזי היה המהנדס הראשי בפרויקט, שעסק בטלסקופ לראייה בחלל. בשנת 1967 רצה ארזי לחזור לישראל והציע ל-ITEK להקים מרכז מחקר ופיתוח בישראל. אך בעקבות פריצת מלחמת ששת הימים כמעט בוטלה התוכנית. לבסוף יצאה ההשקעה לפועל כאשר ITEK השקיעה 600,000 דולר והשקעות דיסקונט 200,000 דולר בחברה. 
בתחילת שנות ה-70 החלה החברה למכור את מכונות הטקסטיל בארצות הברית והגיעה למכירות שנתיות של 6 מיליון דולר בשנת 1971. באותה שנה הוחלט לשנות את שם החברה ל"סאיטקס" (השם נבחר בגלל הדמיון למילה טקסטיל, השוק העיקרי של החברה באותה עת) ולהעביר את משרדי החברה למבנה תעשייתי באזור התעשייה של הרצליה. "סאיטקס" הייתה חברת ההיי טק הראשונה שהתמקמה באזור זה בשנת 1972, שהיה באותה עת אזור של בתי מלאכה ובתי חרושת, במתחם של "תעשיות עתירות מדע" שהקימה חברת גב-ים.

המשבר בחברה ועזיבת אפי ארזי

בשנת 1985 נכנסה "סאיטקס" למשבר קשה, אמנם היה לה כסף בקופה אחרי ההנפקה בנאסד"ק, אך הפסדיה נאמדו בכמה עשרות מיליוני דולרים, זאת בעקבות המשבר הכלכלי בישראל ותוכנית הייצוב הכלכלית של 1985 כשהבנקים עצרו את האשראי לחברה. בחברה בוצע רה-ארגון, עובדים פוטרו והוצאות צומצמו.
בסוף שנת 1988, אחרי שהצליח לייצב את "סאיטקס", פרש אפי ארזי מהחברה.

לאחר ארזי

במחצית הראשונה של שנות ה-90 של המאה ה-20, בעקבות התמוטטות שוק המוצרים לקדם דפוס (עם כניסתו של המחשב האישי לתעשייה, ובעיקר מחשבי המקינטוש בעלי היכולות הגרפיות הגבוהות), צמחה החברה על ידי רכישות של חברות בתחום הדפוס הדיגיטלי בטכנולוגיית הזרקת דיו. רכישות אלו כללו את חברת אייריס, שפיתחה מדפסות הגהת צבע (Proofing) איכותיות לתחום האופסט, ואת חברת SDP, שפיתחה מדפסות הזרקת דיו מהירות לתחום הטפסים והחשבונות. בשנת 1995 מכירותיה השנתיות הגיעו לרמה של 730 מיליון דולר אך הפסדיה היו כ-30 מיליון דולר. לאחר רכישתן של אייריס ו-SDP החליטו בסאיטקס להעמיק את הידע בתחום הזרקת הדיו, ולפתח את הטכנולוגיה באופן עצמאי, ובשנת 1999 הוקמה על בסיס ההטכנולוגיה שפותחה חברת "אפריון דיגיטל".
בשנת 1998 רכשה סאיטקס עוד שתי חברות ישראליות, עידנית ומתן, המתמחות בייצור מכונות דפוס לפורמט רחב, כאשר גם חברות אלו מבוססות על טכנולוגיית הזרקת הדיו. החברות אוחדו לחברה אחת תחת השם "סאיטקס ויז'ן" (Scitex Vision}. בשנת 2003 מוזגה גם חברת "אפריון דיגיטל" לתוך "סאיטקס ויז'ן".

מכירת החברה

בשנת 1996 איש העסקים דוידי גילה ניסה להוביל מהלך של השתלטות על החברה. גילה הגיש הצעת רכש לקבוצת אי די בי, בעלת השליטה ב"סאיטקס" לרכישת החברה במחיר של 20 דולר למניה במזומן, כ-44 אחוז מעל מחיר המניה באותה עת. הצעת הרכש שיקפה שווי של כמיליארד דולר לסאיטקס, אך היא נתקלה בהתנגדות של בעלי השליטה שטענו שכל מטרתו היא למכור את כל החברות-הבנות של סאיטקס ברווח ולפרק את החברה. לאחר פקיעתה של הצעת הרכש מחיר המניה קרס והנהלת החברה חזרה לחפש יעד ליתרות המזומנים הגדולות שהצטברו בקופתה. לאחר כחמש שנים בהן לא נמצא יעד להשקעה, החל תהליך בו כל החברות-הבנות של סאיטקס נמכרו או נסגרו על ידי בעלי השליטה בעצמם. 
בשנת 2000 חברת "קריאו", מתחרה קנדית של סאיטקס שמייסדיה הם ישראלים, עמוס מיכלסון ודן גלברט, שילמה 480 מיליון דולר עבור פעילות הקדם-דפוס של סאיטקס, והפעילות במסגרת המשותפת נקראה קריאו-סאיטקס. בשנת 2005 נמכרה קריאו עצמה לחברת קודאק.
בשנת 2004 נמכרה חברת הבת "סאיטקס דיגיטל פרינטינג" (SDP) תמורת 250 מיליון דולר במזומן לחברת קודאק.  
בשנת 2005 נמכרה חברת הבת סאיטקס ויז'ן, שעסקה בפיתוח פתרונות ההדפסה בפורמט רחב, לחברת היולט פקארד האמריקנית, כולל שם המותג תמורת 230 מיליון דולר. לאור זאת, החברה האם סאיטקס, שינתה את שמה לסקיילקס והשליטה בה נמכרה במחיר ששיקף שווי חברה של 330 מיליון דולר בלבד.