עבדות

עבדות הוא מונח המציין משטר עבודה המאופיין בבעלות ושליטה רבה של אדם על אדם אחר שנחשב לרכושו. בעבדות האדם המשועבד איננו חופשי ובן חורין לקבוע את התנהלותו וסדר היום שלו, ואדונו הוא שקובע בעבורו את כל או רוב סגנון חייו ודרכי התנהלותו.

הגדרת העבדות

בדרך כלל העבד יכול לקבל את מזונו וצרכיו האחרים מידי אדונו, ועליו לבצע כל עבודה שתידרש ממנו. פירותיה של עבודה זו יהיו לאדון. זאת בניגוד לעובד השכיר, הנהנה ממשכורת ואיננו תלוי באופן בלעדי במעסיקו לסיפוק מחייתו, מה גם שהשכיר עושה זאת מרצון בעוד שהעבדות נכפית. העבד שונה מהצמית הפיאודלי. שעבוד הצמית לאדונו מתבטא בתשלום מס, והוא אחראי לאספקת צרכיו. לעבד, לעומת זאת, אין בעלות על גופו ועל תוצרי מלאכתו, ואף את צורכי הקיום המינימליים שלו אין הוא משיג בעבודתו, אלא כלחם חסד מבעליו.
סעיף ד' של ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם אוסר על קיום עבדות, שעבוד בני אדם, וסחר בעבדים. העבדות הוצאה מחוץ לחוק בכל מדינות העולם, אך בפועל מתקיימות גם כיום צורות של עבדות, שקורבנותיהן הן בעיקר ילדים ונשים, בכמה ממדינות העולם השלישי. העבדים בהיסטוריה היו לעיתים קרובות ממוצא גזעי, אתני או דתי השונה מזה של משעבדיהם. תקופת עבדותם החלה בחטיפה או בנפילה בשבי במלחמה. סיבות לעבדותם של אנשים לבני עמם היו בדרך כלל הרשעה בפשע או חוסר יכולת לפרוע חוב. לעיתים נאסף תינוק נטוש לבית משפחה שגידלה אותו כעבד. ילדיהם של עבדים נעשו לרוב לעבדים בעצמם.

סחר למטרות ניצול מיני

הגדרה אחת היא פעילויות של מתן שירותים מיניים לכסף, כגון זנות. בנוסף לפי הגדרה אחרת מדובר ב- פעולה או נוהג של הובלה בלתי חוקית של אנשים ממדינה אחת או לאזור אחר למטרות ניצול מיני.
הגדרה נוספת היא כאשר אדם מבוגר עוסק בפעולת מין מסחרית, כגון זנות, כתוצאה מכוח, איומי כוח, מרמה, כפייה או כל שילוב של אמצעים כאלה, אותו אדם הוא קורבן סחר. המעורבים בגיוס, באיתור, במשיכה, בהעברה, במתן, בהשגה, בהתנשאות, בשדולה או בשמירתו של אדם למטרה זו, אשמים בסחר מין של מבוגר. אם אדם מבוגר משתתף בזנות בהסכמה, ובשלב מאוחר יותר מוחזק בפעילות זו באמצעות מניפולציה פסיכולוגית או כוח פיזי, גם הוא נחשב כקורבן סחר.

סחר בילדים

קרן יוניסף פרסמה בשנת 2006 הנחיות בדבר הגנה על ילדים אשר נפגעו מסחר. עיקרי ההנחיות מפרטים מהו סחר בילדים: כל סוג של גיוס והעברה או קבלה של ילדים לצורך ניצולם. ההנחיה מפרטת את צורות הניצול האפשריות של הילדים, ובנוסף מגדירה שכל ניצול שלא באמצעים חוקיים, ייחשב כ"סחר בילדים". בנוסף נאמר שהסכמתו של ילד שהוא קורבן סחר בילדים, איננה רלוונטית. ההנחיות חלות גם על ילדים אשר נולדים לתוך הסביבה של סחר בבני אדם. סחר בילדים כולל בתוכו: עבודה בכפייה, ניצולי מיני, ילדים בקבוצות חמושות וילדים אשר מעורבים בסחר בסמים.
הערכות מצביעות על כ-152 מיליון ילדים מוגדרים כקורבנות של עבדות ילדים, מתוכם כ-73 מיליון ילדים עוסקים בעבודות מסכנות חיים . עבודה מסכנת חיים מוגדרת, כעבודה אשר מעצם טיבה או איך שהיא מתבצעת עלולה לפגוע בבריאות, בבטיחות ומוסר של הילדים . סחר בילדים מוגדר כפשע על פי המשפט הבינלאומי והפרת זכויות הילדים בהתאם לאמנה בדבר זכויות הילד (1989).

עבודה בכפייה (סחר למטרות עבודה)

אמנת האו"ם (מס' 29) בדבר עבודת כפייה או עבודת-חובה, 1930, אשר נחתמה בז'נבה ונכסה לתוקף בישראל בשנת 1956, מגדירה בסעיף 2 את עבודת הכפייה או עבודת החובה ככל עבודה או שירות הנתבעים מאדם בכוח איום של איזה עונש שהוא ואשר אדם זה לא הציע לעשותם מרצונו הטוב. דוגמה רלוונטית לימינו, ניתן לראות במשטר הטוטליטרי המתנהל בצפון קוריאה על ידי הדיקטטור קים ג'ונג און.
חוקר האו"ם לענייני זכויות אדם בצפון קוריאה, מרזוקי דרוסמאן פרסם דו"ח לעצרת הכללית וממנו עולה כי יותר מ-50 אלף צפון קוריאנים נשלחו לעבוד מחוץ לגבולות צפון קוריאה בתנאי עבדות כדי לעקוף את הסנקציות שמטיל האו"ם על המדינה המבודדת. הוא האשים את השלטונות בפיונגיאנג הבירה, בהפרת האמנה הבינלאומית לזכויות אזרחיות ופוליטיות אשר אוסרת העסקה בכוח וציין כי צפון קוריאה חתומה על אמנה זו.
גם כיום עבדות חוב היא תופעה די נפוצה במספר מדינות אסיה.

עבדות מודרנית בישראל

עד לשנת 2006 לא הייתה קיימת בישראל עבירה בחוק של עבדות. בדו"ח של מחלקת המדינה האמריקאית מ-2001 דורגה ישראל בקטגוריה שלישית של מדינות שאינן עושות דיין על מנת להיאבק בסחר בבני אדם בתחומה של המדינה. רק בשנת 2006 הגדרת המושג עבדות נחקקה בחוק איסור סחר בבני אדם, והיא מוגדרת כמצב שבו מופעלות כלפי בן-אדם אותן הסמכויות אשר מופעלות כלפי קניינו של בן-אדם, וכוללת שליטה ממשית בחייו של הבנאדם או שלילת חירותו. בעקבות חוק זה נחקקה עבירת "החזקת אדם בתנאי עבדות" בסעיף 375א לחוק העונשין, תשל"ז–1977, על-פיה "המחזיק אדם בתנאי עבדות לצורך עבודה או שירותים, לרבות שירותי מין, דינו מאסר שש עשרה שנים".
נכון לשנת 2016, הוכרו בישראל כ-47 מקרים של סחר ועבדות, מתוכם 23 מקרים של גברים, ועוד כ-24 מקרים של נשים. הקורבנות כללו עובדי בניין שהוחזקו בתנאי עבדות, עובדות סיעוד ומשק בית שהוחזקו גם הן בתנאי עבדות, תיירת שהועסקה בזנות, ושורדי סחר ועבדות במחנות העינויים בסיני. על-פי אינדקס העבדות הגלובלית 2016, מוערך מספר בני האדם המוחזקים בתנאי עבדות בישראל ב-11,600, בעיקר בתעשיית המין אך גם בניצול עובדים זרים.