google/wiki40b huggingface dataset:
סקאזי

ביוגרפיה

אשר סוויסה, הידוע בכינויו "סקאזי" נולד בירושלים למשפחה קשת יום ממוצא מרוקאי. הוריו התחתנו בגיל 16 והתגרשו בצעירותו, ולדבריו זו הסיבה שמעולם לא התחתן.
החל את דרכו המוזיקלית בגיל 15 בלהקת הפאנק הירושלמית "סרטן השד" בה היה חבר עד גיוסו. בתקופה זו קיבל מחבריו את הכינוי "סקאזי", לדבריו אינו יודע בוודאות מה פירושו, אך ככל הנראה מקורו בתקן להעברת נתונים שנקרא SCSI. בשירותו הצבאי היה טכנאי קול בלהקה הצבאית, הוא היה איש הקול והתאורה של להקת "רוק בירוק". 
במהלך צילומי הסדרה מחוברים הציעה לזוגתו דאז, הדוגמנית אווה לימסוב, להביא ילד לעולם תוך חתימת הסכם הורות או להינשא לה בכפוף להסכם ממון.
לדבריו, סבל מהטרדות מיניות למרות שנמנע ממגע עם מעריצותיו. מתגורר לבדו בדירת פנטהאוז סמוך לחוף ראשון לציון.

קריירה

לאחר שחרורו מהצבא החל ליצור מוזיקת טראנס, ובשנת 2000 הוציא את אלבומו הראשון, "Animal" (חיה). האלבום מכיל מוזיקת הארדקור טכנו.
במאי 2002 הוציא את אלבומו השני הנקרא "Storm" (סערה) בו ניתן להבחין בשינוי בסגנון המוזיקלי שלו, שהפך ליותר מלודי. כמו כן ניכרות השפעות מפרוגרסיב טראנס, תוך שילוב של גיטרות חשמליות.
בין השנים 2001–2004 הוציא ארבעה אוספים הנקראים "Zoo 1", "Zoo 2", "Zoo 3" ו-Most Wanted. האוספים כללו יצירות של חברים אחרים בלייבל "Chemical Crew", רמיקסים של סקאזי ליוצרים אחרים וגם טראקים חדשים עם סגנון מלודי תוך שילוב רב של גיטרות. המצליח מבין האוספים האלו היה Zoo 3 אשר הביא הצלחה רבה לסקאזי, בעיקר בעקבות הלהיט "Smell Like Humos Spirit", והרמיקס לטראק "I Wish" של הרכב הטראנס הישראלי אינפקטד מאשרום.
בשנת 2006 הוציא את אלבומו השלישי הנקרא "Total Anarchy" (אנרכיה טוטאלית), הכולל חמש רצועות טראנס פול און וחמש רצועות של הארדקור טראנס-רוק, האלבום מכר 8,000 עותקים והביא לו פרסום רב בעיקר בעקבות טראק הנקרא "Hit & Run" בשיתוף הראפר הישראלי פישי הגדול.  הסינגל "Vampire" הביא לו הצלחה רבה וכלולים בו הרבה קטעים מלודיים. בשנה זו דורג סקאזי, על פי המגזין DJ Magazine, במקום 37 בעולם. בשנים 2011 ו-2013 דורג במקומות 61 ו-85 בהתאמה. 
בשנת 2007 סקאזי הוציא DVD הכולל תיעוד של סיבוב ההופעות הבינלאומי שלו. הוא היה הראשון מתחום המוזיקה האלקטרונית שעשה זאת והוא הביא לו פרסום רב. באותה שנה הופיע בגמר כוכב נולד 5 עם שלומי בראל בשיר "אשליות".
למרות הצלחתו, ביקורת על ההרכב נשמעת מחלק ממאזיני המוזיקת הטראנס, אשר לטענתם סקאזי עבר תהליך התמסחרות.
בשנת 2012 השתתף בתוכנית הדוקו-ריאליטי "מחוברים" ובשנת 2016 השתתף בעונה הרביעית של הדוקו-ריאליטי "גולסטאר" שצולמה במקסיקו.
בשנת 2013 הוציא יחד עם ה-DJ הישראלי מר בלאק את הטראק "Warrior". באותה שנה הוציא את אלבומו "My way", שכלל שיתופי פעולה בינלאומיים עם אמנים נחשבים כגון ארנו קארסטנס ומאט סורום, מתופף להקת Guns N' Roses. באותה שנה גם הגיש תוכנית בשם "סקאזי טי-וי" בערוץ 24, שימש כפרזנטור של חברת Lee Cooper ושנה לאחר מכן שימש כפרזנטור של חברת האוזניות Myth Labs. בשנת 2014 הופיע בסדרה "נוי והדר" בתפקיד עצמו.
בשנת 2014 הופיע בחגיגות העשור של טומרולנד בבלגיה, בשנת 2015 הופיע בטומרולנד ברזיל וביולי 2017 הופיע שוב בטומרולנד בלגיה.
אמירה בוזגלו

ביוגרפיה

בוזגלו נולדה בתל אביב. את שירותה הצבאי עשתה כקצינת חינוך.
למדה תקשורת ומנהל עסקים במסלול האקדמי המכללה למינהל. בעת לימודי התואר הראשון הכירה את דרור רפאל, שבאותם ימים היה מרצה במכללה בקורס בנושא הרדיו. בתום הלימודים, הציע לה רפאל להיות העורכת והמפיקה של "תוכנית הערב - עם שי ודרור" ברדיו ת"א 102FM. במשך שנה וחצי ערכה והפיקה את התוכנית.
בהמשך, שימשה עורכת בתוכניות הטלוויזיה של קשת, ביפ ובערוץ 24. שימשה גם חלק מצוות התוכנית "ערב טוב עם גיא פינס".
ב-2013 שימשה פרזנטורית של חברת האופנה "פיפה" דנמרק. שנה אחר כך, צולמה לקמפיין הפרסום להלבשה תחתונה של רשת לבני נשים "את".
בשנת 2016 נישאה בוזגלו למשה בן שימול. בשנת 2019 ילדה את בנם הבכור.

בטלוויזיה

בשנת 2007 השתתפה בתוכנית היומית "שי ודרור" בערוץ "ביפ" וזו הפעם הראשונה שהייתה בקדמת המסך.
בשנת 2009 החלה את שיתוף הפעולה עם שי שטרן והופיעה לצדו כמפיקה בתוכנית "אל תשאל" במשך שתי עונות בערוץ ביפ ובערוץ 2.
בשנת 2011 כיכבה בדוקו-ריאליטי "בקרוב אהבה" לצד סיגל שחמון, גאיה טראוב, גילי שם-טוב, מיכל שפירא וגלית לוי בהנחיית העיתונאי אירי ריקין ב"קשת".
הנחתה מספר תוכניות בערוץ 24: "שישי חי", "אמירה מחפשת", "השיר שלי" עם הדר לוי, "24 עד הבית" ומשדרת באופן קבוע במסגרת השידורים החיים בערוץ.
השתתפה כפאנליסטית בתוכנית: "מה אתם אומרים" בהנחיית חיים אתגר, קשת ערוץ 2, ובתוכנית "הדיבור" עם אלירז שדה, ליאור דיין ורן שריג. 
שנה לאחר מכן השתתפה בתוכנית היומית "דיבור ישיר" בהנחיית גואל פינטו ולצידם של אלדד יניב, תמי גלבץ ודנה רון.
בשנת 2015 השתתפה בתוכנית היומית "עולם הזהר" לצד איציק זהר בערוץ 24.
אחד האירועים הטלוויזיוניים שאליו נקלעה אמירה הוא עימות טלוויזיני מול פרופסור אמיר חצרוני שהתבטא בגזענות כלפיה ("לא היה קורה כלום אם ההורים שלך היו נשארים במרוקו ונרקבים שם"). העימות קרה במסגרת תוכנית הבוקר של הזכיינית "קשת", בהנחיית יואב לימור וגלית גוטמן. אותו עימות סוקר בהרחבה במשך ימים בכל כלי התקשורת האפשריים ואף הגיע עד לדיון בכנסת.
בין מאי 2016 למרץ 2017, הגישה בערוץ 10 את התוכנית היומית "מחוץ לבועה", העוסקת בענייני הפריפריה. החליפה אותה בהנחיית התוכנית אושרה פרידמן.
משנת 2015 ועד היום- היא מלמדת והגתה קורס "ליהוק ותחקיר" אשר מתקיים אצל הזכיינית "קשת" 12, בבית הספר למקצועות הטלוויזיה "מייק מדיה". היא הכשירה עד כה שישה קורסים עם למעלה מ-200 בוגרים שמרביתם בתום הקורס השתלבו בהפקות בכל הערוצים המובילים.
מוליך למחצה מאולח

מוליכים למחצה מאולחים או מוליכים למחצה אקסטרינזים (באנגלית: Doped Semiconductors) הם מוליכים למחצה הנזרעים באטומים זרים בכוונה תחילה כאשר האטומים המאלחים מסוגלים לספק לחומר תוספת אלקטרונים או חורים. הזרעה זו יוצרת עודף של נושאי מטען שלילי או חיובי בחומר.
ללא אילוח, התכונות החשמליות של מוליך למחצה טהור אינן שימושיות לרוב. האילוח גורם לשינוי התכונות הפיזיקליות של החומר, כך שהוא למשל יהפוך לחומר מוליך במתח חשמלי מסוים או בטמפרטורה מסוימת, אך מבודד בתנאים אחרים, או שיהיה בולע אור באורכי-גל מסוימים.
הצמדה של מוליכים למחצה מאולחים מסוגים שונים (p,n חיובי ושלילי, ראו בהמשך) יכולים ליצור דיודה, או טרנזיסטור, או התקנים אלקטרוניים חיוניים אחרים.

מנגנון פיזיקלי

מוליך למחצה מוגדר על ידי ההתנהגות הייחודית של המוליכות החשמלית שלו. מתכות מוליכות היטב בגלל שברמת הפרמי שלהן יש צפיפות גדולה יחסית של מצבים אנרגטיים פנויים אשר כל אלקטרון יכול למלא, וכך האלקטרונים יכולים לנוע בחופשיות בין רמות האנרגיה ללא איבוד אנרגיה גדול. מוליכות של מתכות יורדת כאשר עולה הטמפרטורה, בשל עליית הטמפרטורה, מתחזקות התנודות התרמיות בגביש והן מפריעות לתנועה החופשית של האלקטרונים. מבודדים לעומת זאת, מוליכים בצורה גרועה ביותר בגלל הפרש אנרגיה גדול בין הרמות האנרגטיות המאוכלסות על ידי אלקטרונים לבין הרמות הפנויות כך שמעשית תנועת אלקטרונים אינה אפשרית. מוליכות של מבודד עולה עם הטמפרטורה מכיוון שהאנרגיה אשר נמסרת לחומר כתוצאה מהחום מקדמת את האלקטרונים ומקטינה את הפרש האנרגיות לעבר הרמה בה מתאפשרת הולכה (פס הולכה).
במוליכים למחצה לעומת זאת, יש רמת ביניים של אלקטרונים מוליכים בהשוואה למתכות או מבודדים. הפרש האנרגיה שלהם קטן מספיק כדי שעלייה קטנה בטמפרטורה מקדמת מספיק אלקטרונים (דבר אשר מתבטא בזרם מדיד) מרמות האנרגיה הנמוכות (פס ערכיות) לעבר פס ההולכה. קידום זה יוצר חורים, או רמות בלתי מאוכלסות בפס הערכיות. בטמפרטורת החדר המוליכות של מוליך למחצה אינטרינזי היא נמוכה יחסית למוליך. המוליכות גדלה מאוד בתהליך שנקרא זיהום, אשר בו אלמנטים אחרים מוכנסים לגביש הטהור בכמויות קטנות מאד.

מוליכים למחצה מאולחים מסוג p וסוג n

כאשר מוליך למחצה מזוהם, כלומר מוסיפים לתוכו אטומים בעלי מספר גדול יותר של פרוטונים (ואלקטרונים) בכל גרעין, כך שהמזהם מגדיל את כמות האלקטרונים שיכולים להפוך לאלקטרונים חופשיים בקלות, החומר ייקרא מוליך למחצה מסוג n. כאשר המזהם יוצר חוסר באלקטרונים (כלומר, יוצר חורים), החומר ייקרא מוליך למחצה מסוג p. התהליך של הזיהום מתואר כקידום רמות האנרגיה בתוך האזור האסור של הפרש האנרגיות. כך נוצר מצב שבו עבור מוליך למחצה מסוג n, יש רמת אנרגיה קרובה יותר לפס ההולכה כך שאפילו זרם תרמי קטן ביותר יכול לשחרר אלקטרונים לתוך פס ההולכה, ועבור סוג p, החורים יהיו קרובים יותר לפס הערכיות.
סוזן ספאק

קורות חיים

ספאק נולדה בבלגיה אך את רוב חייה חייתה בצרפת. היא הייתה בתו של בנקאי בלגי וגיסתו של פול-אנרי ספאק , לימים שר החוץ הבלגי וראש ממשלת בלגיה. בעלה קלוד, שהיה דרמטורג, היה ידידו של רנה מגריט, שאף צייר את דיוקנה של ספאק. ספאק נפגשה עם העיתונאית יוליה פירוט ונתנה לה השראה ללמוד צילום. לימים הפכה פירוט לצלמת ידועה.

פעילות להצלת יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה

בתקופת מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש צרפת בידי גרמניה, התגוררה ספאק בפריז עם בעלה ושני ילדיהם. בשנת 1942 הציעה עזרה לארגון בשם "המחתרת הלאומית נגד גזענות" - ארגון שקדם לתנועה נגד גזענות  שהוקם ב-1949.
ספאק תרה ברחבי פריז וניסתה למצוא בתי חולים שיסכימו לקלוט ילדים יהודים תחת שמות בדויים. היא השתמשה במעמדה החברתי הגבוה וביקשה עזרה מכמרים, שופטים וסופרים, בעודה מזכירה להם את חובתם המוסרית לפעול נגד רודפי יהודים ומתנגדי המשטר. היא הדפיסה עלונים לקידום מטרה זו. היא הייתה חברה ברשת הריגול "התזמורת האדומה" ופעלה בעיקר להצלת ילדים יהודים שעמדו בפני גירוש. בתחילת 1943 פעלה בשיתוף עם הכמרים ורגארה (Paul Vergara) וגימו (Marcelle Guillemot) להסתרת כ-60 ילדים יהודים שעמדו להיות מגורשים. היא סיפקה לילדים אלה כרטיסי מזון ובגדים.
באוקטובר 1943 נעצרה ספאק על ידי הגסטפו ונלקחה למעצר בכלא פרן . לפני מעצרה הספיקה להיפטר מרשימת ילדים שאותם הסתירה. ב-12 באוגוסט 1944, ימים מעטים לפני שחרור פריז, רצחו הגרמנים את ספאק.

הכרה

ב-1985 הכיר יד ושם בסוזן ספאק בתור חסידת אומות העולם.
מיכאל גלוזמן

מיכאל גלוזמן (נולד ב-2 באפריל 1962) הוא פרופסור חבר בחוג לספרות שבאוניברסיטת תל אביב.

חייו ופועלו

מיכאל גלוזמן למד לתואר ראשון ושני בחוג לתורת הספרות הכללית שבאוניברסיטת תל אביב. את התואר השני סיים ב-1988 בהצטיינות יתרה. עבודת הגמר שלו, שנכתבה בהנחיית מנחם פרי, עסקה ב"מבנה הסיום בטקסטים נראטיביים". הוא למד לתואר שלישי בחוג לספרות השוואתית באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, וכתב את עבודת הדוקטור בהנחייתה של חנה קרונפלד. נושא העבודה: "Suppressed Modernisms: Marginality, Politics, Canon Formation". הוא קיבל את תואר הדוקטור ב-1993.
בשנים 1998–2001 שימש מרצה במחלקה לספרות עברית שבאוניברסיטת בן-גוריון. הוא הקים באוניברסיטת בן-גוריון את כתב העת מכאן לחקר הספרות העברית. מאוחר יותר גם ערך גיליון מיוחד של כתב העת זמנים בנושא "פסיכואנליזה, יהדות וציונות". ב-2001 התמנה לכמרצה בכיר באוניברסיטת תל אביב, וכיום הוא פרופסור חבר. הוא נבחר פעמיים כראש החוג לספרות, והקדנציה האחרונה שלו בתפקיד הסתיימה ב-2015. 
גלוזמן מתגורר בתל אביב ובמתת שבגליל עם בן זוגו, השף ארז קומרובסקי.

נושאי מחקריו

גלוזמן מנסה במחקריו לכתוב היסטוריוגרפיה של הספרות העברית באופן ביקורתי. בהשראת תאוריות פוסט-סטרוקטורליות (למשל שיח מיעוטים, ביקורת פמיניסטית, תאוריה קווירית וכולי) הוא מנסה לתאר את ההיסטוריה של הספרות העברית מתוך מודעות לכוחות האידאולוגיים שעיצבו אותה. יהודה ויזן ביקר בחריפות שיטה פרשנית זו, שלדעתו כופה תבניות קשיחות על היצירות מבלי להיות קשובה לתוכנן הספרותי. מגיבים למאמר זה, החתומים כ"מורות ומורי החוג לספרות, אוניברסיטת תל אביב", שללו מכל וכל את גישתו של ויזן. לדיון הצטרף גם גבריאל מוקד, שטען כי "אין שחר לתזה המרכזית של גלוזמן", ודן מירון, ששלל את גישתו של מוקד.

הוראת יוגה

במקביל לפעילותו האקדמית, גלוזמן הוא מורה מוסמך ליוגה. הוא החל ללמוד טאי צ'י צ'ואן בגיל 23, ועסק באמנות לחימה זו אותה למד במשך חמש שנים בסן פרנסיסקו אצל מאסטר בן לו. עם חזרתו לארץ החל ללמוד יוגה על פי שיטת איינגר, ובשנת 2000 החל ללמד יוגה. הוא ביקר כמה פעמים במרכז של איינגר בפונה שבהודו, והשתלם אצל רבים ממורי היוגה המובילים בעולם. משנת 2009 הוא מנהל את הסטודיו "יוגה ברחוב העבודה" הסמוך לרחוב שינקין בתל אביב.
רוברט מאק

קריירת מועדונים 

מק החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של "סלובן ברטיסלאבה". בגיל 13 הבחינו בו אנשי "מנצ'סטר סיטי" האנגלית שהזמינו אותו לאקדמיה של המועדון. הוא שיחק בשורות הקבוצה יחד עם בני ארצו ולדימיר וייס ופיליפ מנטאלס. בקבוצת הנוער, רוברט עשה את הופעת הבכורה שלו בגיל 17, אבל לא הצליח למנף את ההזדמנות להופעת בכורה גם בקבוצה הבוגרת בשל תחרות גבוהה.
ב-11 ביוני 2010 מאק חתם על חוזה לשלוש שנים עם "נירנברג" הגרמנית. ב-28 באוגוסט במשחק נגד פרייבורג רוברט עשה את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה, כשהוא עולה מהספסל במקום מייק פרנסיס. ב-11 בנובמבר במשחק נגד "קייזרסלאוטרן" הבקיע את השער הראשון שלו עבור המועדון.
ביולי 2014, מאק עבר לפאוק היוונית. ב-24 באוגוסט במשחק נגד "קאלוני" הוא עשה את הופעת הבכורה שלו בליגת העל היוונית וב-31 באוגוסט במשחק נגד "פלאטאניאס" רוברט הבקיע את השער הראשון עבור הקבוצה החדשה שלו. ב-20 באוגוסט במשחק מוקדמות הליגה האירופית נגד "ברונדבי" הדנית הוא עשה את השלושער הראשון שלו והמשיך לבלוט במשחקי קבוצתו בטורניר הליגה האירופית והבקיע שערים נגד "בורוסיה" מדורטמונד ו"קרסנודר" הרוסית. בשורות פאוק הבקיע 20 שערים ב-45 הופעות.
ב-22 ביולי 2016, לבקשת המאמן מירצ'ה לוצ'סקו, רוברט חתם על חוזה לתקופה של 4 שנים עם "זניט" מסנקט פטרבורג, רוסיה. סכום ההעברה עמד על 3.5 מיליון יורו. ב-6 באוגוסט במשחק נגד "אופה" מאק ערך את הופעת הבכורה שלו בבליגת העל, כשהחליף במחצית השנייה את לוקה ג'ורג'ביץ'. ב-11 בספטמבר, במשחק נגד "ארסנל" מטולה הוא עלה כמחליף לאולג שאטוב ועשרים דקות לאחר מכן הבקיע את השער הראשון עבור "זניט" ואת השער השלישי במשחק שהסתיים בתוצאה 5:0 לזניט. ב-20 באוקטובר במשחק הליגה האירופית נגד "דאנדוק" האירית, הוא הבקיע את השער שהצליח לעורר את השחקנים בהמשך ולהשלים ניצחון על דאנדוק.
בקיץ 2017, לאחר שרוברטו מאנצ'יני, המאמן החדש, לא ראה אותו כחלק מההרכב שלו, מאק הושאל למשך עונה אחת לפאוק סלוניקי. ביוני 2018 חזר להרכב זניט ובחסות המאמן סרגיי סמאק הוחזר לסגל.

קריירה בנבחרת

מק שיחק עבור נבחרת הנוער של המדינה ב-6 בפברואר 2013 במשחק ידידות נגד הנבחרת הלאומית של בלגיה, אז רוברט עשה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, כשעלה כמחליף במקום מירוסלב סטוך. ב-15 בנובמבר במשחק נגד נבחרת פולין מק הבקיע את השער הראשון עבור הנבחרת הלאומית.
ב-8 בספטמבר במוקדמות אליפות אירופה 2016 במשחק נגד הנבחרת הלאומית של אוקראינה רוברט הבקיע את השער היחיד במשחק שעזר לנבחרת סלובקיה להתחיל את קמפיין המוקדמות עם ניצחון. ב-17 בנובמבר 2015 במשחק נגד הנבחרת הלאומית של איסלנד הבקיע 2 שערים.
ב-2016, מאק היה חלק מהרכב הנבחרת לאליפות אירופה שנערכה בצרפת. בטורניר הוא שיחק במשחקים נגד נבחרות ויילס, רוסיה ואנגליה.
קוסטאנצו פסטה

חייו

לא הרבה ידוע על שנותיו הראשונות. הוא נולד כנראה בפיידמונט סמוך לטורינו, אבל אין ראיות חותכות לכך וההנחה מבוססת ביקר על מסמכים מאוחרים יותר, המתייחסים אליו כאל "קלריציס סקולאריבוס", כלומר, לא נזיר, מאזור זה. תאריך הולדתו נע בין 1480 לכל המוקדם ל-1495 לכל המאוחר, אבל תגליות חדשות נוטות להסכים על סוף שנות ה-80' של המאה ה-15. בשנת 1514 ביקר פסטה בפרארה והביא עמו אי-אילו מוטטים; נראה שבתקופה זו כבר ביסס עצמו כמלחין, אם לשפוט על פי קבלת הפנים שזכה לה. זאת ועוד, בין 1510 ל-1517 חי על אי במפרץ נאפולי, שם עבד כמורה למוזיקה אצל משפחת ד'אוואלוס. בשנת 1517 עבר לרומא ונכנס לשירותו של האפיפיור לאו העשירי כזמר. תקשורת משנת 1543 מעידה, שהיה חולה מכדי להילוות אל האפיפיור במסעו לבולוניה והוא מת ב-1545. נראה, כי פסטה חי ברומא רוב המחצית השנייה של חייו ובמשך חלק גדול מן הזמן שירת במקהלת האפיפיור.

מוזיקה והשפעה

פסטה היה אחד האיטלקים הבודדים במקהלת האפיפיור. עם זאת, הוא היה מיומן מאוד בטכניקת הקונטרפונקט של ארצות השפלה וחשיבותו לתולדות המוזיקה היא בכך שהיה הראשון שמיזג את שני הסגנונות, האיטלקי וההולנדי, יחדיו. נוסף לכך, הייתה לו השפעה ברורה על ג'ובאני פלסטרינה, שעיצב על פיו רבות מיצירותיו המוקדמות.
רבים מן המדריגלים של פסטה נכתבו לשלושה קולות (בניגוד למדריגליסט מוקדם אחר, פיליפ ורדלו, שהעדיף חמישה או שישה). במדריגלים שלו נטה לתרוצות מהירות ולפעילות ריתמית; ייתכן שהדבר מעיד על השפעת הווילאנלה, צורה ווקאלית בת זמנו. נוסף לכך כתב קטעים הומופוניים מורחבים, שגילו השפעה פחותה במידת מה מצד המוטט בן זמנו, בניגוד לתרוצות החיקוי דמויות המוטט של ורדלו.
נוסף למדריגלים של פסטה, שיצאו לאור בעיקר בין 1543 ל-1549, אוספים אחדים של יצירות קודש שלו יצאו לאור במהלך חייו, ביניהם ארבע מיסות, יותר מארבעים מוטטים, קובץ קינות ומספר רב של מגניפיקטים ו"מחרוזות תפילה לבתולה מריה" (לשתי מקהלות, כל אחת בארבעה קולות). סגנון המוזיקה הדתית שלו תואם לזה של יצירותיו החילוניות: הוא לא נלהב לחיקוי ולקונטרפונקט מורכב לשמו, ולעיתים קרובות כתב תרוצות הומופוניות צרופות. הואיל ורומא הייתה שמרנית בהשוואה לשאר איטליה (ואירופה) בימים ההם, ובשני העשורים שלאחר מותו הייתה תגובת נגד חזקה לקונטרפונקט (שקיבלה ביטוי מפורש במועצת טרנט), ייתכן שנטייתו הסגנונית מעידה על ראיית נולד מצדו; אולי נענה לטעמו ולצרכיו של האפיפיור, מעסיקו.
גארת' אניס

ביוגרפיה

אניס החל את קריירת כתיבת הקומיקס שלו בהרצת הסדרה Troubles Souls, ומאוחר יותר כתב את הקומיקס Crisis עבור פליטווי הוצאה לאור. הוא החל לכתוב את כותר AD‏ 2000 ומשם את כותר הסולו של הדמות הראשית בכותר הקודם השופט דרד, ובשנת 1991 כתב עבור DC קומיקס את כותר הלבלייזר ושם נפגש עם המאייר סטיב דילון. אניס כתב את הרצת פריצ'ר באיורו של דילון, אשר זכתה להצלחה רבה וביקורות חיוביות ואף זכתה בפרס אייזנר ובפרס איגל הבריטי לסדרת קומיקס בשנת 1999.
לאחר שכתב עבור DC ו-ורטיגו קומיקס כמה וכמה כותרים (ביניהם היטמן שגיליון 34 שלו זכה ב-1999 בפרס אייזנר לגיליון הבודד הטוב ביותר), הוא נפגש עם העורך הראשי דאז של חברת מארוול קומיקס ג'ו קסאדה שהציע לו לכתוב עבור מארוול את כותרי המעניש. הוא הסכים וכתב באיורו של דילון את הכרך הרביעי בסדרה, אשר נכתב ואויר בהומור, עד ששניהם שינו כיוון והשיקו מחדש את הסדרה בגוון יותר אלים, ריאליסטי ואפל תחת חותם מקס. בשהותו במארוול, אניס כתב עבורם עלילות עבור ספיידרמן, הענק הירוק, תור וגוסט ריידר. הוא כתב בשנת 2001 המשכון קצר לשופט דרד, וכתב עבור חברת ויילדסטורם קומיקס את קשת-הסיפור הראשונה בהרצת מידנייטר. 
לאחר כ-6 שנים, אניס סיים לכתוב את כותרי המעניש וכתב את מיני-סדרה על הטייס פנטום איגל באיורו של הווארד צ'ייקין. הוא עבד עבור דינמיט קומיקס ואימג' קומיקס, חזר למארוול בקצרה לכתיבת מיני-סדרת מקס על ניק פיורי, והחל לפרסם קומיקסים עצמאיים. בשנת 2015, הוא חזר למארוול לכתיבת מיני-סדרה נוספת על פנטום איגל כחלק מאירועי "מלחמות סודיות".
לואיזה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן

ביוגרפיה

לואיזה נולדה ב-28 בינואר 1794 בהילדבורגהאוזן שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-הילדבורגהאוזן, לפרידריך, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, ולשרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ, בתו של קרל השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ. לואיזה ואחיותיה שרלוטה ותרזה היו יפות מאוד, והמשורר פרידריך ריקרט הקדיש להם את יצירתו "שלושת הוורדים".
בשנת 1809 התלבט לודוויג, נסיך הכתר של בוואריה בינה לבין אחותה תרזה, אולם בסוף התחתן עם תרזה. ב-24 ביוני 1813 התחתנה לואיזה עם וילהלם, נסיך הכתר של נסאו-ויילבורג, ממנו נולדו לה 8 ילדים.
ב-9 בינואר 1816 מת חמיה פרידריך וילהלם, נסיך נסאו-ויילבורג מנפילה במדרגות, ובעלה וילהלם מונה לנסיך נסאו-ויילבורג. לאחר מות פרידריך אוגוסט, דוכס נסאו ב-24 במרץ 1816, עלה וילהלם לשלטון במקומו כדוכס נסאו.
ב-6 באפריל 1825 מתה לואיזה זמן קצר לאחר לידת בתה, ולאחר מותה התחתן בעלה עם אחייניתה פאולינה, נסיכת וירטמברג.
צ'רוון (מחוז משנה)

דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה צ'רוון 33,383 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 93.2% בלארוסים, 4.27% רוסים, ו-2.53% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (77.95%) ורוסית (19.73%).
סצנות מיטה

עלילה

סרט קצר המורכב משבע סצנות, אשר בוחן את ההפתעות ואת הריגושים של להיכנס למיטה יחד. רק אחד מבין כל הזוגות שבסרט כבר הלך לישון קודם לכן ביחד, השאר הם זרים, שרק הכירו אחד את השני לאחרונה: זונה עם לקוח שלה, אישה מבוגרת עם גבר צעיר שעקב אחריה לביתה, שתי חברות טובות, גבר הומו עם בחור סטרייט, גבר עם התנגדויות עזות לשימוש במים וסבון, אישה שמתעקשת לקיים יחסי מין עם האור דלוק.

חור שחור

בסצנה זו, לקוח מגיע אל זונה, המפורסמת בכך שהיא יכולה לשיר את ההמנון הצרפתי תוך כדי קיום יחסי מין אוראליים. היא דורשת לעשות זאת בחושך, וכאשר הלקוח מדליק את האור במפתיע, הוא מגלה שמונחת לידו עין מזכוכית.

מר ניקיון

אישה מגיעה למיטתו של גבר, ככל הנראה לסטוץ. השניים מנהלים שיחה קלה, בה מתגלים הרגלי הניקיון של הגבר. האישה, הנחרדת מחוסר הניקיון וההיגיינה שלו, ממהרת לעזוב, ומשאירה מאחור את זוג התחתונים שלה.

גברת

גבר צעיר עוקב אחרי אישה מבוגרת, ומגיע אל מיטתה. היא מתלבטת אם לקיים איתו יחסי מין או לא, מאחר שהייתה נשואה שנים רבים לאותו הגבר, ומאז שנפרדו לא קיימה יחסי מין עם אף גבר אחר.

עץ או פאלי

גבר ואישה שוכבים זה לצד זו במיטה, בהיפוך, כך שראשו של כל אחד מהם מונח ליד כפות רגליו של השני. הם סופרים לאחור, לסירוגין, מ-100 ועד 69.

הגבר האידיאלי

שתי חברות טובות מנהלות סימולציה, בה אחת מהן (בעלת שיער שחור) משחקת את אהובה של השנייה, והשנייה (בעלת שיער בלונדיני) מספרת את רגשותיה האמיתיים כלפיו. השחרחורת מספרת לבלונדינית שהגבר האידיאלי, על פי הגדרתו, איננו קיים במציאות, ולאחר מכן מתוודה בפניה בדבר אהבתה אליה. השתיים מתנשקות.

אהבה בחושך

גבר מזמין אישה לדירתו, לסטוץ. הוא מתעקש שיקיימו יחסי מין עם האור כבוי, אך היא נעלבת ומטיחה בו שהוא חושב שהיא מכוערת ומסרבת לקיים עמו יחסי מין. מאחר שמסתבר שהיא איחרה את הרכבת האחרונה שלה, היא נשארת לישון ביחד איתו במיטתו. באמצע הלילה, הוא מבקש את רשותה לאונן לעצמו.

הבתולים

גבר הומו, חסר ניסיון מיני עם נשים, נמצא במיטה עם בחור סטרייט, החסר ניסיון מיני עם גברים. השניים משוחחים, מקיימים יחסי מין אוראליים זה בזה, ולבסוף - מתנשקים.
קורט בלומנפלד

קורות חיים


בלומנפלד נולד בשנת 1884 במאגראבובה (Marggrabowa) שבפרוסיה המזרחית, הקיסרות הגרמנית. בילדותו חונך ברוח ההתבוללות, וכשהיה סטודנט הצטרף לתנועה הציונית. בשנת 1909 נתמנה למזכיר ההסתדרות הציונית בגרמניה. בשנים 1913–1914 ערך את העיתון הציוני "די ולט". בשנת 1924 התמנה לנשיא התאחדות ציוני גרמניה. בשנת 1933, עם עליית הנאצים לשלטון, עלה לארץ ישראל, והיה לחבר הנהלת קרן היסוד. היה מראשי האגף הפרוגרסיבי של הציונות הכללית ומתומכיו של ד"ר חיים ויצמן. יוצר "קדמה" של ציוני גרמניה בא"י.
היה נשוי לג'ניה (בתו של מיכאל הורביץ, סוחר עצים נודע וציוני ותיק, ואחותה של אסתר, אשתו של משה זמורה) ואב לנעמי שמר, רפאל (רפי) בלומנפלד (אדריכל) ורחל סלוצקי. בן  דודו היה הפרופ' חיים ברלין  שניהל  את  מחלקת  העור  בהדסה  תל אביב  משנת  1946.
בלומנפלד נפטר בשנת 1963 לאחר מחלה ממושכת, בן 79 במותו. נקבר בבית העלמין סנהדריה. על שמו נקרא רחוב בקריית היובל בירושלים.
דב קמחי

דֹב קִמְחִי  (מֶלֶר) (כסלו תר"ן, דצמבר 1889 – כ"א באייר ה'תשכ"א; מאי 1961) היה סופר עברי, מתרגם ועורך.

ביוגרפיה


דב בֶּרִיש (בעריש) מֶלֶר (מעללער) נולד בעיירה יאסלו (יאסלא) שבמזרח גליציה למשפחה של סוחרים קטנים. אביו, רבי מנחם מנדיל מלר מיאסלא, היה סוחר עורות, ובנוסף היה משורר בשפת יידיש. עוד מקטנותו הטביע האב בבנו דב את האהבה לספרות העברית, בצד היידיש. הוא למד בחדר מסורתי, ואחר כך גם בבית מדרש. מנעוריו המוקדמים הצטרף לפעילי העברית והציונות, והיה בין מייסדי אגודת "השחר" ("הסתדרות הבחורים התלמודיים"), אגודה עברית שפעלה בעירו יסלו.
בשנת 1908 עלה לארץ ישראל. הוא למד וסיים את בית המדרש למורים "עזרה" בירושלים, והיה מורה בבית הספר למל, ובגימנסיה העברית ברחביה. מלבד עבודתו כמורה היה עורך, וערך בין השאר את הירחון "מולדת", לבני הנעורים, ומאוחר יותר את השבועונים "הד החינוך", "שולמית", ו"הגלגל", שבועון הרדיו העברי, בין השנים 1943–1946. ראשוני הסופרים הצעירים מדור הפלמ"ח, ששירתו אז בבריגדה היהודית ובצבא הבריטי, פרסמו ב"הגלגל" את פרסומיהם הראשונים. נפטר ונקבר בירושלים ב-1961.
דב קמחי היה מתרגם פורה מאד, תרגם עשרות ספרים מכמה לשונות וכן קיבץ וערך אנתולוגיות רבות של סיפורים קצרים. קמחי פרסם קובצי סיפורים מארצות שונות, ופתח לבני הארץ צוהר לספרויות הזרות.
הרומן "בית חפץ" שכתב נחשב לרומן חשוב ומייצג של תקופתו. הוא יצא בכמה מהדורות ואף תורגם לגרמנית.
בנו היה הסופר העברי יגאל קמחי. בשכונת גבעת הוורדים (שכון רסקו) בירושלים נקרא רחוב על שמו.
בית המדרש לרבנים ע"ש שכטר

היסטוריה

ראשיתו של בית המדרש בשנת 1984, במשכן מאולתר שבו מורים בודדים לימדו חמישה תלמידי רבנות בירושלים. בשנת 1988 התקיים טקס ההסמכה הראשון, באמפיתיאטרון של הר הצופים בירושלים, ומאז הוסמכו 92 רבנים. בשנת 1990 הגיעה הקבוצה הראשונה של תלמידי רבנות מ-בית המדרש לרבנים באמריקה לשנת לימודים בבית המדרש יחד עם עמיתיהם הישראלים. מאז למדו בתוכנית בירושלים מאות תלמידי חו”ל מבתי מדרש לרבנים מכל העולם.
בשנת 1993 הוסמכה לרבנות הרבה המסורתית הראשונה בישראל, ולרי סטסין.
בשנת 2003 נוסדה תוכנית רבני תל”י (תגבור לימודי יהדות), אשר יחד עם אנשי מקצוע מתחום המוזיקה היהודית, מעניקים הדרכה רוחנית לבתי ספר תל”י.
בשנת 2006 נפתחה התוכנית לתמיכה רוחנית, בשותפות עם התוכנית לתמיכה רוחנית של בית החולים האוניברסיטאי רוברט ווד ג’ונסון בניו-ג’רזי וה-National Association of Jewish Chaplains בהדרכת זהרה דוידוביץ- פרקש .  תוכנית זו הייתה תוכנית ה- CPE הראשונה שהתקיימה בישראל ובעקבותיה קמו תוכניות ליווי רוחני במוסדות ובעמותות שונות.  תוכנית מרפא ללימוד ליווי רוחני, שנפתחה בשנת 2012 על ידי מכון שכטר למדעי היהדות, שואבת השראה מהתוכנית של בית המדרש לרבנים שהתקיימה עד שנה זו, אך היא פיתוח ייחודי של מכון שכטר למדעי היהדות.
בשנת 2008 הוקמו בתי המדרש הקהילתיים הראשונים מוקמים ע”י קרן לגסי הריטג’.
בשנת 2010 נפתחה תוכנית משל”י לשילוב לימודים בחברותא עם לימודים אקדמיים לתואר שני במדעי היהדות, עם אפשרות להמשך הלימודים לרבנות.
בשנת 2012 נחנך בית המדרש החדש על שם משפחת הרווי ל. מילר בקמפוס החדש של מכון שכטר למדעי היהדות.