נמל התעופה של ברצלונה-אל פראט

היסטוריה

שדה התעופה הראשון של ברצלונה, הממוקם באל רמולר, החל את פעולתו ב-1916. עם זאת, לא היה ניתן להרחיבו, ומסיבה זו נחנך שדה התעופה אל פראט ב-1918. המטוס הראשון של הטיסה הראשונה שנחתה בנמל היה מדגם Latécoère Salmson 300 אשר הגיע מטולוז כנחיתת ביניים ויעדו הסופי היה בקזבלנקה. שדה התעופה שימש כמטה של ה-Aeroclub של קטלוניה וכבסיס של הצי צפלין של חיל הים הספרדי. שירותים מסחריים מתוזמנים החלו ב-1927 בשירותם של איבריה איירליינס לנמל התעופה העתיק ביותר בספרד, הממוקם במדריד, Cuatro Vientos. טיסה זו הייתה הראשונה של חברת איבריה איירליינס.
ב-1948 נבנה מסלול טיסה (07-25), והופעל שירות בינלאומי על ידי פאן אמריקן וורלד איירווייז לניו יורק תוך שימוש במטוס מדגם לוקהיד קונסטליישן. בין השנים 1948 ל-1952 נבנה מסלול טיסה נוסף (16–34), בצורה אנכית לקודמו וכמו כן מסלולי האצה וטרמינל לקבלת נוסעים (אשר חודש ב-1968). ב-1963 הגיע נמל התעופה לכמיליון נוסעים בשנה, וב-1965 נבנה מגדל פיקוח. ב-3 באוגוסט 1970 חנכה פאן אמריקן וורלד איירווייז שירות סדיר בין ברצלונה, ליסבון וניו יורק שהופעל באמצעות מטוס הנוסעים בואינג 747. ב-4 בנובמבר באותה השנה הפעילה איבריה איירליינס שירותי טיסות סדירות בין אל פראט לנמל התעופה מדריד-בראחס. ב-1976, נבנה טרמינל מיוחד עבור שירותיה של איבריה איירליינס וטרמינל בלעדי עבור מטענים. ב-1977 עברו בנמל התעופה כחמישה מיליון נוסעים.
משנות ה-70 עד לתחילת שנות ה-90 עבר נמל התעופה פיתוח ובנייה מואצת לקראת אולימפיאדת ברצלונה שהתקיימה ב-1992. במסגרת הפיתוח עבר הנמל מודרניזציה, הרחבת הטרמינל הקיים (טרמינל B) ובניית שני הטרמינלים האחרים (טרמינל A וטרמינל C), אשר כללה הקמת גשרי עלייה למטוס.

בתחילת המאה ה-21

עם הקיטון בתעופה האזרחית ב-1999 והמשבר במגזר התעופה ב-2001, הועברו טיסות רבות מנמלי התעופה של הערים הקטלניות ז'ירונה וראוס לאל פראט, דבר שסייע לנמל התעופה לצלוח את המשבר. היקף התנועה בנמל גדל באופן משמעותי בעשור הראשון של המאה ה-21 והגיע לשיא של 32,898,249 נוסעים בשנת 2007. עובדה זו וביסוסה של ברצלונה כיעד תיירותי ראשון במעלה, הביאו להקמתו של טרמינל 1 החדש שנחנך ב-16 ביוני 2009, וטרמינלים A, B ו-C הפכו לטרמינלים 2A, 2B ו-2C בהתאמה. טרמינל 1 משתרע על-פני שטח של 544,066 מטר רבוע ובו 50 גשרי עלייה למטוס. רחבת החניה למטוסים סביב טרמינל 1 משתרעת על-פני שטח של 600,000 מטר רבוע, והוא ממוקם בין שני מסלולי הטיסה המקבילים.
רוב התנועה בשדה התעופה היא של נוסעים מקומיים ואירופאים, מאחר שהוא מהווה את בסיס הפעולה המרכזי של וולינג איירליינס. עם זאת, מספר החיבורים הבין-יבשתיים קטן משמעותית משדות תעופה אירופאים אחרים מבחינת רמת תנועת הנוסעים. היעדר קשרים בין-יבשתיים הוא גורם מתמיד לתלונות וללחץ על הרשויות מצד קבוצות קטלוניות, בעיקר מאז תחילת המאה ה-21, אשר רוצות ששדה התעופה יהפוך למרכז אווירי עולמי ולא רק אירופאי.
התנועה האווירית של חברות תעופה זולות גדלה באופן משמעותי בעשור השני של המאה ה-21, במיוחד לאחר יצירת בסיס הפעלה עבור וולינג איירליינס וקליקאייר באל פראט. וולינג וקליקאייר התאחדו ביולי 2009 ומאז הן פועלות בשם וולינג איירליינס. ישנה פעילות נוספת של חברות תעופה זולות אחרות בשדה התעופה, ביניהן ויז אייר, איזיג'ט וריאנאייר.
באל פראט פועלים שלושה מסלולי טיסה (מתוכם שניים מקבילים), 07L/25R ו-07R/25L (האחרון נפתח ב-2004) ומסלול טיסה מצטלב 02/20. התפעול בנמל התעופה מוגבל אך ורק לכללי טיסת מכשירים מלבד כללי טיסת ראייה תברואתיים, מקרי חירום וממשלה.

קשר לישראל

נכון ל-2018 קיימו חברות התעופה הבאות קו טיסה מתל אביב לברצלונה: אל על, סאן דור, ארקיע, אייר אירופה, וולינג איירליינס ואיבריה איירליינס.