google/wiki40b huggingface dataset:
ג'ואן קלארק

שנותיה הראשונות

קלארק נולדה ב-24 ביוני 1917 בלונדון כבתם הצעירה של דורותי וויליאם קלארק שהיה כומר. היו לה שלושה אחים ואחות. היא עסקה בתחביבים כמו שחמט, בוטניקה וסריגה.
למדה בבית ספר לבנות בדרום לונדון, ובזכות הישגיה זכתה במלגה ללימודים באוניברסיטת קיימברידג'. היא למדה שם מתמטיקה בקולג' ניונהאם לבנות וקיבלה את הציונים הגבוהים בכיתה במספר מקצועות. עם זאת, לא הוסמכה בתואר רשמי של האוניברסיטה, בגלל מדיניותה של זו להסמיך רק גברים, מדיניות שהתקיימה עד 1948.

בלצ'לי פארק

ביוני 1940 גויסה קלארק לבית הספר לצפנים של המודיעין הבריטי על ידי גורדון ולצ'מן שהכיר אותה בקיימברידג'. היא עבדה בבלצ'לי פארק בצריף 8 והייתה בצוות שעסק בשימוש בשיטת הבנבוריסמוס שפיתח אלן טיורינג כדי לצמצם את הצורך במכונת הבומב. ב-1944 קודמה לסגנית מנהל צריף 8. בעבודתה שם השׂתכרה פחות מהגברים סביבה וחשה שעליה להיאבק על קידום אך ורק בשל מינה.
במהלך עבודתה התחברה מאוד עם אלן טיורינג והם בילו יחד הרבה מזמנם החופשי. טיורינג כמנהל קבע את משמרות העבודה שלה כך שיחפפו לשלו. באביב 1941 הציע לה טיורינג נישואין וזמן קצר לאחר מכן הציג אותה בפני משפחתו. לאחר שהתוודה בפניה על היותו הומוסקסואל, החליט שאינו יכול להינשא לה ונפרד ממנה בקיץ באותה שנה. למרות זאת, נמשכו יחסי החברות שלהם והקשר ביניהם נמשך עד מותו של טיורינג.

לאחר המלחמה

לאחר מלחמת העולם השנייה המשיכה קלארק לעבוד במטה התקשורת הממשלתית ופגשה שם את ג'ון מארי (Murray), לוטננט קולונל בדימוס ששירת בהודו בזמן המלחמה. הם נישאו ב-26 ביולי 1952 וזמן קצר לאחר מכן פרש מארי מעבודתו והזוג עבר לגור בסקוטלנד. ב-1962 הם חזרו לעבוד במטה התקשורת הממשלתית וקלארק עבדה שם עד לפרישתה בגיל 60 בשנת 1977.
עיסוקה בנומיסמטיקה התרחב עם השנים וכלל מחקר שזיכה אותה במדליית זהב של החברה הנומיסמטית הבריטית.
לאחר מות בעלה ב-1986, עברה להתגורר בהדינגטון, אוקספורדשייר. בנוסף להמשך עיסוקה בנומיסמטיקה, עבדה על תיעוד ההיסטוריה של מלחמת העולם השנייה במשרד למידע במגזר הציבורי (Office of Public Sector Information) וסייעה בתיעוד תהליך פענוח הצפנים בבלצ'לי פארק. ב-4 בספטמבר 1996 נפטרה בביתה בהדינגטון.
בשנת 2014 הופק הסרט "משחק החיקוי", דרמה בריטית המבוססת, באופן חופשי למדי, על פרטים עיקריים מהביוגרפיה של טיורינג. את דמותה של קלארק גילמה קירה נייטלי. הסרט זכה בפרס בחירת הקהל בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ובפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר.
ז'אן ויגו

חייו

ויגו נולד לאמילי קלרו ולאנרכיסט הצבאי הבולט יוג'ין בונוונטר דה ויגו (שאימץ את השם מיגל אלמרידה - האנגרמה של "y'a la merde" המתורגם כ"הנה חרא"). הרבה מילדותו הוא היה במנוסה עם הוריו. אביו נחנק למוות בכלא פרסנה בלילה של 13 באוגוסט 1917. כנראה שהיה זה מעשה השלטונות, היות שאלמרידה ביקש מוקדם יותר באותו היום להיפגש עם עורך דין, שאמור היה לראותו למחרת. ויגו הצעיר נשלח לפתע לפנימיה תחת שם בדוי, ז'אן סלה, על מנת להסוות את זהותו.
ויגו נישא ונולדה לו בת ב-1931. הוא מת מסיבוכים של שחפת, בה לקה שמונה שנים מוקדם יותר.
הוא נודע בשל שני סרטים חשובים ביותר שהשפיעו בצורה משמעותית על התפתחות הקולנוע בצרפת ובעולם בכלל: אפס בהתנהגות (1933) ול'אטאלנט (1934). הוא אף עשה שני סרטים נוספים "A propos de Nice"‏ (1929), סרט חתרני ביותר מתקופת הקולנוע האילם הבוחן את אי ההגינות בחברה בניס בשנות העשרים והסרט Taris, roi de l'eau ‏(1931), סרט אלגנטי על השחיין ז'אן טריס.
סרטיו תוארו על ידי כמה ובוודאי על ידי רשויות פוליטיות בת זמנו כלא פטריוטיים והם צונזרו בצורה משמעותית על ידי הממשלה הצרפתית. הם האריכו ימים יותר מאלה שמתחו עליהם ביקורת, ול'אטאלנט נבחר בסקר של Sight & Sound's משנת 1962 כסרט העשירי בטיבו בכל הזמנים וכשישי בטיבו בשנת 1992.
על שמו ניתן מדי שנה הפרס היוקרתי Prix Jean Vigo.
גוודלקנל

סקירה

באי הרים רבים. רוב האוכלוסייה חיה לאורך החוף הצפוני. החוף הדרומי ידוע כ"חוף מזג האוויר". הגשמים בחלק זה של האי כבדים מאוד, ומכאן שמו. באי ישנם יתושים רבים ומלריה באופן מוגבל.
התחבורה נעשית בדרכים לאורך החוף הצפוני. הגישה לחוף מזג האוויר היא ברגל, בסירה או במסוק. נמל התעופה הבינלאומי הוניארה הוא נמל התעופה הראשי של איי שלמה, והוא ממוקם בצד המזרחי של העיר. שמו הישן של הנמל היה שדה הנדרסון ונבנה ב-1942.
רוב החלק הצפוני של האי משופע בשוניות אלמוגים תלולים. השפות המדוברות באי הן טוק פיסין וניבים של מלנזית.

גילוי מערבי

משלחת ספרדית תחת פיקודו של אלוורו דה מנדניה גילתה את האי בשנת 1568. האי קיבל את שם עירו של סגן מפקד הספינה פדרו דה אורטגה, גוודלקנל, אשר באנדלוסיה. השם לא אוית באופן עקבי והאי אימץ את השם גוודלקנל. מאוחר יותר הפך חלק מהאימפריה הבריטית, ובשנת 1932 שינו הבריטים את השם לגוודלקנל.

אירועים משמעותיים במלחמת האזרחים

בתחילת 1999 מתיחות בין אנשי גוויל מקומיים בגוודלקנל ומהגרים מהאי השכן מלאיטה התפתחו לאלימות. צבא המהפכה של גוודלקנל, אשר שינה את שמו מאוחר יותר לתנועת החירות של איסטבו (IFM), החלו בפעולות טרור נגד מלאיטנים באזורים הכפריים באי, כדי שיעזבו את בתיהם. כ-20,000 מלאיטנים ברחו אל עיר הבירה ואחרים עזבו לאי ממנו באו; אנשי גוויל תושבי הוניארה ברחו.
העיר הפכה למובלעת מלאיטית וכוח הנשר המלאיטני תפס את השלטון.
בשנת 2003 ניהל הפורום הפסיפי את המשא ומתן להתערבות של RAMSI או Operation Helpem Fren המערב את האוסטרלים ומדינות איים פסיפים אחרים.

לקריאה נוספת

Frank, Richard B. Guadalcanal The Definitive Account of the Landmark Battle Penquin Books, 1990
מתאו דה טורו סמברנו

מתאו דה טורו סמברנו אי אורטה, ולעיתים גם דה טורו אי סמברנו (בספרדית: de Toro Zambrano y Ureta או de Toro y Zambrano‏; סנטיאגו דה צ'ילה, 20 בספטמבר 1727 - 25 בפברואר 1811), ויקונט הסיור הראשון (I vizconde de la Descubierta), רוזן הכיבוש הראשון (I conde de la Conquista), מושל צ'ילה בין השנים 1810–1811, איש צבא קריאולי צ'יליאני ונשיא חונטת השלטון הלאומית הראשונה.
הוריו של מתאו דה טורו סמברנו, דון קרלוס חוסה דה טורו סמברנו אי אסקובר (de Toro Zambrano y Escobar) ודונייה חרונימה דה אורטה אי פראדו (de Ureta y Prado), השתייכו למשפחות מבוססות מבחינה כלכלית וחברתית בעיר סנטיאגו דה צ'ילה. הוא הוטבל בשם מתאו, כשם אחיו הגדול ממנו, מתאו פרנסיסקו, שנולד ב-9 באוקטובר 1726 ואשר נפטר בטרם מלאה לו שנה. ב-3 במאי 1751 נשא לאישה את דונייה מריה ניקולאסה דה ולדס אי דה לה קררה (de Valdés y de la Carrera) ומנישואיו אלו נולדו לו 10 ילדים.
החל מאמצע המאה ה-18 החל לשאת טורו סמברנו במגוון של תפקידים ציבוריים בעיר. הוא היה חבר מועצת העיר של סנטיאגו (regidor del cabildo) ונשא במגוון תפקידים בניהול העיר והמושבה הספרדית, בהם כעוזרו של מושל צ'ילה, עד לסוף שנות ה-70. תחושת החובה שליוותה אותו במעשיו הביאה אותו, לא אחת, לממן מכיסו מפעלים שהקופה הציבורית לא הספיקה למימונם. על אלו ניתן למנות את מערכת הסכרים על נהר הביו ביו ומימונה של פלוגת פרשים בת 50 איש תחת פיקודו של בנו, חוסה גרגוריו, שהופקדה על ביטחון המעבר באחד הרכסים הקרובים לסנטיאגו.
ב-16 ביולי 1810, לאחר הדחתו של פרנסיסקו אנטוניו גרסיה קרסקו, ובהיותו איש הצבא הבכיר בקפיטניה-חנרל של צ'ילה, התמנה טורו סמברנו לממלא מקומו של מושל צ'ילה. בתוקף תפקידו זה, ולנוכח משבר המלוכה הספרדית, קראטורו סמברנו לכינוסה של אספת אזרחים (cabildo abierto) לבחירתה של חונטה לשלטון עצמי ב-18 בספטמבר אותה השנה. בבחירות אלו נבחר טורו סמברנו בן ה-83 להיות נשיאה הראשון של חונטת השלטון הלאומית הראשונה של צ'ילה, והוא נפטר בעודו מכהן בתפקידו חודשים ספורים לאחר מכן.
גארפילד הופך לאמיתי

תקציר העלילה

גארפילד חי עם הכלב אודי ובעליו ג'ון בעיר פרוורית המאוכלסת על ידי דמויות מצוירות בתוך רצועת עולם הקומיקס. גארפילד הוא כוכב הקומיקס, ושגרת חייו אינה משתנה מה שגורם לו להשתעמם ולהיות מתוסכל מחייו. יום אחד במהלך צילומים לקומיקס, נפער חור בקיר של אולפני הצילומים המוביל אל העולם האמיתי, כאשר גארפילד מביט בעגלת נקניקיות הוא חושק בהן וקופץ מהחור כאשר בעקבותיו הכלב אודי. זמן קצר לאחר שגארפילד ואודי עוברים לעולם האמיתי הם מתחילים להבין את הקשיים היום-יומיים האמיתיים.
במהלך טיול בפארק העירוני בעולם האמיתי גארפילד פוגש בחתול רחוב בשם שקי אשר מזמין אותו לארוחת ערב עם חבריו, גארפילד פוגש בחבריו - חתול וחתולה זמרים המעלים מופע ובכך משיגים את מזונם. מאוחר יותר, כשעולה הירח ומגיע הערב, גארפילד נאלץ לישון בבית הרוס. בעקבות הקשיים שעובר גארפילד הוא מתחיל יותר ויותר לרצות לחזור לעיתון, ומבין שבלעדיו אין קומיקס ומכך יוצא להציל את עולמו.
גארפילד ואודי מתחילים לעבור בחינות רבות וקשיים באותו הזמן על מנת לקבל את הרצועה בחזרה, בזכות מכונה שממציאים חבריו של גארפילד מעולם הקומיקס הוא מצליח לחזור ולהבין את משמעות חייו. בנוסף, גארפילד מחליט להעניק לחבריו שפגש בעולם האמיתי פינת קומיקס משלהם על מנת שלא ימשיכו לגור ברחובות.

ביקורת

הסרט זכה לביקורות שליליות רבות ומעריצי הקומיקס התאכזבו ממנו. המבקרים אמרו כי הדמויות חביבות לעיתים נדירות וגארפילד אינו אותו גארפילד אהוב. בנוסף לכך, אתר Rotten Tomatoes נתן לסרט 37%.

משחק המחשב

ב-17 באוקטובר 2008 יצא משחק פעולה ממוחשב עבור Wii, המבוסס על הסרט.
ב-21 ביולי 2009 המשחק יצא עבור DS.
שם המשחק זהה לשם הסרט - "גארפילד הופך לאמיתי".
סראפין מסנליס

חייה

לואי נולדה בארסי (Arsy) לאב פועל ואם ממשפחת איכרים. היא התייתמה מאמה בגיל שנה ומאביה בגיל שש, ואחותה הגדולה לקחה אותה תחת חסותה. כנערה עבדה כרועת צאן. ב-1881 החלה לעבוד כמשרתת במנזר, ומ-1901, בבית משפחה מן המעמד הבינוני בעיירה סנליס (Senlis). 
לצד עבודתה כמשרתת, נהגה לואי לצייר בלילות. בשנת 1912 גילה את ציוריה אספן האומנות הגרמני וילהלם אודה (Wilhelm Uhde), בעת ששהה בסנליס. אודה הפך לפטרונה, אך ב-1914, בתחילת מלחמת העולם הראשונה, נאלץ לעזוב את צרפת. הקשר ביניהם חודש רק ב-1927, וב-1929 ארגן אודה תערוכה עבור לואי, והציג אותה לקהל הרחב.
בזכות מכירת ציוריה נהנתה לואי, במשך שנים ספורות, מרווחה כלכלית. באותה תקופה ציירה על בדים ענקיים (עד גובה 2 מטר). ב-1932 אושפזה בבית חולים לחולי נפש בקלרמונט (Clermont) עקב "פסיכוזה כרונית".
אודה דווח שלואי נפטרה ב-1934, אך למעשה היא חיה עד 1942. היא נפטרה ערירית ונקברה בקבר משותף. אודה המשיך להציג את יצירותיה בתערוכות, כולל תערוכת יחיד בפריז בשנת 1945.
בשנת 2009 יצר הבמאי הצרפתי מרטין פרובו (Martin Provost) סרט ביוגרפי על חייה של לואי - "סראפין" (Séraphine). הסרט זכה בשבעה פרסי סזאר.

אומנותה

לואי ציירה שילובי פרחים ופירות דמיוניים מרובי תנועה. היא השתמשה בצבעים אותם יצרה בעצמה מפיגמנטים שאת סודם לא גילתה. הצבעים עומדים במבחן הזמן ושומרים על רעננותם.
לואי ציירה מתוך דחף פנימי. לדבריה, ציירה בשליחות שמיים. היא נהגה לחתום את שמה בחריטה בסכין בתוך צבע הציור, או לצייר אותו בצבע, לעיתים לפני שהחלה לצייר את הציור עצמו.
אל-וואחי

מצורות הופעת הוואחי

1. המתווך הוא מלאך - למשל, המלאך גבריאל מופיע בפני הנביא מוחמד במערת חִירא בפעם הראשונה.
2. המתווך מופיע לא בצורת מלאך אלא בצורת אדם, וכולם רואים לפניהם אדם, ולא חושדים לרגע שהוא מלאך. לאחר שהוא עוזב, מוסר הנביא לנוכחים שזה היה מלאך.
3. המתווך אינו מופיע, אך משמיע קולות צורמים כקול הפעמון. הנביא שמע את הקולות והבין אותם. זה היה מצב קשה כי הנביא  היה מזיע ופניו היו משתנות.
זולטן פון באלה

קריירה

פון באלה הגיע למקום ה-11 בתחרות קובורג, שנת 1904. בשנת 1905 הגיע למקום העשירי בתחרות וינה. בשנת 1906 ניצח באליפות הונגריה שהתקיימה בפעם הראשונה, בעיר גיור. בשנת 1911 חלק את המקום הראשון עם ז'יגמונד ברס באליפות הונגריה שהתקיימה בבודפשט. פון באלה ניצח בתחרות שהתקיימה בגיור בשנת 1911.
בשנת 1912 הגיע למקום ה-18 בתחרות ברסלב (ניצחו: עקיבא רובינשטיין ואולדריך דוראס). באותה שנה חלק פון באלה את המקומות השביעי-שמיני בתחרות פיסטיאן (ניצח: עקיבא רובינשטיין), חלק את המקום השלישי-רביעי בתחרות טמשוואר ובשנת 1913 חלק את המקום הרביעי-חמישי בתחרות בודפשט (ניצח: רודולף שפילמן).
בשנת 1916 הגיע פון באלה למקום השני בתחרות בודפשט. בשנת 1918 חלק את המקום הראשון-שני בתחרות בודפשט. באותה שנה חלק את המקום השישי-שביעי בתחרות קשאו (ניצח: ריכרד רטי). בשנת 1921 הגיע למקום החמישי בתחרות בודפשט. בשנת 1922 חלק את המקום ה-12-13 בתחרות פיסטיאן (ניצח: יפים בוגוליובוב). בשנת 1924 ניצח בתחרות בודפשט. בשנת 1925 הגיע למקום השלישי בתחרות בודפשט. בשנת 1928 הגיע למקום התשיעי בתחרות בודפשט (ניצח: חוסה ראול קפבלנקה).
בשנת 1935 חלק פון באלה את המקומות השבעה עשר והשמונה עשר בתחרות טאטאטוארוש (ניצח: לאסלו סאבו).
בשנת 1939 חלק את המקומות הראשון והשני עם לאסלו סאבו בתחרות בודפשט.
בשנת 1940 חלק את המקום הרביעי-חמישי בתחרות בודפשט, לזכרו של גזה מארוצי. (ניצח: מקס אויבה).
בסוף מלחמת העולם השנייה נפגע על ידי טנק סובייטי בתאונת דרכים ומת.
פנדר ג'אז בס

הפנדר ג'אז בס (באנגלית: Fender jazz bass) (או בקיצור J-בס), היה הדגם השני של בס חשמלי שנוצר על ידי ליאו פנדר.
"הג'אז בס" שונה מ"הפרסיז'ן בס" של פנדר בכך שהטון שלה חמים יותר ועשיר יותר, עם פחות דגש על ההרמוניה הבסיסית. בנוסף, לג'אז בס יש שני פיקאפים לא מפוצלים ואילו לפרסיז'ן פיקאפ אחד מפוצל.
הג'אז בס משמש בעיקר בסגנונות כמו ג'אז, פאנק, דיסקו, רגאיי, בלוז ורוק.

היסטוריה

ה"פנדר ג'אז בס" הוצגה לראשונה בשנת 1960 כדגם "DELUXE" והיא הוצגה בתור גרסת באס של גיטרת ה"ג'אז מאסטר" של פנדר שגם היא שווקה לראשונה בתור דגם "DELUXE" בזכות עצמו.
לג'אז בס יש שני פיקאפים יחידי סליל עם שני מגנטים מתחת לכל מיתר. טכנולוגיה זו נתנה תדרים גבוהים מודגשים יותר, כדי להתחרות בגיטרת הבס של ריקנבאקר שהוצגה בשנת 1957.
הצוואר של הג'אז בס צר בהרבה מזה של הפרסישן בס. אמנם דגם ה"פרסישן בס" היה מיוחס במקור לגיטרת טלקסטר (ולאחר שנת 1957, סטראטוקסטר) הסגנון של הג'אז בס היה יותר מושפע מה"ג'אז מאסטר" של פנדר.
המטרה המקורית של הג'אז בס היא לגרום לנגני הקונטרבס לעבור להשתמש בבס חשמלי.
לג'אז בס המקורית היו שני כפתורים (knobs) ,אחד השולט בעוצמת הגיטרה ואחד לשליטה בפיקאפים.
לאחר שרשת CBS רכשה את פנדר בשנת 1965 הוכנסו כמה שינויים קוסמטיים בג'אז בס;
בנוסף לצוואר המייפל קיבלה הג'אז בס גם צוואר מעץ רוזווד (סיסם הודי) ובנוסף לפסים על הצוואר הוסיפו נקודות.

תכונות עיצוב

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
"אמריקן דלוקס ג'אז בס"
בחלק מדגמי ה"DELUXE" יש פר-אמפ "אקטיבי", במקום שליטת טון פסיבית יחידה, לבסים האלו יש שלושה שולטי אקולייזר נפרדים.
לדגמים אלו היו 22 סריגים, שיבוצי נקודות ואספקת חשמל ל-18 וולט בדגמים מסוימים.
ה"דלוקס ג'אז בס" הפך מיד לחלק מרכזי בתעשיית הבס החשמלי בפנדר בשנת-1995, הם שינו את השם מ"דלוקס ג'אז בס" ל"אמריקן דלוקס ג'אז בס" בשנת-2000.
ה"אמריקן דלוקס ג'אז בס" (זמין גם בגרסת חמישה מיתרים ו"פרטלס") כולל גם שני פיקאפים מסמריום קובלט
המרפסט

שם

העיר נקראת על שמו של מעגן ישן. פירוש החלק הראשון בשם הוא "פטיש", בהתייחס למספר הרב של סלעים גדולים, הטובים למעגן ספינות, הנקרא הַרמַן (בנורדית עתיקה: Hamarr - הר תלול). המעגנים היו מכוסים באדמה בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה.
החלק השני של המילה הוא fest (פֶסט) מן המילה festr (פֶסטר) בנורדית עתיקה, שמשמעה "לחזק" (לחזק סירות).
קשר צולב

קשר צולב הוא קשר כימי או פיזיקלי המקשר שרשראות פולימרים זו לזו. הקשר יכול להופיע כקשר קוולנטי או כקשר יוני פולמריסטטי. קשר צולב מקשר פולימרים סינתטיים (כמו פלסטיק) ופולימרים טבעיים (כמו חלבונים). 
במונח קשר צולב משתמשים גם בכימיה פולימרית וגם במדעי הביולוגיה.
CD8

מבנה

CD8 (אשכול התמיינות 8, אנגלית: cluster of differentiation 8) הוא גליקופרוטאין (חלבון בעל שארים סוכריים) המשמש כקו-רצפטור ל- TCR, ומוצג על פני תאי T צטוטוקסיים. החלבון מורכב משתי שרשראות חלבונים- α ו β שניהם ממשפחת על של אימונוגלובולינים (immunoglobulin superfamily). מולקולת CD8 נקשרת לדמיין 3α של חלבון MHC סוג 1, קשר זה שומר על הקשר שבין תא T ציטוטוקסיים לתא המטרה המיועד להרג או תא מציג אנטיגן מקצועי (בייחוד תא דנדריטי). CD8 נמצא גם על תאים דנדריטיים ועל תאי NK, אם כי הוא פחות נפוץ עליהם.

תפקיד

לזנב הרצפטור הנמצא בתוך הציטופלסמה קשור Cdk, זהו אנזים מזרחן. לאחר קשירה של ה TCR ל MHC מסוג I ולאחר הקשירה של CD8 לאלפא 2 ו ואלפא 3 על ה MHC מופעל האנזים. כאשר Cdk מופעל הוא מזרחן את החלק הנמצא בציטופלסמה של CDR3 וכן את הזנב של zeta (נקרא גם CD247) זירחון של חלק זה ברצפטור הנקרא גם ITAM, גורם להפעלה של ZAP 70. לאחר הזרחון ZAP 70 עובר אקטיבציה והוא מצידו מוביל לזרחון של מספר מולקולות בהם PLC ו small G protein שיובילו בסופו של דבר לאקטיבציה של התא ולסינתזה של מולקולות שיגרמו להרג של התא הפגוע.
פטרוס מברומיכאליס

פֶּטרוֹס מַבְרוֹמִיכָאלִיס (באנגלית: Petros Mavromichalis; ביוונית: Πέτρος Μαυρομιχάλης;‏ 1765–1848), הידוע גם בשם "פטרוביי" (Πετρομπέης), היה מנהיג המניאטים, יושבי חצי האי מאני (Mani) בדרום יוון, במחצית הראשונה של המאה ה-19 ומהאישים הבולטים במלחמת העצמאות היוונית.

הלחימה בשלטון הטורקי

למשפחת מברומיכאליס (מברו-שחור, מפחיד, כלומר מיכאל המפחיד או מיכאל השחור) הייתה היסטוריה ארוכת-שנים של לחימה בטורקים, אשר שלטו באותו זמן ביוון. סבו גאורגקיס ואביו פיירוס היו בין מנהיגי מרד אורלוב.
בעקבות המרד פרצו מאבקים פנימיים בין מנהיגי חצי האי מאני (Mani), ועד מהרה יצא שמעו של פטרוס הצעיר כמי שהצליח ליישב את המחלוקות ולאחד מחדש את המשפחות הלוחמות. באותה תקופה הוא גם כרת ברית עם נפוליון בונפרטה, שהתכוון לתקוף את הטורקים במצרים במתואם עם המורדים ביוון. אלא שכישלון המצביא הצרפתי בארץ הנילוס גרם לדחיית המרד ביוון.
ב-1814, לאחר התארגנותם מחדש, שוב איימו המניאטים על שלומה של האימפריה העות'מאנית. הסולטאן הציע למברומיכאליס ויתורים אחדים, ובכלל זה להעניק לו את תואר הביי של מאני; צעד זה היה בבחינת הכרה רשמית במעמד האוטונומי למעשה של האזור. למרות זאת המשיך פטרוביי לארגן את הקפטאנים (capetanei, המפקדים) של הפלופונסוס לקראת המרד המתוכנן. ב-1818 נתקבל כחבר בארגון המחתרתי "פיליקי אטריה", וב-1819 תיווך בין משפחות הקפטאנים העיקריות והביא לברית רשמית ביניהן.

מלחמת העצמאות היוונית

ב-17 במרץ 1821 הניף פטרוביי את נס המרד באראופולי (Areopoli), ובכך ניתן למעשה האות לתחילת מלחמת העצמאות היוונית. ב-23 במרץ נכנסו חייליו אל העיר קלמאטה (Kalamata) ושחררוה.
לאחר קיץ 1822 פרש פטרוביי מן הלחימה, בהותירו את הפיקוד על חייליו בידי בניו, ששניים מהם נהרגו בקרבות. הוא המשיך לפעול כמתווך כל אימת שהתעוררו מחלוקות בין הקפטאנים, ושימש כמנהיג הסנאט של מסיניה, מועצת המנהיגים הראשיים של המרד. פטרוביי ניסה גם לקבל סיוע מן המערב, ושיגר מכתבים אחדים למנהיגים ולפילהלנים באירופה ובארצות הברית.

ההתנקשות בקפודיסטריאס

עם סיום מלחמת העצמאות נעשה פטרוביי חבר הסנאט היווני הראשון בראשותו של יואניס קפודיסטריאס. לאחר זמן קצר פרצה מחלוקת בין שני האישים על רקע התעקשותו של קפודיסטריאס להקים ממשלי מחוזות המבוססים על מינויים פוליטיים, שיחליפו את מערכת הנאמנויות המשפחתיות המסורתית. אחיו של פטרוס, טסאניס, הנהיג את המרד נגד המושל הממונה של לקוניה (Lakonia); שני האחים הוזמנו לפגישה עם קפודיסטריאס כדי לשאת ולתת לכאורה על פתרון המשבר, אך נאסרו מיד עם הגיעם. מתאו בבית הכלא ניסה פטרוס להגיע להסדר עם קפודיסטריאס, אך הלה סירב. בסופו של דבר יושב המשבר באמצעים מסורתיים יותר: ב-27 בספטמבר 1831 התנקש קונסטנטינוס, אחיו של פטרוס, בחיי קפודיסטריאס. פטרוס גינה בפומבי את הרצח.
לאחר רצח קפודיסטריאס מסרו המעצמות הגדולות את השלטון על יוון לידי המלך אותון, שיחסו לקפטאנים היה ידידותי הרבה יותר. פטרוס נבחר לסגן נשיא מועצת המדינה ומאוחר יותר לסנאטור. הוא מת באתונה ב-17 בינואר 1848 ונקבר ברוב כבוד ופאר.
דיפתונג

דיפתונג (מיוונית: diphthongos" ,δίφθογγος" שפרושו "עם שני צלילים" או "עם שני טונים", בעברית: דו-תנועה) הוא מונח בפונטיקה שמתייחס לרצף של שתי תנועות הנהגות כהברה אחת. דיפתונג מתאפיין בתנועה רציפה של הלשון ממיקום אחד בחלל הפה למיקום אחר, לדוגמה: בצורת הרבים של כינוי הקניין לגוף ראשון יחיד (יְלָדַי, סוּסַי) הלשון נעה מ-[a] ל-[i] באופן רציף.
נהוג להבחין בין דיפתונגים על פי מידת הצליליות של רכיבי הדיפתונג. דיפתונג עולה הוא דיפתונג שבו הרכיב הראשון הוא חצי תנועה והרכיב השני תנועה מלאה (למשל, wu, yi). דיפתונג יורד הוא דיפתונג שרכיבו הראשון הוא תנועה מלאה והשני הוא חצי תנועה (למשל, ay, aw). 
הבחנה נוספת מבוססת על איכות התנועות המרכיבות את הדיפתונג. דיפתונג הומוגני הוא דיפתונג ששני מרכיביו הם מאותה איכות תנועתית (למשל, uw, yi) ודיפתונג הטרוגני הוא דיפתונג שמרכיביו נבדלים זה מזה באיכותם (למשל, aw). 
בשפות רבות מתרחשים במרוצת הזמן תהליכים של כיווץ דיפתונג או של דיפתונגיזציה. כיווץ דיפתונג משמעו הפיכת הדיפתונג לתנועה רגילה. למשל, הפועל העברי "הוּרַד" כלל במקור את הדיפתונג uw‏ (huwrad על משקל hutrad). קרה כיווץ דיפתונג, וכך התקבלה הצורה "הוּרַד".
דיפתונגיזציה משמעה הפיכת תנועה רגילה לדיפתונג. כך, למשל, קרה בהגייה האשכנזית של המילים "ביצה", "ביתו" וכדומה. הגייתן המקורית של מילים אלה הייתה בצירה מלא (beto, betsa), אך בעברית האשכנזית נעתקה תנועת הצירה לדיפתונג ey (ככה: beysoy, beytso). כיום, חלק מדוברי העברית הישראלית הוגים את הצירה במילים אלה כדיפתונג (beyto, beytsa) בהשפעת ההגייה האשכנזית או הכתוב (הופעת האות יו"ד במילה).
בעברית המקראית התרחש תהליך נוסף, המכונה פירוק דיפתונג, כלומר פירוק של רצף התנועות לשתי הברות נפרדות. כך, למשל, אירע בצורות הנפרד של השמות המלעליים שאות השורש השנייה שלהם היא יו"ד (בית, זית, יין וכדומה). שמות אלה כללו במקור דיפתונג ay‏ (bayt, zayt, yayn), אך במרוצת הדורות התפרקו הדיפתונגים לשתי הברות על ידי החדרת תנועה נוספת (i) אחרי חצי התנועה y ‏ (bayit, zayit, yayin). לעומת זאת, בצורת הנסמך של מילים אלה, חל כיווץ דיפתונג רגיל (בֵּית-ספר, יֵין-קודש).

רשימת דיפתונגים

קיימים ארבעה סוגי דיפתונגים:
1. aw ---> ō
 
דיפתונג זה בא לביטוי בשני מקרים:
א. בניין הפעיל, לדוגמה, הַוְלִיד ---> הוֹלִיד
ב. בניין נפעל, לדוגמה, נַוְלַד ---> נוֹלַד
2. uw ---> ū
בא בבניין הופעל, לדוגמה, הֻוְלַד ---> הוּלַד
3. ay ---> ē
בא בבניין הפעיל, לדוגמה, הַיְטִיב ---> הֵיטִיב
4. iy ---> ī
בא בבניין קל, לדוגמה, יִיְנַק ---> יִינַק
אנה מוזיצ'וק

קריירה

מוזיצ'וק זכתה בגיל 11 בתואר אמן (נשים) בשנת 2001, ובתואר אמן בינלאומי (נשים) בשנת 2002.
היא החלה לשחק עבור סלובניה במקרה: בגיל 14 הוצע לה חוזה מטעם איגוד השחמט הסלובני, והיא נהנתה מתמיכת האיגוד במשך עשר שנים. היא שיחקה במסגרת מועדון בלובליאנה, והשתתפה בנבחרת האולימפית של סלובניה בשחמט משנת 2004. במהלך אותן שנים הפכה לשחקנית החזקה בסלובניה, והגיעה למקום השלישי בדירוג העולמי לנשים. מוזיצ'וק המשיכה לשחק עבור סלובניה גם מששבה לגור באוקראינה.
באולימפיאדת השחמט 2004 הביסה, בין השאר, את אלופת העולם לשעבר, אנטואנטה סטפנובה. באותה שנה זכתה בתואר רב אמן (נשים). באולימפיאדת השחמט 2006 עלתה מן המקום ה-17 למקום ה-10.
בשנת 2007 זכתה בתואר אמן בינלאומי ובשנת 2012 בתואר רב אמן. 
באפריל 2014 זכתה מוזיצ'וק באליפות העולם בשחמט בזק לנשים. במאי 2014 שבה לאיגוד השחמט האוקראיני. באולימפיאדת השחמט 2014 השתתפה מוזיצ'וק בנבחרת האוקראינית, שזכתה במקום השלישי, אחרי רוסיה וסין העממית.
בשנת 2017 החליטה להחרים את אליפות העולם שנערכה בסעודיה כיוון שסירבה לעטות על עצמה כיסויי גוף וראש (עבאיה וחיג'אב) כמקובל במדינה זו. על החלטה זו שיתפה ברשתות החברתיות וגרפה תמיכה רבה, בין היתר של שחמטאים נוספים, ביניהם היקארו נקמורה שכתב כי "תחרויות עולמיות לא יכולות להתקיים במקומות שבהם מפרים זכויות אדם בסיסיות".
ראיין גומס

קריירת NBA

למרות קריירת מכללות טובה במכללת פרובידנס, נבחר גומס במקום ה-50 בלבד של דראפט 2005, על ידי בוסטון סלטיקס. כשהוא לובש את המספר 4 על חולצתו, ציפה גומס לקבל דקות מהספסל, כשבעמדתו פותח בחמישייה כוכב הקבוצה, פול פירס. בתחילת העונה הוא לא קיבל הרבה דקות, אבל ב-26 בינואר 2006 הסלטיקס ביצעו טרייד מרובה שחקנים, שגרם לצמצום שחקנים בעמדתו של גומס. בנוסף חברו לקבוצה, קנדריק פרקינס, שפתח בחמישייה נפצע, והוא אף פתח בחמישייה במקומו. אחרי שהפך לפותח בחמישייה, גומס הצטיין ושמר על מקומו ברוטציה. ב-24 בפברואר 2006 גומס קלע 13 נקודות והוריד 17 ריבאונדים במשחק מול פורטלנד טרייל בלייזרס. ב-21 המשחקים שפתח בחמישייה ב-2006, הוא קלע בדאבל פיגרס 10 פעמים, והשיג דאבל דאבל ב-7 משחקים. החצי השני של עונת הרוקי שלו הייתה הצלחה מובהקת. גומס נבחר בסוף העונה לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה ב-NBA.
בעונתו ההבאה בבוסטון גומס המשיך לפתוח בחמישייה, כשהוא עושה זאת ב-60 משחקים מתוך 73 ששיחק בהם. ב-8 בנובמבר 2006 השיג גומס את הטריפל דאבל הראשון בקריירה שלו, כשהוא קלע 10 נקודות הוריד 12 ריבאונדים ומסר 10 אסיסטים בניצחון הראשון של הסלטיקס בעונה זו. ב-20 בינואר 2007 קלע גומס שיא קריירה של 31 נקודות בהפסד בהארכה לוושינגטון ויזארדס. ב-7 במרץ 2007 נקע גומס את רגלו השמאלית, ולא השתתף בשבעה משחקים. גומס הוחזר למגרש בהדרגה, כשבמשחקים הראשונים אחרי שהחלים קיבל רק מעט דקות. קרוב לסיום העונה, גומס פיתח קליעה טובה מטווח קו השלוש, כשבאפריל הוא קלע 14 מ-34, ובשאר העונה 5 מ-17.
גומס משך את תשומת הלב של התקשורת אחרי הפסד במשחק מול מילווקי באקס, בו הוא וראז'ון רונדו, שני שחקני מפתח של הסלטיקס לא שיחקו בדקות הסיום המכריעות. גומס אמר: "אני כנראה הייתי משחק, אבל מפני שאנחנו (בוסטון) מחפשים בחירות דראפט גבוהות בדראפט הקרוב, כמובן הדברים יהיו שונים". כשאמר זאת, רמז גומס שהסלטיקס מפסידים בכוונה כדי לקבל בחירות דראפט גבוהות יותר בדראפט 2007.
ב-31 ביולי 2007 גומס הועבר למינסוטה טימברוולבס במסגרת טרייד בו הועברו ביחד איתו ג'רלד גרין, אל ג'פרסון, סבאסטיאן טלפייר ותיאו ראטליף תמורה לקווין גארנט שעבר לבוסטון סלטיקס. ב-21 בינואר 2008 קלע גומס שיא קריירה של 35 נקודות בניצחון הטימברוולבס על גולדן סטייט ווריורס. גומס שיחק בכל 82 המשחקים בעונה זו, כשהוא פתח ב-74 מהם וחמישייה וקלע 12.6 נקודות עם 5.8 ריבאונדים בממוצע למשחק.
בעונתו השנייה במינסוטה הוא שיחק בכל 82 המשחקים שוב, והוא השיג שיא קריירה כשקלע 13.1 נקודות בממוצע למשחק. בעונתו השלישית בוולבס הוא המשיך לשמור על יכולת טובה, כשהוא שומר על הנתונים הסטטיסטיים שלו דומים לעונה הקודמת.
ב-24 ביוני 2010 הועבר גומס בטרייד לפורטלנד טרייל בלייזרס ביחד עם זכויות הדראפט של לוק באביט תמורה למארטל וובסטר. חמישה ימים לאחר מכן נחתך גומס מסגלה של פורטלנד. ב-8 ביולי חתם גומס בלוס אנג'לס קליפרס.
ממוריאל

היסטוריה

הארגון נוסד ברוסיה בשלהי התקופה הסובייטית, עם ההקלה היחסית של פיקוח השלטון על החברה (הפרסטרויקה), ונחשב לאחד מארגוני החברה האזרחית הראשונים בברית המועצות. בסוף שנות השמונים החלו פעילי זכויות האדם ברוסיה לקדם הקמה של מפעל הנצחה לקורבנות הרדיפות הפוליטיות של סטלין. מטרתם הראשונית הייתה להקים אנדרטה, מוזיאון, ארכיון וספרייה. הם פנו בעצומה לוועידה של המפלגה הסובייטית של ברית המועצות. הארגון הוקם בוועידה שנערכה במכון האווירונאוטי של מוסקבה בשנת בינואר 1989. בוועידה שנערכה ב-19 באפריל 1992 נרשם ממוריאל כארגון הבינלאומי בשם "MEMORIAL Historical, Educational, Human Rights And Charitable Society". לאחר התפרקות ברית המועצות החל הארגון לפעול במדינות שונות שהיו תחת השלטון הסובייטי, בהן רוסיה, אוקראינה, קזחסטן, גיאורגיה ולטביה.
בשנת 2004 זכה הארגון בפרס הקיום הנכון. בשנת 2009 היה הארגון בין הזוכים בפרס סחרוב לחופש המחשבה.

פעילות

הארגון קידם הקמה של אנדרטת זיכרון לקורבנות הגולאג, שהוקמה בשנת 1990 מול לוביאנקה, מטה המשטרה החשאית, הק.ג.ב, בכיכר לוביאנקה שבמוסקבה. הארגון קידם את ההחלטה, בשנת 1991, לקבוע את התאריך 30 באוקטובר כיום הזיכרון לקורבנות הדיכוי הפוליטי.