google/wiki40b huggingface dataset:
דקריים

מאפיינים

מינים רבים של דקריים בעלי צבעים ססגוניים, ורבים מהמינים הגדולים נתפסים באופן מסחרי לצורכי מזון. הם נמצאים לרוב בקרבת שוניות, במים טרופיים או סופטרופיים לאורך החופים. דקריים הם לרוב חסונים למראה בצורתם, בעלי פיות גדולים וקוצים קטנים במכסה הזימים. מאפיין נוסף שלהם הוא שורת שיניים חדות, לרוב בעלי זוג שיניים גדולות המגיחות מקדמת הלסת התחתונה. 
כל הדקריים הם טורפים. למרות שכמה מינים, במיוחד מתת-משפחת הפזיתיים (Anthiinae), ניזונים מזואופלנקטון בלבד, הרוב ניזון מדגים סרטנאים וסילוניות. לרוב הם ציידים האורבים לטרפם, מסתתרים במחבואם בשונית ויורים עצמם לעבר טרף חולף. סביר להניח שצבעם הססגוני הוא מעין שיבוש הסוואתי, בדומה לפסים הכהים האנכיים של הטיגריס. 
מינים רבים הם דיכוגמים, כלומר הם מתחילים את חייהם כנקבות ומשנים את מינם לזכרים בשלב מאוחר יותר של חייהם. הם מייצרים כמות גדולה של ביצים והפגיות (לארוות) הם פלנקטוניים, לרוב נתונים לחסדי זרמי הים עד שיהיו מוכנים להתיישב בתוך אוכלוסייה בוגרת.
פיצוץ לווייתן

פיצוץ לווייתן הוא מעשה של הריגת לווייתן או פירוק גופתו בחומרי נפץ, לאחר שעלה לחוף.

מקרה שהתרחש באורגון

הפיצוץ המתועד הראשון התרחש באורגון שבארצות הברית ב-12 בנובמבר 1970, כאשר גופת ראשתן גדול-ראש (היו שדיווחו על לווייתן אפור) פוצצה, בניסיון לסלק אותה מהמקום ולמנוע ריקבון. 
באותו אירוע, ראשתן גדול-ראש באורך כ-14 מטרים ובמשקל של כשמונה טונות גסס על החוף באורגון לאחר שנסחף אל החוף. רשויות אורגון, שהתייעצו עם אנשי חיל הים האמריקני, סברו שלא ניתן להיפטר מגופת הלווייתן בדרך של הרחקה או קבורה, והחליטו לפוצץ אותה. ההנחה הייתה שהדינמיט יפורר את הגופה באופן שיאפשר לנקות את החוף.
חיל הים האמריקני השתמש בחצי טון של דינמיט כדי לפוצץ את הלווייתן. מהלך הפיצוץ תועד בידי כתב הטלוויזיה פאול לינמן, שתיאר "חתיכות גדולות של שומן-לווייתנים" שחלקן הגיעו למרחק גדול מהחוף. משערים שהפיצוץ היה גדול מהצפוי בגלל הגזים שהצטברו בבטן הלווייתן. 
המקרה התפרסם לאחר שהפיליטוניסט דייב בארי, שצפה בסרטון המתעד את האירוע, כתב עליו. כמה אגודות העוסקות בזכויות בעלי החיים טענו כי ייתכן שהלווייתן היה בחיים בזמן שהופעל מטען הנפץ, ועל-כן ראוי להשתמש בעתיד בשיטות הומאניות יותר.
ארכנופוביה (סרט)

תקציר העלילה

בתחילת הסרט עכביש קטלני חומק לארצות הברית מאזור אגן האמזונאס בוונצואלה בתוך ארון המתים, בו נמצא הצלם המנוח ג'רי מאנליי, אחד מקורבנותיו של העכביש הקטלני אשר מובא לקבורה בארצות הברית. לאחר שהעכביש הקטלני מתרבה עם אוכלוסיית העכבישים המקומית, נוצר זן חדש של עכבישים אשר משתלט על עיירה קטנה בקליפורניה  בשם קאניימה. עלילת הסרט מתמקדת ברופא בשם רוס ג'נינגס (ג'ף דניאלס) הסובל מפחד מעכבישים (ארכנופוביה, ומכאן שם הסרט). רוס הוא תושב חדש בעיירה אשר במהרה מגלה כי הוא סובל ממחסור במטופלים בשל תחרות מצד רופא העיירה הקשיש סם מטקלף, אשר היה אמור במקור לפרוש ולהעביר את כל המטופלים שלו לרוס.
המוניטין של רוס ניזוק באופן חמור לאחר שחלק מהמטופלים המעטים שלו מתים באופן מסתורי – אף על פי שהם מתים כתוצאה מנשיכות העכבישים ולא בשל הזנחה מצדו. לאחר שד"ר מטקלף עצמו נהרג מאחד העכבישים, רוס מבין כי העיר שורצת בעכבישים קטלניים ובעזרת המדביר דלברט מקקלינטוק (ג'ון גודמן), אנטומולוג בשם ג'יימס את'רטון (ג'וליאן סאנדס) והעוזר שלו כריס קולינס (בריאן מקנאמרה), החבורה מנסה לחסל את זן העכבישים הקטלני.

העכבישים בסרט

העכבישים ששימשו בסרט כמין הכלאיים שמשתלט על העיירה היו מהמין Delena Cancerides, מין ממשפחת המברישניים שמוצאו מניו זילנד, ואינו מסוכן לבני אדם.
אפקט כדור השלג

אפקט כדור השלג הוא ביטוי שמתאר תהליך המתחיל בהיקף קטן והמתרחב במהירות לממדי ענק.
מקור הביטוי הוא בתופעת טבע שמתרחשת כאשר גוש שלג קטן ניתק ממקומו ובהשפעת כוח המשיכה של כדור הארץ מתחיל להתגלגל במדרון. במהלך התגלגלותו, גוש השלג סופח כמויות נוספות של שלג מנתיבו וגדל במהירות רבה.
שטח המגע שבין כדור השלג ובין המדרון, עליו הוא מתגלגל, הולך וגדל ככל שכדור השלג גדל, לכן הגידול מואץ יותר ויותר. גידול כדור השלג תלוי בכמות השלג המצויה בדרכו, בתנאי מזג האוויר, בתלילות המדרון (הקובעת את מהירות התגלגלותו) ובאורך המדרון. התופעה מיוחדת לאזורים הרריים. כדור שלג גדול המתגלגל במדרון יכול ליהפך למפולת שלגים.
במדעי החברה משתמשים במטפורת כדור השלג כדי לציין שיטה מתודולוגית של ראיונות עומק. חוקרים העוברים ממרואיין אחד למשנהו, בצורה של "חבר מביא חבר", ובכך משתמשים ברשתות החברתיות של המרואיינים, מציינים במחקר כי השתמשו בשיטת "כדור השלג".
מבצע דרך נחושה

רקע ומטרות

במסגרת מבצע חומת מגן הכניס צה"ל כוחות צבא גדולים לערים הפלסטיניות ביהודה ושומרון והללו נלחמו מבית לבית על מנת לפגוע במחבלים, להשתלט מחדש על הערים הפלסטיניות, ולאפשר לצה"ל חופש פעולה בתוכן. הצורך בשחרור יחידות המילואים אילץ בסופו של דבר את צה"ל להוציא את כוחותיו בטרם הושגו כל מטרות המבצע. בעוד שבשכם וג'נין צה"ל לא השלים את הפגיעה בתשתית הטרור, בערים אחרות צה"ל השיג את רוב מטרותיו ועמוד השדרה של ארגוני הטרור - בייחוד חמאס ופת"ח - נהרס כאשר מאות מחבלים נהרגו ואלפי מבוקשים נעצרו. למרות זאת, חוליות ותשתיות טרור רבות נותרו בשטח והן המשיכו להוציא פיגועים כנגד ישראל.
מטרתו העיקרית של המבצע הייתה להשלים את מה שצה"ל החל במבצע חומת מגן ולהשלים את הפגיעה בתשתיות הטרור שנותרו בשטח אחרי הקרבות הקשים באפריל. המצב אחרי "חומת מגן" היה שלמרות שהנהגת ארגוני הטרור התפוררה ומצבורי הנשק העיקריים (שכללו גם רקטות נ"ט ואב-טיפוס של רקטות קסאם) נתפסו, תאי טרור רבים נותרו בשטח והמשיכו להוציא פיגועים. מאחר שצה"ל לא הספיק להרוס את כל מעבדות הנפץ ולעצור את כל המבוקשים עקב הנסיגה, הוחלט שמטרת מבצע דרך נחושה יהיה לבער ביסודיות את תשתיות הטרור שנותרו.
עקב ההכרה שהשגת מטרה זו תדרוש זמן רב ונוכחות צמודה בשטח, מטרתו המשנית של המבצע הייתה לפרוש את כוחות צה"ל סביב הערים הפלסטיניות, להקים תשתית סיכול טרור בשטח, לפתח תורת לחימה לעימות בעצימות נמוכה ולמעשה, להשיג מחדש שליטה ביטחונית מלאה בשטח, לטווח ארוך.
מטרתו קצרת הטווח של המבצע הייתה לבלום את גל הטרור של חודש יוני 2002, שהגיע לשיאו בפיגועים בקו 32א בצומת פת (18.6) ובגבעה הצרפתית בירושלים (19.6), ואשר במהלכו נרצחו 57 ישראלים.

תוצאות

המבצע, שבא לאחר מספר פיגועי טרור קשים בחודש יוני, הצליח בהורדת רמת הטרור והשגת שקט יחסית עד אמצע יולי. באמצע יולי התחדש שוב גל הטרור, ובעקבות סדרת פיגועים שבה נרצחו 32 איש, צה"ל שוב הגביר את מאמציו ופתח במבצע אולי הפעם. בעקבות הלחץ הממושך של צה"ל על השטח במהלך הקיץ, החודשים אוגוסט, ספטמבר ואוקטובר היו שקטים יחסית.
שר הביטחון בנימין בן-אליעזר סקר את הישגי המבצע, בהם: מעצר 150 מחבלים, מהם 10 מחבלים מתאבדים והשמדת 14 מעבדות נפץ.
השפעתו האמיתית של המבצע הייתה בעיקר לטווח הרחוק: בעקבות המבצע יכולת הסיכול של ישראל השתפרה באופן ניכר, אחוז הסיכול (פיגועים מסוכלים חלקי סה"כ ניסיונות פיגוע) עלה באופן דרסטי ואחוז הפיגועים ה"מוצלחים" קטן באופן ניכר.
בלארד מקדונלד

חייו

מקדונלד נולד בפורטלנד שבאורגון. לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטת פרינסטון, הוא החל לכתוב מילים לשירים ללהקות וודוויל נודדות. עבודתו בתחום הוודוויל הובילה אותו לבסוף אל ברודוויי, שם הוא עבד כליריקן וכלברתן בהפקות שונות בהן: Ziegfeld’s 9 O’clock Frolic, Love Birds, The Battling Butler, Sweetheart Time, Ziegfeld’s Midnight Frolic (1919), George White’s Scandals of 1923 ו-Thumbs Up!
אמנם את עיקר פרסומו קנה מקדונלד כמי שכתב את המילים לשיר "Beautiful Ohio", השיר הרשמי של מדינת אוהיו, אך הוא נודע גם בשיתוף פעולה עם גדולי מלחינים של זמנו ביצירת שירים פופולריים רבים בהם: “Rose of Washington Square”, “Second Hand Rose”, “Parade of the Wooden Soldiers”, “Back Home in Indiana”, “The Trail of the Lonesome Pine”, “Play That Barbershop Chord”, “Clap Hands, Here Comes Charlie!”, “Somebody Loves Me”, “Bend Down, Sister”, “Down in Bom Bombay”, “On the Mississippi” ו-She is the Sunshine of Virginia.
מקדונלד עבד בין היתר עם המלחינים הארי קרול, קון קונרד, ג'וזף מאייר, זיגמונד רומברג, הלברט פון תיצלר, ג'ורג' גרשווין,  ג'סי גריר, ג'יימס הנלי, ויקטור הרברט, לואיס מיור ווולטר דונלדסון.
בנוסף, מקדונלד כתב מילים למספר סרטים הוליוודיים, בהם: "Our Dancing Daughters", "Somebody Loves Me" ועוד.
מקדונלד היה מהחברים המייסדים של האגודה האמריקנית למלחינים, סופרים ומו"לים (ASCAP) ב-1914. הוא מת בפורסט הילס, שכונה ברובע קווינס שבניו יורק, ב-17 בנובמבר 1935.
ארמיית המשמר הרביעית

היסטוריה

ב-16 באפריל 1943 קיבלה הארמייה ה-24 את תואר ה"משמר" (גווארדיה) על הצטיינותה בקרב סטלינגרד, ושמה שונה לארמיית המשמר הרביעית.
בקיץ 1943 לחמה הארמייה בקרב קורסק, ולאחר מכן השתתפה בשחרור אוקראינה המזרחית (במסגרת קרב דנייפר), ובקרב קורסון-צ'רקאסי (ינואר-פברואר 1944) . בקיץ 1944 השתתפה הארמייה בכיבוש רומניה (מבצע יאשי-קישינב), ולאחר מכן השתתפה בלחימה בהונגריה, כולל הקרב על בודפשט. במרץ 1945 השתתפה הארמייה בהדיפת המתקפה הגרמנית האחרונה במלחמה, באזור אגם בלטון, ובמתקפת הנגד הסובייטית שבאה בעקבותיה, ובאפריל 1945 היא נטלה חלק במתקפת וינה ובכיבוש אוסטריה. במרץ 1947 פורקה הארמייה.
דודי תירם

קריירה

תירם החל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של הפועל פרדסיה, וכשהיה בן 13 הצטרף למחלקת הנוער של מכבי נתניה ואף שימש כקפטן קבוצת הנוער. בינואר 2014 הושאל תירם למ.ס. כפר קאסם מליגה א', וב-29 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו, בהפסד 1–2 לבני סכנין במסגרת גביע המדינה. ב-21 במרץ 2014 הבקיע תירם את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 2–0 על מכבי באר יעקב. לקראת עונת 2014/2015 חתם תירם במכבי קריית גת, העולה החדשה לליגה הלאומית, במדיה ערך 33 הופעות ליגה, בהן כבש שלושה שערים, והעפיל עם הקבוצה לפלייאוף העליון.
בקיץ 2015 חזר תירם למכבי נתניה, וב-16 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 2–0 על הפועל באר שבע במסגרת גביע הטוטו. שישה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 0–1 למכבי פתח תקווה במסגרת המחזור הראשון של עונת 2015/2016. לאחר המשחק חתם תירם בהפועל רעננה, ובמדיה ערך בעונה זו 14 הופעות בליגת העל. ביולי 2016 חתם תירם בהפועל רמת גן מהליגה הלאומית, ובעונת 2016/2017 כבש במדיה שלושה שערים ב-34 הופעות ליגה.
לקראת עונת 2017/2018 חזר תירם למכבי נתניה. ב-21 בינואר 2018 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל, בתיקו 1–1 נגד מכבי פתח תקווה, ואת העונה הוא סיים עם שער אחד ב-20 הופעות, וסייע לקבוצה להעפיל לפלייאוף העליון.
את עונת המשחקים 2019/2018 פתח מצוין; מעמדת הבלם כבש ארבעה שערים לזכות קבוצתו.
ב-28 ביוני 2019 חתם תירם לשנתיים בקבוצת אסטרה ג'יורג'יו מליגת העל הרומנית. ב-13 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, ואף כבש שער בכורה. ב-31 ביולי 2019, לאחר משחק אחד בלבד, החליט תירם לעזוב את הקבוצה, בשל בעיות תקציביות אליהן נקלעה הקבוצה.
ב-27 באוגוסט 2019 חתם ל-3 שנים במועדון ספורט אשדוד.
חלום קדחת

עלילה

אבנר מארש הוא קפטן של ספינת קיטור, אשר סבל מצרות כלכליות כאשר הוא פוגש את ג'ושוע יורק, ג'נטלמן עשיר. הם הופכים להיות שותפים בעסקים, כאשר ג'ושוע זוכה באמונו של אבנר בהבטחה של ספינת קיטור אדירה.
ספינת הקיטור נקראת חלום קדחת, הקרויה על שם החברה הכושלת של אבנר. ג'ושוע ואבנר, מחליטים להיות שותפים כקפטנים של הסירה. 
למרות הכל, שאלות רבות מועלות בידי הצוות והנוסעים בנוגע לג'ושוע יורק וחבריו, אשר כמעט לעולם לא יוצאים מהתאים שלהם באור יום.
חשדו של אבנר בנוגע לשותפו המסתורי מתגבר, כאשר הוא מגלה בתאו של ג'ושוע גזירי עיתון המתארים מיתות מסתוריות. הוא מתעמת עם ג'ושוע, שאומר לאבנר שהוא וחבריו הם צידי ערפדים, המשתמשים בחלום קדחת כבסיס המבצעים שלהם.
אחרי מספר אירועים, חשדו של אבנר מתעורר שוב. לבסוף, ג'ושוע אומר לאבנר את האמת, שהוא וחבריו הם ערפדים. ג'ושוע גילה מרקחת אשר עוזרת לו לשלוט בקדחת הדם, הגואלת ערפדים אחרים מהצורך להתקיים מדם. ערפדים אחרים מחשיבים אותו כמלך החיוור, אדון הדם של כל הערפדים.
דאימון ג'וליאן, אדון דם אחר, שומע על מאמציו של ג'ושוע. הוא מחליט לעלות על סיפונה של חלום קדחת עם ערפדים אחרים, ומצליח להתגבר על ג'ושוע. כאדון הדם של כל הערפדים שעל הספינה, הוא מגרש את אבנר מהספינה ומשתלט עליה.
מאמציו של אבנר לכבוש שוב את חלום קדחת עולים בתוהו, ואחרי שהוא מכלה את עושרו בניסיון למצוא את הספינה האובדת הוא נכנע ומחליט להתיישב בעיר הולדתו.
לאחר שהוא מקבל מכתב מג'ושוע, אבנר המבוגר יותר יוצא לעזור לג'ושוע לחסל אחת ולתמיד את ג'וליאן. ג'ושוע נאבק בג'וליאן, ולבסוף מצליח לנצח אותו. ג'ושוע נהיה לבסוף, אדון הדם של כל הערפדים.
פיליפו מריה ויסקונטי

פיליפו מריה ויסקונטי (באיטלקית: Filippo Maria Visconti;‏ 23 בספטמבר 1392 - 13 באוגוסט 1447) היה דוכס מילאנו, האחרון בשושלת בית ויסקונטי.

תולדות חייו

אביו היה דוכס מילאנו ג'אן גלאצו (Gian Galeazzo), שם אמו היה קתרינה. כבר מילדות סבל מרככת קשה שמנעה ממנו ללכת ואף לעמוד במשך זמן ממושך. עם מות אביו ב-1402 היה למושל פאביה וב-1412, לאחר רצח אחיו הבכור, ג'ובאני מריה, היה לדוכס מילאנו, נאמן לאימפריה הרומית הקדושה. 
ויסקונטי ביסס את עמדתו כמדינאי על ידי כך שהעסיק יועצים טובים ומצביאים טובים, בהם פרנצ'סקו ספורצה. בשנת 1423, עם מות שליט העיר פורלי, נטל ויסקונטי אפוטרופוסות על בנו הצעיר של השליט ויצא למלחמת ירושה ברומאניה במסגרתה נלחם עם פירנצה וונציה, שתמכה בה. ב-1425 התפשטה המערכה ללומברדיה. לאחר שאיבד את ברשה ואת החוף המזרחי של אגם גארדה לוונציה, נאלץ ויסקונטי לקבל את תנאי השלום שהוצעו על ידי האפיפיור מרטינוס החמישי. למרות השלום, הסכסוכים מול ונציה לא חדלו. ב-1431 הוביל ספורצה בהצלחה את צבא מילאנו בקרב נגד ונציה, בתמורה הציע לו ויסקונטי לשאת לאשה את בתו, ביאנקה מריה, שהייתה בת שש באותה עת, במטרה לחזק את קשריו של המצביא עם מילאנו. בין השנים 1433 עד 1435 הוביל ספורצה את צבא מילאנו נגד צבאו של האפיפיור אך לאחר שכבש את אנקונה, החליף צדדים וקיבל על עצמו להיות מושל העיר מטעם הכס הקדוש עצמו. בשנים 1436 עד 1439 שירת גם את פירנצה וונציה. ב-1440 נכבשו אחוזותיו של ספורצה בממלכת נאפולי על ידי אלפונסו החמישי, מלך אראגון. כדי לקבל חזרה את אחוזותיו הסכים ספורצה להתפייס עם ויסקונטי וב-25 באוקטובר 1441 נשא לאשה את בת הדוכס ביאנקה מריה, בת ה-16. ספורצה היה בן 40 באותה עת.
ויסקונטי נפטר ב-1447, ללא יורש זכר. את מקומו ירשה, לאחר קרבות רחוב, הרפובליקה האמברוזית קצרת הימים. ב-1450 עלה לכס דוכס מילאנו פרנצ'סקו ספורצה.
כנסיית מדלן

היסטוריה

במקור שכן באזור המדלן בית כנסת שהופקע מיהודי פריז על ידי פיליפ השני, מלך צרפת בשנת 1182 במסגרת יחסו העוין ליהדות צרפת. בית הכנסת הועבר לרשות בא כוחה של הכנסייה הקתולית בפריז, הבישוף של פריז דאז, מוריס דה סולי, שקידש אותו למריה מגדלנה. מאז אזור המדלן כונה Ville l'Évêque, כלומר עיר הבישופ בצרפתית. בשנת 1722 סופח האזור לפריז ובשנת 1755 נחנכה שם כיכר תחת השם כיכר לואי ה-15 (Place Louis XV). 
המיקום הנחשק של האתר, בקצה רחוב רויאל (rue Royale) ובקו ראייה ישיר מכיכר הקונקורד, יצר שיח ער סביב המבנה שצריך לקום בו. בשנת 1757 הופקדה תוכנית לבנייה מחדש של המבנה לאותה המטרה - כנסייה למריה מגדלנה. ב-3 באפריל 1763 נערך בחגיגיות טקס הנחת אבן הפינה, אך הבנייה נפסקה ב-1764.
בשנת 1777 הוצעה תוכנית בנייה חדשה למבנה ברוח הפנתאון ברומא, אך גם תוכנית זו נפסקה באמצע, עם פרוץ המהפכה הצרפתית ב-1789. עד לנקודה זו הספיקו להשלים את הנחת היסודות ולהקים את הפורטיקו המרשים אך הצלחת המהפכה פתחה מחדש את ההחלטה על ייעוד המבנה, שבין היתר הוצע להסבו לספרייה, אופרה או אף לשוק.
בעוד הוויכוחים נמשכו, ב-2 בדצמבר 1806, בהיותו בפוזנאן שבפולין, חתם נפוליאון בונפרטה על צו המורה להקים שם מונומנט להאדרת שמם של צבאות צרפת. הוכרזה תחרות בה השתתפו כשמונים אמנים, במסגרת נבחר על ידי נפוליאון עצמו העיצוב של האדריכל פייר-אלכסנדר ויניון, בניגוד להמלצת האקדמיה: מקדש נאו-קלאסי מוקף עמודים בהשראת אדריכלות יוון ורומא העתיקות. 
העבודות התחילו והתקדמו במהירות עד שנת 1811, אז נתקלו בבעיות תקציב שגרמו להפסקת הבנייה. לאחר המערכה ברוסיה בשנת 1812 חזר בו נפוליאון מכוונתו להקים מונומנט לצבאו ושב לתוכנית המקורית לייעוד המבנה: כנסייה. בעיות התקציב נמשכו עד שבשנת 1834 הועבר חוק שתקצב פרויקטים לתועלת הציבור כדי להפחית את אחוז האבטלה, וכך התאפשר להשלים את הבנייה בשנת 1842. במהלך הבנייה עוד עלתה הצעה להסבת המבנה לתחנת רכבת, אך ההצעה נדחתה והכנסייה נפתחה רשמית ב-9 באוקטובר 1845 על ידי הארכיבישוף של פריז, דניס אוגוסט אפר.
קשר דלתא

קשר דלתא (קשר δ) הוא קשר קוולנטי אשר נוצר בין שני אטומים, כאשר אורביטלי d, הנמצאים בניצב למישור הקשר, חופפים זה לזה.  קשרי δ מתאפיינים גם בחפיפה של ארבע אונות של האורביטלים, בניגוד לקשרי פאי הנוצרים מחפיפה של שתי אונות בלבד של האורביטלים. כמו כן, בקשרי דלתא ישנם שני  מישורי צומת העוברים דרך גרעיני האטומים, בהם צפיפות ההסתברות למציאת האלקטרון היא אפס.
השימוש באות היוונית δ לתיאור הקשר נובע מכך שבדרך כלל קשרים מסוג זה נוצרים על ידי אורביטלי d המכילים שתי אונות של ענן אלקטרונים הנמצאות משני צידי הגרעין (האות d היא מקבילה פונטית לאות δ). 
קשרי דלתא יכולים להווצר באטומים גדולים המאכלסים את אורביטלי ה-d. בדרך נצפים קשרי דלתא בתרכובות אורגנו-מתכתיות והם מאפשרים לעיתים יצירה של קשרים מרובעים.
רפי רותם

קורות חייו

רותם שירת בחיל השריון והיה קצין מודיעין בצה"ל. עם סיום שירותו הצבאי בשנת 1984, החל לעבוד כחוקר בחקירות במכס ומע"מ ת"א. לאחר 15 שנים (בשנת 1999) התמנה לקצין מודיעין ופרויקטים מיוחדים ביחידה הארצית לחקירות מכס ומע"מ. תפקידו כלל תפיסת מכולות סיגריות מוברחות וסיוע למשטרה במאבקה במשפחות הפשע בישראל.
בשנת 2003 החל להתריע ולהגיש תלונות על חשדות לשחיתות ברשות המיסים, המונעים להערכתו הכנסה של כ-50 מיליארד ש"ח בשנה לקופת המדינה. בשנת 2005 פנה לבית הדין לעבודה כדי שיוכר כחושף שחיתות, אולם תביעתו נדחתה על ידי שופטת בית המשפט לעבודה ורדה סאמט. באותה שנה הופסקה למעשה העסקתו של רותם ברשות המיסים. בשנת 2008 נדחתה על הסף עתירתו של רותם לבג"ץ על ידי השופטים אדמונד לוי, עדנה ארבל, ועוזי פוגלמן. בפסק הדין נקבע שעניינו ביסודו הוא מקרה של "יחסי עבודה עכורים".
בדצמבר 2013, פנו 44 עיתונאים מוערכים למבקר המדינה להכיר ברפי רותם כחושף שחיתויות. כחצי שנה לאחר מכן, באפריל 2014 כתב משרד מבקר המדינה לעורך דינו של רפי רותם, ואמר כי הוחלט להיעתר לבקשתו של רותם למסירת מידע בעל פה ואסמכתאות מתאימות.
בשנת 2014 העניקה התנועה לאיכות השלטון לרפי רותם את אות "אביר איכות השלטון לשנת 2014" בקטגוריה "חושף שחיתויות". בינואר 2015 העניק מבקר המדינה, השופט יוסף שפירא לרפי רותם, צו הגנה והכרה כחושף שחיתות.
בנובמבר 2016 נגזרו על רותם בבית משפט השלום בתל אביב חמישה חודשי מאסר על תנאי בגין הטרדה באמצעות מתקן בזק והעלבת עובד ציבור, וארבעה חודשים נוספים על תנאי בגין הפרת הוראה חוקית. את כתב האישום כנגד רותם הגישה התביעה המשטרתית בטענה כי הטריד שוטרים, פרקליטים ובכירים ברשות המיסים ובנציבות שירות המדינה באמצעות מסרונים ופקסים בהם השתמש בביטויים בוטים. רותם הורשע בחלק מסעיפי העלבת עובד ציבור אך זוכה מההאשמות בדבר איומים ובדבר הטרדת עד.
בשנת 2017 יצא רותם לקמפיין מימון המונים כדי להגיש מספר תביעות משפטיות שהגדולה שביניהם היא תביעה כנגד רות דוד על חלקה לכאורה בפרשת רשות המיסים, והצליח לגייס סכום של 212,000 ש"ח תוך חודשיים. פנייתו אל נציב תלונות הציבור על מייצגי המדינה בערכאות דוד רוזן נמצאה מוצדקת והעלתה חשדות לטיוח במה שמכונה "פרשת המכולה המוברחת". הפנייה הועברה לטיפול פרקליט המדינה שי ניצן.
ביוני 2018 בית המשפט המחוזי בתל אביב קיבל חלק מערעורו של רותם על פסק הדין בגין העלבת עובד ציבור וזיכה את אותו מ-15 סעיפי אישום. על זיכוי זה ביקשה המדינה רשות ערעור בבית המשפט העליון.
בעקבות חשיפת העובדה כי המועמד לתפקיד מפכ"ל המשטרה משה (צ'יקו) אדרי נפגש עם עורך דינו של רותם לפני עדותו של רותם בפני הוועדה למינויים בכירים על רקע טענות של רותם כנגד אדרי, פסלה ועדת המינויים את מועמדותו של אדרי. מפגש זה היה חלק מהסיבות שהובילו לפסילת המינוי.
רד בול ארנה (זלצבורג)

יורו 2008

במהלך יורו 2008, אירח האצטדיון שלושה ממשחקי בית ד' בשלב הבתים.
רזבאן קוצ'יש

קריירת מועדונים

קוצ'יש גדל במחלקת הנוער של אוניברסיטאטה קלוז'. עד מהרה השתלב בקבוצה הבוגרת וב-2004 חתם בשריף טירספול ממולדובה שם שיחק שנתיים. הוא חתם על חוזה שפג ב -31 בדצמבר 2009 בלוקומוטיב מוסקבה עבור €2600,000. הוא כבש את השער הראשון שלו בליגה הרוסיה מול רובין קאזאן. ב-1 במרץ 2010 חתם בטימישוארה עד לסיום העונה עם אופציה ל-5 שנים. ב-22 במאי חתם קוצ'יש בא-נסר מערב הסעודית. ב-25 בפברואר 2011, הוא הושאל לקפרטי לבוב האוקראינה. הוא כבש את השער הראשון שלו בקרפטי בניצחון 0-1 על שחטאר דונצק. ביוני 2011 חתם בקפרטי, אך כעבור חודשיים חתם על חוזה עם רוסטוב ל-3 שנים.

נבחרת לאומית

ערך את משחק הבכורה שלו בנבחרת רומניה ב-17 באוגוסט 2005 במשחק מול אנדורה. כיום יש לו 49 הופעות ו-2 שערים במדי הנבחרת ואף נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2008.
קויט טומה

ביוגרפיה

טומה נולד בטאלין והוא אחיינו של ראש ממשלת אסטוניה לשעבר אינדרק טומה.
ב-1994 התגלה על ידי מפיק בעת שלמד בבית ספר למוזיקה, הוא תכנן בתחילה שטומה ייפתח בקריירת סולו אך לאחר מכן החליט כי הוא משתלב באופן הרמוני ביחד עם סירלי היוס הלמד איתו באותו בית ספר, והם התמזגו ביחד כצמד "Code One", הם זכו להצלחה אך התפרקו לאחר שנה.
ב-1998 ייצג את אסטוניה באירוויזיון עם השיר "Mere lapsed" אשר הגיע למקום ה-12, באותה שנה גם הוציא את אלבומו הראשון.
ב-2007 זכה בתוכנית הריאליטי "Tantsud tähtedega" , הגרסה האסטונית של לרקוד עם כוכבים.
ב-2017 שוב ייצג את אסטוניה באירוויזיון בדואט עם הזמרת לאורה פולדבר עם השיר "Verona", ולא הצליח להעפיל מחצי הגמר.
הוא דיבב בהפקת הדיבוב האסטונית של הסרט מכוניות.
הוא שיחק גם במספר מחזות זמר בתיאטרון וביניהם מיס סייגון וסיפור הפרברים.
מיכאיל סבסטיאן

חייו

מיכאיל סבסטיאן נולד בבראילה, רומניה ולמד משפטים ופילוסופיה בבוקרשט. הוא נהרג בתאונת דרכים, כשמשאית של הצבא האדום, שנכנס לרומניה לקראת סוף מלחמת העולם השנייה, פגעה בו.
יצירתו של סבסטיאן הושפעה ממרסל פרוסט, אנדרה ז'יד ועוד מחברי רומנים צרפתים.
במהלך חייו הקצרים השתמש סבסטיאן בשם עט נוסף, ויקטור מינקו Victor Mincu, שנועד להתחכם לאיסור הצגת יצירות של יהודים על קרשי הבמה הרומנית. 
היומן שלו, שהופיע אחרי מותו (רכוש בני משפחתו שהתיישבו בצרפת), הוא מסמך אותנטי המתאר את חיי היהודים בתקופה בה נרצחו מאות אלפים מהם תחת השלטון הרומני. היומן גם מתאר את ההתקרנפות ההדרגתית של אינטלקטואלים רומנים כמו נאיה יונסקו ומירצ'ה אליאדה. היומן, עם הקדמה של ההיסטוריון והמבקר ישראלי לאון וולוביץ' תורגם והופיע בצרפת, ארצות הברית, הולנד ובגרמניה. בנובמבר 1941 היה כלול בין הסופרים היהודים שמכירת ספריהם נאסרה והם הוכרזו בני ערובה.
בעברית הופיעו בהוצאת נמרוד: "יומן", "מזה אלפיים שנה" ו"איך הפכתי לחוליגן".
אברהם לייבה זיסו ומקס בלכר היו בין הדמויות שבספריו של סבסטיאן: "יומן" ו"מזה אלפיים שנה".
ב-2006 הוענק לו במינכן, לאחר מותו, פרס האחים שול המוענק מדי שנה לסופרים המפגינים "עצמאות אינטלקטואלית ואומץ מוסרי". 
אחיו הבכור, הרופא פייר השטר, התיישב בעיר סו (אוט-דה-סיין) ((Sceaux (Hauts-de-Seine) בצרפת. בתו ואחיינית הסופר, מישל השטר, ידועה בצרפת כסופרת ומתרגמת שפרסמה בשנת 2000 ספר אוטוביוגרפי "מ. ומ." (.M. et M) המתייחס לדודה, מיכאיל סבסטיאן.
.NET

פריסה ושכיחות

מיקרוסופט הגישה את טכנולוגיית .NET לגופי תקינה בינלאומיים, והיא תוקננה בתקן ECMA-335. טכנולוגיה זו שואבת חלק ניכר מעקרונותיה ואף מעיצוב מערכת האובייקטים שלה, מטכנולוגיית Java. בין היתר, היא משתמשת ברכיב החוצץ בין התוכנית המתבצעת לבין מערכת ההפעלה, המכונה Common Language Runtime, ושפתו נקראת Common Intermediate Language (בקיצור CIL, "שפת ביניים משותפת"). רכיב זה מהווה למעשה מכונה וירטואלית, המפרידה בין החומרה לתוכנה. רכיב זה מאפשר לפתח בשפות שונות ועבור מעבדים שונים, כל עוד השפה מהודרת לקובץ היכול לרוץ על ה־CLR. רכיב נוסף מהדר בדיוק בזמן (JIT - Just In Time) מהדר בזמן ריצה את קוד הביניים של המכונה הווירטואלית לקוד מכונה טבעי של המחשב הנוכחי, ומעניק לישום יכולת להתבצע במהירות הקרובה למהירות של יישום שהודר לקוד מכונה טבעי, וזאת בדומה לשפת Java.
מיקרוסופט עצמה פיתחה את שפת C#, וכמו כן יצרה מחדש את שפת Visual Basic תוך התאמתה באופן מלא לעקרונות תכנות מונחה עצמים, והיא מכונה Visual Basic .NET עבור סביבת .NET כמו כן יצרה מיקרוסופט גרסה של Java המכונה J#, גרסה של JavaScript המכונה JScript ואף גרסה "מנוהלת" (Managed) ל-C++ המכונה Managed C++. יצירת גרסאות .NET לשפות קיימות נועדה להקל על מפתחים שכבר היו מורגלים בשפות אלה, להגר אל סביבת .NET בנוסף, חברות אחרות יצרו גם הן גרסאות של שפות אחרות שניתן להדר אל סביבת CLI, כמו למשל גרסת .NET של שפת דלפי.
אחת מתוצאות תקנונו של ה־CLI היא שגם גופים אחרים רשאים לפתח מימוש של תקן זה. ואכן, קיימים לפחות שני פרויקטים בקוד פתוח לפיתוח סביבות .NET שלא יהיו קשורות למערכות החלונות דווקא - פרויקט מונו של חברת נובל ופרויקט דוט-גנו (GNU.). שני פרויקטים אלה מפתחים גרסאות של ה-CLI עבור מערכות לינוקס ומק, ומערכות אחרות, כך שבדומה לטכנולוגיית ג'אווה, תוכנה שפותחה על פלטפורמה אחת תרוץ על כל פלטפורמה אחרת עליה מותקנת ה־CLI. במקביל שפות פיתוח אופיינות לקוד הפתוח יצאו בגרסאות שעברו התאמה לסביבת הפיתוח של הדוט נט, כך למשל PHP יצאה בגרסה העונה לשם Phalanger.

מהדרים

ב-2 באפריל 2014 מיקרוסופט הוציאה לאור גרסת בטא למהדר חדש בשם DotNET Native, המאפשר להדר קוד בשפת #C ו-VB.NET לקוד מכונה באופן ישיר (Native Code), ללא שימוש ב-JIT (מהדר דינמי - Just-In-Time Compiler). לפי מיקרוסופט, מהדר זה מתבסס על המהדר הקיים של Visual Studio לשפת ++C, והוא מהדר סטטי. מהדר זה מיועד ליישומי Windows Store בלבד (יישומים לטאבלטים של מיקרוסופט), אך לפי מיקרוסופט, בעתיד המהדר יתמוך גם ביישומי Windows למחשבים נייחים (Desktop Applications), אך הדבר לא התממש עד הרבעון הראשון של 2016. 
היתרון הבולט במהדר זה הוא הביצועים - ניתן לכתוב קוד בשפת #C עם ביצועים דומים לקוד בשפת ++C, לפי מיקרוסופט. בנוסף לכך, מהדר זה מאפשר ל-#C לרוץ על מספר פלטפורמות שונות, ומקשה על פענוח לשפת המקור של הקובץ המהודר (Assembly Executable). יתרון נוסף הוא שאף על פי שהקוד הוא קוד מכונה, ניהול הזיכרון האוטומטי ושאר היתרונות של NET. עדיין מתאפשרים באופן מלא לחלוטין, בניגוד לשפות אחרות שמתהדרות לקוד מכונה (כדוגמת ++C). מהדר זה לא יחליף את מהדר ה-JIT, אך הוא יספק חלופה למהדר ה-JIT (ניתן לקבוע את סוג ההידור, JIT או Native, לפני ההידור).

ניהול זיכרון

ניהול הזיכרון של שפות המפותחות בסביבה זו נעשה באופן אוטומטי בניגוד לתכנות בשפה כדוגמת ++C. ה-CLR מספק שירותים לטיפול בנושא של הקצאת זיכרון דינמית. אובייקטים שהוקצו אינם דורשים ניקוי ידני בתום השימוש ויש מערכת של "איסוף זבל" שדואגת לפנות זיכרון של אובייקטים שכבר אינם בשימוש.