עין בוקק

עֵין בּוֹקֵק הוא מתחם התיירות והבילוי העיקרי בצידו הישראלי של ים המלח. המתחם נמצא בתחומי המועצה האזורית תמר, ושוכן לחופי בריכה 5  באגן הדרומי של האגם, בגובה של 392 מטרים מתחת לפני הים. מלונות עין בוקק הוקמו על מניפת הסחף של נחל זוהר, בין חוף האגם ממזרח וכביש 90 ממערב, ואורכו של האתר הוא כקילומטר וחצי מצפון לדרום. המקום קרוי על שם מעיינות עין בוקק שבנחל בוקק.

בית מרפא

בני נוער ומטיילים אחרים בדרך למצדה נהגו לטבול במי המעין בחמי זוהר. גם נשיא המדינה, יצחק בן צבי נהג לטבול במעיין ולצורכו הונח במקום צריף מעץ.
במאי 1956, לאחר שבדיקות של מי המעיין בחמי זוהר הראו שיש להם תכונות מרפא, הוחלט על הקמת בית מרפא בקרבת מקום. בהיעדר מים מתוקים בחמי זוהר, הוחלט שבית המרפא יום בעין בוקק והסעות יובילו את המתרחצים מבית המרפא אל חמי זוהר. ב-21 במרץ 1957 נחנכה בעין בוקק בריכה, והונח אבן פינה לבית ההארחה של מרכז המרפא. בחמי זוהר הוקם מבנה בית מרחץ עם חמישה חדרים ובעין בוקק נבנו ארבעה צריפים לצורך בית המרפא. למרות הבטחות חוזרות ונשנות שהבנייה תושלם בעתיד הקרוב, בית המרפא נחנך רק ב-24 בדצמבר 1958. בינואר 1959 הוחל בהנחת צינור מים מהמעיין בלית המרפא. בית המרפא פעל בהפסד ועלויות הקמתו היו גבוהות בהרבה מששיערו בתחילה. בין השאר הרכבים ששימשו להסעת המתרחצים הרבו להתקלקל.
קופת חולים הכללית ויתרה על ניהול המקום ובשנת 1963 זכה בנץ פרידן במכרז לניהול בית ההארחה.

מלונות מודרניים

כבר בשנת 1961 נטען שהארי לוי, הבעלים של מלון השרון מתכוון להקים בעין בוקק מלון מודרני. ביוני 1964 פורסם שבכוונת חברת "עיינות" שניהלה את מלון מלכת שבא באילת להקים בעין בוקק מלון מודרני. מתוכניות אלו לא יצא דבר. 
בשנת 1967 קיבל יוסי אדלר, צעיר בן 24 ממשפחת מלונאים בצפת זיכיון להקמת מלון גלי זוהר בעין בוקק. הוא חבר לקבלן גדעון בן צבי וביחד הם החלו בבניית המלון בשנת 1968. ב-23 ביולי 1969, לאחר תקופת הרצה, נחנך המלון שנוכחות שר התיירות משה קול. מלון שני, מלון "עין בוקק", נבנה בשנת 1970 ונפתח בראשית 1971. שני המלונות זכו להצלחה רבה ובעקבות זאת הוגשו בקשות רבות להקמת מלונות נוספים. אחד הזרזים לפיתוח המקום היה פתיחת מקטע הכביש בין עין פשח'ה לעין גדי, אשר איפשר הגעת נוסעים מירושלים למקום ללא עיקוף. כך פורסם המקום כ"חוף הים של ירושלים".
המלון השלישי בעין בוקק, "גני שולמית" נבנה בשנת 1973 ונפתח להרצה באמצע 1975. עד תחילת שנות ה-80 לא נפתחו בעין בוקק מלונות נוספים. שני מלונות שנבנו במהלך שנות ה-70, מלון לוט ו"צל הרים", שיועדו להיות ברמת שלושה כוכבים נתקעו באמצע הבנייה ונפתחו בראשית שנות ה-80. בשנת 1985 עבר מלון "גני שולמית" לבעלות רשת מוריה ונקרא "גני מוריה". במרץ 1988 הצטרף למלונות בעין בוקק מלון שישי, מלון הוד. 
בשנת 1996 נפתח מלון הייאט שהיה המלון הגדול ביותר בעין בוקק, עם כ-600 חדרים. ביוני 1997 נפתח מלון הולידיי-אין קראון פלאזה. בשנת 1997 היו עוד שתי מלונות בבנייה: מלון קיסר, ומלון קרסנופולסקי של האחים לוי.
נכון לשנת 2014, שוכנים בעין בוקק 12 בתי מלון ובהם כ-4,000 חדרים, ושלושה מרכזים מסחריים ("עין בוקק", "פטרה" ו"עין התכלת") שבהם מסעדות, חנויות ושירותים נוספים. בשנת 2018  נפתח במרכז עין בוקק קניון שמשתרע על פני שטח של כ-10,000 מ"ר.  
בחלק מבתי המלון פועלים מרכזים רפואיים המתמחים בתיירות מרפא. חופי עין בוקק הוכשרו לרחצה על ידי החברה להגנות ים המלח במסגרת תקציבי שיקום ים המלח על ידי משרד התיירות, כיל ומועצה אזורית תמר. טיילת באורך של שלושה קילומטרים מחברת בין עין בוקק למתחם התיירות של חמי זוהר, הנמצא ליד היישוב נווה זוהר שמדרום לעין בוקק, ובו שלושה בתי מלון נוספים. בשטח הלא מפותח שבין שני אזורי המלונות קיים פוטנציאל לפיתוח מלונאי נוסף בהיקף של עד 8,000 חדרי מלון נוספים. בעין בוקק שוכנים מצד בוקק, מצודה ביזנטית הנמצאת מצפון לנחל בוקק, סמוך ממערב לכביש 90, וכן שרידי בית חווה חשמונאי בגודל של 23X23 מטרים שחרב במרד הגדול. 
קווי אוטובוס סדירים פועלים בין עין בוקק לירושלים, ערד, דימונה, אילת ולבאר שבע, ובעונות הטיולים אוטובוס תיירותי של המועצה האזורית מקשר בינה לבין אתרי התיירות לאורך ים המלח והיישובים.

עליית מפלס מי הבריכות

מתחם המלונות בעין בוקק נקשר בעליית מפלס מי בריכות האידוי שבדרומו של ים המלח, הנגרמת כתוצאה מהפעילות התעשייתית של מפעלי ים המלח. בין תעשיית התיירות לתעשיית האשלג בים המלח שוררת מערכת של יחסי תלות הדדית: הפעילות התעשייתית מאפשרת, מחד, את המשך קיומו של גוף מים שלצדו מוקמים בתי המלון, ומאידך גורמת לשקיעת מלח, לעליית מפלס הבריכות ולאפשרות של הצפת שטחי החוף והמתקנים הסמוכים לקו החוף. לאחר דיונים ממושכים והסכמים מורכבים, החלה חברת כיל, הבעלים של מפעלי ים המלח, בתיאום עם "החברה הממשלתית להגנות ים המלח" בהקמה והפעלה של מערך לקציר המלח בבריכות. לפי התוכניות ישונעו כ-20 מיליון טון של מלח בשנה מבריכה 5 לים המלח, ויפוזרו בים. נכון לשנת 2017, תוכנית קציר המלח טרם התחילה.