לינדה קרטר

רקע

נולדה בשם לינדה ג'ין קורדובה קרטר (Linda Jean Córdova Carter) בפיניקס, אריזונה שבארצות הברית למשפחה נוצרית ממוצא מקסיקני וספרדי (אימה) וממוצא אנגלי וסקוטי-אירי (אביה). הוריה הם חואניטה (לבית קורדובה) וקולבי קרטר. הופעתה הראשונה של קרטר בטלוויזיה הייתה כשהיא הייתה בת 5, בתוכנית כשרונות. בתיכון הייתה קרטר בלהקה, שהוחתמה כאקט פותח במלון-קזינו סהרה בלאס וגאס; מכיוון שטרם מלאו לה 21 שנים, היא נאלצה להיכנס להופעות דרך המטבח, ולא דרך הקזינו או הבר. 
קרטר למדה באוניברסיטת אריזונה סטייט, אך עזבה את הלימודים כדי לפתח קריירה מוזיקלית. לאחר שלא נחלה הצלחה מרובה בסן פרנסיסקו, שם שרה עם להקתה, היא חזרה לאריזונה ב-1972.

קריירה

ב-1972 קרטר זכתה בתחרות יופי מקומית, ובעקבות זאת לפרסום כלל ארצי כאשר המשיכה וזכתה בתואר מיס עולם אמריקה, וכך זכתה לייצג את ארצות הברית בתחרות מיס עולם שבה, הגיעה לשלב חצי הגמר. לאחר שלמדה מספר קורסים במשחק בניו יורק, הופיעה את הופעת הבכורה המקצועית שלה בתפקיד אורח בסדרת בלשים ב-1974, דבר שהוביל לשורת תפקידים בסדרות המוכרות של התקופה, כמו סטארסקי והאץ', וכן בתפקידים בבי מוביז.

וונדר וומן

הקריירה של קרטר התרוממה בשנות השבעים כאשר קיבלה את התפקיד הראשי בסדרה הטלוויזיונית "אשת חיל" שרצה בין השנים 1975-1979, במשך שלוש עונות. ההזדמנות הגיעה בדיוק בזמן, שכן כספה אזל והיה בכוונתה לחזור לאריזונה. הופעתה בסדרה זכתה לאהדה מצד מבקרים והקהל ועם הזמן הדמות בגילומה הפכה לאיקונית.
הסדרה שודרה במשך שלוש עונות. לקראת סופה של העונה השלישית סיפרה קרטר בראיון ל-"US Magazine" שהיא לא אהבה את האופן שבו היא שווקה על ידי חברת ההפקה כסמל מין:
מעולם לא התכוונתי להיות אובייקט מיני עבור אף אחד חוץ מבעלי. לא תיארתי כיצד תמונות שלי יתלו בשירותי גברים. אני שונאת איך שגברים מסתכלים עלי וכשהם חושבים את מה שהם חושבים. ואני יודעת מה הם חושבים. הם כותבים לי ומספרים לי.
היה לה מה לומר גם על שיווק המוצרים הנלווים לסדרה, בעיקר בובת וונדר וומן שהוציאה חברת האחים וורנר עם יצרן הצעצועים Mego. בהופעה בתוכנית האירוח של ג'ואן ריברס, ב-1987, היא אמרה:
אני חושבת שאת מכירה את הבעיה שקיימת בהוליווד, כיצד משווקים אותך, ומנצלים אותך. הם יצקו מסכה מהפנים שלי, והדביקו אותה על הבובה, ושווקו אותה עם שמי בתחילת הדרך. ואז, הם פשוט הורידו את שמי, ואז אמרו לי שאין הם חייבים לי פרוטה. זה מסוג הדברים, שהם יכולים כל כך לנצל אותך בתעשייה הזו. אני לא מרוויחה דבר. אפילו לא מהשידורים החוזרים של הסדרה. אף פעם אל תסתפקי ברווחים נטו. קוראים לזה הנהלת חשבונות יצירתית.
ב-1985,‏ DC קומיקס חלקו לה כבוד במהדורת ציון 50 שנה לחברה, כאחת מ"החמישים שעשו את DC לגדולה". ב-2007 חברת הצעצועים DC Direct יצאה במהדורה מוגבלת של בובת הדמות וונדר וומן של לינדה קרטר, שיצאה במהדורה שנייה ב-2010. באותה שנה גם יצאה מהדורת פסלון של לינדה קרטר כוונדר וומן לחגיגות ה-75 ל-DC קומיקס.

עבודות אחרות

ב-1978 קרטר נבחרה כ"האישה היפה בעולם" על ידי האקדמיה הבינלאומית ליופי וארגון העתונות הבריטית. בשנות השבעים המאוחרות, קרטר הקליטה אלבום, Portrait, והיא הייתה שותפה לכתיבת חלק משיריו. בנוסף, היו לה הופעות רבות בתוכניות אירוח כזמרת. גם בסדרה "וונדר וומן" היא שרה שניים משיריה. פוסטר שלה שהופץ על פי הצעתו של רון סמואלס, שהיה בעלה ואמרגנה, נמכר ביותר ממיליון עותקים. 
קרטר הייתה אמורה להופיע בסרט משנת 1979 אפוקליפסה עכשיו, בתפקיד פלייבוי פליימייט, ואף צילמה מספר סצנות. אך הסערה שהרסה את סט הצילומים עכבה את הפקת הסרט במספר חודשים, ועד שפרנסיס פורד קופולה היה מוכן להמשיך בצילומים, קרטר הייתה מחויבת חוזית לחזור לארצות הברית לצילומי וונדר וומן. היא הוחלפה על ידי קולין קאמפ, והזכר היחיד להשתתפותה הם צילומי סנטרפולד מזויפים שצולמו כתפאורה לסרט. ניתן לראות בקצרה את דפי הסנטרפולד התלויים בגירסת ה-Redux של הסרט. 
הופעות אחרות שלה כוללות את תפקיד הכותרת בסרט ביוגרפי על ריטה הייוורת', ואירוח מספר תוכניות ספיישל מוזיקליות בין 1980–1984. היא הפכה לדוגמנית-דוברת של חברת האיפור מייבלין, ואף כיכבה בתוכנית בלשות משלה לצד לוני אנדרסון, "Partners in Crime". היו לה תפקידים בשורת סרטים טלוויזיוניים בשנות התשעים, ובאותה תקופה אף הקימה חברת הפקות משלה, הפקות פוטומקס. היא גם הופיעה במספר קמפיינים פרסומיים בינלאומיים, והתחילה לעבוד בדיבוב. 
גם בשנות ה-2000 המשיכה קרטר להופיע בתוכניות בידור, סרטים וסדרות, כולל סרט הקולנוע הראשון בו השתתפה, "הדיוק'ס קורעים את האזרד" (2005), וסרט של דיסני "תיכון בהיי", ואף חזרה לעולם הקומיקס של DC בהופעת אורחת בסדרה "סמולוויל". עבודת הדיבוב שלה כללה מספר משחקי וידאו. 
בהמשך 2005, קרטר הופיעה על במת התיאטרון בווסט אנד בלונדון, במחזמר שיקגו, וב-2006 השיר מהמופע בביצועה, "When You're Good to Mama", יצא במהדורת הפסקול המיוחדת לכבוד 10 שנים למופע ב-2007 עשתה קרטר מסע הופעות יחידה בסגנון קברט, וב-2009 יצא אלבומה השני, At Last, והגיע למספר 10 במצעד הג'אז של בילבורד. ב-2011 יצאה באלבומה השלישי, Crazy Little Things, שהיא מתארת כתערובת מקסימה של שירי סטנדרט, קאנטרי, ופופ.

חיים אישיים

קרטר הייתה נשואה פעמיים. בפעם הראשונה למפיק האמריקאי-יהודי רון סמואלס, שהיה גם האמרגן שלה, משנת 1977 ועד 1982. בינואר 1984 נישאה קרטר לעורך הדין האמריקאי-יהודי רוברט א. אלטמן, מנכ"לה של חברת המדיה Zenimex. לזוג שני ילדים - ג'יימס (1988) וג'סיקה (1990), והם מתגוררים בפוטומק, מרילנד. 
ב-2003 קרטר חשפה שאמה סובלת מזה 30 שנה מתסמונת המעי הרגיז, ויצאה למסע הסברה כדוברת. היא תומכת גם במטרות אחרות, כולל פעילות למען מודעות ומניעת סרטן השד, הזכות להפלות, וזכויות להט"ב. היא הובילה מספר צעדות גאווה בפיניקס, ניו יורק, וושינגטון הבירה. 
ב-2008 קרטר גילתה בראיון ל-People Magazine שהיא הייתה בטיפול בקליניקת גמילה מאלכוהול, וכי היא פיכחת מזה עשר שנים.