google/wiki40b huggingface dataset:
יחסי גאורגיה–מקדוניה הצפונית

היסטוריה

ב-16 בפברואר 2019, במהלך ועידת מינכן לביטחון חתמו שרי החוץ של צפון מקדוניה וגאורגיה על פרוטוקול לייסוד יחסים דיפלומטיים פורמליים בין המדינות.
שנה קודם לכן נפגשו דוברי הפרלמנטים של שתי המדינות באיגוד הבין-פרלמנטרי בז'נבה, שם הגיעו השניים להבנות כי יש לחזק את היחסים הבילטראליים בין גאורגיה ומקדוניה, משום ששתי המדינות מתמודדות עם יעדים ואתגרים דומים, כמו ההצטרפות לאיחוד האירופי ולנאט"ו.
על פי העיתון היווני "אלפטרוטיפיה", גאורגיה תכננה להכיר במקדוניה בשנת 2010, אך משרד החוץ היווני איים על גאורגיה בווטו שיחסום את הצטרפותם לנאט"ו ואת הגישה שלהם לסיוע כספי של האיחוד האירופי, באם גאורגיה תחליט לעשות זאת. טענות אלה הופרכו מאוחר יותר על ידי משרד החוץ המקדוני.
שלום מוסקוביץ'

ביוגרפיה

נולד בווירברונבקה, ליד לבוב, לרב מרדכי יוסף משה מוסקוביץ מסוליץ. היה צאצא בן אחר בן של רבי יחיאל מיכל מזלאטשוב ונקרא על שמו של זקנו האדמו"ר רבי שלום רוקח מבעלזא.
בשנת תרפ"ט עבר ללונדון והשתקע בשכונת סטמפורד היל, עוד בטרם הייתה מרכז יהודי חסידי. התפרסם כ"רבי משאץ". נודע כבקי בתחומים רבים בתורה. 
נפטר בכ"ב בטבת תשי"ח ונטמן בבית החיים "עדת ישראל" שבשכונת "אנפילד" בעיר.

צוואתו

בצוואתו (המופיעה על פי בקשתו המודפסת באהל הציון בעברית ביידיש ובאנגלית) הוא מבטיח שיעורר רחמים אצל אבותיו עבור כל מי שיעלה לציונו, ידליק נר לזכותו, ויקבל על עצמו קבלה כלשהי של התחזקות במצוות או בלימוד תורה. עוד ביקש בצוואתו שלא יכתבו על המצבה תארים מופלגים ובפרט שהתואר "צדיק" לא יופיע בה.
עוד זאת אומר בעניי, ידוע שתמיד רציתי להשיב רבים מעון, ולפעמים ב״ה עלתה בידי לי כהוגן. רצוני בזה אי״ה גם אחרי פטירתי מן העולם הזה השפל לג״ע, והיינו כן, מי שיצטרך ישועה ורפואה לו או לזולתו ילך על קברי ויעשה כזה, בבואו(טוב אם אפשר ביום ו׳ עש״ק בבקר) ידליק נר אחד עבור הנשמה שתלך ותודיע לי כי אני מתבקש. ואז ידליק ב׳ נרות עבורי, ויאמר המבוקש והשמות. ברור שאלך לאבותי הק׳ שהם יעוררו רחמים לישועה ורפואה. אבל תנאי כפול, שהמדובר או זולתו יבטיח לי להטיב דרכו לשמים בדבר אחד. מי שחנותו פתוחה בש״ק יבטיח לי שיסגור, מי שהיה מגלח זקנו בתער באיסור יעשה עתה במספריים, אשה שלא שמרה ר״ל נדה וטבילה מעתה תבטיח לי שתשמור כתורה וכהוגן, האשה שגילתה שערות ראשה תבטיח לשאת שייטל, איש בן תורה שאינו לומד יבטיח שמעתה ילמוד בכל יום ויום ודוקא גמרא, וכדומה כל אחד יבטיח איזה דבר טוב להטיב מעשיו, אז אי״ה אראה להשתדל לעורר רחמים. אבל זאת ידעו כל הבאים אלי ויבטיחו כנ״ל, לקיים מוצא שפתיהם, לא לשטות אותי לשעתו חייו ח״ו כי אז אהי׳ ברוגז גדול, ודי בעוה״ר ההשטאות בעוה״ז לא בעולם האמתי, וכל זה הנ״ל יהי׳ נכתב על דף בשפת יודיש וענגליש באר היטב.

ספריו

דברי תורתו נכתבו בסדרת ספרים בשם "דעת שלום" על סדר "פרק שירה"
וכן ספר "דעת שלום" על הרמב"ם ושולחן ערוך.
שירה אפית

שירה אפית (או אֶפּוֹס, וכן שירת עלילה בעברית) היא סוגה (ז'אנר) של שירה פולקלוריסטית, אשר מגוללת סיפור על חיים ומעשים של גיבור או של קבוצת גיבורים, היסטוריים או אגדיים. 'עלילות גילגמש' הוא האפוס הענק הראשון בתולדות הציוויליזציה. דוגמאות קלאסיות נוספות לשירה אפית הן האיליאדה והאודיסיאה מאת הומרוס. כיום השימוש בסוגה קלאסית זו אינו נפוץ, אך המונח אפוס משמש עדיין לתיאור יצירות ספרותיות או קולנועיות עצומות ממדים המתארות מעשי גבורה ואירועים היסטוריים רחבי היקף. האפוסים הקדומים קשורים קשר הדוק למסורת השירה שבעל-פה; במקרים רבים העתיקו חברות אורייניות את הצורה האפית, ודוגמה מובהקת לכך היא האיניאדה הרוֹמִית מאת המשורר ורגיליוס, שמְחקה את הסגנון ואת הנושא של הומרוס.
גם במקרא ישנם קטעים המזוהים בחקר המקרא כשירה אפית כדוגמת שירת הים ושירת דבורה. לטענת הפרופ' משה דוד קאסוטו, דוגמאות אלו וכן רסיסי שירות נוספות במקרא גופו מעידים על קיומה של שירת עלילה (שירה אפית) קדומה שהתקיימה בישראל קודם העלאת המקרא על הכתב.
רוברט קוסזוקי

ביוגרפיה

קוסזוקי נולד ב-18 ביולי 1977 בקרקוב שבפולין ולמד בבית ספר לתיאטרון בעיר.
ב-1997 נבחר ל"מיסטר פולין" וייצג את פולין בתחרות הבינלאומית של מר עולם.
בשנת 2002 החל באופן קבוע לגלם רופא בדרמה הרפואית לטוב ולרע המשודרת בטלוויזיה הציבורית של פולין.
ב-2003 הופיע ללא קרדיט בדרמה ההיסטורית "An Ancient Tale: When the Sun Was a God".
בשנת 2004 הופיע בתפקיד קטן בסרט "הזוג הארי" העוסק בזוג יהודים הונגרים במהלך מלחמת העולם השנייה.
בשנת 2006 הופיע בסרט "כולנו קדושים" שזכה בפרס הסרט הטוב ביותר בטקס פרסי הקולנוע של פולין. ב-2012 גילם שוטר בפרק של סדרת הדרמה "Gleboka woda".
ב-2017 השתתף בגרסה הפולנית של רוקדים עם כוכבים.
הנסיך טומאסו, דוכס ג'נובה

ביוגרפיה

טומאסו נולד ב-6 בפברואר 1854 בטורינו, והיה בנם של הנסיך פרדיננדו, דוכס ג'נובה, בנם השני של קרלו אלברטו, מלך סרדיניה ומריה תרזה מאוסטריה-טוסקנה, ואליזבת, בתם של יוהאן, מלך סקסוניה ואמליה אוגוסטה, נסיכת בוואריה. בקושי שנה לאחר הולדתו, ב-10 בפברואר 1855, מת אביו וטומאסו ירש את התואר שלו, והפך לדוכס ג'נובה. הוא התחנך בבית הספר הארו.
עם הכתרתו של ויטוריו אמנואלה השני על כס המלוכה של איטליה בשנת 1861, הנסיך טומאסו, יחד עם כל חברי המשפחה, הפך לנסיך איטליה.
אחותו הבכורה של טומאסו, מרגריטה, נסיכת סבויה, התחתנה עם אומברטו הראשון, מלך איטליה. בנה היחיד היה ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה, ששלט לאחר רצח אביו בשנת 1900.
במהלך מלחמת העולם הראשונה ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה, מילא את חובותיו בתור המפקד העליון של הכוחות המזוינים, ואילו טומאסו ניהל את העניינים האזרחיים של הממלכה לאורך כל המלחמה.
הנסיך טומאסו נפטר ב-15 באפריל 1931 בטורינו, והיה הנכד האחרון ששרד של קרלו אלברטו, מלך סרדיניה שנותר בחיים.
הקאה

השפעה פיזיולוגית

הקאה מהווה תופעה רפואית שלילית, בדרך-כלל. הגוף מאבד נוזלים ומלחים רבים, דבר העלול לגרום להתייבשות ולבעיות במחזור הדם (ראו: שלשול). למרות זאת, ההקאה מנקה את הקיבה מחומרים מזיקים, ועידוד הקאה באמצעות תרופות אמטיות מהווה שיטה שכיחה לטיפול בבליעת רעל. הקאות מרובות ותקופתיות עלולות לגרום להרס זגוגית השן ולשינוי צבע השיניים עקב החומצות, העולות מן הקיבה, שנמצאות בקיא.

תרופות נוגדות הקאה

לצד התרופות האמטיות קיימות תרופות אנטי-אמטיות, המדכאות את מרכז ההקאה; תרופות כאלו ניטלות לפני נסיעות או טיסות, למשל, על ידי אנשים הרגישים לפעילויות אלו.
זושא (להקה)

הקמה (2013-2014)

זושא הוקמה בשנת 2013 על ידי שלמה גיסין, זכריה גולדשמידט ואלישע מלוטק. לכל השלושה היה רקע מוזיקלי קודם: גיסין היה הסולן של להקת הרוק היהודי JudaBlue, גולדשמידט היה הסולן והמפיק של הרכב האלקטרו-פאנק ״Ch!nch!lla״ ומלוטק הוא בנו של המנהל האמנותי של התיאטרון היידי ״פולקסביין״ ונכדה של המוזיקולוגית חנה מלוטק.
גיסין ומלוטק נפגשו לראשונה בבית חב"ד בדרום מנהטן, ומאוחר יותר הכירו את גולדשמידט דרך חבר משותף. בתחילה ניגנו יחד שירים של רבי שלמה קרליבך, ובהמשך החלו ליצור שירים יחד. הם קיימו ג'אמים בבתים של חברים והקליטו את עצמם בטלפון נייד. לאחר זמן עודדו חברים ובני משפחה אותם להפיץ את המוזיקה שלהם לקהל רחב יותר.

התבססות ואלבומי בכורה

האי-פי הראשון של זושא, ששמו כשם הלהקה, יצא באוקטובר 2014, ובנובמבר הגיע למקום התשיעי במצעד אלבומי מוזיקת עולם של הבילבורד]. לאחר מכן החלה הלהקה לחמם הופעות במועדונים בניו יורק ולהופיע במוסדות יהודיים ובפסטיבלים של מוזיקה יהודית ברחבי ארצות הברית. אלבום הבכורה המלא של הלהקה, ״כוונה״, יצא בינואר 2016 והגיע למקום השני במצעד אלבומי מוזיקת עולם של הבילבורד. השיר ״משיח״ מהאלבום יצא גם כקליפ ביוטיוב. שיר אחר מהאלבום, ״פשוט״, הופיע בטריילר של הסרט מנשה שהוקרן בבכורה בפסטיבל סאנדנס.
ב-2017 עזב מלוטק את הלהקה ונותרו בה גיסין וגולדשמיט. בספטמבר של אותה שנה יצא האלבום השני של הלהקה, ״Colorful World״. ב-2018 עמדה הלהקה במרכז אחד מפרקי הסדרה הדוקומנטרית חסידיסטוק של תאגיד השידור הישראלי.

סגנון מוזיקלי

המוזיקה של זושא משלבת את סגנון השירה ובסולמות של הניגון החסידי המסורתי, חסר המילים, עם אלמנטים של פולק, ג'אז, סול, רגאיי וסקא. מקורות השפעה שהוזכרו על ידי הלהקה כוללים את שלמה קרליבך, מתיסיהו, בוב דילן, דמיאן מארלי, יוסי פיאמנטה, בון איבר, ג'יימס בלייק, וג'אזיסטים כריי צ'ארלס ואלה פיצג'רלד.

השפעה חסידית

הלהקה מקושרת לעיתים קרובות לתופעות החסידים-היפסטרים והנאו-חסידות, אם כי חבריה התנגדו לשימוש במונח האחרון. לדבריהם, הם מגלים מחדש את החסידות יותר מאשר ממציאים אותה מחדש. במקביל, הם דחו גם הצמדת תווית של "מוזיקה יהודית" ליצירתם; באחד הראיונות ביטא זאת חבר הלהקה אלישע מלוטק: "המוזיקה היא עמוקה יותר מאשר דת. זה יותר עמוק מאשר אמונה. אני יהודי, אבל אני בן אדם. בוא נתחיל משם".
סיגואטרה

תסמיני ההרעלה

התסמינים העיקריים של סיגואטרה הם בדרכי העיכול ובמערכת העצבים. התסמינים במערכת העיכול כוללים בחילות, הקאות ושלשולים, אחריהם מופיעים בדרך כלל תסמינים במערכת העצבים הכוללים כאבי ראש, כאבי שרירים, נמלול, אטקסיה, ורטיגו, והזיות. מקרים קשים של הרעלה עשויים לגרום לאלודינה מקור, כאב עצבי היוצר תחושת כוויה הנגרם מגירוי קר. תסמיני סיגואטרה עלולים להימשך לאורך זמן עד שלעיתים הם מביאים לאבחנה שגויה של טרשת נפוצה.
קיימים דיווחים על התפתחות דיספראוניה, כאב בעת קיום יחסי מין, דווחו אצל בני זוג בריאים לאחר שקיימו יחסי מין עם שותפים שלקו בסיגואטרה, דבר המעיד על כך שייתכן כי הרעלן יכול להיות מועבר ביחסי מין. קיימים דיווחים בספרות הרפואית על תינוקות יונקים שלקו בשלשול ובפריחה בעור הפנים לאחר שינקו מאימהות שהורעלו, דבר המעיד על כך שייתכן כי הרעלן מועבר בחלב אם.
תסמיני סיגואטרה עלולים להימשך לאורך שבועות ואף שנים ובמקרים קיצוניים אף לאורך 20 שנה, תוך שהם גורמים לנכות. רוב בני האדם המורעלים בסיגואטרה מתאוששים לאיטם לאורך זמן. לעיתים תסמיני ההרעלה מופיעים שוב לאחר ההתאוששות, זאת לאחר צריכת מזון המכיל אגוזים, גרעינים, משקאות אלכוהוליים, דגים או מוצרי מזון המכילים דגים, עוף או ביצים וכן חשיפה לאדי אקונומיקה וחומרים כימיים אחרים. אף פעילות גופנית עלולה לגרום להופעה מחודשת של התסמינים.

זיהוי דגים מורעלים

קיימות שיטות מדעיות שונות לזיהוי דגים אשר בשרם מכיל סיגואטוקסינים, כולל שימוש בספקטרומטר מסה. הקושי העיקרי בבדיקות המעבדה הקיימות הוא בקביעת ריכוז הרעלן שהוא בעל משמעות קלינית.
לצד השיטות המדעיות קיימות שיטות עממיות שונות. בצפון אוסטרליה, שם נפוצה הרעלת הסיגואטרה, קיימות מספר שיטות לזיהוי דגים מורעלים. אחת מהן כרוכה באמונה כי זבובים אינם מתיישבים על דגים מזוהמים. על פי שיטה אחרת, חתולים האוכלים דגים מזוהמים ילקו בתסמינים הבולטים של סיגואטרה. על פי שיטה שלישית יש להחדיר מטבע כסף מתחת לקשקשי דג ואם המתכת משחירה, זהו דג מזוהם. בגראנד קיימן מקומיים הלוכדים דג ברקודה, מניחים פיסה מן הדג על הקרקע כדי שנמלים יעלו עליה, במידה והנמלים ממשיכות לנוע, הדג בטוח למאכל.
לרבות מן השיטות העממיות לא נמצא בסיס מדעי. אף שחתולים אכן לוקים בהרעלת סיגואטרה מאכילת דגים מזוהמים, קשה לבצע בדיקה זו באופן מדויק ואמין.

טיפול

לא קיים טיפול יעיל להרעלת סיגואטרה. רוב הטיפול הרפואי מתמקד בהקלת התסמינים. קיימות ראיות לכך שחוסמי תעלות סידן, כמו ניפדיפין ווראפאמיל נמצאו יעילים לטיפול בתסמינים הנותרים לאחר חלוף המחלה הראשונית, כגון הפרעות במחזור הדם וכאבים בחזה. תסמינים אלה נוצרים כתוצאה מהתכווצות דפנות כלי הדם עקב השפעת הרעלן.
אופליה שטראל

קריירה

שטראל נולדה ברומניה. בגיל 15 החלה להופיע בתיאטרון היהודי בבוקרשט והשתתפה בסרטים. לאחר שעשתה שורה ארוכה של תפקידים עלתה לישראל בשנת 1960.
בשנת 1965 השתתפה לראשונה בהצגה "בלוז למיסטר צ'ארלי" בתיאטרון הבימה, ואחרי כן שחקה בהצגות, "נשפי פרץ", "אנה פרנק", "גע בי בגעגועים", "השקיעה", "קארין", "מלאך השלג", "חברות", "הקוסם מלובלין", ועוד. ניהלה להקת תיאטרון שוליים.
בשנת 1971 השתתפה בסרט "המלאך היה שטן" בבימויו של משה גז. בשנת 1978 השתתפה בסרט אסקימו לימון בתפקיד "סטלה המגמרת", תפקיד עליו קיבלה את פרס כינור דוד לשנת 1979. להערכתה, תפקידה כ"סטלה המגמרת" פגע קשות בקריירת המשחק שלה. למרות זאת, היא לא מתחרטת על משחקה בסרט זה: "למה שאתחרט? 'אסקימו לימון' זה סרט שאנשים אהבו. הוא מכר שלושה מיליון כרטיס, וזה כשהיו כאן ארבעה מיליון אנשים. אהבו אותו ואהבו גם את הדמות שלי, הקהל מת על סטלה המגמרת. עד היום אני יכולה לקבל הנחות אם רק אבוא לחנויות ואגיד שאני סטלה המגמרת, אבל אני אשה תרבותית מכדי לעשות דבר כזה".
בשנים שאחרי כן השתתפה בסרטים "רובה חוליות", "טעות במספר" (עם שייקה אופיר), "לא לעלות יותר" (לצד זאב רווח) ו"ישראלים מצחיקים". 
בשנים 1983–1990 שחקה בהצגות יחיד "נשים וזמנים קשים", "גן עדן" ו"הפילגש" וכן השתתפה בהצגות "בדלתיים סגורות", "כלאדם" (1984), "נשים בתיאטרון" (1986), "קין הענק", ועוד. 
בשנת 2006 הופיעה בהצגת יחיד בשם "סיפורי אופליה", שבה תיארה את ילדותה והתפקידים השונים שגילמה בתיאטרון ובקולנוע.
בשנת 2011 השתתפה בסרט התיעודי "לאן נעלם משה גז" בבימויו של אבידע ליבני. במהלך הסרט, המתעד את חיפושו של ליבני אחרי במאי "המלאך היה שטן" חושפת שטראל את התחושות שליוו אותה במהלך צילומי הסרט, ולאורך השנים שחלפו מאז.
יאקימה

היסטוריה

במקום בו נמצאת העיר היום ישב שבט היאקמה, אשר שמו המעוות, יאקימה, הפך לשם האזור.
אנשים התחילו להתיישב באזור מתחילת המאה ה-19. בהדרגה נוצרו חיכוכים בין המתיישבים והילידים שהגיעו לשיא במלחמת יאקימה שפרצה ב-1855. ארצות הברית ניצחה במלחמה והיאקמה נדחקו דרומה, ל"שמורת האינדיאנים יאקמה" (Yakama Indian Reservation).
ב-1865 הוקם באזור מחוז יאקימה. כעבור 20 שנה החלה בנייתה של מסילת רכבת באזור. במהלך העבודות הוקמה ההתיישבות "נורת' יאקימה", אשר נוסדה באופן רשמי ב-27 בינואר 1886 והפכה לבירת המחוז. ב-1918 שמה שונה ל"יאקימה" בלבד.

כלכלה

כלכלת העיר מתבססת על חקלאות, הכוללת בין היתר גידול כשותנית, פירות שונים כמו תפוחים ואפרסקים, פלפלת, תירס ושעועית. כמו כן יש ביאקימה תעשיית ייצור יין מתפתחת.

חינוך

בעיר נמצאת אוניברסיטת מדעי הבריאות של אזור הפסיפיק נורת' ווסט.

תחבורה

בעיר עובר כביש בין-מדינתי 82, המקשר בין מדינת אורגון והעיר הקטנה אלנסבורג צפונית ליאקימה.
מילדרד נטוויק

ביוגרפיה

נטוויק נולדה בבולטימור, מרילנד לג'וזף ולמילדרד מריון דוז נטוויק.
בוגרת "מכללת בנט" שבניו יורק עם תואר באומניות תיאטרון.
לפני שהחלה את דרכה המקצוענית כשחקנית תיאטרון בברודוויי הופיעה נטוויק במספר הפקות חובבים.
סבה היה מראשוני מהגרי נורווגיה לארצות הברית כאשר היגר לוויסקונסין ב-1847.
נטוויק הייתה אחייניתו של האנימטור גרים נטוויק שיצר את דמותה של בטי בופ.

קריירת משחק

נטוויק פילסה את דרכה כשחקנית קולנוע בשנות ה-40 של המאה ה-20 בזכות תפקידיה בסרטיו המצליחים ביותר של ג'ון פורד: דרמת המלחמה "המסע הארוך הביתה" והמערבונים "שלושה סנדקים" בתפקיד האמא ו"היא ענדה סרט צהוב". כמו כן שיחקה בסרטים "The Kissing Bandit" לצידו של פרנק סינטרה, "הבית הקסום", ו"יולנדה והגנב".
בשנות ה-50 של המאה העשרים הייתה נטוויק מועמדת לפרס אמי על הופעתה בהפקת הטלוויזיה "Blithe Spirit" ולפרס הטוני על הופעתה במחזהו של ז'אן אנווי "ואלס הטוריאדורים". בקולנוע השתתפה ביצירתו של ג'ון פורד "האדם השקט" בתפקיד האלמנה שרה טיליין, בקומדיה השחורה של אלפרד היצ'קוק "מי רצח את הארי?" בתפקיד מיס גרייבלי ובסרטים "ליצן החצר" ו"צעירה מרדנית" לצידה של ג'ינג'ר רוג'רס.
בשנת 1967 הייתה נטוויק מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על התפקיד שלה בקומדיה "יחפים בפארק" בתפקיד אתל בנקס אמה של הצעירה קורי ברטר (ג'יין פונדה).
ב-1972 הייתה מועמדת לפרס טוני על תפקידה במחזמר "70, בנות, 70".
בשנת 1974 זכתה נטוויק בפרס אמי על הופעתה במיני סדרת המתח הקומית "האחיות סנופ" והשתתפה בדרמה של פיטר בוגדנוביץ' "דייזי מילר".
את הופעתה האחרונה לפני הפרישה עשתה נטוויק בדרמה התקופתית "יחסים מסוכנים" בתפקיד מאדאם דה רוזמונד.

חיים אישיים

נטוויק מעולם לא נישאה.
מתה ב-25 באוקטובר 1994 בגיל 89 ממחלת הסרטן בביתה שבניו יורק סיטי.
שלום מ' פאול

ביוגרפיה

פאול נולד ב-1936 בפילדלפיה. בשנת 1965 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת פנסילבניה. נסמך לרבנות בבית המדרש לרבנים באמריקה, ושימש שם פרופסור חבר למקרא בשנים 1961–1971. ב-1969 הגיע לאוניברסיטה העברית בירושלים כמרצה בכיר אורח. ב-1970 עלה לישראל, וב-1971 התמנה למרצה בכיר באוניברסיטה העברית ובאוניברסיטת תל אביב (1971–1974). ב-1985 הועלה לדרגת פרופסור חבר באוניברסיטה העברית, וב-1991 התמנה בה לפרופסור מן המניין. ב-2004 פרש כפרופסור אמריטוס. 
במהלך השנים הצטברו נגד פאול תלונות על הטרדות מיניות. ב-2013 חתם על הסכם עם האוניברסיטה שאסר עליו ללמד ולהדריך סטודנטיות ולהעסיק עוזרות מחקר. פאול התנצל על מעשיו. ב-2015, בעקבות מידע נוסף, האוניברסיטה הרחיקה אותו מהקמפוס.

מחקרו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
נחל גלים

נַחַל גָּלִּים הוא נחל  בהר הכרמל באזור הכרמל הגבוה. תחילתו ליד ומדרום לאוניברסיטת חיפה בחיפה ליד קו פרשת המים וכביש 672 בגובה של 400 מטר מעל פני הים. הנחל הוא חלק מפארק הכרמל.
הנחל זורם בתלילות על הצלע המערבית של הכרמל לכוון דרום מערב. בתחילת זרימתו מתחתר הנחל בשיפוע תלול בסלע הקירטון, ובחלקו העליון יוצר הנחל עמק רחב יחסית. נחל חוצה בדרכו דרך רכב המגיעה לשמורת חי בר. לאחר שהוא מתחבר ליובלו נחל כלח  שנשפך אליו מכוון דרום מזרח, פונה הנחל מערבה ועובר בדרכו סלע קשה עם קירות המגיעים לגובה של 8-6 מטר, ויוצר בדרכו צנירים, מפלים וכוכים. גובה המפל הגבוה הוא כ-5 מטר. חלק זה של הנחל הוא בעל שיפוע מתון יחסית. בדרכו נשפכים אליו מדרום נחל דורים ונחל אורנית, ומצפון נחל נדר. הנחל עובר בדרכו בתוך טירת כרמל ונשפך לים התיכון מדרום לכפר גלים. חלקו העליון המזרחי של הנחל נקרא בערבית "אלוַאסְט" (התיכון), חלקו המערבי נקרא "אלעין" על שם עין קדם.
מעל נקודת החיבור של נחל נדר לנחל גלים מתנשא מצוק גיר באורך 200 מטר ובגובה 15-10 מטר. במצוק מספר מערות, הגדולה שבהם היא "מערת אורנית" שאורכה 42 מטר והיא חוצה את המצוק. למערה שני פתחים והיא כוללת מספר אולמות. במערה נמצאו ממצאים ארכאולוגים מהתרבות המוסטרית והתקופה הכלקוליתית. המערה היא מקלט לעטלפי חרקים.
אגן הניקוז של נחל גלים הוא כ-11 קמ"ר. אגן הנחל ויובליו הוכרזו כשמורת טבע והם חלק מפארק הכרמל. שטח של כ-6,500 דונם בתוך השמורה גודר בשנות השבעים לצורך יצירת החי בר בכרמל המשמש לרביית בעלי חיים שנכחדו מהכרמל.
אזור שמורת נחל גלים נפגע בשריפה בכרמל שהתרחשה בשנת 1989. השיקום של השמורה נעשה כמעט ללא התערבות אדם.

הצמחייה בנחל

הצמחייה האופיינית בנחל הוא חורש ים תיכוני. על אדמת הרנדזינה צומחים אורן ירושלים, אלה ארצישראלית, ליבנה רפואי,  בר זית בינוני, קטלב מצוי ועוד. ניתן לראות בנחל לוטם שעיר ולוטם מרווני. במפנה הצפוני של הנחל ובאזורים הלחים יותר צומחים כליל החורש, ער אציל ומורן החורש.

ממצאים ארכאולוגים

בחודשים נובמבר 2000 - ינואר 2001 נערכה חפירת הצלה בגדה הצפונית של נחל גלים במרחק של כ-300 מטר ממזרח לטירת כרמל. במקום נמצאו שלוש אמות מים שהובילו מים מעין קדם שבנחל נדר אל הכפר טירה. האמה הקדומה ממנה נחפרו כ-30 מטר עשויה מאבני גוויל ומטויחת בטיח לבן. מעליה נמצאה אמה נוספת שנבנתה על מסד של אבני גזית ועליהם חוליות אבן. האמה השלישית נחפרה לאורך 115 מטר. היא בנויה בשיפולי המדרון. אמה זו נבנתה משתי שורות של אבני גיר כשביניהן נבנה צינור חרס. ממצא כלי החרס היה קטן ולא איפשר תיארוך של האמות. השערת החופרים היא שהאמות היו בשימוש מהתקופה הביזנטית ועד המאה ה-20, כאשר האמה השנייה הונחה מעל הראשונה, וכשאמה זו יצאה מכלל שימוש נבנתה אמה שלישית באותו תוואי. אמות אלה נסקרו על ידי אברהרד פון-מולינן שסקר את הכרמל ותעד את ממצאיו בין השנים 1908-1907. במקום נמצאו גם מחצבה, מערות קבורה ובריכת מים.
שישי (שבועון)

שישי הוא שבועון ישראלי שיצא לאור בשנים 1993–1994.
בשנת 1993 קרס השבועון הוותיק, "העולם הזה", וקבוצת משקיעים, בראשות חיים בר און וארנון (נוני) מוזס רכשה בו את השליטה. הקבוצה הפכה את השבועון לשבועון חדש בשם "שישי" בעריכת אדם ברוך ורינו צרור. השבועון הפסיק להופיע בשנת 1994, אך המותג והלוגו "שישי" נותרו בטורו השבועי של אדם ברוך בעתון "מעריב".
אוכלי פטריות

אוכלי פטריות (Fungivory) הם בעלי חיים הניזונים בעיקר ממיני פטריות (פטריות כובע). רוב היצורים בקבוצה זו הם חסרי חוליות מתמחים ובעיקר תולעים וחלזונות. ישנם כמה חולייתנים הניזונים הרבה מפטריות כמו מיני קופים שונים, כמה עופות ועוד אך רובם נחשבים יותר לאוכלי כל ומשלימים עם פטריות שהם מוצאים.

חולייתנים

חלק מהפטריות נאכלות בידי האדם למשל השמפיניון ואורנייה מצויה, אף שרבים מהפטריות לא טעימות ורעילות ביותר, למשל אמנית המוות וחלקם הורגות אנשים מדי שנה. ישנם 22 פרימטים הניזונים על מיני פטריות שונים אך רובם אוכלי כל: שימפנזה, גורילה, קופי מקוק, לנגור, מנגבי, מרמוסט וקוף ורווט. קופים אחרים כמו מרמוסט גולדיי מקבלים כמעט 65% ממזונם מפטריות בעוד שהמין חרומף שחור החי בהרים הגבוהים בסין, מתבסס בחורף על הדבר היחיד שהוא מוצא - חזזיות. עם זאת הפטריות נדירות ביערות הגשם ומופיעות באזורים בלתי צפויים בנוסף על כך שהם רעילות מאוד. עם זאת מבנה שיני הפרימטים מותאם לתזונה של פטריות.
חלק מהיונקים למדו להתמודד עם רעילותם של פטריות מסוימות כמו קנגורי החולדה והמין סנאי דואה אמריקני צפוני שמתבסס על נבגי פטריות שונות עמיד למספר מינים רעילים וקטלניים. יונקים נוספים כוללים מיני סנאיים, עכבריים שונים, חזירי בר ואיילים.
מבין העופות ישנם כמה עורביים כמו בני הסוג Perisoreus הנמשכים לפטריות, קזואר מצוי הניזון מפטריות עצים, אמו הניזונים מפטריות Bovista ומ-Lycoperdon ודגרתל ההודו הניזון לעיתים מ-Mycena.
נובוהרד-וולינסקי

היסטוריה

האזכור הראשון של העיר בשנת 1256, בדברי הימים של נסיכות גליציה-ווהלין בשם "ווזוויאהל" (Возвягель) לאחר מכן זוויאהל (Звягель); ביידיש השם הזה נכתב זוועהיל. שנה לאחר מכן הנסיך דניאיל מגליציה שרף את העיר בגלל תושביו שסירבו להיכנע לו. העיר מאז הייתה כפר קטן. ב־1280 היא נכבשה על ידי המונגולים. העיר הייתה בחורבותיה עד שבשנת 1507 הנסיך קונסטנטין מאוסטרוה בנה במקום מבצר. מסביב למבצר התחילה להתפתח עיר חדשה. ב־1620 היו בעיר 5 רחובות ו־403 בתים. העיר נפגעה מאוד במרד בוגדן חמלניצקי ב־1648-49. ב־1740 הוקם בית הכנסת הגדול. ב־1793 בחלוקת פולין השלישית נהייתה חלק מהאימפריה הרוסית. ב־1795 שם העיר שונה לנובוהרד-וולינסקי.
בין 1795 ל-1804 שימשה כמרכז החבל (גוברניה) ווהלין. ב־1804 המרכז עבר לז'יטומיר. בערך משנות ה'תק"ן (1790) ייסד בה הרב משה גולדמן מרכז חסידי שהתקיים במשך דורות, עד שצאצאיו עלו ארצה. בשנת 1903 הועברה לעיר ישיבת "אור תורה", בה למדו 70 תלמידים, עם מייסדה וראשה הרב יואל שורין ("העילוי מפולטבה"), לאחר שבברז'ניצה (בה נוסדה בשנת 1896) הייתה שריפה גדולה שפגעה קשות ביהודים. בשנת 1915 מנתה אוכלוסיית העיר 22,809 תושבים, כאשר כמחצית מתושביה היו יהודים. העיר נפגעה קשות במלחמת העולם הראשונה, ובשנת 1922 היו בה רק 12,858 תושבים. במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה, בקיץ 1919, נערך פוגרום רחב ממדים בו נרצחו כ-1,000 יהודים.
העיר ידעה התפתחות מואצת בשנות השלטון הקומוניסטי הראשונות. היא שינתה את צורתה עד לבלי הכר מעיירה יהודית-פולנית טיפוסית לעיר סובייטית עם בסיסים צבאיים. בשנת 1939 הוחל בסלילת כביש קייב-לבוב שעבר דרך העיר. העיר נפגעה קשות במלחמת העולם השנייה. רוב בנייניה, כולל גם בית הכנסת הגדול נהרסו. בית הקברות היהודי נהרס אף הוא, ומצבותיו שימשו לבניית כביש. הבתים מעץ נשרפו כליל. ב-23 בספטמבר 1941 ירו הגרמנים בקרוב ל-4,000 מיהודי העיר ביער סמוך. לאחר מכן, רוכזו יתר יהודי העיר בגטו שהוקם בה, בו נרצחו במספר אקציות ביערות הסביבה. בשנת 1945 הוחל בשיקום העיר.
פריהנד

סקירה

פריהנד דומה לאדובי אילוסטרייטור במובנים רבים. פריהנד נוצרה על ידי Altsys, חברה אמריקאית מטקסס, בעבור חברת אלדוּס אשר שחררה את גרסאות 1-4 של התוכנה. לאחר שאלדוס התמזגה עם אדובי מערכות, צצו חיכוכים משפטיים ואדובי נאלצה להחזיר את פריהנד ל-Altsys. בהמשך נרכשה Altsys על ידי מקרומדיה, אשר שחררה את הגרסה ה-5, 5.5 (למקינטוש בלבד), 7, 8, 9, 10, ו-11 (MX). בשנת 2005 אדובי רכשה את מקרומדיה ובכך החזירה לעצמה את הזכויות על המוצר.
פריהנד היא יישום דינמי וגמיש, משתמשים בה לעימוד דפים כמו גם ליצירה ועריכה של גרפיקה וקטורית לדפוס ולאינטרנט. גרסתה הנוכחית, 11, המשווקת כ-FreeHand MX, מספקת אינטגרציה פונקציונלית עם שאר מערך תוכנות ה-MX - מקרומדיה פלאש, דרימוויבר, פיירוורקס וכך הלאה.
עתידה של פריהנד אינו ודאי עקב רכישתה של אדובי את מקרומדיה. פריהנד לא נכללה בחבילת "סטודיו 8". אדובי מצהירה באתרה שלה כי ההחלטה לא להכליל את התוכנה בחבילה קדמה לרכישה של מקרומדיה. כמו כן היא מצהירה כי תימשך התמיכה לפריהנד כמוצר עצמאי.
ג'פרי אולמן

ביוגרפיה

אולמן קיבל תואר ראשון (Bachelor of Science) במתמטיקה שימושית מאוניברסיטת קולומביה ב-1963, והשלים דוקטורט (Ph.D) בהנדסת חשמל באוניברסיטת פרינסטון ב-1966. הוא עבד שנים מספר במעבדות בל. מ-1969 ועד 1979 שימש כפרופסור בפרינסטון. החל מ-1979 הוא מחזיק במשרת פרופסור בפקולטה למדעי המחשב באוניברסיטת סטנפורד. ב-1995 התקבל כחבר לACM, ובשנת 2000 זכה בפרס קנות'. ב-2010 זכה (יחד עם ג'ון הופקרופט) במדלית ג'ון פון נוימן של ה-IEEE, על "הנחת היסודות לתורת האוטומטים והשפות, וכן על תרומות רבות לתאוריות במדעי המחשב".
מחקריו עוסקים לרוב בבסיסי נתונים וניהולם, בכריית מידע ובחינוך באמצעות תשתיות מידע (Information infrastructure). הוא היה ממייסדי תחום חקר מבני הנתונים, ויועץ דוקטורט לדור שלם של תלמידים שהפכו לאחר מכן לתאורטיקנים מובילים בפני עצמם (בין השאר, ייעץ למייסד גוגל סרגיי ברין, ושירת בצוות הייעוץ הטכני של החברה). כיום הוא יו"ר חברת Gradiance, המספקת כלים ליצירת וניהול משימות בסביבה לימודית.
בן בג בג

יוחנן בן בג בג הידוע בעיקר בקיצור בן בג בג היה מחכמי תקופת הזוגות, בדורו של הלל הזקן.
על פי התוספות, היו בן בג בג וחברו בן הא הא גרים, והדבר נרמז בכינויים: בני אברהם ושרה שנוספה להם האות ה' בשמם ('בג' בגימטריה ה'). רבי שמואל די אוזידא מסביר שכינויים אלו נועדו להסתירם מפני השלטון הרומי, שרדף אחר גרים. בנימין זאב בכר מעלה השערה, לפיה בן בג בג הוא הגר שגייר הלל הזקן לאחר שהוכיח לו שאפילו ללמוד את אותיות הא"ב אי אפשר ללא מסורת.
רבי אברהם זכות סובר שבן בג ובן הא הא הם אותו אדם.

אמרותיו

מוזכר במשנה פעם אחת, כבעל האמרה הידועה: 
הפוך בה והפוך בה דכולא בה, ובה תחזי וסיב ובלה בה ומנה לא תזוע, שאין לך מדה טובה הימנה
— משנה, מסכת אבות, פרק ה', משנה כ"ב

אמרה נוספת שלו: 
אל תיכנס לחצר חברך ליטול את שלך שלא ברשות שמא תראה עליו כגנב, אלא שבור את שיניו ואמור לו שלי אני נוטל!
— תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף כ"ז, עמוד ב'

בברייתא מתואר דו-שיח בינו לבין רבי יהודה בן בתירא: 
שלח יוחנן בן בג בג אצל רבי יהודה בן בתירה לנציבין: שמעתי עליך, שאתה אומר ארוסה בת ישראל אוכלת בתרומה. שלח לו: ואתה אי אתה אומר כן? מוחזקני בך שאתה בקי בחדרי תורה, לדרוש בקל וחומר אי אתה יודע? ...
— תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף י', עמוד ב'
מלבד זאת, נמסרו בשמו הלכות שונות הקשורות למקדש.
לסלי גונדה

ביוגרפיה

נולד במזטור שבהונגריה בשם לַסלו גולדשמידט (Lazlo Goldschmied). למד באוניברסיטת מגיארובאר. שרד עם סוזן אשתו את שואת יהודי הונגריה.
ב-1947 נמלטו מהונגריה והיגרו לארצות הברית. מ-1963 הוא מתגורר בקליפורניה. את הונו עשה מעסקי חכירה. הוא ובנו לואיס הקימו את חברת ILFC . ב-2006 הוערך הונו ב-1.6 מיליארד דולר.
בין המוסדות שזכו לתרומותיו: מרכז הלמידה במוזיאון ארצות הברית לזכר השואה; המרכז הרפואי מאיו קליניק שבו הוקם בנין גונדה ; המרכז הרפואי האוניברסיטאי של קליפורניה ; ואוניברסיטת בר-אילן שבה הוקמו "המרכז הרב תחומי לחקר המוח על שם לסלי וסוזן גונדה" ו"הטריפלקס לננוטכנולוגיה, ע"ש לסלי וסוזן גונדה (גולדשמיד)". עיריית תל אביב-יפו קראה לפארק בשכונת יד אליהו בעיר על שם בני הזוג גונדה.