google/wiki40b huggingface dataset:
אחמד א-לווזי

קורות חיים

אחמד א-לווזי נולד בשנת 1925 בעמאן בירת ירדן. למד בבגדאד. החל את הקריירה הפוליטית בשנות ה-50. בשנות ה-60 מונה לחבר פרלמנט. בשנת 1970 מונה לשר האוצר. ב-29 בנובמבר 1971 מונה לראשות הממשלה בעקבות ההתנקשות בחייו של קודמו וספי א-תל במצרים בידי ארגון ספטמבר השחור. מינויו נחשב למבשר שינוי המדיניות הירדנית ביחס לפלסטינים. בעוד שא-תל הנהיג מדיניות מיליטנטית והביא לסילוק הפדאיון מהמדינה בקיץ 1971, א-לווזי נקט במדיניות פייסנית כלפי אש"ף בניסיון לאחות את הקרעים שנוצרו עם הפלסטינים. בהתאם לקו זה, הודיע א-לווזי על חנינה כללית לחברי הארגונים הפלסטיניים שנעצרו במהלך ספטמבר השחור. מדיניות פייסנית זו המשיכו יורשיו של א-לווזי, והיא נמשכה עד להודעתו של המלך חוסיין על הניתוק הסופי מיהודה ושומרון בשנת 1988.
במרץ 1972 פרסם חוסיין את תוכנית הפדרציה, שמטרתה הייתה הסדרת היחסים בין הגדות במסגרת של שני מחוזות עצמאיים ושליטת-על ירדנית (יש לזכור כי בשלב זה יהודה והשומרון כבר לא היו בשליטת ירדן). כדי להפשיר את היחסים עם הפלסטינים עוד יותר, הקים א-לווזי ממשלה חדשה שבה מספר השרים הפלסטינים היה גדול יותר. ממשלתו כיהנה עד ל-26 במאי 1972. הוא הוחלף בידי זיד א-ריפאעי, מקורבו של המלך.
א-לווזי המשיך את הקריירה הפוליטית שלו במסגרת בית הנבחרים של ירדן. בית הנבחרים פוזר בנובמבר 1974 בעקבות החלטות ועידת רבאט שהקנו לאש"ף את הייצוג הבלעדי על ענייני הפלסטינים. לפי חוקת ירדן בית הנבחרים מחולק בין נבחרי יהודה ושומרון והגדה המזרחית, ולכן עריכת בחירות הייתה מעמידה את ירדן בניגוד להחלטות הליגה הערבית. כדי להחליף את בית הנבחרים המפוזר, הוקמה באפריל 1978 "המועצה הלאומית המייעצת" שהיה בה הרכב דומה לזה של בית הנבחרים. א-לווזי מונה לנשיא המועצה המייעצת הראשונה, ששימשה בתפקיד עד אפריל 1980. לאחר כינוסו מחדש בשנת 1984 א-לווזי מונה לנשיא הסנאט הירדני. בתפקיד זה שימש עד לשנת 1997. ב-6 ביולי 1997 התפטר מנשיאותו ומחברותו בסנאט.
תל עבדון

תל עבדון הוא אחד התלים החשובים בגליל המערבי. במיקומו של התל, הנמצא ממערב למושב עבדון, בקצהו המערבי של נחל כזיב, שכנה "עבדון", עיר הלויים של שבט אשר. בחפירות שהתקיימו באתר, נתגלו ממצאים מתקופת הברונזה הקדומה, מתקופת הברונזה התיכונה והמאוחרת, מתקופת הברזל, מן התקופה ההלניסטית, מן התקופה הרומית, מן התקופה הביזנטית ומן התקופה המוסלמית המוקדמת. התל הוא גבעה מלאכותית שעליה שרידי חומה, שרידי מבנים, מתקנים לעיבוד תוצרת חקלאית ובית בד.

עבדון במקרא

עבדון מוזכרת בספר יהושע, כאשר יהושע ואלעזר הכהן מקיימים את ציוויו של ה' למשה לתת ערים ומגרשים ללויים, "וּמִמַּטֵּה אָשֵׁר, אֶת-מִשְׁאָל וְאֶת-מִגְרָשֶׁהָ; אֶת-עַבְדּוֹן, וְאֶת-מִגְרָשֶׁהָ. לא אֶת-חֶלְקָת, וְאֶת-מִגְרָשֶׁהָ, וְאֶת-רְחֹב, וְאֶת-מִגְרָשֶׁהָ: עָרִים, אַרְבַּע".
שמו הערבי של התל הוא - ח'רבת עבדה, והוא משמר בתוכו את שמה של עבדון המקראית.

מסעי ויקטור גרן

בספרו על מסעיו בארץ ישראל מתאר ויקטור גרן את ביקורו בח'רבת עבדה. הוא מספר כיצד טיפס בשיפוליה הטרשיים של גבעה. שיפולים משובשים בשיחים, וסבך של אלות מסטיק, אלונים, אלות וקטלבים. הגבעה הייתה מוקפת במדרגות בצורת מעגלים, אשר גדלו בהן חיטה. על פי תיאורו כאשר הוא הגיע אל ראש הגבעה המתנשאת לרום של כמאה וחמישים מטר מעל פני הים, התגלה לעיניו כל עמק עכו. שם הוא צפה בשרידי מתחם שאורכו חמישים צעד, רוחבו ארבעים ושישה, וחומתו בנויה מאבנים עתיקות. המתחם נחלק בפנים לכמה מדורים, ובפינתו הצפונית מזרחית שרידי קפלה קטנה, ואפסיס בקצה המרוחק יותר.
מסקנתו של גרן הייתה כי אכן מדובר באופן סביר ביותר בעבדון המקראית. הן בגלל השם המקורי שהשתמר בשם הערבי, והן מבחינת מיקומה של הגבעה, מקורות המים הסמוכים לה, והגאיות המקיפים אותה מכל עבר ומשמשים אמצעי הגנה כנגד פולשים, היוצרים כולם יחד סבירות גבוהה לקיומה של עיר קדמונית במקום.
דרך עתיקה חצתה את הגליל העליון ממזרח למערב, כאשר תחילתה בקדש שבהרי נפתלי במזרח, המשכה ביראון ואיקרית וסיומה בתל עבדון שבנחלת אשר במערב.

חפירות

במאי 2010, לקראת חפירת מאגר מי קולחין במקום, התקיימו חפירות, מטעם רשות העתיקות, במורדות הצפוניים של תל עבדון. נחפרו שמונה שטחים ונחשפו בהם מחצבות אבן עתיקות, קבר ארגז, מערות קבורה ופיר חצוב.
Emotet

אֶמוֹטֵט (באנגלית: Emotet) היא נוזקה הנשלחת אל מוסדות פיננסיים באמצעות הודעות דואר אלקטרוני המכילות קישורים לאתרים מתחזים וקובצי pdf ו-docx זדוניים.  
הנוזקה התגלתה לראשונה בשנת 2014 במספר חברות בגרמניה, אוסטריה ושווייץ.
הקבצים המצורפים לתכתובת הדואר האלקטרוני מכילים קוד מאקרו זדוני בעזרתו ניתן להריץ פקודות ותהליכי מערכת, להתחבר אל שרת שליטה ובקרה (C&C) ולהעביר אליו נתונים רגישים.
מטרתה העיקרית של הנוזקה היא איסוף נתונים פיננסים, אנשי קשר וכתובות דוא"ל, פרטי הזדהות לחשבונות שונים, היסטורית גלישה ושימוש במחשב הקורבן לביצוע מתקפות מניעת שירות.
כאשר הנוזקה מופעלת באמצעות מכונה וירטואלית היא משנה את אופן הפעילות שלה על מנת להקשות ולהטעות חוקרי אבטחת מידע.
LFSR

LFSR (ראשי תיבות של: Linear Feedback Shift Register, בתרגום חופשי: "אוגר הזזה בעל משוב ליניארי") הוא מונח במדעי המחשב המתאר אוגר זיזה שהקלט שלו הוא פונקציה ליניארית של סיביות המצב שלו. LFSR הוא אוטומט סופי דטרמיניסטי. הערך ההתחלתי של LFSR נקרא גרעין ומתוכו נקבעת שרשרת המצבים האפשרית של האוטומט לאורך זמן ריצתו. מכיוון ש־LFSR הוא פונקציה מחזורית בעלת קלט בגודל סופי הוא אוצר בתוכו מחזור מצבים שתדירותו תלויה בכמות הסיביות המרכיבות את הרכיב ובפונקציית ההיזון שלו.
בקריפטוגרפיה, מימושים של LFSR בחומרה ובתוכנה משמשים כרכיבים במחוללי מספרים פסאודו־אקראיים, אלגוריתמים להרחבת מפתח, פונקציות גיבוב ועוד.
נוקאאוט (תוכנית טלוויזיה)

עלילה

בכל תוכנית שני סלבריטאים מתחרים ראש בראש מי מותח יותר טוב את אותה המתיחה, כשהנמתחים הם אנשים שונים. המותח מרכיב אוזניה ובאמצעותה עוקב אחר הוראות המפעיל (שכטר), ועליו לבצע את השלבים הניתנים לו. בסוף התוכנית הקהל קובע מי מתח יותר טוב, באמצעות לבישת מסיכה של מי שלדעתם ניצח בדו-קרב.
בנוסף, לאחר הכרזת המנצח, ישנה פינה קבועה של "מותחים צעירים" בה שני ילדים, בן (דניאל גלאם) ובת (אורי מאור) בני 10 מותחים אנשים העוברים ברחוב.
רכס בריטניה (קנדה)

מקור השם

שמו של הרכס הוענק לו על ידי קפטן ג'ורג' הנרי ריצ'רדס, והוא נקרא על שם האונייה אה"מ בריטניה אשר השתתפה בקרב סנט וינסנט בשנת 1797 ובקרב טרפלגר בשנת 1805.
שמות ההרים ברכס מתייחסים אף הם לבית המלוכה הבריטי כגון הר האנובר והר וינדזור.
שם הרכס אומץ רשמית ב-5 בפברואר 1924.
יעל ספרדי

מאפיינים

תת-מין זה מצוי בעיקר ברכסי ההרים המזרחיים והדרומיים של ספרד, אולם הובא גם לצפון-מזרח ולמרכז ספרד, וייתכן שבעתיד ישוחרר אף בתחומי המחיה ההיסטוריים של יעל הפירנאים שנכחד. פירוש שמו המדעי "hispanica" הוא "ספרדי", ומתייחס לכך שזהו תת-המין הנפוץ בספרד. לעיתים קרוי "יעל ספרדי מזרחי" על מנת להבדילו מיעל גראדוס המכונה גם "יעל ספרדי מערבי".
ליעל הספרדי זוג קרניים גדולות, ארוכות וספירליות, כשקרני הנקבות קטנות וישרות יותר. יש לו פרווה בעלת צבע חום-אפרפר, או חום בהיר עם גוון אדמדם, והיא משתנה בין בהיר לכהה בין העונות. לזכר היעל סימונים שחורים בינוניים סביב החזה, המותניים, ארבעת הרגליים, החרטום והלוע, - קטנים משל יעל גראדוס אך גדולים משל יעל פורטוגזי. הנקבה חסרת סימונים ופרוותה בצבע אחיד יותר.
התפוצה הטבעית של היעל הספרדי היא בקהילות האוטונומיות הספרדיות: אנדלוסיה, מורסיה, קסטיליה-לה מנצ'ה, ולנסיה ודרום קטלוניה ואראגון. הוא הובאה גם לאזורים צפוניים יותר בשני המחוזות האחרונים.
בין רכסי ההרים שבהם הוא מצוי ניתן למנות את: סיירה נבדה, סיירה אלקרס, סיירה מורנה, סיירה דה קזורלה, סיירה דה גראזאלמה, סרניה דה קוונקה, הרי אנדלוסיה, מזרח הרי איבריה ובמונטס דה טולדו.
ההעדפות בית הגידול והאקולוגיה שלו זהים לתת-המינים האחרים.
קוורנר רייקה

היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1946 והשתתפה בליגה היוגוסלבית לשעבר בסך הכל 6 עונות. 
בעונות 1976/77, 1980/81, הגיעה הקבוצה לגמר הגביע היוגוסלבי, אך הפסידה לקבוצות יוגופלסטיקה ספליט וציבונה זאגרב בהתאמה.
הקבוצה משחקת בליגה הקרואטית הבכירה מאז הקמתה. מספר עונות התנדנדה בין הליגה הראשונה לשנייה. בעונת 2000/01 סיימה במקום השלישי. בעונת 2010/11 הגיעה עד לרבע גמר הגביע והפסידה לצ'דביטה זאגרב.

במסגרת אירופאית

הקבוצה השתתפה בעונת 1977/78 בגביע ספורטה והגיעה עד לשלב בית רבע הגמר, בו סיימה במקום הרביעי והאחרון. כמו כן השתתפה הקבוצה בגביע קוראץ' בעונות 1994/95 (הודחה בסיבוב השני על ידי סקאליג'רה ורונה), 2000/01 (הודחה בסיבוב השני על ידי טורק טלקום), 2001/02 (הודחה בסיבוב הראשון על ידי ק.ק. קאפושוואר). בעונת 2001/02 הקבוצה הייתה בין הקבוצות הראשונות שהקימו את הליגה האדריאטית, בה השתתפה במשך עונה אחת בלבד.

שמות ואולם הבית

בעבר אומצה הקבוצה על ידי חברת הביטוח "טריגלאב" ושמה שונה בהתאם למשך מספר עונות. כמו כך נקראה הקבוצה בעבר "טורפדו". כיום יש לקבוצה הסכם חסות עם הברת התיירות "נובי רסורט".
מאז שנת 2009 מארחת הקבוצה בהיכל מלאדוסט שהוקם בשנת 1973 ומכיל  3,960 מקומות ישיבה. ההיכל משמש גם את קבוצת הכדוריד המקומית. בשנת 2000 היה אחד משני האולמות שאירחו את אליפות אירופה בכדוריד.
ניקוד ארצישראלי

הניקוד הארצישראלי הוא שיטה גרפית לסימון ההגייה של טקסטים עבריים וארמיים בידי יהודי ארץ ישראל בראשית ימי הביניים.
שיטת הניקוד הארצישראלית התגלתה בסוף המאה ה-19, כאשר קטעים בניקוד זה נמצאו בגניזת קהיר. סימני הניקוד הארצישראליים כתובים מעל לאות, בדומה לשיטת הניקוד הבבלית, ובשונה משיטת הניקוד הטברנית. סוגיות מרכזיות בתיאור שיטה זו עדיין שנויות במחלוקת בקרב החוקרים.
One Less Lonely Girl

רקע והצלחה

השיר זכה להצלחה רבה בארצות הברית וקנדה, והגיע למקומות שש עשרה ועשר בהתאמה, אשר אלו המיקומים הגבוהים ביותר להם זכה עד ל-"Baby", ששבר את השיא בשנת 2010. הוא גם נכנס לשלושים המקומות הראשונים בפלנדריה ובגרמניה, וכן באוסטריה, אוסטרליה, ובריטניה. 
ביבר ביצע את השיר במספר הופעות חיות, ביניהם ב-Fearless Tour, The Next Star וכן ב-"Dick Clark's New Year's Rockin' Eve with Ryan Seacrest".
השיר זכה לביקורות חיוביות, אשר אותו השוו המבקרים לשירי פופ-R&B אחרים של כריס בראון וריהאנה.
שמעיה (נביא)

שמעיה היה נביא בתקופה שלאחר פילוג ממלכת ישראל המאוחדת, בתקופת רחבעם מלך יהודה ובתקופת ירבעם בן נבט מלך ישראל. יש שני אזכורים בלבד לנבואותיו במקרא. האחד נוגע למניעתו מרחבעם להילחם בממלכת ישראל לאחר פרישתם. השני קשור להחזרתו בתשובה את שרי ממלכת יהודה ואת רחבעם בעקבות מסע שישק.

שכנוע רחבעם ומניעת מלחמה בין ממלכת יהודה לממלכת ישראל

לאחר מות שלמה, בנו רחבעם הלך לשכם כדי לקבל את הסכמת העם למלכותו על שבטי ישראל. שבטי ישראל פנו לרחבעם בדרישה שיקל את העומס מעליהם ולאחר שלא נענה לבקשתם הם מרדו בו. חלק מהמרד כלל גם התנגדות לתשלום המיסים והוביל לפגיעה באדרם גובה המס המלכותי.

רחבעם נס מודאג לירושלים בירתו וגייס 180,000 איש משבטי יהודה ובנימין (שהיו נאמנים למלכותו) כשמטרתו המוצהרת היא לדכא את המרד של יתר שבטי ישראל. בשלב זה פונה אלוהים אל שמעיה ומצווה עליו להעביר את נבואתו למלך:
וַיְהִי דְּבַר הָאֱלֹהִים אֶל שְׁמַעְיָה אִישׁ הָאֱלֹהִים לֵאמֹר. אֱמֹר אֶל רְחַבְעָם בֶּן שְׁלֹמֹה מֶלֶךְ יְהוּדָה וְאֶל כָּל בֵּית יְהוּדָה וּבִנְיָמִין וְיֶתֶר הָעָם לֵאמֹר.  כֹּה אָמַר ה' לֹא תַעֲלוּ וְלֹא תִלָּחֲמוּן עִם אֲחֵיכֶם בְּנֵי יִשְׂרָאֵל שׁוּבוּ אִישׁ לְבֵיתוֹ כִּי מֵאִתִּי נִהְיָה הַדָּבָר הַזֶּה וַיִּשְׁמְעוּ אֶת דְּבַר יְהוָה וַיָּשֻׁבוּ לָלֶכֶת כִּדְבַר ה'
— מלכים א, יב, כב-כד
בעקבות נבואה זו לא יצאו לבסוף שבטי ממלכת יהודה למלחמה ביתר שבטי ישראל.

מסע שישק ותשובת שרי יהודה

במהלך מלכות רחבעם, מתואר כי התנהלות הפולחן הדתית בממלכה איננה לפי תורת ה' ועל כן יוצא שישק הראשון, מלך מצרים למסע כיבושים בארץ ישראל ובפרט עולה על ירושלים. 
וַיְהִי כְּהָכִין מַלְכוּת רְחַבְעָם וּכְחֶזְקָתוֹ עָזַב אֶת תּוֹרַת יְהוָה וְכָל יִשְׂרָאֵל עִמּוֹ. 
וַיְהִי בַּשָּׁנָה הַחֲמִישִׁית לַמֶּלֶךְ רְחַבְעָם עָלָה שִׁישַׁק מֶלֶךְ מִצְרַיִם עַל יְרוּשָׁלָ‍ִם כִּי מָעֲלוּ בַּיהוָה.  בְּאֶלֶף וּמָאתַיִם רֶכֶב וּבְשִׁשִּׁים אֶלֶף פָּרָשִׁים וְאֵין מִסְפָּר לָעָם אֲשֶׁר בָּאוּ עִמּוֹ מִמִּצְרַיִם לוּבִים סֻכִּיִּים וְכוּשִׁים.  וַיִּלְכֹּד אֶת עָרֵי הַמְּצֻרוֹת אֲשֶׁר לִיהוּדָה וַיָּבֹא עַד יְרוּשָׁלָ‍ִם.
— דברי הימים ב, י"ב, א-ד
שמעיה פונה אל רחבעם ומביא בפניו את דבר ה':
וּשְׁמַעְיָה הַנָּבִיא בָּא אֶל רְחַבְעָם וְשָׂרֵי יְהוּדָה אֲשֶׁר נֶאֶסְפוּ אֶל יְרוּשָׁלַ‍ִם מִפְּנֵי שִׁישָׁק וַיֹּאמֶר לָהֶם כֹּה אָמַר ה' אַתֶּם עֲזַבְתֶּם אֹתִי וְאַף אֲנִי עָזַבְתִּי אֶתְכֶם בְּיַד שִׁישָׁק
— דברי הימים ב, י"ב, ה
בתגובה לנבואה זו של שמעיה, חוזרים שרי יהודה ורחבעם בתשובה. אלוהים נשמע לבקשתם וחס עליהם.

דברי שמעיה הנביא

נראה שלכותב ספר דברי הימים הייתה גישה לספר שכונה "דברי שמעיה הנביא":
וְדִבְרֵי רְחַבְעָם הָרִאשֹׁנִים וְהָאֲחַרוֹנִים הֲלֹא הֵם כְּתוּבִים בְּדִבְרֵי שְׁמַעְיָה הַנָּבִיא וְעִדּוֹ הַחֹזֶה לְהִתְיַחֵשׂ וּמִלְחֲמוֹת רְחַבְעָם וְיָרָבְעָם כָּל הַיָּמִים
— דברי הימים ב, י"ב, טו
גשר סימון דה בובואר

על הגשר

על מנת לגשר על פערי הגובה בין שתי גדות הנהר, עוצב הגשר בדמות שני חצאי עדשה (או שני גלים) המקנים עליה וירידה מתונות וכן קירוי מגשם במרכז הגשר. הגשר מחופה ברצפת עץ אלון.  
החלק המרכזי של הגשר, באורך 106 מטרים הוא יציקת פלדה אחת במשקל 640 טון שנוצקה במפעלי אייפל באלזס והועברה למקומה במבצע מסובך של תנועה בלילות שארך מספר חודשים.
וילם דה קונינג

יצירתו

דה קונינג, יליד רוטרדם, הולנד,שהיגר לאמריקה, היה בין הציירים הפוריים ביותר של האקספרסיוניזם המופשט. ברבים מציוריו, במיוחד בסדרה של ציורי נשים, ניכרת נסיגה מעקרונות ההפשטה המוחלטת באמצעות שילובם של מוטיבים פיגורטיבים. סדרה זו עוררה עניין בשל אופן השילוב בין סגנונות ציור שונים כשהוצגה בשנות החמישים. ביצירות אלה ניכרה השפעה של סגנונו של פיקאסו  באופן שבו הוצגו דמויות הנשים והיחס בינן לבין הרקע המצויר.
ב-1953 שכנע רוברט ראושנברג בן ה-27 את דה קונינג להעניק לו ציור, כדי למוחקו. פעולת המחיקה לקחה לראושנברג חודשיים. העבודה הקרויה "ציור מחוק של דה קונינג" מוצגת במוזיאון לאמנות מודרנית של סן פרנסיסקו.
זהורית

זְהוֹרִית (בלועזית: וִיסְקוֹזָה; באנגלית: Viscose) הוא נוזל אורגני צמיג שמשמש בייצור סיב הזהורית (rayon) וצלופן. סיב הזהורית הוא סיב דמוי משי ומשמש לייצור חולצות, מכנסיים, מעילים ושאר אריגים.

היסטוריה

הממציא הצרפתי אלרי דה שרדונה שהמציא גם את הסיב הסינתטי הראשון ייצר את הזהורית לראשונה בשנת 1891. שנה לאחר מכן שני המדענים הבריטיים שארל קרוס (Charles Cross) ואדוארד ביוון (Edward Bevan) רשמו פטנט על המצאה זו. בשנת 1896 הם הקימו את חברת British Viscoid Co. Ltd כדי לממש את התהליך ולהתחיל לייצר את הזהורית. בשנת 1917 הזהורית שימשה כבסיס לייצור הצלופן. בתחילת שנות ה-20, בגלל הביקוש הגובר לזהורית הייצור התרחב לרחבי העולם ויוצר בשש מדינות בהן ארצות הברית ויפן.
בשנת 1924 יוצר סיב הזהורית (rayon) ממנו החלו לייצר בגדים. במשך כל אותה תקופה הזהורית יוצרה מעצים. מדענים רבים ניסו לייצר את התאית ממולקולות סינתטיות אולם רק בשנת 1938 הצליחו בכך. מאז רוב הזהורית מיוצרת בצורה סינתטית.
ב-1959 הקים ישראל רוגוזין מפעל לייצור זהורית באשדוד שנסגר כעבור מספר שנים.

תהליך ייצור

בשלב הראשון מכניסים נסורת של עצים לנתרן הידרוקסידי למשך זמן. כאשר תקופת ההשרייה של הנסורת בנתרן ההידרוקסידי יקבע את הצמיגות. ככל שהנסורת מושרית זמן רב יותר כך הצמיגות פוחתת. לאחר מכן משרים את התרכובת בפחמן דו-גופרי עד שנוצרת תאית צהובה בשם קסנטאט (xanthate). לאחר מכן משרים את התרכובת פעם נוספת בנתרן הידרוקסידי.
בגלל השימוש בתהליך הייצור בפחמן דו-גופריתי, שהוא חומר מזהם, וכן בשל חומרים מזהמים נוספים שנוצרים בתהליך, הצטמצם בשנים האחרונות היקף הייצור של הזהורית.
פטרוניוס

קורות חיים

פטרוניוס נולד בעיר פלרמו שבסיציליה בערך בשנת 27 וחי בתקופתם של הקיסרים קלאודיוס ונירון. הוא היה מושל ביתיניה שבאסיה הקטנה, ואחרי כן נתמנה לקונסול, דבר המעיד על השפעתו הגדולה של פטרוניוס בחצרו של נירון. טקיטוס מתאר את פטרוניוס כאיש תענוגות הישן במשך היום ומנהל את עסקיו בלילות.
הצלחתו עוררה את קנאתו של טיגלינוס, מפקד המשמר הפרטוריאני, שהאשימו בהשתתפות בקשר פיסו לרצח נירון בשנת 65. פטרוניוס היה אמנם חברו של סאבינוס - אחד הקושרים, אך ידו לא הייתה בדבר. בשנת 66, משהבין כי גורלו נגזר, פטרוניוס פתח את עורקיו בנוכחות חבריו וערך להם את המשתה האחרון. לפני מותו מצא זמן כדי לכתוב את עדותו על מעשי העוולה של נירון.
חיבורו היחיד ששרד הוא הרומן "סטיריקון" שממנו נשתמרו קטעים בלבד. רומן זה שנכתב בסגנון של חרוזים ושל פרוזה, משלב בתוכה הרפתקאות ופילוסופיה, התמכרות מינית וגסטרונומיה. גיבור הרומן אנקולפיוס - נואף, גנב ושקרן, פוגש באסילטוס שהופך לחברו. הם מחליטים לשים את ידיהם על כל מה שנקרה בדרכם כדי להתעשר, ונודדים בין ערי דרום איטליה עד הגיעם למשתה המפואר של הסוחר טרימאלכיו - עבד משוחרר שהתעשר, ורכש אחוזות כה רבות עד כי אינו יכול לאמוד את הכנסותיו.
הבמאי האיטלקי פדריקו פליני ביים בשנת 1969 סרט בשם פליני סטיריקון המבוסס בצורה חופשית על הרומן של פטרוניוס.
ברומן קוו ואדיס, מאת הסופר הפולני הנריק סנקביץ', פטרוניוס מופיע כאיש החצר המועדף על נירון, המדבר בלשון חלקלקות, מחניף לקיסר ומהתל בו. רומן זה עובד לקולנוע פעמים רבות.
הרובע הראשון של פריז

דמוגרפיה

שיא צפיפות האוכלוסין ברובע הראשון של פריז היה לפני שנות השישים של המאה ה-19, אך למעשה הרובע קיים בצורתו הנוכחית רק מאז תוכנית השיפוצים הגדולה של פריז בשנות השישים של המאה. בשנת 1999 מנתה האוכלוסייה 16,888 נפש, בזמן שהציעה 63,056 משרות עבודה, עובדה שהופכת את הרובע לאחד האטרקטיביים ביותר לעסקים, לאחר הרובע השני, הרובע השמיני והרובע התשיעי.
דב לנדו

קורותיו

נולד בפולין לדבורה וטוביה יוסף לנדו, נכדו של האדמו"ר רבי אלימלך מנחם מנדל לנדא מסטריקוב. בהיותו בן חמש עלה לארץ ישראל עם הוריו ואחותו זהבה, ובדרכם ארצה נולדה אחותו רבקה. המשפחה התיישבה ברחובות. למד בישיבת היישוב החדש ולאחר כשנה וחצי עבר ללמוד בישיבת פוניבז', שם התחבר לרב יעקב אדלשטיין, ובישיבת חברון. על אף שפגש את החזון איש פחות מ-10 פעמים, הוא רואה בו את רבו המובהק ואימץ את שיטת לימודו ופסיקותיו ההלכתיות, זאת בהשפעת קרוב משפחתו ועמיתו בראשות הישיבה, הרב נתן שולמן.
נישא לעדינה, נכדת הרב אייזיק שר, ראש ישיבת סלבודקה, בת לבנו הרב יוסף, שנספה בשואה. לאחר נישואיו התמנה לר"מ בישיבה, ועם השנים התאגדו סביבו קבוצת תלמידים המחשיבים אותו כרבם המובהק. בתחילת שנות ה-80 מונה לראש ישיבה.
הרב לנדו הוא מרבני חוג חזון איש. למרות שורשיו המשפחתיים הוא נחשב מתנגד לחסידות. עם זאת אחד מידידיו הקרובים הוא האדמו"ר מפשעווארסק. הוא מוסר אחת לשבועיים שיעור כללי בישיבת זיכרון מיכאל.]
בשנת ה'תשמ"ט (1989), כשמפלגת דגל התורה התמודדה בנפרד מאגודת ישראל בבחירות לעיריית בני ברק, הביע במכתב אישי את דעתו נגד המהלך. בתגובה, פרסם נגדו הרב שמואל אויערבך, שהיה חברו הקרוב עד אז, מכתב ביתד נאמן.
ב-2014 מונה לחבר נשיאות וועד הישיבות.
באוגוסט 2015 התבטא בפני תלמידי ישיבתו בחריפות כנגד קנאים המפגינים כיום, ואמר שזוהי קנאות מזויפת שבמסגרתה מחפשים היכן אפשר למחות. הדברים פורשו כמכוונים נגד אנשי "בני תורה". בקיץ 2017, על רקע פעילות מתנגדי החוק לגיוס בני ישיבות בארצות הברית, כתב הרב לנדו מכתבים שבהם הביע את דעתו כי מדובר בטענות שקר. בהמשך תקף בחריפות את אנשי הפלג הירושלמי.
לאחר פטירת הרב אהרן יהודה לייב שטינמן, התחזק מעמדו בהנהגת הציבור החרדי ליטאי, לצדם של הרב גרשון אדלשטיין והרב חיים קניבסקי

משפחתו

בנו היחיד הוא הרב יוסי אברהם ישעיהו לנדו, ראש כולל סלבודקה בברכפלד ור"מ ישיבת סלבודקה.
חתניו הם הרב איסר זלמן שוורצמן - בנו של הרב דב שוורצמן וראש כולל בעטרת שלמה במודיעין עילית; והרב שמואל ברטלר - נכד הרב שמואל וינטרוב ודיין חושן משפט מטעם בית הדין של הרב ניסים קרליץ.
אחיו הצעיר הוא הרב שריה לנדו, מוציא לאור ומהדיר. בספרים שהוציא הדפיס הערות מאחיו, בהם על: קצות החושן, הלכות ריבית, שו"ת מהרי"ט ועוד.
גיסו, הנשוי לאחותו רבקה, היה הרב אהרן זקס, ראש ישיבת סלבודקה לצעירים.
סטריפ דאנס

סטריפ דאנס הוא סגנון ריקוד אירובי המגיע מעולם החשפנות.] סגנון ריקוד זה הוא ז'אנר חדש בהתהוות אשר קיים בעיקר בקליפים ההוליוודיים. הסגנון הוא כלי אומנותי המעביר את מסר הפיתוי, הנשיות והחושניות. הסגנון פרץ לארץ בעקבות מדריכים ומורים שהוכשרו ולמדו בהוליווד כאשר שם הסגנון נחשב לז'אנר לכל דבר (כגון מחול ג'אז, בלט וכו' ) .
נכון להיום (2013) ניתן למצוא סגנון זה בהרבה בתי ספר מקצועיים לריקוד בארץ.

היסטוריה

סטריפ דאנס התפתח רשמית] כאשר כרמן אלקטרה שחקנית ודוגמנית אמריקאית יצרה סדרת של חמישה DVD בשם "Aerobic Striptease" המכיל את שיעור הסטריפ דאנס הראשון בהיסטוריה ובכך גרמה לנשים רבות להחצין את נשיותן דרך שיעור ריקוד. לאחר ששיחקה בסדרה המוכרת משמר המפרץ, כרמן אלקטרה רצתה לשנות את התדמית הזולה של הסטרפטיז ולכן הסטריפ דאנס מתקשר לעולם ההעצמה הנשית, שחרור התחושה האישית והגברת הביטחון העצמי.

בעקבות ה-DVD של קרמן אלקטרה נוצרו קלטות דומות והסגנון של סטריפ דאנס אירובי התחיל להתפתח.

סגנון

הסטריפ דאנס להבדיל מחשפנות, אינו מתמקד בעירום אלא בתנועות הגוף שמסמלות נשיות, חושניות, תשוקה ופיתוי. בנוסף להנאה שבריקוד, כמו כל אימון כושר אחר, הריקוד משלב חיטוב, גמישות ושיפור כושר גופני. למרות האופי הנשי שמועבר בסטריפ דאנס, הריקוד אינו מוגבל לנשים וישנם גם גברים שמשתתפים בשיעורים אלו.
סגנון ריקוד נוסף שדומה לסטריפ דאנס הוא ריקוד עמוד. בסגנון ריקוד זה ישנו אביזר אנכי המהווה חלק מהריקוד ומהתרגילים השונים. ריקודי עמוד משלבים את הנשיות והסקסיות וכן את הפעילות האירובית ולכן הסטריפ דאנס - שאינו משלב עמוד, דומה באופיו לריקודי עמוד.
הרגישות החדשה

הרגישות החדשה היא תנועה בקולנוע הישראלי, שהחלה בשנות ה-60, ונמשכה בערך עד לסוף שנות ה-70. 
התנועה ביקשה ליצור בארץ קולנוע מודרניסטי בעל ערכים אמנותיים ואסתטיים בנוסח סרטי הגל החדש של הקולנוע הצרפתי. עם זאת, התנועה מוגדרת יותר כתנועת נגד לז'אנר "הריאליזם הציוני" ששלט ביצירה הקולנועית הישראלית בשנות ה-40 ובשנות ה-50, והמשיך בשנות ה-60 בעידודה הרשמי ובמימונה של המדינה, ואל מול סרטי הבורקס שנתפסו כעממיים ולא איכותיים.
יוצרי "הרגישות החדשה" באו מהבוהמה התל אביבית, מבתי הספר לקולנוע ומחבורות השוליים שנוצרו, כגון "חבורת לול" שהתכנסה סביב אורי זוהר או אנשי "העין השלישית" שבראשם הבמאי ז'ק קתמור, הבמאי דוד גרינברג, הצלם אמנון סלומון ואחרים. את המושג "הרגישות החדשה" טבע, שנים לאחר דעיכת התנועה, הבמאי יהודה ג'אד נאמן. התנועה מעולם לא הוגדרה באופן רשמי ולא נכתב לה מניפסט, אך הסרטים שנוצרו במסגרתה ניתנים לזיהוי ברור.
חברים בולטים בתנועה, הם: אורי זוהר (שסרטו "חור בלבנה" מ-1964 נחשב לסרט הראשון שבישר את בוא התנועה), אברהם הפנר, ז'ק קתמור, יצחק צפל ישורון, דן וולמן, דוד פרלוב, יקי יושע, איתן גרין ואחרים.
מרית צפונית

מאפיינים

המרית בינונית-גדולה בגודלה, מראה מגושם בשל צווארה הקצר ומקורה הארוך והרחב, המזכיר בצורתו את הכלי מרית (שפכטל או ספטולה). צורת המקור אופיינית לשני הזוויגים. נקבת המרית מזכירה את נקבת הברכיה, אך נבדלת בצורת המקור. לזכר המרית ראש ירוק (נראה שחור מרחוק), בדומה לזכר הברכיה, אך חזהו לבן והבטן חום ערמוני.
המרית שכיחה בישראל בימי החורף והיא מאחרוני הברווזים הנראים בארץ באביב.
היא מצויה בדרך-כלל בבריכות דגים, ובימי החורף - בעיקר בעמק החולה.
צורת שיחור המזון של המרית היא בעיקר על ידי שכשוך וטבילת הראש במים. לעיתים נדירות יטבלו את ראשם כך שהזנב מוטה מעלה, אך הם עשויים לצלול בעת סכנה.
בדומה למרבית הברווזיים, הזכר לא נוטל חלק בדגירה ובגידול הצאצאים.
המין מצוי באזורים נרחבים בצפון אירופה, צפון אסיה וצפון אמריקה, ונודד בחורף לאזורים דרומיים וחמים יותר, כגון דרום אירופה, מרכז אמריקה, אפריקה ודרום-מזרח אסיה. הוא היה נפוץ בעבר גם בקרואטיה, אך נכחד מהמדינה.
יאק-40

רקע לבנייתו

בשנת 1960 חברת איירופלוט הוציאה דרישה לפיתוח מטוס חדש במקום מטוסי איליושין Il-12 ו-איליושין Il-14 שהיו בשרות החל משנות ה-50. הפיתוח בוצע על ידי חברת תכנון יאקובלב והסתיים בשנת 1964. הטיסה הראשונה בוצע ב-21 באוקטובר 1966. כבר בשנת 1967 החל ייצור סדרתי של המטוס במפעל לייצור מטוסים בעיר סרטוב. הגרסה הראשונה הותאמה ל-24 נוסעים. תוך זמן קצר מספר נוסעים הוגדל ל-32. לקראת שנת 1972 מטוסים מדגם זה כבר העבירו 7 מיליון נוסעים.
כניסה ויציאת הנוסעים מהמטוס בוצע באמצעות פתח בחלק האחורי של המטוס, כמו במטוסי מטען. למטוס לא היה תא מיוחד למטען הנוסעים והמטען הוחזק בתא הנוסעים. במהלך שנות ייצור נבנו דגמים שונים שנכנסו לשרות מבצעי כמטוסי ביון. כמו כן מספר דגמים הותאמו למטוסי מחקר ואימון.
זה היה המטוס הסובייטי הראשון שקיבל הסמכה באיטליה וגרמניה ונמכר לחברות תעופה של מדינות אלו. במסגרת זו נמכרו 6 מטוסים. אומנם תוך מספר שנים מסיבות שונות הם הוחזרו לברית המועצות. בסך הכול המטוס בשנים שונות היה בשימוש ב-19 מדינות העולם. בסך הכול מחוץ לגבולות ברית המועצות נמכרו כ-130 מטוסים.
ייצור סדרתי של המטוס הופסק בשנת 1981, עד אז נבנו מעל ל-1000 יחידות. בסוף שנות ה-80 החלה הוצאת המטוסים משרות.  בשנות ה-90 בוצעו עבודות לשדרוג מטוסים קיימים ובחלקם הם הוסבו למטוסי מנהלים. היו תוכניות להחלפת מנועי המטוס למנוע מתקדם וחסכוני יותר, אך הם לא מומשו. בשנות ה-2000 החלה מחדש הוצאת מסיבית משימוש. נכון לאוגוסט 2013 רק 45 מטוסים נותרו בשרות מהם כמחצית מחוץ לגבולות רוסיה.
Holy Water

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי מדונה, מרטין קיירסנבום, נטליה קילס, מייק דין, קניה וסט וטומי בראון והופק על ידי מדונה, דין, וסט וצ'רלי היט. השיר הוא שיר בסגנון הסינת'פופ, המשלב בתוכו גם את סגנון המוזיקה האלקטרונית.
בנוסף לכך, יצא השיר ארבעה חודשים לפני צאתו של האלבום Rebel Heart, בו הוא נכלל.

ביקורת

מבקרי המוזיקה הפנו כלפי השיר ביקורות מעורבות. ספנסר קורנהאבר מ-The Atlantic, טען כי השיר "הוא הרצועה הבולטת ביותר מתוך האלבום". בנוסף לכך, קורנהאבר החמיא על שיתוף הפעולה של מדונה עם נטליה קילס בכתיבת השיר.
מגזין ה-PopMatters הפנה כלפי השיר ביקורת חיובית, תוך ששיבח את הכתיבה שלו.
Glad He's Gone

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי טובה לו, יעקב ג'רלסטרום, לודוויג סדרברג.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של לו ב-17 ביוני 2019.