google/wiki40b huggingface dataset:
גבעת האירוסים

גאוגרפיה

הגבעה שופעת בפריחה רבה בעיקר בחורף ובאביב, וקיבלה את שמה מאירוס הארגמן הפורח עליה. היא מתנשאת לגובה של כ-50 מטר. מגובה פני הים והיא מוקפת בפרדסים ושדות, בהם שדות חקלאיים. הגישה לגבעה היא מכביש ראשון לציון - נס ציונה (412). בסביבתה שבילים לא מסומנים רבים לצד מסלול מסומן אחד של החברה להגנת הטבע. בקרבת המקום הוקם גן אירועים הנושא את אותו השם.
הגבעה נוצרה משילוב של כורכר וחמרה. על הגבעה ובסביבתה פריחה רבה. בחורף פורחים במקום בין השאר רותם, קידה שעירה, כלנית מצויה, חמציץ נטוי, רקפת מצויה, מרגנית השדה, אלקנת הצבעים, לשון-שור מגובבת, לופית מצויה, חרצית, סביון, ציפורני חתול, וקחוון לצד אירוס הארגמן שהעניק לגבעה את שמה. בקיץ מאופיינת הגבעה בצמחייה קוצנית.
בתחום הגבעה יש מחצבת כורכר נטושה, ומפסגת הגבעה יש תצפית טובה בעיקר לכיוון מזרח.
במקום ניתן למצוא חרקים רבים וצבי יבשה. גם מינים רבים של ציפורים שוכנים באזור.
בעתיד צפויה גבעת האירוסים להשתלב באזור נופש מטרופוליני המפריד בין מראשון לציון ונס ציונה. ביולי 2015 נגרם נזק כבד לאתר, הנמצא בחלקו על קרקע פרטית, בשל עבודות עפר. בקיץ 2016 שוב ביצע בעל הקרקע עבודות עפר בשטח הגבעה ושביל הכורכר המוביל אליה נחסם בעפר. הדבר גרם להפגנות מחאה מצד תושבי ראשון לציון ונס ציונה.
ביוני 2019 נשרף חלק גדול מגבעות הכורכר, אם כי האזור בו גדלים האירוסים לא נפגע.
עמנואל קרסובסקי

עמנואל קרָסוֹבסקי (נולד ב-1946) הוא פסנתרן ישראלי, פרופסור לפסנתר ומוזיקה קאמרית וראש המחלקה לפסנתר בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה.

ביוגרפיה

עמנואל קרסובסקי נולד בווילנה בירת ליטא. החל ללמוד נגינה בפסנתר בעירו, למד בקונסרבטוריון בווילנה , והמשיך את לימודיו בבית הספר למוזיקה ג'וליארד בניו יורק עד לקבלת תואר דוקטור למוזיקה (1977). מוריו בארצות הברית היו אילונה קאבוש, גואידו אגוסטי, אובה טורקו, אניה דורפמן ומינדרו כץ. נושא עבודת הדוקטור שלו היה "המוזיקה לפסנתר של דמיטרי שוסטקוביץ'" (The Piano Music of Dmitri Shostakovich).
קרסובסקי מלמד זה שלושים שנה באקדמיה למוזיקה על שם רובין בתל אביב ומנחה כיתות אמן לפסנתר בתל חי, בג'וליארד, בבית הספר למוזיקה מאנס בניו יורק, בקונסרבטואר של פריז ובמוסדות מוזיקה אחרים ברחבי העולם. הוא מנהל את הפסטיבל למוזיקה קאמרית בבית דניאל בזכרון יעקב ויושב בחבר השופטים של תחרויות פסנתר בינלאומיות מן החשובות בעולם. בין תלמידיו באקדמיה למוזיקה בתל אביב היה הפסנתרן רון רגב.
קרסובסקי ניגן עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית ועם תזמורות אחרות בישראל, עם המנצחים ליאונרד ברנשטיין, קרלו ריצי, סידני הארת' ועוד. הוא ניגן את הקונצ'רטו לפסנתר ותזמורת של נועם שריף בביצוע בכורה ישראלי, בניצוח המלחין. מנגן בקביעות עם הכנרת ורה ויידמן והקליט עמה מחזור של 10 הסונאטות לכינור ופסנתר של בטהובן. כן הופיע בקונצרטים של מוזיקה קאמרית עם הכנר אייזק שטרן, הצ'לנית נטליה גוטמן ואחרים.
פרס הילודה

פרס הילודה היה מענק של 100 לא"י שהוענק על ידי מדינת ישראל בשנים הראשונות שלאחר הקמתה לאמהות של עשרה ילדים או יותר, לשם עידוד הילודה. הפרס מזוהה ביותר עם דוד בן-גוריון, שביקש בפרס להדגיש את חשיבות ריבוי האוכלוסייה היהודית במדינת ישראל, אך הוענק גם על ידי משה שרת בהיותו ראש ממשלה.
בנובמבר 1949 עלתה דרישה בשם השוויון להעניק את הפרס גם לאשה ערבייה שילדה עשרה ילדים. דרישה זו הביאה לוויכוח ציבורי: היו שטענו שהפרס נועד לעודד ילודה בעם היהודי, שסבל מהשואה והריבוי הטבעי שלו קטן יותר מזה של הערבים; אחרים טענו שערך השוויון גובר על שיקולים אחרים וכי יש להעניק את הפרס גם לאם ערבייה, שממילא רק מעטות מהן יש להן עשרה ילדים. בפועל הממשלה נענתה לדרישה והעניקה את הפרס גם לנשים ערביות שילדו עשרה ילדים. 
הפרס עורר תדהמה במזרח אסיה, שבה נעשו מאמצים רבים דווקא להקטין את הילודה.
היו שיצאו נגד פרס הילודה כמעודד נשים להרוס את בריאותן בלידות רבות. מנהל קופת חולים כללית לשעבר, הרופא ד"ר יוסף מאיר, יצא נגד פרס הילודה במאמר תחת הכותרת: "הגברת הילודה או ריבוי הילדים" בכותבו שאין עניין לעודד משפחות עניות מיוצאות המזרח להביא עשרה ילדים, אלא יש לעודד את כל בית ישראל ובמיוחד האליטה אינטלקטואלית, להביא 3-5 ילדים.
בשנת 1959 החלה המדינה להעניק קצבאות ילדים, ופרס הילודה בוטל.
מולדובה

פוליטיקה

צורת השלטון ברפובליקת מולדובה היא רפובליקה דמוקרטית המתנהלת כך:
בבית הנבחרים יש 104 צירים, הנבחרים לתקופה של 4 שנים, בדומה לנשיא, הנבחר ל-4 שנות כהונה.

כלכלה

כלכלת מולדובה מבוססת על גידול דגנים, סלק סוכר, חמניות, תפוחי אדמה, ירקות, פירות ופירות יער. ענפי התעשייה שלה הם שימור מזון, ייצור יין, עצים לריהוט ובנייה, מתכות, בטון, מוצרי חלב וטקסטיל.
אוצרות הטבע העיקריים של רפובליקת מולדובה הם גבס, ליגניט, חומרי בנייה ועץ.
מולדובה מייבאת אנרגיה, ציוד לתעשייה, פלסטיק ועוד מחבר המדינות ומהאיחוד האירופי. היא מייצאת מוצרי מזון, טבק, משקאות, בקר ומוצרי בשר, טקסטיל, מוצרי אבן, גבס, מלט וזכוכית לרוסיה, רומניה, אוקראינה, בלארוס, גרמניה ואיטליה.
ענף ייצוא חשוב נוסף הוא ייצוא כוח אדם, מהגרי עבודה מולדובנים עובדים במדינות שונות ושולחים את שכרם למשפחותיהם, פעולה המכניסה מטבע זר למדינה.
חברת התעופה הלאומית של מולדובה היא אייר מולדובה.

גאוגרפיה

רפובליקת מולדובה היא מדינה ללא מוצא לים, המשתרעת ברובה על פני רמה גלילית שקרקעותיה טובות לגידולים. בדרומה משתרעים שטחי ביצות, וכ-11% משטחה מעויר. הנהרות העיקריים בה הם הדניסטר והפרוט.

שפה

"השפה המולדובנית" או "מולדאבית" נחשבת בבלשנות המודרנית לתת-ניב או עגה אזורית (ברומנית - grai) של השפה הרומנית, בדומה לעגות מטרנסילבניה, מרמורש, מונטניה, אולטניה, קרישאנה או באנאט. עד לפירוקה של ברית המועצות, נכתב הניב המולדובני באותיות קיריליות (על פי פקודת סטלין בזמנו, לבידולה מן התרבות הרומנית), בשונה מהרומנית המדוברת ברומניה, הנכתבת באותיות לטיניות. לפני פירוק ברית המועצות השתוותה המולדובנית לתקן הרומני הרשמי וחזרה לכתב לטיני; בטרנסניסטריה המתבדלת עדיין נכתבת השפה באותיות קיריליות. שאלת סיווגה של המולדובנית והכתיב שלה הן מקור לדיונים פוליטיים רבים. דבר זה בא לידי ביטוי גם בדיונים רבים לגבי גורלה של ויקיפדיה במולדובנית (הכתובה קירילית), בנפרד מזו הרומנית. לאחר שזו נמחקה (בטענה שדי בוויקיפדיה הרומנית הכללית) ושוחזרה פעמים רבות, הוסכם להשאירה נעולה לעריכה תוך הפניה בולטת בעמוד הראשון לוויקיפדיה הרומנית בכתב הלטיני. נוסף לשפה ה״מולדובית״ חיים במולדובה מיעוטים גדולים של דוברי רוסית ואוקראינית ומיעוט גגאוזי.

דמוגרפיה

בשנת 2000 חיו במולדובה 4,502,450 בני אדם. על פי מפקד אוכלוסין בשנת 2008 התגוררו בה כ-4,300,000 בני אדם. ב-2017 התגוררו בה כ-3.5 מיליון נפשות, הירידה התמידית באוכלוסייה נובעת משיעור ילודה נמוך (כמו ברוב מדינות ברית המועצות לשעבר), מאזן הגירה שלילי, ושיעורי תמותה גבוהים יחסית לנתונים מערביים.
מבחינה אתנית - ותרבותית - אין כמעט הבדל בין תושבי מולדובה המקוריים ושפתם, לבין העם והשפה הרומניים.
ברפובליקת מולדובה חיים כ-700,000 רוסים, 300,000 טורקים וגגאוזים (עם טורקי). 47.5% מהאוכלוסייה הינם רומנים, 22% אוקראינים, 13% רוסים, 2% בולגרים ו-2.5% אחרים. מאז היפרדותה מברית המועצות, מולדובה חווה משבר דמוגרפי. 
90% מהמולדובים הינם נוצרים אורתודוקסים, 1% פרוטסטנטים, 0.6% עדי יהוה, 0.2% אתאיסטים, 0.07% מוסלמים, 0.02% יהודים ו-0.02% אגנוסטיקנים.
חוק השלישים

חוק השלישים הוא כלל אצבע בתחום הקומפוזיציה, המיושם בתחומים כמו ציור, צילום ועיצוב. החוק קובע כי כאשר תהיה התמונה מחולקת על ידי שני קווים אנכיים ושני קווים אופקים באופן שיווצרו בה תשעה חלקים (שלושה שלישים אנכיים ושלושה שלישים אופקיים), נושא התמונה, או נושאיה, צריכים להיות ממוקמים על אחד הקווים או באחת מארבע נקודות המפגש של הקווים (+).
מחקרים שהתקיימו בנושא קבעו כי העיניים שלנו, בהתבוננות בתמונה, נמשכות באופן טבעי לאחת מנקודות המפתח (+) ולא בהכרח למרכז התמונה. חוק השלישים עוזר לנו לשמור על הרמוניה עם המשיכה הטבעיתה האמורה. שימוש נכון בחוק השלישים בדרך של שימת נקודות העניין שבקומפוזיציה על נקודות המפתח (+), ישמור על תמונה מאוזנת יותר מה שידחף את הצופה להתחבר לתמונה ביתר טבעיות.
התצלום משמאל מדגים יישום של חוק השלישים. האופק נמצא בדיוק על הקו המפריד בין השליש התחתון לשליש האמצעי של התמונה. העץ נמצא בנקודת המפגש של הקו האופקי התחתון עם הקו האנכי הימני, דבר שיוצר מתח ודינמיקה בתמונה.
בדיקת יתירות מחזורית

בדיקת יתירות מחזורית (באנגלית: Cyclic redundancy check, או בקיצור CRC) היא סוג של קוד לאיתור שגיאות המשמש לאיתור שגיאות בהעברת נתונים.
לפני העברת המידע מחושב ה־CRC ומתווסף למידע המועבר. לאחר העברת המידע, הצד המקבל מאשר באמצעות ה־CRC שהמידע הועבר ללא שינויים.
השימוש ב־CRC נפוץ בעיקר בשל קלות המימוש שלו בחומרה בינארית, קלות החישוב המתמטית שלו, ובמיוחד היעילות שלו בגילוי שגיאות נפוצות הנובעות כתוצאה מערוצי תקשורת רועשים.

מבוא

CRC מבוסס על תאוריה של קוד מחזורי (מעגלי) לתיקון שגיאות. השימוש בקוד מחזורי שיטתי, אשר מקודד הודעות על ידי הוספה של ערך בדיקה עם גודל קבוע, בשביל איתור שגיאות ברשתות תקשורת. CRC הוצג לראשונה על ידי וו. ווסלי פטרסון ב-1961. קודים מחזוריים הם לא רק פשוטים למימוש, אלא הם גם טובים במיוחד לאיתור פרצי שגיאות בהודעות עם נתונים אשר נשלחות ברצף. זה חשוב בגלל שפרצי שגיאות הם בעיות העברה נפוצות בערוצי תקשורת, אשר כוללים התקני אחסון מגנטיים ואופטיים. 
 סיביות טיפוסי אשר מוצמד לבלוק מידע באורך שרירותי יאתר כל שגיאת פתע שאינה גדולה מ- סיביות ויאתר כמות של  מפרצי שגיאות הגדולות מ- סיביות.
אפיון של קוד CRC דורש הגדרה של מה שנקרא פולינום יוצר. הפולינום הזה נעשה מחלק של ה-polynomial long division, אשר לוקח את ההודעה כמחולקת ומחסיר את המנה והיתרה היא התוצאה. האזהרה החשובה היא כאשר המקדם הפולינומי שחושב בהתאם לשדה הסופי האריתמטי, כך שפעולה נוספת יכולה לממש רוחב בתים מקבלים (אין משיכה בין ספרות). הגודל של השארית הוא תמיד נמוך מהגודל של המחולל הפולינומי, אשר ממחיש כמה גדולה התוצאה יכולה להיות.
למעשה, כל השימושים הנפוצים ב-CRC משתמשים בשדה סופי של שני אלמנטים. שני האלמנטים בדרך כלל נקראים 1 ו-0, שבאופן נוח ביותר תואם לארכיטקטורה של המחשב.
CRC נקרא n-bit כאשר ערך הבדיקה בגודל n-bit. ל-n נתון, יש מספר CRC אפשריים, כל אחד כזה בפולינום שונה לפולינום כזה יכול להיות n כמעלה הגבוהה ביותר, כלומר n+1 ביטויים. במילים אחרות, לפולינום בגודל של n+1, הקידוד שלו דורש n+1  בתים. רוב הפולינומים מאפיינים ירידה בביט של ה-MSB או LSB, מכיוון שהם תמיד 1. ל-CRC והפולינום המקושר יש שם במבנה הזה  CRC-n-XXX.
מערכת איתור הבעיות הפשוטה ביותר, סיבית זוגיות, הוא למעשה CRC של 1-bit. הפולינום המתאים הוא x+1 (שני ביטויים) ושמו הוא CRC-1.
המנון אוקראינה

שם ההמנון

באוקראינית: Ще не вмерла України, בכתיב אנגלי: Shche ne vmerla Ukrainy.
בהחלטתו ב-6 במרץ 2003 הפרלמנט קבע שינוי נוסח ההמנון מ: "אוקראינה לא אבדה, לא תהילתה ולא חרותה"
ל"תהילת אוקראינה לא אבדה ולא חרותה". אך למרות זאת העם בדרך כלל שר את הנוסח המקורי.
Ordinary World

רקע

בראשית שנות ה-90 הלהקה לא הצליחה לשחזר את הצלחתה שזכתה לה בשנים קודמות. אלבומם Liberty שיצא בשנת 1990 כשל מסחרית, ושני הסינגלים מתוכו לא הצליחו במצעדים בבריטניה ובארצות הברית.
מילות השיר נכתבו על ידי סולן הלהקה סיימון לה בון לזכר חבר הילדות שלו דייוויד מיילס, כשיר השני מתוך טרילוגיית שירים שכתב לזכרו.
לאחר שהשיר הוגש בתחנת רדיו בג'קסונוויל, פלורידה וזכה להצלחה רבה, חברת התקליטים של הלהקה הוציאה את השיר מוקדם מהמתוכנן, תחילה בארצות הברית.
הוידאו קליפ לשיר בוים על ידי ניק איגן וצולם בגני האנטינגטון, שבסן מרינו, קליפורניה.
סיימון לה בון ביצע בשנת 1995 את השיר באחד ממופעי ההתרמה הרבים שערך זמר האופרה לוצ'יאנו פאברוטי.
השיר בוצע באנגלית ואיטלקית במופע שהוקדש לילדים נפגעי המלמחה בבוסניה הרצגובינה. ההופעה הוקלטה ונכנסה לאלבום Pavarotti & Friends Together For The Children Of Bosnia, שיצא בשנת 1996 ובו שירים בביצוע של פבארוטי ביחד עם זמרי רוק.
בשנת 2005 הופיע השיר בפסקול הסרט לאייר קייק.

הצלחה

השיר הגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד הוט 100, ולמקום השישי במצעד הסינגלים הבריטי. בנוסף הגיע השיר למקום הראשון במצעד "Hot 100 Airplay" שעורך מגזין הבילבורד ומודד את מספר השידורים של שירים מכל סגנונות המוזיקה בתחנות רדיו בארצות הברית. השיר הגיע גם למקום ראשון במדד "Mainstream Top 40" ולמקום הראשון במצעד הסינגלים הקנדי, ולמקום השני במצעד הרוק האלטרנטיבי.
השיר זכה בפרס איבור נובלו בשנת 1994.
דת' מטאל ברוטאלי

דת' מטאל ברוטאלי (Brutal Death Metal), או בקיצור ברוטאל, הוא הסגנון הכבד, האלים והקיצוני ביותר של ז'אנר הדת' מטאל (אשר מהווה סגנון כבד וקיצוני בפני עצמו) ושל זרם המטאל בכלל. הדת' הברוטאלי נולד בארצות הברית בסוף שנות השמונים, ולמעשה, כמעט כל להקות הברוטאל הן אמריקאיות. עובדה זו מבדילה את סצנת הדת' האמריקאית, שהיא רובה ברוטאלית, מסצנת הדת' האירופאית, שהיא רובה מלודית.

מאפיינים אומנותיים

הסגנון מתאפיין בשירת גראולינג, שירה בלתי מלודית המורכבת למעשה מנהמות ושאגות בקול נמוך במיוחד. גם הנגינה כבדה, מהירה וחסרת מלודיה, דומה מאוד לנגינה המאפיינת ת'רש מטאל.
הליריקה של להקות הדת' מטאל הברוטאלי מגוונת, אם כי רוב הלהקות מרבות לעסוק בנושאים כגון דת, שטניזם, אנושות, פוליטיקה ומלחמה, דברים שמתאימים למוזיקה הכבדה.
בנוסף, סגנון לירי המזוהה עם הדת' מטאל בכלל ועם הברוטאלי בפרט, הוא סגנון הגור (Gore), סגנון המתאר בדרך כלל סיפורים מחרידים של ממש, ומדבר על אלימות קיצונית, שחלקה אף דמיונית ומופרכת- אונס, רצח, קניבליזם, סאדיסטיות וזומבים.
הלהקה שמזוהה יותר מכל עם סגנון הגור והברוטאל בכלל, היא להקת קניבל קורפס, אשר מרבה להתעסק בטקסטים אלימים ובלתי שגרתיים, ואף בחלק מהמקומות בעולם אוסרים עליה לשיר חלק מהשירים בהופעות, בטענה שהם מסיתים לאלימות זוועתית.
גבעת טארה

גבעת טארה היא אתר ארכאולוגי שתחילתו בתקופה הנאוליתית (c.3500 לפנה"ס). המקום שימש בעיקר להתכנסויות, לעריכת טקסי פולחן ולקבורה. הגבעה ממוקמת סמוך לנהר בוין בין נאבאן לדנשאולין (Dunshaughlin) במחוז מית' במזרח אירלנד. האתר מלא תפקיד מרכזי בהיסטוריה ובפולקלור של אירלנד ומשמש עד היום כמרכז של מורשת רוחנית דתית ופוליטית. "אם מבקר עומד מאחורי כנסיית פטריק הקדוש במחוז מית' ומביט אל מעבר לגבעה, הוא רואה לא יותר מכמה תלוליות עפר מכוסות בשמיכה של דשא וכבשים שיצאו לרעות בשדה מאחת החוות הסמוכות. אבל אם המבקר יביט עם הלב ועם הנשמה שלו, הוא יראה את כל תפארתה העתיקה של אירלנד". באתר נמצאים מבנים עתיקים שרובם קבורים באדמה. ניתן להבחין בכיפותיהם העגולות הבולטות מעל פני הקרקע, כשהן מכוסות בדשא. על פי המסורת, היה זה מקום מושבו של המלך העליון של אירלנד ואתר קבורתם של 140 מלכים. המקום נחשב כלב הרוחניות הקלטית וכן "כמקום שבו עוצבה זהותה הלאומית של המדינה".
על פי המיתולוגיה האירית, גבעת טארה הייתה מקום משכנם של האלים ודרך כניסה לעולם הבא. בתחילת המאה ה-20, הגיעה לאתר קבוצה מבני ישראל הבריטים, שסברה כי ארון הברית נקבר במקום. לאכזבתם, התגלו בתום החפירה מטבעות רומיים ספורים.  בשנת 1950, התבצעה חפירה רשמית שבה נחשפו ממצאים המצביעים על קיומם הקדום של מבנים משמעותיים במקום.

התל של בני הערובה

'התל של בני הערובה', (GiallDumha na nGiall' ,'Mound of the Hostages'), הוא מעבר קבורה מגליתי והמונומנט העתיק ביותר שהתגלה בגבעת טארה, המתוארך בסביבות 2500 לפני הספירה. בין השנים 1955 ו-1959, התבצעו במקום חפירות שהביאו לגילוי ממצאים רבים המלמדים על התקופה הקדומה. מעבר הקבורה נמצא בתוך תל מעגלי שקוטרו 15 מטרים וגובהו 3 מטרים. אורכו 4 מטרים, רוחבו מטר אחד וגובהו 1.8 מטרים. הוא מחולק על ידי אבני אדן לשלושה תאים שבהם התגלו מתנות קבורה שונות, כלי חרס ושרידים של למעלה מ-200 אנשים. החפירות חשפו גם שלד של נער מתבגר מתקופת הברונזה המקושט בשרשרת של אבני חן. האבנים והקירות מעוטרים בגילופי ספירלות ובגילופים הקשורים לשמש, לירח ולכוכבים. קבר המעבר תוכנן כך שאור השמש יחדור פנימה פעמיים בשנה בלבד.
שמו של הקבר ניתן לו בשל מנהגם של המלכים העליונים של אירלנד להחזיק בבני ערובה מקרב האצילים, כדי להבטיח את שיתוף הפעולה של הממלכות. אחד מהמלכים האגדיים של טרה נקרא ניאל של תשעת בני הערובה כיוון שהחזיק תשעה בני ערובה מהמחוזות של אירלנד ושל בריטניה. הוא נחשב כאב המייסד של שושלת או'ניל ש-28 מבניה מלכו בטארה בין השנים 400 - 1022 לספירה.
מחוגה (קבוצת כוכבים)

כוכבי הקבוצה

α במחוגה הוא כוכב זוגי במרחק של כ-55 שנות אור המורכב מכוכב לבן - צהבהב עם בהירות מדרגה 3.2 ובן זוג עמום עם בהירות מדרגה 9. זהו הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה.
β במחוגה הוא כוכב לבן - כחלחל במרחק של כ-100 שנות אור ועם בהירות מדרגה 4.1.
γ במחוגה הוא כוכב זוגי במרחק של כ-510 שנות אור המורכב מענק כחול ומכוכב לבן - צהבהב עם בהירות כוללת מדרגה 4.5.

גרמי שמים נוספים

גלקסיית המחוגה היא גלקסיית סייפרט ספירלית במרחק של כ-13 מיליון שנות אור משביל החלב.
אומייזאורוס

מאפיינים

כזאורופודים אחרים היה האומייזאורוס הרביוור גדול. אורכו נע בין 10 ל-15.2 מטרים, גובהו ארבעה מטרים ומשקלו ארבעה טון. כמו דינוזאורים אחרים בתת-הסוג שלו הוא ניחן בגוף גדול ובצוואר ארוך. אך שלא כמו זאורופודים רבים היו נחיריו ממוקמים קרוב לקצה אפו. גבו היה גבוה יותר בירכיים מאשר בכתפיים.
לא זו בלבד שאומייזאורוס ניחן בצוואר ארוך, אלא שהיו לו גם יותר חוליות צוואריות מאשר לזאורופד ממוצע (17). החוליות בעצמן היו ארוכות וגדולות יותר. עדרים גדולים של אומייזאורים רעו במישורים של תקופת היורה העליונה לצדם של סטגוזאורוסידים מתקופת היורה העליונה כדוגמת הטווג'יאנגוזאורוס והצ'ונקינגוזאורוס. ככל הנראה היה האומייזאורוס הזאורופוד הנפוץ ביותר בסין של תקופת היורה העליונה.
אומייזאורוס תואר לראשונה ב-1939. הוא קרוי על שם ההר הקדוש לבודהיזם, הר אומיי, מקום בו נתגלו לראשונה מאובנים של אומייזאורוס. מרבית השלדים של אומייזאור נתגלו בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20 בתקופת "הבהלה הגדולה לדינוזאורים בסין". עד כה סווגו שישה מינים של אומייזאור: O. junghsiensis, O. changshouensis, O. fuxiensis, O. tianfuensis, O. luoquanensis ו-O. maoianus. שמות כל המינים, למעט האחרון, נקבעו על פי המקום בו נתגלו. O. fuxiensis היה המין הקטן ביותר ואורכו כ-10.5 מטרים. ל-O. tianfuensis היה הצוואר הארוך ביותר מבין המינים, כ-9 מטרים, שני באורכו בין כל סוגי הדינוזאורים לממנצ'יזאורוס. מאובן של זנב בצורת אלה, שנתגלה באותו אתר שבו נתגלו מאובנים של אומייזאור, ונחשב בתחילה כשייך לסוג זה, מסווג כיום כשייך לפרט גדול של שונוזאורוס.
ניתן לראות שלדים משוחזרים של אומייזאורוס בתצוגה במוזיאון הדינוזאורים של דְזְה-גונְג בדְזְה-גונְג שבמחוז סצ'ואן ובמוזיאון בֵּייפֵּי, סמוך לצ'ונגצ'ינג, שניהם בסין.
בירטנגר

היסטוריה

שמה הקדום של העיר היה גוגרהה. בשנת 1914, הקים קולונל ג'יט בהאדור קהאטרי, מושל המחוז, את יסודותיה של העיר הנוכחית.

כלכלה

בירטנגר היא עיר חשובה מבחינה כלכלית ותעשייתית. מבירטנגר, מיוצאים מוצרי מזון וביגוד להודו. כמו כן מיוצאים מוצרי ביגוד לארצות הברית ולאירופה. העיר מוכרת כעיר הבירה התעשייתית של נפאל.
נואל אוט

קריירה

אוט נולד בסאטל, שווייץ וגדל בוטינגן. הוא נחשף לענף הודות לחבר של אימו וכבר בגיל תשע הוא החל להתאמן במחנות כדורגל חופים של שווייץ. אוט חלם להיות כדורגלן מקצועי ובגיל 12 הוא הצטרף לאימוני קבוצת גראסהופרס ציריך, שבמדיה נשאר לחמש שנים. לאחר מכן, הוא הפך לחלק מהקבוצה עד גיל 18, אך חלומותיו להתקדם בקריירת הכדורגל נגוזו והוא החליט להתמקד בענף כדורגל החופים.
בשנת 2011, הוא נבחר לטירון המצטיין של הליגה השווייצרית בכדורגל חופים. בשנה לאחר מכן הוא נבחר לשחקן המצטיין ובשנת 2013 למלך השערים. בנובמבר 2012, הוא זומן לסגל נבחרת שווייץ בכדורגל חופים, שאותה אימן באותה התקופה, המאמן אנג'לו שירינזי, כשערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת הגביע הביניבשתי.
בשנת 2014, אוט זכה בתואר הכוכב העולה במהלך טקס הענקת הפרסים של ארגון כדורגל החופים העולמי (BSWW). אוט זכה שוב בפרס מטעם הארגון שלוש שנים מאוחר יותר, כשנבחר לאחד משחקני נבחרת החלומות העולמית.
בשנת 2019, אוט זכה עם גראסהופרס ציריך באליפות שווייץ לאחר שניצחו 4–8 בגמר את צ'ארג'רס בזלנד.
בנוסף לכך, אוט שיחק בקבוצות הוואנה שוטס, גראסהופרס וצ'ארג'רס בזלנד (שווייץ), ארתור מיוזיק (אוקראינה), לוקומוטיב מוסקבה וצסק"א מוסקבה (רוסיה), ספורטינג ליסבון (פורטוגל), קטניה (איטליה), בני "פלפלה" כפר קאסם (ישראל) ובוקה גדנסק (פולין), הן במסגרת הליגות והן במסגרת תחרויות בינלאומיות.
פדורויול

פדורויול (ברומנית: Păduroiul) הוא דמות מהמיתולוגיה הרומנית, בעלה של מומה פדוריי ואבי פאטה פדוריי.
על פי האגדה, מומה פדוריי, שהייתה אמורה, בין היתר, להגן על אנשים הנכנסים ליער, הפכה לרצחנית יותר ויותר והאלה בנדיס (Bendis) קיללה אותה שתהיה לרעיתו של הגבר הבא שתהרוג. מומה פדוריי לא התייחסה לכך והרגה גבר נוסף ואז האלה השיבה את הגבר לחיים ואילצה את מומה פדוריי להתחתן איתו. הגבר, פדורויו, קיבל את התפקיד שמומה פדוריי זנחה והוא אמור להגן על אנשים שטעו בדרכם ביער או נמשכו אליו על ידי רוחות רעות.
לפדורויו יש חנית וקשת עם חיצים, שני הכלים בעלי תכונות מופלאות. כל עוד הוא מחזיק את החנית ביד פצעיו נרפאים כמעט בן רגע והחצים שהוא קולע בקשתו, לאחר פגיעתם במטרה, הופכים לצמח שנכרך סביב למטרה וקושר אותה למקום. פדורויו עלול להיות אכזר וחסר רחמים כלפי המאיימים על ייצורי היער.
הודות לחוכמתו, פדורויול זכה לאמון האלים שהפקידו בידיו את הטיפול בכל הקשור בקסמים. עבור הקוסמים פדורויול הוא המקשר עם האלים שמעבירים דרכו את הוראותיהם. אפילו אונילה (Uniila), פטרון הקוסמים והחולטאנים, בא להתייעץ איתו.
השם "פדורויול" נגזר מהמילה "פדורה" (Pădure), שפירושה ברומנית הוא "יער".
קובידוביות

עלילה

בכל פרק, ארבע הקוביות מלוות בהרפתקאותיהן במכחול מדבר ובמגוון של דמויות יצירתיות. לכל פרק יש אלמנט חינוכי חזק.
אנתוני ג'ושוע

ביוגרפיה

ג'ושוע נולד בווטפורד שבאנגליה, בן להורים ממוצא ניגרי. הוא גדל באנגליה ובניגריה. כנער הסתבך בתגרות וב-2008 נעצר וחויב בענידת אזיקים אלקטרוניים למשך שנה. בגיל 17 עבר ללונדון ולאחר מספר חודשים החל להתאמן באיגרוף. זכה להצלחה מהירה ונכלל בסגל נבחרת בריטניה באגרוף. במרץ 2011 נעצר על אחזקת קנאביס מתוך כוונה לסחור בו והושעה מהנבחרת. הוא הורשע ונגזר עליו עונש שנה של עבודות שירות. בהמשך השנה זכה באליפות בריטניה למתאגרפים חובבנים, הוא התחרה גם באליפות אירופה ובאליפות העולם בה גבר על האלוף המכהן והאלוף האולימפי רוברטו קאמרלה, בטרם הפסיד בגמר וזכה במדליית כסף. 
באולימפיאדת לונדון (2012) זכה במדליית זהב בקטגוריית משקל סופר כבד. הצלחתו זיכתה אותו בתואר חבר במסדר האימפריה הבריטית. 
באוקטובר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בזירה כמקצוען וניצח את יריבו בנוקאאוט טכני בסיבוב הראשון. באוקטובר 2014 זכה באליפות העולם של התאחדות WBC. ב-2015 זכה באליפות בריטניה באיגרוף. בפברואר 2016 זכה באליפות העולם של התאחדות IBF, לאחר שגבר בנוקאאוט על האלוף המכהן צ'ארלס מרטין. באפריל 2017 גבר על ולדימיר קליצ'קו וזכה באליפות העולם של התאחדות IBO. במארס 2018, ניצח את ג'וזף פארקר הניו זילנדי, לראשונה בקריירה המקצוענית שלו לא בנוקאאוט, וזכה באליפות העולם של ארגון WBO. במאי 2019 הפסיד בנוקאאוט טכני בסיבוב השביעי למתאגרף האמריקאי-מקסיקני אנדי רואיס, למרות שהיה פייבוריט ברור לפני הקרב. מאזנו כמקצוען לאחר הקרב עם רואיס הוא 22–1.
ג'ושוע אב לבן שנולד ב-2015.
חנו (בן חניבעל)

חָנוֹ בן חניבעל (ביוונית: Ἄννων, בלטינית: Hanno) היה מצביא קרתגי, שפיקד על כוחות צבא וצי במלחמה הפונית הראשונה (264-241 לפנה"ס).
פרטים על מוצאו ועל קורותיו לפני המלחמה בין רומא לקרתגו אינם ידועים. דיודורוס סיקולוס מכנה אותו "חנון בן חניבעל", אך בשאר המקורות העתיקים הוא נזכר בשם "חנון" או "חנו" בלבד.
אין זה בלתי אפשרי שחנו, המוזכר באירועי השנה הראשונה למלחמה, הוא אותו מצביא המכונה על ידי דיודורוס בהמשך חיבורו בשם "חנו הזקן", מי שפיקד על חילות קרתגו בקרב אקרגס (261 לפנה"ס). בשאר המקורות לא נלווה לשמו של המצביא "האחר" כינוי נוסף.

המצור על מסנה (264 לפנה"ס)

חנו נשלח לראשונה אל זירת המלחמה בסיקיליה ב-264 לפנה"ס, לאחר שסילקו המָמֶרטִינִים במֶסֶנֵה את חיל המצב הקרתגי, אותו קראו קודם לעזרה, והסגירו את העיר לידי הרומאים. התערבותה של רומא בנעשה בסיקיליה איימה על מעמדה של קרתגו באי והייתה לצנינים גם בעיני היירון שליט סירקוסאי. חנו נחת באי בראש צבא גדול, כרת ברית עם היירון והשניים הטילו יחד מצור על מסנה. צבא רומאי בפיקודו של הקונסול אפיוס קלאודיוס קאודקס, שחצה את המצר מאיטליה באין מפריע, התנגש בשני קרבות נפרדים עם חילות סיראקוסאי וקרתגו וניצח אותם. חנו והיירון נסוגו עם חילותיהם המוכים, זה אל מערב האי – שנשלט על ידי קרתגו – והשני אל מאחורי חומות עירו. שנה אחר כך, ב-263 לפנה"ס, כשהכפילה רומא את מספר חייליה בסיקיליה וערים רבות באי עברו לצדה, שינה היירון את דעתו וכרת ברית עם הרומאים.

קרב אקרגס (261 לפנה"ס)

לאחר חתימת החוזה בין היירון לרומאים נערכו הקרתגים ביתר מרץ לסילוקם. הם בחרו באקרגס (אגריגנטום) לבסיסם הראשי, ביצרו אותה וריכזו בה אספקה רבה וחיילים להמשך הלחימה. בקיץ 262 לפנה"ס הטילו לגיונות רומא מצור על העיר. לאחר כחמישה חודשים, כשמצב הנצורים הלך והחמיר, נשלח לעזרתם מקרתגו צבא גדול של חיילים, פרשים ופילים. חיל המשלוח נאסף בהראקליה, ויצא בפיקוד חנו (הזקן), המפקד הקרתגי השני באי, להצלת העיר. הוא כבש בהתקפת פתע את הרבסוס, בסיס האספקה של הרומאים, ואלמלא עזרת סיראקוסאי היו הרומאים מסירים את המצור בשל מחסור במזון ובאספקה. התקפות חייליו של חנו על מחנה הרומאים ליד אקרגס לא הועילו, ובינואר 261 לפנה"ס החליט המצביא הקרתגי לנסות ולהכריע את אויביו בקרב סדור. בתחילת הקרב הצליח חנו לנחול יתרון מסוים על אויביו, אך בסופו של דבר נוצח, לא מבלי להסב אבידות כבדות לרומאים. דיודורוס מספר, כי לאחר התבוסה הוא נקרא לשוב לקרתגו, נושל מזכויותיו האזרחיות ונקנס בששת-אלפים מטבעות זהב. במקומו נשלח לסיקיליה מצביא אחר.
פרנץ קורין (איש עסקים)

ביוגרפיה

פרנץ קורין נולד ב-3 במרץ 1979 בבודפשט כילד למשפחה יהודית אמידה. סבא רבא שלו אהרון חורין היה רבה המפורסם של העיר ארד. הוא למד בבודפשט ובברלין.
סיים את לימודיו בשנת 1901 כדוקטור למשפטים ובשנת 1904 קיבל רישיון כעורך דין. בשנת 1918 השעה את הקריירה שלו כעורך דין ומונה למנכ"ל חברת כריית הפחם שלגוטריאן. לאחר מות אביו בשנת 1925 התמנה לנשיא החברה. בשנת 1919 הוטבל לנצרות.
בשנת 1925 נבחר לסגן נשיא התאחדות התעשיינים של הונגריה, ובשנים 1928 עד 1942 היה נשיאה. הוא הקים את מרכז התעסוקה בשנת 1925 והפך לנשיאו הראשון. בשנת 1927 התמנה לחבר הבית העליון של הפרלמנט ההונגרי.
לאחר הכיבוש הגרמני במרץ 1944 נאלץ למסור את רכושו לגרמנים, ובתמורה הצליח לעזוב את הונגריה בהסכמת הגסטפו. לאחר מלחמת העולם השנייה, הוא סייע כלכלית לעוצר מיקלוש הורטי, שחי בגלות בפורטוגל.
הוא התיישב בניו יורק בשנת 1947, שם הקים כמה מיזמים עסקיים וכיהן כיו"ר משותף של הנציבות הלאומית ההונגרית.
נפטר ב-5 בנובמבר 1964.

קשריו עם מיקלוש הורטי

כמה חוקרים, כולל ההיסטוריון לאסלו קרשאי, חולקים לגבי אמיתות ידידותם של היהודים העשירים בהונגריה עם העוצר מיקלוש הורטי האנטישמי ומאמינים כי היו אלה רק יחסי זהות אינטרסים בינם לבין שליט הונגריה. לדברי ההיסטוריון ד"ר אנטל צטלר, עמדתו של קרשאי מיושנת ומייצגת את היסטוריוגרפיה ההונגרית המרקסיסטית. בכל מקרה, העובדה כי ברור שלא הייתה כל זהות אינטרסים בין קורין לבין הורטי בזמן שהות האחרון בפורטוגל, אלא בכל זאת ידידות.