google/wiki40b huggingface dataset:
קרל אדוארד, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה

ילדותו

קרל אדוארד נולד ב-19 ביולי 1884 בבית קלרמונט בבריטניה כנסיך צ'ארלס אדוארד, הוא היה בנו של לאופולד, דוכס אולבני, שהיה בנה הצעיר של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת, ואשתו הלנה, נסיכת ולדק ופירמונט. אביו לאופולד שהיה חולה המופיליה נפטר שלושה חודשים לפני הולדתו ולכן כשנולד הוא ירש את התואר דוכס אולבני.

שלטונו

ב-1900 צ'ארלס אדוארד נבחר על ידי סבתו, המלכה ויקטוריה, לרשת את דודו הנסיך אלפרד כדוכס של סקסוניה-קובורג-גותה וזאת למרות שלא היה דובר גרמנית ולא ידע דבר אודות גרמניה ועל אף על הסתייגותה של אמו. מכיוון שהיה קטין הדוכסות נשלטה על ידי העוצר הנסיך ארנסט שהיה חתנו של הדוכס הקודם.
כתוצאה מהיותו נכדה של המלכה ויקטוריה, קרל אדוארד היה דודנו של וילהלם השני, קיסר גרמניה. הקיסר התעניין בחינוכו של דודנו הצעיר עד כדי כך שקרל אדוארד זכה לכינוי "בנו השביעי של הקייזר", הוא דאג שיתחנך במיטב המסורת הצבאית הפרוסית וחיתן אותו עם אחייניתו ויקטוריה אדליידה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה קרל אדוארד מונה לגנרל בצבא הגרמני ושירת בחזית המזרחית. לאחר המלחמה הוא הודח, כמו יתר בני המלוכה הגרמניים, מכס השלטון כתוצאה מהמהפכה הגרמנית, כל תאריו הבריטיים נשללו גם הם על פי חוק שלילת התארים 1917 מכיוון שנלחם בבריטניה ובעלות בריתה במלחמה.

גרמניה הנאצית

כמו רבים מבני האריסטוקרטיה הגרמנית ההתקוממות הקומוניסטית גרמה לקרל אדוארד זעזוע עמוק וביחד עם רבים מבני מעמדו הוא עבר רדיקליזציה פוליטית. הוא היה מראשוני הנסיכים הגרמניים שתמך בפומבי בנאצים ובאדולף היטלר.
לאחר עלייתו של היטלר לשלטון קרל אדוארד מונה לעמוד בראש אגודת הידידות האנגלו-גרמנית שבמסגרת תפקידו ביקר מספר פעמים בבריטניה מתוך כוונה לחזק את הקשרים בין שתי הארצות. במיוחד קשר קשרים עם יורש העצר אדוארד, נסיך ויילס ושלח לברלין דיווחים אופטימיים על כך שהמלך העתידי מעוניין לשמור על קשרים טובים עם גרמניה, לאחר התפטרותו של אדוארד מכס המלכות יורשו ג'ורג' השישי, מלך הממלכה המאוחדת לא היה מעוניין בשום קשר עם קרל אדוארד.
בזמן מלחמת העולם השנייה הוא שימש כנשיא הצלב האדום הגרמני והחזיק בדרגת אובר-גרופנפיהרר באס אה. שלושת בניו שירתו בוורמאכט, אחד מהם נפל כאשר מטוסו התרסק בחזית המזרחית ב-1943.
לאחר תבוסת גרמניה במלחמה קרל אדוארד נעצר על ידי צבא ארצות הברית בבוואריה. אחותו הנסיכה אליס, רוזנת אתלון ובעלה אלכסנדר קיימברידג', רוזן אתלון טסו לגרמניה לאחר שלמדו על מעצרו של קרל אדוארד והשתדלו בלי הצלחה אל שלטונות הצבא האמריקאי לשחררו. הוא עמד לדין בבית משפט לדה-נאציפיקציה וכפר באשמה תוך שהוא טוען שלא ידע דבר על פשעי המשטר הנאצי, הוא נמצא אשם בתמיכה במשטר הנאצי, רוב אחוזותיו בגרמניה הוחרמו והוטלו עליו קנסות כבדים שרוששו אותו, מכיוון שמצב בריאותו היה שברירי הוא הצליח להתחמק מעונש מאסר.
קרל אדוארד נפטר בקובורג ב-6 במרץ 1954, ובנו פרידריך יוזיאס, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה ירש את תאריו.
סטוקו

סטוקו (Stucco, כיוּר בעברית) הוא טיח העשוי מתערובת של חומר מליטה מגבש, כגון סיד או צמנט פורטלנד, ומים, המשמש לשם יציקה, חיפוי, עיטור ועיצוב של קירות. ההבדל בין סטוקו, גבס ומלט הוא קטן ונעוץ בעיקר בשימוש ופחות בהרכב התערובות השונות.
השימוש המסורתי בסטוקו היה ביצירת עיטורים אמנותיים של ממש וכיום משמש לרוב כטיח דקורטיבי המעניק לקיר מרקם מיוחד ולאו דווקא עיטורים פיסוליים.
הבן של שאול

עלילה

העלילה מתרחשת באוקטובר 1944 במחנה ההשמדה אושוויץ-בירקנאו, גיבור הסרט הוא שאול אוסלנדר, איש הזונדרקומנדו, יהודי-הונגרי מאונגוואר. בעת פינוי תא הגזים, מבחין שאול בילד גוסס אותו בודק מיקלוש, רופא-אסיר יהודי, ולאחר מכן חונק אותו למוות רופא אס אס. שאול משכנע עצמו שמדובר בבנו ומחליט חרף כל הקשיים והסיכון לחייו להביא את הגופה לקבורה מכובדת. הוא מעלים את הגופה מהמשרפות ומחפש רב שיסייע לו במלאכת הקבורה בהתאם להלכה. בו בזמן מתארגנים עמיתיו לזונדרקומנדו למרד נגד הנאצים שמתכננים להיפטר מהם. שאול נאלץ לתמרן בין התפקיד שלו במרד וטובת הכלל לבין הצורך הרוחני שלו לקבור את הגופה.

פיתוח והפקה

הרעיון לסרט נרקם אצל הבמאי והתסריטאי לאסלו נמש, לאחר שקרא את הספר "בכינו בלי דמעות - עדויותיהם של אנשי הזונדרקומנדו היהודים מאושוויץ" מאת גדעון גרייף ואת הספר "מגילות אושוויץ" ובו סיפוריהם של אנשי הזונדרקומנדו מאושוויץ. יחד עם התסריטאית הצרפתייה קלרה רויר, חקרו השניים את הנושא וכתבו את התסריט לסרט בסיוע סדנת היצירה של פסטיבל קאן ובסיוע החממה הבינלאומית לקולנוע ירושלים של בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה. לתפקיד הראשי נבחר גזא רוהריג שאינו שחקן במקצועו אלא משורר הונגרי יהודי החי בניו יורק. במאי הסרט סיפר כי בחר בו בשל הבעות פניו ותנועות גופו המשתנות תדיר. בסרט משתתף שחקן ישראלי בתפקיד משנה - אמיתי קדר. בהתחלה התכוונו יוצרי הסרט להפיקו בצרפת אך לא זכו לתמיכה, הם חיפשו סיוע במימון תקציב הסרט בסך 1.5 מיליון אירו במדינות נוספות כולל ישראל, ללא הצלחה. לבסוף קיבלו סיוע מקרן הקולנוע הלאומית של הונגריה שמימנה 70% מהסכום, 25% על ידי פטור ממס לעסקים מקומיים הונגרים שסייעו להפקה ו-5% תמיכה מוועידת התביעות.
צילום הסרט נעשה באופן מסורתי באמצעות סרט צילום בפורמט 35 מילימטר ולא באופן דיגיטלי, זאת על מנת לשוות לסרט מראה אותנטי יותר. בטכניקת הצילום שנבחרה עוקבת המצלמה אחר הגיבור ורק במקומות בהם נמצא ונחשף אליהם, וכוללת קלוז-אפים רבים על פניו. שלב הצילומים התפרש על פני 28 ימים, אורך הסרט הוא 107 דקות וכולל 85 שוטים בלבד, אף אחד מהם לא יותר מ-4 דקות. פרופ' גדעון גרייף שימש יועץ לבמאי הסרט לאסלו נמש.

ביקורת ופרסים

הסרט נבחר לפתוח את פסטיבל הסרטים של קאן וזכה ב"גראן פרי", הפרס השני בחשיבותו בפסטיבל. הוא זכה לשבחי מבקרי הקולנוע ובפרסי מבקרי הקולנוע של ניו יורק, לוס אנג'לס, בוסטון, שיקגו, וושינגטון סן פרנסיסקו ועוד. הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר, בפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר, בפרס איגוד המבקרים של רשתות השידור לסרט הזר הטוב ביותר, בפרס סטלייט, בפרס אינדפנדנט ספיריט לסרט הזר הטוב ביותר ובפרס באפט"א לקולנוע לסרט שאינו באנגלית.
ארמון רונדלה

היסטוריה

הארמון נבנה לפי תוכניתו של האדריכל הרוסי ברטולומאו רסטרלי שהיה בין האדריכלים הבולטים בסגנון הבארוק ברוסיה במחצית המאה ה-18.
בניית הארמון החלה בין השנים 1736-1740 והושלמה בשנים 1765-1768. הוא נבנה למען ארנסט בירון, דוכס קורלנד שהיה מאהבה של אנה, קיסרית רוסיה.
לאחר מותה של אנה ב-1740 נאסר בירון והואשם בשחיתות. הוא הוגלה לרוסיה למשך 22 שנה. לאחר שובו עם תחילת שלטונה של יקטרינה השנייה הוחל שוב בשיפוץ הארמון. הציורים נעשו בידי שני אמנים איטלקיים מסנט פטרסבורג והפיסול על ידי אמן מברלין.
כאשר ספחה רוסיה את דוכסות קורלנד העבירה יקטרינה השנייה את הארמון לידי ואלריאן זובוב, אחיו הצעיר של מאהבה פלאטון זובוב.
במלחמת העולם הראשונה כבשו הגרמנים את הארמון והפכו אותו לבית חולים צבאי ולמפקדה. הארמון ניזוק במלחמת העצמאות הלטבית ב-1919. הארמון ניזוק גם במלחמת העולם השנייה שאחריה הפך חלק ממנו למחסן תבואה ולגמנסיה לבנות.
ב-1972 פונה הארמון והוקם בו מוזיאון. החפצים והריהוט נאספו מרחבי לטביה ואירופה. חלק מהם נתרמו על ידי צאצאי הדוכס. שוחזרו גם ציורי הקיר. עד כה שוחזרו 48 מתוך 138 חדרי הארמון ונפתחו לביקורים. כן שוחזרו הגנים בסגנון צרפתי המקיפים את הבניין.
ארמון רונדלה מהווה את אחת האטרקציות התיירותיות החשובות ביותר בלטביה.
אינפלציה קוסמית

אינפלציה קוסמית היא תהליך פיזיקלי היפותטי שהתרחש ביקום הקדום, חלקיק זמן לאחר המפץ הגדול. לפי הגרסה שהגה האסטרונום אלן גות ב-1980 האינפלציה התרחשה החל מ-10⁻³⁵ שניות לאחר המפץ הגדול ועד כ-10⁻³² שניות לאחריו. בפרק זמן זה עבר היקום תהליך של התנפחות מהירה עד אין שיעור, שהגדילה את נפחו מגודל זעיר לגודל של גלקסיה בינונית. כתוצאה מתהליך זה, היקום הנראה הוא אך פיסה קטנטנה מהיקום המלא.
מודל זה פותח על מנת לפתור כמה בעיות שמודל "המפץ הגדול" לבד לא יכול היה להסביר כמו: הומוגניות היקום (כלומר מדוע היקום נראה אחיד מכל נקודת תצפית) והאיזוטרופיות שלו (כלומר מדוע היקום נראה אחיד בכל כיוון).
המודל יכול להסביר מדוע גודלו של פרמטר הצפיפות שווה ל-1, כפי שנמדד.
סימוכין לתאוריה זו הגיעו ב-2014, כאשר קבוצת חוקרים מאוניברסיטת הרווארד ואחרות, הצליחה לזהות באמצעות הטלסקופ BICEP2 הממוקם ליד התחנה האנטארקטית אמונדסן-סקוט שבקוטב הדרומי שינויים קלים בקרינת הרקע הקוסמית, שמקורם בגלי הכבידה של התנפחות היקום. בתחילת 2014 פורסמו ממצאי המחקר של קובאץ על ידי מחלקת המחקר של האסטרופיזיקה באוניברסיטת הרווארד.
המאמר צבר פופולריות רבה ואף כונה "האקדח המעשן של האינפלציה".
בעקבות פרסום הממצאים התגלתה ביקורת בקרב קהילת המדע.
במאי 2014 פרסם דייוויד ספרגל מאמר הטוען כי ייתכן שהאות של-BICEP2 זוהם על ידי האבק שמרחף בין הכוכבים בגלקסיה שלנו. 
המאמר שלו הסביר שהשדות המגנטיים של שביל החלב מניעים את האבק הגלקטי בדפוסי פיתול. אור הכוכבים חוזר מהאבק הזה בצורת זוהר מתפתל קלוש. חלק מהפוטונים של הזוהר הזה היו עלולים להתגנב לתמונה ולהתערבב עם הזוהר של המפץ הגדול בלי שהצוות ישים לב.
בפברואר 2015 הודה צוות המחקר שקיימים פערים אלו.
Game Center

היסטוריה

משחקים הפכו לחלק מרכזי בפלטפורמת ה-iOS לאחר שאפל השיקה את חנות האפליקציות ב-10 ביולי 2008. בניגוד למערכות הקונסולה שהיו אז בשוק, אפל לא הייתה מאוחדת ובעלת מערכת חברתית כמו בפלטפורמות של מערכות אלו. פער זה היה גם בקרבה תוכנת צדדים שלישיים, כגון: OpenFiend, AGON ו-ScoreLoop. צדדים שלישיים אלו היו בשליטה על סביבת משחקים המקוונת ובעקבות כך גם על תוכנות ויישומי צד שלישי, דבר שהשאיר חוויה לא אחידה.
מרכז המשחקים הוכרז במהלך אירוע מקדים להשקת ה-4 iOS של אפל ב-8 באפריל 2010. תצוגה מקדימה שוחררה למפתחים הרשומים באפל בחודש אוגוסט. המרכז שוחרר ב-8 בספטמבר 2010 עם השקת ה-iOS 4.1 באייפון 4, אייפון 3GS ו-iPod Touch דור 2, ונכלל עם ה-iOS 4.2 באייפד.
גרסה מעודכנת של מרכז המשחקים שוחררה עם ה-iOS 5 שבה הוצגה תוספת של משחקים מבוססים, תמונות של המשתמש, הצעות חברות, נקודות והישגים. העדכון הכולל האחרון ב-6 iOS שוחרר עם ה-5 iPhone, וכלל גרסה מתקדמת של מרכז המשחקים. במרכז המשחקים נמצאים משחקים נבחרים והמרכז פועל ברקע, דבר שמבטיח שהמכשיר יחובר למרכז אוטומטית בעת כניסה למשחק שפועל עם המרכז והישג של נקודות באופן אוטומטי.

כינוי

'כינוי', (באנגלית: Nickname). הוא שם המשתמש של השחקן במרכז המשחקים, שהוא בוחר לעצמו, כינויים מוגבלים ל-30 תווים. הכינוי חייב להיות ייחודי, אבל מותר לשנותו בהגדרות החשבון בכל עת. כינוי יכול לשמש כמונח חיפוש לשחקן כאשר שחקן אחר ביצע חיפוש במרכז המשחקים.

Apple ID

שחקן חייב ליצור זיהוי של אפל כדי שיוכל לקשר אותו עם הכינוי שלו במרכז המשחקים. הזיהוי של אפל כולל אימייל וסיסמה ומשתמשים בו גם בחנות האפליקציות וב-iTunes. פעמים רבות משתמשים נותנים גם את פרטי כרטיס האשראי כדי שיוכלו לרכוש תכנים בתשלום. לשחקן יש את האפשרות ליצור זהות של אפל מתוך מרכז המשחקים אם עדיין אין לו אחד כזה. רק כינוי אחד יכול להיות קשור לזהות של אפל בכל זמן נתון.

נקודות

נקודות מוענקות לשחקן כחלק ממערכת מעקב אחר הישגיו במשחקים שקשורים למרכז המשחקים. שחקנים יכולים להרוויח נקודות על ידי עמידה באתגרים, משחקים ומשימות בכל משחק ומשחק.

פרופיל

לכל שחקן מוקצה פרופיל במרכז המשחקים. הפרופיל מורכב מכינויו של השחקן,  ממספר המשחק במכשירו המקושרים למרכז המשחקים, ממספר החברים שיש לשחקן, ממספר הנקודות אותו צבר השחקן מהישגים ומשימות במשחקים, מתמונה אופציונלית (גרסה iOS 5 ומעלה) ומסטטוס אישי שהשחקן מגדיר לעצמו.
טיפו

היסטוריה

האתר הוקם בשנת 2003 ומשנת 2009 עד 2011 היה האתר בבעלות 012 סמייל, שקנתה כ-50% מהשליטה עליו מחברת הייפ אקטיב מדיה. במאי 2011 עברה החברה לבעלות וואלה!. ב-2 בדצמבר 2014, כמה שבועות לאחר יום הולדתו ה-11 האתר נסגר.
האתר הציע מגוון אטרקציות לילדים, שהעיקרית בהן היא פתיחת אתר אישי. האתר הציע גם עולם משחקים מגוון, עמודי מעריצים, תחרויות ופרסים ושלל כתבות בנושאי סלבס, תרבות, פנאי ואינטרנט. האתר נחשב לפורטל הפופולרי ביותר בישראל לילדים ובני נוער בכל טווח הגילאים.
עורכי האתר לאורך כל זמן פעילותו היו לימור הדס, נעה כהן, איילת פוה, דורון פנקס וקאדן פינטו.
שירות בניית האתרים של טיפו הציע מגוון אפשרויות ניהול לאתר - עריכת התוכן, שינוי העיצוב ועוד, ובנוסף להם אפשרות אחת שמעולם לא נפתחה בשם "משיבון זון", אך עדיין הוצגה בתפריט הניהול.

סגירת האתר

לקראת סוף שנת 2014 אילן ישועה מנכ"ל וואלה, החליט לסגור את אתר טיפו משיקולים כלכליים וב-27 באוקטובר 2014 צוות האתר הודיע שב-1 בדצמבר 2014 האתר ייסגר לצמיתות. גולשים רבים הכינו עצומות על מנת להשאיר את טיפו באוויר, ולמרות הצלחתן, לא הצליחו לשנות את החלטת ההנהלה. האתר נסגר למחרת יום הסגירה המתוכנן, ב-2 בדצמבר. למרות סגירתו של האתר, עדיין היה אפשר להיכנס לכל תכניו דרך עיקוף הכתובת הראשית וכניסה ישירה דרך כתובת ה-IP של האתר. ב-8 בדצמבר האתר נותק מרשת האינטרנט ולא ניתן היה לגשת אל אף חלק באתר מלבד ערוץ 'טיפו קטנטנים' וערוץ 'טיפו גיימז' שנשארו פתוחים עד סוף חודש ינואר 2015.
צ'ארלס גיינס

קריירה

גיינס החל את קריירת המכללות שלו בעונת 2000/2004 באוניברסיטת סאות'רן מיסיסיפי. הגיע לאירופה לראשונה בעונת 2004/2005 לרג'ו קלאבריה, וקלע בממוצע 14.4 נקודות. 
עונה לאחר מכן הצטרף לוילרבאן איתה הגיע לרבע גמר גביע יול"ב ורשם 13.6 נקודות ו-8.0 ריבאונדים בליגה הצרפתית בעונת 2006/2007 שיחק לראשונה ביורוליג עם חובנטוד בדאלונה בסה"כ רשם 10.3 נקודות ו-6.5 ריבאונדים בעונת היורוליג.
בעונת 2007/2008 שיתף פעולה ביחד עם די בראון בגלאטסראיי, איתה הגיע לחצי גמר גביע יול"ב, בו רשם 12.4 נקודות ו-7.3 ריבאונדים. חתם באוקטובר בסן אנטוניו וקיווה למצות את חלום ה-NBA. הוא ויתר על הצעות מכובדות מאירופה כדי לשחק באוסטין, קבוצת ה-NBDL של הספרס. ב-23 משחקים העונה רשם 15.0 נקודות, 10.3 ריבאונדים ו-0.6 חסימות. 
בינואר 2009 חתם גיינס במכבי תל אביב, אולם שוחרר מהקבוצה כבר בחודש אפריל בעקבות הפרות משמעת.
בעונת 2009/10 הצטרף לקבוצת שינג'יאנג פליינג טייגרס מהליגה הסינית. באפריל 2010, במהלך משחק פלייאוף מול גואנדונג סאוטרן טייגרס, חבט גיינס בשחקן יריב וגרם לאשפוזו.
מקל ניקוי אוזניים

מקל ניקוי אוזניים (לפי האקדמיה ללשון העברית: מָטוֹשׁ) הוא קיסם עשוי עץ, פלסטיק או נייר דחוס, שבשני קצותיו צמר גפן. המקל נועד לניקוי תעלת האוזן משעוות אוזניים, ומכאן שמו, אך יש לו גם שימושים נוספים בתחומי הרפואה, ההיגיינה והקוסמטיקה. אורכם המקובל של המקלות הוא כ-7.5 ס"מ, ואולם קיימים גם מקלות המיועדים לצרכים רפואיים, שאורכם מגיע לכ-15 ס"מ, ורק בצדם האחד צמר גפן.
ממציא המקלות היה ליאו גרסטנצאנג (Gerstenzang), אמריקאי ממוצא יהודי-פולני, אשר בשנות ה-20 של המאה ה-20 הצמיד כותנה לקיסמי שיניים, לשם ניקוי אוזניו. גרסטנצאנג שיווק את המקלות בשם Baby Gays, ואחר כך בשם Q-tips, שם שמהווה שם גנרי למקלות בארצות הברית גם כיום.
שמו העברי מָטוֹשׁ רוֹוח בקרב אנשי רפואה ומעבדה, אך פחות מוכר בקרב הציבור. 
‍‍‍המילה חודשה על ידי האקדמיה ללשון העברית על פי הפועל טָשׁ שמשמעו שפשף. מקור הפועל בלשון חז"ל, והוא קרוב אל טִשְׁטֵשׁ.
ב-2019 העביר האיחוד האירופי תקנות שאוסרות על ייצור מקלוני ניקוי מפלסטיק כחלק מהמאבק לניקוי הסביבה והפסקת זיהום האוקיינוסים.

שימושים

השימוש הנפוץ ביותר למטוש הוא לניקוי תעלת האוזן משעוות אוזן. עם זאת, העמדה הרווחת בקרב רופאים היא כי שימוש זה מיותר ויכול להזיק, שכן השעווה נועדה להגן על תעלת האוזן מפני דלקות, והסרתה הופכת את התעלה לפגיעה יותר. בנוסף, השימוש עלול לשרוט את עור התעלה ולגרום לזיהום. מחקר שנערך במרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל מצא קשר בין שימוש במקלות אוזניים לשכיחות דלקת האוזן החיצונית בקרב ילדים.
ברפואה נעשה שימוש במקלות לשם נטילת תרביות וכן לשם נטילת דגימות לבדיקת סמני DNA. שימוש נוסף ברפואה הוא לשם מריחת חומרי חיטוי, כגון יוד.
מוזיאון הפליטים היהודים בשאנגחאי

בית הכנסת אוהל משה

התכנסות אוהל מושה נוסדה על ידי מהגרים יהודים רוסיים בשאנגחאי בשנת 1907. הארגון האשכנזי כונה על שם משה גרינברג, חבר בקהילה הרוסית יהודית והתקיים לראשונה במקום שכור. 

תצוגה

מוזיאון הפליטים היהודים בשאנגחאי כולל את מבנה בית הכנסת אוהל מושה, שני אולמות תצוגה וחצר. התצוגה בבית הכנסת כולל אוסף קטן של חפצים המתאים את חיי הפליטים היהודים אשר מצאו מחסה בשאנגחאי במהלך השואה. תצוגה אחת בקומה השנייה של בית הכנסת מוקדשת לחיי הרב הראשי של שאנגחאי רבי מאיר אשכנזי (Rabbi Meir Ashkenazi). בעוד שבית הכנסת עדיין מכיל את ארון קודש, פרוכת ובמה, אין בו ספר תורה או סידור, כך שלא ניתן להשתמש בו לצורכי תפילה.

אולם התצוגה מספר 2, אשר הושלם בשנת 2007, מציג יותר מ-140 תמונות היסטוריות ומוצגים אחרים הכוללים עבודות אמנות, דרכונים של פליטים, עותקים של ג'ואיש שאנגחאי כרוניקל ולוח אבן שבו מגולפים דבריו של יצחק רבין במהלך ביקורו בשאנגחאי. בעולם מוצג גם סרט תיעודי על הפליטים. 
אולם התצוגות מספר 3 הושלם במאי 2008 ומשמש לתצוגות מתחלפות. 
בספטמבר 2014 קיר זיכרון באורך 34 מטרים נחנך באתר, בו חרותים שמותיהם של 13,732 פליטים יהודיים שמצאו מחסה בסין במהלך מלחמת העולם השנייה.

ב-2016 הוצב במוזיאון פסלו של הרופא היהודי יעקב רוזנפלד, שפעל בקרב הפליטים היהודים בסין, הצטרף לצבאו של מאו ועלה בו לדרגת גנרל.
בית גוטנברג

בית גוטנברג הוא בית אצולה גרמני אשר שורשיו מתועדים משנת 1149. בניו הם צאצאים לבית פלסנברג העתיק אשר אימץ את השם גוטנברג בשנת 1310.
מקור בית גוטנברג מפרנקוניה (החלק הצפוני של בוואריה), בחלק הדרומי של גרמניה.
אבותיהם של בית גוטנברג מבית פלסנברג היו השרים הברונים לבית אנדכס, אשר הפכו עם הזמן לדוכסים של אנדכס ומראניאן.
לבית גוטנברג יש כיום שני ענפי משפחה באילן היוחסין, הענף הבכור צו גוטנברג והענף הצעיר יותר שטיינהאוזן.
צאצא ידוע לבית גוטנברג הוא הברון קרל תיאודור צו גוטנברג (נולד ב-5 במאי 1971) פוליטיקאי גרמני של מפלגת איחוד החברה הנוצרית (CSU), אשר נשוי לרוזנת סטפני פון ביסמרק שונהאוזן.
גרר הידרודינמי

על כל גוף הנמצא בתוך זורם יחולו כוח גְּרָר הִידְרוֹדִינָמִי ומומנטים כתוצאה מהזרימה סביבו. גודל הכוח יהיה תלוי במהירות הזרימה יחסית , צורת הגוף ותכונות הזורם  וכדומה. אם לגוף צורה שרירותית, יחולו על הגוף מומנטים וכוחות בשלושת כיווני הצירים (ראו תמונה).
נהוג לבחור בציר המקביל לכיוון החיובי של הזרימה כך שהכוח בכיוון ציר זה יכונה 'כוח גרר'.כוח זה מהווה בור אנרגטי בזרימה. המומנט בציר זה נקרא 'מומנט סיבוב'. 
כוח חשוב נוסף המאונך לכיוון הזרימה המשמש לנשיאת משקל הגוף, נקרא כוח עילוי. המומנט בציר זה נקרא 'מומנט פיתול'.
מרכיב נוסף, הוא כוח צד. כוח זה אינו בור או מקור אנרגטי. המומנט בציר זה נקרא 'מומנט הרמה'.
כאשר הגוף הנמצא בזרימה הוא סימטרי במישור העילוי-גרר, כדוגמה מטוס, רכב או אונייה, כוח הצד ומומנטי הסיבוב והפיתול נעלמים כך שהבעיה הופכת דו-ממדית: כוח עילוי, כוח גרר ומומנט הרמה.

רקע פיזיקלי

כוח הגרר אינו מופיע בצורה מפורשת במשוואות נאוויה-סטוקס, אלא מתקבל מפתרון מלא שלהן (שדה המהירויות ושדה לחצים) כתוצאה מתנאי הגבול  (אי חדירה ואי החלקה על משטח הגוף). כלומר, כדי לקבל את ערך כוח הגרר האינטרגלי, יש לסכום את כל המאמצים (מאמצי הגזירה המשיקיים ומאמצי הלחץ המאונכים) על משטח הגוף בצורה הבאה,
למשוואות נאוויה-סטוקס לא קיים פתרון כללי ידוע, אלא רק תחת הנחות מסוימות המאפשרות פתרונות עבור מקרים אחדים, ומכאן שלא ניתן למצוא את ערך כוח הגרר.
כאשר ניתן לעשות שימוש בהנחות סבירות למציאת שדה מהירויות ולחצים, בהינתן שהגוף עליו פועל כוח הגרר הוא מורכב גאומטרית (לדוגמה עלווה של עץ) תצריך מציאת ערך כוח הגרר כוח מחשוב אדיר. לפיכך, נוסחו במהלך ההיסטוריה של חקר הגרר, מספר מודלים שונים לביטוי הגרר על גופים שונים תחת תנאי זרימה שונים.

מקדם כוח הגרר

בספרות קיימים מספר רב(!) של ערכים סמי-אנליטיים ואמפיריים עבור מקדם כוח הגרר תחת תנאי זרימה שונים וצורות הנדסיות שונות. נתבונן כדוגמה במקדם כוח הגרר על ספירה (ראה גרף א,). ניתן לראות בגרף א' את מקדם כוח הגרר כתלות במספר ריינולדס . במספרי ריינולדס נמוכים הזרימה מסביב לספירה אינה מתנתקת מפני השטח שלו, השובל הוא למינרי ורוב כוח הגרר נובע מחיכוך (ראה חוק סטוקס - במידע נוסף). ניתן להראות כי מקדם הגרר במשטר זרימה זה מתנהג לפי . (נשים לב כי כאשר  אז ) 
ככל שעולה מספר ריינולדס עד לערך של , מקדם כוח הגרר יורד אך לא בקצב שמנבא חוק סטוקס. שובל טורבולנטי מתפתח וגדל בחלקה האחרי של הספירה בזמן שנקודת ההיפרדות של קווי הזרימה מפני שטח הכדור מתקדמת מחלקו האחורי לכיוון חלקו הקדמי. הלחץ בשובל נמוך יחסית ללחץ הנבנה בקדמת הספירה כך שב  95% מכוח הגרר נובע מהפרשי לחצים. ב  מקדם כוח הגרר כמעט קבוע וכי בחלקה האחורי של הספירה ישנו שובל ערבולי. נשים לב כי כאשר  אז .
במספרי ריינולדס , מתרחשת תופעת מעבר ושכבת הגבול על חלקה הקידמי של הספירה הופך טורבולנטי. נקודת ההיפרדות של קווי הזרימה נעה ממרכזו בכיוון מורד הזרימה על פני הכדור כך שאזור השובל קטן, הגרר נטו הפועל על הספירה קטן ומקדם הגרר יורד באופן פתאומי בהתאמה. 
מהירות הזרימה בה מתרחש מעבר זה תלויה בחיספוס הספירה (חספוס משטחים) ומאפייני הזרימה הפוגשת את הספירה. לדוגמה, תפקידן של הגומחות הקטנות שבפני כדור גולף הוא לגרום למעבר מהיר יותר לשכבת גבול עירבולית ובכך להוריד את הגרר הפועל על הכדור.
המחלקה לפיזיקה באוניברסיטת בר-אילן

המחלקה לפיזיקה באוניברסיטת בר-אילן היא מחלקה בפקולטה למדעים מדויקים באוניברסיטת בר-אילן. במחלקה כ-30 חברי סגל וכי-90 סטודנטים לתארים מתקדמים. המחלקה אמונה על הוראת קורסים בפיזיקה לתלמידי שאר המחלקות באוניברסיטה ומקיימת לימודים מלאים לתואר ראשון (B.Sc) שני (M.Sc.) ושלישי (PhD).
בין החוקרים והסגל האקדמי במחלקה נמנים הפרופסורים משה קוה, שלמה הבלין, נדב שנרב, נתן אביעזר, חיים סומפולינסקי, יחיאל דומב, חיים טייטלבאום, אלי ברקאי.

ההיסטוריה של המחלקה לפיזיקה

המחלקה לפיזיקה הייתה מן המחלקות הראשונות שנוסדו באוניברסיטת בר-אילן. המחלקה נוסדה בשנת 1955 על ידי פרופ' משה ימר.
ג'וני גריפין

בארצות הברית

גריפין החל בנגינת הקלרינט, לאחר מכן עבר לנגן באבוב ומהאבוב עבר לנגן בסקסופון אלט. בטנור החל לנגן רק זמן קצר לאחר שהצטרף לתזמורת של ליונל המפטון, שם ניגן לצידו של ארנט קוב. בהיותו בן 15 בלבד ניגן בהרכב יחד עם טיי בון ולטר.
לאחר שניגן זמן מה עם התזמורת של המפטון, תקופה בה הקליט מספר הקלטות כולל אחת בה היה בן 17 בלבד, עבר לנגן בתזמורת של ג'ו מוריס אותו הכיר אצל המפטון. לאחר מכן הוא ניגן בשליחי הג'אז של ארט בלייקי מספר חודשים, ב-1957. בשנת 1958 ניגן בהרכבים שונים של הפסנתרן ת'לוניוס מונק. בתקופה זו הוא גם הקליט עם קלארק טרי אלבום שהצליח למדי. מחלקת הקצב שלהם הורכבה מפילי ג'ו ג'ונס בתופים, פול צ'יימברס בקונטרבס, ווינטון קלי ובפסנתר . ב-1958 ניגן גם עם נט אדרלי. בשנות השישים המאוחרות הוא חזר לנגן עם מונק, ועם אדרלי בסוף שנות השבעים.
אלבומו הראשון כמוביל "Introducing Johnny Griffin" בו משתתפים מקס רואץ' בתופים, וינטון קלי בפסנתר, וקרלי ראסל בבס, יצא באפריל, 1956 וזיכה אותו בהכרה. באלבומו הבא כמוביל, "A Blowing Session" (‏1957)ניגן עם הסקסופוניסטים ג'ון קולטריין והאנק מובלי, החצוצרן לי מורגן בלייקי בתופים, צ'יימברס בבס וקלי בפסנתר. בסוף שנות החמישים עזב גריפין את ארצות הברית ועבר לאירופה.
בתחילת שנות השישים שיתף פעולה עם נגן הטנור אדי לוקג'ואו דייוויס (Eddie Lockjaw Davis) בהרכב "הטנורים הקשוחים" (Tough Tenors). הם הקליטו כעשרה אלבומים בין השנים 1960–1962 וההרכב זכה להצלחה מסחרית.

באירופה

באירופה גריפין, מלבד הופעותיו האישיות בבמות שונות, היה לבחירה הראשונה של מוזיקאים הבאים מארצות הברית להופיע באירופה ומחפשים סקסופוניסט. גריפין עבר לדור בצרפת ב-1963 אותה עזב לטובת הולנד ב-1978, והמשיך להקליט ולהופיע עד מותו.
ז'רקו דולינר

ז'רקו דולינר (בקרואטית: Žarko Dolinar‏; 1920–2003) היה ביולוג מקרואטיה, אלוף טניס שולחן וחסיד אומות העולם.

קורות חייו

דולינר נולד למשפחה של מהגרי עבודה מסלובניה. בגיל 18 זכה בתואר אלוף יוגוסלביה בטניס שולחן וייצג את יוגוסלביה מספר פעמים בתחרויות בינלאומיות. עבד כמאמן ספורט, בין היתר במועדון הספורט של מכבי בזאגרב, שבו התאמנו בני הקהילה היהודית.
בתקופת מלחמת העולם השנייה הציל דולינר את חייהם של כ-300 יהודים על ידי אספקת תעודות זהות מזויפות וסיוע בהברחתם אל הפרטיזנים היוגוסלבים של טיטו ואל אזורים בשליטת הונגריה ואיטליה. זאת עשה למרות מעצרו של אביו ואיומים חוזרים ונשנים מצד שלטונות האוסטשה. בין היהודים שהציל היה הקריקטוריסט גרשון אפפל.
לאחר המלחמה היה ז'רקו דולינר שחקן מקצועי של טניס שולחן. הוא היה אלוף העולם בטניס שולחן לזוגות, והיה ראש הוועדה הבינלאומית לטניס שולחן. בשנת 1949 סיים את לימודיו בפקולטה לווטרינריה באוניברסיטת זגרב ובשנת 1959 קיבל תואר דוקטור. לאחר מכן היה דולינר פרופסור לביולוגיה באוניברסיטת בזל בשווייץ.
בשנת 1993 הוכרו ז'רקו דולינר ואחיו בוריס דולינר על ידי יד ושם בתור חסידי אומות העולם. 
היה נשוי ליודית דויץ, שאת בני משפחתה הציל יחד עם אחיו בשואה. לזוג נולדה בת אחת.
מרקוס יוניוס פארה

מרקוס יוניוס פארה (בלטינית: Marcus Iunius Pera; המאה ה-2 לפנה"ס) היה דיקטטור רומאי בתקופת המלחמה הפונית השנייה.

ביוגרפיה

הוא היה בנו של יוניוס ברוטוס פארה מצאצאיו של לוקיוס יוניוס ברוטוס. שימש כקונסול בשנת 230 לפנה"ס יחד עם מרקוס אמיליוס ברבולא, וכקנסור בשנת 225 לפנה"ס יחד עם גאיוס קלאודיוס קנטאו. לאחר קרב קאנאי בשנת 216 לפנה"ס מונה לדיקטטור יחד עם מרקוס פאביוס בוטאו, אולם בוטאו התפטר עוד באותו היום שמונה בטענה שלא ייתכן שיהיו שני דיקטטורים ברומא. הוא פעל בכל דרך אפשרית להגדלת הצבא הרומאי כולל גיוס פושעים ועבדים לשורותיו. אם כי סירב לפדות את השבויים שנפלו בידי חניבעל. חניבעל שלח את אחד מקציניו קרתאלו למשא ומתן, אולם פארה רק הורה לקרתאלו לעזוב את העיר. הוא ניהל גם את הקונסולאט של שנת 215 לפנה"ס מכאן והילך לא ידוע עליו דבר.