סאלי פילד

ביוגרפיה

פילד נולדה בפסדינה, קליפורניה שבארצות הברית למשפחה נוצרית. הוריה התגרשו כשהייתה בת ארבע. אמה (שחקנית במקצועה) התחתנה שוב, עם איש פעלולים לשעבר.

קריירה

פילד החלה את דרכה בטלוויזיה, בסדרה "Gidget"‏ (1965). לאחר מכן החלה לככב בתפקידה הטלוויזיוני הידוע מכל, כאחות ברטרייל ב"הנזירה המעופפת" שהייתה קומדיית מצבים ששודרה ברשת ABC בשנים 1967–1970. יותר מאוחר הופיעה גם בסדרה "The Girl with Something Extra" בין השנים 1973–1974. בין לבין הופיעה בכמה וכמה תפקידי אורח בטלוויזיה.
פילד, ששיחקה בעיקר דמויות קומיות בטלוויזיה, התקשתה לגלם דמויות בסדרות דרמה. לכן החליטה ללמוד אצל מורה המשחק הנודע, לי שטרסברג. לימודים אלו הועילו לקריירת המשחק שלה והיא התקבלה לגלם את "סיביל", הדמות הראשית בסרט הטלוויזיה "סיביל", שהתבסס על ספרה של פלורה שרייבר באותו השם. התיאור הדרמטי של פילד כשגילמה את סיביל, אישה צעירה הסובלת מהפרעת זהות דיסוציאטיבית בסרט טלוויזיה זה, לא רק שזיכה אותה בפרס אמי, אלא גם אִפשר לה לעשות את פריצתה ממרקע הטלוויזיה למסך הקולנוע.

תפקידים בקולנוע

סאלי פילד גילמה תפקיד ראשי בסדרת טלוויזיה/סרט "אישה בעלת אמצעים". הסרט מגולל את חייה של בס מאהבת הנעורים, הנישואין, מות בעלה, מות ילדה, ועד למותה שלה. בתחילת שנות השבעים כיכבה בסרטים כמו "הפרחח ובת השריף", "הסוף", הרפתקה בפוסידון 2" ו"נורמה ריי" (1979), שזיכה אותה בפרס השחקנית הטובה ביותר בטקס האוסקר. ב"נורמה ריי" גילמה פילד פועלת טקסטיל ההופכת למנהיגת העובדים במאבקם מול ההנהלה על שיפור תנאי השכר והתברואה במפעל. סרט זה וקודמיו מיקמו אותה כשחקנית המגלמת דמויות של נשים חזקות ואסרטיביות. כך היה גם בסרטו של סידני פולאק, "ללא כוונת זדון" (1981), שבו גילמה עיתונאית מניפולטיבית, או בדרמה "הרומן של מרפי" (1985), שם גילמה אם חד הורית המתפרנסת מאילוף סוסים.
פילד זכתה פעם נוספת בפרס האוסקר על תפקידה בסרטו של רוברט בנטון, "מקום בלב" (1984). הסרט מתרחש בטקסס בימי השפל הגדול של שנות השלושים ופילד מגלמת בו אישה קטנה שחיה בצל בעלה השריף, ההופכת לאלמנה זקופת קומה המתייצבת באומץ כנגד המצוקות הכלכליות, אך מצד שני אישה טובת לב הפועלת מתוך הכרה מוסרית ודתית.
בהמשך הופיעה פילד בסרטים כגון: "פאנץ' ליין" (1988), לצד טום הנקס, "מגנוליות מפלדה" (1989), "לא בלי בתי" (1990) שחלקו צולם בישראל על ידי ג.ג. אולפני ישראל, "בועות של אהבה" לצד קווין קליין (1991), "גברת דאוטפייר" (1993), שבו גילמה את אשתו של רובין ויליאמס, "פורסט גאמפ" (1994) שם גילמה את אמו של פורסט גאמפ, ובדרמת המתח של ג'ון סלזינג'ר, "עין תחת עין" (1996).

תפקידים מאוחרים יותר

בשנים האחרונות מתמקדת קריירת המשחק של פילד בעיקר בטלוויזיה. עם הופעותיה הקולנועיות נמנות שתי הקומדיות "נכון שזה לא נכון?" (2001) (שם גילמה אם אקסצנטרית) ו"לא רק בלונדינית 2" (2004), והדרמה הרומנטית, "היכן שהלב נמצא" (2000), שם כיכבה לצד נטלי פורטמן. כמו כן התנסתה פילד לראשונה בבימוי בסרט "ביוטיפול", עם מיני דרייבר. חמש שנים קודם לכן ביימה סרט טלוויזיה, "עץ חג המולד" וכמו כן גם ביימה פרק אחד בסדרה של טום הנקס, "מכדור הארץ לירח" (1998).
מבין סרטי הטלוויזיה שבהם השתתפה היו "אקלים יותר נוח" (1999) ו"דייוויד קופרפילד" (2000), עיבוד נוסף לספרו הקלאסי של צ'ארלס דיקנס.
בשנת 2002, שיחקה בברודוויי במחזה של אדוארד אלבי העז, או מי זאת סילביה?. באותה שנה גילמה את קייט נולאן בסדרת הדרמה המשפטית "בית המשפט" ב-ABC, ובוטלה לאחר עונה אחת. 
חזרתה לטלוויזיה החלה בסדרת הדרמה הרפואית ER. בסך הכל הופיעה ב-12 פרקי הסדרה בין השנים 2000 - 2006 ואף זכתה בפרס אמי ב-2001.פילד כיכבה בסדרת הדרמה המשפחתית של רשת ABC, "אחים ואחיות", שעלתה לשידור בארצות הברית בספטמבר 2006 - תפקיד שעליו קיבלה אמי. ב-2008 השתתפה כמדבבת בסרט בת הים הקטנה 3: סיפורה של אריאל של אולפני דיסני. 
ב-2012 הופיעה בסרט "לינקולן" כאשתו של אברהם לינקולן.
בשנת 2015 שיחקה את התפקיד הראשי בסרט "שלום, קוראים לי דוריס" לצידו של מקס גרינפילד, בו היא מגלמת אישה מבוגרת וביישנית הנשבית בקסמו של עובד חדש במשרדה.
בשנת 2017 שיחקה בקומדיה "שטן קטן" בכיכובו של אדם סקוט.