מיגל ניידורף

חייו האישיים

לניידורף הייתה בת, ליליאנה, שנולדה לו מאישה ארגנטינאית.
כאשר הוא נפטר, הוא נקבר בטקס ממלכתי והוכרזה לזכרו דקת דומייה באצטדיון הכדורגל המפורסם של קבוצת הכדורגל הארגנטינאית בוקה ג'וניורס.

מעבר לארגנטינה

במהלך האולימפיאדה ב-1939 פרצה מלחמת העולם השנייה. נבחרות פולין (בהשפעת מוביל הקבוצה טרקטקובר), ארץ ישראל וצרפת (בהשפעת אלכסנדר אלכין) סירבו להתמודד כנגד גרמניה ונרשמה תוצאה של 2:2 בכל הדו-קרבות הללו. במקום הראשון זכתה גרמניה, בשני פולין ובשלישי אסטוניה לאחר הופעה מצוינת של פאול קרס בלוח הראשון שצבר 14.5 נקודות מתוך 19. רבים נשארו בארגנטינה ולא חזרו לאירופה אפופת הלהבות, כגון האוסטרים אליסקאזס ובקר וניידורף עצמו (אולם טרטקובר מורו חזר לאירופה, הצטרף לתנועת "צרפת החופשית" ולחם תחת השם סגן קרטיה). עד מהרה הגיעו לניידורף החדשות הנוראות שאשתו, בנו, אמו, אביו וארבעת אחיו הושמדו במחנות הריכוז והוא נותר לבדו, ללא אמצעי קיום, מבלי לדעת את השפה הספרדית, ואף על פי כן החליט להשתקע בארגנטינה. מקץ שנים רבות כינה זאת "המסע הטוב ביותר שאי פעם עשיתי".
בספטמבר 1939, לאחר תום האולימפיאדה, חלק ניידורף מקום ראשון עם פאול קרס בתחרות בבואנוס איירס. השניים צברו 8.5/11. בשנת 1941 הגיע ניידורף למקום השני עם 12.5/17, לאחר גדעון סטולברג בתחרות מר-דל פלטה. באותה שנה חלק עם גדעון סטולברג מקום ראשון בתחרות בבואנוס איירס. השניים צברו 11/14. הנה ניצחונו על קרלוס גימארד בתחרות זו  

בשנת 1942 ניצח ניידורף בתחרות מר-דל פלטה עם 13.5/17, לפני סטולברג. בשנת 1943 סיים ניידורף במקום השני בתחרות מר-דל פלטה עם 10/13, (ניצח: סטולברג). באותה שנה ניצח בתחרות רוסאריו. 

בשנת 1944 ניצח בתחרות לה-פלטה עם 13/16, לפני סטולברג. ב-1944 חלק מקום ראשון עם הרמן פילניק בתחרות מר-דל פלטה, השניים צברו 12.5/15. בשנת 1945 ניידורף ניצח בתחרות בואנוס איירס בתחרות לזכרו של גראו עם 10/12, לפני סטולברג וקרלוס גימארד. ניידורף סיים במקום השני בתחרות ויניה דל מאר בשנת 1945 עם 10.5/13 (ניצח: קרלוס גימארד), ולאחר מכן ניצח בתחרות מר דל פלטה בשנת 1945 עם 11/15 לפני סטולברג. הוא חזר על הניצחון בתחרות מר דל פלטה גם בשנת 1946 עם 16/18 לפני סטולברג וגימארד. ניידורף ניצח גם בתחרות ריו דה ז'ניירו בשנת 1946.
עם תום מלחמת העולם השנייה, חיי השחמט התעוררו מחדש בזירה הבינלאומית, במיוחד באירופה מוכת המלחמה. בשנת 1946 ניידורף חלק מקום 4–5 יחד עם לאסלו סאבו בתחרות גרונינגן עם 11.5/19 (ניצח: מיכאל בוטביניק). הנה ניצחונו של ניידורף על בוטביניק  ועל יצחק בולסלבסקי בתחרות זו . בהמשך השנה ניצח ניידורף בתחרות פראג עם 10.5/13 לפני פטר טריפונוביץ', יסטה סטולץ, סבטוזר גליגוריץ' ויאן פולטיס. ניידורף ניצח גם בתחרות ברצלונה 1946 עם 11.5/13 לפני דניאל ינובסקי. בשנת 1947 ניידורף סיים במקום השני בתחרות בואנוס איירס עם 6.5/10. בתחרות זו ניצח סטולברג אך ניידורף הקדים את אלוף העולם לשעבר מקס אויבה. בשנת 1947 ניצח ניידורף בתחרות מר דל פלטה, הנה ניצחונו על אריך אליסקסיס מתחרות זו . באותה שנה סיים במקום השני, לאחר אריך אליסקסיס בתחרות סאו פאולו.

בשנת 1948 ניידורף סיים במקום השני בתחרות ניו-יורק עם 6/9 (ניצח: ראובן פיין שצבר 8/9). ניידורף חלק מקום 4–5 יחד עם הקטור רוסטו בתחרות מר דל פלטה עם 10/17 אחרי אריך אליסקסיס, סטולברג ומדינה גרסיה. בשנת 1948 ניצח ניידורף בתחרות מר דל פלטה עם 14/17 לפני סטולברג, אליסקסיס ומקס אויבה. ניידורף סיים במקום השני בתחרות בואנוס איירס עם 8/10 (ניצח: סטולברג). ניידורף ניצח בתחרות ונציה בשנת 1948 עם 11.5/13 לפני גדעון ברצה, אסטבן קאנאל ומקס אויבה. בשנת 1949 ניידורף חלק מקום ראשון-שני עם סטולברג בתחרות בואנוס איירס. בשנת 1950 ניידורף ניצח בתחרות אמסטרדם עם 15/19 לפני שמואל רשבסקי, סטולברג, סבטוזר גליגוריץ', וסיה פירץ ומקס אויבה. ניידורף ניצח גם בתחרות בלד בשנת 1950.

מועמד לאליפות העולם

סדרת ההצלחות המרשימות של ניידורף בין השנים 1939 ל-1947 העלו אותו לצמרת העולמית. על פי האתר Chessmetrics ניידורף דורג במקום השני בעולם בתחילת 1948.
מד כושר רשמי של פיד"ה לא יושם עד 1970 והאתר מחשב מדי כושר היסטוריים לתאריכים מוקדמים יותר. למרות מיקומו הגבוה לא שותף ניידורף בתחרות לקביעת אלוף העולם בשנת 1948.
אף על פי שניידורף לא הקדיש לשחמט המקצועני את מלוא זמנו (במשך שנים רבות עסק בביטוח), היה אחד מהשחמטאים המובילים בעולם בשנות החמישים והשישים והצטיין בשחמט עיוור. בשנת 1950 העניקה לו פיד"ה תואר רב אמן ברשימה הראשונה של רבי אמנים שקיבלו את התואר. באותה שנה שיחק בתחרות המועמדים לקביעת המתמודד על אליפות העולם שהתקיימה בבודפשט וסיים במקום החמישי. בשנת 1953 התמודד שוב בתחרות המועמדים שהתקיימה בציריך וסיים במקום השישי, הנה ניצחונו על מארק טיימנוב מתחרות זו  לאחר משחק זה אמר ניידורף את אמרתו "עדיף שטיימנוב ילך לנגן בפסנתר שלו!". הוא לא העפיל פעם נוספת לתחרות המועמדים אם כי כמעט הצליח בכך בתחרות הבינאזורית של 1955.

קריירה מאוחרת

ניידורף ניצח בתחרויות חשובות כמר דל פלטה בשנת 1961 והוואנה בשנים 1962 ו-1964. הוא שיחק בשני סבבי גביע פיאטיגורסקי. ימים לפני שמלאו לו שישים שנה השתתף בהתמודדות ברית המועצות מול שאר העולם, וסיים בתיקו מול אלוף העולם לשעבר מיכאל טל.
אישיותו הצבעונית של ניידורף הפכה אותו ליקירם של אוהדי שחמט רבים. גם אמרותיו השנונות, כפי שנהג גם מורו ורבו טרטקובר, סייעו בכך. אחת הדוגמאות היא לגבי יריבו מההתמודדות ברית המועצות מול שאר העולם: "כאשר אלוף העולם בוריס ספסקי מקריב לך כלי, אתה יכול להיכנע בו במקום; אך כאשר מיכאל טל מקריב לך כלי, עדיף שתמשיך לשחק, משום שהוא עשוי להקריב לך עוד כלי, ולאחר מכן עוד כלי ואז ... מי יודע?"
ניידורף נשאר פעיל בשחמט עד סוף ימיו. בגיל 69 חלק מקום שני בתחרות חזקה מאוד שהתקיימה בבואנוס איירס בשנת 1979, עם 8/13 (ניצח: בנט לארסן) והקדים את אלופי העולם לשעבר בוריס ספסקי וטיגראן פטרוסיאן. בתחרות שהתקיימה בבואנוס איירס בשנת 1988 ניידורף סיים במקום הרביעי עם 8.5/15 בגיל 78. שנה לאחר מכן, באליפות ארגנטינה 1988 חלק ניידורף מקום 4–6 עם 10/17 בתחרות שהשתתפו בה רבי אמנים רבים. האליפות האחרונה של ארגנטינה בה השתתף היה בשנת 1991, בגיל 81. ניידורף היה שחקן בליץ מצטיין ושמר על כוחו גם בשנות השמונים שלו.
נפטר ב-6 ביולי 1997 בגיל 87 בבית חולים בעיר מאלגה בספרד, לשם הובא לצורך ניתוח מבית מלון בעיירת נופש שבו שהה.
בעיירת מולדתו בגרודזיסק מזובייצק בפולין הוקמה תחרות של שמו של פדרציית השחמט של אזור מזוביה, כמו כן מועדון השחמט המקומי קיבל את שמו.