google/wiki40b huggingface dataset:
ענן בין-כוכבי

ענן בין-כוכבי הוא שם כולל לכל הצטברות של גז, פלזמה ואבק בגלקסיית שביל החלב וגלקסיות אחרות. במילים אחרות, ענן בין-כוכבי הוא אזור צפוף מהרגיל של התווך הבין-כוכבי. על סמך הצפיפות, גודל וטמפרטורה של ענן מסוים, המימן בתוכו יכול להיות נייטרלי (אזור H I), יוני (אזור H II) (למשל פלזמה) או מולקולרי (ענן מולקולרי). עננים נייטרליים ויוניים נקראים לעיתים גם "עננים מפוזרים", ועננים מולקולריים נקראים לעיתים גם "עננים צפופים".

מרכיבים כימיים

ניתן לנתח את הרכבם של עננים בין-כוכבים על ידי בחינת הקרינה האלקטרומגנטית אשר נקלטת מהם. רדיו-טלסקופים סורקים את העוצמות של תדרים מסוימים של קרינה אלקטרומגנטית האופיינית לספקטרום מסוים של מולקולות. חלק מהעננים הם קרים ונוטים לשדר קרינה אלקטרו מגנטית בעלת אורך גל גבוה. ניתן ליצור מפת שכיחות של אותן מולקולות, דבר שמאפשר את הבנת ההרכב המגוון של העננים הבין-כוכבים. בעננים חמים, לעיתים קרובות ישנם יונים של יסודות רבים כאשר הפליטה האלקרומגנטית היא בספקטרום האור נראה ועל-סגול.
רדיו-טלסקופים יכולים גם לסרוק את התדירויות בנקודה מסוימת במפה ולתעד את עוצמתם של כל סוגי המולקולות. שיאי תדירויות מצביעים על שכיחותם של מולקולה או אטום בענן הבין-כוכבי. גובה השיא פרופורציונלי לאחוז היחסי שהוא מהווה.

זיהוי בלתי צפוי של כימיקלים בעננים בין-כוכבים

עד לאחרונה צפו כי שיעור הריאקציות בעננים בין-כוכבים הוא נמוך מאוד, עם תוצרים מינמליים עקב הטמפרטורה הנמוכה והצפיפות הגבוהה בעננים. למרות זאת, הובחנו מולקולות אורגניות בתחום הספקטרום שבו מדענים לא ציפו למצוא באותם התנאים, כגון פורמלין, מתנול וכוהל וינילי (vinyl alcohol). התגובות הנחוצות ליצירת חומרים אלו מוכרים למדענים רק בתנאי הטמפרטורה והלחץ של כדור הארץ ובמעבדות. הימצאותם מעידה על כך כי התגובות הכימיות המצויות בעננים הבין-כוכבים קורות מהר ממה שחשבו, ככל הנראה תגובות במצב גז שזרות לתרכובות האורגניות שהובחנו בכדור הארץ.
עננים בין-כוכבים מספקים גם אמצעי לחקר הימצאותן ויחסן של מתכות בחלל, דבר שעשוי לסייע בפיתוח של תאוריות על סיבת היווצרותם. במיוחד כאשר יחס המתכות בעננים לא עקבי בהשוואה לאלו הצפויות להיווצר בתוך הכוכבים (כתוצאה מהיתוך) ובזאת לספק הסברים חלופיים כגון פליטה של קרן קוסמית.

ענן בעל מהירות גבוהה

עננים אלו בעלי מהירות גבוהה (High-velocity cloud) ממה שניתן להסביר על ידי סיבוב גלקסיית שביל החלב. הם מזוהים בעיקר בקו 21 ס"מ של מימן נייטרלי ובדרך-כלל מכילים כמות נמוכה של יסודות מתכת לעומת עננים בין-כוכבים רגילים בשביל החלב.
תאוריות אשר מנסות להסביר עננים בלתי רגילים אלו טוענות לשאריות חומר מזמן היווצרות הגלקסיה, או הסחפות של חומר על ידי גאות מגלקסיות אחרות או של הקבוצה המקומית. על מנת להבין את מקורם יש צורך בהבנה טובה יותר של המרחקים והמתכתיות שלהם.
עננים בעלי מהירות גבוהה מזוהים עם הקידומת HVC לדוגמה הענן HVC 127-41-330.

HVC 127-41-330

HVC 127-41-330 הוא ענן בעל מהירות גבוהה. שלושת המספרים בשמו מציינים, בהתאמה, את קוי האורך והרוחב הגלקטים ואת מהירות ההתקדמות לכיוון כדור הארץ בקילומטרים לשנייה. קוטרו הוא 20,000 שנות אור ומיקומו כ-2.3 מיליון שנות אור מכדור הארץ, בין גלקסיית אנדרומדה לגלקסיית המשולש. 80% ממסתו היא חומר אפל.
שלישיית יובל

שלישיית יובל היא שלישיית פסנתר, שחבריה היו הכנר אורי פיאנקה, הצ'לן שמחה חלד והפסנתרן יונתן זק. ההרכב התקיים החל משנת 1969 במשך כ- 25 שנים, ונחשב לאחת השלישיות הקאמריות המובילות בעולם‏. חברי השלישייה משתתפים כסולנים באופן עצמאי בתזמורות יוקרתיות באירופה ובארצות הברית. בשנים האחרונות מתכנסת השלישייה פעמים אחדות בשנה להופעה משותפת.
סינמטקים בישראל

בישראל קיימים מספר סינמטקים המקרינים לקהל הרחב, באופן סדיר, סרטים שאינם מוצגים בבתי קולנוע. בסינמטק ירושלים קיים ארכיון סרטים עצמאי, ולצד סינמטק תל אביב נמצאת הספרייה לקולנוע המשמרת סרטים, תוך שימת דגש על שימור היצירה הקולנועית הישראלית.

היסטוריה

ב-1955 ייסדה ליה ון ליר בחיפה את "מועדון הסרט הטוב", שמנה 250 חברים והציע הקרנת סרטי איכות. ב-1956 ייסדה מועדוני סרטים נוספים בתל אביב ובירושלים. ב-1960 ייסדה את "ארכיון הסרטים הישראלי" שהוכר בשנת 1963 כחבר ב"פיאפ" - הפדרציה הבינלאומית לארכיוני סרטים.
בשנות ה-60 התקיימו הקרנות סרטים ישנים במסגרות של מועדונים של חובבי קולנוע או באולמות קולנוע ישנים. חובב הקולנוע ישעיהו קולר ניהל אוסף של סרטים וניסה, ללא הצלחה, לקיים הקרנות מסחריות של סרטים ישנים. יוזמה מוקדמת להקרנת סרטים תוך שימוש במושג "סינמטק" התקיימה בשנת 1970 בתיאטרון חיפה בו הוקרנו סרטים קצרים בנושאי תיאטרון לפני הצגות של התיאטרון. 
בשנת 1973 פתחה עיריית תל אביב-יפו את סינמטק תל אביב בבית עובדי העירייה ברחוב פומבדיתא. ב-1973 הקימה ון ליר את סינמטק חיפה, ומאוחר יותר באותה שנה הקימה את הסינמטק בבית אגרון בירושלים.
גודפרי האונספילד

סר גודפרי ניובולד האונספילד (באנגלית: Godfrey Newbold Hounsfield‏; 28 באוגוסט 1919 - 12 באוגוסט 2004) היה מהנדס חשמל בריטי שפיתח את הטומוגרפיה הממחושבת (מכשיר CT) וזכה בזכות פיתוח זה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה בשנת 1979.

תולדות חייו

האונספילד נולד בכפר סאטון-און-טרנט (Sutton-On-Trent) בנוטינגהאמשייר, צעיר מבין חמישה ילדים.
במלחמת העולם השנייה שירת בחיל האוויר המלכותי ולמד עקרונות של אלקטרוניקה ומכ"ם. לאחר המלחמה למד בקולג' פאראדיי להנדסת חשמל (Faraday House Electrical Engineering College) בלונדון, המוסד הראשון בבריטניה שהעניק רמת אקדמית גבוהה ולימודי חשמל ואלקטרוניקה.
ב-1949 החל לעבוד ב-EMI כחוקר במעבדות המכ"ם והנשק המונחה. שם הכיר לראשונה שימוש במחשבים וב-1958 תיכנן וניהל את הצוות שבנה את המחשב הטרנזיסטורי הראשון בבריטניה - EMIDEC 1100.
הפרויקט הבא שלו היה מכשיר הטומוגרף הממוחשב. הרעיון היה לבנות מחשב ייעודי שידע לקלוט מידע מקרני רנטגן המשוגרות בזויות שונות מסביב לאובייקט הנסרק ולייצר מידע מרחבי ב"פרוסות" החותכות את האובייקט ומציגות את תוכנו ("חתכים"). אף שהכוונה הראשונית לא הייתה דווקא רפואית התבררו עד מהרה היתרונות הרפואיים של הרעיון. הוא בנה אבטיפוס ראשון של המכשיר ב-1971 וניסה אותו על מוח של פרה. ב-1975 נבנה מכשיר CT לסריקה גופנית מלאה והמכשיר הוכנס לשימוש רפואי סדיר. ב-1979 זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה יחד עם אלן מ. קורמק, שעבד במקביל (ובלי שהשניים ידעו זה על זה) על פתרון דומה והכין לו מודל מתמטי שייושם במכשירי ה-CT. 
בשנת 1975 התקבל כחבר החברה המלכותית. בשנת 1976 התקבל כחבר למסדר האימפריה הבריטית ובשנת 1981 קיבל תואר אביר ואת הזכות להקדים את התואר "סר" לשמו. 
האונספילד לא נישא מעולם. האונספילד נפטר מסרטן בגיל 74. 
על שמו נקרא "סולם האונספילד" למדידת חדירות חומר לקרני רנטגן. החומרים מסווגים לפי מדד חדירות הנע בין HU‏1000- ל- HU‏1000, כאשר HU מסמן יחידת-האונספילד. למים מזוקקים חדירות-רנטגן של אפס HU, לאוויר חדירות של HU‏1000-, לעצמות שונות יש דרגות חדירות מ- HU‏400 ומעלה.
בית ביוט

היסטוריה

האדמה עליה נבנה המבנה נרכשה במכירה פומבית בשנת 1792 על ידי אורלנדו הארט (Orlando Hart), יצרן נעליים, בעלות של 290 ליש"ט. בשנת 1806 רכש סר ג'ון סינקליר את הבית בעלות של 2,950 ליש"ט. הבית נמכר על ידו בשנת 1816 והחליף ידיים מספר פעמים עד שנרכש בראשית המאה ה-20 על ידי ג'ון קריצ'טון סטוארט, מרקיז ביוט הרביעי. בשנת 1966 הבית, ושני בתי המגורים הסמוכים לו הועברו לידי מס ההכנסה של הממלכה המאוחדת, כתשלומי מס ירושה, בעקבות מותו של ג'ון קריצ'טון סטוארט בשנת 1956, וזה העביר את המבנה לידי הקרן הלאומית הסקוטית המחזיקה בבעלות במבנה גם כיום.
מאז שנת 1970 משמש המבנה כמבנה ממשלה, וכמגורי מזכיר המדינה של סקוטלנד בעת שהוא נמצא בסקוטלנד מטעם ממשלת הממלכה המאוחדת. בשנת 1999 הפך המבנה לבית המגורים הרשמי של השר הראשון של סקוטלנד, מושל המדינה בפועל.
במבנה נערכים הדיונים השבועיים של ממשלת סקוטלנד, וכן במבנה נערכות קבלות הפנים הרשמיות שנערכות אצל השר הראשון.
נען

היסטוריה

קיבוץ נען הוא הקיבוץ הראשון שהוקם על ידי חברי תנועת הנוער העובד. הוא הוקם על ידי חברים בתנועה מתל אביב שבקשו לעבוד בחקלאות והחלו בקיץ 1926 בעבודות הבציר ברחובות. במהלך השנים נוספו אליהם חברים רבים, בהם יוצאי כפר ילדים ובוגרי מאיר שפיה. לאחר תום תקופת הבציר החליטה הקבוצה על ייעוד התיישבותי, וניסתה להקים התיישבות על אדמות שהיו שייכות לחקלאי הרחובותי משה סמילנסקי. התגלע בין חברי הקבוצה לבין סמילנסקי סכסוך, ולבסוף התחברה הקבוצה למנחם מנדל רוזנבוים שהיה חבר בעמותת מהפכנים שגלו מרוסיה לארצות הברית. בסיוע כספי עמותה זו נקנו אדמות ליד הכפר הערבי "נענה" וחברי הקבוצה עלו על הקרקע יחד עם רוזנבוים וייסדו את הקיבוץ. 
הקיבוץ נוסד בסוכות, תרצ"א, אוקטובר 1930 על ידי חניכי הנוער העובד מקבוצת "הבציר" ברחובות. 
זהו הקיבוץ הראשון שנוסד על ידי חניכי תנועת "הנוער העובד" וכן גם הקיבוץ הראשון שהוקם על ידי נערים שנולדו בארץ ישראל. שמו ניתן לו בשל קרבתו לכפר הערבי "נענה", למרות שהיו מי שרצו לקרוא לקיבוץ בשם "נעמה" בשל קרבתו לחורבות העיר הקדומה "נעמה" (יהושע ט"ו 41). מתוך אהבתם אל ישובם נוהגים תושביו לומר: אין כ-נען, בארץ כנען.
בתחילת 1950 נסלל כביש גישה לקיבוץ מכביש רמלה-בילו, באורך 2.25 קילומטר. 
בתחילת 2005 הוחלט ברוב קולות בדבר שינוי מקיף שכולל הפרטה ומעבר לשכר דיפרנציאלי עם רשת ביטחון כך שתושבי הקהילה משלמים מס קהילה ובנוסף "מס איזון" לאבטחת הכנסה לאוכלוסיות חלשות בקהילה.

כלכלה

בשנת 1937 הוקם בקיבוץ מפעל לתבניות מתכת וייצור עגלות וכעבור שנה שינה המפעל את ייעודו למפעל לייצור ממטרות ובהמשך קיבל את השם: "נען מוצרי השקיה". בשנת 1970 נוסד בקיבוץ דן מפעל "דן ממטירים" לייצור השקיה זעירה; בשנת 2001 התאחדו שני המפעלים ושם החברה שונה ל"NaanDan". בשנת 2007 קנתה חברת "ג'יין" ההודית 50% מן הבעלות על המפעל ושם החברה שונה ל"NaanDanJain", כאשר ברשות ההודים שמורה אופציית "Call" לרכישת מלוא הבעלות על החברה. ב: 15/5/2012 הודיעה חברת ג'יין על מימוש אופציית ה"Call" אך הודיעה כי החברה תמשיך לתפקד באותו האופן וכמו כן נחתמו חוזי העסקה עם העובדים הוותיקים עד לשנת 2020 לפחות.
לקיבוץ רפת משותפת עם קיבוץ שובל המספקת חלב ל"טרה", ענף גידולי שדה הנפרש על פני כ-8000 דונמים (גידולים עיקריים: כותנה, תירס, אבטיח) וכמו כן בעלות על שטחי מטעים, פרדסים וחצילים ומספר ענפים נוספים הפועלים בתוך הקיבוץ.
הקיבוץ מחזיק בבעלות של א.ב מתכננים, אחת מחברות התכנון הגדולות בישראל.
סמוך לקיבוץ - תחנת הרכבת נען, שהייתה בעבר תחנת משא של הרכבת המנדטורית. התחנה איננה פעילה יותר, אך רכבות עוברות דרכה כיום בקו הרכבת בין באר שבע ללוד.
רמזי גבאי

רמזי גבאי (נולד ב-23 ביולי 1948), הוא אלוף-משנה במילואים, יו"ר מכון היצוא, ןיו"ר איגוד תעשיות הטקסטיל בהתאחדות התעשיינים בישראל. כיהן בעבר כמנכ"ל חברת אופיס טקסטיל (1987–2009), שזכתה בתואר "יצואן מצטיין". חתן פרס התעשייה לשנת 1997.

ביוגרפיה

רמזי נולד בעיראק בשנת 1948 לפרח ויהודה גבאי. בשנת 1951 עלה עם הוריו ארצה. למד בתיכון אוהל שם ברמת גן וסיים תואר ראשון בכלכלה ובמדע המדינה באוניברסיטת בר-אילן בהצטיינות.
בשנת 1966 התגייס לחיל האוויר. מילא תפקידי מטה בבסיס חצור ובין היתר כיהן כשליש, מפקד טייסת מינהלה, ועוד. בשנת 1982, בהיותו בן 34, הועלה לדרגת אלוף-משנה והוטל עליו להקים את מחלקת התכנון בחיל האוויר ולעמוד בראשה. ב-1986 מונה לתפקיד מנהל הגיוס של צה"ל, ועמד בראשו עד שחרורו בשנת 1987.
לאחר שחרורו מונה למנכ"ל חברת אופיס טקסטיל, שהייתה באותה העת חברה תעשייתית קטנה בשליטת תע"ש, לאחר שמנהלה הקודם נפטר. תחת ניהולו גדלה החברה והחלה לייצא את תוצרתה ברחבי העולם, זאת על אף שמצב הטקסטיל בישראל החל לדעוך. כל מתחרותיה של אופיס, שבאותה עת היו גדולות ממנה עשרות מונים (בהן כיתן וארגמן) החלו להפסיד ובסופו של דבר נסגרו ונמכרו. במהלך אותן שנים זכה רמזי בפרס תעשיין מצטיין, פעמיים זכתה החברה בניהולו בתואר יצואן מצטיין, בפרס הגלובוס הירוק ופרסים נוספים. בשנת 2010 החל רמזי לשמש כיו"ר חברת אופיס טקסטיל בע"מ וב-2014 התמנה כיושב ראש חברת MD פולימרים בע"מ.
במקביל מילא רמזי תפקידים רבים בהתנדבות. בין היתר כיהן משך מספר קדנציות כמ"מ וכסגן ראש עיריית רמת גן, מכהן החל משנת 2011 כיו"ר מכון היצוא הישראלי (קדנציה שנייה), מכהן כיו"ר איגוד הטקסטיל והאפנה בהתאחדות התעשיינים (קדנציה שלישית), דירקטור במוסד לביטוח לאומי ועוד.
רמזי הוא הבכור מבין ארבעה ילדים. אחותו היא יו"ר מכבי רמת חן, אורה גלזר. נשוי ואב לשלושה.
פנטומימה קורנת

פנטומימה קורנת (בצרפתית: Pantomimes Lumineuses) היא סדרה של שלושה סרטים מצוירים קצרים: בירה טובה (Un bon bock), הליצן וכלביו (Le Clown et ses chiens) ופיירו המסכן (Pauvre Pierrot). השלושה נוצרו על ידי אמיל ריינו בשנים 1888, 1890 ו-1891 בהתאמה, והוקרנו לראשונה ב-28 באוקטובר 1892 במסגרת ההקרנה הפומבית הראשונה בהיסטוריה של סרט מצויר. ההקרנה בוצעה ידנית באמצעות התיאטרון החזותי שהמציא ריינו, טרם המצאת הסינמטוגרף על ידי האחים לומייר. יום ההקרנה מצוין החל מ-2002 כיום ההנפשה הבינלאומי. 
לסגנונם של שלושת הסרטים קרא ריינו "פנטומימה קורנת", והם הוצגו בקביעות במוזיאון גרוון ברובע התשיעי של פריז החל מנובמבר 1892 ועד פברואר 1894. בעקבות ההצלחה הוציא ריינו סדרה נוספת של פנטומימה קורנת, שכללה שני סרטים: "ליד בקתת החוף" (Autour d'une cabine) שהוקרן עד 1900 ו"חלום ליד האח" (Un rêve au coin du feu) שהוקרן עד יולי 1897.
שלושת הסרטים, מצוירים, הומוריסטיים ואילמים, הונפשו על ידי אמיל ריינו לפסקול שנכתב במיוחד על ידי גסטון פולן (Gaston Paulin).
למעט "פיירו המסכן" ו"ליד בקתת החוף", ריינו השליך את תמונות כל סרטיו לנהר הסן, וכך מתוך שלושת סרטי הפנטומימה הקורנת הראשונה רק תמונות הסרט "פיירו המסכן" שרדו עד ימינו.

עלילת "בירה טובה" (1888)

בחור עובר אורח נכנס לפונדק קברט באזור כפרי בצרפת ומזמין בירה ממלצרית אלגנטית. כשהמלצרית חוזרת עם ההזמנה, פונה אליה הבחור ופותח בשיחה. בעודו משוחח עם המלצרית, מגיע הטבח, שותה את כוס הבירה שהזמין הבחור, ונעלם. כשהבחור מסתובב חזרה לשולחן הוא מופתע מהיעלמות הבירה בכוסו ומזמין כוס נוספת מהמלצרית.
נוסע אחר נכנס לפונדק ומתחיל להתווכח עם הבחור. במהלך הוויכוח שוב מופיע הטבח, שותה את תוכן כוס הבירה החדשה ונעלם בשנית. הנוסע האחר הולך לו, ושוב הבחור מוצא כוס בירה ריקה. הוא קורא למלצרית, מתעצבן ועוזב את הפונדק. אז הטבח שב לפונדק ומסביר למלצרית את פשר היעלמות תוכן שתי כוסות הבירה, שניהם צוחקים מהמקרה ונעלמים מהמסך.
הסרט כלל 700 תמונות ונמשך כ-15 דקות בקצב ההקרנה דאז.

עלילת "הליצן וכלביו" (1890)

ליצן נכנס ומצדיע למצלמה. שלושה פודלים מבצעים פעלולים שונים: נעמדים, תופסים שרביט בפיהם, עוברים דרך חישוק, הולכים על כדור, קופצים מעל מקל וכן הלאה.
הסרט כלל 300 תמונות על פני סרט של 22 מטרים, ונמשך כ-10 דקות בקצב ההקרנה דאז.

עלילת הסרט

לילה אחד בא ארלקינו לראות את אהובתו קולומבינה (שתי דמויות מהקומדיה דל'ארטה האיטלקית). פיירו מגיע לבית קולומבינה ודופק בדלתה, אך קולומבינה וארלקינו מסתתרים. פיירו מתחיל לשיר, אבל ארלקינו מפחיד אותו ופיירו המסכן נס על נפשו.

תמונות הסרט

הסרט כלל 500 תמונות שהשתרעו על פני סליל של 36 מטרים. משך ההקרנה דאז עמד על כ-15 דקות. תמונות הסרט המקוריות ניתנו בשנת 1926 על ידי משפחת ריינו לקונסרבטוריון הלאומי לאומנויות (Conservatoire National des Arts et Métiers). הוא שוחזר חלקית ונשמר בארכיון של הסינמטק הצרפתי בשני עותקים: גודל מקורי ובתמונות 35 מ"מ. בקצב ההקרנה כיום משך הסרט עומד על 4 דקות.
סלובניה באירוויזיון למקהלות

היסטוריה

ב-27 בפברואר 2017, הודיעה סלובניה שהיא תעשה את הופעת הבכורה שלהם באירוויזיון למקהלות בתחרות של שנת 2017 בריגה. 
בתחרות סלובניה ניצחה והגיעה למקום הראשון והפכה להיות הזוכה הראשונה בתחרות אי פעם.
שר המלחמה (סרט)

עלילה

יורי אורלוב הוא בן למשפחת מהגרים אוקראינית שחיה בניו יורק ומתפרנסת ממסעדה קטנה שבבעלותה. בעקבות התנקשות של המאפיה האוקראינית במסעדה של הוריו מבין יורי שבני אדם צריכים נשק כמו שהם צריכים אוכל והוא מחליט לספק את הצורך הזה. הוא מתחיל לסחור בנשק ומצרף אליו גם את אחיו ויטלי  בטענה שהוא אינו יכול לסמוך על אף אחד אחר. בעקבות אחת מעסקאות בה נאלץ יורי לקבל חבילות של קוקאין כתשלום עבור הנשק, הופך ויטלי למכור לסמים. זמן קצר לאחר מכן יורי מתחתן עם דוגמנית בשם אווה פונטיין ולזוג נולד בן.
ב-1991, בעקבות התפרקות ברית המועצות ובזכות קשריו המשפחתיים באוקראינה עסקיו מתרחבים והוא הופך לאחד מסוחרי הנשק הגדולים תוך שהוא מתעלם מהחלטות אמברגו שהטיל האו"ם על מכירת נשק באזורי מלחמה שונים בעולם. 
יום אחד מגלה אווה את עיסוקיו האמיתיים של בעלה ומשכנעת אותו להפסיקם, אך לאחר זמן קצר מגיע לביתו אחד מלקוחותיו הוותיקים, אנדרו בפטיסט, השליט האכזרי של ליבריה, עם בנו, שכבר הפך ל'ידיד' של יורי, ומפתה אותו למכור לו נשק תמורת סכומי כסף גדולים במיוחד. יורי נוסע לאפריקה בעצמו יחד עם אחיו ויטלי. במהלך ביצוע העסקה נרצחים בסמוך אליהם אשה וילדיה, וויטלי מנסה לשכנע את יורי לעצור את מכירת הנשק. בעקבות סירובו של יורי, ויטלי מפוצץ חצי מהמשלוח באמצעות רימון יד והורג את בנו של בפטיסט שעמד בדרכו. בניסיון למנוע ממנו לפוצץ גם את שאר המשלוח הוא נורה ונהרג בידי חייליו של בפטיסט. 
בינתיים מגלה אווה שיורי נסע לאפריקה והיא מחליטה לעזוב אותו. בחזרתו לארצות הברית נעצר יורי על ידי סוכן האינטרפול ג'ק וולנטיין שניסה לתפוס אותו לאורך כל הסרט, אך הוא משחרר אותו בעקבות הוראות מהממונים עליו שמעוניינים להשתמש ביורי להפצת נשק במקרים בהם ממשלות רשמיות לא יכולות להיות מעורבות.

פרשנות

פרטי העלילה והדמויות הסרט מבוססים בחלקם על דמויות ומקרים אמיתיים. דמותו של יורי אורלוב מבוססת על סוחר נשק רוסי בשם ויקטור בוט שנעצר ב-2008. דמות הרודן האפריקני מבוססת בחלקה על דמותו של צ'ארלס טיילור ששלט בליבריה בין השנים 2003-1997. דמותו של קולונל אוליבר סטון רומזת כנראה לאוליבר נורת' שהיה מעורב בפרשת איראן-קונטראס.
הסרט שזכה להמלצת ארגון זכויות האדם אמנסטי אינטרנשיונל מתאר את הבעייתיות המוסרית של סחר הנשק הבינלאומי המהווה על פי יוצרי הסרט את הגורם המרכזי למעשי זוועה ברחבי העולם. באחת הסצנות אומר סוכן האינטרפול לסוחר הנשק: "נכון, התפקידים היוקרתיים בסוכנות הם אלה שרודפים אחרי מפיצי הנשק הגרעיני, אבל לטבח העם האמיתי אחראים הרובים שלך". 
דמותו של סוחר הנשק מוצגת כדמות צינית המוכנה למכור נשק לכל הרוצה בכך ובלבד שישלם. בתחילת הסרט הוא מתאר את עיסוקו במילים: "ישנם 550 מיליון רובים בעולם, זאת אומרת נשק אחד לכל 12 אנשים. השאלה היא: איך נחמש את ה-11 הנותרים". בסוף הסרט נמתחת ביקורת על הממסד השלטוני בארצות הברית בשל מעורבותו בסחר העולמי בנשק.
סנטיאגו אריאס

קריירת מועדונים

אריאס גדל במחלקת הנוער של קבוצת לה אקידד סגורוס מליגת העל הקולומביאנית. בין השנים 2009 ל-2011 שיחק בקבוצה הבוגרת של המועדון, והופיע ב-28 הופעות ליגה בקבוצה. בהופעותיו המוצלחות בנבחרת קולומביה עד גיל 20 צפה בו סקאוט של קבוצת ספורטינג ליסבון ובשנת 2011 החתימה אותו הקבוצה. אריאס שיחק בעיקר בקבוצת המילואים של ספורטינג, ספורטינג ב'. הוא הופיע 10 פעמים בהרכב הקבוצה הבוגרת לאורך שנתיים ולא הצליח להשתלב בה.

פ.ס.וו. איינדהובן

בתחילת שנת 2013 נקשר שמו של אריאס למועדון ההולנדי פ.ס.וו. איינדהובן, אך לא נחתם חוזה בין השחקן לקבוצה. ביולי 2013 נקשר שמו של אריאס שנית לפ.ס.וו. והפעם הושג הסכם בין שני הצדדים. במסגרת ההסכם, אריאס חתם על חוזה ל-4 שנים בפ.ס.וו. והקבוצה ההולנדית שילמה עבורו ועבור סטין שארס 1.6 מיליון אירו. עם הגעתו של אריאס למועדון קיבל השחקן את חולצה מספר 13. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בארדיוויזי ב-3 באוגוסט 2013, בניצחון קבוצתו 2-3 את דן האג. הוא כבש את שער הבכורה שלו בפ.ס.וו. בניצחון הבית 2-3 על טוונטה. בעונת 2013/2014 הופיע אריאס ב-32 משחקים בכל המסגרות, בהן הבקיע שער אחד. אף על פי שהופיע פעמים רבות בקבוצה הבוגרת, רשם אריאס גם 2 הופעות בקבוצת המילואים של פ.ס.וו., פ.ס.וו. ב'.
עונה לאחר מכן, אריאס כבר תפס מקום של קבע בהרכב הקבוצה והופיע ב-29 משחקים כשהוא כובש שער אחד. כמו כן, היה שותף לזכייתה של פ.ס.וו. באליפות הליגה וכן בסופר קאפ ההולנדי. הוא הפך לאחד המגינים הטובים בליגה ושיחזר את הצלחתו והצלחת הקבוצה גם בעונת 2015/2016 כאשר שוב היה חלק מהקבוצה שזכתה באליפות בפעם השנייה ברציפות וכן גם בסופר קאפ. באותה עונה הוא אף ערך את הבכורה שלו בליגת האלופות כאשר שיחק 90 דקות במדי איינדהובן בניצחון 1-2 על מנצ'סטר יונייטד ב-15 בספטמבר 2015. את הגול הראשון במפעל זה כבש ב-1 בנובמבר 2016 בהפסד לבאיירן מינכן 1-2.
בעונת 2017/2018 עזר לקבוצה לזכות באליפות, שהייתה השלישית שלו בהולנד ותואר חמישי שלו בסך הכל עם הקבוצה. נבחר בחודש מרץ לשחקן המצטיין בליגה ובסיום העונה נבחר לשחקן המצטיין של הליגה.

אתלטיקו מדריד

ב-31 ביולי הודיעה אתלטיקו מדריד על החתמתו של אריאס לחמש שנים תמורת 15 מיליון יורו.

נבחרת קולומביה

בשנת 2009 היה אריאס חלק מנבחרת קולומביה עד גיל 17 באליפות העולם עד גיל 17, כשסיימה במקום הרביעי. ב-2011 שיחק אריאס 9 משחקים עם נבחרת קולומביה עד גיל 20 במסגרת אליפות דרום אמריקה עד גיל 20 וכמה חודשים מאוחר יותר, היה חלק מהנבחרת שאירחה את גביע העולם עד גיל 20 והגיעה לרבע הגמר. הוא שיחק בארבעה משחקים וכבש שער אחד. באותה שנה זכה עם נבחרת קולומביה עד גיל 20 בטורניר טולון.
בספטמבר 2013 זומן אריאס לראשונה לנבחרת קולומביה הבוגרת, לקראת משחקי מוקדמות מונדיאל 2014 נגד צ'ילה ונגד פרגוואי, בעקבות פציעתו של חואן קאמילו סונייגה. הופעתו הראשונה של אריאס בנבחרת קולומביה הגיעה בניצחון 1-2 על פרגוואי. אריאס נכלל בסגל של נבחרת קולומביה למונדיאל 2014 ואף השתתף בשלושה משחקים מתוך החמישה ששיחקה הנבחרת.
אריאס זומן גם לטורניר הקופה אמריקה 2015 שנערך בצ'ילה ושיחק בשני משחקים עד שהודח יחד עם הנבחרת בקבע הגמר. כעבור שנה זומן לטורניר הקופה אמריקה 2016 והשיג את מדליית הארד עם קולומביה כשהוא משחק ב-5 משחקים. הוא תפס את המקום הקבוע בצד ימין של הנבחרת לאורך משחקי מוקדמות מונדיאל 2018 ושיחק ב-13 מתוך 18 המשחקים ויחד איתו השיגה קולומביה את הכרטיס לטורניר הגמר ברוסיה. נכלל בסגל הסופי של פקרמן למונדיאל 2018 ושיחק בכל ארבעת המשחקים של קולומביה, שהודחה בשמינית הגמר על ידי אנגליה.
ויליאם פרסונס, רוזן רוס השלישי

קורות חייו

ויליאם פרסונס נולד בעיר יורק שבאנגליה למשפחת אצולה אירית. הוא התחנך בטריניטי קולג' ובאוניברסיטת אוקספורד וסיים את לימודיו במתמטיקה בהצטיינות בשנת 1822. בשנת 1841 עם מותו של אביו לורנס פרסונס, רוזן רוס השני, הוא ירש את אחוזת המשפחה במחוז אופאלי שבפרובינציית לנסטר, באירלנד, וכן את התואר רוזן רוס השלישי. הוא התחתן בשנת 1836 עם מארי פילד, שבדומה לו הייתה חובבת אסטרונומיה, ונולדו להם 13 ילדים, ארבעה מהם הגיעו לבגרות. מחוץ לעיסוקיו באסטרונומיה, פרסונס כיהן כחבר הפרלמנט של בריטניה בין השנים 1821 ו-1834 וכחבר בית הלורדים בין השנים 1862 ו-1867. הוא התקבל לחברה המלכותית בשנת 1834 והתמנה לנשיאה בשנת 1849 וכיהן בתפקיד זה עד שנת 1854. כמו כן הוא כיהן גם כנשיא האוניברסיטה של טריניטי קולג' בדבלין משנת 1862 ועד למותו בשנת 1867.

עבודתו המדעית

כחובב אסטרונומיה בעל אמצעים, פרסונס בנה מספר טלסקופים מחזירי אור כשהוא בכל פעם מגדיל את קוטר המראה הראשית. הטלסקופ הראשון היה עם מראה בקוטר של 38 סנטימטר, השני בקוטר של 61 סנטימטר, השלישי בקוטר של 91 סנטימטר והרביעי, שהושלם בשנת 1845, היה עם מראה בקוטר של 180 סנטימטר וכונה "הלווייתן של פרסונס". יציקה וליטוש של מראות בקוטר כה גדול הצריכה פיתוח של טכניקות חדשות והמשקל של הטלסקופ הצריך בניית מערכת תמיכה חזקה שפותחה שעל ידי פרסונס ואשתו. באמצעות טלסקופים אלה היה פרסונס הראשון לגלות שלחלק מהערפיליות יש מבנה ספירלי, שאותו שרטט, ושמאוחר יותר התברר שאלו הן גלקסיות. פרסונס היה זה שטבע את השמות ערפילית הסרטן וערפילית המערבולת. ג'ון דרייר ייחס לפרסונס גילוי של 225 ערפיליות שנכנסו לקטלוג הכללי החדש, אבל כנראה שרק 2 מהן היו תגליות שלו והשאר נצפו על ידי עוזריו.
אלכסנדר ז'וקוב

ביוגרפיה

בתור ילד הוא עבר עם משפחתו למחוז אוריול. הוא סיים את לימודיו בפנימייה ובמועדון חיל האוויר. לאחר שסיים את שירותו הסדיר בצבא, המשך לשרת בחיל האוויר ועסק באימון לוחמים בצניחה. הוא בוגר בית ספר צבאי ועבר קורס במכון לחינוך גופני בלנינגרד.

לחימה בצ'צ'ניה

מנובמבר 1994 ועד מאי 1996 השתתף בפעולות לחימה, במלחמת צ'צ'ניה הראשונה כראש צוות ההכשרה של צוות הצלה וחילוץ. 
מאז אוקטובר 1999, השתתף בקרבות מלחמת צ'צ'ניה השנייה, והמשיך לבצע את אותן משימות. ב-15 באוקטובר 1999 ליד הכפר סרנובודסקאיה נמצא מוקף על ידי הצ'צ'נים כשביצע פינוי פצועים תחת אש.
ב-30 וב-31 בינואר 2000 לאחר שהוביל מבצע חילוץ תחת אש של שלושה חיילים שנפצעו בעת מארב צ'צ'ני, הוא נפל בשבי הצ'צ'ני יחד עם  רס"ן אנטולי מוגוטנוב, וסמל ואלרי סוסלין. ביחד הם ניסו תחילה לפרוץ את טבעת האויב כדי להגיע למסוק החילוץ, אבל נפצעו קשה ונלקחו בשבי.
בשבי הוא הוכה קשות ועונה. המפקד הצ'צ'ני שעינה אותם היה סלאודין טימירבולאטוב (שכונה "טרקטור", וידוע כמי שצילם סרטי וידאו של עריפת ראשי חיילים שבויים) שדרש מהם להופיע מול עיתונאים מערביים עם גינוי מדיניותה של רוסיה בצ'צ'ניה. ז'וקוב הועבר תוך זמן קצר לידי מפקד השדה הצ'צ'ני אחר וסך הכל שהה 47 ימים בשבי. ב-27 בפברואר 2000 נערך ניסיון כושל להחליף שבויים עם המורדים שבמהלכה שוחררו רק סוסלין ומוגוטנוב.
במרץ 2000, נמסר ז'וקוב לידי חמושים בכפר קומסומולסק. עם זאת, כוח גדול של משרד הפנים הרוסי וצבא הטילו מצור על הכפר במטרה להשמיד את המורדים הצ'צ'ניים שהיו בו. כוחות צבא רוסיים ירו לעבר המחבלים, הרגו רבים ונטלו בשבי כ-70 מהם, רובם פצועים.
במהלך המנוסה בלילה שבין ה-19 ל-20 במרס 2000, המחבלים השתמשו באלכסנדר ז'וקוב כמגן אנושי. כשהוא לכוד באש צולבת בין הצדדים הלוחמים, ז'וקוב חטף ארבעה פצעים קשים - באמה, פיקת הברך, ובחזהו. עם זאת, הוא נפל לתוך תעלה מים כשהוא זועק: "חבר'ה, אני משלכם. זה אל"ם ז'וקוב! ...עזרו לי! ". בדרך נס הוא שרד ופונה לבית החולים במצב קריטי.

חייו לאחר השבי

אלכסנדר ז'וקוב נאבק על חייו בבית החולים המחוזי הצבאי ברוסטוב על דון. אמנם בתחילה הרופאים לא האמינו באפשרות להציל את חייו של הקצין, אך הוא הבריא וחזר לשירות לאחר 8 חודשים של טיפול בבתי חולים.
בינואר 2001, ז'וקוב הוזמן לנאלצ'יק בקברדינו-בלקריה, שם נערך משפט של המפקד הצ'צ'ני סלאוטדין טמירבולאטוב שהיה משוביו של ז'וקוב. טמירבולאטוב הכחיש את מעורבותו פרשה, אך ז'וקוב העיד נגדו והצ'צ'ני נידון לשנות מאסר ממושכות.
בפברואר 2001 הוענק לו תואר גיבור הפדרציה הרוסית. באותה שנה הוא ביצע את הצניחה הראשונה שלו לאחר ההחלמה. 
בשנת 2003 ז'וקוב מונה לעמוד בראש יחידה במינהל הפדרלי לחיפוש והצלה אווירית (Федеральное управление авиационно-космического поиска и спасения) של משרד ההגנה של הפדרציה הרוסית.
המינהל הלאומי למודיעין צבאי אסטרטגי (ארגנטינה)

מנהל

המנהל הנוכחי הוא גוסטבו סיביליה המחליף בתפקיד את קרלוס אניבל אגילר (Carlos Aníbal Aguilar), שמונה בצו נשיאותי D 1624/2005. בשנת 2010 שאת ההגנה נילדה גארה נאלצה לקבל את התפטרותו של אגילר.
בשנת 2012 בעקבות שערוריית העיכוב של הפריגטה ARA Libertad (Q-2) בגאנה, ראשת המודיעין הצבאי דאז לורדס פואנטה אוליברה התפטרה מתפקידה.

משימה

המשימה העיקרית שלו היא לייצר מודיעין אסטרטגי צבאי וניתוח מודיעין. על שירותי המודיעין של צבא ארגנטינה מוטלת העבודה של הפקת מודיעין אסטרטגי, מבצעי וטקטי לצורך תכנון פעולות צבאיות, כמו גם גיבוש תוכנית המודיעין האסטרטגית-לאומית.