חיים ביינארט

ראשית חייו

חיים ביינארט נולד ב-1917 בעיר פסקוב שברוסיה לשיינה דבורה (סוניה) לבית זרחין, ילידת דווינסק, וליוסף אריה (לייב) ביינארט, יליד העיירה גלזמנקה (כיום גוסטיני; Gostini). בשנת 1937, לאחר שסיים את לימודיו בגימנסיון העברי בריגה, עלה לארץ ישראל, והחל ללמוד באוניברסיטה העברית. 
ביינארט הצטרף לאצ"ל והיה אחראי על שירות הידיעות של הארגון בירושלים (כינויו היה "אוריה"). בסוף 1943 פרש מפעילות באצ"ל. בתקופת הסזון, ב-8 בינואר 1945, בעת שהלך לביתו, נחטף בידי שלושה גברים, הוסע במכונית לעמק יזרעאל, ונחקר על מחסני נשק של האצ"ל בירושלים ועל מקום מגוריו של מנחם בגין. ביינארט ענה שפרש מהאצ"ל שנה קודם לכן, ולכן אינו יודע לענות, וכעבור שלושה שבועות שוחרר.

חייו האקדמיים ופועלו

בשנת 1955 הגיש ביינארט את עבודת הדיסרטציה שלו לגדול חוקרי יהדות ספרד בימי הביניים, פרופסור יצחק בער באוניברסיטה העברית בירושלים בנושא: "המשפטים מטעם האינקוויזיציה בטולדו נגד המתייהדים בתקופת הגירוש ובדורות הראשונים לאחר הגירוש".
ביינארט היה אחד מהעורכים והכותבים העיקריים של האנציקלופדיה המקראית. הוא כתב עשרות ערכים באנציקלופדיה יודאיקה באנגלית ובאנציקלופדיה העברית, והקים את סדרת הספרים Hispania Judaica, שבמסגרתה ראו אור מספר כרכים ונועדה להוות חיבור גאוגרפי-היסטורי מקיף של היהודים בחצי האי האיברי, שאת אושיותיו התווה במאמריו באנציקלופדיה העברית וביודאיקה.
ביינארט זכה בפרסים רבים בישראל ובחו"ל, ובהם פרס יצחק בן-צבי (1978), פרס שלוש התרבויות, ספרד (1986), תואר דוקטור לשם כבוד באוניברסיטת קומפלוטנסה של מדריד (1989), פרס ישראל לשנת תשנ"א ופרס רוטשילד (2004). הוא היה חבר באקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, וב-1986 הוא נבחר לחברה לימי הביניים של אמריקה

בוולפסון קולג' שבאוקספורד. חבר בכתובים באקדמיה המלכותית להיסטוריה של ספרד ובאקדמיה המקסיקנית לתרבות, היה מדען-חבר במכון ללימודים מתקדמים שליד אוניברסיטת פרינסטון, חבר כבוד במכון אריאס מונטאנו במדריד ונציג המועצה המדעית העליונה של ספרד בירושלים; חבר קבוע בפטרונט של המוזיאון לתרבות יהודי ספרד בטולידו. בשנים 1969-1973 שימש כדיקן הפקולטה למדעי הרוח והחברה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, והיה ממייסדי האוניברסיטה. כמו כן שימש יו"ר הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס באוניברסיטה העברית.
ביינארט חקר את תולדות יהדות ספרד בימי הביניים מראשיתה ועד למשברים שפקדו אותה בין גזירות קנ"א (1391) לגירוש בשנת רנ"ב (1492). רוב מחקרו עוסקים במאה השנים האחרונות לפני גירוש ספרד. ביינארט המשיך לתאר את הפזורה היהודית של גולי ספרד במאות השנים הראשונות שלאחר הגירוש בצרפת, באנגליה ובאיטליה.
כל ספריו מתבססים על חומר ראשוני חדש, שאותו גילה בעצמו בחיפושיו בארכיונים השונים, והוא מנתח בדיוק מדעי, בפרטנות וברוחב יריעה.

מחקריו

במחקריו מקיף ביינארט את פעילות בתי הדין של האינקוויזיציה בקורדובה, בטולדו, באיים הקנריים ובאקסטרמדורה. הוא מאיר ומבאר את דמויותיהם המורכבות של 'נוצרים חדשים' ואנוסים מאצולת החברה, עבור במעמד הבינוני וכלה בעם הפשוט. הוא משרטט את תווי אישיותן ומעשיהן של הנשים האנוסות. ביינארט מנתח את פעילותה של האינקוויזיציה הספרדית שנוסדה כנגד התיהדותם של האנוסים. הוא מתעמק בצמיחתה ובפעולותיה במיוחד בראשיתה מתוך יעודה הדתי, שהוא טיהור ספרד מכפירה.

אנוסים בדין האינקוויזיציה

ספר שיצא לאור בשנת תשכ"ה ותורגם לאנגלית ולספרדית. הוא ספר יסוד ובו מבוא לדרך הפעולה של כל בתי הדין של האינקוויזיציה הספרדית, דרך תיאור פעולת האינקוויזציה בבית הדין של העיירה סיאודד ריאל.

רשימות בית דין האינקוויזציה בסיאודד ריאל

זהו המפעל המדעי המקיף והמעמיק ביותר על האינקוויזיציה הספרדית שיצא עד כה וחובק ארבעה כרכים.
הוא תיאר שבעים וחמישה תיקים של אנוסים בבתי הדין של סיאודיד ריאל, כמו כן תיאר שישים ושבעה משפטים נגד אנוסים אשר תיקיהם לא נשתמרו. לכל משפט צירף מבוא, תיאור מדוקדק של מהלכו, הערות, פרשנות ורשימה ביבליוגרפית. פרט לכך הוסיף ביינארט כמאה וחמישים מסמכים אודות סיאודד ריאל ואנוסיה וערכים ביוגרפיים על כל הדמויות הקשורות לפעולתה של האינקוויזציה שם. בתיקי בתי הדין בעיירה מוזכרים כשבע מאות אנוסים. זוהי היסטוריה של עדת האנוסים הזו מראשיתה ועד לשנת 1527.

טרוחיליו, קהילה יהודית באקסטרמדורה, ערב גירוש יהודי ספרד

ספרו על יהודי טרוחיליו ערב הגירוש, מתווה את תוי ההיכר וההיסטוריה שאפיינו את העיירה הקטנה ומפרט את היחסים המורכבים שנרקמו בין היהודים לאנוסים ערב הגירוש.