google/wiki40b huggingface dataset:
דרק בואטנג

קריירה

בואטנג גדל בעיר אקרה, והצטרף לאקדמיית הנוער המקומית של קבוצת ליברטי פרופשיונלס בהיותו בן 10 בשנת 1993. בין חבריו לקבוצה היה מייקל אסיין. בגיל 16 הוא חתם בקבוצה קלמאטה שביוון. קלמאטה מנעה ממנו להופיע באליפות העולם עד גיל 17 בשנת 1999 בניו זילנד.
בשנת 2001 חתם בואטנג בפנאתינייקוס, מהקבוצות המובילות ביוון. באותה שנה הוא שיחק עם נבחרת הנוער של גאנה באליפות העולם לנוער שנערכה בארגנטינה, והוביל את קבוצתו עד לגמר. הוא הוזכר כאחד הכוכבים העולים באותו טורניר. סטיב מקלארן, עוזר המאמן במנצ'סטר יונייטד דאז, ראה את בואטנג משחק עם קבוצתו בליגת האלופות, וכאשר הפך להיות מאמן במידלסברו ב-2002, הוא ניסה להחתים את בואטנג. פנאתינייקוס הסכימה, אך מכיוון שהשחקן לא שיחק באופן קבוע בנבחרת גאנה, הוא לא קיבל אישור עבודה והעסקה נכשלה.
בשנת 2002 לא הצליח בואטנג לשמור על מקומו בהרכב פנאתינייקוס ועבר בהשאלה לקבוצת OFI כרתים, קבוצה יוונית נוספת, בה התקשה להשתלב הן מקצועית והן חברתית. סוכנו השוודי, פטריק מֶרק, הציע לו לחתום בקבוצה השוודית א.י.ק סולנה, ולאחר מספר חודשים של משא ומתן הוא חתם בקבוצה, באוגוסט 2003.
תחילת התקופה בסולנה הייתה קשה עבור בואטנג, כאשר הוא נפצע במשחק הראשון שלו ולא הצליח להחלים לגמרי במהלך העונה. בעונת 2004 ירדה סולנה לליגה השוודית השנייה. בואטנג זכור אצל האוהדים כאשר במשחק הירידה הסופי הוא צולם כשהוא יורד על ברכיו ובוכה. עונת 2005 הייתה עונת הפריצה מבחינת בואטנג. העונה התחילה בצורה לא מזהירה עבור השחקן, שחיפש במהלך אותו קיץ קבוצה אחרת שיוכל לעבור אליה, אך לאחר שלא הצליח נשאר בא.י.ק סולנה מאמן הקבוצה לא נתן לו דקות משחק רבות, אך אט אט הוא השתפר ובמהלך המחצית השנייה של העונה השתלב בהרכב הפותח באופן קבוע. באופן מפתיע הקבוצה הפסיקה להפסיד, כשבואטנג פתח בהרכב, ובסופה של אותה עונה עלתה הקבוצה חזרה לליגה הראשונה בפער של 9 נקודות מהמקום השני.
בואטנג המשיך ביכולתו הטובה באביב של 2006, ולאחר שהשתתף במשחק ידידות בין גאנה לקבוצה הצרפתית ניס, הוא נכנס לסגל של נבחרת גאנה למונדיאל 2006. ביולי 2006, חתם בקבוצת בית"ר ירושלים איתה זכה בשתי אליפויות וגביע. בינואר 2009 עבר לקבוצת פ.צ. קלן מהבונדסליגה. לאחר חצי עונה, משום שלא קיבל מספיק דקות משחק בקלן, עבר בואטנג לחטאפה הספרדית.
בואטנג גם שיחק בנבחרת גאנה במונדיאל 2010, והיה שותף להעפלתה ההיסטורית של גאנה לרבע הגמר.
לקראת עונת 2011/2012 חתם בואטנג בדניפר דנייפרופטרובסק שבאוקראינה. לקראת עונת 2013/2014 חתם בואטנג לעונה אחת בפולהאם מהפרמייר ליג, אך לא הצליח להשתלב במועדון. בתום העונה שוחרר מפולהאם וחתם לעונה אחת בקבוצת ראיו ואיקאנו מהליגה הספרדית, אך בטרם החלה העונה שוחרר מהמועדון וחתם באייבר, העולה החדשה לליגה הבכירה בספרד. לאחר עונה אחת בה שותף ב-13 משחקים, שוחרר בואטנג מהמועדון.
בינואר 2016 חתם בראיו OKC, קבוצה אמריקאית שהוקמה באותה שנה. ב-30 בינואר 2017 חזר לאחר 13 שנה לOFI כרתים מהליגה היוונית השנייה.
מארה קרפניה

חייה

קרפניה נולדה בסלרנו ב-18 בדצמבר 1975. ב-1997 השתתפה בתחרות מיס איטליה, והגיעה למקום השישי. היא למדה משפטים באוניברסיטת סלרנו, וב-2001 קיבלה תואר ראשון. במקביל ללימודי המשפטים, הצטרפה בשנת 2000 לדווידה מנגאצ'י בהנחיית תוכנית הטלוויזיה "La Domenica del Villaggio" ("יום ראשון בכפר"), שעסקה בכפרים באיטליה, ושודרה בערוץ 4 של רשת מדיאסט בבעלותו של סילביו ברלוסקוני עד 2006. בשנה זו החלה להנחות את התוכנית "Piazza Grande", לצדו של ג'אנקרלו מגאלי. במקביל להופעותיה בטלוויזיה, עסקה קרפניה גם בדוגמנות, ואף הצטלמה בעירום למגזין "מקסים".
בשנת 2004 הצטרפה קרפניה למפלגתו של ברלוסקוני, פורצה איטליה. בשנת 2006 נבחרה לבית התחתון של הפרלמנט האיטלקי, ושמרה על מקומה גם ב-2008. במהלך עבודתה בפרלמנט הייתה פעילה בוועדה לעניינים חוקתיים. מראהּ המצודד חילץ מברלוסקוני מספר התבטאויות סקסיסטיות ושנויות במחלוקת. לאחר בחירתה לפרלמנט אמר כי יציע לעגן בחוק את זכות הלילה הראשון. בינואר 2007 אמר עליה כי אלמלא היה נשוי, היה נישא לה מיד. רעייתו של ברלוסקוני, ורוניקה לריו, דרשה ממנו להתנצל מעל דפי העיתונות. ב-8 במאי 2008 מינה אותה ברלוסקוני לשרה לענייני שוויון הזדמנויות.
קרפניה מגדירה את עצמה כ"אנטי-פמיניסטית", וסבורה שחירות אינה תוצר של עצמאות, כי אם של חוק ומשמעת. היא עוררה את חמתם של פעילים לזכויות הומוסקסואלים, כאשר טענה כי זכויות לבני זוג צריכות להתבסס על יכולתם להביא ילדים לעולם, וכן כי אין צורך במצעד גאווה, מאחר שאין עוד אפליה נגד הומוסקסואלים באיטליה. בספטמבר 2008 יזמה את הצעת החוק הראשונה שלה כשרה, הצעה שנועדה להוציא את הזנות מחוץ לחוק, באמצעות הטלת קנסות הן על הזונות והן על הלקוחות.
סעאד א-דין השני

סעאד א-דין השני (מת ב-1422 או ב-1423) היה הסולטאן של יפאט ואחיו של חאק א-דין השני. הוא נולד בחצר המלכות של הקיסר ניואיה קראסטוס‏. ריצ'רד פאנקהארסט מתאר אותו "כשליט הגדול האחרון של יפאט"‏.
סולטאן זה המשיך את המרד כנגד הקיסרים האתיופיים, והגאדלה מארקוראוווס כותב שהוא "הביס בקלות" צבא של קיסר דווית הראשון‏. האנציקלופד המצרי אחמד אל-קלקשאנדי (שנפטר ב-1418) מהלל גם הוא את סעאד בעקבות ניצחונו על האתיופים‏. פאנקהארסט מוסיף שסעאד נלחם גם כנגד ממלכת האדייה ועם נוודים הנקראים זלנים שני אלו היו בעלות ברית של אתיופיה‏. אף על פי כן, טאדסה טמרת כותב שההצלחות היו זמניות, ובתגובה לגידול של הכוח המוסלמי הקיסר דווית הראשון חיזק את ההגנות האתיופיות בגבול והקים את בירתו בעיר טילק שבפטאגר.
סעאד הציג אתגר קשה לקיסר האתיופי של פשיטות לתוך דרום הממלכה האתיופית, והמשיך עד אשר נרדף לתוך שטחה של אדאל על ידי האתיופים. אחרי קרב בין חייליו של סעאד לבין חייליו של הגנרל האתיופי בארווה, שבו הצבא של יפאט הובסו ולא פחות מ-400 חיילים מובחרים של יפאט נהרגו, סעאד א-דין יחד עם קומץ חייליו ששרדו נרדפו עד העיר זילע שבסומליה המודרנית‏. בזילע הקיסר כיתר את העיר והרג את סעאד א-דין השני.
עם מות של סעאד, שושלת וואלשמה אימצה את התואר "מלכי אדאל"‏. עשרת ילדיו של סעאד נמלטו ומצאו מקלט בתימן שנשלטה על ידי אחמד אל-אסרף‏.
ישנו וויכוח על שנת מותו של סעאד. ההיסטוריון אל-מקריזי, שמגובה במקורת אתיופים רבים מצהיר שמת ב-1403 על ידי הקיסר האתיופי דווית הראשון. אך בספר ההיסטוריה של וואלשמה נרשם כי מת ב-1415‏.
קברו של סעאד הפך לאתר עלייה לרגל בזילע. החוקר ריצ'רד פרנסיס ברטון שביקר באזור ב-1854 שתיאר את אתר הקבר "כתל של אבנים מחוספסות מקיפות העומדות זקוף"‏. טרימינאם כתב בספרו שביקר באזור ב-1950 אך הים הרס את אתר הקבורה‏.
ספוג מנגר

ספוג מנגר (ידוע גם כקוביית מנגר, קוביית שירפינסקי או ספוג שירפינסקי) הוא פרקטל תלת-ממדי. הספוג הוא הכללה תלת-ממדית של קבוצת קנטור החד-ממדית ושטיח שרפינסקי הדו-ממדי. הוא תואר לראשונה ב 1926 על ידי קרל מנגר במחקריו אודות מושג המימד במרחב טופולוגי.

בניית הקוביה

הקוביה נבנית כך:
1) מחלקים את פני הקוביה ל 9 ריבועים כמו בקובייה הונגרית. מקבלים 27 קוביות.
2) מסלקים את הקוביה המרכזית מכל 6 הפאות וגם את הקוביה המרכזית החבויה בתוך הקוביה הגדולה. נותרות 20 קוביות.
זו רמה 1 של ספוג מנגר והיא דומה לקובייה ריקה (Void Cube).
3) חוזרים על צעדים 1 ו 2 לכל קובייה שהתקבלה וכך עד אינסוף.

קובית ירושלים

קוביית ירושלים היא פרקטל שתואר ב 2011 על ידי אריק בירד. הוא נוצר על ידי חיתוך של צלב יווני ל 8-קוביות באיטרציה ראשונה ו-12 קוביות במיקום שונה באיטרציה שנייה וחוזר חלילה עד אינסוף. נוצרת דוגמה המזכירה את צלב ירושלים.
הפרלמנט של רומניה

היסטוריה

ההיסטוריה הפרלמנטרית ברומניה מתחילה בפרלמנט הראשון שנוסד במאי 1831 בוולאכיה בדרום רומניה. באמצע המאה חלו תהליכי מודרניזציה והוקם פרלמנט רשמי בעל שני בתים. הפרלמנט הוא זה שהחליט על עצמאות רומניה בשנת 1878. בפברואר 1938 קרול השני, מלך רומניה חיזק מאוד את מעמדו האישי כמונרך הלאומי, ובכך החליש מאוד את כוחו של הפרלמנט. פעילותו של הפרלמנט הושעתה בשנת 1940 ופעילותו חודשה באוגוסט 1944 כגוף חד ביתי. לאחר קבלת החוקה בשנת 1948 הפרלמנט היה למעשה כפוף לכוחה של המפלגה הקומוניסטית הרומנית  ונשא את השם "האספה הלאומית הגדולה של רומניה" שהתקיימה עש דצמבר 1989.
לאחר סתיו העמים בשנת 1989 והמהפכה הלאומית שהתרחשה באותה השנה, הפך הפרלמנט שוב לגוף דמוקרטי שחיזק את עיקרון זכויות האדם והפרדת הרשויות וחזר להיות בעל שני בתים. במהלך השנים שלאחר מכן, הפרלמנט הוביל מדיניות חברתית של הפרטה ודמוקרטיזציה.
רקמת שומן

פירוק טריגליצריד אגור

מהלך המורכב משני אנזימים המכניסים מולקולת מים בין הגליצרול לחומצת השומן וכך משחררים אותה.
האנזים הראשון נקרא HSL (ליפאז רגיש להורמונים) אשר מפריד 2 חומצות שומן.
ההורמונים המשפעלים אנזים זה הם אדרנלין וגלוקגון.
האנזים השני נקרא MAG שמפריד את חומצת השומן השלישית (והאחרונה).
כאשר חומצות השומן החופשיות יוצאות מן התא הן נקשרות לחלבון אלבומין בזרם הדם.

צפייה במיקרוסקופ

בעת הכנת תתקין בצביעת המטוקסילין-אאוזין, אשר מתבצע על ידי שיקוע בפרפין, אובדים השומנים, ולכן תאי השומן נראים במיקרוסקופ כמכילים בועה ריקה שבשוליה הגרעין. ניתן לשמר את השומן על ידי שימוש בחתכים קפואים ועל ידי צביעה ב-oil Red-O. לחלופין, ניתן לשמר שומנים בתאים שעברו קיבוע באוסמיום ארבע-חמצני.
משפט גליסון-כהנא-ז'לאזקו

באנליזה פונקציולית הוא משפט המאפיין את הפונקציונלים הליניארים הכפליים מעל אלגברת בנך. המשפט נקרא ע"ש המתמטיקאים שהוכיחו אותו גליסון בשנת 1967 באופן בלתי תלוי בקיין וזלזקו שהוכיחו את המשפט ב 1968.

ניסוח המשפט

תהי אלברת בנך ונסמן ב את אוסף האיברים על . נסמן ב e את איבר היחידה ב . יהי F פונקציונל ליניארי (רציף) כפלי על . בבירור צריך להתקיים ש  וכן ש  לכל x ב . לפי המשפט זהו גם תנאי מספיק לכפליות ולרציפות F כלומר:
כל פונקציונל על  המקיים  הוא בהכרח רציף וכפלי.

הוכחה

לצורך ההוכחה נצטרך את הטענה הבסיסית הבאה לגבי אלגבראות בנך:
עובדה: יהי כך ש אז  הפיך (רעיון ההוכחה: לא קשה להראות שסדרת הסכומים החלקיים של  היא סדרת קושי ומשלמות מתכנסת. הגבול הוא ההופכי).
למה: תהי f פונקציה שלמה המקיימת  אז .
הוכחת הלמה: כיוון ש f לא מתאפסת אז יש לה לוגריתם אנליטי g. מהנתונים נקבל ש  וכן . יהי r>0. נקבל מהאי שיווין הקודם שלכל , . נגדיר את הפונקציה הבאה:
. אזי h אנליטית במעגל ברדיוס . כמו כן אם אז נקבל ש. כעת מעקרון המקסימום,  לכל . נשאיף ונקבל שבהכרח g=0.
הוכחת המשפט:
יהי . יהו ההנחה ש גוררת שאפשר לרשום כאשר . ולכן על מנת להראות את הכפליות יש להוכיח ש .נניח תחילה שהוכחנו מקרה פרטי, כלומר . נקבל ש . נציב x+y במקום x ונקבל ש . לכן . נתבונן בזהות הבאה: .
נניח ש . מהטענה הקודמת ומההנחה ש  נקבל שצד ימין וכן ב N. לכן ב N וכיוון ש נקבל ש ב N. לכן xy,yx ב N ונקבל את הכפליות.
נוכיח כעת ש רציף. מההנחה אין ב N איברים הפיכים ולכן מהעובדה למעלה, . לכן לכל   לכן נסיק ש רציף ומנורמה 1.
נשאר להוכיח ש . נקבע . בלי הגבלת הכלליות, . נגדיר . כיוון ש נקבל ש f שלמה ומקיימת  בבירור . נראה ש f לא מתאפסת: הסדרה  מתכנסת בנורמה ומרציפות  נקבל ש  הפונקציה E מקיימת משוואה פונקציונלית זהה לאקספוננט: (אותה הוכחה). בפרט . לכן
לכל , הפיך ולכן מהנתון f לא מתאפסת. מהלמה נקבל ש ובפרט וקיבלנו את הדרוש.
יחידת הפצה

יחידת תפוצה (Propagule) -  כל חלקי הצמח שבאמצעותם הוא מפיץ את צאצאיו מצמח האם והלאה.  יחידת תפוצה יכולה להיות זרע (למשל של פרג), חלק של פרי (פרסת-סוס), פרי (חמנית), ענף (כנפן) ולעיתים אפילו כל הצמח, כמו במקרה של צמחי גלגל (עכובית הגלגל).
פיררוקו

מאפיינים

אורך גופו של הפיררוקו 2–3 מטרים ומשקלו 150–200 ק"ג. ראשו הירקרק משוטח וחסר קשקשים. מפתח הפה רחב וקשתי כלפי מעלה, כשהלסת התחתונה בולטת מהעליונה. גופו הארוך צר ומכוסה קשקשים גדולים, וצבעו ירוק ובעל גוון אדמדם. סנפירי הגב והשת ממוקמים בחלק האחורי של הגוף וסנפירי החזה בצדו התחתון של הגוף. סנפיר הזנב מעוגל.
הפיררוקו שוכן במים רדודים או על קרקעית הנהר כמעט מבלי לנוע. עולה אל פני המים, כדי לשאוף אוויר חופשי. שלפוחית השחייה, פועלת כריאת עזר ומאפשרת לו קיבולת נשימה גדולה. זהו טורף רעבתני הניזון מתולעים, סרטנים, צפרדעים, רכיכות, צמחים ואף מדגים מתים. את טרפו הוא מחזיק בין שיניו ומועך אותו. בהיות לו שיניים בעצם הלשון ובעצם החך מאפשרות לו לסתותיו לנשוך נשיכה כפולה.
עונת הרבייה חלה בחודשי אפריל-מאי. הקן ממוקם במים צלולים, עומקו כ-15 ס"מ ורוחבו כ-50 ס"מ. הנקבה מטילה כ-180 אלף ביצים והזכר מפרה אותן מיד ואחר משגיח עליהן. הדגיגים בוקעים כעבור חמישה ימים וגדלים במהירות, אך מגיעים לבגרות מינית רק בהיותם בני חמש שנים.
את הפיררוקו צדים באמצעות חיצים או צלצלים. הילידים האינדיאנים נוהגים לבתר אותו ולייבש את הנתחים בשמש או לעשנם כדי לשמר את בשרו. התושבים המקומיים נוהגים לטגנו זמן קצר לאחר שלייתו מן המים. הנתחים מוגשים חסרי עצמות ונחשבים למעדן מלכים. משום הציד הרב ישנם אזורים בסביבת מקומות מיושבים בהם נעלמה אוכלוסיית הפיררוקו לחלוטין, ועתה נעשים מאמצים לשמרו באמצעים שונים.
הארפאימה היא המקור לסירנה הפרואנית.
יצחק שטייגר

יצחק שטייגר (1904 - 3 בספטמבר 1936) היה מנהיג בתנועת הנוער הציוני.

ביוגרפיה

שטייגר נולד בטרנופול במשפחה יהודית מתבוללת, ולמד בבית ספר ממשלתי לא-יהודי שרוב תלמידיו היו יהודים. למרות זאת, כבר בגיל צעיר הוא נמשך לציונות והיה חבר בקן של השומר הצעיר בסמבור. באותה תקופה הייתה השומר הצעיר תנועת צופים כלל-אנושית, לאומית וציונית, ולא הזדהתה עם הסוציאליזם; אך לאור מעברהּ של התנועה לכיוון השמאל, עזב שטייגר את התנועה והקים עם חברים תנועת נוער ציונית מקומית שנקראה "הסתדרות הצופה העברי", ולאחר מכן "הנוער העברי". התנועה התרכזה בציונות ללא תוספת סוציאליסטית או דתית. שטייגר פעל לאיחוד תנועתו עם תנועות אחרות ולהקמת תנועת הנוער הציוני, שלה היו סניפים ברחבי אירופה. בהיותו חבר הנהלת התנועה, עבר לוורשה, מקום מושבה של הנהלת התנועה.  
בשנת 1934 עלה לארץ ישראל והיה חבר בקבוצת הנוער הציוני בפתח תקווה. לקראת סוף 1934 שב לפולין לארגן גרעיני התיישבות שיעלו לארץ ישראל. בשנת 1936 חזר לקבוצתו ששהתה בקריית ענבים, ועבר איתה לכפר אתא, בציפייה לעלייה על הקרקע בכפר אושה. שטייגר פעל רבות לקבלת האישור להתיישב במקום. בתחילת המרד הערבי הגדול, עת הכריזו הערבים על שביתה, יצא לעבוד בניקוי רחובות כדוגמה אישית לכיבוש העבודה מידי הערבים. שטייגר חלה בטיפוס, ומת מהמחלה ב-3 בספטמבר 1936. הוא נקבר בבית הקברות בחיפה.
לקראת ה-30 למותו הוציאו חבריו חוברת לזכרו. על שמו היישוב תל יצחק ורחוב בנתניה. אנשי תל יצחק קיימו אזכרות על קברו בחיפה מדי שנה. לאחר שנים רבות הועברו עצמותיו מחיפה לבית הקברות בתל יצחק.
לא תום ולא שגב

לא תום ולא שגב הוא מאמר בן ארבעה עמודים שנכתב על ידי הפרופסורים טוביה פרילינג ויהודה באואר, כביקורת על ספרו של תום שגב, המיליון השביעי: הישראלים והשואה (הוצאת כתר 1991). המאמר הופיע בגיליון 160–161 (מאי–יוני 1993) של עתון 77. המאמר מאוזכר לעיתים בספרות המשנית העוסקת בפולמוס "ההיסטוריונים החדשים" בישראל (ראו כתביהם של אניטה שפירא, משה צימרמן, אפרים קארש ויואב גלבר).

רקע למאמר

ספרו של תום שגב עוסק בשואה, תוך בחינה ביקורתית של יחסם של ישראלים כלפיה הן במהלכה והן בעשרות השנים שלאחריה. המאמר, לעומת זאת, בוחן אך ורק את הדרך בה טיפל שגב בפרשת יואל ברנד, הידועה גם כפרשת "סחורה תמורת דם": ניסיון להצלת יהודי הונגריה, בשלבים האחרונים של מלחמת העולם השנייה. במשתמע, ביקרו פרילינג ובאואר את הספר במלואו, ואף את עמדתם הכללית של חברי הקבוצה המכונה "ההיסטוריונים החדשים". המאמר נכתב בהמשך למאמר קודם, בן כחמישים עמודים, של פרילינג שעסק בספרו של שגב.

הערכה

בפולמוס ההיסטוריה החדשה למאמר מקום ייחודי, שכן הוא מתפלמס לא על מה שרלוונטי לפעולות ותוצאות אלא על היעדר פעולה או ביתר דיוק היעדר תוצאה. בנוסף, המאמר אינו יוצא כנגד תיאור של מלחמת העצמאות או הנכבה, המהווה את לב הפולמוס, אלא דן בתגובת היישוב היהודי בארץ ישראל לשואה. בעוד אשר היסטוריונים חדשים אחרים, כדוגמת אילן פפה, תיארו את הציונות ובמשתמע את היישוב היהודי בתקופת המנדט כשלוחה פעילה של קולוניאליזם אירופאי, הרי שגב כתב תיאור המהווה במידה מסוימת גרסה של אסכולת הפלסטינוצנטריות שהועלתה במקור על ידי שבתאי ב. בית-צבי בספרו "הציונות הפוסט אוגנדית במשבר השואה": זו אינה עולה בקנה אחד עם תפיסת הציונות כקולוניאליזם, המשויכת בדרך כלל להיסטוריונים החדשים.

גלגולי המאמר

יחד עם המאמר הקודם של פרילינג, שימש המאמר כתשתית עובדתית למאמר נוסף - "פוסט ציונות - תהליכי הבכרה בזהות סדוקה", שפורסם על ידי פרילינג באסופה "תשובה לעמית פוסט ציוני" (הוצאת ידיעות אחרונות, 2003). "תהליכי הבכרה" הוא המאמר הפותח את האסופה, ומשמש לה כעין מבוא כללי. ב"תהליכי הבכרה" מציע פרילינג הסבר לתהייה בדבר מקור ההטיה השיטתית של שגב ושל ההיסטוריונים החדשים, כמעין שילוב של תהליכים פנימיים לישראל והעלייה בדומיננטיות של הגישה הפוסט-מודרנית כטכניקה היסטוריוגרפית.
לואיזה סופיה אף דנסקאולד-סמסו

ביוגרפיה

לואיזה סופיה נולדה ב-22 בספטמבר 1796 בגיסלפלד, לכריסטיאן קונרד, רוזן דנסקאולד-סמסו וליוהנה קאס אף מור, בתם של האדמירל פרדריק כריסטיאן קאס ואדלה סופיה קאס אף שפארה. מצד אביה הייתה לואיזה סופיה נצר לכריסטיאן גילדלווה, בנו הלא חוקי של פרדריק החמישי, מלך דנמרק.
ב-18 בספטמבר 1820 התחתנה לואיזה סופיה עם כריסטיאן אוגוסט השני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג, ממנו נולדו לה 7 ילדים.
בשנת 1848 פרצה מלחמת שלזוויג הראשונה, שבה תפס בעלה כריסטיאן אוגוסט את דוכסויות שלזוויג-הולשטיין, בתמיכה מפרוסיה וממדינות הקונפדרציה הגרמנית, אולם בשנת 1851 חתמה פרוסיה על הסכם שלום עם דנמרק, ומיד לאחר מכן כבשו הדנים את הדוכסויות.
ב-8 במאי 1852 נחתם חוזה לונדון, שעל פיו נבחר כריסטיאן, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג להיות היורש בכוח לכתר לאחר פרדריק השביעי, מלך דנמרק, ובנוסף נקבע פיצוי כספי לבעלה כריסטיאן אוגוסט, בתמורה לויתור על תביעותיו לשליטה בדוכסויות. אולם, בנה פרידריך והלאומנים הגרמנים טענו שהוא לא היה יכול לוותר על טענתו לדוכסויות, ופרידריך הפך לסמל תנועת העצמאות הלאומית הגרמנית בשלזוויג-הולשטיין.
בנובמבר 1863 מת פרדריק השביעי, מלך דנמרק, ובנה פרידריך תבע את השלטון בדוכסויות שלזוויג-הולשטיין. טענתו של פרידריך התבססה על החוק הסאלי, אולם הדנים דחו אותה וכריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק חתם תחת לחץ על חוקה, שהשאירה את שלזוויג תחת שלטון דני.
אוטו פון ביסמרק השתמש בסיבוך הפוליטי שנוצר, ופתח במלחמה יחד עם האימפריה האוסטרית, על מנת לכבוש את שלזוויג-הולשטיין. עד מהרה נכבשו הדוכסויות מידי הדנים, ופרידריך התקבל בתשואות בכניסתו לקיל. בהסכם וינה (אוקטובר 1864), סופחו הדוכסויות לפרוסיה ולאוסטריה, ופרוסיה אשר לא נטתה לאפשר את הקמתה של מדינה גרמנית חדשה, הטילה על פרידריך תנאים שלא אפשרו לו לקבל את השלטון בדוכסות. עד מהרה התגלע סכסוך בין אוסטריה לפרוסיה, ובשנת 1866 פרצה מלחמת אוסטריה-פרוסיה שהסתיימה בניצחון פרוסי, ובשלום פראג, אשר סיים את המלחמה, סופחו הדוכסויות לממלכת פרוסיה.
ב-11 במרץ 1867 מתה לואיזה סופיה, והיא בת 70 שנים.
MUSE

MUSE הוא בסיס נתונים מקוון שהוקם בשנת 1993, המאפשר גישה לגרסאות אלקטרוניות של כתבי עת מדעיים רבים, בעיקר תחומי החברה, האמנויות והרוח. האתר מופעל על ידי הוצאת הספרים של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס האמריקאית. נכון לחודש נובמבר 2009, נכללו באתר כ-158,450 מאמרים מכ-427 כתבי עת שונים.
בניגוד למתחרו העיקרי, JSTOR, באתר אין מדיניות של פרסום מאמרים לאחר תקופת צינון מסוימת, כלומר, שמאמרים מהגיליון העדכני ביותר של כתב העת מתפרסים בו.
קייטרינג נשות חורה

ייחודיות המיזם

מפעל קייטרינג נשות חורה, הוא אחד מהעסקים החברתיים הראשונים בחברה הבדואית. המפעל נמצא בבעלות חלקית של העובדות (עשרים אחוזים), ובכל שנה הן מקבלות את חלקן ברווחי המיזם ומחליטות כיצד לחלקו. לרוב, הכסף מחולק כמלגות לימודים לילדים ולמימון הכשרה לנשים חד הוריות ועובדות המפעל. תהליך ייחודי זה מעצים את הנשים בחורה ומהווה מיזם מפתח ליישוב]. המודל של המפעל לעסק חברתי מלווה במחקר בינלאומי. פרופסור אלן ג'ונסון (Alan Johnson), תאורטיקן פוליטי בריטי, אמר על העמותה "נדהמתי לגלות על הפוליטיקה הבדואית החדשה. היא צעירה, נשית ומסרבת לקחת חלק במה שהם קוראים לו נרטיב המסכנות של הדור המבוגר. העתיד טמון בהם".

הישגים

בשנת 2011 רשם המפעל רווח של 7.5% מהמחזור עם ייצור של כ-3,200 ארוחות. בשנת 2012 הורחב המפעל בסיוע קרן ון ליר ושנה לאחר מכן הגיע מחזור המכירות השנתי של החברה ל-11.7 מיליון שקל.
המפעל מעסיק כיום 21 נשים בדואיות. ההתמקדות היא בהעסקת נשים חד הוריות או כאלה שהסיכוי שלהן לחזור למעגל התעסוקה נמוך ביותר. המפעל יוצר למעשה מעבר של נשים מהסתמכות על קצבאות רווחה, להסתמכות על תעסוקה.
עקרונות הכלכלה המקומית מיושמים במיזם זה, ולכן נותן המפעל עדיפות לספקים בדואים, תוך מתן העדפה של עד 5% מעל מחירי השוק, ותוך שמירה על הרווחיות של המיזם.
בעקבות הצלחת המפעל ככלי לשינוי חברתי, הועתק המודל למגדל העמק ולאחרונה הוקם בעיר מפעל דומה. המפעל מספק מנות אוכל במסגרת חוק ההזנה לתושבי האזור, והוא גם בבעלות חלקית של אלסנאבל.
לידיה קפוליקיו

ביוגרפיה

קפוליקיו נולדה בבורוס לאם סלובנית ואב איטלקי. 
בתחילת הקריירה שלה בצעירותה עבדה ככתבת בעיתון מקומי בעירה ומגישה ברדיו מקומי, ב-1986 היא התגלתה על ידי מפיק טלוויזיה. 
היא הגישה תוכנית בוקר בתאגיד השידור השוודי ומהדורת חדשות, היא ייצגה את הטלוויזיה השוודית במספר תוכניות ברחבי סקנדינביה.
ב-1992 הנחתה את תחרות האירוויזיון שהתחארחה במלמו לאחר ניצחונה של קרולה ברומא בשנה הקודמת. ב-2001 הנחתה את תחרות היופי מיס שוודיה. היא משמשת כחברת הנהלה בארגון "לשכת המסחר האיטלקית", הפועל למען תדמית חיובית של איטליה בשוודיה ומקדם שיווק מוצרים איטלקיים בשוודיה.
היא נשואה ולה זוג תאומים.
ויין נייט

ביוגרפיה

נייט נולד בניו יורק, ניו יורק שבארצות הברית למשפחה נוצרית-קתולית ממוצא איטלקי ואנגלי.

קריירה

הוא שיחק את דניס נידרי בסרט "פארק היורה", סטן פודולאק בסרט "ספייס ג'אם", וזאק מאלוצי בסרט "מיליונר מי שגומר ראשון", בתור החשמלאי ב"12 במחיר 1", . דיבב את אל מקוויגן בסרט האנימציה של דיסני "צעצוע של סיפור 2", ומדבב את הפיל טנטור בסרט האנימציה של דיסני "טרזן", ומר בילק בסדרת האנימציה "חתולים שרוטים", ובסדרת האנימציה "נערי שאולין". בנוסף, נייט הופיעה הופעה קצרה בסדרה של נטפליקס "נרקוס" כעורך דין של קרטל קאלי.
בשנת 2018 שיחק במיני-סדרה "האמת על פרשת הארי קברט" בתפקיד בנג'מין רות', שביים ז'אן-ז'אק אנו.
משיכה בעירום

הפקה

צילומי כל פרק נמשכים עד ל-12 שעות, אם כי מתוכם המתחרה הבוחר או הבוחרת שוהים בעירום במשך 15 דקות בלבד. הדייט מתקיים בשעה 9 בבוקר שלמחרת. במהלך הצילומים, הבוחר או הבוחרת לעולם לא נשארים לבדם, על מנת לוודא שהם לא יתקלו בטעות באחד המתמודדים העירומים. אם במהלך הצילומים אחד המתמודדים העירומים צריך להתפנות לשירותים, הוא חייב להיות מלווה על ידי חבר בצוות ההפקה בדרכו החוצה, על מנת שהמתחרה הבוחר או הבוחרת לא יראו אותם עוזבים את התא הצבעוני שלהם.
פרנק באומהולץ

ביוגרפיה

באומהולץ נולד בכפר מידווייל שבאוהיו, ובין השנים 1938–1941 למד באוניברסיטת אוהיו. בעונת 1940/1941 הוביל את קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה לשלב הגמר של "טורניר ההזמנה הלאומי" (NIT), אשר נחשב באותה תקופה לטורניר המכללות היוקרתי ביותר. בסיום העונה זכה בתואר השחקן המצטיין של הטורניר, ונבחר לחמישיית העונה בליגת המכללות (First-team All-American).
בשנת 1945 החל לשחק כדורסל עבור קבוצת "יאנגסטאון ברס" מליגת ה-NBL, ובשנת 1946 הצטרף לקבוצת קליבלנד רבלס לקראת עונת הבכורה של ליגת ה-BAA (לימים ליגת ה-NBA). בעונתו היחידה בקבוצה קלע 14.0 נקודות בממוצע למשחק (שמיני בליגה), ובסיומה נבחר לחמישייה השנייה של העונה.
בשנת 1947 עבר לשחק בייסבול ב-MLB, ולאורך 10 עונותיו בליגה השתתף ב-1,019 משחקים, חבט 25 הום ראנס והעמיד ממוצע חבטות של 0.290.
ב-14 בדצמבר 1997 נפטר באומהולץ בעיר וינטר ספרינגס שבפלורידה, בגיל 79.
בית הוועד הפועל של ההסתדרות

בית הוועד הפועל של ההסתדרות, השוכן ברחוב ארלוזורוב 93 בתל אביב, הוא מקום מושבה של הנהלת ההסתדרות החדשה, שעד לשנת 1994 נקראה ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל; והנהלתה, ששכנה בבניין, נקראה הוועד הפועל והמזכירות הכללית. בשנת 1994, לאחר בחירתו של חיים רמון ליו"ר ההסתדרות, הועברה הנהלת ההסתדרות לירושלים, אך לאחר תקופה קצרה שבה לבית הוועד הפועל בתל אביב.

המבנה

הבניין תוכנן בשנת 1949 על ידי צוות האדריכלים דב כרמי, צבי מלצר, מריאן גרינהאוז, מלכיאל קוטלביץ', יצחק ישר, יצחק משה לבקוביץ', מאיר צרפתי ומארק פינטל, ובנייתו הסתיימה בשנת 1956. על תכנון הגן הופקד אדריכל הנוף יצחק קוטנר, אשר שמר על מרחב פתוח ובו עצים פזורים בדגם פארק טבעי. הגינון המינימליסטי מעצים את המבנה אך גם נמנע מלהעצים את פורמליות שלו בכך שלא יצר גן פורמלי או שדרות עצים נוקשות.
צביונו של הבניין, הבנוי בסגנון הברוטליסטי, מבטא את עקרונות האדריכלות הסוציאליסטית שבלטה בארץ החל משנות ה-30 ועד שנות ה-50 (ע"ע קלסיציזם סטליניסטי). בכניסה אל הבניין הוקמה מדשאה רחבה, ובצִדה השני הוקמו 3 בניינים רחבים בטורים מחוברים אל הבניין הראשי לאורך השביל המוביל אל הכניסה. הבניין סימל טקסיות ופשטות לצד ביטחון וגאווה, ואלה היו בסיס לסדר אדריכלי שביטא אקלים חברתי סוציאליסטי. סדר העמדתם של הבניינים בטור לפני הבניין הראשי, המרוחק מן מן הרחוב, שביל ההליכה הקושר את הכניסה הראשית עם המדשאה ועם הבניינים לצִדו מדברים אל היחיד ואל הציבור בקנה מידה גדול, גאה ופשוט.
בתוך הבניין משתרעים מסדרונות ארוכים. על הגג בליטה אדומה המבטאת את סמל הקומוניזם והסוציאליזם. הבניין מבטא נאמנה את הסגנון הבינלאומי בראשית ימיו, שהיה בשיאו. את סורגיו של הבניין תכנן הצייר יוחנן סימון.

הסביבה

בשנים שלאחר הקמת הבניין הוקמו בקרבתו מוסדות נוספים שהיו קשורים להסתדרות, כגון: בניין הנהלת קופת חולים כללית, המכון לחקר תנועת העבודה, בית הסתדרות המורים, בית ליסין, בית המלין (נהרס בשנת 2018), בית הספר לפעילי ההסתדרות (נהרס בשנת 1993) ובית תנועת המושבים (נהרס בשנת 2008).
ReFS

ReFS (ראשי תיבות של: Resilient File System) או Protogon היא מערכת קבצים בפיתוח של מיקרוסופט אשר הופיעה לראשונה עם גרסת מערכת ההפעלה Windows Server 2012 כאשר המטרה המוצהרת היא להחליף כליל בבוא הזמן את מערכת הקבצים הנפוצה NTFS.
ReFS תוכננה לשפר מספר תחומים באופן פעולת NTFS כגון ביטול הצורך ב-chkdsk, טיפול בנתיבים ושמות קבצים גדולים במיוחד, בדיקה אוטומטית של שלמות המידע (data integrity), היא כוללת RAID ומטפלת בכישלונות ברמת דיסק קשיח, תמיכה משופרת ומובנית בוירטואליזציה של דיסקים קשיחים.
המערכת תוכננה במקור עבור השרת (Server 2012) בלבד, עם מחשבה שבעתיד תעבור שינויים והתאמות (שבפועל בוצעו במהרה על ידי חובבי פיתוח מוכשרים) לשוק המשתמשים (Consumer).
מרחב קשיר מסילתית

בטופולוגיה, קשירות מסילתית היא עידון של תכונת הקשירות של מרחבים טופולוגיים.
מרחב טופולוגי הוא מרחב קשיר מסילתית אם ניתן לחבר כל שתי נקודות שלו על ידי מסילה רציפה במרחב. במילים אחרות: מרחב X הוא קשיר מסילתית, אם לכל שתי נקודות x,y ב-X, קיימת פונקציה רציפה f מקטע היחידה [0,1] אל X, המקיימת:   
דוגמאות: R, וכן כל קטע ב-R, הם קשורים מסילתית. גם כל מרחב אוקלידי d-ממדי, לכל d, הוא קשיר מסילתית.  
אם מוציאים מספר בן-מניה של נקודות ממרחב אוקלידי d-ממדי כלשהו, כאשר d>1, השארית קשורה מסילתית.

מרכיבי קשירות מסילתית

בדומה לפירוק של מרחב למרכיבי קשירות, אפשר לפרק כל מרחב טופולוגי למרכיבי קשירות מסילתית, כאשר כל מרכיב הוא קבוצה קשירה מסילתית שלא ניתן לחבר את נקודותיה במסילות לאף נקודה אחרת. בדוגמה של עקומת הסינוס של הטופולוגים, A ו- B הם מרכיבי הקשירות המסילתית של המרחב .

קשירות מסילתית וטופולוגיה אלגברית

לתכונת הקשירות המסילתית חשיבות מיוחדת בטופולוגיה אלגברית. בדרך כלל החבורה היסודית של מרחב טופולוגי תלויה בבחירה של נקודת הבסיס, והיא מושפעת רק מן המבנה של מרכיב הקשירות המסילתית של אותה נקודה. אם ניתן לחבר שתי נקודות במסילה, אז החבורות היסודיות המבוססות בנקודות אלה הן איזומורפיות זו לזו. מכיוון שכך, החבורה היסודית של מרחב קשיר מסילתית אינה תלויה בנקודת הבסיס.