google/wiki40b huggingface dataset:
אוניברסיטת קומניוס בברטיסלאבה

היסטוריה

אוניברסיטת קומניוס נוסדה בשנת 1919 בעזרת אוניברסיטת קארל בפראג. אוניברסיטה זו באה במקומה של אוניברסיטה הונגרית אשר פעלה בברטיסלאבה החל משנת 1914. בשנותיה הראשונות, רבים מן המרצים באוניברסיטה, כולל הרקטור הראשון בה, היו צ'כים, כיוון שבקרב העם הסלובקי לא הייתה אותה עת שכבה משכילה מתוכה ניתן היה לגייס חברי סגל סלובקים. כבר בשנת היווסדה נפתחה באוניברסיטה פקולטה לרפואה, בשנת 1921 נפתחו פקולטות למשפטים ולפילוסופיה. בפקולטה לפילוסופיה פעלו חוגים בתחום מדעי הרוח ומדעי החברה וכן תוכניות להכשרת מורים לבתי ספר תיכון.
בשנת 1937 נחנך בניין חדש לפקולטות למשפטים ולפילוסופיה במרכז העיר ברטיסלאבה. בבניין קיים אולם מרכזי בו נערכים טקסי הבוגרים וטקסים רשמיים אחרים. בעקבות הסכם מינכן במרץ 1939 הכריזה סלובקיה על עצמאות, אך למעשה הייתה גרורה של גרמניה הנאצית. בתקופה זו הוטלו הגבלות רבות על החופש האקדמי באוניברסיטה והמרצים ממוצא צ'כי שעבדו בה אולצו להתפטר. שמה של האוניברסיטה שונה בשנת 1939 והיא נקראה "האוניברסיטה הסלובקית". שמה המקורי הושב לה בשנת 1954. בשנת 1940 נפתחה הפקולטה למדעים ובשנת 1941 נפתחה הפקולטה לתאולוגיה. בשנת 1948 עלו הקומוניסטים לשלטון בצ'כוסלובקיה וכל מוסדות החינוך האקדמיים במדינה אולצו להכפיף עצמם לאידאולוגיה מרקסיסטית-לניניסטית תוך הגבלות חדשות על החופש האקדמי. על הלימודים בפקולטה לתאולוגיה הוטל פיקוח ישיר של משרד החינוך הצ'כוסלובקי.
אף לאחר מלחמת העולם השנייה המשיכה האוניברסיטה להתפתח. בשנת 1946 נוסדה בה הפקולטה לחינוך, הפקולטה לרוקחות נפתחה בשנת 1952, ובשנת 1960 נפתחה פקולטה לחינוך גופני וספורט. בשנת 1969 נפתחה פקולטה לרפואה בעיר מרטין בצפון סלובקיה, ובשנת 1980 נפתחה פקולטה למתמטיקה ולפיזיקה. לאחר מהפכת הקטיפה בשנת 1989, האוניברסיטה יסדה מוסדות שלטון עצמי דמוקרטי וקורסי חובה באידאולוגיה המרקסיסטית בוטלו. הפקולטה לתאולוגיה קתולית והפקולטה לתאולוגיה אוונגליסטית הצטרפו לאוניברסיטה.
מעבר הכלכלה הסלובקית לכלכלת שוק יצר צורך באנשי מקצוע בתחום הניהול והכלכלה ובשנת 1991 נפתחה פקולטה לניהול. בשנת 2002 נפתחה פקולטה למדעי הכלכלה והחברה. השיטה האירופית לצבירה והעברת ניקוד אקדמי יושמה באוניברסיטה בשנת 2000 כדי לשפר את יכולת תלמידיה ללמוד במוסדות חינוך אירופאים אחרים.
פרנק ת'ורנטון

קורות חיים

ת'ורנטון נולד בלונדון והתעניין במשחק מגיל צעיר, אך בשל התנגדותו של אביו אשר העדיף כי בנו ימצא עבודה "הגונה" יותר, החל לעבוד בחברת ביטוח עם סיום לימודיו בתיכון. עם זאת, לא זנח את שאיפותיו ובמקביל לעבודתו למד משחק בלימודי ערב. לאחר שנתיים ביקשה ממנו הנהלת בית הספר למשחק להתחיל ללמוד בתוכנית הלימודים המלאה, והוא השתלב בתוכנית זו לאחר שהצליח לשכנע את אביו לממן את לימודיו. 
בין השנים 1945 ל-1947 שירת כקצין בחיל האוויר המלכותי, ולאחר שחרורו הצטרף לתיאטרון רפרטואר קטן.
ב-1954 השתתף לראשונה בתפקיד קטן בסרט קולנוע שעליו זכה לקרדיט, "Radio Cab Murder". במהלך שנות ה-50 הופיע במספר סרטי קולנוע בריטים נוספים, ובשנות ה-60 החל להשתתף גם במספר סדרות טלוויזיה קומיות, ביניהן "It's a Square World" ו-"Till Death Us Do Part".
בין השנים 1972 ל-1985 גילם את דמותו של קפטן פיקוק בסדרת הטלוויזיה "מישהו מטפל בך?". במקביל הופיע בסרטי קולנוע ובסדרות טלוויזיה נוספות. לאחר שהסדרה ירדה מהמרקעים ירד היקף הפעילות של ת'ורנטון. בשנת 1997, והוא בן 76, הצטרף לצוות השחקנים של קומדיית המצבים הוותיקה "בערוב ימי היין" (Last of the Summer Wine), בה גילם את דמותו של טרולי, שוטר שיצא לגמלאות. בתפקיד זה הוא שיחק במשך 11 שנים, עד שנת 2008.
נפטר ב-16 במרץ 2013, בגיל 92.
ת'ורנטון היה נשוי (מאז 1945) לשחקנית בריל אוונס, אב לבת וסב לשלושה.
פנינה רוזנבלום (מפלגה)

מועמדי המפלגה לכנסת

מועמדי המפלגה לכנסת ה-15 (1999) 
פנינה רוזנבלום, אבי בלשניקוב, מאשה לובלסקי, גליה אלבין
 ראו רשימת מועמדים מלאה כאן.
קרואטים

מקורם של הקרואטים

מוצאם המדויק של השבטים הקרואטים לפני ההגירה הגדולה של הסלאבים אינו ידוע בוודאות, ואף שברור שהם שייכים לקבוצת העמים הסלאבים, קיים מידע מועט בלבד על יחסי הגומלין שלהם עם עמים אחרים השייכים למשפחת העמים הזו, או על מידת השפעתם המדויקת בשטחים שיישבו לאחר גלי ההגירה הגדולים.
רוב החוקרים מחזיקים בדעה שהקרואטים היגרו מהשטחים שמצפון להרי הקרפטים וממזרח לויסלה אל שטחי יוגוסלביה לשעבר במאה ה-7. קרואטים "לבנים" יישבו את צפון דאלמטיה והונגריה של ימינו, וקרואטים "אדומים" התיישבו בדרומה. 
בתקופת התחייה הלאומית הקרואטית בתחילתה של המאה ה-19 הועלו תאוריות לפיהן מקורם של הקרואטים הוא במערב הבלקן, אך באמצע המאה ה-19, תאוריות אלה ניזנחו ואף הועלו תאוריות חדשות לפיהן חלקם היחסי של השבטים הקרואטים המוקדמים בעיצוב הזהות הקרואטית המודרנית היה שולי יחסית, וכי זו הושפעה בעיקר מהשבטים האילירים שישבו באזור קודם לגלי ההגירה.
סאמנה

סאמנה (בערבית: سمن או سمنة‎‎) היא חמאה מזוקקת הנמצאת בשימוש במטבח התימני בפרט ובמטבחים הערביים בכלל. במהלך תהליך הזיקוק מוציאים את חלקי החלב המוצקים מהחמאה (חלבונים וסוכר חלב), פעולה המאריכה את חיי המדף של הסאמנה, וכמו כן הופכת אותה לתוסף מזון שאינו אלרגני.] במטבח התימני מוסיפים את הסאמנה לתבשילים שונים, ובייחוד נפוץ השימוש שלה בהכנת פתות וכתוסף לכובאנה.

אופן הכנה

את הסאמנה מכינים בשני שלבים. בראשון ממיסים חבילות חמאה בסיר, ומסירים את השכבה העליונה של הקצף המתהווה תוך כדי הבישול. בשלב השני, לאחר שהקצף נעלם כליל, שופכים את תכולת הסיר המסונן לצנצנת וסוגרים היטב.
לעיתים, כדי להעניק לסאמנה טעם, מוסיפים גרגירי חילבה קלויים. לקבלת טעם מעושן, שופכים את החמאה המותכת לצנצנת שעישנו בתוכה זמן קצר קודם לכן ענף קלוי של עץ דודינה.
נסלי ברדה

ביוגרפיה

ברדה נולדה, גדלה והתחנכה באורנית אמה בנקאית ואביה היה איש קבע. למדה בתיכון לאמנויות "תלמה ילין" במגמת תיאטרון. את שירותה הצבאי עשתה בגלי צה"ל, שם שירתה ככתבת לענייני משטרה. עם שחרורה הצטרפה ל"חדשות 10"ככתבת הבריאות ובהמשך ככתבת הפלילים. בתקופת מלחמת לבנון השנייה שידרה דיווחים שוטפים מגבול הצפון. ב-2007 הגישה את תוכנית הבוקר של ערוץ 10, "כל בוקר". כעבור שנתיים, החלה להגיש בימי חמישי בערב את תוכנית האקטואליה "היום שהיה" וערכה כתבות לתוכנית התחקירים "המקור" של חדשות 10.
בשנת 2011 הגישה את מהדורת "השבוע", מהדורת חדשות שישי של ערוץ 10. באוגוסט 2014 עזבה ברדה את חדשות 10 ועברה לשידורי קשת, לכחלק מצוות תוכנית "עובדה". החל מנובמבר 2017 היא מנחה את "חדשות הבוקר" של קשת 12 בימי חמישי. 
במאי 2018 עלתה לאוויר תוכניתה החדשה של ברדה "אחד למיליון", סדרתה של ברדה שעוסקת בסיפורים מיוחדים ויוצאי דופן.

חיים אישיים

ברדה היא לסבית וכיום מתגוררת בתל אביב עם בת זוגה עורכת הטלוויזיה אירית מגל. ב-11 בפברואר 2018 הכריזה ברדה על אירוסיה למגל וביוני 2018 הן נישאו.
נארכוס

נארכוס (ביוונית: Νέαρχος, בלטינית: Nearchus;‏ 360 לפנה"ס לערך - 300 לפנה"ס
) היה אציל מוקדוני ממוצא כרתי ששימש כאחד מקציניו של אלכסנדר הגדול וכמפקד הצי שלו.
הידיעות על משפחתו וחייו המוקדמים של נארכוס מעטות מאוד. ידוע ששם אביו היה אנדרוטימוס וכי נארכוס היה אחד מחברי הילדות של אלכסנדר. בשלב מסוים אביו של אלכסנדר, פיליפוס השני, גירש את נארכוס, יחד עם מספר חברים אחרים של בנו ממוקדון. מאוחר יותר הוחזר נארכוס על ידי אלכסנדר למוקדון.
בשנת 334 לפנה"ס הוא מונה למושל מחוזות ליקיה ופמפיליה בדרום מערב אסיה הקטנה, משרה בה החזיק עד שנת 329 לפנה"ס. לאחר שסיים את תפקידו יצא נארכוס עם תגבורת לעבר צבאו של אלכסנדר. הוא נפגש עם מלכו באזור באקטריה בסביבות 327 לפנה"ס.
בשנת 326 לפנה"ס מונה נארכוס למפקד הצי של אלכסנדר, ופיקד על הספינות שהעבירו חיילים אל שפך הנהר הידספס בחוף האוקיינוס ההודי. בקיץ 325 לפנה"ס החל הצבא המוקדוני לנוע בחזרה לפרס. אלכסנדר נע בראש מרבית הצבא מערבה דרך מדבר גדורזיה, בעוד נארכוס, כמפקד הצי, נצטווה לערוך הפלגת חקר בנתיב הים שבין שפך נהר האינדוס ובין שפך נהר פרת במערב המפרץ הפרסי. נארכוס התקדם במקביל לחוף של גדרוזיה, קרמניה ופרסיס. שלושה חודשים לאחר שיצא למסעו נפגשו הצי והכוחות היבשתיים בקרמניה, ואלכסנדר הורה לו להמשיך במסעו. מקרמניה הוא הגיע לשפך נהר הפרת ומשם המשיך, בסופו של דבר, לעיר בבל שם התאחד עם אלכסנדר.
פלוטארכוס מספר כי נארכוס שהה לצדו של אלכסנדר בימיו האחרונים, כשזה כבר קדח במחלה שתקפה אותו. השניים דנו בין השאר על מסעו של נארכוס באוקיינוס ההודי ועל רשמיו ממסע זה.
לאחר מות אלכסנדר בשנת 323 לפנה"ס ועם התלקחות מלחמות הדיאדוכים, הצטרף נארכוס למחנה אנטיגונוס מונופתלמוס. נארכוס מוזכר בפעם האחרונה במקורות בשנת 312 לפנה"ס כאחד מיועציו של דמטריוס פוליורקטס, בנו של אנטיגונוס. בשנה זו נחל דמטריוס תבוסה מידי סלאוקוס הראשון ותלמי הראשון בקרב שנערך בסביבות עזה. היסטוריונים אחדים מניחים בשל כך], כי נארכוס נהרג בקרב זה ולכן אינו נזכר יותר.
מסע נארכוס לאורך חופי צפון האוקיינוס ההודי הביא בפעם הראשונה עדויות על אזור שלא היה ידוע עד אז לעולם ההלניסטי. נארכוס תיעד את רשמי המסע בזכרונותיו, שלא שרדו, אך שימשו כבסיס לכתביהם של אריאנוס וסטראבון על הודו ואסיה.
הרשאה מלכותית

הרשאה מלכותית (באנגלית: Royal Warrants of Appointment) הוא חותם הניתן מזה מאות שנים לחברות ויחידים המספקים סחורות או שירותים לחצר המלכות או לחברי משפחת המלוכה. ההרשאה המלכותית מאפשרת למספק השירות או הסחורה לפרסם את העובדה כי הוא נותן השירות לבית המלוכה, כך מקבל הספק תדמית של יוקרה ואיכות. בבריטניה, הרשאות ניתנות בהווה על ידי שלושה מחברי משפחת המלוכה לחברות ולסוחרים המספקים סחורות ושירותים לאותם בני משפחה. מספר משפחות מלוכה נוספות בעולם מעניקות הרשאות דומות, כולל משפחות המלוכה בהולנד, בלגיה, תאילנד, דנמרק ושוודיה.
על אף הענקת הרשאה מלכותית, הסוחר ממשיך לספק את סחורתו, או שירותיו, בתמורה לתשלום. החותם המלכותי המעיד על ההרשאה מופיע לרוב על גבי עטיפת המוצר, ועל פרסומי החברה או נותן השירות, ונוסחו הוא "By Appointment to" בצירוף תוארו ושמו של הלקוח המלכותי. ההרשאה המלכותית הידועה המוקדמת ביותר ניתנה לחברת אורגים בשנת 1155 על ידי הנרי השני, מלך אנגליה.

מחזיקי הרשאות מלכותיות בבריטניה

הרשאות מלכותיות בבריטניה מוענקות בתחילת המאה ה-21 על ידי שלושה מבני משפחת המלוכה: אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת, פיליפ, דוכס אדינבורו ונסיך ויילס. הרשאות מלכותיות שניתנו על ידי אליזבת, המלכה האם פקעו באופן אוטומטי בשנת 2007, חמש שנים לאחר מותה.
כ-800 חברות ויחידים, בהם מספר חברות שאינן בריטיות, מחזיקות ביותר מ-1100 הרשאות מלכותיות לבני משפחת המלוכה הבריטית. כדי לזכות בהרשאה מלכותית על היחיד, או החברה, לספק לבן משפחת המלוכה שירותים או סחורה במשך למעלה מחמש שנים בטרם תישקל הבקשה לקבלת ההרשאה. ההרשאות ניתנות על פי שיקול דעתו של הלורד צ'מברליין, העומד בראש ועדת ההרשאות לבעלי המלאכה המשרתים את משק הבית המלכותי. ההרשאות ניתנות לתקופה קצובה וברת חידוש, של חמש שנים, אולם ניתן לבטלן בכל עת. חלק ממחזיקי ההרשאות צברו ותק של למעלה מ-100 שנה. לא קיימת חובה כי מעניק ההרשאה ישתמש באופן אישי במוצר או בשירות שלו ניתנת ההרשאה. כך למשל, סיגריות של יצרן מסוים אשר להן הוענקה משך שנים הרשאה מלכותית נקנו לצורך שימושם של אורחי בית המלוכה. הרשאה זו בוטלה מטעמי מדיניות ציבורית.
הרשאות מלכותיות מוענקות אך ורק לבעלי מלאכה ומסחר. בעלי מקצוע, סוכנויות כח אדם, מתכנני מסיבות, אנשי תקשורת, משרדי ממשלה, ובתי עינוגים, אינם עומדים בתנאים להענקת הרשאה‏.
משחק של אהבה ומזל

משחק האהבה והמזל (בצרפתית: Le Jeu de l'amour et du hasard) (נקרא גם משחק האהבה והגורל) היא קומדיה רומנטית בת שלוש מערכות מאת המחזאי הצרפתי פייר דה מאריבו. "משחק של אהבה ומזל" הציגה לראשונה ב-23 בינואר 1730 בקומדי איטליין. במחזה, אישה צעירה מצפה לביקורו של חתנה המיועד, אותו היא אינה מכירה. על-מנת להתוודע אליו היא מתחלפת עם משרתה ומתחזה לה. אולם בלא ידיעתה, במוחו של ארוסה עולה אותו הרעיון בדיוק ואף הוא מתחלף עם משרתו. במשחק ההתחזות מתוודעים זה אל זה שני המשרתים שהתחזו לאדונים, ושני האדונים שהתחזו למשרתים לומדים להכיר זה את זה.
בסופו של דבר, שני המשרתים מתאהבים זה בזה ושני האדונים מתאהבים זה בזה.
בדומה לקומדיות האחרות של מאריבו, משחק של אהבה ומזל משתמש בדמויות האופייניות לקומדיה דל'ארטה. במחזה מוצג ארלקין. ליזט, שהופיעה במחזות אחרים של מאריבו, לובשת אף היא את דמותה של משרתת רעת מזג.

תקציר העלילה

סילביה עומדת להינשא לדוראנט. היא חוששת להינשא לו בלי לדעת את טיבו והוא מתכנן לבקר אותה במהרה על-מנת לתת תוקף לאירוסין. כדי לתהות על קנקנו של דוראנט במהלך ביקורו, היא שואלת את אביה אם היא תוכל להתחזות למשרתה ליזט, כך שהיא תוכל לבחון אותו בלי שהוא יידע את זהותה האמיתית. אדון אורגון מסכים מייד. בדיוק אז הוא קיבל מכתה מאביו של דוראנט שמספר שדוראנט מתכנן להתחזות למשרתו מאותם המניעים של סילביה. אדון אורגון רואה בכך הזדמנות לשחק את המשחק של אהבה ומזל. לאפשר לשניים להתאהב למרות עצמם.
דוראנט מגיע לביתו של אדון אורגון מחופש כמשרת ששמו בורגיניון. בעוד ארלקין מגיש מחופש לדוראנט. התנהגותם המעודנת של סילביה ודוראנט ניכרת בהם; למרות שהם לבושים בבגדי משרתים. בעוד שארלקין וליזט אינם מסוגלים להבחין בהבדל בדקויות ההתנהגות המכובדת לבין ההתנהגות המגושמת בה הם רגילים כשהם מתחפשים לאדונים.
דוראנט וסילביה מתאהבים זה בזו, אולם מכיוון שאיש מהם אינו יודע את מעמדו האמיתי של האחר, הם עומדים בפני מכשול מעמדי, כל אחד מהם מאמין שהאציל מאוהב במשרת. לבסוף, דוראנט מתרכך וחושף את זהותו האמיתית בפני סילביה. אף-על-פי-כן סילביה מחליטה להמשיך לשחק את המשחק, בקוותה שדוראנט ירחיק לכת עד כדי ויתור על הונו על-מנת לשאתה לאישה (בחושבו שהיא משרתת).
המחזה מסתיים בכך ששני הזוגות מתאחדים: סילביה ודוראנט, וליזט וארלקין.

ביקורת בת זמננו

שאלת המעמדות בהצגה עולה ביתר תוקף בסוף המחזה. שהרי אמנם כל אחד ואחת מן האצילות והאצילים מוכנים לחזר ולהיות מחוזרת על ידי המשרת והמשרתת, וזה אכן משאיר טעם של שוויון. אלא שבסוף המחזה כל אחד חוזר למעמדו. ושאלת המעמדות בעינה עומדת.
קבוצה סדורה צפופה

בתורת הקבוצות, קבוצה סדורה היא צפופה אם בין כל שני איברים שלה, יש איבר נוסף. כל קבוצה צפופה, בת-מניה, שאין לה איבר ראשון או אחרון, היא איזומורפית-סדר לרציונליים.
קבוצה A עם סדר חלקי נקראת "צפופה" אם לכל  יש  כך ש-. בקבוצה צפופה אין משמעות למושג "האיבר הקטן ביותר הגדול מ-x", משום שלכל איבר הגדול מ-x, יש איבר נוסף ביניהם. בפרט, בין כל שני איברים בקבוצה צפופה יש אינסוף איברים אחרים.
לדוגמה, קבוצת המספרים הרציונליים צפופה: הממוצע החשבוני של כל שני מספרים רציונליים הוא רציונלי. לעומתה, קבוצת המספרים הטבעיים אינה צפופה: אין מספר טבעי בין 1 ל-2. גאורג קנטור הוכיח שקבוצת המספרים הרציונליים היא הקבוצה הסדורה היחידה (עד כדי איזומורפיזם) שהיא בת-מניה, צפופה, ונטולת מינימום ומקסימום.

תת-קבוצה צפופה

תת-קבוצה B של קבוצה סדורה A היא תת-קבוצה צפופה, אם בין כל שני איברים של  יש איבר של , כלומר לכל  שעבורם , קיים  כך ש-. לדוגמה, קבוצת המספרים הרציונליים צפופה בקבוצת הממשיים (זו תוצאה של הארכימדיות של הממשיים). קבוצה היא צפופה (במובן שהוגדר לעיל) אם ורק אם היא צפופה כתת-קבוצה של עצמה. אם B צפופה ב-A, אז כל אחת מהן מוכרחה להיות צפופה.

סדר ליניארי צפוף והישר הממשי

כל קבוצה סדורה ליניארית בת מניה ניתן לשכן בקבוצת המספרים הרציונליים. קנטור הראה ב-1895 שהמספרים הרציונליים הם הקבוצה הסדורה-ליניארית הצפופה בת-המניה היחידה שאין לה איבר ראשון ואחרון. המספרים הממשיים הם הקבוצה הסדורה-ליניארית הספרבילית והשלמה היחידה שאין לה איבר ראשון ואחרון. (קבוצה סדורה היא ספרבילית אם יש לה תת-קבוצה צפופה בת-מניה, ושלמה אם היא מקיימת את אקסיומת החסם העליון).
יום הולדתו הרשמי של המונרך

יום הולדתה הרשמי של המלכה (באנגלית: Queen's Official Birthday) או יום הולדתו הרשמי של המלך, הנקרא גם בקיצור יום הולדתה של המלכה (the Queen's Birthday) או יום הולדתו של המלך, הוא חג לאומי הנחוג בכמה מממלכות חבר העמים הבריטי וכן בכמה ממדינות חבר העמים הבריטי שאינן ממלכות (כגון הרפובליקה של פיג'י).

הממלכה המאוחדת

בממלכה המאוחדת נחוג יום הולדתה הרשמי של המלכה ביום השבת הראשון, השני או השלישי של חודש יוני (בלי קשר ליום הולדתה האמיתי של המלכה הנוכחית, אליזבת השנייה, החל ב-21 באפריל). 
בלונדון נערך לכבוד האירוע מצעד הדגל (Trooping the Colour) המכונה גם "מצעד יום הולדתה של המלכה".
התאריך והמצעד נקבעו לחודש יוני על ידי המלך אדוארד השביעי על מנת להגביר את הסיכויים למזג אוויר נוח בתאריך בו נערך המצעד.
ביום הולדתה הרשמי של המלכה נהוג להכריז על רשימת תוארי הכבוד המחולקים על ידי המלכה באותה שנה.

אוסטרליה

מדינות אוסטרליה למעט אוסטרליה המערבית חוגגות את יום הולדתה הרשמי של המונרך האוסטרלי ביום שני השני בחודש יוני. 
מאחר שאוסטרליה המערבית חוגגת את יום הייסוד ביום שני הראשון של חודש יוני, קובע המושל של אוסטרליה המערבית את היום בו יחול יום הולדתה הרשמי של המלכה, תוך התחשבות בחופשות בתי הספר. לרוב החג נחוג ביום שני האחרון של חודש ספטמבר או יום שני הראשון בחודש אוקטובר.
יום הולדתה הרשמי של המלכה נחוג באוסטרליה מאז שנת 1788 כאשר הכריז מושל ניו סאות' ויילס ארתור פיליפ על חג לכבודו של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת. עד שנת 1936 נחוג החג ביום ההולדת האמיתי של המונרך, אולם לאחר מותו של ג'ורג' השלישי הוחלט לחוג את התאריך בחודשי החורף באוסטרליה (יוני - אוקטובר), ולרוב החג מסמל את התחלת עונת הסקי.
האירוע הרשמי העיקרי בחג הוא הכרזה על קבלת תוארי האצולה באוסטרליה - בעיקר תוארי מסדר אוסטרליה.
ביום הולדתה הרשמי של המלכה וביום האימפריה (ה-24 במאי) נהוג לערוך מופעי זיקוקים ברחבי המדינה.

קנדה

בקנדה נחוג יום ויקטוריה כיום הולדתה הרשמי של המלכה. יום זה נחוג הן לכבודה של המלכה ויקטוריה והן לכבודה של אליזבת השנייה מלכת קנדה הנוכחית. החג נחוג ביום שני האחרון לפני ה-24 במאי, או ב-24 במאי אם הוא חל ביום שני. 24 במאי היה יום הולדתה האמיתי של המלכה ויקטוריה. יום זה מסמל בקנדה את תחילת הקיץ ואת תחילת עונת הרחצה.

ניו זילנד

בניו זילנד נחוג יום הולדתה הרשמי של המלכה ביום שני הראשון בחודש יוני. יום זה מציין כיום את תחילת עונת הסקי בשל האקלים הקר בניו זילנד ביחס לאוסטרליה הצפונית יותר.

טריטוריות אחרות

יום הולדתה הרשמי של המלכה הוא חג לאומי בגיברלטר, ברמודה והטריטוריות הבריטיות שמעבר לים.
באיי פוקלנד נחוג יום הולדתה הרשמי של המלכה בתאריך בו חל יום הולדתה של אליזבת השנייה בפועל - ב-21 באפריל.
החג נחוג בהונג קונג עד העברתה לידי הרפובליקה העממית של סין בשנת 1997.
בפיג'י נחוג החג, אף שפיג'י היא רפובליקה, בשם העובדה שהמלכה אליזבת השנייה נושאת בתואר הצ'יף העליון של פיג'י.
דניאלה מאניני

קריירה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
בשנותיו הראשונות שיחק מאניני בקבוצת הכדורגל של עיר הולדתו ויארג'ו. ב-2003 הצטרף לפיזה בה שיחק עונה אחת בטרם עבר לקבוצת ברשה ששיחקה באותם ימים בסרייה א'. בעונתו הראשונה כבש מאניני 3 שערים ב -30 משחקים אך ברשה ירדה בתום העונה לסרייה ב'. מאניני הפך לאחד מכוכבי הקבוצה. 
בינואר 2008 רכשה קבוצת נאפולי את כרטיס השחקן שלו תמורת 7.5 מיליון אירו. מאניני הצטרף בכך למארק האמסיק ופביאנו סנטקרוצ'ה שהגיעו לנאפולי גם כן מברשה.
מאניני, שיכול לשחק בשני האגפים, השתלב היטב בקבוצה. מאניני שיחק בשורות הנבחרת עד גיל 21 בין השנים 2004-2005.
דימום רחמי לא תקין

טיפול

טרם הטיפול, יש לחלק את המקרה לפי סיכון נמוך או סיכון גבוה. 
סיכון גבוה- אלו נשים מעל גיל 35, אשר בעלות גורמי סיכון שונים- חוסר ביוץ כרוני, השמנה, טיפול בטמוקסיפן, ללא לידות והריונות בעבר, השמנה: אלו הם גורמי סיכון המשויכים בין היתר לסרטן הרחם ולממאירויות נוספות, ואצל נשים אלו יש לקחת דגימה מרירית הרחם על מנת לשלול ממאירות. 
נשים עם סיכון נמוך, שאינן תחת הקריטריונים של סיכון גבוה, יחלו טיפול לאחר שנלקחו בדיקות מעבדה ובוצע אולטראסאונד. 
נשים עם סיכון גבוה לעומת זאת, יעברו בנוסף בדיקה של PIPPELE או גרידה במידת הצורך. 
הטיפול במצבים של DUB מתחלק לטיפול תרופתי ולטיפול כירורגי:

טיפול כירורגי

הטיפולים הכירורגים מיועדים לנשים מבוגרות יותר, וכוללים גרידה, אבלציה (צריבה), היסטרוסקופיה (אם קיים שרירן) והיסטרקטומי (כריתת רחם)- במצבים קיצוניים בהם הדימום לא נפסק.
אליפות העולם בהתעמלות אמנותית

אליפות העולם בהתעמלות אמנותית (באנגלית: World Rhythmic Gymnastics Championships) היא תחרות ההתעמלות האמנותית החשובה ביותר בעולם אחרי זו שנערכת באולימפיאדה (מאז כניסתה למסגרת התחרות האולימפית באולימפיאדת לוס אנג'לס 1984). לראשונה נערכה האליפות בשנת 1963 בבודפשט, הונגריה ומאז היא נערכת כל שנתיים בשנה אי-זוגית.
ב-1967 נערכה לראשונה תחרות קבוצתית בהתעמלות אמנותית במסגרת האליפות.
משנת 1991 נערכת האליפות בכל שנה ומאולימפיאדת סידני 2000, היא אינה נערכת בשנים בהן נערכים המשחקים האולימפיים.
שיתוק על שם ארב

סימנים ותסמינים

התינוק יאבד מכח היכולת לבצע הרחקה של הזרוע במפרק הכתף, להטות את זרועו הצידה (סיבוב חיצוני) או לסובב את האמה כך שגב כף היד יהיה כלפי מעלה. כתוצאה מכך תוותר היד במנח אופייני בו הזרוע מסובבת פנימה ממפרק הכתף (קירוב וסיבוב פנימי) והאמה מסובבת כלפי מטה.
הכח בישור מפרק המרפק ישמר אך יעדרו ההחזרים של שריר הזרוע הדו ראשי. בילוד יעדר החזר המורו בצד הפגוע. תיתכן הפרעה תחושתית מסוימת בהבט הצידי של הזרוע.
כח האמה וכח הלפיתה ישמרו אלא אם תילווה פגיעה נמוכה יותר במקלעת הזרוע.
 
כאשר יכלול הנזק גם את העצב הפרני יראו שינויים בתנועת הסרעפת.
 
נזקי מקלעת זרוע שכיחים יותר בהקשר של מתיחת צוואר ויד או שבר עצם הבריח, תוך לידה.

פרוגנוזה

לרוב עובר מצב זה מאליו עד גיל שנתיים.  מידת ההחלמה היא על פי מידת הנזק הראשוני לעצב. בנוכחות בצקת ודמם בלבד סביב העצב - תופיע ההחלמה תוך חודשים עם ספיגתם. במקרים של קרע ממשי בסיבים - לא תראה החלמה מלאה. כעקרון ככל שקו הפגיעה ביד גבוה יותר - כך הנזק קטן יותר. מעורבות של שריר הדלתא תרמז עם זאת על פגיעה קשה ותלווה דלדול שרירי הכתף.

טיפול

הטפול כולל קיבוע של היד בתנוחה נגדית למנח השיתוק האופייני כלומר הרחקת הזרוע לזווית של 90 מעלות, סיבוב חיצוני של הכתף וסיבוב כלפי מעלה של האמה. עסויים עדינים והנעה פסיבית נעשים מגיל שבועיים לחיים כדי לשמר את טווחי התנועה. צורות הקיבוע המדויקות מוגדרות בהתאם לתצורת הפגיעה וחומרתה. בהיעדר שיפור נשקלים ניסיונות ניתוחיים עצביים - נוירופלסטיות ואורתופדיים כהעברות גידים או שנוי מנחי מפרקים. במקרה של איבוד טווחים על ידי התעבויות גידים (קונטרקטורות) - תשקל הזרקת בוטולינום טוקסין.
פגיעה נוספת במקלעת הזרוע היא הפגיעה על שם klumpke המייצגת נזק בשורשי העצבים הצוואריים השביעי והשמיני (C7, C8) כשתוק רפה של הגפה ובאם תלווה גם פגיעה בשורש עצב חוליית החזה הראשונה (T1) - יופיעו גם שנוי גודל האישון והעדר דמעת באותו הצד.
שכיחות כלל הפגיעות במקלעת הברכיאלית (שעיקרן שיתוק על שם ארב) היא 0.6-4.6 ל 1000 לידות חי.
ג'אבר בן חיאן

ביוגרפיה

ג'אבר נולד במאה ה-8 בטוס שבחבל ח'וראסאן שבפרס, המוכרת כיום כאיראן ונשלטה באותה תקופה על ידי הח'ליפות האומיית.
הוא מוזכר במקורות מאותה תקופה כאל-אזדי, אל-באריגי, אל-קופי, אל-טוסי או אל-סופי.
קיימות חילוקי דעות באשר למוצאו של ג'אבר, אולם רוב המקורות מתארות אותו כפרסי. במקורות אחרים הוא מתואר כסורי שהיגר לכופה שבעיראק. באחרים הוא מתואר כבנו של חיאן אל-אזדי, רוקח שהיגר מתימן לכופה, תמך במרד העבאסי נגד בית אומיה ונשלח לגייס תמיכה בח'וראסאן לשם כך. על פי הסיפור, הוא נתפס לבסוף על ידי האומאים והוצא להורג, ומשפחתו ברחה לתימן שם גדל ג'ביר ולמד את הקוראן, מתמטיקה ונושאים נוספים.
לאחר עליית העבאסים לשלטון חזר ג'ביר לקופה, שם החל לעסוק ברפואה תחת וזיר של החליף הארון א-רשיד. לאחר שהחליף ירד מהשלטון בשנת 803, ג'אבר נשאר תחת מעצר בכופה עד מותו.

כתביו

קרוב ל-3,000 מיוחסים לג'אבר בן חיאן. המזרחן היהודי פאול קראוס הוכיח בעבודתו כי כמה מאות מהמאמרים המיוחסים לג'אבר נכתבו ככל הנראה בידי אנשים שונים.  עבודות אלו מתוארכות לשלהי המאה ה-9 ולתחילת המאה ה-10, וייתכן שנכתבו על ידי תלמידיו.
היקף כתביו של ג'אבר הוא עצום ומכסה קשת רחבה של תחומי מחקר: רפואה, ביולוגיה, כימיה, גאומטריה, דקדוק, לוגיקה, אסטרולוגיה, מוזיקה, מטהפיזיקה ועוד.
עבודתו של ג'אבר נכתבה לעיתים קרובות בקודים שונים אשר היו מובנות לתלמידיו בלבד. ג'אבר כתב בספרו כי מטרתו הייתה "לבלבל את כולם מלבד אלו שהאלוהים חפץ ביקרם". מסיבה זו, יש הסוברים שמקורו של המונח "ג'יבריש" מתייחס לכתביו של ג'אבר.
כתביו של ג'אבר ידועים בעיקר בתרומתם לאלכימיה והכימיה. בכתביו הדגיש ג'אבר את חשיבותם של ניסויים והשיטה המדעית. מיוחסים לו המצאות של עשרים סוגים של ציוד מעבדה כגון אביק ומזקק, תיאור של תהליכים כימיים רבים כגון התגבשות ושיטות שונות לזיקוק, ותיאור של חומרים כימיים כגון חומצת לימון, חומצה אצטית, חומצה טרטרית, ארסן, אנטימון, ביסמוט, גופרית וכספית. עבודתו הניחה במידה רבה את היסודות למדע הכימיה.
למבורגיני LM002

שימוש צבאי

ב-18 ביולי 2004 בבסיס צבאי של ארצות הברית סמוך לעיר בעקובה  השתמשו אנשי הצבא האמריקני בדגם "למבורגיני LM002"  שהיה שייך לעודאי חוסיין כדי לדמות את ההשפעות של מכוניות תופת.
איוואן ירמצ'וק

קריירה

ירמצ'וק גדל בפנימיית הכדורגל של מועדון הכדורגל דינמו קייב. בשנת 1979, בהיותו בן 17, התקבל לסגל הקבוצה הבוגרת של דניפרו צ'רקאסי (ששיחקה אז בליגה הסובייטית השנייה). לאחר 3 שנים בקבוצה עבר לקייב - לקבוצת צסק"א קייב. כעבור שנה - חתם בקבוצת הפאר הסובייטית דינמו קייב, במדיה שיחק חמש שנים. הוא זכה ביחד עם דינמו בשלוש אליפויות, בשלושה גביעים ובגביע אירופה למחזיקות גביע.
בשנת 1990 עזב ירמצ'וק את דינמו ועבר לגרמניה. הוא שיחק בקבוצת בלאו וייס מהליגה הנמוכה ובהמשך חתם בקבוצת הרטה ברלין. פציעה קשה באחד ממשחקי האימון מנעה ממנו להשתתף במשחקי הליגה. בשנת 1993 החוזה שלו עם הרטה בוטל. ירמצ'וק נסע לרוסיה, שם שיחק כמה חודשים בקבוצת קאמאז נברז'ניה צ'לני. הקבוצה נקלעה לקשיים כלכליים וירמצ'וק עזב אותה.
בשנת 1994 הגיע ירמצ'וק לישראל, בעקבות הצעה שקיבל מעירוני ראשון לציון. הוא השתלב טוב בקבוצה והפך לאחד מכוכביה בעונת 1994/1995, אבל אולץ לעזוב את ישראל לאחר שהתקבלה נגדו תלונה על הטרדה מינית.
בשלוש שנים הבאות החליף ירמצ'וק חמש קבוצות עד שפרש ממשחק פעיל בשנת 1998.

נבחרות

בשנת 1985 זומן ירמצ'וק לסגל של נבחרת ברית המועצות. ב-23 באפריל 1986 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת, במשחק ידידות מול רומניה. ירמצ'וק היה בסגל הנבחרת למונדיאל 1986. הוא שותף בשלושה מתוך ארבעת משחקי הנבחרת בטורניר והבקיע שער אחד (במשחק מול נבחרת הונגריה). בשנת 1988 היה מועמד לסגל הנבחרת ליורו 1988, אך שלושה חודשים לפני הטורניר שבר את ידו והחמיץ את הטורניר. לקראת מונדיאל 1990 הוא שוב זומן לנבחרת, ולקח חלק בטורניר בשני משחקים, מול נבחרות רומניה וקמרון. בסך הכל ערך 18 הופעות בנבחרת עד שנת 1990, בהן כבש שני שערים.