חידון בחרוזים

תקציר העלילה

גיבורת הסרט היא רגינה (המכונה "רג'י") למפרט (המגולמת על ידי אודרי הפבורן). רג'ינה פוגשת אדם בשם פיטר ג'שואה (המגולם על ידי קרי גרנט) בהיותה בחופשת סקי. עם שובה לפריז היא מחליטה להתגרש מבעלה, צ'ארלס, אולם בהגיעה לביתה היא מגלה שדירתם ריקה וכל חפציהם נמכרו. המשטרה מעדכנת אותה שבעלה נרצח - הוא נזרק מרכבת נוסעת. כל שנותר בידה היה תיק הנסיעות של בעלה ובו משחת שיניים, מברשת שיניים, כלי גילוח ומעטפת מכתב. בעת לוויית בעלה מתפלאת רג'ינה לראות אנשים זרים רבים בלוויה, אחד מהם אף תוקע סיכה בגופה על מנת לוודא שהבעל אכן מת.
רג'ינה מגיעה לשגרירות ארצות הברית ופוגשת את איש ה-CIA המילטון ברתולמיו (המגולם על ידי וולטר מתאו). ברתולומיו מספר לרג'ינה שבעלה היה מעורב בגניבת רכוש במלחמת העולם השנייה בעת שעבד עבור המשרד לשירותים אסטרטגיים (אשר קדם ל-CIA). הבעל, וכן 'טקס' פנתולו (המגולם על ידי ג'יימס קוברן), הרמן סקובי (המגולם על ידי ג'ורג' קנדי) ליאופולד גידאון (המגולם על ידי נד גלאס) וקארסון דייל הוצנחו מעבר לקווי הגרמנים ובידם 250,000 דולרים עבור ה"רזיסטאנס". במקום להעביר את הכסף ליעדו העדיפה הקבוצה לקבור אותו באדמה. הם התגלו זמן קצר לאחר מכן על ידי הגרמנים, דייל נפצע והיתר נמלטו, משאירים את דייל לגסוס. הבעל בגד בחבריו, וגנב מהם את הכסף. חברי הקבוצה הנבגדים הם רוצחי הבעל, אולם הם טרם מצאו את המטמון, השייך למעשה לממשלת ארצות הברית. ברתולומיו מציג לרג'ינה תצלום של חברי הקבוצה, והיא מזהה בתצלום את הזרים שנכחו בהלווית בעלה. ברתולומיו מתעקש שהכסף נמצא ברשותה, אף אם היא אינה יודעת זאת.
רג'י מתקשרת לפיטר ומבקשת כי יסייע לה. פיטר מסייע לה, ורג'י מתאהבת בו, אף שהוא כל הזמן משנה את זהותו, ולבסוף אף מודה שגם הוא אחר הכסף של הבעל.
חברי הקבוצה מתחילים להרצח - ראשון נרצח הרמן, ולאחריו ליאופולד. פיטר ורג'י הולכים למקום האחרון אליו הלך צ'ארלס בטרם נרצח - לשוק עתיקות. בשוק הם רואים את טקס ופיטר עוקב אחריו.
טקס מגלה ראשון היכן מוחבא הכסף, ולאחריו פיטר, והשנים רצים לחדר המלון של רג'י שבו נמצא תיק הנסיעות של בעלה, אולם הם לא מוצאים את האוצר - הבולים שעל המכתב, אשר נגזרו מהמכתב. רג'י נתנה את הבולים לבן של חברתה האוסף בולים. רג'י רצה לשוק ומגלה שהבן החליף את הבולים בבולים אחרים. למזלה של רג'י, מוכר הבולים הוא אדם הגון המשיב לה את הבולים.
רג'י שבה למלון ומגלה את טקס גוסס. טקס, לפני מותו, מגלה לה את שם הרוצח - דייל. אחת הזהויות של פיטר הוא אלכסנדר דייל, אחיו של קרסון דייל. רג'י מתקשרת לברתולומיו המציע להפגש עימה. בצאתה מהמלון פיטר רואה אותה ומתחיל לרדוף אחריה.
פיטר מגלה לרג'י שברתולומיו הוא בעצם קרסון דייל, אשר רצח את יתר חברי הקבוצה. בסוף המרדף דייל נופל למותו. רג'י מחליטה להשיב את הבולים לממשלת ארצות הברית, בניגוד לעצתו של פיטר.
בהגיעה לשגרירות היא מופנית לבריאן קרוקשאנק, ומופתעת לגלות שבריאן הוא בעצם פיטר. רק לאחר שפיטר מוכיח לה שהוא באמת עובד הממשלה (באמצעות קריאה למזכירתו), הוא מבטיח לה להתחתן איתה, ורג'י מסכימה, ומקווה שיהיו לה הרבה בנים, על מנת שתוכל לקרוא את כולם על השמות בהם השתמש.

צילומי הסרט

היה ברור לאולפן ההסרטה שהזיווג של קרי גראנט ואודרי הפבורן הוא זיווג מוצלח. בעבר היה ניסיון להפיק סרט בכיכובם (חופשה ברומא) אולם ניסיון זה לא צלח מאחר שגראנט חשש שהוא מבוגר מכדי לגלם בן זוג של הפבורן (הצעירה ממנו ב-25 שנים), ולבסוף גרגורי פק קיבל את התפקיד.
על מנת לקבל על עצמו את התפקיד בחידון בחרוזים, דרש גראנט שתסריט הסרט ישונה, והפבורן היא שתתאהב בו, ולא להפך.
התסריטאי, פיטר סטון, והבמאי, סטנלי דונן, מופיעים בסיום הסרט. שניהם עולים על המעלית בשגרירות האמריקאית בסיום הסרט, כאשר יוצאת ממנה רג'י.

פרסים

גראנט והפבורן היו מועמדים לפרס גלובוס הזהב על משחקם בסרט זה. 
תסריטאי הסרט, סטון, קיבל בשנת 1964 את פרס אדגר עבור התסריט הטוב ביותר.

גרסאות מאוחרות

גרסה נוספת של הסרט הופקה בשנת 2002 בשם "האמת אודות צ'רלי" בכיכובים של טנדי ניוטון ומארק וולברג ובבימויו של ג'ונתן דם.
הסרט ההינדי "צ'ורה לייה האי טומנה" משנת 2003 בכיכובם של אשה דאול וזאייד חאן אף הוא גרסה של חידון בחרוזים.

אזכורים תרבותיים

בסיום הסרט "אישה יפה" משנת 1990 צופה ג'וליה רוברטס בסצנת הסיום של הסרט. סצנת הסיום מוצגת כסצנה רומנטית או "סוף טוב" של סרט - סוף רומנטי שדמותה של רוברטס רוצה שיקרה בחייה שלה, אולם לא מאמינה שזה אכן יקרה.

טריוויה

הסצנה בסרט המתרחשת בתחנת המטרו סאן ז'אק מתרחשת מתחת לפני הקרקע, בעוד שהתחנה עצמה נמצאת מעל פני הקרקע.

הזכויות בסרט

מאחר שהסרט הופק מבלי שנכתב בכתוביות שבסופו כי הוא מוגן בזכויות יוצרים ישנה טענה לפי הסרט עלה לאקרנים בהיעדר אזהרה מעין זו, לאור החוק שהיה בתוקף בארצות הברית עד שנת 1989.