הרווי גולדברג

ביוגרפיה

הרווי גולדברג נולד וגדל בקווינס, ניו יורק. למד בבית ספר כללי ובמקביל בתלמוד תורה בבית ספר קונסרבטיבי. אחר-כך למד ב-day school (ישיבה קטנה) ומשם המשיך לתיכון. סביו היגרו לארצות הברית ממזרח אירופה. להרווי אחות שגדולה ממנו בשש שנים, פסיכולוגית קלינית במקצועה המתגוררת בארצות הברית.
בוגר תואר ראשון בקולומביה קולג', ניו יורק (1961). במהלך התואר הראשון שהה בישראל במשך שנה במכון ללימודי חו"ל מטעם הסוכנות היהודית. במקביל לתואר האזין לקורסים ביהדות בסמינר התאולוגי היהודי. בוגר תואר שני (1963) ושלישי (1967) מאוניברסיטת הרווארד. הדוקטורט התבסס על עבודת שדה שעשה במושב עולים בשם פורת בגוש תל מונד, בו שהה בשנים 1963–1965.
שימש כאסיסטנט בהרווארד, כמדריך באוניברסיטת איווה וכ-assistant professor באוניברסיטה איווה (1969-1967) וכ-associate professor באוניברסיטת איווה (1972-1969); היה עמית מחקר באוניברסיטת קולומביה (1968 – 1969). עלה לישראל והתמנה למרצה בכיר באוניברסיטה העברית בשנת 1972, התמנה לפרופסור חבר ב-1979. שימש כיו"ר המחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה (1987-1984), התמנה לפרופסור מן המניין ב-1987. באביב, 2004 היה מתאם קבוצה (עם סטיבן כהן) במכון ללימודים מתקדמים באוניברסיטה העברית. פרש מהאוניברסיטה העברית כפרופסור אמריטוס ב-2007. היה מופקד הקתדרה על שם שרה אלן שיין לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה.
גולדברג שימש כמרצה, פרופסור אורח ועמית בסמינר התאולוגי היהודי; באוניברסיטת טקסס באוסטין; סט. ג'ון קולג', אוניברסיטת קיימברידג'; ניו הול קולג', אוניברסיטת קיימברידג'; אוניברסיטת קליפורניה בברקלי; אוניברסיטת בראון; מכון אננברג למחקר, פילדלפיה; בית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה, פריז (EHESS); המרכז באוקספורד ללימודי יהדות, יארנטון; מרכז מחקר ע"ש רוקפלר, בלאג'ו, איטליה; דרטמות' קולג'; אוניברסיטת הבוספורוס, איסטנבול (BOĞAZIÇI); עמית המרכז ללימודי יהדות מתקדמים, אוניברסיטת פנסילבניה; אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון, ועמית המרכז ללימודי יהדות מתקדמים באוניברסיטת מישיגן, אן ארבור.
היה ממקימי האגודה הישראלית לאנתרופולוגיה בשנת 1973, ב-2014 נבחר בשנית ליושב הראש שלה.
כיום (2014) יושב בוועדה האקדמית המייעצת של מכללת אשקלון.
הרווי גולדברג נשוי ליהודית משנת 1962 ולהם ארבעה ילדים: הבכור, דניאל גולדברג – שופט בבית הדין לעבודה, אילנה גולדברג – ד"ר לאנתרופולוגיה ומתרגמת, מיכל גולדברג – פסיכולוגית קלינית, והצעיר, ד"ר יהושע גולדברג - חוקר במדעי המוח.

מחקריו

רוב מחקריו של הרוי גולדברג עוסקים ביהודי צפון אפריקה, בעיקר לוב, גם בארצות מוצאם וגם בישראל; הוא משלב במחקריו אנתרופולוגיה עם מדעי היהדות.

שוכני מערות ומגדלי פרי הדר

ספר המבוסס על עבודת הדוקטור של גולדברג, שראה אור בהוצאת אוניברסיטת קיימברידג' בשנת 1972. מתמקד במהגרים מהאזורים ההרריים של דרום טריפוליתניה, לוב. בישראל הם התיישבו במושב, התפרנסו מחקלאות, היו בעלי פרדסים והמשיכו הרבה מעקרונות ארגון הכפר והמנהגים שלהם מלוב.

הגיד מרדכי : קורות לוב ויהודיה, יישוביהם ומנהגיהם ‬

כתב היד של מרדכי הכהן (1929-1856), יהודי יליד טריפולי, שכתב ספר בכתב רש"י בעברית על תולדות יהודי טריפולי. הספר כולל תיאור של הדיאלקט הערבי של יהודי טריפולי, הסביבה בה היהודים חיו, המבנה החברתי וההיסטוריה שלהם. מסתיים בכיבוש האיטלקי של טריפולי ב-1911. מרדכי פרסם חלק קטן מכתב היד באיטלקית ביחד עם מזרחן איטלקי. כתב היד העברי היה קיים במספר עותקים, שאחד מהם הגיע לספריה הלאומית בזמן מלחמת העולם השנייה. גולדברג ההדיר והוסיף מבוא והערות. הספר יצא לאור בשתי מהדורות בהוצאת מכון בן-צבי. חלק ממנו על היהודים בעיירות הקטנות תורגם לאנגלית ויצא בשתי מהדורות - האחת בארצות הברית והשנייה באנגליה.

במצוקה בעיירת פיתוח ישראלית

גולדברג ליווה כאנתרופולוג פרויקט לקידום נוער טעון טיפוח בקריית שמונה. הוא תיאר את הפרויקט וניתח אותו בהקשרו הרחב - הפוליטי והאקדמי. הספר פורסם ב-1984.

חיי היהודים בלוב המוסלמית: יריבים וקרובים

הספר ראה אור בהוצאת אוניברסיטת שיקגו בשנת 1990. הוא מיצג אינטגרציה של אסופת מאמרים שדנו במפגש היומיומי של יהודים ומוסלמים במישור הבין-דתי: מנהגים, היבטים יומיומיים של חיים משותפים, וגם תחרותיים. גולדברג הראה שהיהודים היו אמנם אנשי חסותם של המוסלמים, אבל מבחינת ההתנהגות היומיומית התקיימה היכרות אינטימית של שתי הקבוצות עד כדי הכרת מנהגי רעותה, כשחלק מהמנהגים היו משותפים. היו מוסלמים שפקדו קברי צדיקים של יהודים ובזמן חג הקורבן המוסלמי כאשר נהגו לשחוט כבשים, היו מקצת היהודים בטריפולי ששחטו כבשים גם הם. הן היהודים והן המוסלמים רואים באברהם אבינו מייסד של דתם.

החיים היהודיים

אסופת מאמרים העוסקת ביהודים בישראל ובארצות הברית. בישראל מתמקדים ביהודים ספרדים ומזרחים ובארצות הברית באורתודוקסים וקונסרבטיבים. עוד ספר שגולדברג ערך בכיוון זה ראה אור בהוצאת אוניברסיטת קליפורניה בברקלי בשנת 2001.

החוויה הישראלית: מחקרים במסע של נוער ובזהות היהודית

מונוגרפיה המכילה מחקרים אתנוגרפיים אודות נוער יהודי אמריקאי שהשתתף במסע חינוכי לישראל בשנות התשעים. גולדברג ערך את הספר עם סם הילמן וברברה קירשנבלט-גימבלט וכתב בו מאמר ארוך, שמתאר ומנתח מסע שורשים לישראל של נוער רפורמי יהודי, אותו ליווה. הספר התפרסם בהוצאת קרן קרב ב-2002.

טקסי מעבר יהודיים: מעגלי החיים היהודיים

הספר יצא לאור בהוצאת אוניברסיטת קליפורניה בברקלי בשנת 2003. דן בטקסי מעבר יהודיים מראשיתם עד זמננו. הספר מחבר בין האנתרופולוגיה להיסטוריה, בצורה כזו שטקסטים היהודיים נכנסים להסברים של ההווה והמחקר האנתרופולוגי מעניק נקודת מבט להבנת התהליכים ההיסטוריים. אחד הנושאים בהם עסק הספר היה ברית המילה, גולדברג טוען שברית המילה בעלת חשיבות לנשים, למרות שלא מלו אותן. אחד הפרקים דן בטקס בר המצווה כריטואל ומנתח את התופעה של אנשים שעורכים טקס בר מצווה בגיל מבוגר. פרק אחר מתאר את המשמעויות של חיי הקהילה היהודיים בחיי הפרט. הספר דן גם בטקס הנישואים ובריטואלים שצמחו בעת החדשה - עליה לרגל חינוכית ומסע לחיפוש שורשים.

שייכות דינמית: הזהות היהודית הקולקטיבית בת זמננו

אסופת מאמרים שגולדברג ערך במשותף עם פרופ' סטיבן כהן מהיברו יוניון קולג' ועם הסוציולוג עזרא קופלביץ' ב-2012. הספר מבוסס על עבודתה של קבוצת חוקרים שהתארגנה במרכז ללימודים מתקדמים באוניברסיטה העברית ב-2004. הוא דן בחיים היהודיים בימינו בתפוצות ובישראל. הוא מתייחס לשייכות כדבר שאנשים בוחרים כל הזמן ולא כמשהו שאדם נולד לתוכו.

הזוהר בדרום מרוקו: מחקר באתנוגרפיה של הכתבים

המאמר מתבסס על ריאיונות שגולדברג ערך במושבים רבים בישראל. בבתי כנסת רבים במרוקו היו בצד ספר התורה גם כרכים של הזוהר שנהגו בהם קריאה טקסית. בניגוד לספר התורה שהשימוש הטקסי שלו היה כרוך בכתב יד שהוכן על פי כללים מדויקים, הזוהר היה ספר מודפס ומשם כך היה נגיש יותר. נהגו לקרוא בזוהר בברית מילה, והביאו אותו לבית החולה לקריאה מיוחדת. אנשים רכשו עותק של הזוהר ותרמו אותו לבית כנסת כמו שתורמים ספר תורה. גולדברג טוען שהתורה קיבלה מימד של קדושה ואילו הזוהר, שגם בו יש קדושה, תיפקד כמתווך הנגיש לאדם הפשוט. תרבות הספרים היהודית באה לידי ביטוי לא רק באמצעות הקוגניציה, כי אם גם על ידי הספרים - החפצים, הללו הופכים לחלק מחיי האדם, גם אם אינו יודע קרוא וכתוב.

תורה וילדים: היבטים סמליים של ילודה אצל יהודים וביהדות

התורה מסמלת המשכיות. בקבוצות שונות של יהודים היה מנהג בקרב זוגות חשוכי ילדים לרכוש ספר תורה ולתרום אותו לבית הכנסת. הסיבה לכך היא שאם אין המשכיות דרך ילדים, תהיה להם המשכיות באמצעות זיקתם לספר התורה הכתוב.

אתניות בישראל

גולדברג כתב מספר מאמרים על אתניות בישראל. באחד מהם אותו כתב עם ד"ר חן ברם, ניתח את המונחים השונים, במחקר ובשיחה יומיומית, בהם השתמשו להגדיר את יהודי המזרח מנקודת מבט תרבותית והיסטורית. בניגוד לגישה נפוצה במחקר שנוהגת להתייחס אל היהודים המזרחים מנקודת מבט של הדרתם בידי הממסד הציוני-אשכנזי, מאמר זה מדגיש דפוסי תרבות מהעבר וגלגולם בישראל.

סעודת יתרו

המאמר מתחקה אחר השורשים הטוניסאיים של החג סעודת יתרו, המתקיים קרוב לט"ו בשבט, אותו חוגגים ילדים שהחלו ללמוד בחדר. בערב יום חמישי עורכים להם סעודה חגיגית. הוא קושר את החג לסיום מגפת הכולרה שפקד את תוניס במחצית המאה ה-19 אבל עומד על ההתפתחות המורכבת שלו מאז.

יהדות ואנתרופולוגיה

גולדברג כתב מספר מאמרים על חקר המקרא ואנתרופולוגיה.
אחד המאמרים עוקב אחרי הדרך שבה האנתרופולוגיה התמודדה או התייחסה לחקר המקרא מסוף המאה ה-19. ג'יימס ג'. פרייזר, שכתב במפנה המאה העשרים סדרת כרכים עבי-כרס שעוסקים בתרבויות העולם מראשית ההיסטוריה ועד ימינו, פרסם גם ספר בעל שלושה כרכים על פולקלור במקרא ("ברית הישנה"). גולדברג מגלה קו המשך סמוי מן העין לקשר בין אנתרופולוגיה לחקר המקרא בין אנתרופולוגים יהודים.
במאמר אחר גולדברג בוחן את ברית המילה במקרא ומקשר אותה לנושא החינוך. מנקודת מבט פמיניסטית הוא רואה בה יחס גם לנקביות ולא רק לזכריות.