google/wiki40b huggingface dataset:
בית ספורצה

בית ספורצה (באיטלקית: Sforza, מילולית: כוח) הוא בית אצולה איטלקי. בין 1450 ל-1535 שלטו בני המשפחה בדוכסות מילאנו ובלומברדיה. אחת המשפחות החשובות של הרנסאנס; לודוביקו ספורצה, למשל, היה פטרונו של לאונרדו דה וינצ'י בעת שהותו של האחרון במילאנו.

תולדות המשפחה

אבי המשפחה היה מוציו אטנדולו (Muzio Attendolo ;1369–1424), מצביא רומאניה ששירת את מלכי ממלכת נאפולי מבית ולואה-אנז'ו, והיה הראשון שנטל לעצמו את הכינוי "ספורצה".
בנו (הבלתי חוקי) פרנצ'סקו ספורצה היה לאחד המצביאים המקצועיים הנודעים של תקופתו והוביל לסירוגין את צבאותיהן של הרפובליקה של ונציה, מדינת האפיפיור ודוכסות מילאנו. ב-1450 הוזמן לשמש כדוכס מילאנו על ידי הסנאט של הרפובליקה האמברוזית שהתארגנה במילאנו לאחר מות דוכס העיר, פיליפו מריה ויסקונטי ללא יורשים. זכותו של ספורצה לדוכסות נבעה מכך שנשא לאשה את בתו של ויסקונטי, ביאנקה מריה. פרנצ'סקו היה לאחד הפוליטיקאים החשובים של זמנו והראשון שביקש לאחד את ממלכות חצי האי האיטלקי. הוא הוכר כדיפלומט ומדינאי מהמדרגה הראשונה גם על ידי הפילוסוף המדיני ניקולו מקיאוולי, שמזכיר את שיקול דעתו לטובה מספר פעמים בחיבורו, "הנסיך". חצרו הייתה מרכז לתרבות ומדע. במקביל, בפירנצה, שלט קוזימו דה מדיצ'י והשניים היו לידידים. המורשת הרנסאנסית של אימוץ אנשי מדע ואמנות המשיכה לאפיין את בית ספורצה במילאנו כמו את בני בית מדיצ'י בפירנצה. בין צאצאיו של פרנצ'סקו על כס דוכסות מילאנו בלטו לודוביקו ספורצה ובנו, פרנצ'סקו ספורצה השני.
בן אחר של מוציו אטנדולו, אלסנדרו, ייסד שושלת של בית ספורצה ששלטה בפזארו, פלג זה של המשפחה שלט בעיר בין השנים 1445-1512. אחד מצאצאי שושלת זו, ג'ובאני ספורצה, נישא ללוקרציה בורג'ה ב-1492.

שלט האצולה

שלט האצולה של בית ספורצה, הזהה לדגל דוכסות מילאנו, מורכב מסמל בית ויסקונטי, ה-biscione, נחש בולע נער ו-capo dell'impero: נשר אימפריאלי גרמני שחור על רקע מוזהב המסמל זיקה לאימפריה הרומית הקדושה ולמפלגה הגיבלינית.
לקסיקון של ימי הביניים

הלקסיקון של ימי הביניים (בגרמנית: Lexikon des Mittelalters; נהוג לצטטו בקיצור: LMA, LexMA) הוא אנציקלופדיה מקיפה בגרמנית על ההיסטוריה והתרבות של ימי הביניים.
הלקסיקון נכתב בידי מחברים מכל רחבי העולם והוא כולל 36,000 מאמרים המכונסים ב-9 כרכים, ומקיפים את ציר הזמן שבין שלהי העת העתיקה לשנת 1500, בתחומי האימפריה הביזנטית והעולם הערבי.
ששת הכרכים הראשונים של הלקסיקון יצאו לאור בהוצאת ארטמיס (ובהמשך ארטמיס & וינקלר) במינכן ובציריך. שלושת הכרכים האחרונים יצאו במינכן בהוצאת "LexMA" המפיקה את הלקסיקון. בנפרד, פרסמה חברת ברפולס , גרסה דיגיטלית של הלקסיקון, המשווקת על גבי תקליטור.

ביקורת

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
What Do You Mean?

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי ג'סטין ביבר, ג'ייסון בויד ומייסון לוי, והופק על ידי ביבר ואם די אל. אם-טי-וי דירגו את השיר כשיר ה-9 הטוב ביותר של שנת 2015, וטיים אאוט דירגו אותו כשיר ה-41 הטוב ביותר של שנת 2015.
בארצות הברית זכה השיר למעמד פלטינה משושת על מכירות של 6 מיליון עותקים בסך הכל.
אסיקורציוני ג'נרלי

אסיקורציוני ג'נרלי (באיטלקית: Assicurazioni Generali S.p.A) היא חברת ביטוח בינלאומית שמרכזה בעיר טריאסטה באיטליה. החברה היא חברת הביטוח הרביעית בגודלה בעולם. היא הוקמה ב-1831 תחת השם Imperial Regia Privilegiata Compagnia di Assicurazioni Generali Austro-Italiche על ידי ג'וזפה לזארו מורפורגו, משכיל יהודי שהצליח לאסוף סביבו קבוצת מנהיגים מהקהילה היהודית בעיר, ואנשי כספים נוספים עמם ייסד את החברה.
לחברה ולחברות הבת שלה נתח שוק רחב באיטליה, גרמניה, צרפת, אוסטריה, סרביה, שווייץ, בוסניה הרצגובינה, יפן וסין.

בישראל

ג'נרלי היא ממייסדי חברת הביטוח "מגדל", שנוסדה ב-1934. בשנת 1935 הקימה אסיקורציוני ג'נרלי את בניין ג'נרלי ברחוב יפו בירושלים. 
"מגדל" היא חברת הביטוח הגדולה בישראל. ג'נרלי החזיקה ב-70% מהונה של חברת האם, "מגדל אחזקות ביטוח ופיננסים", אותם מכרה בשנת 2012 לשלמה אליהו.
בנדיקטה, נסיכת דנמרק

ביוגרפיה

בנדיקטה נולדה ב-29 באפריל 1944 בארמון אמליינבורג, לפרדריק, נסיך הכתר של דנמרק ולאינגריד, נסיכת שוודיה בתם של גוסטב השישי אדולף, מלך שוודיה ומרגרט, נסיכת קונוט. היא התחנכה בבית ספר פרטי ובילתה את חופשות הקיץ שלה בבית הקיץ הרשמי של משפחת המלוכה הדנית השוכן ביוטלנד ולמדה מספק שיעורים בבית ספר לאופנה ועיצוב בקופנהגן. בשנת 1962 היא הייתה שושבינה ביחד עם אחותה בחתונתם של חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד וסופיה, מלכת ספרד.
ב-3 בפברואר 1968 היא התחתנה עם ריכרד, נסיך זיין-ויטגנשטיין-ברלבורג השישי, ממנו נולדו לה שלושה ילדים.
בנדיקטה ייצגה פעמים רבות את אחותה באירועים של בית המלוכה. היא מכהנת כיושבת-ראש פדרציית תנועות הנוער בדנמרק, ומעורבת גם בתחום הרכיבה.
מרקו רוחאס

קריירת מועדונים

מרקו רוחאס התחיל את הקריירה שלו באקדמיה לכדורגל של וינטון רופר. בהמשך שיחק גם בקדמיות של ורדר ברמן, הנובר 96 ובורוסיה מנשנגלדבך עד שחזר לואיקאטו. בשנת 2007 הצטרף לקבוצת האמילטון ונדררס ולאחר שנה אחת חזר לוואיקאטו. בקיץ 2009 חתם בולינגטון פיניקס היו זילנדית המשחק גם בליגת העל האוסטרלית. ב-13 בספטמבר 2009 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה במשחק הליגה נגד מלבורן ויקטורי ובגיל 17, 10 חודשים ו-8 ימים הפך לכדורגלן השני הצעיר ביותר שרושם דקות משחק בקבוצה אחרי קוסטה בארבארוסאס. ב-18 בדצמבר 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-4 נגד ניוקאסל ג'טס. רוחאס נבחר לכדורגלן הצעיר של החודש בפברואר 2011 וב-22 בפברואר נבחר לכדורגלן הצעיר של השנה במועדון.
ב-11 במרץ 2011 חתם לשנתיים במלבורן ויקטורי. ב-8 באוקטובר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון נגד פ.צ. סידני. בעונת 2011/2012 שיחק 23 משחקים ולא הבקיע. ב-5 באוקטובר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בהפסד 2-1 למלבורן סיטי. את העונה סיים עם 15 שערים כמלך שערי הקבוצה וככובש השלישי בטיבו בליגה. בסיום העונה זכה בתואר "הכדורגל הצעיר של העונה".
ב-8 במאי 2013 חתם ל-4 שנים בשטוטגרט מהבונדסליגה אליה הצטרף כשחקן חופשי. במהלך הקיץ נפצע כאשר שיחק עם נבחרת ניו זילנד ובכך גמר את העונה. ב-21 באוגוסט 2014 הושאל לגרויטר פירט עד לסיום העונה, אך ב-3 בינואר 2015 שוחרר מהמועדון והצטרף לתון לשנה וחצי.
ב-25 באוגוסט 2016 שוחרר משטוטגרט וחתם לשנתיים במלבורן ויקטורי.
ביולי 2017 חתם בהירנפיין מליגת העל ההולנדית.
ב-22 בינואר 2019 רוחאס חתם בסונדרייסק מליגת העל הדנית.

קריירה בינלאומית

ב-25 במרץ 2011 רוחאס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ניו זילנד בתיקו 1-1 נגד סין. בקיץ 2011 זכה עם נבחרת ניו זילנד בכדורגל עד גיל 20 באליפות אוקיאניה בכדורגל עד גיל 20. ב-11 בספטמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-6 נגד איי שלמה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014.
ICD

ICD (ראשי תיבות באנגלית: International Classification of Diseases, סיווג המחלות הבינלאומי) הוא מסמך תקינה של ארגון הבריאות העולמי. המסמך מכיל קטלוג ממוין והיררכי של כל המחלות הידועות, כולל הפרעות נפשיות.
ICD נמצא בשימוש נרחב בעולם כולו, ומשמש לסטטיסטיקות ממשלתיות על תחלואה ומוות.
שמו המלא של המסמך: International Statistical Classification of Diseases and Related Health Problems.
הגרסה הנוכחית של הקטלוג היא 11, ומכונה ICD-11. הגרסה פורסמה ביוני 2018.

שיטת הסיווג ב-ICD

המיון ההיררכי של המחלות בנוי בצורה הבאה:
הרמה הראשונה של ההיררכיה מכילה 22 קבוצות (פרקים). כל פרק מקבל טווח של שמות מזהים, המורכבים מאות לטינית אחת ושתי ספרות. למשל פרק מס' 5: שם הפרק הוא "הפרעות נפשיות והתנהגותיות" והטווח המוקצה לו הוא מ-F00 עד F99. בתוך פרק זה יש 11 תתי-קבוצות, המקבלות טווחי משנה בתוך הטווח של קבוצת האם; לדוגמה: תת-קבוצה מס' 4 היא "הפרעות רגשיות" והטווח המוקצה לה הוא F30-F39.
הרמה השלישית יכולה להכיל את שם המחלה או ההפרעה (לדוגמה F39) או להכיל רמה רביעית, כלומר תתי קבוצות נוספות. דוגמה לכך היא F30 (מאניה), המכילה חמישה סיווגים שונים של מאניה. במקרה זה מסומנת הרמה הרביעית על ידי נקודה ומספר נוסף, למשל F30.0. (רמה זו הוכרזה לראשונה בגרסה 9, בשנת 1978).
אולד ספייס

אולד ספייס (באנגלית: Old Spice, בתרגום לעברית: תבלין ישן) הוא מותג אמריקאי של מוצרי קוסמטיקה לגברים. המותג שייך לחברת "פרוקטר אנד גמבל" שרכשה אותו בשנת 1990 מחברת "שולטון". 
חברת שולטון (Shulton), מייצרת "אולד ספייס" המקורית, נוסדה בשנת 1934 על ידי ויליאם לייטפוט שולץ. המוצר הראשון שיוצר נועד לנשים ונמכר לראשונה בשנת 1937, והמוצר לגברים נמכר לראשונה שנה לאחר מכן, ב-1938. מוצרי הגברים המרכזיים היו סבון גילוח, קרם אפטרשייב.

המותג במאה ה-21

ב-14 ביולי 2010 "אולד ספייס" השיקו את קמפיין האינטרנט הוויראלי המהיר ביותר עד כה, שהשיג בתוך 24 שעות כ-6.7 מיליון צפיות ו-23 מיליון צפיות אחרי 36 שעות. הפרסומת בכיכובו של כוכב הפוטבול האמריקאי לשעבר, אייזיאה מוסטפא, זכתה להצלחה אדירה ולחשיפה עצומה בכלי התקשורת האמריקאיים והעולמיים כאחד. סוכנות הפרסום של אולד ספייס הפיקה 186 סרטוני תגובות בהשתתפותו של מוסטפא, שענו לשאלות ותגובות באתרים חברתיים כגון פייסבוק וטוויטר. הקמפיין המקורי רץ במשך שלושה ימים. לאחר מכן, נבחר טרי קרוז לככב בפרסומות הויראליות של החברה. 
בינואר 2012 החל שיווק מוצרי "אולד ספייס" בישראל. הפרסומת המפורסמת שודרה בישראל עם תחילת שיווקו של המותג בארץ, בתחילת פברואר 2012, כשהיא מלווה בכתוביות בעברית ובסיומה הסלוגן העברי - "תריח כמו גבר, גבר". כשנתיים לאחר מכן נודע, כי בשל הביקוש הנמוך למוצרי המותג בישראל, שיווקם בישראל יפסק.
חנקן גדול

מאפיינים

החנקן הגדול נמצא בבתי גידול של עצים ושיחים קוצניים ומבודדים (בתוך אזורים של עשבוניים) למשל שיטה, אטד, שיזף. הוא נפוץ בצפון קנדה, רוב אירופה, צפון אפריקה לרבות הסהרה, ובאסיה מישראל, חצי האי ערב ועיראק, דרך הודו ועד למזרח רוסיה. בארץ הוא מין יציב מצוי וניתן למצוא אותו בכל חלקי הארץ- בעיקר ברחבי הנגב ולאורך הבקע הסורי-אפריקאי ושוליו. 
טורף בעיקר חרקים וחיפושיות, אך גם צפרדעים ולטאות, נחשים, מכרסמים קטנים וציפורים. עורך תצפית ועט על טרפו, לוכד את הטרף בעיקר על האדמה אך גם באוויר. משתק את הטרף ונושא אותו למקום האכילה שם משפד אותו ומשסע אותו לגזרים. לחנקן מקור חזק ומאונקל, עם בליטות דמויות שיניים, רגליים קצרות וחזקות עם טפרים חדים.
החנקן הוא ציפור טריטוריאלית כל ימות השנה. מרבה לשבת על ראש צמרת עץ ולסקור את השטח.
מקנן לרוב על עצי שיטה או שיזף. הקן נראה מבחוץ כגוש מגושם ומבפנים סלסלה מסודרת ונמצא בין מטר אחד לשבעה מעל מעל הקרקע. הנקבה בונה את הקן והזכר בעיקר שומר עליה. גודל התטולה הוא 5–7 ביצים, שצבען לבן-אפרפר ומנוקדות בצבע זית. הנקבה דוגרת לבדה במשך כ-15 יום והזכר מאכיל אותה. הגוזלים בוקעים עיוורים ועירומים. ההורים מאכילים אותם 20 יום בקן ועוד כשבוע לאחר יציאתם. החנקן משלים בדרך כלל שני מחזורי קינון בשנה.
דניאל פולן

ראשית חייו

דניאל פולן נולד בדבלין, אירלנד. הוא היה בנם של יו פולן, שהיה מנהל רציפים (Dockmaster) ושל אליזבת לבית אוניל. מעט ידוע על תקופה זו של חייו, אך ככל הנראה הוא גדל באירלנד ובארצות הברית. אביו היה מנהל רציפים ב-1812 וב-1832 עדיין החזיק במשרה זו. על פי כמה דיווחים היה אביו של פולן בין אלה שהשתתפו בבניית בניין הקפיטול בוושינגטון.
דניאל פולן היה רופא במקצועו, אם כי אין תיעוד על כך במוסד האקדמי בו הוא למד. בסוף שנות השלושים של המאה ה-19 הוא נסע לניו סאות' ויילס ובינואר 1840 הוא עבר להתיישב בחבל נורת'לנד שבניו זילנד. הוא היה עד חתימתו של הסכם ואיטנגי. ב-1841 הוא החל לעסוק ברפואה באוקלנד. ב-1844 הוא מונה להיות חוקר מקרי מוות, תפקיד אותו מילא במשך ארבע שנים.
במאי 1846 נשא פולן לאישה את ג'יין הנדרסון, בתו של קצין בצי המלכותי. ב-1847 עברו השניים להתגורר באי קואו, לאחר שפולן מונה להיות רופא בחברת כריית נחושת סקוטית.

קריירה פוליטית

פולן בילה מספר שנים בקואו. במהלכן הוא החל לכתוב מאמרים לעיתון The New Zealander שקראו להנהגתו של ממשל עצמי למושבה. הוא גם היה פעיל בתחומי המדע והספרות ובתמיכה בהתנזרות משתיית משקאות חריפים.

מחוז אוקלנד

כאשר נחקקה חוקת ניו זילנד ב-1852, מונה פולן להיות הפקיד הראשי במשרד נציב מחוז אוקלנד. מכאן הוא התקדם בסולם הדרגות. שנתיים לאחר מכן הוא מונה להיות חבר במועצה המנהלת וב-1858 הוא מונה להיות נציב אדמות הכתר באוקלנד. ב-1856 הוא נבחר למועצת המחוז של אוקלנד וכיהן בתפקיד זה עד 1865.
ביולי 1861 מונה פולן להיות חבר במועצה המחוקקת (הבית העליון של ניו זילנד שהיה קיים אז). ב-1862 הוא התפטר מתפקיד נציב אדמות הכתר והפך להיות סגן מפקח המחוז של אוקלנד. בדצמבר 1867 הוא התפטר מהמועצה המחוקקת והיה לנציגה באוקלנד של הממשלה המרכזית.
ביוני 1868 הוא שב למועצה המחוקקת והתפטר ממנה ב-1870 כדי לשמש שוב כנציג הממשלה באוקלנד.
ב-1870 החזיק פולן בארבע משרות במקביל: האחראי על מסי הקרקעות, הנציב לענייני הקרקעות המופקעות, הנציב לענייני חוק הקרקעות של הילידים וקצין ההגירה.

ראש ממשלת ניו זילנד

ב-1873 התבקש פולן לכהן שוב במועצה המחוקקת על ידי ראש ממשלת ניו זילנד, ג'וליוס ווגל, והוא מונה להיות המזכיר הקולוניאלי. הוא מילא תפקיד זה עד אוקטובר 1877 תחת כמה ראשי ממשלה. ב-6 ביולי 1875 הוא נבחר להיות ראש הממשלה וכיהן בתפקיד עד 15 בפברואר 1876. לאחר מכן הוא מונה שוב כחבר במועצה המחוקקת וכיהן בה עד למותו.
דניאל פולן מת ב-18 במאי 1896.
טולום

היסטוריה

נראה ששמה המקורי של העיר היה זאמה (Zama), כלומר "עיר השחר", מאחר שפנתה למזרח. טולום ניצבת על צוק גבוה מעל הים הקריבי. השם "טולום" בשפת המאיה משמעו "גדר" או "חומה". לעיר היו כניסות, הן מהיבשה והן מהים, והיא שימשה נקודת מעבר למסחר, בעיקר לאובסידיאן.
מעריכים שבטולום היו בין 1,000 ל-1,600 תושבים.
לטולום ארכיטקטורה אופיינית לאתרי המאיה שבחוף המזרחי של חצי האי יוקטן: מדרגות סביב בסיס המבנה, היושב על מבנה רחב יותר. הדלתות היו בדרך כלל צרות, עם עמודי תמיכה רחבים. בכל חדר היו חלון אחד או שניים, עם מזבח ליד הקיר העורפי. גג המבנה היה עשוי מקורות וענפים.
בטולום שלושה מבנים עיקריים: המקדש (אל-קסטייו), היכל הפרסקאות ומקדש האלים היורדים.
ב-2005, פגע במקום הוריקן וילמה, אך לא גרם נזקים משמעותיים.

כיום

כאתר תיירות, טולום מספקת מגוון של ממצאים בשטח יחסית קטן, עם נוף מרהיב של החוף הסמוך והים בצבע טורקיז. באתר מסתובבות איגואנות רבות. מאתר העתיקות יורדות מדרגות ישירות לחוף הסמוך והרבה מהמבקרים בוחרים לסיים בו את הביקור ולהירגע על החוף לאחר הליכה באתר העתיקות.
קרבתה הרבה של טולום לקנקון, לפלאיה דל כרמן, לאי קוסומל ול"ריביירה מאיה", הפכה אותה לאתר תיירות מבוקש ותיירים רבים מבקרים במקום.
בסמוך לעיר ישנן סנוטות רבות ופארקי-שעשועים מיוחדים (Xel-Ha ו-Xcaret).

בתרבות פופולרית

טולום מופיעה במשחק המחשב Assassin Creed 4: Black Flag כמפקדה של ארגון הסתרים של המתנקשים, ומתרחשים בה כמה אירועי מפתח. עיצוב האתר במשחק קרוב מאד למראהו האמיתי.
טום הוגו

קריירה

בקיץ 2018 ייסד ביחד עם בן זוגו את להקת קיינו הנורווגית וכתב את השיר "Spirit in the sky". בהמשך הצטרפו אליו הזמרת הנורווגית אלכסנדרה רוטאן והזמר הסאמי פרד-רנה בוליו. הם התחרו במלודי גרנד פריקס לשנת 2019 (כדי שהם ייצגו את נורווגיה באירוויזיון באותה שנה) עם אותו שיר. השיר זכה במקום הראשון ונבחר לייצג את נורווגיה באירוויזיון 2019. לבסוף הגיע השיר למקום השישי בגמר האירוויזיון.

חיים אישיים

הוגו הצהיר במהלך ראיון כי הומו.
הלן היימן

הלן ואלרי היימן (באנגלית: Hélène Valerie Hayman; נולדה ב-26 במרץ 1949 בוולברהמפטון) הנושאת בתואר הברונית היימן (באנגלית: Baroness Hayman) היא הלורד יושבת הראש לשעבר של בית הלורדים – הבית העליון של פרלמנט הממלכה המאוחדת.
היימן כיהנה כחברת פרלמנט מטעם מפלגת הלייבור בין השנים 1974–1979, והפכה ללורד לכל ימי חייה בשנת 1996. בשנת 2006 מונתה לתפקיד הלורד יושבת הראש, החברה הבכירה בבית הלורדים, הראשונה. היימן כיהנה בתפקיד עד 2011.

קורות חיים

הלן נולדה למוריס ומוד מידלוויק (Maurice Middleweek ו-Maude Middleweek) והתחנכה בבית הספר לבנות וולברהמפטון. הלן קיבלה תואר במשפטים במכללת ניוהם שבקיימברידג' בשנת 1969. בין השנים 1969–1971 עבדה בעמותת הצדקה "שלטר" (Shelter), ובשנים 1971–1974 עבדה במחלקת העבודה הסוציאלית של רובע קמדן שבלונדון. בשנת 1974 נישאה למרטין היימן (Martin Hayman). לבני הזוג היימן ארבעה בנים.
בשנת 1974 נבחרה היימן כחברת הפרלמנט הבריטי מטעם מחוז ולווין והטפילד (Welwyn and Hatfield). בעת בחירתה הייתה הצעירה בחברי בית הנבחרים (ונותרה הצעירה שבהם עד בחירתו של דייוויד אלטון בשנת 1979, וכן הייתה האישה הראשונה שהניקה את ילדיה בבניין הפרלמנט הבריטי. בבחירות 1979 איבדה את כיסאה בפרלמנט ובמקומה נבחר נציג המפלגה הקונסרבטיבית.
בין השנים 1982–1997 כיהנה בוועדת האתיקה של הקולג' המלכותי של הגניקולוגים וכן בוועדות האתיקה של הקולג' האוניברסיטאי של לונדון ובית הספר לרפואה של הקולג' האוניברסיטאי (University College Hospital), כמו כן כיהנה היימן בשנים 1992–1997 כחברת המועצה של האוניברסיטה.
בשנת 1996 הוענק לה תואר האצולה לכל ימי חייה – הברונית היימן (Baroness Hayman) של דארטמאות' פארק שברובע קמדן. לאחר ניצחון מפלגת הלייבור בבחירות 1997 כיהנה כשרה זוטרה במשרד לאיכות הסביבה והתחבורה, וכן במשרד הבריאות. ביולי 1999 מונתה לתפקיד שרת המדינה במשרד החקלאות, הדגה והמזון. בשנת 2001 מונתה לחברה במועצת המלך אולם התפטרה מהתפקיד באותה שנה על מנת לכהן כיושבת ראש קרן חקר הסרטן בריטניה (Cancer Research UK). כמו כן בשנת 2005 החלה היימן לכהן כיושבת ראש רשות האיברים האנושיים (Human Tissue Authority) וכנאמנה של הגנים הבוטניים המלכותיים בקיו.
ב-4 ביולי 2006 נבחרה מתוך תשעה מועמדים לתפקיד "הלורד יושבת הראש" (Lord Speaker) – יושב ראש בית הלורדים – ובכך הייתה גם לראשונה להיבחר לתפקיד זה (שנוצר בעקבות חוק הרפורמה החוקתית 2005). היא כיהנה בתפקיד במשך כחמש שנים, עד 31 באוגוסט 2011.
יחסי ג'יבוטי–ישראל

היסטוריה

בג'יבוטי ישנו נמל ים בים האדום, ובעיקר בזכותו ברצונה של מדינת ישראל לכונן יחסים בילטרליים עם ג'יבוטי. היחסים הבלתי פורמליים בין שתי המדינות טובים, וישנה הבנה לא כתובה בעניין עגינת אניות ישראל בנמל זה וטיסות של חברת אל על מעל השטח האווירי של ג'יבוטי. אנשי עסקים ישראלים פועלים בג'יבוטי ומשתלמים ג'יבוטים התקבלו לקורסים שונים בישראל. לעיתים נערכות שיחות בין נציגים ישראלים וג'יבוטים במקומות שונים, ובכללם באתיופיה. גישתם של מנהיגי ג'יבוטי כלפי ישראל אוהדת, ואלה תומכים בתהליך השלום במזרח התיכון.
לדברי מנהיגי ג'יבוטי, הם אינם מכוננים קשרים דיפלומטיים עם ישראל לאור לחציהן של הליגה הערבית ושל ערב הסעודית. ב-1995 נפגש שר החוץ שמעון פרס עם שר החוץ של ג'יבוטי בניו יורק, ארצות הברית. השר הג'יבוטי הוקיר תודה לישראל על תרומתה לנפגעי השיטפונות במדינתו, והוסיף שהוא מצפה לכינון יחסים רשמיים בין שתי המדינות שיתחילו בקשרי כלכלה ותעופה.
באוקטובר 2000 נאלץ מטוס נוסעים של חברת אל על שהיה בדרכו אל מומבסה שבקניה, לבצע נחיתת אונס בג'יבוטי עקב תקלה במשאבת הדלק באחד ממנועיו.
מידע מודיעיני שמקורו בג'יבוטי סייע, ב-3 בינואר 2002, ללכידת אניית הנשק קארין איי שהובילה כלי נשק מאיראן ומטענה היה מיועד לחמאס בעזה.
ניק קרטר

ביוגרפיה

קרטר נולד בג'יימסטאון, ניו יורק. לאחר כמה שנים עברה המשפחה לטמפה, פלורידה. יש לו ארבעה אחים קטנים: בובי ג'יין, ליזלי, אנג'ל וארון.

קריירה

קרטר החל לשיר ולשחק בגיל צעיר. כאשר שמעה אותו אמו היא רשמה אותו לשיעורי ריקוד ופיתוח קול. בשנת 1990, השתתף קרטר בסרטו של ג'וני דפ "המספריים של אדוארד".
בשנת 1992 נבחן קרטר לתוכנית "מועדון מיקי מאוס" וללהקת הבנים האמריקנית בקסטריט בויז (Backstreet Boys). הוא לא נבחר מיד להיות חלק מהלהקה כיוון שאימו רצתה שיצטרף למועדון מיקי מאוס כדי שיוכל להמשיך ללכת לבית הספר. לאחר שבוע הוא נשאל לאן הוא רוצה להצטרף והוא בחר בבקסטריט בויז, והוצמד לו מורה פרטי במהלך סיבוב ההופעות.
בשנת 1996 זכתה הלהקה להצלחה באירופה, ושנה לאחר מכן גם בארצות הברית. בשנת 2001 יצאה הלהקה להפסקה בת שנתיים.
בשנת 2002, החליטה הלהקה לעזוב את חברת ההפקות שלהם "The Firm", אך קרטר בחר להישאר בחברה שתנהל את קריירת הסולו שלו והוציא קרטר את אלבומו הראשון שלו "Now Or Never", שהתאפיין בצלילי רוק ובאווירה פחות עליזה מאלבומי הפופ של הבקסטריט בויז. הוא גם התארח באלבומיו של אחיו הצעיר ארון קרטר.
ב-2003, החל קרטר לעבוד על אלבום הסולו השני שלו, אך ההקלטות בוטלו כיוון שהלהקה חזרה להקלטות באולפן.
בשנת 2006 כיכבו ארון, ניק ושלוש אחיותיהם בתוכנית הריאליטי "House of Carters" ששודרה בערוץ הבידור E ותיעדה את חייהם בבית ללא הורים.
בשנת 2010, חזר קרטר להקליט שיר חדשים לאלבום הסולו השני שלו, "I'm Taking Off" שיצא לאור ב-2 בפברואר 2011. אלבומו הגיע למקום ה-8 ביפן עם מכירות של למעלה מ-20,000 עותקים.
בשנת 2012, הוא התארח בסדרה 90210.
ב-2015, הופיע בעונה ה-21 של רוקדים עם כוכבים והגיע למקום השני.

חיים אישיים

ב-2003 הוא ניהל מערכת יחסים מתוקשרת עם הידוענית פריס הילטון. לאחר שנפרדו, הופיעה הילטון באירוע כשחבורות מכסות את גופה, ודיווחים בתקשורת האמריקאית טענו שקרטר הכה אותה (למרות שהיא עצמה לא התייחסה לכך).
ב-2005 קרטר ואחיו ארון ניתקו קשר עם אמם שהייתה גם המנהלת האישית שלהם, בטענה שאכפת לה מהכסף יותר מהילדים שלה.]
בדומה לחברו ללהקה אלכסנדר מקלין, גם קרטר הודה במאבק ממושך בהתמכרות לסמים ולאלכוהול. לדבריו, אבחון בעיה רפואית בלבו גרם לו להיגמל סופית ולפתח אורח חיים בריא יותר. ב-2013, הוא הוציא לאור את ספרו הראשון "Facing the Music Snd Living To Talk About It".
בינואר 2012 נפטרה אחותו של ניק לזלי ממנת יתר בגיל 25.
בפברואר 2013, הכיר את לורן קיט, השנים נישאו ב-12 באפריל 2014 וב-19 באפריל 2016, נולד בנם, אודין רין.
שמעון דותן

שמעון דותן (נולד ב-23 בדצמבר 1949) הוא במאי קולנוע ישראלי. הוא אחד מ-13 יוצרים בתחום הקולנוע שזכו במלגה היוקרתית מלגת גוגנהיים ('Guggenheim Fellowship Award'), לשנת 2012. דותן מתגורר בניו יורק ומלמד קולנוע באוניברסיטת ניו יורק.

ביוגרפיה

דותן נולד ברומניה ב-1949, עלה לארץ בגיל 8 וגדל במושב ערוגות.
שירת בקומנדו הימי ולמד במחזור הראשון של החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.
במסגרת החוג ביים את הסרטים הקצרים "מסיבת כפר" ו"מאיר בשבע תמונות".
סרטו הראשון באורך מלא צלילה חוזרת (1982) עוסק בהווי השייטת. הסרט ייצג את ישראל בפסטיבל ברלין.
ב-1983 ביים שני סרטים תיעודיים קצרים ("מזכרות מתל אביב" ו"מזכרות מחברון") הכלולים בסרט "ישראל 83" שהופק על ידי צוותא.
ב-1986 ביים את הסרט חיוך הגדי על פי ספרו של דוד גרוסמן.
לאחר מכן עבר ללוס אנג'לס. ב-1991 ביים עבור מנחם גולן את סרט הפעולה "שעתנו היפה ביותר" בכיכובו של רוב לאו.
בהמשך עבר דותן למונטריאול וביים מספר סרטי פעולה נוספים.
ב-1998 ביים את דרמת הקולנוע "You Can Thank Me Later”.
בעת שהותו בישראל ב-2007 יצר סרט תעודה בשם "הביטחוניים" שנושאו הוא האסירים הביטחוניים בישראל. הסרט זכה בפרס מיוחד מטעם חבר השופטים בפסטיבל סאנדנס.
ב-2010 יצא לאקרנים סרטו "לראות טלוויזיה עם סיני אדום". סרטו התיעודי "המתנחלים" יצא לאקרנים במאי 2016, והוא מועמד לפרס בפסטיבל סאנדנס בקטגוריית סרט דוקומנטרי בינלאומי.
גזיירה

יהודי גזירה

בעיר התקיימה קהילה של יהודים, דוברי ניב של ארמית מודרנית (המכונה "כורדית" בפי יהודי כורדיסטן בארץ). כמו כן התגוררו בעיר נוצרים בני הכנסייה האשורית וכן מוסלמים כורדים. הקהילה היהודית מנתה כמה עשרות משפחות וקיימה קשרי נישואין הדוקים בעיקר עם יהודי זאכו. היהודים עסקו בין היתר במסחר שהתנהל באמצעות דוברות פשוטות שנעו בנהר וכן באמצעות שיירות שנעו ביבשה. בעיר העתיקה התקיימה שכונה מוגדרת של יהודים שהוקפה בחומה ושערייה נסגרו בימי שבת וחג. בתחילת המאה ה-20 החלה הגירה של יהודי גזירה. חלקם יצאו למסע רגלי ממושך אל ארץ ישראל דרך קמישלי וערי סוריה, אחרים היגרו לזאכו ולמוסול שבעיראק. עד שנות העשרים המאוחרות לא נותרו כלל יהודים בעיר. מבנה בית הכנסת הוסב למסגד. נכון לשנות ה-90 לא נמצאו שרידים של בית הקברות היהודי שהיה סמוך לגדות הנהר.] 
מרבית יהודי גזירה עלו לארץ ישראל והתיישבו בירושלים. בשכונת זיכרון יוסף עומד עד היום מבנה בית כנסת שנוסד על ידי יהודי גזירה.]
ניקול רובנוביץ'

ביוגרפיה

רובנוביץ' נולדה בבאר שבע וגדלה בנצרת עילית. היא החלה להתאמן בגיל 15 וחצי. היא מתאמנת לבדה ומייצגת את מועדון מכבי ראשון לציון.
באליפות אירופה לקדטיות עד גיל 20 שנערכה בלנדסקרונה  שבשוודיה באוגוסט 2015 סיימה רובנוביץ' במקום שישי כללי 170 ק"ג (רביעי בהנפה - 80 ק"ג ושביעי בדחיקה - 90 ק"ג).
באליפות אירופה  שנערכה בספליט שבקרואטיה באפריל 2017 סיימה רובנוביץ' במקום תשיעי כללי בתוצאה של 199 ק"ג (הנפה - 92 ק"ג, דחיקה - 107 ק"ג).
באליפות אירופה לנוער  שנערכה בדורס, אלבניה באוקטובר 2017 זכתה רובנוביץ' במדליית ארד, לאחר שמהתחרה מאוקריאנה שסיימה שלישית נפסלה בשל אימרוץ.
באליפות אירופה  שנערכה בבוקרשט שברומניה במרץ 2018 סיימה רובנוביץ' במקום שישי כללי בתוצאה של 204 ק"ג (הנפה - 96 ק"ג, דחיקה - 108 ק"ג).
באליפות אירופה לנוער  שנערכה בזמושץ', פולין באוקטובר 2018 זכתה רובנוביץ' ב-3 מדליות, זהב ו-2 ארד בתחרות למשקל עד 75 ק"ג. במדליית הזהב זכתה בהנפה בתוצאה של 97 ק"ג, במדליית ארד ראשונה בדחיקה בתוצאה של 112 ק"ג ובמדליית ארד שנייה בתחרות הכללית בתוצאה 209 ק"ג, אחרי דילרה נרין מטורקיה (212 ק"ג) וטטיאנה טידיאקובה מרוסיה (210 ק"ג).

מדליית ארד באליפות אירופה

באליפות אירופה  שנערכה בבתומי, גאורגיה ב-10 באפריל 2019 זכתה רובנוביץ' במדליית ארד בהנפה במשקל עד 71 ק"ג לאחר שהניפה 96 ק"ג. בדחיקה היא קבעה תוצאה של 103 ק"ג ובכך סיימה במקום תשיעי כללי בתוצאה של 199 ק"ג. רובנוביץ' הייתה לספורטאית הישראלית הראשונה שזכתה במדליה באליפות אירופה בהרמת משקולות.

חייה האישיים

רובנוביץ' מתגוררת ביקנעם עילית. שירתה בבה"ד 8 כספורטאית מצטיינת, בתפקיד העברת השתלמויות בהרמות כוח.
אברהם זלץ

ד"ר אברהם אדולף זָלְץ (נכתב גם זאלץ; Abraham Adolph Salt;‏ פברואר 1864 – 3 בפברואר 1941) היה עורך דין, מראשוני התנועה הציונית וחובבי ציון, וממנהיגי ציוני גליציה. שימש ציר מטעם הרוויזיוניסטים בקונגרס הציוני העולמי הראשון בו נבחר לסגן נשיא שני, אחרי תיאודור הרצל ומכס נורדאו.

ביוגרפיה

זלץ נולד ב-1864 בעיר טרנוב שבגליציה, אז תחת שלטון האימפריה האוסטרו-הונגרית, בן לאהרן. בשנת 1887 סיים לימודי משפטים באוניברסיטת וינה, בתואר דוקטור למשפטים, ולאחר מכן עבד כעורך דין בעיר הולדתו. כתב מאמרים והיה שותף, יחד עם אברהם קורקיס, לייסודו של השבועון הציוני בשפה הפולנית Przyszłość ("פּשישלוֹשץ'", 'עתיד').
משנת 1884, בעת לימודיו בווינה, היה פעיל באגודת הסטודנטים "קדימה". ב-1897 נשלח כציר לקונגרס הציוני העולמי הראשון בבזל, ונבחר כחבר הוועד הפועל הציוני.
זלץ תמך בהתיישבות יהודית בארץ ישראל וקיבל סיוע מהרב של צ'ורטקוב בהפצת רעיונותיו ותוכניתו להתיישבות. הוא כיהן כסגן נשיא האגודה "אהבת ציון" שנוסדה בטרנוב בשנת 1891 ותמך בנתן בירנבוים בעבודת ההכנה להקמת "אגודת ציון".
ב-3–5 בספטמבר 1893 נכח לצד מרדכי אהרנפרייז, וילי במבוס, צבי בלקובסקי, ראובן בריינין ונתן בירנבוים, בוועידה מקדימה שהתקיימה בדירתו של בירנבוים בסמטת מיסבאך 12 בווינה, שנועדה להיות בסיס לכינוס קונגרס ציוני כללי בברלין (ואשר, בהיעדר תמיכה נוספת, כשלה). בנוסף, כיהן כיושב-ראש הראשון של המפלגה הלאומית היהודית של גליציה.
בשנת 1899 היה אחד משני המקימים של ההתיישבות מחניים בגליל ולשם כך השיג בחשאי את הסכמת הרצל (בשנת 1897 רכש בפריז 10 אלף דונם של אדמה מאדמונד רוטשילד בלי התייעצות מוקדמת, וכנגד עמדת הקונגרס).
זלץ השתתף באחד עשר הקונגרסים הציוניים הראשונים, ובקונגרס השמיני, שהתקיים באוגוסט 1907 בהאג, נבחר לוועד הפועל. בנוסף, הוא רץ לפרלמנט הפולני ללא הצלחה בשנים 1907 ו-1911.
בשנת 1934 הוציא ספר זיכרונות על פועלו הציוני בטרנוב מהשנים 1884–1914 לכבוד חגיגות היובל לתנועה הציונית בטרנוב.
זלץ נפטר בראשית שנת 1941 בטרנוב, בן 77 במותו. מקום קבורתו לא נודע.