google/wiki40b huggingface dataset:
דויד בדיאל

שנותיו הראשונות

בדיאל נולד בניו יורק ועבר לאנגליה בגיל ארבעה חודשים. 
אביו, קולין, היה כימאי ולשי שעבד ביוניליוור עד שנות ה-80 ולאחר מכן מכר צעצועי דינקי בשוק האפור ופוטר. אמו, שרה, הייתה ניצולת השואה. היא עברה לבריטניה בגיל 5 חודשים יחד עם הוריה בשנת 1939. בדיאל הוא בן אמצעי מבין שלושה. 
בדיאל גדל בצפון לונדון, הוא למד בבית ספר יסודי יהודי. אחר כך למד בבית ספר תיכון עצמאי בה
רטפורדשייר. אחר כך למד באוניברסיטת קיימברידג'.
כיום, הוא לומר לתואר ראשון באנגלית בקולג' אוניברסיטת לונדון.

קריירה

בדיאל הוא סופר, קומיקאי ומנחה טלוויזיה. הנושאים העיקריים שבהם הוא עוסק בעבודתו נוגעים להדדיות בין בני אדם, יחסי מין ומערכות יחסים, כדורגל ודת.

חיים פרטיים ומשפחה

לבדיאל יש שני ילדים, שניהם נולדו בלונדון. אימם של השניים היא מרוונה בנקס , חברתו של בדיאל. 
בת, בשם דולי (2011) ובן בשם עזרא (2004). 
בדיאל הוא אתאיסט יהודי. אימו נולדה בגרמניה הנאצית, ומופיע צלב קרס על תעודת הלידה שלה.
ספרו, "המטרה החשאית" מבוסס בחלקו על סיפורו של סבו של בדיאל במחנה ריכוז באי מאן בזמן השואה. אביו הגיע מויילס. 
בדיאל תיאר את עצמו כ"אתאיסט 10/10" 
בזמן הופעה בתוכנית "8 מתוך 10 חתולים בחוץ"(ב-26 במאי 2006) הוא חשף שהוא נבחר "בששת היהודים הכי סקסיים בעולם. 
הוא מעריץ גדול של להקת הרוק ג'נסיס.

צדקה

ברדיאל הוא הפטרון של CALM. הוא שימש כמנחה סטנד אפ באירוע "סטנד אפ כדי למנוע התאבדויות".
בפברואר 2009, הוא ואמנים אחרים כתבו מכתב תמיכה פתוח בלונדון טיימס למנהיגי הבהאיים באיראן.
ערבסקה

עַרַבֶּסְקַה (מצרפתית: arabesque) היא מוטיב עיטורי המציין מערך מופשט של קווים וצורות החוזרים כדגם. לרוב מדובר בעיטור עלים, קנוקנות וגבעולים מפותלים, השזורים זה בזה והיוצרים תבנית גאומטרית. פעמים רבות מדובר בעיטור בודד החוזר על עצמו.

התפתחות הערבסקות

הסיבה לקיומם של דגמים אלו, בעיקר בעיטור מבנים ובעיטור כתבי קודש מוסלמיים, היא האיסור הדתי על יצירת דיוקנאות באשר הם (השווה עם איסור עשיית פסל).
תאוריות אמנותיות שונות מייחסות לערבסקה המוסלמית את השאיפה לתיאור מיסטי ורוחני. בתקופה המודרנית משמשת הערבסקה דוגמה ליחס שווה בין דימוי לרקע, כלומר כצורה לביטול היררכיות.

מקורות השראה

המקור האיקונוגרפי העיקרי של צורות הערבסקה הוא במוטיבים צמחיים כדוגמת מוטיב השריגים. מקורות אחרים המופיעים בעיקר באמנות המוסלמית הם טקסטים מן הקוראן הנשזרים לדגם מופשט.
באמנות המודרנית בולט השימוש בערבסקות כצורות לעיטור רהיטים באמנות האר-נובו וכן כאלמנט בתוך ציורים אצל ציירים מודרניים כגון אנרי מאטיס.
Dance of Death

על האלבום

Dance Of Death הוא האלבום השני שהוציאה הלהקה מאז חזרתם של הסולן ברוס דיקינסון והגיטריסט אדריאן סמית' ללהקה. לדעת מעריצים רבים, האלבום הוא בין הטובים שמיידן הוציאו, ובעיני אחרים הוא בין החלשים. מה שניתן להגיע להסכמה הוא שהאלבום עלה על הציפיות מהלהקה, מיידן הוכיחו שגם אחרי יותר מ-20 שנות הצלחה הם יכולים גם לחדש וגם לשמור על סגנון הלהקה הייחודי.
האלבום יחד עם האלבום הקודם, Brave New World, מכר פחות ביחס לאלבומים הישנים של מיידן עם ברוס, אך ניתן ליחס לזה את ירידת הפופולריות של הלהקה ושל הרוק בעולם מאז, ולאו דווקא לשפוט לפיכך את איכות האלבומים.
אחד הדברים שמייחדים את האלבום הוא השינוי בסאונד: "הזזת" הבס והתופים לעמדות פחות מרכזיות לטובת שלוש הגיטרות. שירים בולטים באלבום הם No More Lies, Paschendale ו-Dance Of Death.עד היום, השיר New Frontier הוא השיר היחידי בו יש למתופף ניקו מק'בריין מעורבות בכתיבה.

שיר הנושא

דנס אוף דת' ("ריקוד המוות") הוא שיר הנושא של האלבום, השיר מספר על נקודת מבטו של אדם הבטוח שרקד עם המוות, והוא מספר ומעביר את חוויתו בשיר. השיר בנוי מ-3 חלקים עיקריים, בחלק הראשון מתאר המספר את המתרחש עד לתחילת הריקוד, לרקע מלודיה שהולכת ותופסת מורכבות, עד לשקט של פחות משנייה המפריד בין החלק הראשון לשני. בחלק השני נכנסת המלודיה המסחררת (והפרוגרסיבית מעט) של השיר, מלודיה ברמה של איירון מיידן הישנה, ממכרת וסוחפת. המלודיה תופסת תאוצה לקראת סוף החלק השני ונגמרת במעין "התפוצצות". החלק השלישי מתחיל בערך 50 שניות לפני סיום השיר, והוא מעין חזרה למלודיה הרגועה של ההתחלה, עם סוף שסוגר את השיר.
רוב המעריצים מסכימים שזהו אחד השירים שעשו את איירון מיידן ה"חדשה", והחזירו את מיידן אל מרכז עולם ההבי מטאל.
הלל ליבשיץ

רבי הלל אריה ליב ליבשיץ (ה'תר"ד, 1844 - ליל י"ג בחשוון ה'תרס"ח, 20 באוקטובר 1907) היה רב ליטאי, רבן של פלונגיאן, סובאלק ולובלין. נודע בספרו בית הלל על שולחן ערוך חושן משפט.

ביוגרפיה

נולד בשאבילן בעת כהונת אביו הרב דובער זאב וולף ליבשיץ כרב המקומי, התחנך אצל אביו והתפרסם כעילוי. בגיל 18 נישא לבתו של ר' יעקב ר' נאָטילס מראסיין ועבר לגור בעיירה, שם למד בחברותא עם הרב זלמן לנדא מחבר "אור לישרים" והתוודע גם לרב שמחה ראובן עדלמן (הש"ר העדלמי).
בגיל 23 קיבל משרת רבנות ראשונה בעיירה פאפילאן, ואחריה כיהן ברבנות העיר פלונגיאן 3 שנים. בשלב זה של חייו כבר היה רב מפורסם, ואף התנהל מאבק בין קהילת פלונגיאן וקהילת סייני שחשקה בו אף היא כרב. במהלך שנות כהונתו בפלונגיאן, עקר לסייני וכיהן בה מספר שבועות, אך אנשי הקהילה בפלונגיאן הצליחו להחזירו לעירם.
באמצע 1876, לאחר שנתיים שעמדה בלי רב, מאז עזיבת הרב הקודם רבי אליעזר שמחה רבינוביץ, בחרה קהילת סובאלק ברב הלל ליבשיץ לכהן כרבה. תקופת כהונתו שארכה 17 שנים, הייתה שקולה באורכה לתקופות כהונתם של כל ארבעת רבני העיר הקודמים. ברל כהן העיר, כי למרות שהייתה זו אחת התקופות הסוערות בחיי הקהילה, בשל הפוגרומים, ההגירה ההמונית ותנועות ביל"ו וחיבת ציון, אין שמו של הרב ליפשיץ מוזכר רבות במכתבים לעיתונות שנשלחו מסובאלק.
בסוף שנות ה-80 של המאה ה-19 היה אחד המועמדים למשרת "הרב הכולל" של ניו יורק, ולדברי ברל כהן היה הוא המועמד הבטוח ביותר שנתמך בידי רוב חברי הוועד הבוחר. עמדה לזכותו העובדה ששלט בגרמנית  ועובדה זו צוינה מפורשות במכתב ההזמנה שנשלח אליו. הוא דחה את ההצעה ונשאר בסובאלק.
בשנת 1893 קיבל את משרת רבנות העיר לובלין, בה התקיימה קהילה עתיקה גדולה וחשובה. הוא כיהן כרבה של לובלין עוד 14 שנים עד פטירתו בליל י"ג בחשוון ה'תרס"ח, 20 באוקטובר 1907.
מלבד ספרו המפורסם "בית הלל" השאיר אחריו עוד 12 ספרים בכתב יד.

משפחתו

בניו שימשו אף הם כרבנים בקהילות פולין: רבי יחזקאל ליבשיץ, מחבר "המדרש והמעשה" כיהן בכמה עיירות בליטא בסוף ימיו בקאליש. רבי אליעזר ליבשיץ בזדונסקה וולה, ורבי יעקב ליבשיץ בקונין.
מריאנה מאוסטריה

ביוגרפיה

מריה אנה נולדה ב-24 בדצמבר 1634 בווינר נוישטאדט, לפרדיננד השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ולמריה אנה מספרד, בתם של פליפה השלישי, מלך ספרד ומרגרטה מאוסטריה, מלכת ספרד.
בשנת 1646 התארסה מריאנה עם בלתסר קרלוס, נסיך אסטוריאס, בנו של פליפה הרביעי, מלך ספרד, אולם כעבור 3 חודשים מת בלתסר קרלוס. ב-7 באוקטובר 1649 התחתנה מריאנה עם פליפה הרביעי, מלך ספרד, שהיה אלמן מאשתו אליזבת, נסיכת צרפת, והזוג בילה את ליל הכלולות באל אסקוריאל. נישואי הזוג לא היו מוצלחים, הן בשל הפרש הגיל הגדול ביניהם, והן בשל בגידותיו הרבות של פליפה, ומשום כך בחרה מריאנה להתמקד בעיקר בלימודי דת. למריאנה נולדו 5 ילדים, אולם רק שניים מתוכם הגיעו לבגרותם.
בשנת 1665 מת בעלה פליפה הרביעי, מלך ספרד, ובנה קרלוס השני, מלך ספרד עלה במקומו לשלטון. מכיוון שקרלוס היה קטין, שלטה מריאנה כעוצרת במקומו, אולם גם בבגרותו המשיכה למשול, בשל מחלתו וחוסר תפקודו של קרלוס. בשנת 1677 נערכה הפיכה נגד מריאנה, שהובלה על ידי חואן מאוסטריה הצעיר - בנו הלא חוקי של פליפה הרביעי, מלך ספרד, ומסרה את השלטון לקרלוס.
בשנת 1679 התחתן קרלוס עם מארי לואיז ד'אורליאן, אולם לא היו להם ילדים. בשנת 1689 מתה מארי לואיז, וקרלוס התחתן שוב עם מריה אנה מנויבורג, אולם גם ממנה לא היו לו ילדים.
ב-16 במאי 1696 מתה מריאנה, כתוצאה מסרטן השד, והיא בת 61 שנים. בשנת 1700 מת בנה קרלוס השני, מלך ספרד, ובעקבות מותו פרצה מלחמת הירושה הספרדית.
טרסטוזומב

שימוש בתרופה

התרופה מיועדת לשימוש בנשים שלהן סרטן שד גרורתי, מצב בו הסרטן התפשט מן הגידול הראשון בשד לאיברים מרוחקים, המבטא HER-2 ובסרטן לא גרורתי. התרופה יכולה לשמש כתרופה לקו ראשון או כקו שני, כלומר לאחר כישלון תרופות אחרות בחולות אלו.
ביולי 2005 התפרסם ניסוי קליני שלב II שהשווה את הזמן ליצירת גרורות בנשים חולות סרטן השד גרורתי (כל הנשים ביטאו את החלבון HER-2 על הגידול הראשוני). הניסוי השווה בין נשים מטופלות בטרסטוזומב וכימותרפיה רגילה (docetaxel) לעומת נשים המטופלות בכימותרפיה בלבד. נמצא שהוספת טרסטוזומב מאריכה את הזמן החציוני עד להידרדרות המחלה מ-22.7 חודשים ל-31.2 חודשים (בסה"כ 8.5 חודשים זמן נוסף בהפוגה). עם זאת התרופה משפיעה רק על כ-30% מן החולות, וגם באלו התרופה לא הגדילה את סך כל החולים בהם המחלה נשארה בנסיגה עד תום הניסוי (50 חודשים) כיוון שחולים אלו מפתחים מנגנוני עמידות לתרופה בתוך זמן קצר.
בישראל התרופה נמצאת בסל התרופות לחולות מקו שני, והחל משנת 2005 התרופה מאושרת לשימוש גם כתרופת קו ראשון לחולות גרורתיות (כלומר, החולות יוכלו לקבל טרסטוזומב כברירה ראשונה, מבלי לעבור קודם טיפול כימותרפי רגיל). נכון לשנת 2010, עלות השימוש בתרופה גבוהה מאוד ויעילותה בטיפול בסרטן גרורתי נמוכה. מחקר שנעשה באנגליה קובע כי עלות הטיפול השנתית לאישה עולה על ששים אלף לירות שטרלינג. כל עוד לא יהיו שיפור ביעילות התרופה או ירידה בעלותה ימשיך השימוש בתרופה להיות במחלוקת.
באוקטובר 2005 פורסם מחקר המצביע כי שימוש בטרסטוזומב על נשים שחולות בסרטן שד לא גרורתי (חולות שעברו כריתה של הגידול הסרטני אך לא נמצאו בגופן גרורות) מוריד באופן מובהק את הסיכוי להתפתחות מחלה גרורתית ב-46%. פרסום זה הוא ראשוני ומכיל תוצאות מוקדמות למחקר שאמור להמשך מספר שנים. אם תוצאותיו יאושרו לאורך זמן, ניתן יהיה להשתמש בטרסטוזומב כתרופה מונעת בחולות לפני היווצרות גרורות.
בעקבות התוצאות המבטיחות בניסויים, אושר השימוש בתרופה כטיפול מונע על ידי רשות התרופות האירופית והיא נמצאת בתהליך אישור מזורז במנהל המזון והתרופות האמריקאי, FDA. בישראל הוכלל הטרסטוזומב בסל הבריאות כטיפול מונע ב-1 ביולי 2006.

תופעות לוואי

ככלל טרסטוזומב מלווה בתופעות לוואי קלות בהרבה מרוב התרופות הכימותרפיות. תופעת הלוואי העיקרית הנגרמת כתוצאה מנטילת טרסטוזומב קשורה לבעיות לב (קרדיומיופתיה) הנגרמת ב-2%-7% מן המקרים.

המנגנון המולקולרי של התרופה

HER-2 הוא חלבון ממשפחת receptor for epidermal growth factor המבוטא ביותר בכ-30% מחולות סרטן שד ראשוני. כמו שלושת החלבונים האחרים במשפחה, HER-2 עובר זירחון (קישור יון זרחתי) על שיירי טירוזין וכך מאותת לתא להתחלק. בניגוד ליתר החלבונים במשפחה, HER-2 הוא קולטן יתום, כלומר הוא אינו נקשר לליגנד. במקום זאת HER-2 עובר זירחון כתוצאה מקישור (יצירת הטרודימר) לחלבונים אחרים מן המשפחה.
טרסטוזומב הוא נוגדן חד שבטי מואנש, נגד האזור החוץ תאי של החלבון האנושי HER-2. על ידי קישור טרסטוזומב ל-HER-2 נמנעת יצירת ההטרודימר שבין HER-2 לחלבונים אחרים, ולכן נמנע זירחונו של HER-2. ללא זירחונו של HER-2 מעוכבת חלוקת התא הסרטני, מעוכבת צמיחת הגידול, ובשל קישור הנוגדן לחלבון חוץ קרומי, מופעלת המערכת החיסונית של הגוף נגד התאים הסרטניים.
תוכנית לונה

תוכנית לונה (ברוסית: Луна - ירח, מכונה גם לוניק) היא תוכנית חלל סובייטית ורוסית לחקר הירח, חלק מתוכנית החלל הסובייטית, שהוצאה לפועל בין 1959 ל־1976 ותוכנית החלל הרוסית (שיגורים שמתוכננים לצאת לפועל ב־2021 במסגרת תוכנית חקר הירח הרוסית).
15 ממשימות התוכנית הושלמו בהצלחה ופרצו דרך בתחום חקר החלל בכלל וחקר הירח בפרט. הגשושיות ששוגרו היו או מקפות או נחתות, והן ביצעו ניסויים לבדיקת ההרכב הכימי של הירח, שדה הכבידה שלו, וטמפרטורה וקרינה על פניו. 24 משימות נקראו רשמית בשם "לונה" ולאחריו מספר סידורי, על אף שמשימות נוספות שוגרו. המשימות ששיגורם נכשל לא פורסמו בציבור באותו זמן, ולא הוקצה להם מספר בתוכנית. משימות שכשלו בעודם במסלול סביב כדור הארץ קיבלו לרוב את השם "קוסמוס" ולאחריו מספר. עלותה המוערכת של תוכנית לונה עומדת כיום על 4.5 מיליארד דולר.
הגשושיות תוכננו ונבנו בתאגיד הטילים והחלל אנרגיה בראשותם של סרגיי קורוליוב, וסילי מישין וולנטין גלושקו. החל מגשושית "לונה 7" התכנון עבר למשרד תכנון שבראשו עמד גאורגי בבקין.
בשנת 2019 מתוכנן שיגור הגשושית לונה 25 ובכך תושק התוכנית מחדש. קדמה לה סדרת הניסויים לונה 2015, שדימתה טיסה מאוישת לירח ובדקה השפעות פיזיולוגיות ופסיכולוגיות על גוף האדם במקרה של טיסה ושהייה ממושכת על הירח.

משימות כושלות

בזמן שהייתה התוכנית פעילה, לא פרסמו הסובייטים אף מידע על משימה ששיגורה נכשל. בעקבות כך, הקצו משקיפים מהמערב זיהויים משלהם לאותן משימות. לדוגמה, לונה E-1 מס' 1, הכישלון הראשון ב־1958 אשר נאס"א האמינה כי היא קשורה לתוכנית, נקראה בשם "לונה 1958A".
נאס"א זיהתה משימה לה היא קראה "לונה 1966A" כאחת ששוגרה ב־30 באפריל 1966, משימה בשם "לונה 1969B" כאחת ששוגרה ב־15 באפריל 1969, ומשימה בשם "לונה 1970B" כאחת ששוגרה ב־19 בפברואר 1970. כאשר מאוחר יותר פורסמו רשימות השיגורים הסובייטיים, לא נמצאו משימות לונה ששוגרו בתאריכים אלו.
תאופנוס היווני

חייו

הוא נולד בבירת האימפריה הביזנטית קונסטנטינופול ומכאן מקור השם "היווני". העבודות שלו שלפני הגעתו לרוסיה לא השתמרו. בשנת 1370 הוא הגיע לנובגורוד ובשנת 1378 החל לעבוד על עיטור כנסיית ספאס על רחוב אילין. רוב העבודה נשמרה עד היום. הציורים וסגנונו השפיעו רבות על הציירים האחרים בנובגורוד והשפעתו מורגשת בעיטורים של הכנסיות שנבנו באותה תקופה וגם בעיטור הספרים שבוצע במהלך המאה ה-14.
על המשך פעילותו לא ידוע הרבה. ככל הנראה הוא עבד בניז'ני נובגורוד ועבד גם בערים נוספות. לקראת סוף המאה ה-14 הוא הגיע למוסקבה. בשנת 1392 הוא השלים עיטור ספרי דת של אחד מאצילי מוסקבה.
לא ברור היקף הפעילות שלו במוסקבה אך לפי העדויות הוא עבד על עיטור של קתדרלת המלאך מיכאל ושל קתדרלת הבשורה ביחד עם אנדרי רובליוב. בעבודות אלו הוא בפעם ראשונה ברוסיה צייר אנשים כולל הגוף המלא.
פרוטאוגליקן

תפקיד בגוף

פרוטאוגליקנים מהווים רכיב מרכזי במטריצה החוץ-תאית (ECM) של תאי בעלי חיים. הם יוצרים קומפלקסים גדולים יחד עם פרוטאוגליקנים אחרים וסיבי המטריצה. יש להם תפקיד גם בקישור למולקולות טעונות חיובית (כגון נתרן, סידן ואשלגן) ולמים ולבקרה על תנועה המולקולות דרך המטריצה. יש ראיות גם על השפעה של הפרוטאוגליקנים על הפעילות והיציבות של חלבונים ומולקולת סיגנל במטריצה. היכולת הספציפית של כל פרוטאוגליקנן נגזרת מאופי הליבה החלבונית וסוג השרשרת הפחמימנית שלו.

סינתזה

הרכיב החלבוני של פרוטאוגליקנים מסונטז על ידי ריבוזומים ונשלח לרשתית התוך-פלזמית ועובר גליקוזילציה בגולג'י. הפרוטאוגליקן השלם נעטף בוזיקולה ויוצא למטריצה החוץ תאית.

מחלות

חוסר היכולת לפרק פרוטאוגליקנים מאפיינת קבוצת מחלות גנטיות הנקראות מוקופוליסכרידוזות. אובדן הפעילות של אנזימים מסוימים בליזוזום שבאופן נורמלי מפרקים גליקוזאמינוגליקנים גורר הצטברות של פרוטאוגליקנים בתאים. ההצטברות יכולה לגרום למגוון תסמיני מחלה, בהתאם לסוג הפרוטאוגליגן המצטבר.
גילברט וג'ורג'

גילברט פרוש (Gilbert Proesch, נולד ב-17 בספטמבר 1943) וג'ורג' פסמור (George Passmore, נולד ב-8 בינואר 1942) הם זוג אמנים היוצרים יחד תחת השם גילברט & ג'ורג'‏. הם ידועים ביצירותיהם המבוססות על תצלומים.

ביוגרפיה

פרוש נולד בסן מרטין דה טור שבדרום טירול, צפון איטליה, ושפת אמו היא לדינית. הוא למד בבתי ספר שונים לאמנות באוסטריה ובגרמניה לפני שהיגר לאנגליה.
פסמור נולד בפלימות' שבבריטניה לאם חד הורית בבית עני. הוא למד אמנות באנגליה.
השניים נפגשו ב-25 בספטמבר 1967 כשלמדו פיסול ב St Martins School of Art. הם מספרים שהתחברו מכיוון שג'ורג' היה היחיד שיכול להבין את האנגלית הגרועה של גילברט. בראיון שנערך ב-2002 לדיילי טלגרף אמרו כי מדובר היה ב"אהבה ממבט ראשון". השניים נישאו ב-2008.
במשך שנים רבות גילברט וג'ורג' גרו ויצרו במזרח לונדון.

פסלים חיים ומזמרים

במהלך לימודיהם יצרו גילברט וג'ורג' את הפסל המזמר (The Singing Sculpture) שהוצג לראשונה ב-Nigel Greenwood Gallery בשנת 1970 .לצורך מיצג זה הם כיסו את ראשיהם וידיהם באבקה צבעונית, עמדו על שולחן ושרו ורקדו לצלילי השיר Underneath the Arches של פלנגן ואלן, לעיתים במשך יום שלם. החליפות שלבשו במיצג זה הפכו עבורם למעין מדים. רק לעיתים נדירות הם מופיעים בציבור כשאינם לבושים בחליפות. בנוסף, רק לעיתים נדירות אחד מהם מופיע בציבור שלא בחברתו של השני. הם מכנים עצמם "פסלים חיים" ומסרבים לנתק את האמנות מחיי היום יום, בטענה שכל דבר שהם עושים נחשב לאמנות.

התמונות

הצמד מוכר בין השאר בזכות עבודות הצילום הגדולות שלו, הידועות בשם "התמונות" (The Pictures). היצירות המוקדמות בסגנון זה נעשו בשחור ולבן, ומאוחר יותר נצבעו ביד גם באדום וצהוב. לאחר מכן, גילברט וג'ורג' החלו לעבוד עם צבעים עזים יותר, ולעיתים השתמשו בתאורה או כיסו את היצירות בגריד שחור. היצירות עוסקות במגוון רחב של נושאים, ביניהם ניתן למנות דת ופטריוטיזם . שני האמנים עצמם מופיעים ביצירות לעיתים קרובות. הם תיארו אותן כ"מכתב אהבה מאיתנו לצופה". 
בשנת 2007 פורסם על ידי מוזיאון טייט מודרן ספר בשם The Complete Pictures, 1971–2005, ובו מופיעות למעלה מאלף מיצירותיהם.

Jack Freak Pictures

Jack Freak Pictures היא סדרת היצירות הנרחבת ביותר של גילברט וג'ורג' נכון ל-2012. שני המוטיבים המרכזיים ביצירות הם תמונותיהם של הצמד ודגל הממלכה המאוחדת. בתמונות משולבים מוטיבים רבים ממזרח לונדון.

עמדות פוליטיות

גילברט וג'ורג' נחשבים ליוצאי דופן בעולם האמנות בשל דעותיהם השמרניות ואהדתם למרגרט ת'אצ'ר. בראיונות אמר ג'ורג' כי לעולם לא היה אנטי-ממסדי: "אסור להיות שמרן בעולם האמנות" וכי "השמאל הוא טוב. האמנות היא השמאל. כוכבי פופ ואמנים אמורים להיות כל כך מקוריים. אז איך ייתכן שכולם מחזיקים באותה דעה?... אנחנו מעריכים מאוד את מרגרט ת'אצ'ר. היא עשתה הרבה למען האמנות. סוציאליזם שואף לכך שכולם יהיו שווים. אנו רוצים להיות שונים."
גילברט וג'ורג' הם מונרכיסטים ואמרו כי "אנחנו מחבבים גם את נסיך ויילס. הוא ג'נטלמן."
אבי סטרול

קריירה

סטרול גדל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב, ובשנת 1998 החל להשתלב בקבוצה הבוגרת של המועדון. במהלך עונת 2005/2006 פתח סטרול בדרך כלל בהרכב הקבוצה בליגת העל ואף היה קפטן הקבוצה במשחקים רבים. בשנת 2006 הצטרף סטרול למכבי נתניה, ובמשך השנתיים שבהם שיחק בנתניה סיימה קבוצתו פעמיים במקום השני והגיעה למוקדמות גביע אופ"א.
ב-11 ביוני 2008 חתם סטרול בקבוצה הבלגית לוקרן והצטרף לעומר גולן. את שערו היחיד בקבוצה כבש בבעיטה מאמצע המגרש.
ב-26 ביוני 2010 חזר סטרול לישראל וחתם על חוזה לשנתיים בקבוצת נעוריו מכבי תל אביב. בעונת 2010/2011 נפצע סטרול בדרבי פציעה קשה ונעדר לזמן ממושך של יותר מעונה שלמה והוא חזר לשחק במחזור האחרון של עונת 2011/2012 נגד עירוני קריית שמונה ב-12 במאי 2012, כשעלה כמחליף בדקה ה-80. בעונה שלאחר מכן לא שותף במשחקי הליגה, אך היה חלק מסגל הקבוצה שזכתה באליפות.
ב-17 ביולי 2013 חתם סטרול בהפועל רמת השרון, ובתום העונה ירד עמה לליגה הלאומית ושיחק במדיה עונה נוספת. בקיץ 2015 עבר להפועל ראשון לציון מהליגה הלאומית.
לסטרול 15 הופעות בנבחרת ישראל. במשחק הבכורה שלו בנבחרת נכנס סטרול כמחליף בניצחון 0-5 על נבחרת לוקסמבורג, ובמשחקי מוקדמות מונדיאל 2010 הוא שותף בחמישה משחקים.
שמשון בן צדוק

רבי שמשון בן צדוק, היה מגדולי תלמידי מהר"ם מרוטנבורג, בן המאה ה-13, חי לקראת סוף תקופת בעלי התוספות.
רבי שמשון שירת את מהר"ם מרוטנבורג בשנות שהותו בכלא ותיעד את תורתו ומנהגיו.

קורות חייו ופועלו

רבי שמשון בן צדוק נמנה עם תלמידיו המובהקים של מהר"ם מרוטנבורג. רבו, המהר"ם, ניסה לעזוב את גרמניה ולעלות לארץ ישראל, ונאסר באשמת ניסיון הגירה, שהיה אסור ליהודים, בתקווה לקבל כופר גבוה מהקהילה היהודית עבור שחרורו.
בשלב מסוים הותר לתלמידו רבי שמשון לבקר אצלו לעיתים קרובות ולשהות במחיצתו, והוא תיעד את מנהגיו וחידושי התורה שלו.
הנהגות והלכות שליקט מופיעות בספר תשב"ץ (ראשי תיבות: תשובות שמשון בן צדוק, המוכר בשם "תשב"ץ קטן" להבדילו מהספר תשב"ץ, שחיבר רבי שמעון בן צמח דוראן). הספר עצמו כנראה לא נערך בשלמותו על ידיו, שכן הוא עצמו מוזכר בו. 
הספר כולל העתקות מתשובות מהר"ם, הלכות ששמע מפי המהר"ם, והנהגות שראה. רבנו פרץ ותלמידיו הוסיפו הגהות על תשב"ץ קטן.
ביחד עם תלמיד אחר, רבי מאיר הכהן מרוטנבורג, חיבר את הגהות מימוניות על משנה תורה של הרמב"ם, חיבור שבו נערכו שיטות חכמי אשכנז ובעלי התוספות בנושאים הנדונים.
הקרב החמישי על האיזונצו

מהלך הקרב

פעם נוספת הייתה מטרת המתקפה כיבוש הרמה של דוברדו והעיר נובו גוריצה. המתקפה נהדפה ולא היה כיבוש קרקעי כלשהו.
ביצנית לבנת-כנף

תפוצה ונדידה

הביצנית לבנת-הכנף דוגרת ומקננת באזורי ביצות ובטונדרה ובאירואסיה. היא חורפת וחולפת בישראל וחורפת גם באפריקה ובאסיה.

מאפיינים פיזיים

אורך גופה של ביצנית לבנת-הכנף הוא 30 ס"מ. רגליה ארוכות ואדומות ולפעמים אפשר להתבלבל בינה לבין קרובתה הביצנית אדומת-הרגל אך מקורה של הביצנית לבנת-הכנף קצר יותר.
מקורה של הביצנית לבנת-הכנף אדום בעל קצה שחור, כל גופה אפור-חום, השת שלה לבן והחלק התחתון בכנפיה לבן כולו.

תזונה

הביצנית לבנת-הכנף היא אוכלת כל. תזונתה מורכבת מחרקים, מתולעים, מרכיכות וגם מעשב ומזרעים.

רבייה

בעונת הרבייה, האביב, הביצנית לבנת-הכנף שוכנת בביצות ובאדמות בור, שם היא חופרת שקערורית בקרקע והנקבה מטילה בה כ-4 ביצים.
צבע הביצים צהבהב-ירקרק ועליהן כתמים כהים.
אבא שאול

משנתו

מסורות רבות המובאות בשמו בתלמוד עוסקות בבית המקדש ובעבודה שבו. בהלכות ייבום החמיר אבא שאול, ודרש כוונה קדושה אצל היבם: "אבא שאול אומר: הכונס את יבמתו לשם נוי, לשם אישות, לשם דבר אחר - כאילו פוגע בערוה, וקרוב בעיני להיות הוולד ממזר". אבא שאול חשש שבתקופתו לא ניתן למצוא יבם שכוונתו היא לשם המצווה, אבל דבריו לא נתקבלו בעיני החכמים וחלקו עליו בטעמם של הפסוק "יבמה יבא עליה" בכל מקום, וגם אם כוונתו איננה שלימה.

אישיותו

היה גבוה בקומתו, ומתואר בתלמוד שהתנא רבי טרפון הגיע לגובה כתפו. עבד לפרנסתו כקברן וכגבל של בית רבי יהודה הנשיא.
על פי האר"י, מקום קבורתו המיוחס כיום אינו של אבא שאול, אלא צדיק אחר קבור בו, אולם הוא לא רצה לומר את שמו.

לקריאה נוספת

ישראל לוי, קטעים ממשנת אבא שאול, בתוך מסלות לתורת התנאים, מתורגם מגרמנית בידי אלכסנדר זיסקינד רבינוביץ' (אז"ר), תל אביב, תרפ"ח (ובמהדורות צילום נוספות).
Soon We'll Be Found

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי סיה וריק נואלס, והופק על ידי ג'ימי הוגארת'. תחילה, יצא השיר בבריטניה, ב-13 באוקטובר 2008, תחת חסותה של חברת התקליטים מאנקי פאזל רקורדס. מאוחר יותר, ב-12 בינואר 2009, יצא השיר גם באירופה ובשאר רחבי העולם.
עם השיר הופיעה לראשונה סיה בתוכנית הטלוויזיה, "Late Show with David Letterman", ב-13 בנובמבר 2008.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר בוים וצולם על ידי קלייר קארה. בקליפ עצמו, שרה סיה את השיר בשפת הסימנים האמריקאית. בנוסף לכך, הקליפ זכה לפופולריות רבה בשל המסרים השוררים בתוכו.
נכון ל-18 באוקטובר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-82 מיליון צפיות, דבר אשר הופך אותו לקליפ הנצפה ביותר מן האלבום.
שוליית הקוסם

תקציר העלילה

הסיפור מתחיל בכך שקוסם זקן עוזב את הסדנה שלו ומשאיר את שולייתו לבד עם מטלות שעליו לבצע. בעת העדרו של הקוסם, השוליה, שמתעייף מלהעביר מים לתוך האמבט של הקוסם, מחליט להשתמש בכישוריו שעדיין אינם מפותחים דיים ומכשף את המטאטא כדי שיעשה את העבודה במקומו.
עד מהרה הרצפה מוצפת במים והשוליה נוכח לדעת שהוא אינו יכול לעצור את המטאטא משום שאינו יודע את מילות הקסם שיגרמו למטאטא לחדול. לאחר ניסיונות כושלים של השוליה לעצור את המטאטא, ביאושו, לוקח השוליה גרזן ושובר את המטאטא לשניים, אך כל אחת מן החתיכות "קמה לתחייה" וממשיכה להביא מים, עכשיו אפילו בקצב יותר מהיר. 
כשהכל נראה אבוד, והמים ממשיכים לעלות ולהציף את הסדנה, חוזר הקוסם, מבטל את הכישוף ומציל את המצב. 
בגרסאות מסוימות, הקוסם מסלק את השוליה בגלל הבלגן שיצר. בגרסאות אחרות, הקוסם, שמשועשע מן הלקח החשוב ששולייתו קיבל לגבי שליטה בקסם, נוהג בו ביד קלה יותר.

עיבודים קולנועיים

בשנת 1940 עובד שוליית הקוסם לקטע אנימציה בסרט המוזיקלי "פנטסיה" של אולפני וולט דיסני. בעיבוד זה דמות שוליית הקוסם מגולמת על ידי מיקי מאוס.
בשנת 2010 יצא סרט נוסף של דיסני, "שוליית המכשף", בו מככב ניקולס קייג' כמכשף.
איסוף חתימות

איסוף חתימות הוא מנהג נפוץ שקיים, כפי הנראה, מזה אלפי שנים. אספני חתימות אוספים חפצים או ניירות שעליהם חתמו אנשי שם, אמנים מפורסמים, או אישים ידועים אחרים. במזרח אסיה, קבלת חתימה מאדם מוכר בן המעמד הגבוה נחשבת לכבוד. ערכו של חפץ החתום בידי אישיות ממלכתית בכירה עשוי לעלות במידה מדהימה. בימי השושלות הקדומות של סין, חתימתו של קיסר בן השושלת הייתה יקרה לעין שיעור, אולם מכירת חפץ חתום שכזה הייתה פשע ונתפסה כמעשה מעליב.
עד לפני כמה עשרות שנים, בקשת חתימה מאנשים מפורסמים נחשבה במערב לעיסוק ההולם ילדים בלבד. איסוף חתימות כתחביב הפך נפוץ מאוד בשנות השמונים, וכתוצאה מכך מסחר בחתימות הפך למקובל. מה שהיה תחביב תמים הפך להיות עסק של ממש, סוחרי מזכרות החלו לעסוק בסחר בחתימות, וידוענים החלו לדרוש תשלום תמורת חתימתם.
יש לציין כי ידוענים רבים, כגון המתאגרף מוחמד עלי, שחקני הקולנוע רוברט דה נירו ואל פצ'ינו, נשיא ארצות הברית לשעבר ביל קלינטון, ורבים אחרים עדיין אוהבים לחלק את חתימותיהם חינם אין כסף למעריצים, כך שאיסוף חתימות נותר תחביב מעניין גם בימינו.
בשנות התשעים החלה להתפשט תופעה של זיוף חתימות, שנמכרו כמקוריות. במקרים מסוימים הבעיה החמירה עד כדי מעורבות של לשכת החקירות הפדרלית האמריקאית.
בעולם אספנות הספרים, ערכו של ספר לאספנים, בעיקר כשמדובר בהדפסה ראשונה, עשוי לעלות עשרות ואף מאות מונים אם הוא חתום בידי הסופר (או בידי אישיות חשובה אחרת). במקרים רבים נמכרות מהדורות מיוחדות (מוגבלות וממוספרות) של ספרים כשהן חתומות בידי המחבר. סופרים נוהגים גם לחתום על עותקים מספריהם באירועים שונים, כגון שבוע הספר העברי, ובמפגשים עם קוראים.
מתיאס יורגנסן

קריירת מועדונים

יורגנסן נולד בדנמרק לאם דנית ואב גמבי. בגיל 4 הצטרף לקבוצת הילדים של בולדקלבן 93, מועדון בו שיחק בכל הקבוצות הגיל. בגיל 17, הלך למבחנים בארסנל אך ללא הצלחה וב-26 ביוני 2007 חתם בפ.צ. קופנהגן.
ב-21 ביולי 2007, יורגנסן מתח את הרצועה הפנימית בברכו השמאלית ונעדר כחודש וחצי. ב-9 בספטמבר הצטרף לקבוצת המילואים. ב-26 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הגביע נגד פדריקיה בו ניצחה קופנהגן 1-3. שלושה ימים לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה. ב-7 באוקטובר, ערך את הופעת הבכורה שלו זירה האירופית במחשק נגד לאנס.
ב-22 בפברואר 2012 פורסם כי יורגנסן יצטרף לפ.ס.וו. איינדהובן בהעברה חופשית עם סיום העונה.
ב-18 באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 נגד רודה. 12 ימים לאחר מכן, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-9 נגד זטה במסגרת מוקדמות הליגה האירופית.
לאחר שלא זכה לדקות משחק רבות באיינדהובן, ב-7 ביולי 2014 יורגנסן חזר לפ.צ. קופנהגן תמורת 600 אלף אירו.
ב-7 ביולי 2017 יורגנסן חתם לשלוש עונות בהאדרספילד טאון העולה החדשה לפרמייר ליג תמורת 3.5 מיליון פאונד.
ב-10 באוגוסט 2019 חתם יורגנסן בפנרבחצ'ה הטורקית לשלוש שנים עבור 2 מיליון אירו.

קריירה בינלאומית

ב-19 בנובמבר 2008 יורגנסן ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת דנמרק במשחק ידידות נגד ויילס. יורגנסן נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2018.
ב-1 ביולי 2018 כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד דנמרק לנבחרת קרואטיה. בשמינית גמר מונדיאל 2018.