לילנד סטנפורד

חייו

לילנד סטנפורד נולד בווטרוילט שבמדינת ניו יורק, אחד משמונת ילדיהם של ג'וזאיה ואליזבת פיליפס סטנפורד. אבות המשפחה התיישבו באזור עמק המוהוק שבניו יורק בסביבות שנת 1720,סטנפורד למד במוסד הליברלי "קלינטון" ולאחר מכן למד משפטים בסמינר "קזנוביה". ב-30 בספטמבר 1850 נישא סטנפורד לג'יין אליזבת לאתרופ בעיר אולבני.
ב-1852, לאחר שספרייתו ורכוש נוסף נשרפו בשריפה, עבר סטנפורד לקליפורניה. הייתה זו תקופת הבהלה לזהב וסטנפורד נכנס לעסקי כריית הזהב יחד עם שלושה מאחיו, שעברו בעקבותיו לחוף המערבי. באותו הזמן עבד סטנפורד כשומר בחנות שנועדה לכורים ועזר להקים את אגודת הספרייה של סקרמנטו, שהפכה מאוחר יותר לספרייה הציבורית של סקרמנטו. ב-1856 עבר לסן פרנסיסקו והחל לעסוק במסחר באופן נרחב יותר.
סטנפורד היה אחד הצירים בוועידה הלאומית של המפלגה הרפובליקנית בשנת 1860, שבה נקבעה מועמדותו של אברהם לינקולן לנשיאות. ב-1861 ייסד בצוותא עם קוליס הנטינגטון, מארק הופקינס וצ'ארלס קרוקר (ארבעתם כונו "ארבעת הגדולים") את חברת הרכבות סנטרל פסיפיק ומונה לנשיאה. הקטר הראשון של הרכבת נקרא "המושל סטנפורד" (Gov. Stanford) על שמו. כנשיא חברת הרכבת, הורה להמשיך את בנייתה אל מעבר להרים, למסילה באורך 530 מיל, שנבנתה ב-293 ימים.
ב-1872 שכר סטנפורד את שירותיו של אדוארד מייברידג' כדי שיוכיח עבורו שלרגע מסוים, בעת דהרת הסוס, עוזבות כל פרסותיו את הקרקע והוא אינו נוגע באדמה. עניינו של סטנפורד בשאלה היה ככל הנראה יותר מאקדמי: הוא נקט את עמדתו, שהסוס אינו נוגע בקרקע, בהתערבות על סכום עתק של 25,000 דולר.] כדי להוכיח זאת מיקם מייברידג' מצלמות רבות על מסלול הריצה של הסוס, ולמעשה בישר את תחילת עידן הקולנוע.
בשנים 1885–1890 כיהן סטנפורד כנשיא חברת הרכבות סאותרן פסיפיק, במקביל לכהונתו כנשיא חברת הרכבות סנטרל פסיפיק, תפקיד אותו נשא עד מותו ב-1893. משום האינטרס שלו בבניית ופיתוח הרכבת, עודד סטנפורד הגירה מסין, כך שיוכל להעסיק מהגרים סינים בשכר נמוך יותר. ההגירה אכן הורחבה, אך בעקבותיה פחתו מספר המשרות לתושבי קליפורניה. בתגובה, הפך סטנפורד את המהגרים, שהגיעו בהוראתו, לשעירים לעזאזל, והשפיע על הממשל בקליפורניה להטיל מיסים ולהתקין תקנות לא הוגנות כנגד המהגרים הסינים.
סטנפורד היה פעיל פוליטית במסגרת המפלגה הרפובליקנית. הוא נבחר להיות המושל השמיני של מדינת קליפורניה, וכיהן בתפקיד מדצמבר 1861 עד דצמבר 1863. בתקופה הזו, קיצץ סטנפורד את חוב המדינה בחצי, ודגל בשימור היערות. כמו כן, היה מעורב בהקמת ה"נורמל סקול" (Normal school) בסן פרנסיסקו, שהפך לאחר מכן לאוניברסיטת סן חוזה. לאחר סיום כהונתו, הוארכה משך כהונת המושל משנתיים לארבע שנים. כעשרים שנה לאחר סיום תפקידו כמושל, ישב סטנפורד בסנאט של ארצות הברית למשך קדנציה אחת, מ-1885 עד 1893. ארבע שנים מתוכה היה יושב ראש ועדת הסנאט לבנייה ציבורית וקרקעות.
בנוסף, היו בבעלותו שני יקבים: יקב לילנד סטנפורד, שנוסד ב-1869 ונוהל בידי אחיו ג'וזאיה, וחוות וינה הגדולה, כ-220 קמ"ר, בה היה היקב הגדול בעולם. כמו כן, הייתה בבעלותו חווה בפאלו אלטו, בה גידל את סוסי המירוץ הגזעיים שלו. חווה זו נתנה לאוניברסיטת סטנפורד את כינויה - "החווה", מכיוון שהאוניברסיטה הוקמה בשטחה של חוות הסוסים.
ב-13 במרץ 1884 מת ממחלת טיפוס הבטן לילנד סטנפורד הבן, בנם היחיד של סטנפורד ואשתו ג'יין, במהלך טיול לפירנצה שבאיטליה. לזכרו, הקימו השניים את אוניברסיטת סטנפורד, באומרם: "ילדי קליפורניה יהיו ילדינו". כ-20 מיליון דולרים (השווים ל-400 מיליון דולרים במונחים של ימינו) מהונו הפרטי, שהוערך בכ-50 מיליון דולרים, הושקעו באוניברסיטה.
לילנד סטנפורד מת בביתו בפאלו אלטו שבקליפורניה ונקבר במאוזוליאום של משפחתו.