google/wiki40b huggingface dataset:
קווארנה

היסטוריה

התיישבות אנושית מאורגנת באזור מתוארכת לתקופת הברונזה המאוחרת, עידן הממלכה התראקית ובמקום הוקם יישוב שנקרא קְרוֹאוּנוֹי. בהמשך, הפך היישוב חלק מפרובינציה רומית, כאשר במהלך המאה ה-1 לפנה"ס נחרב ברעידת אדמה וקרס אל תוך הים השחור. העיר נבנתה מחדש ועברה לחזקת האימפריה הביזאנטית. במהלך המאה ה-7 נכבש האזור על ידי שבטים סלאבים ופרוטו-בולגארים בהנהגת אספרוך, אשר הוו את הבסיס להקמת האימפריה הבולגרית הראשונה והעיר הביזאנטית הוחרבה והועלתה באש.
היישוב התפתח מחדש כמה עשרות שנים מאוחר יותר תחת השם קָארְבוּנָה. קיים תיעוד בפורטולאנו לנמל שפעל בעיר במהלך המאה ה-14. השם קווארנה מופיע לראשונה בתעודות עות'מאניות מהמאה ה-17 ומניחים שזהו יישוב חדש, אשר צמח על בסמיכות לחורבות קודמו שלא שרד את כיבושו ב-1397, במהלך נפילת האימפריה הבולגרית השנייה לידי האימפריה העות'מאנית. עד למאה ה-19 פעל במקום נמל מסחרי שדרכו יוצאה חיטה. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) שוחררה העיר לאחר קרבות דמים בין תושביה הבולגרים והגגאוזים למיליציית הבאשי בוזוק המוסלמית צ'רקסית ובהמשך, הפכה מכוח חוזה סאן סטפנו חלק מנסיכות בולגריה.
לאחר מלחמת הבלקן השנייה הועברה העיר לחזקת רומניה, נכבשה בידי הצבא הבולגרי במהלך מלחמת העולם הראשונה והוחזרה שוב לרומנים מתוקף חוזה ניי. תמיכת בולגריה בגרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה הובילה להסכם קראיובה אשר במסגרתו הוחזר כל חבל דרום דוברוג'ה לבולגריה ב-1940. העיר נותרה מאז בחזקת הבולגרים.

כלכלה ודמוגרפיה

בעיר נמל דיג קטן, מעגן יאכטות, קומפלקס בתי הארחה וכן מגרשי גולף המצויים בהקמה. באזור העיר קיים מפעל ליצור מים מינרליים, מפעלי מזון, טקסטיל ועיבוד עץ. 95 אחוזים מהתושבים הם נוצרים אורתודוקסים, 4 אחוזים פרוטסטנטים והשאר מוסלמים סונים.

אקלים

בעיר שורר אקלים ממוזג מתון עד תת-ים תיכוני בשל השפעתו הממתנת של הים השחור. החודש החם בשנה הוא יולי והטמפרטורות נעות בין 17ᵒc מינימום ועד 27ᵒc מקסימום. החודש הקר בשנה הוא ינואר, בו נעות הטמפרטורות ממינימום של מינוס 1ᵒc ועד מקסימום 5ᵒc. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 472 מילימטרים והחודש הגשום ביותר הוא נובמבר.
Half-Life 2: Lost Coast

משחקיות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

העלילה

עלילת המשחק מתרחשת במזרח אירופה, באחת ממדינות ברית המועצות לשעבר. בתחילת המשחק הגיבור, גורדון פרימן, מצא את עצמו ליד מזח רקוב ומתפורר, בקרבת מנזר הממוקם על צוק אשר משקיף על עיירה קטנה בשם סנט אולגה. בהמשך, דייג זקן מזהה את פרימן ומפנה אותו למנזר אשר ממנו הקומביין נוהגים לשגר טילים על העיירה.
בהמשך גורדון מטפס לעבר המנזר, נתקל בהתנגדות כבדה מצד החיילים ששומרים עליו ומנסים לעצור אותו. בהמשך גורדון מצליח להגיע למנזר ולהשבית את משגר הטילים. בעקבות כך קבוצת חיילים נוספת תוקפת את המנזר בעת שמסוק תקיפה של הקומביין מגבה את החיילים. לאחר שפרימן מביס את החיילים, הוא משמיד את המסוק באמצעות רקטה נגד טנקים. המסוק מתרסק על פיגומים ויוצר עבור פרימן נתיב המוביל את פרימן בחזרה אל המזח. הדייג מברך את פרימן על ההצלחה שלו ומזמין אותו לסעודה בסנט אולגה.

פיתוח

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
ישיבת אמי"ת אורות שאול

תולדות הישיבה

הישיבה הוקמה באלול ה'תשנ"ח (ספטמבר 1998) על ידי הרב יובל שרלו, הרב דוד סתיו והרב שי פירון. הישיבה הוקמה בפתח תקווה מתוך תפיסה שהתורה צריכה להימצא במרכז החיים ובמרכז הארץ. בסמוך לה הוקמה ישיבה תיכונית בראשות ראש הישיבה הרב שי פירון. בשנת תשס"ט החל הרב אברהם בלידשטיין (כיום רב היישוב תקוע) לכהן כסגן ראש הישיבה. בכסלו תשע"ב, הצטרפה הישיבה לרשת אמי"ת. היא נקראת על שם התורמים שאול ומירה קושיצקי.
לקראת שנת הלימודים ה'תשע"ג עברה הישיבה למתחם כפר בתיה ברעננה ולהנהגתה הצטרפו הרב תמיר גרנות כראש ישיבה והרב איתמר אלדר כראש בית מדרש 'שערים' לבוגרי צבא. במסגרת זו בוחרים התלמידים ב"שער" שבו הם רוצים להתמקד: 'שער הגמרא' בהנחיית הרב מומי פאלוך, 'שער התנ"ך' בהנחיית הרב אלדר ושער אגדה והגות בהנחיית הרב חיים וידל. ר"מים נוספים הם הרב גיל דביר, הרב יובל וקסלר והרב אייל קהלני.
בשנת ה'תש"ף עברה הישיבה לשכונת שפירא בתל אביב. במקביל עזבה את רשת אמי"ת והצטרפה למוסדות עמותת רוח הגולן.

דרכה של הישיבה

הישיבה נחשבת לאחת ממייצגות הקו הפתוח והמתון בקרב ישיבות ההסדר. הלימוד בה כולל עיסוק בתחומי תלמוד, תנ"ך, אגדה, חסידות, מחשבה ומוסר. אופן הלימוד כולל לימוד ישיבתי קלסי, שילוב כלים ספרותיים ואקדמיים וחיפוש היבטים רוחניים ואישיים בלימוד. מלבד לימוד התלמוד הירושלמי והמדרשים, שנתחדשו בארץ ישראל, הישיבה עוסקת בסוגיות ציבוריות הקשורות בצביונה הדתי של מדינת ישראל ובשאלות ממלכתיות, עיוניות והלכתיות, כחלק מהחיפוש אחר תורת ארץ ישראל ברוח משנתו של הרב קוק. לימוד התנ"ך נעשה מתוך שאיפה לאמץ את דברי הנביאים כהכוונה בעבודת ה' במציאות הישראלית האקטואלית.
הישיבה מעודדת פיתוח יצירה מקורית. היא מוציאה עלון שבועי פנים-ישיבתי בשם "פתחון פה", שבו מאמרים של תלמידי הישיבה; רבעון עיוני בשם "פתיחתא", וקובץ בשם "פיתוחי חותם", שבו מאמרים עיוניים פרי עטם של תלמידי הישיבה בנושאי תנ"ך, תלמוד, אגדה ומחשבת ישראל. בנוסף, הוציאה הישיבה קובץ ספרותי בשם "טפטופים", שבו יצירות שירה ופרוזה פרי עטם של תלמידי הישיבה. בשנת תשס"ד (2004) פרסמה הישיבה ספר בשם "באי היום - תלמידי ישיבה כותבים", ובו שירים וקטעי פרוזה שפורסמו לראשונה ב"טפטופים". בשנים תשע"ה-תשע"ז יצאו לאור קובצי מאמרים של בית המדרש 'שערים': "שער לגמרא" - מאמרים על מסכת בבא קמא, מסכת כתובות ומסכת שבת. ו"שער לאגדה" - מאמרים על הבעל שם טוב ותלמידיו.
קוצנית מקור צהובת-שת

מאפיינים

זוהי ציפור קטנה שאורכה 9.5–12 ס"מ ומשקלה עד 9 גרם. בעלת נוצות חומות בהירות עם בטן צהובה, זנב בהיר ובקצהו אזור צהוב. הראש לבן והכיפה שחורה ומנוקדת בלבן. המקור קטן ומותאם לתפיסת עצמים קטנים. 
ציפור זו מצויה מדרום מזרח אוסטרליה ועד טסמניה. היא מצויה ביערות פתוחים, שדות, סוואנות, מישורים פתוחים, ביצות ויערות אך לא במדבר. היא ניזונה מפרוקי רגליים שונים כמו חיפושיות, זחלים או עכבישים אותם היא תופסת בין העלים והענפים או על הקרקע.
הציפור בונה קן על הענפים של האקליפטוס ושל עצים נוספים ומכינה קן נוסף מעליו ואת הקן האמיתי מסתירה. הקן הנוסף נבדק על ידי שודדי ביצים כמו עורבים, עורבני הפעמון ועורבני אוסטרלי, מינים של דבשניים ועופות נוספים וכן נחשים ופוסומים. היא מופרעת גם על ידי קוקיות המנסות להטיל ביצים בקינה.
מערבון

מערבון הוא סוגה קולנועית הבנויה על סיפורי המערב הפרוע של ארצות הברית והוא מתאר לרוב מציאות של אקדוחן קשוח המסתובב ומשליט סדר ומוסר ברחבי הערבה.

אופי המערבונים

במערבונים מופיע קאובוי (בוקר) או שריף כלוחם קשוח שחייו מלאי הרפתקאות ועניין, המסתובב במדבריות או בעיירות של מערב ארצות הברית ונלחם נגד אויבים כמו אינדיאנים, פושעים וכדומה. הצגה זו של הדברים, נוגדת את המציאות בה הקאובוי היה אדם בעל חיים אפורים ומשעממים העובד את האדמה למחייתו.
מלבד האמור, מאופיינת סוגת המערבונים בדמותו הבודדה של הגיבור ובאייקונים ברורים דוגמת האקדח התופי, כובע הבוקרים, סוס הרכיבה, בית המרזח (Saloon) ונופי המערב שמופיעים בסרטי המערבונים.
לעיתים קרובות עוסק המערבון בשאלת חיפוש הצדק גם בדרכים שאינן חוקיות, כך שהגיבור לוקח את החוק לידיו ומשיג צדק במקום החברה ולמען החברה שאינה מסוגלת לדאוג לעצמה. בשל כך ישנם הרואים בדמות הקאובוי והשריף את הנביא המודרני, בבדידותו ובקריאתו לשאוף לצדק ולא לקדש את המסגרות באשר הן. אחד מסרטי המערבון שבולטת שם אמירה זו היא 'בצהרי היום' בכיכובו של גרי קופר.
סוג נוסף של המערבונים הוא מערבוני ספגטי, מערבונים אלו צולמו לרוב באיטליה ובספרד, בתקציב נמוך. השם "מערבוני ספגטי" ניתן בתחילה כלגלוג על סרטים אלו המתיימרים להציג את המערב הפרוע מנקודת מבט אירופאית, עם זאת משנות ה-80 של המאה ה-20 ישנה הערכה מחודשת לסרטים אלו. המייצגת הנאמנה של סוגת מערבוני הספגטי היא טרילוגיית האיש ללא שם בבימויו של סרג'יו לאונה ובכיכובו של קלינט איסטווד.

שחקנים מפורסמים

ג'ון ויין, גרי קופר, ג'ולייאנו ג'אמה, קלינט איסטווד, אלי וולך, צ'ארלס ברונסון, ברט לנקסטר, קירק דאגלס, גלן פורד, לי ואן-קליף, אלן לאד, הנרי פונדה, ג'יימס סטיוארט, יול ברינר, רוברט דובאל, רוברט מיצ'ם, ריצ'רד וידמארק, וולטר ברנן ועוד רבים אחרים.

השפעות בין סוגות

המערבונים הושפעו החל משנות ה-50 מסרטי הסמוראי של אקירה קורוסאווה היפני, שהוא עצמו שאב את השראתו מספרי בלשים אמריקאיים. כך, לדוגמה, סרטו המפורסם של קורוסאווה "יוג'ימבו" שהציג את טושירו מיפונה כסמוראי נודד הושפע מספרו של דשיאל האמט "קציר הדמים". הסרט יוג'ימבו היווה השראה לסרטו של סרג'ו לאונה "בעבור חופן דולרים" בכיכובו של קלינט איסטווד. 
המערבון המפורסם "שבעת המופלאים" הושפע אף הוא מסרטו של קורוסאווה "שבעת הסמוראים".

טלוויזיה

סדרות מערבונים פופולריות היו "בוננזה", "איש החוק", "הרובאי", "האיש מוירג'יניה", "רווהייד", "הצ'פראל הגבוה".

עתיד המערבון

למרות ירידת ערכה של הסוגה יש לה עדיין מעריצים נלהבים רבים. במאה ה-21 ישנה תחייה מחודשת לנושא עם הקרנתם של מערבונים כ"רוקד עם זאבים" עם קווין קוסטנר, "אקדוחנים צעירים", "סילברדו", "מלאכים נופלים", ו-"3:10 ליומה" המחודש. בתחום הספרות מתפרסמות יצירות חדשות מיוצרים רבים ולהם קהל קוראים נרחב. ניתן לראות את השפעת המיתוס של האקדוחן הבודד הנלחם ללא פשרות על עקרונותיו בסרטים ובספרים עכשוויים רבים.
יובל נעימי

קריירה

נעימי שיחק בצעירותו במחלקת הנוער של הפועל ירושלים. בשנת 2003 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון, וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-30 במרץ במשחק ליגת העל כנגד עירוני נהריה. זה היה המשחק היחיד בו שיחק במשך עונת 2002/03. בעונת 2003/04 נעימי שיחק ב-5 משחקים בלבד בליגה. הוא נכלל בסגל הפועל ירושלים, שהגיעה להישג השיא שלה בעונה זו, זכייה בגביע יול"ב.
מאחר שלא קיבל דקות משחק רבות בירושלים, הוא הושאל למכבי ראש העין ששיחקה בליגה הלאומית. בסיום עונת 2004/05 הוא הושאל שוב, הפעם למכבי גבעת שמואל. הוא שותף בכל 30 משחקי הקבוצה בעונת 2005/06. אף על פי שלא הרבה לקלוע נקודות, הוא נבחר לתואר "תגלית העונה". הוא הצליח להישאר עם הקבוצה בליגת העל, לאחר חזרה דרמטית שלה בסיום העונה מהמקום האחרון בליגה. בעונת 2006/07, אף על פי שהעמיד ממוצע שיא נקודות בקריירה שלו עד לאותה עת של 6.9, הוא לא הצליח למנוע את ירידת הקבוצה לליגה הלאומית.
בשנת 2007 האריך נעימי את חוזהו בהפועל ירושלים, אך בעקבות ריבוי הגארדים בקבוצה הושאל לעירוני אשקלון. באשקלון קיבל נעימי לראשונה הזדמנות לשמש כשחקן בכיר, והוביל את אשקלון לעונה מוצלחת (מקום חמישי) תוך שהוא קולע 14.4 נקודות בממוצע למשחק.
בקיץ 2008 חזר נעימי בהפועל ירושלים, הפעם כשחקן מפתח, וסיים את העונה עם ממוצע של 10.3 נקודות למשחק. בעונה שלאחר מכן כבר מונה לקפטן הקבוצה, וקלע בממוצע 12.2 נקודות ו 4.3 אסיסטים בלמעלה מ-30 דקות למשחק. לקראת משחקי מוקדמות אליפות אירופה בכדורסל 2009 זומן נעימי לסגל נבחרת ישראל. ב-2011 הוענק לנעימי פרס השחקן השישי בליגת העל בכדורסל של מנהלת הליגה.
ב-8 ביוני 2012, חתם נעימי לעונה אחת בטריומף הרוסית, בה השתכר בכ-700,000 דולרים.
ב-8 באוגוסט 2013, חתם במכבי תל אביב ל-3 עונות. ב-4 בדצמבר 2013, הגיעו נעימי והנהלת מכבי תל אביב להסכמה על שחרורו מהקבוצה, זאת בעקבות הסגל הרחב וחוסר בדקות משחק.
ב-10 בדצמבר 2013 חתם נעימי בהפועל אילת עד תום העונה. בקיץ 2014 חתם לשנתיים בבני הרצליה.
ב-15 ביולי 2015 חתם לעונה בעירוני נס ציונה, אך בסוף העונה, לאחר שנס ציונה ירדה לליגה הלאומית, הוא עבר לשחק בקבוצה האיטלקית, ג'יבובה סקפאטי מליגת המשנה, והשתכר כ-130 אלף דולר. הוא סיים את העונה כמלך האסיסטים של ליגת המשנה ו-15.7 נקודות בממוצע. בקיץ 2017 עבר לפורלי, גם היא מליגת המשנה האיטלקית.
באוגוסט 2018 חתם במכבי רחובות מהליגה הלאומית. למרות הציפיות להתמודדות על עליה לליגה הראשונה נשרה הקבוצה בתום העונה לליגה השלישית.
חמאה מזוקקת

חמאה מזוקקת היא סוג שמן בישול, שמופק מחמאה ומכיל פחות מוצקי חלב, חלבונים וסוכר חלב, ביחס לחמאה רגילה. החמאה המזוקקת היא שומן מן החי הניתן לשימור למשך זמן ללא צורך בקירור. 
חמאה מזוקקת מצויה במטבחים רבים בעולם. במטבח התימני, המרוקאי, ובמזרח התיכון, נקראת חמאה זו סאמנה. במטבח האתיופי, חמאה זו נקראת ניטֵר קיבֵה. במטבח ההודי חמאה זו נקראת גהי. 
כדי להכין חמאה מזוקקת מתיכים חמאה רגילה בלי להביאה לרתיחה, מסירים את הקצף הנוצר מעל פני הנוזל, ומקררים אותו. החמאה נפרדת לחומר צלול וחומר עכור. החומר הצלול הוא השומן, ואילו העכור הוא שאריות מוצקי חלב. חמאה מזוקקת עמידה יותר לחום מחמאה רגילה, וניתכת ב 24 מעלות צלזיוס.
סמיח ארדן

אירופה

ארדן החל את הקריירה המקצועית שלו בקבוצה דרושפאקה מליגת העל הטורקית. עונתו הראשונה שם הייתה עונת 2003/2004, בה הוא שיחק משחק אחד בלבד שבו קלע נקודה אחת וקלט שני ריבאונדים. את רוב הזמן שלו בעונה זו הוא בילה בקבוצת הצעירים של קבוצתו.
בעונה הבאה עבר ארדן לשחק בפרטיזן בלגרד מהליגה האדריאטית. ממוצעיו בליגה בעונה זו הגיעו ל-4.6 נקודות עם 3.2 ריבאונדים למשחק. הוא קלע בדאבל פיגרס פעמיים, כששיא העונה שלו היה 17 נקודות. ביורוליג הוא השתתף ב-10 משחקים בהם קלע 3.0 נקודות עם 2.3 ריבאונדים בממוצע למשחק. שיא העונה שלו ביורוליג היה 10 נקודות, במשחק נגד אפס פילזן.
בעונת 2005/2006 חזר ארדן לשחק בליגה הטורקית, והפעם במדי פנרבחצ'ה אולקר. בעונה זו השיג ארדן ממוצעים של 6.5 נקודות עם 5.4 ריבאונדים למשחק. בנוסף הוא השיג 7 פעמים דאבל פיגרס.
בעונה הבאה המשיך ארדן לשחק בפנרבחצ'ה, ובליגה ממוצעיו הגיעו ל-6.4 נקודות עם 3.8 ריבאונדים למשחק. שיא העונה שלו היה 10 נקודות נגד גלאטסראיי. ביורוליג הוא קלע 4.5 נקודות עם 3.1 ריבאונדים בממוצע למשחק.
בעונת 2007/2008 קלע ארדן בליגה 7.1 נקודות עם 4.7 ריבאונדים בממוצע למשחק. הוא קלע בדאבל פיגרס 6 פעמים במהלך העונה, ושיא הנקודות שלו היה 15. ביורוליג ממוצעיו הגיעו ל-6.7 נקודות עם 4.3 ריבאונדים בממוצע למשחק. הוא השיג 3 פעמים דאבל פיגרס ושיא העונה שלו בנקודות היה 15 במשחק נגד פנאתינייקוס.
בעונת 2008/2009 קלע ארדן בליגה 8.2 נקודות עם 4.2 ריבאונדים בממוצע למשחק. ביורוליג הוא קלע 6.6 נקודות עם 4.1 ריבאונדים בממוצע למשחק, ובנוסף הוא השיג את שיא הריבאונדים בקריירה שלו ביורוליג, 11 במשחק נגד צסק"א מוסקבה. בעונת 2009/2010 קלע ארדן 6.2 נקודות עם 5.4 ריבאונדים בממוצע למשחק ביורוליג.

NBA

ארדן נבחר בבחירה מספר 60 של דראפט 2008 ב-NBA בידי הבוסטון סלטיקס. למרות זאת הוא לא יכול היה לשחק איתם בעונה זו כי הוא היה עדיין תחת החוזה של פנרבחצ'ה אולקר. 
ב-5 ביולי 2010 ארדן הצטרף רשמית לסלטיקס כשחתם על חוזה מינימום לשנה אחת עם אופציה לעונת 2011/2012.
ב-9 בדצמבר 2010 ערך ארדן את הופעת הבכורה שלו בחמישייה הפותחת במשחק נגד פילדלפיה 76' בו שלושה מהסנטרים של הסלטיקס, שאקיל אוניל, ג'רמיין אוניל וקנדריק פרקינס היו פצועים. במשחק הזה הוא קלע 8 נקודות ב-18 דקות בניצחון הסלטיקס. שני ימים לאחר מכן פתח ארדן בחמישייה בשנית, ובמשחק הזה הוא קיבל שיא של 41 דקות והוא תרם 10 נקודות, 7 ריבאונדים ו-4 חסימות.
ב-24 בפברואר 2011 נשלח ארדן בטרייד לקליבלנד קאבלירס ביחד עם לוק הרנגודי בתמורה לבחירת דראפט בסיבוב השני.
ב-14 ביולי ארדן חתם באנאדולו אפס עם סשה וויצ'יץ וג'ורדן פארמר.

נבחרת טורקיה

ארדן חבר בסגל נבחרת טורקיה. הופעתו הראשונה הגיעה כשהשתתף בנבחרת טורקיה לגילאי 20 ומטה באליפות 2005 במוסקבה. הוא השיג ממוצעים של 10.4 נקודות עם 8.0 ריבאונדים למשחק. באליפות 2006 לנבחרות גילאי 20 ומטה באיזמיר, טורקיה ארדן עזר לנבחרתו להשיג את מדליית הכסף כשקלע 5.4 נקודות עם 3.4 ריבאונדים בממוצע למשחק. 
באותה שנה הוא קיבל את המקום בנבחרת הבוגרים הלאומית של טורקיה, לקראת אליפות העולם בכדורסל 2006 שהתקיימה ביפן. הוא קלע 2.2 נקודות עם 2.3 ריבאונדים בממוצע למשחק. באליפות אירופה בכדורסל 2007 השיג ארדן ממוצעים של 1.0 נקודות עם 1.0 ריבאונדים בממוצע למשחק. באליפות העולם בכדורסל 2010 עזר ארדן לנבחרתו להשיג את מדליית הכסף כשקלע 9.1 נקודות עם 4.5 ריבאונדים בממוצע למשחק.
איזבלה, נסיכת בוואריה

ביוגרפיה

איזבלה נולדה ב-31 באוגוסט 1863 במינכן, בוואריה, לאדלברט, נסיך בוואריה, בנו של לודוויג הראשון, מלך בוואריה, ואשתו אמליה פיליפינה, נסיכת ספרד, בתם של האינפנטה פרנסיסקו דה פאולה מספרד, אחיו הצעיר של פרננדו השביעי, מלך ספרד, ולואיזה קרלוטה, נסיכת שתי הסיציליות, אשר הייתה אחותו של פרנסיסקו, דוכס קדיס, בעלה של איזבלה השנייה, מלכת ספרד.
ב-14 באפריל 1883 התחתנה איזבלה בארמון נימפנבורג, בוואריה, עם הנסיך טומאסו, דוכס ג'נובה, בנם היחיד של הנסיך פרדיננדו, דוכס ג'נובה ואליזבת, נסיכת סקסוניה. בנוסף, הוא גם היה גם אחיה של מרגריטה, נסיכת סבויה, אשתו של אומברטו הראשון, מלך איטליה, וכך היה דודו של ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה. הנישואים היו האיחוד הרביעי של בית ויטלסבאך ובית סבויה.
החתונה נחשבה על ידי המבקרים כ"יוצאת דופן בטוב טעם ופשטות". לודוויג השני, מלך בוואריה (בן דודה של איזבלה) לא השתתף בחתונה, כמי שהשתתף רק לעיתים רחוקות באירועים ציבוריים. בהיעדרו, ציין אחד המשתתפים, אורחי החתונה "יכלו ליהנות באווירה של שביעות רצון אשר כמעט ולא נמצאה בחגיגות בבתי המלוכה".
בשנת 1905, איזבלה ובעלה, כמו גם חברים אחרים של בית סבויה השתתפו בטקס לכבוד הקדשה של כומר צרפתי, זה היה בהשתתפות האפיפיור פיוס העשירי, יחד עם 1,000 צליינים צרפתים, וכמה אלפי מתפללים מלאומים אחרים, כמו גם עשרים ושתיים קרדינלים. האירוע ראוי לציון, משום שהיה הפעם הראשונה שבה חברי בית סבויה סייעו לטקס דתי בנוכחותו של האפיפיור.
כדוכס ודוכסית ג'נובה, איזבלה ובעלה השתתפו לעיתים קרובות באירועים מלכותיים כנציגי בית סבויה. למשל, בשנת 1911 הם השתתפו בטקס הסרת הלוט מעל אנדרטה גדולה של ויטוריו אמנואלה השני, מלך איטליה ברומא. באירוע צפו כמעט מיליון איש, והשתתפו בו גם המלכות האלמנות מריה פיה, מלכת פורטוגל ומרגריטה, מלכת איטליה, וכן דוכס ודוכסית אאוסטה.
בשנת 1913, איזבלה ניצלה ממוות, בזמן שמשחה את זרועותיה וצווארה בתכשיר לשיגרון, היא מדי התקרבה למנורה, והחלה לבעור. היא שרדה בזכות המשרתת שלה, שחנקה במהירות את הלהבות.
ב-26 בפברואר 1924, מתה איזבלה מדלקת ריאות ברומא, לאחר שהייתה חולה במשך כמה ימים. טומאסו מת שבע שנים מאוחר יותר, בשנת 1931.
הברות (פסל)

"הברות" היא סדרת פסלים מופשטים שיצר הפסל הישראלי יחיאל שמי במהלך שנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20. סדרת הפסלים, השייכת לתקופת יצירתו המאוחרת של שמי, מתאפיינת בשימוש במשטחי ברזל ועץ חשופים, בחיבורים בין יחידות שונות ובהדגשת אמצעי החיבור של היחידות השונות.
שם סדרת פסלי ה"הברות" מתייחסת אל "הברה" - יחידה פונולוגית לארגון הגאים במילים. שם זה מחדד את האופי המופשט של העבודות, העוסקות באופן היווצרותו של פסל בחלל ובמרכיבים היוצרים אותו. בטקסט משנת 1982 תיאר שמי את שם העבודות כמצביע על אופיין ה"חילוני" של יצירות אלו:
במחשבה על שם מכליל לעבודות (אם בכלל יש צורך בזה) נתקלתי בהגדרה - שם שנראה לי מתאים ונכון: "הברות". שם שאינו ספרותי, שאינו מתיימר לומר מה שאינו מיועד להגיד. "הברות", כמו בכתיבה, בדיבור.
הברות יוצרת מבנה, קצב - בעצם עושה שפה, והפיסול = האמנות הם שפה. לא מסר, לא סמל, לא פולחן.
פיסול חילוני במובן היות האדם חופשי ליצור, לבנות, לחיות בחירות, ללא כפייה, לעשות באמונה. באמונה שלדברים יש טעם ומשמעות, חילוני - במובן של פתוח לרעיון, להמצאה, משוחרר.
שמי הציג פסלים תחת שם זה בכמה תערוכות יחיד בשנות השמונים. חלק משמות התערוכות אף נשאו את שמה של הסדרה בעוד חלק מן העבודות נוצרו בגודל קטן יחסית, אחרות מעוצבות בקנה מידה מונומנטלי, ויועדו לתפקד כפיסול במרחב ציבורי.
מבחינה סגנונית הפסלים משקפים את סגנונו המאוחר של שמי, המבוסס על צורות גאומטריות והם משקפים את השפעת האמנות הקונסטרוקטיביסטית, לצד השפעות הפיסול המינימליסטי, של אמנים כגון ריצ'רד סרה. בשונה מעבודתו של סרה, הנמנעת מחיבור של משטחים, עבודתו של שמי מדגישה את החיבורים של היחידות השונות בעבודה, לרוב על ידי ברגים. בחלק מן הפסלים אף עשה שמי שימוש בקורות עץ הלחוצות בין לוחות ברזל.
על אף תקופת הזמן הנרחבת שבה נוצרו, ניתן לאתר בפסלים כמה טיפוסים או מוטיבים. פסלים שנוצרו סביב שנת 1984, לדוגמה, כמו למשל "הברות יד מרדכי" (1984), "הברות 9" (1984) ובמידה מסוימת גם "הברות חיפה" (1993), מבוססים על משטח ברזל אנכי. ב"הברות יד מרדכי", לדוגמה, יצר שמי מבנה מלבני מאורך, שנוצר מחיבור רצועות ברזל בברגים. מבנה זה מורם מן הקרקע על גבי עמודים, והוא מתאחד ומתפרק בהתאם לנקודת מבטו של הצופה.
בעבודות כמו "הברות 1" (1984), "הברות שלומי" (1985), "הברות גנוסר" (1986) או "הברות עץ וברזל" (1996), עושה שמי שימוש בזוגות של קורות עץ או ברזל, הנשענות זו על גבי זו. הקומפוזיציה הנוצרת בעבודות אלו היא אלכסונית ומדגישה את האפשרות של היחידות השונות להתפרק ולהיבנות מחדש.
חלק מן הפסלים זכו לתהודה ציבורית. בעיקר הפסל "הברות גנוסר", שבעקבות חנוכתו התפרסמו כתבות בעיתון "על המשמר" וידיעות אחרונות. המשורר אבות ישורון, שביקר בתערוכתו של שמי בגלריה גורדון בשנת 1985, כתב בעקבות תצוגת הפסל "הברות 5" את השיר "גְּדֹל הַמַּיִם" (1985). ואילו עמוס קינן, תיאר את הפסל "הברות תפן" כ"ביטוי החזק ביותר באמנות הישראלית לאידיאל הפיסולי"
אליהו איזקסון

אליהו איזקסון (י"א באדר ב' תרפ"א, 21 במרץ 1921 – ח' בתשרי תשס"ח, 20 בספטמבר 2007) היה איש עסקים ואיש ציבור ישראלי, מראשי הפרדסנות בארץ ישראל. נשיא התאחדות האיכרים ויוזם הקמתם של מספר יישובים בישראל. חבר הוועדה המייעצת של בנק ישראל, קונסול כבוד של נורווגיה בישראל ויושב-ראש לשכת המסחר ישראל-בריטניה.

תולדותיו

נולד בירושלים, דור שלישי לפרדסנים ארץ-ישראלים. אביו צבי איזקסון היה מראשי הפרדסנות בארץ ישראל וכיהן לפניו כנשיא התאחדות האיכרים. אמו מרגלית היא בתו של הרופא והפרדסן ד"ר אהרון מאיר מזי"א, שהיה נשיא ועד הלשון העברית. בצעירותו עבר עם משפחתו מירושלים לתל אביב והתגורר בבניין מלון פלטין שהקימו אביו וסבו ברחוב נחלת בנימין פינת אחד העם. 
בשנות ה-40 סיים לימודי משפטים בבית הספר המנדטורי למשפטים והוסמך כעורך דין ביולי 1945. במהלך לימודיו הכיר את אשתו רות לבית ציזלינג, ממשפחת מייסדי תל אביב. בשנות ה-50 התגורר בחיפה, שם ניהל את סוכנות הביטוח "מלפורד". בשנת 1956 שב למרכז הארץ והתגורר עד סוף ימיו בהרצליה.
איזקסון טיפח את פרדסי המשפחה והרחיב את עסקי המשפחה בארץ ובחו"ל, בעיקר בנורווגיה. בשנת 1965 התמנה כקונסול כבוד של נורווגיה בישראל. קיבל שני עיטורים ממלך נורווגיה על תרומתו להידוק הקשרים בין שתי המדינות. כן כיהן כיו"ר לשכת המסחר ישראל-בריטניה, וזכה לעיטור ממלכת אנגליה.
במשך שנים רבות היה פעיל מרכזי בהתאחדות האיכרים וב"פרדס" – שני הארגונים החקלאיים הוותיקים בישראל. במשך ארבע עשרה שנה, בין השנים 1977 – 1991, שימש כנשיא התאחדות האיכרים בישראל. בתקופתו כנשיא ההתאחדות פעל נגד מדיניות ממשלות ישראל שפגעה בחקלאים ובחקלאות. הוא טען כי גם בעידן המודרני החקלאות היא אבן יסוד בקיומה של המדינה ובלעדיה לא תהיה היאחזות יהודית בארץ ישראל.
איזקסון יזם הקמת תשעה יישובים חדשים ברחבי בארץ, ובהם כרמי יוסף וקדמת צבי שברמת הגולן, הנקרא על שם אביו.
יחד עם ידידו מתקופת תל אביב הקטנה תד אריסון הקים בשנת 1993 את מוזיאון העלייה הראשונה בזיכרון יעקב. כמו כן הקים בשיתוף האקדמיה ללשון העברית את מכון מזי"א לתולדות תחיית הלשון העברית, על שם סבו, ובו הספרייה הגדולה של ד"ר מזיא השוכנת במתחם טליתא קומי בירושלים. 
בין תפקידיו הציבוריים: חבר נשיאות לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים והוועדה המייעצת של בנק ישראל. 
נפטר בח' בתשרי תשס"ח (2007), ונקבר בבית הקברות נחלת יצחק.
יוהאן השני, הנסיך הבוחר מברנדנבורג

ביוגרפיה

יוהאן נולד ב-2 באוגוסט 1455, לאלברכט, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך ומרגרטה מבאדן, בתם של יקוב, מרקיז באדן-באדן וקתרינה מלורן, מרקיזת באדן-באדן. בשנת 1466 הצטרף אביו לדודו פרידריך השני, הנסיך הבוחר מברנדנבורג במלחמת הירושה של שטטין, ובשנת 1470 התפטר פרידריך ואביו עלה לשלטון במקומו.
בשנת 1486 מת אביו אלברכט השלישי, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, ויוהאן עלה לשלטון במרקיזות ברנדנבורג במקומו, ואילו אחיו פרידריך הראשון, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך וזיגיסמונד, מרקיז ביירוית ירשו את הנחלות בפרנקוניה. בשנת 1488 קבע יוהאן את ברלין כבירת הנסיכות, ובשנת 1490 צירף שטחים בפומרניה לנחלותיו.
ב-9 בינואר 1499 מת יוהאן, ובמקומו עלה לשלטון בנו יואכים הראשון, הנסיך הבוחר מברנדנבורג.
הבארן

הבארן (אנגלית: The Burren ; אירית: Boireann, "סלע גדול", גם Boirinn) הוא אזור קארסטי, בצפון מערב מחוז קלייר, אירלנד, בסמוך לחוף האוקיינוס האטלנטי ולצוקי מוהר.
הבארן נחשב לאחד מהשטחים הקארסטיים הגדולים באירופה. שטחו כ-250 קילומטר מרובע, והוא גובל במערב באוקיינוס האטלנטי ובצפונו במפרץ גולוויי. האזור שזור בסלעי גיר קרחים ומחורצים. נופו הסלעי והייחודי של הבארן מהווה ניגוד משמעותי לנופה הירוק של אירלנד, ובשל ייחודו הוכרז חלק קטן ממנו כפארק לאומי, 15 קמ"ר שטחו, והוא הקטן שבששת הפארקים הלאומיים של אירלנד. 
למרות נופו הצחיח, מחוסר העצים, בין סלעי הגיר צומח מגוון של צמחים ארקטיים, אלפיניים וים תיכוניים. 
בחבל יש אתרים ארכאולוגיים בשפע, בהם קברים מגאליתים רבים ודולמנים, שאחד הידועים שבהם הוא דולמן פולנברון. הבארן מאוכלס בדלילות, והכפר הבולט בו הוא דולין (Doolin), השוכן בדרום מערבו של החבל לחוף הים, והמהווה מוקד עלייה לרגל לחובבי מוזיקה אירית. צוקי מוהר הסמוכים הם אחת האטרקציות התיירותיות המובילות באי האירי.
ליאור

ביוגרפיה

ליאור נולד וגדל בכרמיאל שבגליל המערבי.
בשנת 2003 התגייס לצה"ל ושירת כקצין. לאחר שירותו הצבאי עבר להתגורר בתל אביב בהמשך בלונדון וכעת פועל שוב מישראל.
בשנת 2007 כחלק מפרויקט מוזיקלי משותף לynet ו-תוכנית 'הבוקר' עם טל ברמן ואביעד קיסוס פורסמה כתבה והושמע שירו בתוכנית 'הבוקר'.
קישור לכתבה ב-ynet.
בשנת 2010 הקליט את אלבום הבכורה באנגלית Carousel, את כל השירים באלבום כתב והלחין ליאור והיה שותף לעיבוד של שירו Free Bird שזכה בכמה תחרויות שירים עולמיות. באלבום השתתפו אבי סינגולדה, אלון הילל, בנצי גפני, Adam Ben Ezra, ניצן עין הבר, רביעיית מיתרים ועוד. שירי האלבום הושמעו בתחנות הרדיו בארץ ולאחר חוזה הפצה שחתם בחברת MMG נבחרו מספר שירים לשימוש בתוכניות טלוויזיה בקנדה ו-אוסטרליה.
בשנת 2010 עבר להתגורר בלונדון והמשיך להופיע עם שיריו באנגלית
בשנת 2018 הוציא 4 סינגלים מתוך האלבום "רוח טובה" בהפקתו של שמוליק דניאל שזכו לצפיות רבות ברשתות החברתיות.
בשנת 2019 הושק הסינגל החדש "שנים שאני ככה" בהפקתו של עדי גולדשטיין
נכון ל-2019, ליאור מתגורר במרכז ועוסק במוזיקה.