ליגת הקיסוס

ליגת הקיסוס (באנגלית: Ivy League - בתעתיק פונטי: אייבי ליג) היא התאחדות של "שמונה העתיקות" - שמונה אוניברסיטאות אמריקאיות פרטיות בחוף המזרחי של ארצות הברית: אוניברסיטת בראון, אוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת ייל, אוניברסיטת פנסילבניה, אוניברסיטת קולומביה, דארטמות' קולג', אוניברסיטת פרינסטון ואוניברסיטת קורנל. הליגה נוסדה בשנת 1954, אך המונח היה בשימוש עוד קודם לכן, והתייחס למאפיינים המשותפים של החברות בליגה: אלו הן האוניברסיטאות היוקרתיות, הבררניות והעשירות ביותר בארצות הברית. שבע מהחברות בליגה נוסדו בתקופה הקולוניאלית של ארצות הברית, לפני מלחמת העצמאות שלה.
בוגרי ליגת הקיסוס מאיישים רבות מן המשרות המובילות בשירות המדינה האמריקאי ובמגזר הפרטי. לדוגמה, כל תשעת השופטים בבית המשפט העליון של ארצות הברית (ב-2018) הם בוגרי בתי הספר למשפטים בהרווארד (4), ייל (4) או קולומביה (1).

מאפיינים

שמונה האוניברסיטאות נמצאות דרך קבע בראש הדירוג של האוניברסיטאות בארצות הברית. הן מושכות את הסטודנטים המבטיחים ביותר ואת אנשי הסגל המובילים, שביניהם חתני פרס נובל רבים. תוכניות הלימוד לתואר ראשון כוללות מספר סטודנטים קטן יחסית (כ-4,000 בקולג' דרטמות' וכ-14,000 באוניברסיטת קורנל), והתוכניות ללימודי דוקטורט גדולות למדי (מ-1,600 בדרטמות' עד כ-15,000 באוניברסיטת קולומביה). 
האוניברסיטאות זוכות במענקי מחקר גדולים מטעם המדינות השונות או מהממשל הפדרלי האמריקאי, למרות שהן מוסדות פרטיים. אוניברסיטת קורנל היא היחידה המנהלת גם יחידות אקדמיות הנתמכות ישירות על ידי המדינה. לאוניברסיטאות האלה יש גם קרן צמיתה (Endowment) גדולה (בין 2.8 מיליארד דולר לבין 35 מיליארד דולר) שניזונה מתרומות של בוגרים ואחרים.
תחרויות הספורט של נבחרות הסטודנטים הן מרכיב חשוב בחיי רוב האוניברסיטאות בארצות הברית. רוב האוניברסיטאות והמכללות מציעות מלגות ספורט לחברי הנבחרות שלהן. בניגוד להן, החברות בליגת הקיסוס נמנעות מהענקת מלגות כאלה. ב-1936 קבע האחראי על קשרי חוץ באוניברסיטת קורנל כי האוניברסיטאות בחוף המזרחי מבקשות "להקים חזית אחידה כנגד האיום על האידיאלים של ספורט חובבני", ובכך החלה הפעילות שהביאה בסופו של דבר להקמת הליגה עם התקנות האוסרות מלגות ספורט.

היסטוריה

בוגר אוניברסיטת קיימברידג' באנגליה בשם ג'ון הרווארד, שהוכשר ככומר, הקדיש בצוואתו סכום כסף להקמת קולג' חדש, שהיה לגרעין של אוניברסיטת הרווארד. עשרה בוגרים של הרווארד ייסדו את אוניברסיטת ייל. בוגרים של ייל היו בין המייסדים של אוניברסיטת פרינסטון בניו-ג'רזי, קולג' דרטמות', ואוניברסיטת קורנל. 
אחד מבוגרי פרינסטון השתתף בייסוד אוניברסיטת בראון. אנשי כמורה מן הכנסייה האפיסקופלית בניו יורק חששו מן הקולג' הפרסבטריאני הצומח בפרינסטון, והקימו את "קינג'ס קולג'", שהיה בהמשך לאוניברסיטת קולומביה. לנשיאה הראשון של קולומביה נבחר בוגר ייל אחר, ד"ר סמואל ג'ונסון (1696–1772), שהיה גם איש הסגל היחיד של המוסד בשנותיו הראשונות. כאשר קיבלה אוניברסיטת קולומביה את שמה, ב-1784, היה בנו של ג'ונסון, בוגר ייל בעצמו, לנשיא. בנג'מין פרנקלין, שייסד את אוניברסיטת פנסילבניה, קיבל תואר דוקטור של כבוד מהרווארד וייל ב-1753, ומאוקספורד ב-1762.
הקבלה לאוניברסיטאות של ליגת הקיסוס הייתה באופן מסורתי כרטיס כניסה אל החברה הגבוהה בחוף המזרחי. בראשית המאה העשרים, אחרי שמהגרים יהודים מאירופה נקלטו בניו יורק וסביבתה, החל שיעורם בקרב התלמידים לעלות. ראשי המוסדות האלה- צפו בתופעה בחשש. ברבע השני של המאה נעשו ניסיונות לסנן, בחשאי, את התלמידים. כשהלחץ גבר, נשברה שיטת חבר-מביא-חבר, והמוסדות עברו לקבל תלמידים על בסיס של כישורים. 'כישלון' זה חיזק עוד יותר את שליטתם של בוגרי ליגת הקיסוס בצמרת החברה האמריקאית - במדע, בכלכלה, במשפטים ובתקשורת. למרות שקשה למצוא מספרים רשמיים, נראה שכיום (2006), מעל לרבע מן הסטודנטים בייל ובפרינסטון הם יהודים, ובאוניברסיטת פנסילבניה, שהייתה הראשונה לקבל יהודים ללא כל אפליה, אף יותר מכך.
האוניברסיטאות לא קיבלו נשים בתחילת דרכן, אך לרובן היה קולג' לנשים צמוד. שילוב מלא היה רק משנות השבעים של המאה העשרים. יוצאת דופן הייתה קורנל שמיום הקמתה ב-1865 הייתה מיועדת לגברים ונשים.

מקור השם

הביטוי "ליגת הקיסוס" נטבע על ידי כתב הספורט סטנלי וודוורד בשנת 1937. הליגה קרויה כך על-שם צמחי הקיסוס המטפסים על הבניינים העתיקים. האדריכלות של בניינים אלה, החל מן המבנה הפנימי וכלה באבני החיפוי, נבחרו כדי להדמות לבניינים בני מאות השנים של אוקספורד וקיימברידג' שבאנגליה, שאת המסורת שלהן ביקשו החברות לשמר. כדי לשמור על אופי המבנים, גם הבניינים החדשים מתוכננים באותה המתכונת. באוניברסיטת ייל, לדוגמה, יִישנו את אבני החיפוי של בניינים מראשית המאה העשרים בחומצה, כדי שיידמו בתוך זמן קצר לבניינים המקוריים של האוניברסיטה.

היסטוריה של הפעילות הספורטיבית בליגה

הטורניר הספורטיבי הראשון בין שני מוסדות אמריקנים להשכלה גבוהה - תחרות סירות משוטים - נערך בניו המפשייר בשנת 1852, והשתתפו בו נבחרות מאוניברסיטת הרווארד ומאוניברסיטת ייל. שמונה האוניברסיטאות הקימו ליגת פוטבול לא רשמית בשנת 1900, בה שיחקו גם נבחרות האקדמיה של צבא ארצות הברית מניו יורק, האקדמיה הימית של ארצות הברית ממרילנד ואוניברסיטת ראטגרס מניו ג'רזי. בשנת 1916 נחתם הסכם עקרונות להסדרת ליגת פוטבול בין נשיאי אוניברסיטאות הרווארד, ייל ופרינסטון. בשנת 1945 חתמו נשיאי שמונה האוניברסיטאות על "הסכם קבוצת הקיסוס", שקבע אמות מידה מוסכמות להפעלת ליגת פוטבול. בשנת 1954 ההסכם הורחב לכל ענפי הספורט, ובשנת 1956 החלו התחרויות בענפים השונים. הליגה כוללת 33 ענפי ספורט, לרבות פוטבול וכדורסל.