אפריקאנר בונד

שנים ראשונות ופעילות במדינת אורנג' החופשית

מוצאה של האפריקאנר בונד הוא בקבוצה קטנה של אפריקאנרים תושבי מושבת הכף הבריטית אשר הקימו  ב-14 באוגוסט 1875 את "האגודה לתקניות האפריקאנרים" (Genootskap van Regte Afrikaners). ארגון זה אשר הוקם בעיירה פרל שם לו למטרה לטפח את התרבות האפריקאנרית ובכלל זה לשפר את תקניות ואיכות לשונם, שפת האפריקאנס. לצד פעילות תרבותית רבים מחברי האגודה קראו לפעילות פוליטית לעצמאות האפריקאנרים בדרום אפריקה, ובין השאר הם הוציאו עיתון בשם "האפריקאנר הפטריוט" (Die Afrikaanse Patriot) אשר הפיץ את רעיונותיהם הפוליטיים של חברי האגודה.
בשנת 1879, בניסיון לתרגם את פעילות האגודה לתקניות האפריקאנרים לכוח פוליטי, הקימו כמה מאנשיה את מפלגת האפריקאנר בונד. מנהיגם בראשית דרכם היה סטפנוס יאקובס דה טויט בעל המוצא ההוגנוטי. תחת הכינוי "האפריקאנר בונד השני", בשנת 1883 התמזגה האפריקאנר בונד עם "החברה להגנת הבורים בדרום אפריקה" (Zuidafrikaansche Boeren Beschermings Vereeniging) בראשות יאן הנדריק הופמאייר. השפעתה הרבה ביותר של המפלגה הייתה כנראה בפוליטיקה הפנימית של שנותיה האחרונות של מדינת אורנג' החופשית. שני נשיאיה האחרונים של מדינה זו, פרנסיס רייץ אשר עלה לשלטון בשנת 1889 ומרטינוס סטיין אשר החל לשמש בתפקידו בשנת 1896, השתייכו לאפריקאנר בונד. רייץ וסטיין, בעת עמידתם בראשות מדינת אורנג' החופשית, הנהיגו מדיניות חוץ עוינת יחסית כלפי בריטניה, באופן אשר היווה שינוי משמעותי ממדיניות החוץ שהוביל יוהנס ברנד, קודמם בתפקיד.

שנים מאוחרות ופעילות במושבת הכף הבריטית

מעבר למדינת אורנג' החופשית, החזיקה המפלגה גם בסניף קטן ברפובליקה הדרום אפריקאית. עם זאת, הסניף המשמעותי ביותר שלה היה במושבת הכף הבריטית, המקום בו המפלגה הוקמה. הישגה הבולט הראשון של המפלגה במושבת הכף, היה בשנת 1882, אז קבע הפרלמנט המקומי את השפה ההולנדית כשפה רשמית בעלת מעמד שווה לאנגלית במושבה. בעשורים הבאים אנשי האפריקאנר בונד הציעו במושבה יחס קיצוני ולאומני כלפי בריטניה והאוכלוסייה השחורה, והמפלגה ניהלה מאבק פוליטי קולני מול שלטונות המושבה, אשר בשנות ה-90 של המאה ה-19 נשלטה על ידי אימפריאליסטים פרו בריטים כדוגמת ססיל רודז, ראש הממשלה החמישי של מושבת הכף. לצד מאבקה כנגד השלטון הפרו בריטי, ניהלה האפריקאנר בונד גם מאבקים מרים עם מפלגת המפלגה הדרום אפריקאית על אהדת קהל הבוחרים האפריקאנרי במושבה. המפלגה הדרום אפריקאית הייתה באותן השנים האופוזיציה הראשית לשלטון, ובדומה לאפריקאנר בונד היא התבססה בעיקר על בוחרים אפריקאנרים. עם זאת, בניגוד לאידאולוגיה הקיצונית יחסית של האפריקאנר בונד, המפלגה הדרום אפריקאית הדגישה מצע ליברלי ומתון יותר.
בעשור הראשון של המאה ה-20, אל מול הצלחת הכוחות הפרו בריטים במושבה לשמר את שלטונם במסגרת המפלגה הפרוגרסיבית, החליטו אנשי האפריקאנר בונד והמפלגה הדרום אפריקאית לשתף פעולה כנגד הפרוגרסיבים, תחת מצע משותף של הנהגת מדיניות חוץ לעומתית כלפי בריטניה גם אם בצורה מתונה ומדיניות פנים אשר תדאג לזכויותיהם של האפריקאנרים תושבי המושבה. מהלך זה צלח, ובשנת 1908 ראש הממשלה הפרוגרסיבי הפרו בריטי ליאנדר ג'יימסון הובס, ובמקומה עלתה לשלטון קואליציה בראשות המפלגה הדרום אפריקאית והאפריקאנר בונד כשותפה משנית. ראש הממשלה היה ג'ון מרימאן, יושב ראש המפלגה הדרום אפריקאית. בממשלתו זכו כמה מבכירי האפריקאנר בונד, לרבות יאקובוס וילהלם זאואר וניקולאס פרדריק דה וואל, למקום בקבינט.
בשנותיה האחרונות של המפלגה, ברקע הסברה שהמושבות הבריטיות בדרום אפריקה לקראת איחוד מדיני, החלו אנשי המפלגה לחפש אחר שותפים להקמתה של מפלגה אשר תשמר את כוחם הפוליטי במדינה הדרום אפריקאית המאוחדת. מפלגה זאת הייתה המפלגה הדרום אפריקאית החדשה, והיא הוקמה בשנת 1910, מיד עם פירוק המושבות והקמת איחוד דרום אפריקה. מלבד האפריקאנר בונד, המפלגה התבססה גם בעיקר על המפלגה הדרום אפריקאית, אשר באותן שנים מאוחרות אלו היא והאפריקאנר בונד היו שותפות פוליטיות כנגד הפרוגריסיבים. מעבר לשתי מפלגות אלו ממושבת הכף עצמה, את המפלגה הדרום אפריקאית החדשה הרכיבו גם מפלגת העם ממושבת טרנסוואל, ומפלגת האורנג' ממושבת נהר האורנג'.