חניון גבעתי (עיר דוד)

הממצאים לפי תקופות

הממצאים החשובים שנמצאו עד כה באתר הם מהתקופה הרומית, מהתקופה הביזנטית ואף מתקופת הברזל - ימי בית המקדש הראשון.
הממצאים המאוחרים ביותר שנמצאו באתר החפירות הם מהתקופה המוסלמית הקדומה. מעליהם, ועד לעת החדשה, לא הייתה בנייה בשטח. מתחת לממצאים אלו נחשפו ממצאים ממגוון תקופות של ירושלים. בין היתר נמצא שבר של כלי חרס בדמות פני אדם מהתקופה הפרסית, עגיל זהב מהתקופה ההלניסטית, שרידי מבנה אשר זוהה על ידי ד"ר דורון בן עמי כשרידי החקרא, שבר של כלי עשוי אבן קרטון ועליו מופיע השם "הורקנוס", ואף טביעות חותם וחותמות מתקופת המקרא. בשנת 2019 התפרסמה טביעת חותם עליה מופיעות בכתב עברי קדום המילים "לנתנמלך עבד המלך". השם נתנמלך מופיע בתנ"ך בספר מלכים ב'. על פי החוקרים, הממצא הארכאולוגי מתוארך לאותה התקופה של התיאור המקראי - המחצית השנייה של המאה השביעית לפני הספירה. 
המבנים של הכפר סילואן הם מהתקופה הירדנית. קתלין קניון כתבה בשנת 1964 כי יש להזדרז לחפור בשטח הפנוי כי השלטון הירדני מתכנן לסלול בו כביש, הוא הכביש המוליך היום לעיר דוד.

התקופה המוסלמית הקדומה

השרידים הראשונים שנחשפו בשטח היו מהתקופה המוסלמית הקדומה. המסקנה העיקרית הייתה כי שטחה של העיר ירושלים באותה תקופה היה מעבר לתחום החומות המוכר. נמצאו שרידים המעידים על קיום אזור שווקים בעיר דוד. בנוסף נמצאה במקום רשת תעלות ניקוז ראשיות ומשניות בנויות היטב, המעידות על רמת השלטון העירוני.

התקופה הביזנטית

עיקר הממצאים עד היום (2009) הם מסוף התקופה הביזנטית: שכונת מגורים ומבנים גדולים של אנשים אמידים. חומת המבנה הגדול שהתגלה מעידה על שימוש באבני בנייה החצובות היטב ומשלימות זו את זו. כן נמצא אוסף רחב של אבני בנייה, לשימוש משני, מימי הבית השני.
לדעת החוקרים, דורון בן עמי ויאנה צ'חנוביץ, בראשית התקופה הביזנטית פקדה את העיר תנופת התיישבות שהתבטאה בבניה אינטנסיבית. והבנייה התרחבה דרומית מירושלים אל מורדות עיר דוד. ביטוי לכך בשרידי הרחוב המרוצף שירד מצפון לדרום. רעידת האדמה שהתרחשה ביום שני, 19 במאי 363, הביאה לחורבן המבנים ותוצאותיה נראות על פני השטח. יש עדויות לקריסת הקומה השנייה. קירות הקומה הראשונה נוטים לכיוון מזרח - זהה לכיוון נפילת קירות הקומה השנייה.
לאחר ההרס, המבנים לא שוקמו, בחלקם נעשה שימוש חקלאי. עם הזמן, בתקופה הביזנטית המאוחרת, נבנה האזור מחדש ועדות לכך ביתו של פקיד עשיר במינהל ביזנטי, בו נמצא מטמון מטבעות הזהב (ראו להלן).

ביתו של פקיד ביזנטי עשיר

בצפון האתר נחשף מבנה מהמאה ה-7. חלקו העיקרי הוא מתחת לכביש היורד מהכותל המערבי ואולי ייחשף רק בעתיד. בחדר המערבי ביותר נמצא מטמון של 264 מטבעות זהב. המטבעות נמצאו בצורה מסודרת, קבוצות קבוצות, זו על גבי זו. מהעובדה שהמטבעות לא נמצאו בכדי חרס, החוקרים סבורים כי הן היו צבורות בבד או בחומר אורגני אחד שלא השתמר.
מטבעות הזהב זהות לחלוטין והוטבעו במקום אחד, כנראה בקונסטנטינופול. הן נושאות את דיוקן הרקליוס, קיסר האימפריה הביזנטית שמשל בשנים 610-641. המטבעות זוהו ככאלה שהוטבעו בין השנים 610-613. המטבעות הן חדשות, ללא בלאי הן לא הצטברו עם הזמן, אלא הגיעו לעיר בבת-אחת. החוקרים סבורים כי הייתה דחיפות בביצוע המשלוח. אשר לבעלות על המטמון, קיימת השערה כי הוא היה שייך לפקיד ביזנטי בכיר - בעל המבנה.
המבנה נחרב בשנת 614, מועד כיבוש ירושלים על ידי האימפריה הסאסאנית.

התקופה הרומית

מהתקופה לאחר חורבן בית שני ישנו בית אחוזה רומאית. נמצאו כ-80 רעפים עם טביעות חותם של הלגיון העשירי פרטנסיס, שהמחנה שלו היה במועד חורבן הבית במגדל דוד של היום ולאחר מכן עבר מזרחית לאזור העופל - בקרבת שער האשפות של היום. עם זאת, בהדרגה העיר הרומית איליה קפיטולינה, שהוקמה לאחר חורבן הבית התפשטה במאה ה-2 לעבר דרום העיר, לשטח עיר דוד, לתחום הנחפר בחניון גבעתי.

ביתו של בעל אחוזה רומי

במזרח ובמרכז שטח החפירה התגלה מבנה של בעל אחוזה רומי מהמאה ה-3. ד"ר דורון בן עמי, מנהל החפירה, אומד את שטחו ב-1,000 מ"ר בקירוב. נמצאו בו: שברי ציורי קיר, עמודים, וגם פסל מתאגרף (באזור C) ועגיל פנינה (באזור E - ראו תמונות). וכן טביעות חותם של הלגיון העשירי פרטנסיס. כמו כן, נמצאה אבן רומית יקרה (גמה) נושאת את דמותו של קופידון, אורך הגמה 1 ס"מ ורוחבה 0.7 מ"מ. צידה האחד הוכנס אל תוך מסגרת המתכת של התכשיט בו שובצה האבן, ככול הנראה עגיל.
לפי הסטילובטים שנמצאו בשטח מניחים כי במקום הייתה חצר גדולה המוקפת עמודים, ששרידיהם נמצאו באתר. סגנון הבנייה: העמודים, הכותרות, הפסיפסים ושאר הממצאים אופייניים לסגנון הרומי של אותה תקופה.

סוף ימי בית שני

עד כה התגלו שרידים של שני מבנים: הצפוני, הכולל מקוואות טהרה והדרומי, מבנה מרשים ומפואר, שנחשף רק בחלקו הקטן, עם אבני גוויל גדולות, טיוח מעולה ושרידי פרסקו בצבעים שונים - אולי אחד מארמונות בית חדייב. המבנה נהרס במרד הגדול.
בחניון גבעתי נמצאה חלקה המרכזי של תעלת הניקוז בעיר דוד, שהיא תעלת ניקוז משלהי בית שני הממוקמת מתחת לרחוב המרכזי המרוצף והמדורג שחצה את העיר ירושלים, סמוך לכותל המערבי בצפון ועד לבריכת השילוח שבעיר דוד בדרום.

שרידים עתיקים יותר

מהתקופה ההלניסטית התגלה מספר ניכר של כלי יבוא יווניים. סיתות האבנים היה בסגנון ההלניסטי. אתר זה הוא אחד המקומות היחידים בירושלים שבהם נמצאו שרידים מתקופה זו.
אשר לתקופת הברזל, שבה יש עניין רב, עקב היותה תקופה ההתיישבות של מלכי יהודה, נמצאו שרידים בחלק הדרומי-מזרחי של האתר. כך ניתן להעריך את תחום היישוב הישראלי כקדום ביותר.
האפיון הכללי של הבנייה הוא של "בתים הבנויים בצפיפות יחסית ובנייתם דלה ובלתי מוקפדת" . נמצא גם מבנה אחד חריג בגודלו, שחלקו הגדול מחוץ לשטח החפירה.
ב-3 בנובמבר 2015 פרסמה רשות העתיקות כי לדעתה על פי הממצאים שנמצאו באתר מקומה של מצודת החקרא היה בחניון גבעתי. הממצאים שתומכים בהשערה הם: חומת ביצור, מקטע מגדל גדול, שרידי חלקלקה, עשרות מטבעות המתוארכים לתקופה בה המצודה התקיימה, ראשי חצים מברונזה ואבני קלע מעופרת המאפיינים את הצבא הסלוקי, 200 ידיות של אמפורות עם חותמות מרודוס.