google/wiki40b huggingface dataset:
מהומות קפיטריית קומפטון

מהומות קפיטריית קומפטון היו מספר עימותים אלימים בין פעילות טרנסג'נדריות לבין המשטרה שהתרחשו באוגוסט 1966 ברובע טנדרלוין שבסן פרנסיסקו.

רקע

סן פרנסיסקו היוותה מקום מרכזי בהתפתחות האקטיביזם הלהט"בי בארצות הברית בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה. העידן שאחרי המלחמה אופיין ברדיפות ובדיכוי של להט"בים בידי הממשל, במה שנודע כבהלת הלבנדר, והדבר עורר פריחה של תת-תרבות להט"בית בברים ובמועדוני לילה, כמו גם עלייה של מעורבות פוליטית ממגוון צורות. ארגונים והתארגנויות למען זכויות הומואים ולסביות, שכונו התנועה ההומופילית, החלו לצמוח בחלקים המבוססים יותר של העיר. באותו הזמן, בשכונת העוני טנדרלוין, החלו התארגנויות שפעלו למען טרנסג'נדרים.
חלק ניכר מהאוכלוסייה הטרנסג'נדרית של פרנסיסקו שכן בשכונת טנדרלוין. שכונה זו הייתה שכונת עוני בה רוכזו אוכלוסיות מוחלשות רבות: מהגרים, מסוממים, אלכוהוליסטים, זונות, משוחררים על תנאי, וגם נשים טרנסג'נדריות. נשים אלה סבלו ממחסור בדיור ובעבודה עקב אפליה על רקע טרנספובי, ולכן נדחקו לטנדרלוין בה היו דירות זולות להשכרה. הן עבדו לרוב בזנות, היו חשופות לאלימות מצד המשטרה והלקוחות ופעמים רבות נעצרו. כיוון שמבחינה חוקית הן הוגדרו כגברים, הן הוכנסו לכלא גברים, מה שעשה אותן חשופות במיוחד לתקיפה מינית, אונס ורצח.
הארגונים ההומופיליים לא פעלו על מנת לסייע לטרנג'נדריות שבשכונת טנדרלוין. בקיץ 1966 הקימו פעילים מהשכונה את ארגון ונגארד (Vanguard), שהיה ארגון הנוער הלהט"בי הראשון בארצות הברית. הארגון תיאר את עצמו כ"an organization of, by, and for the kids on the streets", וחבריו דאגו להפוך את הרחוב למרחב בטוח. הפעילות החשובה הראשונה של הארגון מתועדת בכתבה שכתב ריימונד ברושירס, אודות הפגנה שהתרחשה מול "קפיטריה קומפטון" ב-18 ביוני 1966.
הקפיטריה שבשכונת טנדרלוין פעלה 24 שעות ביממה, ובני נוער להט"בי רבים, שהיו חסרי בית או עבודה, נהגו לפקוד אותה. ישיבות ארגון ונגארד נערכו אף הן בקפיטריה. בעל המקום שלא היה מרוצה מנוכחות אוכלוסייה זאת החל לגבות "דמי שירות" על השולחנות, ומדי פעם לקרוא לשומרי ביטחון או למשטרה על מנת שירחיקו משם את הנוער הטרנסג'נדרי. חברי ונגארד ארגנו הפגנה מול הקפיטריה ודרשו להפסיק את היחס המפלה.

המהומות

התאריך המדויק של פריצת המהומות לא ידוע, אך הן החלו כשבעלי המקום התקשרו שוב למשטרה, וכשאלה הגיעו לפזר את הפעילות הטרנסג'נדריות מהמקום, אחת מהן שפכה קפה רותח על השוטר שניסה לעצור אותה. המהומה החלה כאשר הנוכחים במקום החלו להתנגד, להשליך חפצים לעבר השוטרים, לנפץ את החלונות במקום ולהאבק בשוטרים, ונמשכה אף ביום למחרת. במהלך המהומות נופצו חלונות הקפיטרייה, הוחלפו, ונופצו בשנית.

השפעה

המהומות בקומפטון נחשבות לרגע מפתח בתולדות זכויות טרנסג'נדרים בסן פרנסיסקו, ובעקבותיה חלה ירידה משמעותית באלימות המשטרתית הרשמית נגד אוכלוסייה זו. מהומות קומפטון היוו גם זרז להקמת ארגונים אקטיביסטים טרנסג'נדרים שונים.
בשנת 2006 הציבה עיריית סן פרנסיסקו לוחית לציון המהומות על המדרכה שליד המקום בו שכנה הקפיטריה של קומפטון.
אהרן דאום

אהרן דאום (6 בינואר 1951 - 27 ביוני 2018) היה רב אורתודוקסי מודרני באנטוורפן, שכיהן תקופה כרב הקהילה היהודית בפרנקפורט על נהר מיין שבגרמניה.

ביוגרפיה

אהרן דאום נולד בבני ברק, בכור בין ארבעה בנים, בנם של שמואל ורבקה-גניה דאום. למד בישיבה קטנה "רוז'ין" בבני ברק. בשנת 1965 נסע ללונדון ללמוד בישיבה "הרמה" בראשות הרב אליקים שלזינגר, ומשם עבר לישיבת עץ חיים במונטרה שבשווייץ. בשנת 1975 המשיך את לימודיו ב–Jews College (סמינר להכשרת רבנים ומורים ליהדות בלונדון), והשלים  תואר ראשון בלימודי יהדות וספרות רבנית. בשנת 1978 החל את לימודיו בישיבת רבינו יצחק אלחנן, שם הוסמך לרבנות על ידי הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק. המשיך את לימודיו ב"ישיבה אוניברסיטה" לתואר שני בלימודי תנ"ך.
הוא שב לאירופה ונישא לשמחה פריידא לבית פרנקל, ולזוג נולדו שלושה ילדים.
בשנת 1982 התמנה כרבה של העיר Bienne/Biel בשווייץ. בשנת 1986 עזב את משרתו לטובת התמחות בחקר הדת וקבלת תואר דוקטור במכון נוצרי-יהודי בלוצרן, שלוחה של הפקולטה לחקר דתות שעל יד אוניברסיטת לוצרן בשווייץ. 
בשנת 1987 התמנה כרב הקהילה היהודית בפרנקפורט שבגרמניה, באופן מעשי שימש הרב דאום כרב היחידי בקהלת פרנקפורט. בשנת 1993 התפטר הרב דאום ממשרתו ועזב בחודש יולי 1993 את קהלת פרנקפורט לגור באנטוורפן שבבלגיה. הוא עסק במסירת שיעורי יהדות בבתי ספר יהודיים וכלליים.
בשנת 1995 החל לשמש כמרצה למשפט עברי ב"פקולטה לדת משווה" בווילרייק. הוא קיבל מן המוסד תואר "פרופסור לשם כבוד". 
החל משנת 2001 החל לעסוק עם רעייתו בפעילויות ופרויקטים של "קירוב רחוקים" ליהודים וכן לשאינם "בני ברית" המתעניינים ביהדות ועומדים לפני גיור. פעילותו נעשית בשיתוף פעולה עם "מרכז שלום".
ב-2018 נפטר באנטוורפן שבבלגיה.
דאום היה בן דודו של הרב יחזקאל דאום.

פרסומים

בהיותו בשווייץ פרסם מסות בענייני הלכה בשבועון היהודי שווייצרי "Judishe Rundschau". בזמן כהונתו כרב של הקהילה היהודית בפרנקפורט פרסם מאמרים בעתון השבועי ”Die Judische Algemeine“.
פרסם מאז שנת 2010  טור חודשי בעיתון היהודי "Joods Actueel" היוצא בבלגיה. 
הוציא לאור שני ספרים הלכתיים בשפה הגרמנית "Halacha Aktuell".
אליאורה זולקובסקי

ביוגרפיה

זולקובסקי מתגוררת באשדוד ומתעמלת באגודת מכבי בני עייש. בתיכון למדה במקיף ט' בעיר מגוריה.
באליפות העולם שנערכה במוסקבה בספטמבר 2010 זכתה, כשהייתה המחליפה, יחד עם חברותיה לנבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית בהישג שיא בקרב רב כאשר דורגה במקום רביעי.
באליפות העולם שנערכה במונפלייה בצרפת בספטמבר 2011 זכתה הנבחרת בהישג השיא שלה כאשר זכתה במדליית ארד בגמר התרגיל המשולב של 3 סרטים ו-2 חישוקים בתוצאה של 26.675 נק'. לעומת זאת איכזבה הנבחרת בתחרות הקרב-רב כאשר ביצעה מספר טעויות בתרגיל הכדורים, בו דורגה במקום 14 בלבד, ונדחקה למקום העשירי בסיכום שני התרגילים. בכך החמיצה את השלב הראשון בהשגת הקריטריון הנדרש להשתתפות באולימפיאדת לונדון (2012), אולם בתחרות קדם-אולימפית שהתקיימה ב-17 בינואר 2012 זכתה עם הנבחרת במקום השלישי בתחרות, ובמדליית כסף בגמר הקרב רב והעפילה לאולימפיאדה.
ניקולא לואי דה לאקאי

ביוגרפיה

ניקולא לואי דה לאקאי נולד ב-1713 ברומיני שבאזור הארדנים. הוא התייתם מאביו בגיל צעיר, אך במימונו של דוכס בורבון, לואי אנרי, הוא למד תאולוגיה בקולג' של ליזיו (Lisieux) והוסמך ככומר קתולי. לאחר הסמכתו הוא בחר להתמקד במדעים ותחת חסותו של האסטרונום ז'אק קאסיני (בנו של האסטרונום ג'ובאני דומניקו קאסיני) החל לעסוק בגאוגרפיה ובאסטרונומיה. ב-1739 הוא מדד מחדש באמצעות טריאנגולציה את אורכה של מעלת קשת לאורך המרידיאן של פריז, על מנת לחשב את רדיוס כדור הארץ ואת היקפו. בכך הוא חזר על מבצעו של ז'אן פיקאר מ-1670 תוך השגת דיוק רב יותר. לציון ההישג של שניהם הוקמה בז'וביזי-סור-אורג' (Juvisy-sur-Orge) פירמידת הנצחה.
לאחר מכן קיבל לאקאי משרת פרופסור למתמטיקה בקולג' על שם מאזארן בפריז וב-1741 התקבל לאקדמיה הצרפתית למדעים. ב-1750 הוא יצא למסע מחקר בדרום אפריקה, במהלכו הוא מיפה וקיטלג כ-10,000 כוכבים וכ-40 ערפיליות בשמי הדרום, הגדיר 14 קבוצות כוכבים חדשות וערך מדידות מדויקות של מיקומם בשמים של הירח, של נוגה ושל מאדים ועל ידי השוואה למדידות מאירופה חישב את המרחק אליהם באמצעות פרלקסה.
עם חזרתו לצרפת ב-1754 הוא זכה להתענינות ציבורית רבה שגרמה לו ללחץ רב, הוא הסתגר בקולג', שם חלה בשיגדון ומת ב-1762. על שמו נקרא מכתש לאקאי על הירח ואסטרואיד 9135 שהתגלה ב-1960.
וונדר מציל את העולם

עלילה

וונדר מטייל ביקום בחיפושים אחרי הנאות וחברים ובניסיון לעשות מעשים טובים. הוא וחברתו הטובה ביותר, סילביה הזבורניקית, עוברים הרפתקאות בזמן שהם מתעמתים עם לורד הייתר הרשע, המפקד פיפרס וצבא כלבי השמירה. בעוד שהייתר משתמש בכוח שלו לפלוש ולכבוש כוכבים, וונדר וסילביה רוצים לעזור לכל היצורים למצוא חופש ואושר.
הוצאת מצפה

הוצאת מצפה הייתה הוצאת ספרים עברית, אחת משלוש הוצאות הספרים הפרטיות שפעלו בארץ ישראל בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20.‏
בשנת 1921 ייסדו יהושע צ'צ'יק, מרדכי ניומן ויוסף שרברק בירושלים חנות ספרים והוצאת ספרים בשם "תרבות", שבהמשך הפכה ל"מצפה". ההוצאה התמקדה בהוצאת ספרות ושירה. הספר הראשון שיצא במסגרתה היה הרומן "ימים ולילות" לנתן ביסטריצקי.
אשר ברש ערך ספרי פרוזה בהוצאה זו, ובמסגרתה הוציא לאור את ספרו של דוד פוגל "חיי נישואים".
בשנת 1933 הוקמה, בשותפות עם הוצאת שטיבל, "הוצאת שם" (ראשי תיבות של שטיבל ומצפה) להוצאת ספרות ילדים. השותפות התפרקה ב-1935.
בשנת 1941 התמזגה לתוך הוצאת י' שרברק.
רובין הוד: נסיך הגנבים

תקציר העלילה

הסיפור מתרחש בימי מסע הצלב השלישי בפיקודו של המלך ריצ'רד. אביר בשם רובין מלוקסלי נופל בשבי המוסלמי. בעזרתם של נידון למוות ערבי בשם עזים ואביר נוסף בשם סר הנרי הוא מצליח להימלט מהכלא, ובעת הבריחה נורה חץ על הנרי והוא נהרג. בשוכבו פצוע הוא משביע את רובין להגן על אחותו העלמה מריאן. באותו הזמן השריף ג'ורג' מנוטינגהאם הורג את אביו של רובין, שורף את מבצרו, ומנקר את עיניו של משרתו דנקן.
כשמגיעים עזים ורובין לאנגליה הם נתקלים בשבעת חייליו של השריף בפיקודו של בן דודו של השריף גיי מגינסבורן שעה שרודפים אחרי ילד שצד בשטחו של השריף. רובין הורג לבדו (מכיוון שעזים באותו הזמן מתפלל) את כל החיילים מלבד גיי מגינסבורן. כשמגיע רובין למבצרו ההרוס הוא לוקח את משרתו דנקן שמספר לרובין מה קרה, רובין נשבע לנקום בשריף. רובין נוסע לביתה של העלמה מריאן בת דודתו של המלך ריצ'רד ואחותו של סר הנרי ואומר לה שנשבע לאחיה שיגן עליה מריאן דוחה את עצתו ואומרת שהיא יכולה להגן על עצמה. באותו הזמן אנשי השריף רודפים אחרי רובין וחבורתו רובין בורח ליער שרווד שלפי האגדה רדוף רוחות.
בעת שהם עוברים בנהר הם נתקלים בחבורת פורעי חוק מבוקשים בפיקודו של ג'ון ליטל (ג'ון הקטן) שדורשים "דמי מעבר" בנהר רובין מסרב ומזמין את ג'ון לדו-קרב. רובין מנצח ומתמנה למנהיג החבורה שמקבלת על עצמה ללחום את מלחמתם של המקופחים. מבין אנשי החבורה בולט ויל סקרלט, בהתנגדותו להנהגתו של רובין שמאשים אותו שכל רצונו הוא לחזור להיות אציל.
בשלב מסוים אף רובין יורה חץ בידו של ויל (חץ וקשת היו נשקיו העיקריים של רובין הוד ואחד הסמלים העיקריים שלו). באחד הטקסים של השריף, רובין בא מחופש לקבצן עיוור ונפגש עם העלמה מריאן, היא מדווחת לו כי השריף רוצה להיות מלך על כל אנגליה מקים צבא ענק ואף שולח שוחד לברונים כדי שיתמכו בו. באותה ההזדמנות רובין פונה לבישוף כדי שיבהיר לו על העלילה שאביו סגד לשטן הבישוף טוען שאביו של רובין התוודה בפניו, באותו הזמן מגיע לכנסייה השריף ורובין בקושי מצליח להתחמק.
החבורה החלה לשדוד את הכירכרות שמובילות את כספי השוחד שמיועדים לברונים, באחד משוד הכירכרות האלה מצטרף אליהם הכומר השתיין הנזיר טאק. השריף מעלה ומעלה את הפרס על ראשו של רובין ומדביק לו את הכינוי רובין הוד (משחק מילים על "riding hood", "הברדס הרוכב" או "חובש הברדס"), ובגלל כישלונו של גיי מגינסבורן השריף רוצח אותו בעצת אמו המכשפה. השריף מגייס את השבטים הקלטים ותוקף את אנשי רובין הוד ביער שרווד, רבים נהרגים או נופלים בשבי, בין השאר המשרת הנאמן דנקן. רק שבעה אנשים כולל אשתו של ג'ון הקטן (ובנה התינוק) נשארים. בינתיים השריף חוקר את השבויים בעינויים שיגלו לו אם רובין חי או מת ואם הוא חי היכן הוא. ויל סקרלוט מסכים למשוך את רובין לארמון, וולף צועק עליו "רובין לא יאמין לך, הוא יודע שאתה שונא לו", שאר עשרת השבויים נידונים למוות.
המכשפה מנבאת כי רובין יביס את השריף אלא אם כן לשריף יהיה צאצא מבית המלוכה, כלומר, עליו להתחתן עם ליידי מריאן. השריף מחליט שהחתונה תהיה ביום ההוצאה להורג. בינתיים מתברר כי השנאה של וויל סקרלוט לרובין נובעת מכך שוויל סקרלוט הוא אחיו למחצה של רובין. אביו של רובין התחתן עם איכרה אחרי מות אשתו ומהם נולד ויל. רובין חשב שזו בגידה בזכר אימו וביקש מאביו לגרש את ויל ואימו, ואביו נענה לו אבל נשאר מסוכסך עמו. בסוף, כל החבורה תוקפת את הארמון ומצילה את שאר החבורה, הנידונים למוות. השריף מכריח את הבישוף לחתן אותו ואת מריאן בניגוד לרצונה אבל רובין ועזים פורצים לחדר. עזים הורג את המכשפה ורובין הורג את השריף בפגיון שהסתיר במגפו. בסוף הסרט רובין נושא לאישה את העלמה מריאן, כשהמלך ריצ'רד לב הארי מגיע בזמן לתת את ברכתו.
ראש עיריית קייב

הבחירות לראשות העיר קייב

ראש עיריית קייב נבחר בבחירות ישירות על ידי תושבי העיר. בסך הכל נערכו ארבעה מערכות בחירות לראשות העיר, מאז 1997.
בשנת 1999 אולכסנדר אומלצ'נקו נבחר לראש העיר לאחר שזכה ב-76% מקולות הבוחרים. בשנת 2002 זכה שוב לאחר שזכה ב-63,7% מקולות הבוחרים וכיהן בסך הכל במשך 7 שנים כראש העיר קייב.
בשנת 2006 לאוניד צ'רנובצקי זכה ב-31,83% מקולות הבוחרים וכיהן כראש העיר קייב. בשנת 2015 נבחר ויטאלי קליצ'קו להמשיך לכהן כראש העיר לאחר שזכה ב-65,5% מקולות הבוחרים.
תקציר

תקציר הוא תימצות של תוכנו של פריט מידע, בדרך כלל כתוב, במטרה להציג את עיקר תוכן הפריט בלא צורך בהצגת הפריט כולו. התקציר משמש כמקור מידע ראשוני, שמאפשר למחפש המידע להחליט אם הפריט רלוונטי לחיפוש הנוכחי שלו תוך זמן קצר.

מאמרים מדעיים

תחום אחד בו מקובל מאוד כיום ליצור תקצירים הוא תחום המאמרים המתפרסמים בכתבי עת מדעיים. בעבר נעשה תיקצור זה בעיקר בידי מתקצרים מומחים, אך כיום התקצירים נכתבים בדרך כלל בידי כותבי המאמרים עצמם, אשר מצרפים עליהם לעיתים מילות מפתח מתאימות. תקציר מאמר מכונה בלועזית "אבסטרקט".

בהלכה

בהלכה, כמו במערכות חוקים אחרות קיימים תקצירים. כך למשל, קיצור שולחן ערוך וקיצור שולחן ערוך מקור חיים משמשים כקיצור ההלכות בשולחן ערוך. חסרונם של ספרי קיצורים הוא בכך שהם משמיטים את טעמי ההלכה ולא ניתן ללמוד מהם על הדין במקרים שאינם מופיעים.

תקציר בתרבות ואומנות

בפרסומי סרטים, מחזות, תוכניות טלוויזיה, ספרים, ביצירות נוספות ובביקורות עליהם - ניתן תקציר עלילה על מנת להסביר במה מדובר ולעורר עניין. בביקורות, לעיתים מצורף לתקציר של הביקורת גם ציון המשקף את דעתו של המבקר על איכות היצירה.

באינטרנט

באתרים מבוססי תוכן משתמש (כגון ויקיפדיה) ניתנת אפשרות ליצור "תקציר" של העריכה (לעיתים התקציר הוא אוטומטי), התקציר מגלה אלו פעולות נעשו או סיכום של התוכן.
לשונות חתולים

לשונות חתולים (או לשונות חתול, מגרמנית: Katzenzunge או צרפתית: langue de chat) הם ממתק שוקולד בצורה של לשון.
ממתקים אלה עשויים לרוב שוקולד חלב או שוקולד מריר (ולעיתים יותר נדירות - שוקולד לבן).
הממתק ייוצר כבר בשלהי המאה ה-19. חברת השוקולד האוסטרית קופרלה (כיום חלק מתאגיד לינדט ושפרינגלי) ייצרה אותם החל משנת 1892.
בישראל שוקולד זה יוצר עד שנות ה-70 על ידי עלית, ונחשב למותג יוקרתי יותר משוקולד הפרה העממי; שני אלה היו למעשה שני מותגי השוקולד היחידים שיוצרו בייצור מקומי ונמכרו בארץ.
הירושיגה

חייו

הירושיגה נולד במשפחה של מכבה אש, שגר מזרחית לטירת אדו (היום טוקיו). את האמנות למד ככל הנראה מאחד מעמיתי אביו. הוא התפרסם בגיל תשע בזכות תמונה ברמה גבוהה יחסית לגילו הצעיר, המציגה את התהלוכה של משלחת איי ריוקיו לשוגון. למרות שהתחיל להתלמד בבית-ספר לציור בגיל 15 וקיבל שם מהמורה כעבור שנה בלבד (זהו תהליך שבדרך-כלל לוקח שנתיים-שלוש), את הציורים המקוריים שלו התחיל הירושיגה ליצור רק בגיל 21. אביו מת כשהיה הירושיגה בן 12, והוא ירש את תפקידו והמשיך למלא את חובותיו ככבאי גם התקופות ההתלמדות שלו, עד שנת 1832.
בשנת 1832 הוזמן הירושיגה להצטרף לנציגי השוגון בחצר הקיסרית. בדרכו לקיוטו, בחן הירושיגה את טוֹקָאידוֹ, דרך שהובילה מהעיר אדו לקיוטו, העוברת ליד קו החוף וצופה לעבר רכס הרים מכוסי שלג. בהגיעו לקיוטו יצר את סדרת "53 התחנות של טוקאידו", סדרה אשר הקנתה לו תהילה רבה ביפן ומחוצה לה. למעשה, הסדרה הייתה פופולרית כל-כך שיצאה בשלוש מהדורות שונות. הקריירה שלו הייתה מעתה מסודרת - בתקופה זו תעשיית הדפוס שגשגה. בנוסף, צמיחת התיירות בתקופה זו הביאה להגדלת ביקוש למדריכי טיולים, ועבודותיו של הירושיגה, אשר צייר במהלך הטיולים שלו ביפן, היו פופולריות מאוד.
לקראת סוף חייו, המשיך הירושיגה לצייר תמונות בקצב גדול, כדי לספק את דרישות השוק, אך מעט מציוריו היו מוצלחים כמו העבודות הקודמות. בשנת 1856 הפך הירושיגה לנזיר בודהיסטי; באותה השנה התחיל לצייר את יצירתו המפורסמת "מאה מבטים על אדו". הוא נפטר בגיל 61 בעת מגפת כולרה באדו בשנת 1858 ונקבר במקדש זן.
ג'וניור קאייסרה

קריירה

קאייסרה את הקריירה שלו בסנטו אנדרה. הוא הושאל בשנת 2009 אלגואנו, אך לא זכה לדקות משחק. בשנת 2010 הושאל לאמריקה (ריו פרטו). בקיץ 2010 הושאל לז'יל ויסנטה מליגת המשנה בפורטוגל איתה עלה לליגה הראשונה, ועונה לאחר מכן הגיע איתה לגמר הגביע הפורטוגזי בו הפסידה לבנפיקה ליסבון 2-1.
ב-5 ביוני 2012 חתם בלודוגורץ ראזגרד ל-3 שנים. ב-11 ביולי, קאייסרה ערך את הופעת הבכורה שלו בלודוגורץ בסופר קאפ נגד לוקומוטיב פלובדיב, במשחק זה הבקיע קאייסרה את שער הבכורה שלו. המשחק הסתיים בניצחון 1-3 וקאייסרה זכה בתואר ראשון בקריירה. ב-18 ביולי, הוא ערך את הופעת הבכורה האירופית שלו נגד דינמו זגרב במסגרת הסיבוב השני של מוקדמות ליגת האלופות. ב-11 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בניצחון 0-3 נגד צ'רנו מורה ורנה. בסיום העונה זכה עם המועדון באליפות. ביוני 2015 חתם בשאלקה 04 מהבונדסליגה. ב-22 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בתיקו 1-1 נגד דרמשטאט 98. ב-3 בנובמבר 2016 הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 2-0 על קרסנודאר בליגה האירופית. 
ב-16 בינואר 2017 חתם באיסטנבול בשאקשהיר הטורקית. 
ב-1 ביולי 2014 קיבל אזרחות בולגרית, דבר המאפשר לו לשחק עבור נבחרת בולגריה.
שטייר HS .50

מאפיינים

רובה שטייר HS .50 הוא רובה בריחי, בעל הזנה ידנית של כל כדור. חלקו הקדמי של הקנה עבה ומחורץ, לצורך קירור טוב יותר, על קצה של הקנה מורכב סתרשף מסיבי ויעיל מאוד, אשר מפחית באופן משמעותי את הרתע כדי להגביר את נוחות ירי. הרובה מיוצר בלי כוונות פתוחות. הקת ניתנת להתאמה ליורה, לאורך ולגובה. מסילת פיקטיני מאפשרת הרכבה מהירה של כוונות טלסקופ שונות.

מחלוקת

הרובה עלה לכותרות כאשר 800 יחידות ממנו נמכרו לאיראן ב-2005. המכירה עוררה דאגה גדולה בארצות הברית, בריטניה, ובמידה פחותה גם במדינות אחרות באירופה, שהרובים ימצאו דרכם לעיראק לשמש נגד הצבא העיראקי או כוחות הקואליציה. עם זאת, המכירה אושרה על ידי ממשלת אוסטריה בנובמבר 2004, כאשר הם ציטטו שהכוונה המוצהרת של איראן לשימוש בנשק, היא לפריסת הנשק ביחידות נגד טרור ויחידות לוחמה בסמים.
מאז העברתו לאיראן הנשק מיוצר שם, ללא רישיון, תחת השם AM-50 Sayyad ("סייד"), ומשם הרובים מועברים למיליציות כגון חזבאללה ומיליציות שיעיות שלוחמות בעיראק. בין היתר הועברו רובים לארגון החמאס, ושימשו לפגיעה בחיילי צה"ל במבצע צוק איתן. החמאס טוען שהצליח לייצר את הרובה בעצמו, בגרסה שמשתמשת בקליבר 14.5 מ"מ (מזרחי), תחת השם "ע'ול", על שמו של הטרוריסט עדנאן אל-ע'ול. ב-20 ביולי שימש רובה זה לביצוע פיגוע צליפה בו נהרג חייל צה"ל על גבול רצועת עזה. וריאציות אחרות של הנשק האיראני, חלקן בקליבר 14.5 מ"מ, נמצאות אצל לוחמי דאעש בסוריה, בסיני, אצל המחתרת הכורדית, ואצל מיליציות סוניות וכורדיות רבות באזור סוריה.
כוסות רוח לאבא

עלילה

בילדותה, הייתה לטליה ולמשפחתה דילמה לגבי טיבו של דודהּ, סטריק. מחד, אביה טען כי אחיו נרצח בהיותו בכלא באוקראינה והוחלף בסוכן שתול של הק.ג.ב. וככזה יש להיזהר ממנו. אביה הציג חיזוקים לטענותיו ולדבריו היה היגיון פנימי. מאידך, טענות מסוג זה נחשבות למטורפות, התנהגותו של סטריק הייתה מוזרה לפעמים והדוד עשה רושם שאינו קרוב משפחה חף מפשע. לאב שהיה במשך שנים אזרח עובד צה"ל היה עבר בניסיון לחשיפת מחדלים במערכת, ולכן פוטר. שמואל פינקל טען בתוקף: "גם אם אני חולה נפש - זה לא אומר שמה שאני אומר זה לא נכון, למשל: בן אדם יכול להיות גם חולה נפש וגם חולה לב".
לאחר מותו מעורר החשד של אביה, הדילמה רק הלכה וגדלה. האב נמצא מת בחדר הרחצה בבית החולים, ביום הראשון לאשפוזו במחלקה פסיכיאטרית. חמש שנים לאחר מותו שכרה בתו, הבמאית טליה פינקל, בלש פרטי והשניים החלו לחקור את קורות חייו ונסיבות מותו המעורפלות של אביה. הם ניהלו מעקבים אחרי הדוד ויצאו במסע לארכיוני הק.ג.ב. ולבתי הכלא באוקראינה. המסע בדק שאלות שעלו בקו התפר שבין דמיון למציאות, בגבול שבין השפיות לטירוף.
לבד מצילומי החקירה שבמסע מופיעים בסרט צילומים מחייו של האב, שהתמקדו בטעוניו, כשנתיים לפני מותו. הסרט מלווה בפסקול מקורי שיצר הזמר ערן צור. הסרט השתתף בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה, בפסטיבל אידפא באמסטרדם ועוד.
כאבי שרירים רב-שיגרוניים

גורמים

הגורמים לפולימיאלגיה ראומטיקה אינם ידועים. במהלך המחלה המערכת החיסונית, מסיבה לא ברורה, תוקפת את האמתחת (בורסה) וגורמת לתגובה הדלקתית המובילה לתסמיני המחלה. מחקרים עדכניים מעידים על כך שגורמי סיכון גנטיים, בעיקר נוכחות הגן HLA-DR4 המקודד לחלבון מסוג I במערך הראשי של התאמה רקמתית (MHC), מעלים את הסיכוי לחלות במחלה. כמו כן, קיימות מספר השערות בנוגע לגורמי סיכון סביבתיים, בעיקר וירוסים ממשפחות האדנווירוס והפרבווירוס, שאם באים במגע עם אדם בקבוצת הסיכון הגנטית, עלולים לגרות את המערכת החיסונית ולגרום למחלה.

טיפול

הטיפול במחלה מתבסס על קורטיקוסטרואידים, בעיקר פרדניזון הניתנים לתקופה ממושכת (מעל שנה) ומהווים גורם מדכא לפעילות מערכת החיסון. דיכוי זה מחליש את ההליך הדלקתי הגורם למחלה ומוביל להפסקת תסמיני המחלה. מכיוון שפולימיאלגיה ראומטיקה מגיבה היטב גם למינונים קטנים של קורטיקוסטרואידים, חוסר שיפור במצב התסמינים לאחר שלושה ימים של טיפול (במינון מתאים) ראוי שיוביל לאבחון מחודש.
הולגר הירונימוס

קריירת מועדונים

הירונימוס נחשב כבר בילדותו כאחד מכשרונות העתיד המבטיחים של הכדורגל הגרמני. כנער שיחק במועדון פ.צ. סנט פאולי, ועלה לבוגרים בשנת 1978, כשסנט פאולי שיחקה במחוז הצפוני של הבונדסליגה השנייה. הירונימוס שיחק בסנט פאולי 29 משחקי ליגה, בהם הבקיע שני שערים, וסיים עם הקבוצה במקום השישי בליגה. בגיל 20, לאחר עונה אחת בבוגרים של סנט פאולי, החל הירונימוס לשחק בקבוצה הבוגרת של היריבה העירונית המבורג, שרכשה אותו מסנט פאולי תמורת 75 אלף מרק גרמני. הירונימוס השתלב במהרה בהמבורג, ושיתף פעולה בהגנה עם מנפרד קאלץ, פטר נוגלי ודיטמר יאקובס. בעונת הבכורה שלו בקבוצה, 1979/80, סיים הירונימוס עם המבורג במקום השני בבונדסליגה, והגיע עם הקבוצה לגמר גביע אירופה לאלופות 1980, בו הפסידה הקבוצה 1-0 לנוטינגהאם פורסט. הירונימוס הוחלף במחצית בחלוץ הורסט רובש, כשהקבוצה הייתה חייבת להבקיע. גם בעונת 1980/81 סיים הירונימוס במקום השני עם המבורג. בעונת 1981/82 זכה הירונימוס באליפות הראשונה שלו עם המבורג, והגיע עם הקבוצה לגמר גביע אופ"א, בו הפסידה הקבוצה במפגש כפול לגטבורג השוודית בתוצאות 1-0 ו-3-0, כשהירונימוס משחק את מלוא הדקות. בעונת 1982/83 זכה הירונימוס עם המבורג באליפות הבונדסליגה בפעם השנייה ברציפות, וזכה לראשונה בתולדות המועדון בגביע אירופה לאלופות, לאחר ניצחון על יובנטוס במשחק הגמר בתוצאה 1-0, במשחק בו הירונימוס שיחק 90 דקות. הירונימוס פתח היטב את עונת 1983/84 עם המבורג, שהסתיימה במקום השני עקב הפרש שערים נחות משל האלופה שטוטגרט. עם זאת, ב-31 במרץ 1984 נפצע הירונימוס במשחק ליגה מול וולדהוף מנהיים כשקרע את הרצועה הצולבת, ולמעשה גמר את הקריירה באותו משחק. הירונימוס ניסה במשך שנה להשתקם מפציעה זו, אך הודיע על פרישה במהלך שנת 1985, כשאפסו סיכויי ההחלמה. הירונימוס ערך 121 הופעות ליגה במדי המבורג, בהן הבקיע שבעה שערים.

קריירה בינלאומית

הירונימוס ערך שש הופעות במדי נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21, בהן הבקיע שער אחד. בספטמבר 1981 ערך הירונימוס את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת גרמניה המערבית, כשנכנס כמחליף בניצחון 2-0 במשחק ידידות מול נבחרת פולין. במאי 1982 נכנס הירונימוס כמחליף במשחק הכנה למונדיאל 1982 מול נבחרת נורווגיה, בו ניצחה גרמניה המערבית בתוצאה 4-2. הירונימוס זומן לסגל הגרמני למונדיאל 1982 עצמו, אך לא שיחק אפילו דקה אחת. הופעתו השלישית והאחרונה של הירונימוס במדים הלאומיים נערכה באוקטובר 1982 במשחק ידידות מול נבחרת אנגליה. הירונימוס החליף כבר בדקה החמישית של משחק זה את קרל היינץ פורסטר הפצוע.

לאחר הפרישה

הירונימוס הקים לאחר פרישתו מרכז ספורט למאבק בהשמנת יתר. בהמשך, הקים יחד עם חברו להגנה בהמבורג דיטמר יאקובס, שגם הוא סיים את הקריירה בפציעה טראגית, מרכז לשיקום מפציעות ספורט. בשנת 1997 הועסק הירונימוס בהמבורג כמנהל רכש, ובהמשך שימש כמנכ"ל המועדון עד לשנת 2002.
פסיקה (מחשב)

במחשבים, פסיקה (באנגלית Interrupt) היא אות המגיע למעבד מרכיב חומרה או תוכנה ומאפשר לשנות את סדר ביצוע הפקודות בתוכנית מחשב שלא על ידי בקרה מותנית. בעת קבלת הפסיקה משהה המחשב את ביצועה הסדרתי של התוכנית, כדי להפעיל שגרת טיפול בפסיקה. לאחר הטיפול, ממשיך המחשב בביצוע הסדרתי של התוכנית. פסיקות משמשות כאמצעי תקשורת בין תהליכים במחשב ופסיקות תוכנה נמצאות בשימוש נרחב במחשבים הפועלים בריבוי משימות. הדבר דומה לאדם המבצע מלאכה כלשהי, ומפסיק כדי לענות לשיחת טלפון, ולאחר סיום השיחה, ממשיך במלאכתו מהנקודה שהופסקה.
המונח פסיקה נגזר מן המילה הפסקה, בעקבות interrupt האנגלית (ללא כל קשר לפסיקה במובנה המשפטי או הדתי).

במערכת ההפעלה

לאחר העברת המערכת למצב מיוחס בודקת מערכת ההפעלה בטבלת הפסיקות כיצד לטפל בשגרה. לרוב, מכילה טבלת הפסיקות פקודות קפיצה לכתובות המכילות שגרות לטיפול בפסיקה שהתעוררה. מערכת ההפעלה טוענת את השגרה הנמצאת בכתובת שהתקבלה מטבלת הפסיקות. במערכת ההפעלה DOS הייתה טבלת הפסיקות נטענת על גבי אוגר מיוחד שהכיל הפניות לכתובות בזיכרון שהכילו את השגרות שיש לבצע. מערכות הפעלה מתקדמות יותר מחזיקות מבנה נתונים בליבה המכיל את ההפניות לשגרות הרלוונטיות. בשני המקרים ניתן לשנות את טבלת הפסיקות כך שתפנה לשגרה אחרת מזו המוגדרת כברירת מחדל. לאחר ביצוע שגרת הטיפול החדשה נהוג לקרוא לשגרה הישנה כדי להימנע מבעיות תאימות בין תוכנות. הטיפול בפסיקה יכול לכלול ביצוע שגרות טיפול, הערת תוכניות שביצעו המתנה רדומה והפעלת מגנון הפסיקות כך שתתאפשר קבלת פסיקות מחדש (בחלק מהארכיטקטורות). בגמר הטיפול המעבד טוען את הנתונים שנשמרו במחסנית, מכבה את בקשת הפסיקה ומחזיר את הבקרה להוראה הבאה אחרי זו שממנה נלקחה. ברוב המקרים, הפיקוח חוזר לתוכנית במרחב המשתמש.

שגרת הטיפול בפסיקה

שגרת הטיפול בפסיקה (Interrupt Service Routine, ISR) היא שגרה המופעלת בעקבות קבלת פסיקה. במערכות הפעלה ישנות, בעת ביצוע שגרת הטיפול בפסיקה היה המעבד חסום בפני ביצוע פעולות נוספות. מסיבה זו, במערכות הפעלה מודרניות (ובמיוחד במערכות זמן אמת) שגרות הטיפול מחולקות לשני סוגים: שגרות טיפול מרמה ראשונה, ושגרות טיפול מרמה שנייה. שגרות הטיפול מרמה ראשונה מבצעות את הפעולות ההכרחיות לשחרור הפסיקה, ומתזמנות את ריצת שגרות הטיפול מהרמה השנייה, שאחראיות לטפל במידע שהתקבל באמצעות הפסיקה. בזמן הטיפול באמצעות שגרות מרמה ראשונה מופסקת ריצת התוכנית, דבר העשוי לפגוע בביצועיה. שגרות טיפול מרמה שנייה רצות לרוב מתוך תהליכון נפרד או בזמן הפנוי של המערכת.