google/wiki40b huggingface dataset:
הלב (שיר)

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי מירית שם אור, הולחן על ידי צביקה פיק והופק על ידי יעקב למאי. את השיר כמו גם את שאר שיריה, שרה בוסקילה בסיבוב הופעות אשר בו שרה את מיטב להיטיה בהפקה מחודשת של עמית הראל.
השיר זכה לאזכור בסדרת הדרמה היומית השיר שלנו, שם אותו שרה נינט טייב. את השיר הקליט ושר מחדש צביקה פיק.

הצלחה

השיר זכה להצלחה רבה בישראל כאשר כבש את פסגת המצעד של גלגלצ, למשך תקופה מסוימת, ואף היה לאחד מן השירים הבודדים בהיסטוריה שהצליחו לשהות קרוב לעשרים שבועות במצעד של רשת ג'. בסך הכל שהה השיר בפסגת המצעד במשך חמישה שבועות.
במצעדי סוף השנה הצליח השיר להגיע אל המקום השישי במצעד של גלגלצ, ואל המקום השני במצעד של רשת ג'. בנוסף לכך, נכנס השיר אל המקום ה-67 במצעד של "פסקול העשור" שהתקיים בשנת 2009. בעקבות הצלחתו במצעדים זכתה בוסקילה בתואר "זמרת השנה" לשנת 2004.
בשנת 2005, זכה השיר לתואר הזהב ולבסוף קיבל את תואר הפלטינה (רינגטון), לאחר שצבר למעלה מ-50,000 הורדות.
WWE Performance Center

רקע

מתחם האימונים הוא הבית של NXT, המשמשת כמחלקת הפיתוח של ה-WWE. המתחם מכסה כ-26 אלף מטרים רבועים ומכיל שבע זירות אימונים. בנוסף לכך, המתחם מכיל גם אזור אימונים, ראיונות והפקה. המתחם נפתח בשנת 2013 ובכך החליף את המתחם הקודם של ה-WWE, שנקרא Florida Championship Wrestling (או בקיצור: FCW), שהיה מבוסס בטמפה.
המתחם מסוגל להכיל כ-70 מתאבקים בבת אחת. האימונים בו הם במגוון שונה של רמות, ממתחילים בלי ניסיון בהיאבקות ועד למתאבקים מנוסים המגיעים מהארגונים העצמאיים. המתאבקים מתאמנים כדי לשפר את יכולות הזירה והחוזקה שלהם, בנוסף לבניית הדמות שלהם. בנוסף לכך, המתחם משמש גם מתאבקים אשר עברו פציעה וזקוקים לשיקום, בעוד שבזמן זה הם גם עוזרים למתאמנים הנמצאים במתחם.
מתחם האימונים משתמש במתאבקי עבר כמאמנים. המאמן הראשון היה ביל דמוט, שעזב את החברה ב-2015 והוחלף על ידי מאט בלום. בין המאמנים השונים ניתן למצוא את שרה אמאטו, רובי ברוקסייד, נורמן סמיילי, אדם פירס ושרה סטוק. דאסטי רודס היה אחראי על תחום בניית הדמות ושיפור יכולות הדיבור של המתאבקים עד שנפטר בשנת 2015. בנוסף לשימושו של המתחם כמתחם אימונים, הוא גם משמש כמתחם שבו נעשים מבחני קבלה.

תקרית הירי בשנת 2015

ב-31 באוגוסט 2015, שוטרי משרד השריף של מחוז אורנג' ירו בארמנדו מונטאלבו בן ה-29 מחוץ למתחם האימונים של ה-WWE לאחר שהוא איים עליהם וטען עליהם. מונטאלבו היה אובססיבי בכל מה שקשור למתאבקת AJ לי וביצע ניסיונות רבים לפלוש אל תוך גבולות המתקן, למרות שהוגש נגדו צו הרחקה על ידי ה-WWE. ימים לאחרי הירי, מונטאלבו טען שהייתה לו הפרעה דו-קוטבית בזמן שנחקר על ידי הבלשים. הוא נידון למשפט בפברואר 2016 באשמת תקיפה חמורה, התנגדות אלימה לקצין והסגת גבול.
ב-19 באפריל 2018, ה-WWE הגישו צו מניעה חירום נגד מונטאלבו לאחר שחזר למתחם בחודש שעבר ואף הטריד את העובדים. בנוסף, פרסם מונטאלבו הודעה מאיימת על המתאבקים ואנשי הצוות של ה-WWE בחשבון האינסטגרם שלו.
פלאקסי

פלאקסי (באנגלית: Paluxy River) הוא נהר במדינת טקסס שבארצות הברית, יובל של הנהר בראזוס (Brazos). הוא נוצר מהתמזגות נהר צפון פלאקסי ונהר דרום פלאקסי ליד בלאף דייל (Bluff Dale) , וזורם לאורך 47 ק"מ עד התמזגותו עם נהר בראזוס ממזרח לגלן רוז (Glen Rose), טקסס.

עקבות הדינוזאורים בנהר פלאקסי

בערוץ הנהר נמצאו עקבות דינוזאורים, ליד גלן רוז, בפארק מדינת טקסס "עמק הדינוזאורים" . בשנות השלושים של המאה ה-20 מצאו תושבים מקומיים עקבות דינוזאורים וסימנים שנחשבו עקבות אנושיים באותה שכבה גאולוגית. הממצא קיבל פרסום רחב כעדות נגד לוח הזמנים הגאולוגי וכתמיכה בתאוריית העולם הצעיר. בבדיקות נמצא שפירוש סימנים אלה כטביעות רגליים הוא שגוי, או שמדובר בתרמית. בריאתנים וארגונים בריאתניים רבים בני זמננו אינם משתמשים בממצאים אלה בין טיעוניהם.
הבריחה מאלקטרז

עלילה

פרנק מוריס (קלינט איסטווד) מגיע אל הכלא השמור אלקטרז, לאחר שברח מספר פעמים מבתי כלא אחרים בהם שהה. הוא מובא תחילה לפגישה עם ראש הסוהרים בכלא (פטריק מקגוהן), שמבהיר לו כי אף אסיר לא הצליח עד כה להימלט מאלקטרז. מוריס פוגש את ידידיו מהעבר, האחרים ג'ון וקלרנס אנג'לין (פרד וורד וג'ק ת'יבו), ומתיידד עם מספר אסירים. מוריס מסתבך בריב אלים עם האנס וולף (ברוס מ. פישר), ומגלה כי ראש הסוהרים מתעמר בחבריו האסירים: הוא אוסר על "דוק" הזקן (רוברט בלוסום) לצייר לאחר שצייר דיוקנאות של סוהרים ומשמיד את החרצית אותה הוא מגדל; וגורם ל"ליתמוס" להתנפל עליו ולסבול בעקבות זאת מהתקף לב. ראש הסוהרים מזכיר בקרירות למוריס כי חלק מהאנשים לא נועדו לעזוב את אלקטרז בחיים.
מוריס מגלה כי הבטון סביב הסורגים בתאו חלש יחסית, וכי ניתן לפורר אותו בהדרגה. הגילוי מתפתח לתכנון תוכנית בריחה מאלקטרז. הוא משתף בתוכנית את האחים אנג'לין ואת האסיר בתא השכן, צ'רלי באטס (לארי הנקין). בשבועות שלאחר מכן הם מתחילים לחפור בקירות התא באמצעות כפות, ולבנות רפסודה מאולתרת באמצעות מעילי גשם. ביום הבריחה, באטס מתעצבן מאוד ולא בורח יחד איתם. מוריס והאחים אנג'לין בורחים מהכלא ומשייטים מחוץ לאי באמצעות הרפסודה שבנו. 
הבריחה מתגלה למחרת בבוקר, והסוהרים מנהלים מצוד נרחב אחר הבורחים. לאחר שלא נמצאו, מעדיף ראש הסוהרים להניח כי הם טבעו בים. מאוחר יותר הוא מגלה חרצית על חופי האי אנג'ל הסמוך, וזורק אותה לים לאחר שנאמר לו כי חרציות לא גדלות באופן טבעי בחוף זה.

ביקורות

הסרט זכה לביקורות חיוביות, ונחשב לאחד הסרטים הטובים והפופולריים ביותר שיצאו בשנת 1979. הוא קיבל 95% ביקורות חיוביות באתר "Rotten Tomatoes".
בשבוע הראשון ליציאתו, הוקרן הסרט ב-814 בתי קולנוע בארצות הברית, וזכה להכנסות של יותר מ-5 מיליון דולר. לאורך השנים הכניס הסרט כ-43 מיליון דולר.
מיכאל בארנבוים

ביוגרפיה

מיכאל בארנבוים הוא בנם הצעיר של הפסנתרן דניאל בארנבוים ושל הפסנתרנית אלנה בשקירובה. גם סבו וסבתו מצד אביו ניגנו בפסנתר וסבו מצד אמו, דמיטרי בשקירוב, הוא פסנתרן בעל שם עולמי ומורה מהולל לפסנתר. רק סבתו מצד אמו, ורה בשקירובה, הייתה כנרת. הוא החל לנגן בפסנתר בגיל 4, אך בגיל 6 עבר עם משפחתו לברלין, שם לא נמצא לו מורה מתאים, ולפיכך עבר לנגן בכינור. לצד לימודי המוזיקה גם למד שנתיים פילוסופיה בסורבון בפריז, אך הפסיק בגלל הלחץ בלימודי המוזיקה.
לפני עשר שנים הצטרף בארנבוים לתזמורת הערבית-ישראלית הבינלאומית "דיוואן מזרח מערב". את התזמורת הזאת ייסד אביו, דניאל בארנבוים, יחד עם ההוגה הפלסטיני אדוארד סעיד, ומיכאל הוא הכנר הראשי בה. בראיון לפני שנתיים אמר מיכאל, לשאלה על התזמורת, כי יש בה פערים - מצד אחד נגנים מעולים מנוסים ומצד שני צעירים מאוד, אבל רמתה הכללית גבוהה.
מיכאל בארנבוים ייסד את רביעיית ארלנבוש והוא הכנר הראשון שלה. הרביעייה מופיעה בגרמניה ובישראל. הוויולנית ברביעייה, מדלן קארוצו השווייצרית, היא הוותיקה בין הנגנים, ועשתה היסטוריה כאישה הראשונה שהתקבלה כנגנית בפילהרמונית של ברלין.
נוסף לעבודתו ככנר ראשי בתזמורת ולנגינת מוזיקה קאמרית ברביעייה, מיכאל מופיע כסולן באירופה ובארצות הברית. בין השאר ניגן את מכלול הסונאטות והפרטיטות לכינור סולו של באך בקונצרטים בבולוניה ובערים אחרות באירופה, וכן במזרח התיכון.
שפות יוטו-אצטקיות

שפות יוטו-אצטקיות (באנגלית: Uto-Aztecan או Uto-Aztekan) הן משפחה של שפות ילידיות אמריקאיות ובה למעלה מ-30 שפות שונות. השפות היוטו-אצטקיות מדוברות בין מערב ארצות הברית לבין מקסיקו. שמה של המשפחה נוצר על מנת להציג את השפה הנומית של נהר קולורדו, או יוטה (Ute), שהיא השפה של האינדיאנים הילידים שמקורם ביוטה, ואת השפה האצטקית המדוברת במקסיקו.
משפחת השפות היוטו-אצטקיות היא אחת ממשפחות השפות הגדולות באמריקה במונחים של מספר דוברי השפה, מספר השפות, והפיזור הגאוגרפי הרחב. השפה הצפונית ביותר מהמשפחה היא שפת השושוני, אשר מדוברת בצפון ארצות הברית בסלמון, איידהו, ואילו השפה הדרומית ביותר היא שפת הפיפיל, המדוברת באל סלוודור. מגזין ה-Ethnologue מגדיר את המספר השפות הכולל במשפחה כ-61, ואת סך הדוברים הכולל כ-1,900,412. כ-1.5 מיליון מסך הדוברים הם של שפת ה-נאוואטל האצטקית שמהווים 78.9% מכלל דוברי משפחת השפות היוטו-אצטקיות.
הסיווג הפנימי של המשפחה מחלק לעיתים קרובות את המשפחה לשני ענפים: הפלג הצפוני כולל את כל השפות המדוברות בארצות הברית, והפלג הדרומי הכולל את כל השפות של מקסיקו, למרות שחלוקה זו עדיין נדונה האם היא חלוקה גנטית או חלוקה גאוגרפית.
אטב כביסה

אטב כביסה או אטב הוא כלי תפיסה המאפשר תפיסת הבגדים על חבל כביסה למטרת ייבושם לאחר כיבוסם.

היסטוריה

אטב כביסה עשוי עץ, ולו חלק אחד הומצא על ידי קהילת השייקרים בראשית המאה ה-18. גרסה מאוחרת של אטב זה נרשמה כפטנט בארצות הברית על ידי ג'רמי ויקטור אופדבק. אטב זה היה מוט עץ, שבו חריץ שאפשר תפיסת הבד שנתלה על חבל הכביסה. החריץ הצר מנע את נפילת האטב. אטבים אלה היו עשויים עץ גמיש אשר שמר על צורת החריץ הצרה.
האטב המודרני הומצא על ידי דייוויד סמית' מורמונט בשנת 1853 והוא כולל שתי פיסות עץ או פלסטיק המוחזקות יחד באמצעות קפיץ.
דגם זה של אטב פותח על ידי סולון מור בשנת 1887.

בתרבות

הפסל קלאס אולדנבורג יצר פסל בשם "אטב כביסה" (Clothespin) הממוקם כיום מול בית עיריית פילדלפיה שבארצות הברית.
Paranoid

אודות האלבום

על מנת להפיק את המיטב מההצלחה לה זכתה הלהקה עם אלבומה הראשון "Black Sabbath" ולהכות בברזל בעודו חם, התכנסו חברי הלהקה בחזרה באולפן ההקלטות, ארבעה חודשים בלבד לאחר שיצא לאור אלבומם הראשון. בתחילה היה אמור האלבום להיקרא "War Pigs" ("חזירי מלחמה") כשם אחד השירים באלבום, אך חברת התקליטים "וורנר" שינתה את ההחלטה. השיר "Paranoid" נכתב ברגע האחרון, כפי שמתופף ביל וורד הסביר: "לא היה לנו מספיק שירים בשביל לסגור את האלבום, וטוני אלתר בספונטניות עם הגיטרה וזה פשוט היה זה. בסופו של דבר כתיבת השיר ארכה 20-25 דקות..." 
האלבום הוקלט בלונדון באולפני "Sarm West Studios" ו"Regent Sound Studios", בין ה-16 ל-21 ביוני. 
עטיפת האלבום נוצרה על ידי הצלם מרקוס קיף.

תוכן האלבום

נושאי האלבום עוסקים בפוליטיקה, מחאה, סמים, מיסטיקה, אובדנות, הזיות, ריקנות ודיכאון. הנגינה באלבום כבדה ואטית ולעיתים מהירה וטכנית, ונחשבת לפורצת דרך. 
להלן תוכן השירים באלבום:

War Pigs

השיר הראשון והארוך ביותר באלבום הוא שיר מחאה אנטי-מלחמתי המבקר בחריפות ובבוטות יוצאת דופן את המלחמה ואת הפוליטיקאים והגנרלים המתוארים בשיר כפושעים צמאי דם ששולחים את המון העם כבשר תותחים להילחם עבורם. השיר מתאר בצורה גרפית את המלחמה ושדה הקרב, ובסוף השיר ישנה הבטחה כי יום יבוא ופושעי המלחמה יבואו על עונשם. השיר כוון במקור כנגד מלחמת ווייטנאם. מבחינה מוזיקלית השיר הוא פורץ דרך בז'אנר: תיפופו האגרסיבי של ביל וורד, האופן בו אוסבורן מגיש את מילות השיר והריף הכבד והאימתני של איומי היו חדשים והשפיעו רבות על המשך הז'אנר. מגזין המוזיקה "Guitar World" דירג את השיר במקום ה-56 ברשימת "100 הסולואים הטובים ביותר". השיר הוא אחד המפורסמים של הלהקה ומנוגן בקביעות בהופעותיה החיות, ואף זכה למספר גרסאות כיסוי.

Planet Caravan

שיר רוק פסיכדלי ולא שגרתי המדבר אודות שני אוהבים אשר צפים יחד לאורך היקום. אוסבורן השתמש ברמקול הנקרא "לסלי ספיקר" (leslie speakerׂ) על מנת להשיג את הסאונד המיוחד בקולו.

Hand of Doom

מילות השיר נכתבו על ידי באטלר, ואילו את המוזיקה כתבו שאר חברי הלהקה. השיר נפתח בבאס ליין שקט שמיד לאחריו נכנס אוסבורן עם המילים, והשיר הופך לרועש יותר, שלאחריו שוב נהיה שקט, וחזור חלילה. בדקה השנייה נכנסים הגיטרה והתופים, והשיר מקבל תפנית חדשה. לאחר סולו הגיטרה בדקה ה-4:30, שוב חוזר הקצב שפתח את השיר עד לסיומו. השיר מדבר על התמכרויות לסמים מהן סבלו חיילים אמריקאים רבים כשחזרו ממלחמת ווייטנאם לאנגליה, על מנת להשכיח מעצמם את זוועות המלחמה.

"Rat Salad

השיר, שאורכו 2:30 דקות, מכיל סולו תופים ממושך שמבוצע בידי ביל וורד.

Fairies Wear Boots

מלבד הבי מטאל, מושפע השיר מסגנונות אחרים כמו רוק פסיכדלי, בלוז רוק, ואף רוק אינסטרומנטלי. מילות השיר קיבלו השראה ממפגש אקראי שערכו חברי הלהקה עם מספר גלוחי ראש.

הצלחה מסחרית

האלבום הוא אחד המצליחים ביותר של הלהקה מבחינה מסחרית, והוא הגיע למקום הרביעי ב"מצעד האלבומים הבריטי" ("UK Albums Chart")‏. בארצות הברית הגיע האלבום למקום ה-12 במצעד ה"בילבורד 200" כמו כן, נמכר האלבום בכ-12 מיליון עותקים ברחבי העולם.
רוואבי

העיר

העיר נמצאת כתשעה קילומטרים צפון-מערבית מרמאללה, בעיקר בשטח A, בסמוך ליישוב עטרת. העיר עתידה להשתרע על פני שטח של 6,300 דונם. בשלב הראשון, צפויה להתגורר בה אוכלוסייה בת כ-25,000 איש בכ-6,000 יחידות דיור, עם יעד אוכלוסייה סופי של 40,000. העיר מיועדת למעמד הבינוני-גבוה של החברה הפלסטינית, ובעיקר לאוכלוסייה חילונית. העיר תכלול בתי ספר, גני ילדים, בתי מלון, מרכזי מסחר, מקומות בילוי, בתי קפה ופארקים. כ-60% משטח העיר מתוכננים להיות שטחים ירוקים, וכמו כן מתוכננת בה חממת היי-טק. העיר אמורה לספק עד 5,000 מקומות תעסוקה.
היזם העומד מאחורי פרויקט הקמת העיר הוא איש העסקים בשאר אל-מסרי, בן למשפחה אמידה משכם, בסיוע מימון קטרי. התאגיד 'ביתי' שהוקם לצורך הפרויקט נמצא בבעלות משותפת של אל-מסרי וחברת ההשקעות הקטרית הממשלתית (קטרי דיאר), המחזיקה במרבית המניות. על פי עדותו של אל-מסרי, עלות בנייתה של העיר תהיה למעלה ממיליארד דולר, מתוכם הוא גייס 700 מיליון בביקור אחד בקטר.
אכלוס העיר התעכב תקופה ארוכה עקב מחלוקת בין ישראל לרשות הפלסטינית באשר לשאלה על מי מוטלת האחריות לתשתיות המים של העיר. בשנת 2015 הושלמו העבודות על שתי שכונות ראשונות בעיר, והן החלו להיות מיושבות בפועל. מעל עשירית מהדירות הן בבעלות של ערבים-ישראלים. בוני העיר קיבלו אישור מיוחד ממשרד הטאבו של הרשות הפלסטינית לאפשר רישום קרקעות על שם רוכשים ישראליים. כל רוכש חייב לעבור אישור ידני.
בראיון למקור ראשון ב-16 ביולי 2016 העיד אל-מסרי שברוואבי מתגוררות 200 משפחות וכי 600 יחידות דיור נמכרו כלומר 400 דירות שנמכרו לא אוכלסו עד למועד זה. נכון ל-2017, מוערך שכ-4,000 בני אדם מתגוררים ברוואבי. חברת התוכנה הישראלית מלאנוקס מעסיקה במרכז העסקים בעיר כ-100 עובדים.
במרכז העיר שוכן תיאטרון גדול ועל ידו מדרחוב מסחרי.

תגובות לבניית העיר

יזמי הפרויקט טענו בשנת 2010 שהשר להגנת הסביבה גלעד ארדן הטיל מגבלות רבות על הבניה, במסווה של דאגה לאיכות הסביבה. ארדן עצמו הודיע כי ישראל תפסיק לסייע בהקמת העיר. ב-2013 פרסם העיתונאי נחום ברנע כי בכירים בשב"כ ובמוסד טוענים כי מיקומה של העיר מהווה איום אפשרי של ירי רקטות על נתב"ג ולשם כך אף נבחר מיקומה. אולם למעשה נבחר מיקומה של העיר מתוך שלושה אתרים שהציע המנהל האזרחי, תחת הנחייתו של שר הביטחון דאז אהוד ברק.
העיר מעוררת מחלוקת גם בקרב האוכלוסייה הפלסטינית. בקרב תומכיה, היא מוצגת כ"מודיעין הפלסטינית", ונתפסת כספינת הדגל של בינוי האומה. כפרויקט הפיתוח הפרטי הגדול ביותר ברשות כיום, היא מוצגת כקטר כלכלי שייצר אלפי מקומות עבודה חדשים, המעמיד בשורה חדשה של איכות חיים עירונית ומודרנית לחברה הפלסטינית ומקור לגאווה לאומית.
מנגד, מבקריה מצביעים על היותה מתחם מגורים אקסקלוסיבי ומנותק מסביבתו, המדיר את מרבית האוכלוסייה הפלסטינית, ומתוכנן ברוח 'הקהילות הסגורות' , תופעה בה העשירים מתבצרים במתחמים מובדלים מפני העניים. בהיותה עיר בבעלות פרטית מלאה, וכשבכוונת התאגיד 'ביתי' הקטרי-פלסטיני להחזיק ולנהל את נכסי הנדלן המרכזיים בעיר, מפנים המבקרים גם שאלות לגבי ניהול החיים העירוניים, המרחב הציבורי וטיב הדמוקרטיה העירונית.
משושה החורף

משושה החורף הוא מערך דמיוני של שישה כוכבים בהירים בשמי החורף היוצרים צורת משושה. קודקודי המשושה הם הכוכבים (מהקודקוד הצפון מערבי ועם כיוון השעון) קאפלה, אלדברן, ריג'ל, סיריוס, פרוקיון וקסטור או פולוקס, כולם עם בהירות מדרגה מתחת ל-2 (מתחת ל-1.2 אם פולוקס משמש כקודקוד הצפון מזרחי). ששת הכוכבים ניתנים לצפייה כמעט מכל מקום על כדור הארץ, למעט דרום ניו זילנד, דרום צ'ילה וארגנטינה ואזורים מצפון לחוג הקוטב הצפוני וצורת המשושה בולטת לעין בעיקר בחודשים דצמבר עד מרץ. בתוך המשושה בולט הכוכב ביטלג'וז שאינו מהווה חלק ממנו, אך יוצר עם סיריוס ופרוקיון צורת משולש כמעט שווה-צלעות שמכונה לעיתים משולש החורף.
כל אחד מכוכבי המשושה שייך לקבוצת כוכבים אחרת והקבוצות הן (בהתאמה לסדר הכוכבים לעיל) עגלון, שור, אוריון, כלב גדול, כלב קטן ותאומים.
חרמש מוטורי

חרמש מוטורי הוא שם כללי למספר כלי עבודה דומים המשמשים למטרות גינון וחקלאות. תפקידם הכללי של כלים אלו הוא גיזום מדשאות, עשבים שוטים ושיחים, וכן עיצוב שיחים.
החרמש המוטורי הוא פיתוח מאוחר של החרמש; לרוב הוא ממונע על ידי מנוע חשמלי או מנוע בנזין בעל צילינדר אחד. כלים אלו מורכבים ממוט ארוך אליו מחובר בצד אחד מנוע ובצד השני להב מסתובב או מסור נע. על המוט יש ידית אחיזה אחת, ובצמוד למנוע ישנה ידית נוספת; על ידי אחיזת ידיות אלו ניתן להשתמש בכלי.
החרמש המוטורי הנפוץ יותר הוא בעל להב מסתובב עשוי כבל ניילון קשיח, שמפאת המהירות הגבוהה בה הוא מסתובב עם הפעלת הכלי - הוא קוצץ עשבים שוטים, דשא ושיחים קטנים אותם לא ניתן לקצוץ עם מכסחת דשא בגלל שהם נמצאים בצמוד למדרכות, אבנים או מכשולים אחרים.
חרמש מוטורי בעל מסור נע משמש לגיזום שיחים וענפים קטנים, בעיקר לצורך עיצוב.
בעבר החרמשים המוטוריים היו כלים יקרים ששימשו בעיקר בעלי מקצוע. כיום כלים אלו זולים יותר, וניתנים גם לשימוש ביתי בבתים פרטיים.
בנו מויסביץ'

בנו מויסביץ' (באנגלית: Benno Moiseiwitsch ‏ CBE ‏ 22 בפברואר 1890 - 9 באפריל 1963) היה פסנתרן יהודי-בריטי יליד אוקראינה.

חייו

מויסביץ' נולד באודסה, רוסיה הצארית, במה שכיום היא אוקראינה, והחל את לימודיו בגיל שבע אצל דמיטרי קלימוב באקדמיה למוזיקה של אודסה. הוא זכה בפרס אנטון רובינשטיין בגיל תשע. בהמשך למד אצל תאודור לשטיצקי בווינה בשנים 1904 עד 1908, אחר הצטרף למשפחתו באנגליה, והופיע שם לראשונה ברדינג בשנת 1908. הופעת הבכורה שלו בלונדון התקיימה כעבור שנה. הוא סייר בארצות הברית, אוסטרליה, הודו, יפן ודרום אמריקה. יוזף הופמן, מנהל מכון קרטיס למוזיקה הזמינו להורות במכון בשנת 1927. בהמשך השתקע באנגליה וקיבל אזרחות בריטית ב-1937.
מויסביץ' עוטר בתואר מפקד מסדר האימפריה הבריטית (CBE) בשנת 1946, על תרומותיו המתמידות במהלך מלחמת העולם השנייה, כאשר הופיע במאות רסיטלים לפני חיילים וארגוני צדקה.
הוא נשא לאשה את דייזי קנדי, כנרת קונצרטים אוסטרלית, ונולדו להם שתי בנות. מנישואיו השניים יש לו בן.

סגנון נגינתו

מויסביץ' נודע בעיקר בפרשנויותיו לרפרטואר מתקופת הרומנטיקה המאוחרת, בייחוד יצירות דל סרגיי רחמנינוב (שהתפעל מנגינתו וראה בו "יורש רוחני". כפסנתרן, נודע מויסביץ' באלגנטיות, בפיוטיות, בפיסוק המוזיקלי הלירי, בברק, בחירות הריתמית ובווירטואוזיות חסרת-המאמץ של נגינתו.
מויסביץ' הקליט לחברת קול אדוניו (כיום EMT), החל בתקופת תקליטי ה-78, המשך בתקליטים אריכי-הנגן ואל ראשית תקופת הסטריאו. את סגנונו הייחודי אפשא לשמוע בהקלטותיו ל"רפסודיה על נושא של פגניני" מאת רחמנינוב והברקרולה, הבלדה מס' 4 והנוקטורן אופוס 62 מאת שופן. ב-1950 אמר מבקר המוזיקה והמוזיקולוג אירווינג קולודין על הבלדה בפה מינור מאת שופן בנגינת מויסביץ': "מגע קל כנוצה בקטע הפותח יצירה זו ותחושה נכונה לאיכות המיוחדת של "היה היה" המאפיינת יצירה זו, מייחדים את מויסביץ' מבין הפרשנים של זמננו...", ובכך סיכם את הרגישות המאפיינת את נגינתו של בנו מויסביץ'. הוא עבד בהקפדה ובנועם כנגן מוזיקה קאמרית, כולל "טריו אלגיאק" והסונאטה לצ'לו של רחמנינוב. המבקר האמריקאי הרולד ק. שונברג הילל את הטכניקה המדהימה של מויסביץ' ואת גישתו המשוחררת למוזיקה, וציין גם, כי חירות כזאת הייתה "ממוזגת תמיד במוזיקליות ללא דופי."
קוריאה הצפונית במשחקים האולימפיים לנוער

אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)

המשלחת הראשונה של קוריאה הצפונית למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור והיא המשלחת הגדולה ביותר שקוריאה הצפונית שלחו עד כה. המשלחת כללה 11 ספורטאים שהתחרו בחמישה ענפי ספורט. המשלחת זכתה בחמשה מדליות, מתוכן מדליית זהב יחידה. המשלחת הגיעה להישגים נאים בענפים הרמת משקולות עם זכייה במדליית זהב בקטגוריית משקל נערים עד 62 ק"ג ומדליית ארד בקטגוריית משקל נערות מעל 63 ק"ג. בג'ודו עם זכייה במדליית כסף בקטגוריית משקל עד 66 נערים ומדליית ארד בקטגוריית משקל עד 52 נערות. המשלחת הגיעה להישגים גם בענפים קפיצה למים עם זכייה במדליית ארד בקפיצה מפלטפורמה קשיחה מ-10 מטר נערות ודירוג במקום השישי בקפיצה מפלטפורמה קשיחה מ-10 מטר נערים. ספורטאי המשלחת סיימו בענף האתלטיקה בריצת 3000 מטר נערות במקום העשירי. המשלחת לא הגיעה להישגים בענפים טניס שולחן ושחייה.

אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)

המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה שישה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפי ספורט. המשלחת זכתה בחמישה מדליות, מתוכן שלושה מדליות זהב. ההישגים המשמעותיים היו בענף ההיאבקות עם זכייה בשתי מדליות זהב בנערים בקטגוריית משקל עד 42 ק"ג בסגנון יווני-רומי ובנערות בקטגוריית משקל עד 46 ק"ג בסגנון חופשי, ובהרמת משקולות עם זכייה במדליית זהב בקטגוריית משקל עד 62 ק"ג נערים ושתי מדליות כסף בנערות בקטגוריות המשקל עד 48 ק"ג ועד 53 ק"ג. המשלחת השתתפה גם בענף החתירה אך סיימה במקומות האחרונים.
בית התפילה הבהאי בשיקגו

היסטוריה

בסוף המאה ה-19 התפשטה הדת הבהאית ברחבי צפון אמריקה, וקהילה גדולה במיוחד, אשר מנתה למעלה מאלף מאמינים, התרכזה באזור שיקגו. עם תחילת הקמתו של בית התפילה הבהאי באשגאבט שבטורקמניסטן ב-1902, העניק מנהיג התנועה הבהאית באותה עת, עבד אל-בהאא', את ברכתו להקמת בית תפילה גם בשיקגו. ב-1908 החלה רכישת השטח להקמת המבנה, ובמרץ 1909 הוקמה "וועדה מתאמת" (Executive Committee) ובה תשעה חברים, שבידיהם הופקדה הקמתו. בעת ביקורו של עבדול בהאא במקום ב-1 במאי 1912 הוא הניח את אבן הפינה לבית התפילה, וזו מוצגת כיום במרכז המבקרים באתר. התוכנית למבנה נבחרה מבין 15 תוכניות ב-1920, וב-21 במרץ 1921 החלה הבנייה. זו נמשכה באיטיות אגב הפסקות בשל קשיים פיננסיים, אך משך כל השנים עשתה הקהילה הבהאית שימוש במבנה כמקום כינוס. ב-1930 החלה הקמת השלד ועם סיומו לאחר כשנה, נוצקו לוחות הבטון המעוטרים לציפויו. מלאכת התקנת הלוחות נמשכה עד 1943, ומשך עשר השנים הבאות נערכו העבודות לעיצובו הפנימי של המבנה, ולהקמת הגנים ובריכות הנוי המקיפות אותו. ב-2 במאי 1953, כחמישים שנה לאחר תחילת הפרויקט, הוקדש המקדש ונחנך. בית התפילה שופץ בין 1983 ל-1996.

המבנה

למבנה תשע צלעות שבכל אחת מהן קבועה דלת. הוא עשוי משלוש קומות, כל אחת מהן קטנה מקודמתה, והוא נישא לגובה כולל של 42 מטר. סביב הקומות הראשונה והשנייה ניצבים תשעה עמודים דמויי צריחים, ואילו הקומה השלישית נושאת את הכיפה. ציפוי המבנה עשוי מלוחות יצוקים מבטון ומקוורץ, והם מעוטרים בעושר רב, וכוללים סמלים דתיים שונים כמו צלב, סהר, מגן דוד וצלב קרס. האדריכל הקפיד שצלבי הקרס שעל המבנה יהיו הפוכים בכיוונם לאלה שמסמלים את התנועה הנאצית. קוטרה של הכיפה הוא 27.5 מטר בבסיסה, ובה פתחים רבים המאפשרים כניסת אור אל חלל המבנה. במרכזה קבוע עיטור קליגרפי של "השם הגדול". האולם יכול להכיל 1,192 איש, ומתחתיו שוכן מרכז מבקרים שבו משרדים, חנות ספרים, ספרייה, חדר מחקר, חדר צפייה בסרטים ואולם כנסים. את המקום פוקדים יותר מרבע מיליון מבקרים בשנה.
איציק עזוז

קריירה

עזוז התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של בני יהודה תל אביב. ב-27 בנובמבר 2002 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בהפסד 0–3 להפועל תל אביב במסגרת גביע הטוטו. ב-13 בספטמבר 2003 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 2–0 על מכבי נתניה, ואף בישל את השער השני. בעונת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת הוא סיים עם 18 הופעות. בעונת 2005/2006 היה שותף להעפלתה של הקבוצה לגמר גביע המדינה בו הפסידה 0–1 להפועל תל אביב במשחק הגמר.
עזוז היה שותף עם בני יהודה כשחקן הרכב בהופעותיה בגביע אופ"א בעונת 2006/2007 (מול לוקומוטיב סופיה), ולאחר מכן בארבע עונות ברציפות במוקדמות הליגה האירופית. בעונת 2009/2010 בישל לאלירן עטר את שער המספרת אשר זכה במקום הרביעי בתור "שער השנה" של פיפ"א. באותה העונה היה שותף עם הקבוצה להעפלתה לגמר גביע המדינה בו הפסידה 1–3 להפועל תל אביב.
בסיום עונת 2013/2014 ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית. ב-15 באוגוסט 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בתיקו 3–3 נגד מכבי הרצליה במסגרת גביע הטוטו. ב-17 באוקטובר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה הלאומית, בניצחון 4–0 על מכבי אחי נצרת, ובתום עונת 2014/2015 העפילה הקבוצה בחזרה לליגת העל.
בעונת 2016/2017 היה שותף לזכייתה של בני יהודה בגביע המדינה, לאחר שגברה 4–3 על מכבי תל אביב בפנדלים. היה זה גביע המדינה השלישי בתולדות המועדון והראשון מזה 36 שנים, וכקפטן הקבוצה הניף עזוז את הגביע. בעונת 2017/2018 היה עזוז שותף לקמפיין האירופי של בני יהודה במוקדמות הליגה האירופית, בו נעצרה בסיבוב השלישי עלי ידי מועדון הפאר הרוסי זניט סנקט פטרבורג. 
בעונת 2018/2019 זכה עם הקבוצה שוב בגביע המדינה, לאחר שגברה 5–4 על מכבי נתניה בפנדלים, ועזוז שוב הניף את הגביע.
אלקטרודינמיקה קוונטית

היסטוריה

הניסוח הראשון של תורת הקוונטים לתיאור אינטראקציה של קרינה וחומר מיוחסת למדען הבריטי פול דיראק, כאשר בשנות ה-20 הוא הצליח לחשב את ההסתברות לפליטה ספונטנית של פוטון מתוך אטום
דיראק תיאר את הקוונטיזציה של השדה האלקטרומגנטי כסט של מתנדים הרמוניים והכניס את הקונספט של אופרטורי השמדה ויצירה של חלקיקים.
העמקת וניסוח התורה הקוונטית הגיעה מתרומותיהם של מדענים רבים נוספים, בין היתר וולפגאנג פאולי, יוג'ין ויגנר, פסקואל יורדן, ורנר הייזנברג והניסוח האלגנטי של אנריקו פרמי.
נסיון לחישוב מדויק יותר נשא עמו קשיים רבים, ובפרט התקבלו תוצאות אינסופיות לכאורה עבור האנרגיה. הסתירה יושבה לקראת אמצע המאה ה-20 על ידי ג'וליאן שווינגר, ריצ'רד פיינמן ושינאיצ'ירו טומונאגה, שעל עבודתם זו זכו בפרס נובל לפיזיקה. כל אחד מהם בנפרד הגה את הרעיון המאפשר לקבל תוצאות סופיות ובעלות משמעות באמצעות שיטה המכונה רנורמליזציה. בשיטה זו מתבטלים הערכים האינסופיים באמצעות הוספת ערכים אינסופיים אחרים, וכך ניתן להתייחס רק לערכים הנצפים של המסה והמטען. על אף ששיטה זו אינה מושלמת מבחינה מתמטית, הרי שהיא פועלת כהלכה ומאפשרת לקבל ניבויים ההולמים את התצפיות במידה מדויקת.
בשנת 1947 גילה ויליס לם את תיקון לם, כשמצא כי תדירותו של אחד הקווים האטומיים בספקטרום המימן השתנתה. תצפיתו זו של לם ביססה עוד יותר את שיטת הרנורמליזציה, והייתה המפתח לאיחוד תורת הקוונטים עם התורה האלקטרומגנטית . בכך הונח היסוד לתורת אלקטרודינמיקה קוונטית.
פנחס קופל

ביוגרפיה

קופל נולד בב' בשבט תרע"ח ליוחנן וצילה קופל בעיירה טורק (Turek) שבמרכז פולין. הוא עלה עם הוריו לארץ ישראל בשנת 1924. כבר בגיל 15 התנדב ל"הגנה", שירת בחיל הנוטרים בדרגת רב-סמל במשימות שונות באזור טירת שלום ובאזור ראש פינה, שימש כמפקד במשמר הנע ואף שירת תחת פיקודו של וינגייט. 
סיים את קורס מ"מים הראשון של ההגנה ב-1939, ולאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, בשנת 1941 התנדב לצבא הבריטי ושירת בחזיתות שונות. בשנת 1946 השתחרר בדרגת רב-סמל והצטרף לקואופרטיב התחבורה "דן". הוא המשיך להיות חבר ב"הגנה" ובשנת 1947 הצטרף למנגנון הקבע של "ההגנה" ושימש כמדריך.
במלחמת העצמאות היה מפקד שיירה במבצע נחשון. הוא שירת בחטיבה 7 כסגן מפקד גדוד וכמפקד גדוד ולקח חלק בקרבות לטרון.
קופל השתחרר מצה"ל בשנת 1950, בדרגת רב-סרן ועבר לשירות הביטחון הכללי. בשנת 1953, עם הקמת משמר הגבול, מונה קופל למפקדו הראשון. 
במאי 1964 קיבל את הפיקוד על משטרת ישראל ושימש בתפקיד המפקח הכללי של משטרת ישראל עד שנת 1972. לאחר סיום שירותו במשטרה, התיישב בכפר בן נון. לאחר פרישתו מן המשטרה הוא שימש כיושב ראש ועדת החקירה שהוקמה לבירור נסיבות טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן. כמו כן שימש כנשיא ההתאחדות לכדורגל.
קופל נישא להדסה לבית פליקס ולזוג נולדו שתי בנות - מיכל וענת.
פנחס קופל נפטר בה' בחשוון ה'תשנ"ח ונקבר בחלקת המשטרה בהר הרצל בירושלים.
על שמו נקרא מרכז המורשת וההנצחה של משמר הגבול, בסמוך לקיבוץ ברקאי.