האנק גרינברג

השנים המוקדמות

גרינברג נולד ברובע ברונקס בניו יורק למשפחה יהודית אורתודוקסית. כבר כנער זכה גרינברג למוניטין של אתלט המצטיין במספר רב של ענפי ספורט שונים, ביניהם כדורסל וכדורגל, אך מעל כולם הצטיין גרינברג בענף הבייסבול. בשנת 1929, זכה גרינברג בהזדמנות חייו, להצטרף לקבוצת הפאר אותה אהד, הניו יורק יאנקיז, ואולם גרינברג העדיף לסרב להצעה זו, בעיקר בשל העובדה כי בתפקיד המועדף עליו - הבסיס ראשון (FIRST BASE) שיחק באותה תקופה, אגדת היאנקיז לו גריג. בסופו של דבר, לאחר שנת לימודים באוניברסיטת ניו יורק, חתם גרינברג על חוזה בקבוצת דטרויט טייגרס. בתחילת הקריירה, נשלח גרינברג לצבור ניסיון בקבוצות הקטנות של הליגות האזוריות. לאחר שעשה חייל, ואף נבחר לשחקן המצטיין של הליגה במדינת טקסס, נקרא גרינברג לדטרויט והצטרף לקבוצה בליגה הבכירה.

הקריירה בליגה הבכירה

גרינברג שיחק בהצטיינות רבה בין השנים 1946-1933, בהן נבחר פעמים ל-MVP של האמריקן ליג (היהודי הראשון שנבחר לתואר) וכן ארבע פעמים לנבחרת מצטייני הליגה (ALL-STAR).יכולתו האישית המופלאה הביאה את קבוצתו בשנת 1934 לזכייה בתואר האליפות לאחר הפסקה בת 25 שנים. בשנת 1938 התקרב גרינברג לשבירת שיאו האגדי של בייב רות' אשר חבט 60 הום ראן, גרינברג חבט באותה עונה 58 חבטות הום ראן, נראה היה כי השיא הולך להישבר, אולם, קיימת סברה שאפשרות זו לא מצאה חן בעיני מספר משחקני הליגה, אשר לא רצו לראות את השיא נשבר על ידי יהודי ולכן דאגו לפסול עצמם על ידי זריקות פסולות ובכך מנעו מגרינברג את האפשרות לשבירת השיא (מאידך יש הטוענים כי הזריקות הפסולות נועדו אך ורק למנוע את הצלחת הדטריוט טייגרס וללא שום קשר למוצאו של גרינברג).

שירות צבאי במלחמת העולם

בשנת 1939, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, הוחל גיוס חובה בארצות הברית וגרינברג נבדק על ידי וועדת הזימון ונמצא בלתי כשיר לשירות בשל בעיית רגל שטוחה (פלטפוס). בשל חרושת השמועות, לפיהן שיחד גרינברג את אנשי הוועדה, דרש גרינברג בדיקה נוספת, בה נמצא כשיר לגיוס. בשנת 1940 הוציא הסנאט האמריקאי חוק הפוטר גברים מעל גיל 28 מלשרת בצבא וגרינברג שוחרר מהשירות. ואולם עם המתקפה על פרל הארבור, התנדב גרינברג לשירות בצבא והוצב בחיל האוויר. גרינברג נשלח לבית הספר לקצינים ושירת בדרגת סגן בדרום מזרח אסיה. בסיום המלחמה חזר גרינברג לליגת הבייסבול ובשנת 1947 הצטרף לקבוצת פיטסבורג פיירטס.

חגי תשרי - 1934

בשנת 1934 הוליך גרינברג את קבוצתו במירוץ האליפות של האמריקן ליג. עיתוני הספורט הגדילו לעשות וקבעו כי מעולם לא היה שחקן יותר משמעותי לקבוצתו מגרינברג של אותה עונה. אולם, אחד המשחקים נקבע ליום א' בתשרי, ראש השנה היהודי, ואוהדי הספורט בכל ארצות הברית לא ידעו האם גרינברג יתייצב למשחק. גרינברג התייעץ עם מספר רבנים בשאלה האם מותר לו לשחק. אחד פסק שמכיוון שבתלמוד היה כתוב שילדים נהגו לשחק בימי חג, מותר לגרינברג להשתתף. רב אחר פסק שמותר לגרינברג לשחק, אבל תחת תנאים מחמירים ולא סבירים כגון שרוכלי האוכל באצטדיון ימכרו רק אוכל כשר. רב שלישי פסק שרק גרינברג עצמו יכול להחליט. גרינברג בסופו של דבר בחר להשתתף במשחק שהתקיים ביום ראש השנה, ונימק את בחירתו על סמך הנאמר בתלמוד. קבוצתו זכתה באותו משחק מול קבוצת בוסטון רד סוקס, וגרינברג אף חבט שני הום ראן שהעניקו לקבוצתו את הניצחון (המשחק הסתיים בתוצאה 1-2). תשעה ימים אחר כך, במשחק נגד הניו יורק יאנקיז אשר נקבע ליום כיפור, סירב גרינברג להשתתף. בסופו של דבר זכו הטייגרס במקום הראשון בליגה שהעניק להם כרטיס לוורלד סיריס, אך הפסידו בסדרת הגמר לסנט לואיס קרדינלס ולא זכו בתואר האליפות. גרינברג, שהגיע להתפלל בבית כנסת, זכה למחיאות כפיים וקימת כבוד של המתפללים.  המשורר ובעל הטור אדגר גאסט חיבר שיר, "הגיע יום כיפור", המהלל את גרינברג ומחויבותו לדתו.

הנצחה

ב-1979 הונצח גרינברג ביד לאיש הספורט היהודי במכון וינגייט, מוזיאון הפועל להנצחת ספורטאים יהודים שהגיעו להישגים יוצאי דופן.