google/wiki40b huggingface dataset:
רוג'רו השני, מלך סיציליה

חייו

רוג'רו השני הוא בנו של רוג'רו הראשון, רוזן סיציליה, אחד משורה של אצילים נורמנים ששלטו באופן עצמאי בערים של דרום איטליה. עם מותו של רוג'רו הראשון בשנת 1101 עלה בנו סימון דה הוטויל לכס הרוזנות אך נפטר בשנת 1105 ותואר הרוזנות עבר לרוג'רו תחת העוצרות של אימו אדלייד דל ווסטו, וכשליט יחיד משהגיע לבגרות בשנת 1112.
בשנת 1117 נישא רוג'רו לאשתו הראשונה, אלווירה מקסטילה.
בשנת 1122 הגיע רוג'רו להסכם עם הדוכס הנורמני של פוליה לפיו יוותר הדוכס על תביעותיו על סיציליה תמורת עזרתו של רוג'רו בהכנעת אחד מהווסלים שלו. רוג'רו יצא מסיציליה דרך מצר מסינה ובדרך כבש וסיפח את מחוז בזיליקטה שבדרום איטליה. לאחר מותו של הדוכס תבע רוג'רו את השליטה על כל נכסי משפחת הוטוויל, אך נתקל בהתנגדות האפיפיור הונוריוס השני שראה בדאגה את ההתעצמות של הנורמנים וראה באחדות הישויות הנורמניות איום על מדינת האפיפיור. התנגדות האפיפיור איפשרה לרוג'רו להכניע את כל מתנגדיו ועם מות הונוריוס התפתח מאבק על הכס הקדוש, ורוג'רו תמך באנטי-אפיפיור אנאקליטוס השני מול אינוקנטיוס השני. בתמורה לתמיכתו זו הוא זכה לקבל את אישור האנטי-אפיפיור להפיכת סיציליה לממלכה והוכתר כמלך סיציליה ביום חג המולד של שנת 1130. התערבותו של רוג'רו במאבק הובילה למלחמה שנמשכה עשור בה השתתפו מלכי אירופה החשובים והצריכה אותו להלחם גם מול אויבים מבית ומול המתחרה של הממלכה הנורמנית בים התיכון - האימפריה הביזנטית.
בשנת 1136 הצליחו כל אויביו של רוג'רו לאחד את כוחותיהם וצבא הקיסרות עם צבאות של האצילים הנורמנים המורדים ויחידות הצבא הביזנטי דחקו את רוג'רו מאיטליה פלשו וכבשו את סלרנו מבלי שנתקלו בהתנגדות של ממש. שאננות הביאה להתפוררות הקואליציה והקיסר עזב לגרמניה. אז הגיח רוג'רו מסיציליה לקלבריה ודחק חזרה את שרידי הקואליציה ותפס את הדוכסות של נאפולי. ביום 30 באוקטובר נפגשו הצבאות האיטלקיים - נורמנים שמנה כ 1,500 אבירים עם הצבא הסיציליאני של רוג'רו שבו היו ככל הנראה 400 אבירים וחיילים מוסלמים בקרב ריגאנו בו הובס הצבא הסיציליאני ורוג'רו נאלץ לברוח על נפשו לסלרנו. בשנת 1138 מת אנאקליטוס השני, אך רוג'רו לא נרתע ממות בן בריתו וחזר להילחם באויביו בסדרת מצורים ומסעות שכוונו כנגד מבצרים ומתוך הימנעות מקרב מכריע. הטקטיקה הצליחה וכוחות האצילים הנורמניים המורדים נדחקו אל הקיר וביום 30 באפריל 1139 נהרג מנהיג המורדים ארנולף מאליף דוכס פוליה.
בקיץ של שנת 1139 פלש צבא מדינת האפיפיור לממלכתו של רוג'רו השני, אך בקרב שנערך ביום 22 ביולי הובסו הפולשים והאפיפיור נלכד על ידי רוג'רו, שלושה ימים לאחר מכן הכריז אינוקנטיוס על רוג'רו כמלך סיציליה.
בשנת 1154 נפטר רוג'רו ונקבר בקתדרלת פלרמו.
יאיר רמתי

יאיר רמתי (נולד ב-25 באפריל 1954) הוא מהנדס ישראלי, שעמד בראש מנהלת חומה במשרד הביטחון.
פ

ייצוג האות פ'

בקוד ASCII מיוצגת האות פ בערך F4, ובקוד Unicode היא מיוצגת בערך 05E4.
בקוד ASCII מיוצגת האות ף' בערך F3, ובקוד Unicode היא מיוצגת בערך 05E3.
בקוד מורס מיוצגת האות פ' באמצעות הרצף: ·−−· (נקודה קו קו נקודה).
 הוא ייצוגה של פּ' דגושה בכתב ברייל.  הוא ייצוגה של פ' רפה בכתב ברייל.
באלפבית צלילי מיוצגת האות פ' באמצעות המילה "פסל".
באיתות בדגלי סמפור פ' מיוצגת על ידי דגל אחד הפונה מזרחה (ימינה) ודגל שני הפונה מערבה (שמאלה).
פליפה השלישי, מלך ספרד

ביוגרפיה

פליפה נולד במדריד ב-14 באפריל 1578 לפליפה השני, מלך ספרד ולאשתו הרביעית אנה, ארכידוכסית אוסטריה, בתו של מקסימיליאן השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ומריה מספרד.
ב-13 בספטמבר 1598 מת אביו פליפה השני, מלך ספרד, ופליפה עלה לשלטון במקומו. בשנת 1601 הוא העביר את בירת הממלכה לוואיאדוליד, אולם בשנת 1606 החזיר את מוסדות השלטון למדריד.
פליפה המשיך את המלחמה נגד אנגליה, וצי של 50 ספינות נשלחו תחת פיקודו של מרטין פדילה לתקוף את חופי אנגליה הפרוטסטנטית, לאור ההצלחה של משלחות כמו קורניש בשנת 1595, אולם הצי נהרס לחלוטין על ידי סערה, לפני שהגיע אל האיים האזוריים. בנוסף, בשנת 1601 נערך מסע צבאי כדי לעזור לקתולים באירלנד להשיג עצמאית מאנגליה, אולם המסע נכשל כתוצאה מהתבוסה בקרב קינסייל.
עם עלייתו לכס המלכות של ג'יימס הראשון, מלך אנגליה בשנת 1603, ספרד רכשה בעל ברית חשוב. באוגוסט 1604 נחתם הסכם השלום של לונדון, שבאמצעותו ישתפרו היחסים המסחריים והדיפלומטיים בין שתי המדינות. ג'יימס ניסה לחתן את בנו צ'ארלס, נסיך ויילס עם אינפנטה מריה אנה מספרד. רעיון זה זכה לתמיכתם הרבה של שרים ודיפלומטים רבים באנגליה, אשר כונו "מפלגה ספרדית".
צ'ארלס הגיע לספרד בשנת 1623 בליווי דוכס בקינגהאם במדריד כדי לפגוש את כלתו המיועדת. עם זאת, ההצעה לא יצאה אל הפועל, עקב התנגדותה של מריה אנה להתחתן עם פרוטסטנטי. בשובם לאנגליה, צ'ארלס ובקינגהאם ביקשו מג'יימס לפתוח במלחמה נגד ספרד, אבל הוא לא עשה זאת. בשנת 1625 מת ג'יימס ובנו צ'ארלס עלה לשלטון במקומו, ופתח במלחמה אנגלו-ספרדית חדשה, במסגרת מלחמת שלושים השנה.
במהלך שלטונו לחם פליפה נגד ההולנדים, אולם בשנת 1609 חתם על הפסקת האש של אנטוורפן, שהייתה הכרה דה פקטו בעצמאותה של הולנד. בשנים 1609–1610 גירש פליפה את כל המוריסקוס (Moriscos) מספרד, אשר מנו כ-300,000 איש, והצי הספרדי העביר אותם לתוניס ומרוקו. בשנת 1610 כבש פליפה את העיר לראצ'ה, אשר נשארה בידי ספרד עד לשנת 1689. בשנת 1618 שלח את צבאו לסייע לאוסטריה בדיכוי המרד הבוהמי.
ב-31 במרץ 1621 מת פליפה במדריד, כתוצאה משושנה, ובנו פליפה הרביעי, מלך ספרד עלה לשלטון במקומו. בעת פטירתו בשנת 1621, השתרעה האימפריה הספרדית על כמעט 2 מיליארד דונם.
קונסטנטין סאוויצקי

קורות חיים

סאוויצקי נולד בטאגאנרוג. משפחתו של סאוויצקי התגוררה בבניין בית הספר לבנים של טאגאנרוג, בו עבד אביו של סאוויצקי כרופא. סאוויצקי הראה כישרון לציור מגיל צעיר. בהיות משפחתו בבית הקיץ שלהם בפראקובקה, על גדת ים אזוב, נהג לצייר את חופי הים. 
הוריו נפטרו בצעירותו, בהיותו בן 10, וסאוויצקי עבר להתגורר אצל דודו, באזור לטביה של ימינו. סאוויצקי למד בבית ספר פרטי בתנאי פנימיה, ובשנת 1862 סיים את לימודיו והתקבל לאקדמיה הקיסרית לאמנויות שבסנקט פטרבורג, בה למד לצד איליה רפין, איוואן שישקין, ויקטור וסנצוב, מארק אנטוקולסקי, ואסילי סטאסוב וניקולאי קאראמזין, והושפע מהם. 
סאוויצקי הצטיין בלימודיו, וזכה במדליות כסף עבור עבודות שונות, ובשנת 1871 זכה במדליית זהב עבור יצירתו "קין והבל".
לאחר סיום לימודיו, למד שנתיים מחוץ לרוסיה באמצעות המלגה שקיבל מהאקדמיה עקב זכייתו, ולאחר שובו הצטרף לקבוצת "הנודדים" והציג בתערוכותיהם. יצירתו "מתקנים את מסילת הברזל" הייתה אחת היצירות הראשונות בתקופה זו המתארת את קשיי פשוטי העם, ומעמד הפועלים. 
סאוויצקי השתתף בציור היצירה "בוקר ביער אורנים" של איוואן שישקין. סאוויצקי צייר את הדובים ביצירה זו. 
סאוויצקי לימד אמנות בבתי ספר לאמנות במוסקבה, סנקט פטרבורג ופנזה, ובשנת 1897 הפך סאוויצקי לחבר מן המניין באקדמיה הקיסרית.
מגדל המים (יד מרדכי)

מגדל המים ביד מרדכי הוא שרידים של מגדל מים הרוס, שניצב על גבעה בלב קיבוץ יד מרדכי. המגדל, יחד עם פסל של מרדכי אנילביץ' מהווים את סמל היישוב, שהונצח במקומות רבים, לרבות בבול.
מגדל המים שקיבל את מימיו מבאר מקומית, נבנה בימיו הראשונים של הקיבוץ, ב-1945, על גבעה במרכזו. מהמגדל ירדו המים לכל חלקי היישוב וכן לשדות שסביבו.
במהלך קרב יד מרדכי ההרואי, הותקף המגדל וחורר על ידי פגזים מצריים. המגדל יצא מכלל שימוש, אך נשאר עומד על תילו. המלך פארוק הראשון הגיע לקיבוץ, הצטלם למרגלות מגדל המים ומפקדיו ערכו לו סיור.
לאחר מבצע יואב, ב-5 בנובמבר 1948 שוחרר הקבוץ על ידי חטיבת גבעתי של צה"ל. מספרים כי באותו היום בו חזרו בני הקיבוץ אליו, קרס המגדל, כאילו עמד על משמרתו עד לאחר חזרת החברים. המכל העצום מבטון נשאר במקומו, כשהו נטוי במעט, וניתן לראות בו את החורים והשברים שנוצרו בו במלחמה. בחזית המגדל הוצב שלט המספר את תולדותיו, יחד עם תמונות מעברו.
במרכז הקבוץ, ליד מגדל המים שהופגז ונפל במלחמת העצמאות, הוצבה ב-1951 אנדרטה לזכרו של מרדכי אנילביץ', מפקד מרד גטו ורשה, שנהרג במהלך המרד ב-1943, שעל שמו נקרא הקיבוץ יד מרדכי. את האנדרטה יצר הפסל נתן רפופורט.
הצבתו של הפסל ליד מגדל המים שעליו סימני הירי מתש"ח מנציחים באופן מרשים ביותר את הקשר שבין השואה והתקומה.
האנדרטה ממוקמת על גבעה המאפשרת תצפית נאה על האזור ורחבת טקסים. לרגלי הגבעה נערכת כל שנה עצרת גדולה ביום הזיכרון לשואה ולגבורה.
ג'יימס סורוויקי

ביוגרפיה

סורוויקי נולד במרידן, קונטיקט, ארצות הברית. הוא גדל בעיר פורטו, עיר נמל בפורטוגל, שם למד בתיכון "סאות'ווסטרן". בשנות ה-80 למד באוניברסיטאות בארצות הברית, ובסופן קיבל תואר דוקטור. כיום חי בברוקלין, ניו יורק.
סורוויקי פרסם מאמרים במגוון כתבי עת, בהם ה"ניו יורק טיימס" וה"וול סטריט ג'ורנל". בשנת 2000 החל לכתוב במדור הכלכלה של "הניו יורקר". בשנת 2002 ערך אנתולוגיה שקיבצה מאמרים המתארים את ירידתם ונפילתם של מנהלים כלליים. 
ב-2004 פרסם את ספרו "חוכמת ההמונים", בו טען כי בנסיבות מסוימות, קבוצות גדולות מפגינות יותר חוכמה מאשר קבוצות קטנות מובחרות יותר. עוד טען כי חוכמת ההמונים משפיעה רבות בתחום העסקים, הכלכלה והתרבות, וכי יש לנצלה בהתאם.
יחסי עומאן–צ'ילה

היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין סולטנות עומאן לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים - אין בין המדינות מתיחויות ומתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין עומאן לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-23 בפברואר 1976.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בעומאן אינם נדרשים להנפיק אשרת כניסה מראש על מנת לעשות כן, אלא אשרה אלקטרונית (eVisa). לעומת זאת, אזרחי עומאן שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה נדרשים להנפיק אשרת כניסה מראש על מנת לעשות כן.
שביל קליפות התפוזים

העלילה

הספר מסופר בגוף ראשון בידי דמותו של נחום, נער כבן 15 שגר בשכונה תל אביב. בעקבות הגירוש, הוא ומשפחתו עוברים להתגורר בסוכות ארעיות בפאתי המושבה פתח תקווה. בזמן זה קרבות נערכים לכל אורכה של הארץ בין הצבא הבריטי ובין הטורקים, והאחרונים מחפשים מגויסים חדשים לכוחותיהם ותופסים צעירים ברחובות ובדרכים. בהפצרת סבתו, נחום בורח דרך הפרדסים כדי שלא יגויס.
במהלך הבריחה, נחום נפגש בנער נוסף (שמו נשאר אלמוני עד סוף הספר), שצריך להגיע לתל אביב בגלל שליחות חשובה ביותר. כדי להגיע לעיר, הוא עוקב אחרי שביל של קליפות תפוזים שהשאירו חבריו. נחום והנער נקלעים אל חזית הקרב המשתולל, אך מצליחים בסופו של דבר להסתנן דרך החזית לתוך העיר.
בהגעתם לעיר, נפצע הנער מבקבוק סודה ומאושפז בבית החולים הקטן של תל אביב. תוך כדי מתגלה גם מטרת שליחותו של הנער - לפני שגורשו מן העיר, החביאו כל התושבים תיקים מתחת לרצפת אחד הבניינים בתקווה לשוב לשם ביום מן הימים. אחד מן התיקים היה מסומן במילים "ככלות כל הקיצים", ובו היה חבוי כסף רב שנאסף מיהודי התפוצות, שאמור לסייע רבות לקיום היישוב היהודי בארץ. הבעיה היא שהצבא הבריטי קבע את מפקדתו באותו בניין, ולכן אי אפשר להוציא את התיקים מהרצפה.
הילד הפצוע ונחום נעזרים בחברם גן גנין, שקשר קשרים עם אחדים מאנשי הצבא, כדי לארגן מסיבה לכבוד החיילים הבריטיים, בהשתתפות רבים מתושבי העיר. תוך כדי המסיבה, כאשר החיילים עסוקים בחגיגות, זכריה פונימיו, המכונאי של מגדל המים אשר ניצב בתחילת שדרות רוטשילד, נכנס בחשאי לתוך הבניין ומוציא את התיק מהרצפה. לאחר שהאוצר הגנוז בידיהם, מבריחים הנערים את התיק באמצעות מכונית צבאית של הכוחות האוסטרליים, אשר מביאה אותם לפתח תקווה ולמפגש עם מנהיגי היישוב היהודי.

השפעה

בהשראת הספר הוקם ב-1997 פארק "שביל התפוזים" בפרדס הסמוך לקיבוץ גן שמואל ולעיר קיסריה.
יוסי מערבי

יוסי מערבי (נולד ב- 1973) הוא מרצה וסופר ישראלי המלמד בבית-הספר אדלסון ליזמות במרכז הבינתחומי הרצליה.

תולדות חייו

מערבי נולד וגדל בחולון. הוא סיים את לימודי התיכון שלו בהצטיינות בתיכון "קוגל" בחולון, ושירת בצבא ביחידה מיוחדת של משרד הביטחון ומשרד החינוך שפעלה לשפר את רמת הערבית בקרב תלמידי תיכון וחיילים כאחד. לאחר השירות הצבאי למד בתוכנית "אמירים" לסטודנטים מצטיינים באוניברסיטה העברית בירושלים, ובמקביל עבד כמדריך טיולים בסין, נפאל וטיבט.  
מערבי השלים את לימודיו לתואר דוקטור בפקולטה לניהול באוניברסיטת תל אביב, כשהתיזה שלו עסקה בהיבטים פסיכולוגיים של ניהול משא ומתן. בעבר מערבי עבד כמרצה במרכז ללימודים אקדמיים, ובאוניברסיטת תל אביב, וכיום הוא חבר סגל בבית הספר ליזמות במרכז הבינתחומי הרצליה. בנוסף, לד"ר מערבי ניסיון עשיר ביזמות אינטרנט, וכן בייעוץ לחברות וארגונים.

יצירתו

ספרו הראשון, "עץ המיץ", הוא ספר ילדים שאויר על ידי שחר קובר והתפרסם בשנת 2010 בהוצאת הקיבוץ המאוחד. הספר מתאר מצב של "דילמה חברתית" ומלמד תובנה חשובה מבחינת אקולוגית ומבחינת התנהגות נכונה בקהילה. "עץ המיץ" זכה לביקורות חמות בישראל, היה חלק ממצעד הספרים של משרד החינוך לשנה"ל 2010-2011 ותורגם לקוריאנית.
ספרו השני "שני חברים וקסם" אויר אף הוא על ידי שחר קובר ויצא לאור בשנת 2011 באותה הוצאה. "שני חברים וקסם" מתאר בדרך המעשייה פתרון יצירתי למצב של סכסוך ומדגים משא ומתן אינטגרטיבי. "שני חברים וקסם" נכנס אף הוא למצעד הספרים של משרד החינוך, ואף תורגם לערבית. 
שני הספרים הללו הם חלק מפרויקט שמטרתו לחשוף ילדים והוריהם על ידי סיפורי ילדים לתובנות פשוטות ובסיסיות במדעי החברה, ולסייע להם להיות חברים טובים יותר בקהילה.
סיפור קצר של מערבי בשם "כל יער גדול מתחיל בעץ קטן" התפרסם באנתולוגיה לילדים "האי כלומפופו ועוד סיפורים", הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2010.
בשנת 2015 התפרסם בהוצאת כנרת-זמורה-דביר ספרו "מגיע לך יותר - איך להצליח במשא ומתן של החיים". "מגיע לך יותר" הוא ספר עיון העוסק במשא ומתן ושכנוע בכל תחומי החיים, ומציע כלים מעשיים לשיפור ההתנהלות בנושאים אלו המבוססים על מחקרים ממדעי החברה וההתנהגות. 
בנוסף, ד"ר מערבי מפרסם מעת לעת מאמרי דעה בעיתונות היומית בישראל.

מחקר

ד"ר מערבי עוסק במחקר בתחומים: קבלת החלטות, ניהול משא ומתן, יצירתיות וחדשנות. מאמריו התפרסמו בכתבי העת: Journal of Personality and Social Psychology ו- Judgment and Decision Making.

מאמרים אקדמיים

Maaravi Y., Ganzach Y., Pazy A., (2011) Negotiation as a form of persuasion: Arguments in first offers. Journal of Personality and Social Psychology. 101 (2), pp. 245-255.
Maaravi Y., Pazy A., Ganzach Y. (2011) Pay as much as you can afford: Counterpart’s ability to pay and ﬁrst offers in negotiation. Judgment and Decision Making. 6, pp. 275-282
Maaravi, Y., Pazy, A., & Ganzach, Y. (2014). Winning a battle but losing the war: On the drawbacks of using the anchoring tactic in distributive negotiations. Judgment and Decision Making, 9(6), 548-557.
סימפטרי

סימפטרי (sym ביחד + patria = מולדת) הוא מונח בביולוגיה המתאר מינים או אוכלוסיות אשר חולקים אותו אזור גאוגרפי, ובכך לעיתים קרובות פוגשים אחד את השני אך אינם מתערבבים מבחינה גנטית.
תהליך ההתפצלות של מין ביולוגי לכמה מינים סימפטרים מכונה ספציאציה סימפטרית (Sympatric speciation) בו מחסומים אקולוגיים, גאוגרפיים, התנהגותיים או גנטיים מופיעים בתחום אוכלוסייה אחת ומפצלים אותה לשתי אוכלוסיות. הבידוד הרבייתי (Reproductive isolation) המונע מהמינים להתרבות או מאפשר צאצאים היברידיים שאינן מסוגלים להתרבות ובכך מפחית את זרימת הגנים.
היווצרות מינים סימפארים איננה מעידה בהכרח על חוסר התאמה גנטי, ייתכנו מינים שאשר מסוגלים להביא צאצאים פוריים בתנאים מלאכותיים אך אינם עושים זו בסביבה הטבעית. דוגמה לכך ניתן למצוא במינים הסימפטרים Chorthippus brunneus ו-C.biguttulus שני מיני חגבים מצפון אירופה אשר אינם ניתנים להבדלה מורפולוגית מלבד שירת החיזור שלהם. הנקבה בוחרת את הזכר לפי איכות שירת החיזור לכן לעולם לא תבחר זכר מהמין השני, אך בתנאי מעבדה ניתן להציג בפני הנקבה זכר מהמין השני ולהשמיע שירה התואמת למין שלה אך שתחשוב שהשירה מגיעה מהזכר. במצב כזה ההכלאה תיצור צאצאים פוריים
גארט הדלונד

ביוגרפיה

הדלונד נולד בעיר רוזהאו שבמינסוטה לקתרין אן ולרוברט מרטין הדלנד. גדל לצד אח ואחות בחווה, ביישוב הלא מוכרז וונאסקה שמדרום לרוזהאו. כנער עבר להתגורר עם אמו בעיר סקוטסדייל שבאריזונה, שם למד משחק באופן פרטי והתגלה על ידי סוכנות כישרונות. לאחר שסיים את לימודיו נסע בגיל 19 להתגורר בלוס אנג'לס, כדי לפתח קריירת משחק.

קריירת משחק

כחודש בלבד אחרי שהגיע ללוס אנג'לס קיבל הדלונד את תפקיד הפריצה שלו בדרמת המלחמה התקופתית "טרויה", פאטרוקלוס דודו של גיבור המלחמה היווני אכילס (בראד פיט).
שיחק בנוסף בדרמת הספורט "אורות ליל שישי" בתור הפולבאק דון בילינגסלי.
ב-2005 שיחק בסרט הפשע "ארבעה אחים" בתור ג'ק מרסר, היוצא ביחד עם שלושת אחיו למצוא את רוצח אמו המאמצת.
ב-2006 הופיע הדלונד בפנטזיית ההרפתקאות "אראגון" בתפקיד מרטאג, אחיו למחצה של הנער אראגון.
ב-2007 שיחק בתפקיד ראשי במותחן הפעולה של במאי סרטי "המסור" ג'יימס וואן, "גזר דין מוות" ובדרמה הקומית "החוק על פי ג'ורג'יה".
בסוף 2010 זכה הדלונד לפרסום כלל עולמי בזכות תפקידו הראשי במותחן הפעולה העתידני "טרון: המורשת", בו שיחק בתור סם בנו של גאון המחשבים קווין פלין (ג'ף ברידג'ס).
בשנת 2011, הופיע בדרמה המוזיקלית "בכוח הקאנטרי" לצידה של זוכת האוסקר גווינת' פאלטרו. בפסקול הרשמי של הסרט מבצע הדלונד את השיר "Chances Are" ובמהדורה נפרדת שישה שירים נוספים.
בשנת 2012, השתתף בסרט "בדרכים", לצידה של קירסטן דנסט. בעקבות הסרט, השנים החלו לצאת.
בשנת 2013, הופיע בסרט "בתוך לואין דיוויס". ב-2014, שיחק בסרטים "שיר ערש" ו"לא נשבר" בבימויה של אנגלינה ג'ולי. בשנת 2015, הופיע בסרטים "מוג'ייב" ו"פן". בשנת 2017 שיחק בדרמה התקופתית פרחים בבוץ.
טירת סוורנדרוג

היסטוריה

המבנה הוקם כאנדרטה לזכרו של רב החובל סר ויליאם ג'יימס שבאפריל 1755 התקיף את מצודת שודדי הים בסווארנאדורג - בין מומבאי לגואה, לחופה המערבי של הודו.
המבנה הוקם לאחר מותו של ג'יימס בשנת 1783 על ידי אשתו, ליידי ג'יימס מאלת'ם.
המבנה נבנה בסגנון גותי, גובהו 19 מטרים, צורתו משולשת, ושני מגדלים מחומשים מצויים בשני קצותיו. בראש המבנה ממוקמת מרפסת תצפית.
בשנת 1988 הודיעה המועצה המקומית כי אינה יכולה לממן את אחזקת המבנה וסגרה אותו. בשנת 2002 הוקמה קרן הנאמנות לשימור טירת סוורנדרוג על ידי תושבי הסביבה במטרה לשפץ את המבנה. עבודות השיפוץ החלו בשנת 2004 וצולמו על ידי רשת הטלוויזיה BBC כסדרת טלוויזיה בשם "שיקום".
קונפדרציה

קוֹנְפֶדֶרַצְיָה היא צורה מסוימת של פדרציה, שבה לישויות החברות יש מידה רבה יותר של אוטונומיה ועצמאות ביחס לשלטון הפדרלי המרכזי. הדוגמאות לקונפדרציות הן מעטות, משום שמדובר במבנה משטר חלש ולא-יציב, הגובל בברית של מדינות עצמאיות. דוגמאות לקונפדרציות הן הקונפדרציה של השושלת הבויהית ששלטה באזור בגדאד בין אמצע המאה ה-10 לאמצע המאה ה-11, ובתקופה יותר מאוחרת ניתן למצוא את ארצות הברית מיסודה ב־1776 ועד לכניסת תוקף חוקתה ב־1789, ולאחר מכן קונפדרציית מדינות הדרום שפרשו מארצות הברית בשנת 1861. בנוסף, הקונפדרציה הגרמנית בין השנים 1866-1815, קונפדרציית "סרביה ומונטנגרו" שהתקיימה כשריד האחרון ליוגוסלביה ופורקה ביוני 2006, ויש המחשיבים גם את שווייץ ובלגיה כקונפדרציות. ניתן גם לומר כי האיחוד האירופי בצורתו הנוכחית הוא צורה מסוימת של קונפדרציה.
במדינת ישראל הועלה רעיון להפוך את המדינה לפדרציה או לקונפדרציה כדי לסיים את הסכסוך הישראלי-פלסטיני. במסגרת ההצעה יוקמו 12 קנטונים אשר כל אחד יהיה אוטונומי במידה מסוימת. כמו כן פורסם כי כחלק מתוכנית "עסקת המאה" הוצע לפלסטינים על ידי ממשל טראמפ קונפדרציה עם ירדן.
ב-24 באפריל 2019 פורסמה הכחשה מצד ג'ייסון גרינבלט, שליחו של נשיא ארצות הברית למזרח התיכון, בה נאמר כי אין תוכנית להקמת קונפדרציה של ישראל, ירדן, והרשות הפלסטינית.
מלחמת המינים (תוכנית טלוויזיה)

מבנה התוכנית

התוכנית החלה ב-23 באפריל 2015 ביום חמישי, וכבר מהפרק השני עברו לשדר בימי שישי אחרי החדשות. כל תוכנית נפתחת בקטע סטנד-אפ קטן של המנחים ואז מזמינים את הכוח הגברי ואת הכוח הנשי, שהם מספרים על חיי האהבה והזוגיות שלהם בשבוע שחלף. בכל תוכנית שוורץ ואסייג יצאו לחפש זוג ישראלי שנתקל בבעיה וצריך שיפתרו לה אותה. לפני כל היכרות עם הזוג מופיע בקבוע קטע קצר של "דברים שכדאי לדעת" העוסק באיורים שמסבירים את נושא הפרנסה או העיסוק של הזוג ומסביר איך זה בישראל בנוסף, בכל פרק מופיע סטנדאפיסט אחר שמדבר על הנושא של הפרק, בין הסטנדאפיסטים שהתארחו בתוכנית היו: דודו ארז, אורי ברויר, בן בן ברוך, מני מלכה ושמואל ברו. בכל סיום פרק, מופיע טום באום בקטע סטנדאפ קצר.

צוות הקומיקאים

את התוכנית מנחים שלום אסייג וליטל שוורץ, שנמצאים בשולחן מרכזי ומכל צד של אחד מהם יש שולחן עם קומיקאים ממינם. בפאנל הגברי נמצאים קובי מימון וארז שלם. בפאנל הנשי נמצאות לרוב מירב פלדמן ועדי שילון חוץ מכמה תוכניות שהופיעו במקום עדי שילון: חן אמסלם, מגי אזרזר, ירדן הראל, יפית אסולין ובשתי התוכניות האחרונות החליפה את מירב פלדמן הילה סעדה. בנוסף, שחר חסון החליף את מימון כפאנליסט לתוכנית אחת.
פאול קארר

ביוגרפיה

קארר נולד במוסקבה ב-21 באפריל 1889. הוריו, פאול קארר ויוליה לרך, היו אזרחי שווייץ. ב-1892 חזרה משפחת קארר לשווייץ, ושם התחנך פאול בווילדג ובבית הספר העיוני בלנצבורג שבאראו, שם סיים את לימודיו ב-1908. הוא למד כימיה באוניברסיטת ציריך אצל אלפרד ורנר, ולאחר קבלת הדוקטורט שלו ב-1911, עבד שנה כעוזר מחקר במכון הכימי. ב-1912 קיבל תפקיד כימאי אצל פאול ארליך בגיאורג שפאייר האוס שבפרנקפורט. ב-1914 נישא להלנה פרוליך, ולזוג נולדו שני בנים. ב-1919 היה לפרופסור לכימיה ומנהל המכון הכימי.

מחקר

מחקריו המוקדמים של קארר עסקו בקומפלקסים מתכתיים, אך עבודתו החשובה ביותר הייתה בתחום הפיגמנטים הצמחיים, ובמיוחד הקרוטנואידים הצהובים. הוא קבע את המבנה הכימי שלהם, והראה כי כמה מחומרים אלה הופכים בגוף לוויטמין A. עבודתו הובילה לקביעת הנוסחה האמפירית הנכונה לבטא-קרוטן, חומר המוצא (precursor) העיקרי של ויטמין A; הייתה זו הפעם הראשונה שנקבע מבנה של ויטמין או פרו-ויטמין. ג'ורג' ואלד עבד זמן קצר במעבדתו של קארר, עת חקר את תפקידו של ויטמין A ברשתית העין. מאוחר יותר, אימת קארר את מבנה החומצה האסקורבית (ויטמין C) והרחיב את מחקריו לוויטמינים B₂ ו-E. תרומותיו החשובות ביותר לכימיה של פלבינים הובילו לזיהוי לקטופלבין כחלק מהקומפלקס שנחשב קודם לכן לוויטמין B₂.

פרסומים

קארר פרסם יותר מ-1,000 מאמרים, וזכה לפרסים רבים, ביניהם פרס נובל לשנת 1937. ספר הלימוד שכתב, "Lehrbuch der Organischen Chemie" ("ספר לימוד של כימיה אורגנית") פורסם לראשונה ב-1927. במשך השנים פורסם הספר ב-13 מהדורות, ותורגם במלואו לאנגלית, לאיטלקית, לספרדית, לצרפתית, לפולנית וליפנית.
טרילוגיה

טרילוגיה (מיוונית: טרי - שלוש, לוגוס - חיבור, מאמר) היא סדרה של שלוש יצירות אמנות, בדרך כלל סדרת ספרים או סדרת סרטים. היצירות עצמאיות ועומדות בזכות עצמן, אך הן קשורות זו לזו, למרות שלעיתים הן מתרחשות בהפרשי זמן גדולים.
בין הטרילוגיות המפורסמות בספרות ניתן למצוא את "טרילוגיית בורן" של רוברט לודלום, חומריו האפלים של פיליפ פולמן, הקומדיה האלוהית של דנטה אליגיירי, ילד האריות של זיזו קורדר, שר הטבעות של ג. ר. ר. טולקין, "משחקי הרעב" של סוזן קולינס, חמישים גוונים של אפור של אי. אל. ג'יימס, ברטימאוס של ג'ונתן סטראוד, פרש הברונזה של פאולינה סיימונס ועוד.
בקולנוע ניתן למנות את שתי הטרילוגיות של מלחמת הכוכבים בבימויו של ג'ורג' לוקאס, הסנדק בבימוי פרנסיס פורד קופולה, האיש ללא שם בבימוי סרג'ו לאונה, טרילוגיית בחזרה לעתיד בבימוי רוברט זמקיס, טרילוגיית באטמן האביר האפל בבימוי כריסטופר נולאן ועוד. בקולנוע הישראלי ניתן למנות את הטרילוגיה ולקחת לך אישה, שבעה, וגט - המשפט של ויויאן אמסלם בבימויים של רונית ושלומי אלקבץ.
טטרלוגיה היא יצירה בעלת ארבעה חלקים.
הסדרה המדריך לטרמפיסט בגלקסיה אמנם כללה ארבעה ספרים, אך נקראה טרילוגיה בארבעה חלקים מתוך בדיחה. לאחר צאתו של הספר החמישי שונה השם לטרילוגיה בחמישה חלקים.
מיכאל זקש

ביוגרפיה

ב-1836 קיבל תואר דוקטור. מונה לרב בפראג ב-1836 ובברלין ב-1844.
התנגד לרעיונות התנועה הרפורמית, והיה בין המתנגדים החריפים להכנסת עוגב לבתי הכנסת. באופן כללי נמצא בין המחנות הרפורמי והאורתודוקסי – אם כי היה שמרן ביותר ולעיתים נמנה עם האחרונים; הוא היה בחירתה הראשונה של עדת ישורון בפרנקפורט, קיבל את התפקיד ב-9 בנובמבר 1850 אך אז חזר בו – קרוב לעמדותיו של הרב זכריה פרנקל, אף כי הביוגרפית מרגית שאד ציינה שנמנע ממעורבות של ממש בבית המדרש לרבנים בברסלאו וניצב לצד שי"ר ויצחק נח מנהיימר יותר מאשר לצד פרנקל. היה מחשובי הדרשנים בדורו, ופרסם שני כרכים מודפסים של דרשותיו. היה שותף עם ליאופולד צונץ לעבודת תרגום חדשה של התנ"ך לגרמנית. חקר שירה יהודית, ופרסם עבודות בנושא ותרגומים של שירת ימי הביניים של יהדות ספרד. כמו כן פרסם תרגום לגרמנית של מחזור התפילות לחגים.

משפחתו

זקש נישא ב-2 בפברואר 1837 להנרייטֶה ליפלדט (Lehfeldt), אחותו של ידידו הרופא קארל ליפלדט (בעל התואר "Geheimen Sanitätsrat"). אביה, עמנואל נתן ליפלדט, שעד לנישואיו השניים ב-1811 נקרא אֶלקַן לוי, היה בעל אחוזה ליד ברסלאו, שב-1820 נאלץ למכור מסיבות כלכליות).
זקש נפטר בשנת 1864, בגיל 55. הותיר את אשתו וילדיו.
בתו תרזֶה נישאה ב-1869 לפרופ' יעקב פרוידנטל (1839–1907) , פילוסוף גרמני שעסק בתרבות ההלניסטית. (בנם התנצר.)
אחותה הצעירה של אשתו, צֶלֶסטינֶה, הייתה אשתו השנייה של הרב נתן מרקוס אדלר מלונדון, הרב הראשי של האימפריה הבריטית.
נכדו דר' הנס זקש (בנו של בנו ליאונרד), זכה בעיטור צלב הברזל במלחמת העולם הראשונה על הקמה וניהול של בית חולים צבאי למחלות מידבקות בחזית הרוסית.
יחסי אזרבייג'ן–גינאה המשוונית

היסטוריה

היחסים בין שתי המדינות כוננו ב-11 בנובמבר 2004 באו"ם. החתימה על הסכם כינון היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות התקיים בארצות הברית בטקס בשולי עצרת האו"ם במעמד דרגים זוטרים משתי המדינות (שליחים לאו"ם). באותו היום כוננו יחסים דיפלומטיים של אזרבייג'ן עם נאורו.
אבי לובין

ביוגרפיה

לובין אצר תערוכות יחיד וקבוצתיות רבות בחללים ציבוריים ופרטיים, במוזיאונים ובחללים אלטרנטיביים בארץ ובעולם, בין היתר במוזיאון תל אביב, בגלריה האוניברסיטאית ע”ש שרייבר באוניברסיטת תל אביב, ב-apexart, ניו יורק, בגלריה הלאומית של קוסובו, ב-Kunstverein Kunsthaus בפוטסדאם, בגלריית ת (א)עשייה בסדנאות האמנים ירושלים, בגלריה שלוש ובזומר אמנות עכשווית. בשנת 2014 הקים יחד עם לאה אביר את מגזין האמנות ״נמל״ במוזיאון חיפה לאמנות, אך המגזין נסגר בסמוך להשקתו. ב-2015 הקים במקומו, בשותפות עם אביר, את מגזין האמנות המקוון ״תוהו״, הרואה אור בשלוש שפות: עברית, ערבית ואנגלית. ביוני 2018 מונה לאוצר גלריית המדרשה – הירקון 19 וביולי באותה שנה נבחר יחד עם האמנית איה בן רון לייצג את ישראל בביתן הישראלי בביאנלה ה-58 בוונציה, 2019.
לובין סיים את לימודי התואר השני באוניברסיטת תל אביב בשנת 2009. בין השנים 2013–2018 שימש כמרכז הלימודים העיוניים בתוכנית ללימודי המשך באמנות בפקולטה לאמנויות – המדרשה, המכללה האקדמית בית ברל. מאמריו התפרסמו בכתבי עת אקדמיים, מגזינים, מונוגרפיות וקטלוגים בהם The American Journal of Psychoanalysis, "עת לאקאן", "מטעם" ו-NY Arts Magazine. בשנים האחרונות לובין שימש מרצה אורח במוסדות אקדמיים בעולם, כמו בית הספר לאמנות חזותית (SVA) בניו יורק ובאוניברסיטת פוטסדאם למדעים שימושיים (Fachhochschule Potsdam) בגרמניה.
בן זוגו של לובין הוא האמן תומר ספיר.