google/wiki40b huggingface dataset:
גרנולוציט

תהליך יצירת הגרנולוציטים

הגרנולוציטים מתחילים במח העצם כמילובלסט. תהליך יצירת הגרנולוציטים אורך כ-5–7 ימים, ומתרחש במח העצם. לאחר תום תהליך היצור יוצאים הגרנולוציטים לזרם הדם, ושם הם נמצאים תקופה קצרה כשלאחריה הם נכנסים לרקמות ונשארים בהן עד להופעת חיידק או זיהום. אם תוך 2–3 ימים נוצרת פעילות שמצריכה את התערבותם - הגרנולוציטים יפעלו. אם לא נדרשת מעורבות שלהם במהלך הימים הללו, הגרנולוציטים ימותו.
דניאל יוב

חייו

בשנת 1900 יוב היה עיתונאי של המדיאר הירלאפ. משנת 1907 היה תחילה הבמאי ואחר כך המנהל האומנותי והבמאי הראשי של תיאטרון הקומדיה של בודפשט. משנת 1908 הופיעו עבודותיו במגזין מערב. חמש שנים מאוחר יותר, בשנת 1913, הוא הוצג מחזהו "הלילך". בשנת 1918 הועלה תיאטרון הקומדיה המחזה שלו "סערה סתוית". בשנים 1939-1921 ומשנת 1945 עד 1949 היה המנהל האמנותי של תיאטרון הקומדיה. אחרי 1949 עבד באגף המדעי של התאחדות אומנות הבמה. הוא ביים את מחזותיהם של שאנדור ברודי, פרנץ מולנר, דז'ה סומורי ושאנדור הוניאדי.
הולי האנטר

ביוגרפיה

האנטר נולדה בקוניירס, ג'ורג'יה. היא למדה דרמה באוניברסיטת קרנגי מלון בפיטסבורג. אחר כך עברה לניו יורק, שם חלקה דירה עם השחקנית פרנסס מקדורמנד.
הייתה נשואה לצלם יאנוש קמינסקי בין ה-20 במאי 1995 ל-21 בדצמבר 2001. מאז שנת 2001 בן זוגה הוא השחקן הבריטי גורדון מקדונלד, איתו שיחקה במחזה "בביצת החתולים". לזוג תאומים בנים.

קריירה

תפקידה הקולנועי הראשון של האנטר היה בשנת 1981 בסרט האימה "The Burning". בשנת 1987 הופיעה בסרט "בייבי אריזונה", לצד ניקולס קייג'. באותה שנה כיכבה גם ב"משדרים חדשות" והייתה מועמדת על כך לפרס האוסקר. ב-1993 היא זכתה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר עבור תפקידה בסרט "הפסנתר", בו הפגינה את כישורי הנגינה שלה על פסנתר כשניגנה יצירות מורכבות בפסקול הסרט. בנוסף לזכייתה היא גם הייתה מועמדת לפרס האוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר עבור תפקידה בסרט "הפירמה". ב-1994, זכתה בפרס גלובוס הזהב על השתתפותה בסרט "הפסנתר".
ב-2004 היא קיבלה מועמדות נוספת לפרס האוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר עבור תפקידה בסרט "שלוש עשרה", ודיבבה את הדמות הלן פאר בסרט המצויר "משפחת סופר-על". האנטר הופיעה גם במספר סרטי טלוויזיה וזכתה ב-2 פרסי אמי.
בשנת 2007 התחילה האנטר לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "להציל את גרייס" של הרשת TNT. בשנת 2017 שיחקה בקומדיה הרומנטית "חולי אהבה" של הבמאי מייקל שווולטר.
שיר אהבה (סרט)

תקציר העלילה

שרה (ריילי קיאו) נשואה לדין, שנעדר בשל נסיעות עבודה כמעט כל הזמן, ואינו מתעניין בחייה. להם ילדה קטנה, שבה מטפלת שרה לבדה. מתוך בדידותה הגדולה, מתקשרת שרה לחברתה הטובה מימי הלימודים, מינדי (ג'נה מאלון), שאותה לא ראה מזה שנים, והשתיים יוצאות למסע ספונטני, יחד עם בתה ג'סי. השתיים מדברות על אורח חייהן השונה. שרה משוכנעת שמינדי חיה חיי חופש והרפתקה, ואילו בתורה מינדי מופתעת לגלות פרטים שלא ידעה על חייה האישיים של שרה. אחרי לילה של העלאת זכרונות מחוויותיהן המיניות מעת הלימודים באוניברסיטה, השתיים מתנשקות, מה שמוביל לאינטימיות פיזית נוספת. ביום למחרת, נעלבת מינדי כשהיא מרגישה ששרה מתייחסת בנונשלנטיות למה שקרה ביניהן, מתוך מחשבה שזה פשוט היה חלק מהרפתקנותה המינית של מינדי. כשהן עוצרות בתחנת דלק, קונה מינדי כרטיס אוטובוס חזרה לביתה בניו יורק ועוזבת.
כעבור שלוש שנים עם קשר מועט, מזמינה מינדי את שרה לחתונה שלה. שרה כעת פרודה מבעלה. בהתחלה, מרגישה שרה מודרת ומבודדת במערך ההכנות לחתונה, כמו שהיא מרגישה מנותקת מחייה של מינדי. אך מינדי מפתיעה את שרה בביקור בחדר המלון שלה, והשתיים מתקרבות מחדש. במסיבת הרווקות של מינדי הן שוב מתנשקות.
ביום החתונה הן יוצאות לטיול ומדברות על המסע שערכו שנים קודם לכן, הלילה המשותף, והשנים של הנתק ביניהן. מינדי אומרת לשרה שהיא אוהבת אותה, ותמיד תאהב אותה. ועדיין, מינדי ממשיכה עם תוכניותיה, ומתחתנת.

קבלה וביקורת

"שיר אהבה" זכה לביקורות חיוביות ממבקרי הקולנוע. יש לו דירוג של 81% באתר Rotten Tomatoes, בהתבסס על 26 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 7.4/10. באתר Metacritic, יש לסרט ציון ממוצע משוקלל של 74 מתוך 100, בהתבסס על 14 מבקרים, ציון המעיד על "ביקורות חיוביות בכללי".
יעל גרמן (מוזיקאית)

חייה

גרמן נולדה לצבי גרמן איש ארגון ההגנה וקצין בכיר בצה"ל ולזהבה שעבדה כמורה. היא למדה במדרשה למוזיקה בתל אביב, ואצל המלחינים צבי אבני ויצחק סדאי. היא התפרסמה לראשונה בעקבות שיתוף הפעולה שלה עם הזמרת נורית גלרון. גרמן הופיעה בהופעותיה הראשונות של גלרון באמצע שנות ה-70, כשהיא מלווה אותה בפסנתר. תקליטה הראשון של גלרון שיצא ב-1978 כלל לחנים רבים פרי עטה של גרמן לשירי משוררים. בפרט התפרסם השיר "אולי מחר" שבו הלחינה גרמן שיר מאת לאה גולדברג. שיר זה הוקלט כבר ב-1976 לאלבום שירים מולחנים של לאה גולדברג, והוא הוקלט שוב לאלבום של נורית גלרון בשנת 1978.
זמרים ישראלים רבים ביצעו שירים שהולחנו בידי יעל גרמן, ביניהם דייוויד ברוזה, ריקי גל, דפנה ארמוני, אורה זיטנר, מזי כהן, איריס פורטוגלי ועוד. בשנת 1988 הקליטה שושנה דמארי שני שירים של גרמן לאלבום "אור", שהיה אלבומה האחרון של שושנה דמארי.
ב-1991 זכתה יעל גרמן בפרס נוצת הזהב של אקו"ם על הלחנת מחזור השירים של אלזה לסקר שילר בתרגומו של יהודה עמיחי. גרמן ניצלה את כספי הפרס להפקת דיסק ששמו "בוא אליי בליל", שכולל את השירים המולחנים בביצועה של אלינוער מואב.
ב-2001 הוציאה יעל גרמן דיסק עם אוסף של שירים שהלחינה בביצועים מחודשים, שנקרא "אישה של קרח אישה של אש".
כיום עוסקת גרמן בניצוח על מקהלות ומנהלת את "רביעיית נענה", רביעיית זמרות המבצעת משיריה או שירים ישראלים בעיבודה.
חצוצרת בארוק

חצוצרת בארוק היא חצוצרה טבעית ששימשה במוזיקה של המאות ה־16–18, תקופת הבארוק של המוזיקה הקלאסית. בשם זה נקראים גם העתקים מודרניים של כלים עתיקים, המשמשים כיום נגנים מאסכולת המוזיקה העתיקה.

היסטוריה

החצוצרות הראשונות נוצרו באמצעות נשיפה לתוך מגבר כלשהו, כמו קונכייה או קרן של חיה (בדומה לשופר), תוך הרעדת השפתיים. כיום נהוג לייחס את המצאת חצוצרת המתכת למצרים העתיקה, לאחר ששתי חצוצרות כאלו נמצאו בקברו של תות ענח' אמון, האחת מכסף והאחת מארד. חצוצרות כאלה שימשו כאמצעי תקשורת מרחוק, לא למוזיקה; קולן הושווה לנעירת חמור. לאורך רוב ההיסטוריה של החצוצרה היא שימשה בעיקר לאיתות, בעיקר בשימושים צבאיים. בימי הביניים החלו חצוצרות להופיע בחצרות מלכים, ושימשו בעיקר לתרועות טקסיות.
בסביבות שנת 1400 גילו בוני כלים את הדרך לכופף צינורות, והחצוצרה החלה לקבל את צורתה המכופפת המוכרת לנו כיום. באותה תקופה נעשו גם ניסיונות לשנות את מנעד הכלי, ובאמצע המאה ה־16 הופיעו קונסורטים של חצוצרות שניגנו מוזיקה בחמישה קולות, כאשר כל חצוצרה מנגנת תפקיד ברגיסטר אחר.

הכלים

כמה מן הדוגמאות הטובות ביותר של כלים מן התקופה הם כלים מסוף המאה ה־16 שבנה אנטון שניצר מנירנברג. בוני חצוצרות ידועים אחרים כוללים את משפחת הבונים הַיינְלַיין, משפחת האס, משפחת אֵהֶה (כל השלוש מנירנברג) וכן ויליאם בול מלונדון. כל החצוצרות שבנו היו חצוצרות טבעיות, כלומר חצוצרות שבהן הצלילים היחידים הזמינים לשימוש הם סדרת הצלילים העיליים (וכן שינויים קלים באמצעות שימוש בשפתיים). על כל פנים, כלים אלה נקראו פשוט בשם "חצוצרה". לעיתים קרובות נגני חצוצרה (ביחד עם נגני טימפני) היו חיילים או הועסקו על ידי העירייה (Stadtpfeiffer, Town piper), בנפרד מנגנים בתזמורות רגילות.
חצוצרות טבעיות במוזיקה המערבית עשויות לרוב מפליז, נחושת, ארד או כסף. הן קשות מאוד לנגינה, משום שאין בהן אמצעים המקלים על גישה לצלילים כרומטיים, ועל החצוצרן להיעזר בשפתיו לוויסות גובה הצליל. כמה מן הצלילים בסדרת הצלילים העיליים נחשבים מזויפים לאוזן של בן המאה העשרים, במיוחד הצלילים השביעי, האחד־עשר והשלושה־עשר. כאשר צלילים אלה מופיעים ביצירה על החצוצרן 'לתקן' את הזיוף באמצעות שפתיו - משימה לא קלה.
לחצוצרת הבארוק צליל כהה ומחוספס יותר מצליל החצוצרה המודרנית, ומשתלב בקלות רבה יותר בצלילם של כלי נשיפה מעץ. מלחינים רבים עשו שימוש בכלי ובגוון המיוחד שלו, ביניהם באך, הנדל, טלמן ורבים אחרים. לעיתים היה צורך להזמין נגנים מתזמורות צבאיות כדי להשתתף בביצוע היצירות – ביצירותיו של באך בכל פעם שמשתתפות יותר משתי חצוצרות ביצירה, משתתף גם טימפני.

העתקים מודרניים

רוב הנגנים בכלי בימינו אינם מנגנים בכלים מקוריים (הנמצאים לרוב באוספים או במוזיאונים, ולפעמים אינם במצב המאפשר נגינה) אלא בהעתקים שלהם. בכלים אלה פעמים רבות נוסף אלמנט שלא היה בכלים המקוריים, ונועד להקל על הנגינה - חורים לאצבעות. חורים אלה, המצויים בגב החצוצרה, מאפשרים לנגן לתקן את הזיוף בכל הצלילים.
נוהג זה הוא נושא לוויכוחים סוערים בקהילת המוזיקה העתיקה, משום שהוא פוגם באיכות הצליל של החצוצרה הטבעית ומהווה סטייה מפרקטיקות הנגינה המקוריות, וממילא משפיע על הפרשנות המוזיקלית. בנוסף, ישנם העתקים מודרניים הבנויים בטכניקות מודרניות (באמצעות מכונות) ולא בטכניקות הריקוע של בוני הכלים המקוריים, שהצליל שלהם נחשב יפה יותר.
פאולינה תרזה, דוכסית וירטמברג

ביוגרפיה

פאולינה תרזה נולדה ב-4 בספטמבר 1800 בריגה שבלטביה, ללודוויג, דוכס וירטמברג ולהנרייטה, נסיכת נסאו-ויילבורג בתם של קרל כריסטיאן, נסיך נסאו-ויילבורג וקרולינה, נסיכת אורנז'-נסאו.
ב-15 באפריל 1820 התחתנה פאולינה תרזה עם וילהלם הראשון, מלך וירטמברג, ממנו נולדו לה 3 ילדים. נישואי השניים לא היו מוצלחים, אולם אף על פי כן גידלה פאולינה תרזה במסירות את ילדיהם, ואף היוותה אם חורגת לילדיו הקודמים של וילהלם. במהלך מהפכות אביב העמים בשנת 1948, הזמינה אותה בתה החורגת סופיה, נסיכת וירטמברג למקלט בהולנד. בשנת 1864 מת בעלה וילהלם הראשון, מלך וירטמברג, ובצוואתו נישל את פאולינה תרזה מכל חלק בירושה. לאחר מותו התגוררה פאולינה תרזה בשווייץ, וב-10 במרץ 1873 מתה בשטוטגרט.
בשל נדיבותה ואופיה הטוב הייתה פאולינה תרזה מאוד אהודה על האזרחים, ולאחר מותה נקראו הרבה מקומות וכבישים על שמה.
תיכון אחד העם

היסטוריה

תיכון אחד העם הוקם ב-1959 בפתח תקווה ושמו הראשון היה "תיכון עירוני ב'". ב-1960 הוחלף שמו של בית הספר ל"תיכון אחד העם" על שמו של אשר גינצבורג.
ב-4 בפברואר 1963 קיבל בית הספר אישור ממשרד החינוך על הצטרפות תיכון אחד העם למשרד החינוך ולחלק מחוק חינוך חובה חינם. בספטמבר 1997 התיכון עבר למבנה חדש בשכונת אם המושבות בפתח תקווה. ב-31 במאי 1999 קיבל תיכון אחד העם את פרס "העברית החדשה" מכיוון שממוצע ציוני הבגרות בלשון בתיכון היה מהגבוהים בישראל באותה שנה]. ב-2009 קיבל תיכון אחד העם את פרס החינוך המחוזי על איכות ומצוינות ממשרד החינוך וזאת לאחר שנה בה 94.5% מתלמידי התיכון קיבלו בגרות מלאה]. ב-1 בספטמבר 2013 נחנך מבנה החטיבה ע"ש אחד העם, בו ילמדו תלמידי כיתות ז' עד ט' ולאחר סיומו יגיעו לתיכון אחד העם.

פרטים נוספים

המבנה הנוכחי של התיכון נמצא ברחוב זיכרון יעקב 52 בפתח תקווה והוא נבנה ב-1995. בתיכון לומדים תלמידים מכיתות י, יא ויב לאחר שסיימו את חטיבת הביניים אחד העם הסמוכה לתיכון. בתיכון יש 12 מגמות אותם התלמידים צריכים לבחור, בתיכון חובה ללמוד מגמה אחת ואפשר ללמוד עד שתי מגמות. בין המגמות שיש בתיכון אחד העם הם: קולנוע, תיאטרון, מדעי המחשב, כימיה, פיזיקה, מדעי הטבע (ביולוגיה), ספורט וחינוך גופני, ערבית ומזרחנות.
סקאנק אנאנסי

היסטוריית הלהקה

הלהקה הופיעה לראשונה במרץ 1994 במועדון ה"ספלאש" הלונדוני. שני הסינגלים הראשונים מאלבומם הראשון, Paranoid and Sunburnt, היו "Little Baby Swastikkka" ו-"Selling Jesus", שהיו מאוד שנויים במחלוקת ועסקו בגזענות ובמסחור הדת. ב-1995 הופיעו שני שירים של הלהקה בפסקול הסרט "ימים משונים". באותה שנה קיבלה הלהקה את התואר "הלהקה הבריטית החדשה הטובה ביותר" על ידי קוראי מגזין המוזיקה קראנג!, ושנה מאוחר יותר את התואר "ההופעה הטובה ביותר" באותו מגזין.
ב-1996 הוציאה הלהקה את אלבומה השני, Stoosh, בו נכללו השירים "All I Want" ו-"(Brazen (Weep". ב-1997 היא הייתה מועמדת לפרסי "ההופעה הטובה ביותר" ו"הלהקה הטובה ביותר" בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה.
ב-1999 יצא אלבומה האחרון של הלהקה לפני פירוקה, Post Orgasmic Chill בחברת וירג'ין. אלבום זה כלל את השיר "Secretly" שהופיע בפסקול הסרט "משחקי פיתוי". ב-2001 התפרקה הלהקה.

אחרי הפירוק

ב-2003 הוציאה סקין את אלבום הסולו הראשון שלה, Fleshwounds, וב-2006 יצא אלבומה השני. אייס הוציא אלבום סולו בשם Still Hungry, בו שיתף פעולה עם אמני רוק שונים. מארק ריצ'רדסון היה המתופף של להקת פידר בשנים 2002–2009.

איחוד

ב-2009 הלהקה התאחדה, הוציאה אלבום אוסף בשם Smashes & Trashes שכלל 3 שירים חדשים ויצאה לסיבוב הופעות באירופה.
ב-13 בספטמבר 2010 יצא אלבומה הרביעי של הלהקה, Wonderlustre.
הסינגל הראשון מתוכו, My Ugly Boy, יצא ביולי 2010.
הסינגל השני מתוכו, Over The Love, יצא בנובמבר 2010.
הסינגל השלישי מתוכו, You Saved Me, יצא במרץ 2011.
ב-ספטמבר 2012, יצא אלבומה החמישי של הלהקה, Black Traffic, לראשונה תחת לייבל עצמאי.
הסינגל Sad, Sad, Sad מתוכו, יצא מבעוד מועד ליוטיוב כבר ביוני 2012.

הופעות בישראל

הלהקה הופיעה בישראל לראשונה בקיץ 1997 בנמל חיפה ובשנת 2000, וחיממה אותה להקת היהודים.
בחודש יוני 2013 פירסמה הלהקה בעמוד הפייסבוק שלה כי היא לקראת סיבוב הופעות בפסטיבלים ברחבי העולם, שיכלל גם את ישראל. הפרסום זכה לתגובות אנטי-ישראליות רבות, שדרשו מהלהקה לא להופיע בישראל. סולנית הלהקה הגיבה על כך, ואמרה כי הלהקה מופיעה בפני אנשים ואין בכוונתם לבטל את ההופעה. הלהקה הופיעה באמפי שוני בבנימינה, ב-20 וב-21 באוגוסט 2013.
גרגוריוס פקוריאנוס

גרגוריוס פָּקוּריאנוֹס (יוונית: Γρηγόριος Πακουριανός, גאורגית: გრიგოლ ბაკურიანის-ძე, גריגוֹל באקוּריאניסדזֶה, ארמנית: Գրիգոր Բակուրյան, גריגור באקוריאן, נפטר ב-1086) היה פוליטיקאי ארמני-גאורגי ומפקד צבאי בצבא הביזנטי. הוא נודע בעיקר כמייסד המנזר הגאורגי אורתודוקסי, מנזר בצ'קובו בבולגריה ומחבר ספר התפילות (τυπικόν, "טיפיקון") של המנזר. 
פקוריאנוס נולד כבן למשפחת אצולה בולטת במחוז טאיק (או בגאורגית "טאו"), שסופח על ידי האימפריה הביזנטית בשנת 1000. הוא נכנס לשירות צבאי לא יאוחר מתחילת שנות השישים של המאה האחת עשרה, ושרת בשטחים גאורגיים, ארמניים וסוריים שהיו בשליטת הביזנטים. בשנת 1064, הוא השתתף בהגנת-הנפל על אני כנגד הסלג'וקים בראשות אלפ ארסלאן. לאחר מכן הוא שרת תחת מיכאל השביעי דוקסוס (1071-1078) וניקפורוס השלישי בוטניאטסוס (1078-1081) במגוון תפקידים בחזית המזרחית והמערבית של האימפריה. כאשר התקדמות הסלג'וקים הביאה לכיבוש המצודות האנטליות ולנסיגה מהתמה של איבריה, הוא העביר את השליטה על טאו וקארס למלך הממלכה הגאורגית המאוחדת, גיאורגי השני, בשנת 1072 או 1073. אבל צעד זה לא הצליח למנוע מהפולשים הסלג'וקים לפלוש לאזור ולכבוש את העיר קארס. 
מאוחר יותר היה פקוריאנוס מעורב בהפיכה שהדיחה את ניקפורוס השלישי מכיסאו, והקיסר החדש, אלכסיוס הראשון קומננוס העניק לו את התואר הצבאי הביזנטי "מגאס דומסטיקוס" ("Megas Domestikos"), מפקד כללי של הצבא במערב האימפריה, ונתן לו נכסים רבים בבלקן. הוא החזיק מספר רב של אחוזות בחלקים שונים של האימפריה, והוענקו לו מגוון פריווילגיות מידי הקיסר, ובכללם פטור ממיסים מסוימים. 
בשנת 1081 הוא פיקד על האגף השמאלי בקרב כנגד הנורמנים בקרב דירהצ'יום. שנה לאחר מכן, בשנת 1082, הוא גירש את הנורמנים ממוגלנה (כיום ביוון). הוא נהרג, בסופו של דבר, בשנת 1086, בקרב כנגד הפצ'נגים כנראה ליד הכפר בליאקובו, צפונית לפלובדיב. 
פקוריאנוס נודע גם כפטרון ומקדם התרבות הנוצרית. יחד עם אחיו אפאסיוס, הוא תרם תרומה משמעותית, בשנת 1074, למנזר הגאורגי אורתודוקסי, מנזר איווירון על הר אתוס שביוון. בשנת 1083 הוא ייסד את מנזר בצ'קובו וחיבר את ספר התפילות של המנזר.
קבוצה דלילה

בטופולוגיה, קבוצה דלילה היא קבוצה שהפנים של הסגור שלה ריק. כלומר, אם  קבוצה, היא תיקרא דלילה אם מתקיים .
דלילות פירושה, במובן מסוים, ההפך מצפיפות. בעוד שעבור קבוצה צפופה מתקיימת התכונה שכל קבוצה פתוחה במרחב פוגשת אותה (כלומר, יש להן איבר משותף), הרי שקבוצה דלילה מקיימת את התכונה שכל קבוצה פתוחה במרחב מכילה קבוצה פתוחה לא ריקה שזרה לקבוצה הדלילה - כלומר, הקבוצה הדלילה היא "לא צפופה בשום מקום" (ועל כן באנגלית מכנים אותה גם "Nowhere dense").

דוגמה

אם המרחב שלנו הוא הישר הממשי, והקבוצה שלנו היא קבוצת המספרים השלמים, זוהי קבוצה דלילה - הסגור של המספרים השלמים הוא המספרים השלמים, והפנים של קבוצה זו ריק (שכן כל כדור פתוח סביב כל אחד מהמספרים השלמים מכיל גם מספרים לא שלמים).
לעומת זאת, קבוצת המספרים הרציונליים אינה דלילה, וזאת למרות שהפנים שלה ריק (כי כל כדור פתוח סביב מספר רציונלי מכיל מספרים אי רציונליים) - זאת מכיוון שהסגור של קבוצת המספרים הרציונליים הוא כל המרחב, ולכן הפנים שלו הוא גם כן כל המרחב.
נשים לב, שאת קבוצת המספרים הרציונליים ניתן להציג כאיחוד בן מנייה של קבוצות דלילות (הזזות של קבוצת השלמים במספר רציונלי). תכונה זו לא מתקיימת בישר הממשי כולו. קבוצת המספרים הממשיים לא ניתנת להצגה כאיחוד בן מנייה של קבוצות דלילות. תכונה זו מוכחת על ידי משפט הקטגוריה של בייר.
מאור

היסטוריה

המושב הוקם באמצע שנת 1953 במסגרת תנועת "מן העיר אל הכפר" בשם "ארבע ארצות" או "ועד ארבע ארצות", על ידי פועלים מנמל חיפה, רובם עולים מרומניה ופולין. במהרה נקבע למושב השם "מאור". המושב סבל מקשיים מרובים ועל אלו נוסף הקושי של מושב המזוהה עם מפא"י להתמודד עם סביבה בה היישובים מסביב היו מזוהים כולם עם מפ"ם. בשל סיבות אלה נעזב היישוב לאחר מספר שנים. 
יושב מחדש בשנת 1957 על ידי עולים מתימן. שמו הנוכחי של היישוב - סמלי.
מושב מאור הוקם כמושב חקלאי הכולל כ-80 משקים כאשר לכל נחלה כ-21 דונם לשימוש חקלאי, מתוכן כ-10 דונם צמודים לבית המגורים (חלקה א') וכ-200 דונם קרקעות חקלאיות משותפות. בשנות החמישים והשישים התבססה החקלאות בעיקר על ירקות; בשנות השבעים עם כניסת תוצרת חקלאית מ"השטחים" החל מעבר למטעים (בעיקר אבוקדו).
בסוף שנות השבעים ובשנות השמונים החל מעבר לתחום חממות הפרחים. אולם בעקבות המשבר בחקלאות החלה נטישה של העיבוד החקלאי ונותרו רק מספר מצומצם של חקלאים במושב.
המושב נמצא ליד כביש 6 וכביש 9. מחלף הגישה לשני הכבישים נמצא בסמוך למושב, ולכן זכה המושב לתנופת פיתוח.
בתחילת שנות התשעים אושרה תוכנית המתאר מ.193 א' (במ) שהוכנה על ידי משרד הבינוי והשיכון, ועל פיה הופשרו כ-200 דונם לטובת הרחבת היישוב, מספר החלקות בתוכנית הוא 325. ה"הרחבה" מבוצעת בשני שלבים. שלב א' (בו שווקו 99 מגרשים של 500 מ"ר לבניה עצמית של יחידה אחת צמודת קרקע) הסתיים וכיום נמצא שלב ב' בו משווקים 266 יח"ד צמודי קרקע בתהליך שיווק ובנייה.
ביח באלול ה'תשע"ט מונה הרב משה עמיאל לרב המושב.
Wish You Were Here

הפקה

האלבום כולו הוא מעין מחווה לסיד בארט, שסולק מהלהקה בסוף שנות ה־60 בשל ההדרדרות במצבו הנפשי. משום כך, האלבום מלנכולי יותר ממרבית אלבומי הלהקה הקודמים, אם כי ניתן לזהות בו גם נקודות של אופטימיות ושמחה. שיר הנושא של האלבום נקרא Wish You Were Here. היצירה הארוכה "Shine on You Crazy Diamond", שאורכה 26 דקות, חולקה לשתי רצועות (בתחילת ובסוף האלבום) ול־9 חלקים אמנותיים, ומדברת בעיקרה על הקינה לסיד בארט. סיד בארט עצמו אף הגיע לביקור באולפן ההקלטות בזמן הקלטת האלבום והציע את עזרתו, אך הלהקה לא נענתה ובארט עזב.
אלבום זה סימל את תחילת סופה של הלהקה כיחידה מוצקה אחת. הדבר בא לידי ביטוי בכך שניק מייסון, מתופף הלהקה, נמחק מרשימת הקרדיטים לאלבום, לאחר שתרומתו לאלבום הייתה מזערית כיוון שהעדיף להתעסק בחייו האישיים באותה תקופה. כמו כן, גילמור סירב לשיר ביצירה "Have a Cigar" ולכן הובא זמר בתשלום, רוי הארפר, שישיר. למרות זאת, האלבום זכה להצלחה בבריטניה ונחשב לקלאסיקה בעיני חובבי הרוק.
בשנת 2012 יצא סרט דוקומנטרי על תהליך יצירת האלבום, בשם "The Story of Wish You Were Here".

עטיפת האלבום

אלבום התקליט המקורי של Wish You Were Here נמכר באריזה ייחודית שכללה כיסוי שחור עם לוגו שהסתיר את עטיפת האלבום הרשמית. המעצב הגרפי סטורם ת'ורג'רסון שליווה את הלהקה בהקלטות האלבום, החליט להתייחס למוטיב לחיצת היד כמייצג האלבום ויצר שתי יצירות סביב הנושא. האחת הופיעה על העטיפה החיצונית בדמות לוגו שבו מוצגת לחיצת יד של שתי זרועות מתכתיות, והשנייה בעטיפה הפנימית שבה נראים שני אנשי עסקים לוחצים יד בעת שאחד מהם עולה באש, אולי כמטפורה ללחיצות יד בהן הצדדים מתאמצים להסתיר את רגשותיהם האמיתיים. התמונה צולמה באולפני האחים וורנר על ידי שני פעלולנים, שאף נפגעו במהלך הצילומים בעת שהרוח נשבה לכיוון לא צפוי וגרמה לשריפת השפם של אחד מהם. בגב העטיפה נראה איש עסקים עם כובע ללא פנים וגוף, המשווק במדבר את האלבום עם מזוודה.
גור בן-דוד

ביוגרפיה

בן-דוד נולד בירושלים. אביו הוא עשהאל בן-דוד, לימים יו"ר איגוד הכדורסל. בן-דוד למד בבית הספר "גאולים", בהמשך עבר עם משפחתו לארצות הברית ולמד ובחטיבת הביניים "רסל סייג'" בפורט הילס, ניו יורק. את לימודיו התיכוניים עשה בבית הספר החקלאי הכפר הירוק.
בן-דוד החל את דרכו הספורטיבית בקבוצת הנוער של הפועל תל אביב. בשנת 1970 התגייס לצה"ל, הגיע לקורס טיס ועבר הכשרה של כשנתיים במהלכן הוא מיעט לשחק ולהתאמן. אחרי שסיים את הקורס וקיבל את כנפי הטיס, שובץ בן-דוד לבסיס רמת דוד ושירת בטייסות העמק ואבירי הצפון. באותן שנים, 1970–1972, רשם בן-דוד 6 הופעות בבוגרים של הפועל תל אביב.
תחילה, התקשה בן-דוד לשלב את קריירת הכדורסלן עם הקריירה הצבאית, וכשהרהר בפרישה, פנה אליו נח רם, שאימן באותם ימים את הפועל גבת/יגור. נח הציג בפניו את היתרון לשחק בגבת, היות שהקבוצה שיחקה בצמוד לבסיס. רם הצליח לגרום למאמן הפועל עמי שלף לשחרר את בן-דוד בהשאלה לשנתיים ולהשיג הבטחה לעזרה בשחרורים מהצבא למשחקים ממפקד הבסיס ארלוזור לב, בשתי העונות ששיחק בהפועל גבת, קלע בן-דוד בממוצעים של 18.1 ו-12.2 למשחק בהתאמה.
בשנת 1973 השתתף בן-דוד במדי נבחרת ישראל באליפות אירופה בכדורסל 1973 תחת המאמן אברהם חמו. הנבחרת סיימה שביעית בטורניר במאזן של שלושה ניצחונות וארבעה הפסדים. בן-דוד הצטיין וקלע 24 נקודות בניצחון על פולין, אבל בששת המשחקים האחרים יחד קלע רק עוד שלוש נקודות. למחרת המשחק האחרון בטורניר פרצה מלחמת יום הכיפורים. כששב לארץ נסע ישירות לבסיס חיל האוויר שבצפון. בתוך שעות ספורות, הוא נקלע ישירות לשדה הקרב. תחילה השתתף בהפצצה על פורט סעיד וזה נמשך בעוד גיחות שבהן הפציץ ברמת הגולן בבלימת הסורים ואת סוללות הטילים במצרים.
בשנת 1975 עבר בן-דוד להפועל חיפה, שיחק תחת המאמן רלף קליין וקלע בממוצע של 15.1 נקודות למשחק. בשנת 1976 עבר בן-דוד לשרת בבסיס חיל האוויר בדרום הארץ והצטרף לקבוצת נעוריו - הפועל תל אביב. בקדנציה השנייה שלו בהפועל תל אביב שיחק בסך הכל 5 עונות, עד שפרש בתום עונת 1979/1980. הישגי השיא של בן-דוד בהפועל הן פעמיים העפלה לגמר גביע המדינה בכדורסל - בעונות 1976/1977 ו-1977/1978 - אך בשתיהן הפסידה הקבוצה למכבי תל אביב.
סך הכל שיחק בן-דוד 10 עונות בליגה הבכירה בישראל, בהן קלע בממוצע של 13.4 נקודות למשחק. בנבחרת ישראל השתתף בן-דוד ב-16 משחקים ולקח חלק באליפות אירופה 1973.
לאחר הפרישה, המשיך בחיל האוויר ובהמשך עבד כטייס, כקברניט בשלוש חברות ישראליות שונות, והיה משנה למנכ"ל בחברת ישראייר. בשנת 2017 טס בן-דוד את טיסתו האחרונה, ולאחריה פרש מתחום הטייס והצטרף לאיגוד שופטי הכדורסל בישראל.
מדד סימפסון

מדד סימפסון ("Simpson's Index") הוא מדד המודד את המגוון הביולוגי בחברה אקולוגית נתונה. השימוש העיקרי בו הוא להשוואה במגוון בין שתי חברות ביולוגיות או יותר. המדד לוקח בחשבון הן את העושר הביולוגי בבית גידול והן את התפוצה היחסית של כל מין בחברה ובמידה מסוימת הוא מהווה את מקבילו האקולוגי של המדד לשוויון כלכלי, מדד ג'יני. המדד הוצע לראשונה על ידי הסטטיסטיקאי הבריטי אדוארד יו סימפסון במגזין נייצ'ר ב-1949.

דוגמאות לשימוש במדד

פרק זה דורש עריכה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולערוך אותו.

חסרונותיו של מדד סימפסון

למדד סימפסון חיסרון עיקרי: הוא מעניק תשומת לב מועטה למינים נדירים - הם כמעט ולא משפיעים על התוצאה המתקבלת מהמדד למרות שבמציאות מינים נדירים מהווים אחוז נכבד מכלל המינים בחברות ביולוגיות מורכבות. מדענים החוקרים חברות בהם יש מספר מינים דומיננטיים והמון מינים נדירים יעדיפו, ברוב המקרים, להשתמש במדדים אחרים. חיסרון נוסף, הנגזר מהחיסרון הראשון הוא עיוות בתוצאות כאשר משווים שתי חברות שבאחת יש מינים בודדים מאוזנים ובשנייה יש מינים רבים שחלקם נדירים - בעוד שנהיר לכל שהחברה השנייה מגוונת יותר המדד עלול להצביע ההפך - כך לדוגמה עלול המדד להצביע על חברת המדבר כחברה מגוונת יותר מהחברה ביער גשם.
בוקר (יעקב פינס)

תיאור

ההדפס "בוקר" נוצר בשנת 1944 בטכניקה של חיתוך עץ. הוא מציג דמות של חקלאי, הצועד בשדה פתוח על רקע השמש העולה. בעותה תקופה יצר פינס הדפס נוסף בשם "ערב", ובו צועד חקלאי שפוף גב, סוחב מגל גדול ולצידו כלבו. לצד השפעת יצירתו של יעקב שטיינהרט על פינס, ההדפסים חושפים גם את השפעת יצירתו של וינסנט ואן גוך על יצירתו המוקדמת של פינס. פינס יצר את לוח ההדפסה מלוח עץ אשור (בוק) והדפיס אותו, כנראה, ללא שימוש במכבש.
שפות סלאביות

השפות הסלאביות הן ענף של השפות ההודו אירופיות המדובר בעיקר במזרח אירופה וארצות הבלקן.
מקורה המשוער של השפה הפרוטו-סלאבית של השבטים הסלאבים הוא באזור הנמצא כיום באוקראינה, ויש לה קשרים עם פרוטו-בלטית.
ההבדל העיקרי הוא בין השפות הצפון סלאביות לדרום סלאביות, המופרדות גאוגרפית זו מזו. בתוך אזור מסוים לעיתים יש רצף לשוני כמעט חלק במעבר בין שפה אחת למשנייה, כאשר גבולות פיזיים (לעומת פוליטיים) מפרידים בין מרחבים לשוניים גדולים יותר.
לאה נודלמן

ביוגרפיה

לאה נודלמן נולדה בסימפרופול שבחצי האי קרים, אוקראינה הסובייטית. היא התאמנה בשחמט אצל ולדימיר אלתרמן (רו'). בשנים 1968–1970 זכתה באליפות אוקראינה בשחמט בהתכתבות. בינואר 1972 סיימה במקום שביעי באליפות ברית המועצות לנוער שנערכה בצ'רניהיב שבאוקראינה. בהמשך אותה שנה, בגיל 17, עלתה לישראל עם משפחתה והתגוררה בבאר שבע.
במאי 1976, בתחרות שנערכה בשוודיה, גברה נודלמן על טטיאנה פומינה, סגנית אלופת ברית המועצות שזכתה בתחרות עצמה. נודלמן זכתה במדליית ארד.
בשנים האחרונות היא מתגוררת בצרפת.
מכון אשר לחקר החלל

מכון אשר לחקר החלל הוא מכון מחקר בטכניון, העוסק במחקרים מתקדמים בתחום הלוויינים הקטנים, טיסות מבנה בחלל ונושאים נוספים. 
המכון נוסד ב-1984. סגל המכון מורכב מחוקרים (רובם פרופסורים) החברים במספר תחומי פעילות של הטכניון: פיזיקה, הנדסת אווירונאוטיקה וחלל, הנדסת מכונות, הנדסת חשמל ומדעי המחשב. בנוסף למחקרי המכון משתתף הסגל בהנחיית תלמידי מחקר של הטכניון בעבודות הקשורות להנדסת חלל. ראש המכון הנוכחי הוא פרופסור פיני גורפיל.

מיזם לווייני הטכניון

באמצע שנות ה-90 החלו סטודנטים בטכניון במאמץ פיתוח לוויין זעיר בהסתמך על טכנולוגיות חלל חדישות. הסטודנטים, בליווי אנשי הסגל, בנו לוויין שמשקלו 50 ק"ג ואשר צורך פחות מ-17 ואט. מרבית החומרה ללוויין נתרמה על ידי חברות ישראליות, שרצו לבחון רעיונות חדשים ופיתוחים מקוריים בסביבת חלל, על גבי לוויין. הרעיון, היוזמה והפיתוח היו של פרופסור גיורא שביב, פרופסור חיים אשד ומר משה שחר. 
עלות הפיתוח של שני הלוויינים עמדה על כ-8 מיליון דולר. הלוויין הראשון שנבנה שוגר על גבי טיל רוסי במרץ 1995. השיגור נכשל והלוויין לא הצליח להגיע למסלול. הלוויין טכסאט-2 שנבנה בעקבותיו שוגר בהצלחה ביולי 1998 ופעל במשך 11 שנים, עד 2010. 
הטכסאט הוא פרי פיתוח של הטכניון, במסגרת המכון לחקר החלל, בשיתוף עם המחלקה לפיזיקה, הפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל, סוכנות החלל הישראלית, המינהל למחקר, פיתוח אמצעי לחימה ותשתית טכנולוגית ותעשיות חלל שונות בארץ, בראשן התעשייה האווירית לישראל. בתכנון הלוויין ובבניית מערכותיו השתתפו מספר מומחים וסטודנטים מהטכניון. הניסויים היו מהראשונים מסוגם בעולם.
החל מ-2012, מקדם המכון מיזם לבניית 3 ננו-לוויינים ניסויים בשם SAMSON, (משקל כל אחד כ-8 ק"ג והם ייבנו כתיבות בגודל 10X20X30 ס"מ), שישוגרו יחד בחו"ל בשנת 2018 ויבחנו את היכולת לטוס במבנה משותף, לתמרן בחלל עם מנועים זעירים בטווח זמן ארוך ולבצע משימת גיאולוקציה (איתור). הפרויקט בהובלת המכון, נעשה בשיתוף התעשייה האווירית לישראל, רפא"ל,  אלתא וגורמים נוספים.