google/wiki40b huggingface dataset:
ניסוי איוורי-מקלאוד-מקארתי

ניסוי איוורי-מקלאוד-מקארתי (Avery–MacLeod–McCarty) הוא ניסוי שנערך ב-1944 על ידי אוסוולד איוורי, קולין מקלאוד ומקלין מקארתי אשר הראה כי DNA הוא החומר האחראי לטרנספורמציה (התמרה) בחיידקים.
הניסוי נערך במסגרת מחקר שנעשה בשנות השלושים והארבעים של המאה ה-20 במכון רוקפלר למחקר רפואי במטרה לבודד ולזהות את "החומר המתמיר" האחראי לתופעת הטרנספורמציה שהודגמה בניסוי גריפית' ב-1928: חיידקים שהומתו ממין Streptococcus pneumoniae שהם מזן אלים III-S, שהוזרקו יחד עם חיידקים חיים אך לא אלימים מזן  II-R, גרמו לזיהום קטלני האופייני לזן האלים ( III-S). במאמר שפרסמו איוורי, מקלאוד ומקארתי בפברואר 1944 בשם "Studies on the Chemical Nature of the Substance Inducing Transformation of Pneumococcal Types: Induction of Transformation by a Deoxyribonucleic Acid Fraction Isolated from Pneumococcus Type III", טענו כי DNA הוא הגורם האחראי לטרנספורמציה, ולא חלבון בניגוד לסברה המקובלת באותה התקופה. 
בניסוי מיצו החוקרים חומר מחיידקים ממומתים. הם הראו כי יכולת ההתמרה של החומר שמיצו נשמרת גם לאחר טיפול בטריפסין, כימוטריפסין (אנזימים המפרקים חלבונים) וריבונוקלאז (אנזים המפרק RNA), אך לא נשמרת לאחר טיפול בדאוקסיריבונוקלאז (אנזים המפרק DNA).
קולות רקע

עלילה

ויקטור (ולדימיר פרידמן) וראיה (מריה בלקין) פרנקל היו קולות הזהב של הדיבוב הסובייטי, כל הסרטים הקלאסיים שהגיעו לברית המועצות דובבו על ידם. בשנת 1990, לאחר נפילת מסך הברזל, הזוג עולה לישראל ומנסה להסתגל למציאות החדשה במדינה שלא ממש זקוקה לכשרונו הייחודי.

הפקה

הסרט הופק על ידי אברהם פרחי, חיליק מיכאלי, תמי ליאון, איתן אבן, משה אדרי, לאון אדרי, חברת אבנסטון פילמס בע"מ ואפיקים מאוחדים סרטים הפקה ושיווק בע"מ. הסרט יצא בתמיכת קרן הקולנוע הישראלי.
פרידריך פון שולץ

תחילת הקריירה

פון שולץ סיים את האקדמיה הצבאית ב-1870 והתנדב כצוער למלחמת צרפת-פרוסיה. לאחר המלחמה למד באקדמיה הצבאית בפוטסדם וב-9 במרץ 1872 הוסמך כקצין ארטילריה בדרגת סגן. בין השנים 1874–1876 הדריך בבית הספר לארטילריה בברלין וב-1901 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1908 מונה לפקד על הדיוויזיה ה-21, וב-1 באוקטובר 1912 הועלה לדרגת גנרל חיל התותחנים בצבא הקיסרי, ומונה למפקד הקורפוס ה-20.

מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון שולץ מפקד על הקורפוס ה-20 של הצבא הגרמני ועימו נלחם במסגרת החזית המזרחית בקרב טננברג וקרב לודז'. ב-26 במאי 1915 התמנה בנוסף כמפקד הארמייה השמינית וכוחותיו נשלחו לאבטח את קווי הביצורים ליד הורדנה. ב-29 בספטמבר 1915 פורקה הארמייה השמינית, ופון שולץ נשאר בתפקידו כמפקד הקורפוס ה-20. ב-28 באוקטובר 1915 הפך הקורפוס ה-20 שבפיקודו לפלגת הארמייה שולץ. ב-2 בינואר 1917 מונה למפקד הארמייה השמינית.
ב-22 באפריל 1917 הועבר מהחזית המזרחית לזירת הבלקן, במסגרת החזית המקדונית, כדי להחליף את הגנרל אוטו פון בלוב שהועבר לחזית האיטלקית. הגרמנים הרכיבו את "קבוצת הארמיות שולץ", כוח בפיקודו של הגנרל שולץ שנועד ליישם מדיניות מתואמת מטעם מעצמות המרכז בחזית זו והורכב מהארמייה ה-11 הגרמנית והארמייה הראשונה הבולגרית שהורכבה מ-7 אוגדות בגיבוי פיקודי של קציני מטה גרמנים ואוסטרו-הונגרים. לכוח צורפה גם הארמייה השנייה של צבא בולגריה, אך היא נותרה תחת פיקוד עצמאי בהתאם לבקשתו של ניקולה ז'קוב מפקד החזית הבולגרי. חוסר האיזון בין כמות הקצינים הגרמנים לקצינים הבולגרים, אשר פיקדו על האוגדות הבולגריות גרם להתמרמרות גוברת וירידה במורל בלחימה בקרב החיילים והקצינים הבולגרים. בנוסף, לא יחס פון שולץ חשיבות לתנאי הקרקע הקשים מחד ולהתעצמותו הגדלה והולכת של צבא מדינות ההסכמה בחזית, מאידך.
בספטמבר 1918 פתחו כוחות מדינות ההסכמה בפיקודו של הגנרל הצרפתי לואי פראנשה ד'אספרה במתקפה לאורך עמק הוארדאר. המתקפה החלה בהפגזה ארטילרית כבדה מ-500 תותחים מגזרת ביטולה ועד נהר הוארדאר. בשל הפגזת ההסחה, סבר הגנרל פון שולץ שהמתקפה תתנהל באזור ביטולה וריכז את מרבית כוחותיו שם. כפועל יוצא מטעות זו, נאלץ פון שולץ להורות על נסיגה רחבה של כוחותיו לאורך כל החזית המקדונית במטרה לייצב קו חדש, אך הכוחות הבולגרים התמוטטו, עניין שהוביל לקריסת החזית כולה ולבסוף לכניעת ממלכת בולגריה.
פון שולץ שוחרר מהשירות הצבאי ב-24 בינואר 1919, פרש לחייו הפרטיים והלך לעולמו 8 שנים מאוחר יותר והוא בן 76 שנים.
קוטונו

מיקום

קוטונו נמצאת בדרום מזרח בנין, בין האוקיינוס האטלנטי ואגם נוקואה לחוף לגונת קוטונו.

תחבורה

בשל שדה התעופה של קוטונו ומסילות הברזל, מהווה קוטונו את הבירה הכלכלית של בנין.
העיר היא עיר הנמל הגדולה בבנין.

מסחר

בעיר שווקים גדולים, ומייצאים ממנה שמן דקלים, מוצרי טקסטיל, מוצרי בטון ומוצרי נפט.

היסטוריה

אזור קוטונו היה בתחום בירת ממלכת דהומיי בסוף המאה ה-18. בשנת 1851 כרתו הצרפתים ברית עם מלך דהומיי לפיו הותר להם לבנות נמל ימי בקוטונו. ב- 1883 כבש הצי הצרפתי את העיר על מנת למנוע מהבריטים לכבוש את האזור.
לוצ'אנו ספאלטי

קריירה

ספלאטי התמנה לאימון רומא בשנת 2005 לאחר עונה מצוינת עם אודינזה, במהלכה סיימה הקבוצה במקום הרביעי המוביל למוקדמות ליגת האלופות. כמאמן רומא הוביל אותה במשך 3 עונות רצופות למקום השני בסרייה א', ולארבעה גמרי קופה איטליה רצופים (בין השנים 2005–2008), וזכה בשניים מהם בשנים 2007 ו-2008. כמו כן השתתפה הקבוצה ארבע פעמים בסופרקופה איטליה (מפעל הסופר קאפ האיטלקי), אולם הפסידה בכולם לאלופה אינטר. בזירה האירופאית העפיל ספלאטי פעמיים לרבע גמר ליגת האלופות (בעונות 2007/2008 ו-2006/2007) והודח בשתיהן על ידי מנצ'סטר יונייטד. בעונת 2008/2009 העפילה רומא לשמינית גמר המפעל, והודחה לאחר דו-קרב בעיטות עונשין על ידי ארסנל. בשנים 2006 ו-2007 זכה בתואר מאמן השנה של הסרייה א' בעקבות הצלחותיו עם רומא.
כמאמן זניט סנקט פטרבורג, הוא זכה בדאבל לשנת 2010 – הן באליפות ליגת העל הרוסית והן בגביע הרוסי והיה למאמן הזר השני בתולדות רוסיה שזוכה באליפות המדינה, לאחר שגם המאמן הזר הראשון בתולדות המדינה, היה מאמן זניט (דיק אדבוקאט). ב-2014 פוטר עקב רצף כשלונות בליגת האלופות ובליגה הרוסית.
במהלך עונת 2015/2016 מונה בפעם השנייה למאמן רומא, לאחר סיום עונת 2016/2017 התפטר מתפקידו, על אף שרומא סיימה במקום השני בליגה האיטלקית. ב-9 ביוני 2017 מונה למאמן קבוצת הכדורגל אינטר מילאנו. ב-30 במאי 2019 ספאלטי עזב את אינטר.
מזוזואיקון

טריאס

בתור הטריאס הופיעו אלמוגים ונבנו שוניות, התפתחו אמוניטים חדשים, וכן זוחלים ימיים, דינוזאורים, צבים ויונקים קטנים. כמו כן, הופיעו בה שרכים ונמשכה התפתחות המחטניים. בתקופה זו שגשגו הארכוזאורים - זוחלים קדומים מהם התפתחו התנינאים, התקודונתים, הפטרוזאורים והדינוזאורים, הקדום ביותר הידוע מהם היה הניאסאסאורוס (Nyasasaurus) שצץ לפני 243 מיליון שנה. הטריאס הסתיים בהכחדה המונית שהביאה לעלייתם של הדינוזאורים והפיכתם לחיות היבשה הדומיננטיות.

יורה

בתור היורה שרר באזורנו אקלים חם, ושוניות האלמוגים שגשגו. בעולם החלה בתור זה פתיחתם של האוקיינוס האטלנטי ושבירת יבשת גונדוואנה שמדרום לים הטתיס. בסוף היורה חלה נסיגת ים נרחבת. ביורה שלטו ביבשה הדינוזאורים ובפרט הזאורופודים הענקיים ששקלו עשרות טונות והגיעו לגדלים של עשרות מטרים, והיו היצורים הגדולים ביותר שהילכו על פני האדמה. באמצע היורה החלו להתפתח העופות אך באוויר עדיין שלטו הפטרוזאורים. בים שרצו זוחלי ענק כגון פלזיוזאורים ואיכתיוזאורים.

קרטיקון

בתור הקרטיקון חלה הצפה מחודשת של היבשות, שהגיעה לשיאה בסופו. האמוניטים הגיעו לפריחה בזמן זה, והים היה מלא בפלנקטון – כפי שניכר בסלעי הקירטון המאפיינים תור זה. בתקופה זו הופיעו לראשונה הצמחים מכוסי הזרע ובעלי פרחים. בקרטיקון המשיכה שליטת הדינוזאורים והם התפתחו למגוון רב של סוגים. לצידם חיו תנינאים בגדלים שונים, חלקם ענקיים, ופטרוזאורים בעלי מוטת כנפיים של כ-10 מטרים. היונקים עדיין היו קטנים וחיו בצילם של הדינוזאורים. שלהי הקרטיקון התאפיינו בצפון בעדרים גדולים של הדרוזאוריים וצרטופסים לצד הטירנוזאוריים הטורפים, ובדרום שלטו הטיטאנוזאורים הכבדים לצד הטורפים קרכרודונטוזאוריים ואבליוזאורים.
הדינוזאורים נכחדו לפני 66 מיליון שנה באירוע שסימן את סוף הקרטיקון.
לקראת סוף המזוזואיקון חל שינוי קיצוני בתנאים בכדור הארץ. שינוי זה גרם להיעלמותם של מינים רבים, ביניהם האמוניטים, הרודיסטים, חוריריות שונות, המוזאזאוריים, הפטרוזאורים והדינוזאורים. לעומת זאת, היונקים, העופות, התנינאים והצבים שרדו את ההכחדה וחיים גם כיום. הכחדה גדולה זו יצרה גבול ביוגני בין המזוזואיקון והקנוזואיקון, עידן בעלי החיים החדשים, שבא אחריו. גבול זה מכונה גם "גבול K-Pg" משום שמפריד בין הקרטיקון והפלאוגן.
סיב פחמן

סיב פחמן הוא חומר המורכב מסיבים דקים במיוחד המכילים בעיקר אטומי פחמן. קוטר הסיבים נע בין 0.005 ל-0.010 מילימטר. סיבי הפחמן מאורגנים בגבישים זעירים הסדורים בהתאמה טובה לאורך הסיב. מבנה זה מקנה להם חוזק רב יחסית לגודלם הזעיר. השימוש הבסיסי ביותר בחומר מתקבל על ידי שזירת כמה אלפי סיבים לחוט בעל חוזק רב. את החוטים ניתן לשזור לאריג שגם הוא נהנה מחוזק רב ומשקל קל יחסית. יישום נוסף מתקבל באמצעות טבילת אריג סיבי פחמן בתרכובת מותכת כדוגמת אפוקסי לשם יצירת חומרים מרוכבים המאפשרים לעצב משטחים חזקים בעלי משקל קל. אריגים ומשטחים אלו מכונים לעיתים בפשטות, סיבי פחמן.
סיבי פחמן נמצאים בשימוש במוצרים הדורשים חוזק גבוה יחסית למשקל. ייצור סיבי הפחמן יקר יחסית, אך ניתן למצוא אותם במוצרים בתעשיית התעופה והחלל, בהנדסה אזרחית ובמוצרים המיועדים לביצועים גבוהים בתעשיית הרכב כדוגמת אופנועי מרוץ וביגוד רכיבה נלווה.

היסטוריה

סיבי הפחמן הראשונים יוצרו במעבדה של חברת יוניון קארבייד האמריקנית ב-1958 על ידי רוג'ר בייקון. תהליך הייצור היה מבוסס על חימום של סיבי משי מלאכותי, המבוססים על תאית. תהליך זה הוכח כלא יעיל כיוון שהתוצר הכיל רק 20 אחוז של פחמן. מספר שנים אחר כך פותחה שיטת הפקה שהתבססה על המרת הפולימר פוליאקרילוניטריל והפיקה תוצר המכיל 55 אחוז פחמן. השיטה הוכחה כמוצלחת והפכה מאז לשיטה העיקרית להפקת סיבי פחמן. ב-1969 נארג לראשונה אריג העשוי מסיבי פחמן על ידי חברה בריטית. מאז שנות ה-70 של המאה ה-20 נעשו ניסיונות נוספים לאיתור חומרי גלם לייצור סיבי פחמן ונמצאו חומרים המבוססים על תוצרי נפט, המאפשרים לייצר סיבים בעלי 85 אחוז פחמן המתאפיינים באלסטיות וחוזק טובים.

אופן יצור

אבקת אקרילו-ניטריל מעורבבת בפלסטיק נוסף, למשל מתיל-אקרילט או מתיל מטא-קרילת. התערובת עוברת פלמור בתרחיף או בתמיסה על ידי קטליסט ליצירת פולי-אקרילו-ניטריל. הפולי-אקרילו-ניטריל מועבר דרך פיה ונמתח ליצירת סיב דק. בשלב זה מועברים הסיבים לתנור בטמפרטורה של 200–300 מעלות צלזיוס לכ-30 עד 120 דקות. בטמפרטורות אלו ובנוכחות חמצן עובר הסיב תהליך של סידור מולקולרי מחדש אשר בסופו משתנה מבנהו מאופי קווי לבעל מבנה סולם. מבנה הסולם מקנה לסיב עמידות תרמית גבוהה. 
לאחר מכן עובר הסיב לתנור בטמפרטורות של 1,000–3,000 מעלות צלזיוס תוך כדי מתיחה ובלחץ גבוה של גזים שלא מאפשרים נוכחות חמצן. ללא חמצן הסיב לא נשרף ובמקום זאת הקשרים הבין-אטומיים רועדים בחוזקה ומסירים כמעט את כל האטומים שאינם פחמן. התוצר הסופי הוא סיב עשוי פחמן במבנה שטוח, בדומה לגרפיט, אך מתמשך ואינסופי. כדי לאפשר הדבקה טובה של הסיב לדבק שיקשור אותו לכדי חומר מרוכב (המכונה מטריצה), הוא עובר טיפול פני שטח על ידי חמצון.
גיל מעוז

ביוגרפיה

עם גיוסו לצה"ל שובץ מעוז בחיל השריון. בשריון עבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. בהמשך השלים קורס קצינים ושימש כמפקד מחלקת טנקים. גיל מעוז שימש במספר תפקידי פיקוד בחיל ובהם מפקד פלוגה בחטיבה 188 ומפקד גדוד בחטיבה 500. בשנים 2004 ועד 2006 שימש כראש תורת חיל השריון. במלחמת לבנון השנייה פיקד מעוז על עוצבת יפתח שלחמה כחלק מאוגדה 366 בגזרת מרג' עיון. לאחר מכן שימש כראש תוכנית צבא יבשה דיגיטלי במז"י. זוכה פרס ביטחון ישראל לשנת 2015 על חלקו בפיתוח מערכת צי"ד.
שלמה תרשיש

ביוגרפיה

תרשיש נולד בגרמניה בסוף שנות הארבעים של המאה ה-20. בשנת 1969 סיים את לימודיו בסטודיו למשחק של ניסן נתיב. בוגר הפרויקט למשחק של נולה צ'לטון. הופיע בהצגות בתיאטרון הבימה ב"חברים מספרים על ג`ימי", "חג הסנדלרים", "מקבת'", "השושנה המקועקעת", "זינזאנה", "מריוס", "מאסטר קלאס","הסירפד של השכן". בתיאטרון הקאמרי הופיע ב"הסוחר מוונציה", "בכחוס". ובתיאטרון החאן ב"משרתם של שני אדונים", "קזבלן", "אימפרוביזציות", "צ'רלי קצ'רלי", "מלכוד 22", "כח הכח סטיב ביקו", "ג'ונגל הערים". שיחק בסדרה החצר בתור רב לייבל - האדמו"ר מאלט לייבניץ. גילם בסדרה "טירונות" את אלי גולן, קצין משטרה שנהג להתעלל באשתו ולהכותה. שיחק גם בסרט "חסמבה ונערי ההפקר" את אחד הנערים בכנופיתו של הפושע אלימלך זורקין.
שיחק בעונה הראשונה של הסדרה "הבורר"
תרשיש נפטר ב-31 במרץ 2017.

חיים אישיים

היה נשוי לשחקנית והבמאית נטע פלוצקי. בסוף שנות השמונים נישא לשירה מורגן, והיה אב לשלושה.
כדורגלן השנה בארגנטינה

כדורגלן השנה בארגנטינה (בספרדית: Olimpia de Plata al Mejor Futbolista, אולימפיית הכסף לכדורגלן הטוב ביותר) הוא פרס המוענק על בסיס שנתי על ידי מעגל עיתונאי הספורט בארגנטינה לכדורגלן הטוב ביותר באותה השנה בארגנטינה. זהו הפרס האישי הבכיר ביותר המוענק לכדורגלנים במדינה. 
החל משנת 2008, הפרס מוענק לשני כדורגלנים בכל שנה, האחד לכדורגלן הטוב ביותר בליגה המקומית, והשני לארגנטינאי הטוב ביותר המשחק מחוץ למדינה. החל מ-1970 ועד לאותה שנה, הפרס חולק לכדורגלן בודד, שנבחר מבין הכדורגלנים הארגנטינאים הטובים ביותר במדינה או מחוצה לה, והכדורלגנים הזרים ששיחקו באותה שנה בארגנטינה.
הכדורגלן הראשון שנבחר לתואר בעודו משחק מחוץ לארגנטינה היה מריו קמפס, שחקנה של ולנסיה הספרדית, אשר היה לו חלק נכבד בזכייתה של נבחרת ארגנטינה במונדיאל של אותה שנה. הכדורגלן הזר הראשון שנבחר לתואר היה אנסו פרנצ'סקולי מאורוגוואי, שזכה בתואר בשנת 1985, בה שיחק בריבר פלייט.
שיאן הזכיות בתואר הוא ליונל מסי, שזכה בו 11 פעמים.
שמואל שפירא (רופא)

קורות חיים

שפירא נולד ב-1955 בירושלים, לאב שעבד כפקיד בחברת חשמל ואם מלצרית. התגייס לצה"ל ב-1973 במסגרת העתודה הרפואית. למד רפואה באוניברסיטה העברית בירושלים והתמחה בהרדמה ובמנהל רפואי. במסגרת שרותו הצבאי הרגיל הגיע עד דרגת סא"ל וכיהן כראש ענף טראומה והיה ממקימי מערך הטראומה הלאומי במדינת ישראל. בהמשך, בהיותו כבר במילואים הועלה לדרגת אל"ם.
עמד בראש בית הספר למנהל צבורי באוניברסיטה העברית. הקים ועמד במשך כחמש שנים בראש מסלול צמרת להכשרת רופאים צבאיים באוניברסיטה העברית. כיהן כסמנכ"ל בית החולים הדסה בתקופת האינתיפאדה השנייה בשנות הפיגועים הקשים ביותר. נחשב למומחה מוביל ברפואת טרור, טראומה ורפואת חרום ומלמד תחומים אלה וכן ניהול אירועים רבי נפגעים וניהול סיכונים.
ב-2010 מינה אותו משרד ראש הממשלה בנימין נתניהו למומחה חיצוני, שיבחן אם יש לפרויקט כריית הפוספטים בשדה בריר שליד ערד היבטים בריאותיים העשויים להשפיע על האוכלוסייה. פרופ' שפירא הגיש את חוות דעתו בסוף אותה שנה וקבע כי "לעבודת כרייה בשדה בריר אין כל פוטנציאל נזק בריאותי ביחס לתושבי ערד וכסייפה", בהבטים שנבדקו.
במאי 2013 החליטה וועדת איתור מיוחדת של משרד הביטחון בראשות המנכ"ל דאז אודי שני על מינויו של שפירא כמנהל המכון הביולוגי בנס ציונה במקום המנהל הקודם אביגדור שפרמן שכיהן בתפקיד במשך 18 שנים.
שפופרת אוויר

שפופרת אוויר היא מערכת מהירה ומאובטחת להעברת אובייקטים קטנים בתוך כמוסות בצורת גלילים דרך רשת של שפופרות על ידי אוויר דחוס או על ידי ואקום.

היסטוריה

טכנולוגיית שפופרות האוויר לצורך העברת אובייקטים הומצאה לראשונה על ידי פינאס באלק (Phineas Balk) בשנת 1806. המצאה זו נכנסה לשימוש מעשי רק לאחר בשנת 1886. הוויקטוריאנים היו הראשונים שהחלו להשתמש בקווי שפופרות אוויר לצורך העברת הודעות טלגרף או מברקים לבנינים בקרבת מקום מתחנות טלגרפיה.
בעוד שכיום הם משמשים בעיקר להעברת חבילות קטנות ו/או מסמכים - בעיקר בבנקים ובסופרמרקטים בצפון אמריקה. בתחילה, כאשר טכנולוגיה זו הומצאה במהלך העשור הראשון של המאה ה-19, הוצע כי טכנולוגיה זו תשמש לצורך הובלת אובייקטים כבדים. החזון של הממציאים של הטכנולוגיה היה לפרוס רשת נרחבת של שפופרות ענקיות אשר תשמש לצורך הובלת אנשים.

שימוש נוכחי

כיום הטכנולוגיה עדיין נמצאת בשימוש באזור צפון אמריקה - מספר גדול של בנקים אמריקאים מאפשרים ללקוחותיהם להפקיד כספים בלי לעזוב את מכוניותיהם דרך דריב-אין מיוחד בחלק האחורי של הבנק שם הלקוחות משתמשים בשפופרות האוויר כדי להעביר מזומנים, או מסמכים בין המכוניות לקופאיים. מפעלים רבים גם משתמשים בטכנולוגיה זו כדי להעביר חלקים באופן מהיר לאורך מתחמים גדולים. חנויות רבות גם משתמשות במערכות אלו כדי להעביר באופן יעיל ובטוח יותר את המזומנים בדלפק בסוף היום מן החנות אל המשרדים כמו גם כדי להעביר כסף קטן לקופאיים.
כמו כן, מספר בתי חולים בארץ משתמשים בטכנולוגיה זו בעיקר להעברת בדיקות למעבדה בקומות אחרות ומנות דם למחלקות.

אזכורים בתרבות

מאז המצאת שפופרות האוויר, טכנולוגיה זכתה לאזכורים רבים בעיקר בספרים, בסרטים ובסדרות המדע בדיוניים. בין השאר טכנולוגיה זו זכתה לאזכורים בספרו של ג'ורג' אורוול "1984", בסרט "ברזיל", בסדרה "משפחת סילוני", בסדרה "פיוצ'רמה", בסרט "007 באזור המסוכן" (1987), בגירסת הסרט של "הצל" (1994) ובסידרת הטלוויזיה אבודים.
צבי אמיד

ביוגרפיה

אמיד נולד בפולין וגדל במשפחה ציונית בעיר פשמישל. כנער היה חבר בתנועת נוער ציונית. בספטמבר 1939 תכננה משפחתו לעלות לארץ ישראל דרך רומניה, אולם פרוץ מלחמת העולם השנייה שיבשה את תוכנית העלייה. על פי הסכם מולוטוב-ריבנטרופ היה מקום מגורי המשפחה בשליטת ברית המועצות וכך גויס אביו של אמיד, שהיה רופא, ושימש כרופא בבית הבראה של הצבא האדום שהיה באזור. עם נסיגת הצבא האדום ב-1941 נסוגה גם המשפחה שנשארה בצמוד לאב הרופא הצבאי, וכך עברה את תקופת המלחמה בשלום. ב-1950 עלה לישראל. 
שנתיים לאחר עלייתו לישראל התגייס אמיד לצה"ל. הוא סווג כבעל כושר לקוי ולכן נשלח לחיל הקשר שם התקדם בסולם הדרגות ועבר קורס קצינים. במלחמת ששת הימים שימש כקצין קשר בחטיבה 80, בפיקוד דני מט. החטיבה נלחמה תחילה בסיני בקרב אום-כתף ולאחר מכן הועברה לרמת הגולן. אמיד נטל חלק בנחיתה המוסקת בצומת בוטמיה (צומת רפיד) שהתבצעה תחת אש סורית. בהמשך, שימש כקצין הקשר החטיבתי של חטיבה 35. בסוף 1968 הועלה לדרגת סגן-אלוף והתמנה לקצין הקשר של אוגדה 252. בעת מלחמת ההתשה שימש כמפקד גדוד הקשר הארצי. ב-1972, התמנה לקצין קשר פיקוד הדרום ובתפקיד זה שימש במלחמת יום הכיפורים. שנה לאחר המלחמה הועלה לדרגת אלוף-משנה והיה אחראי לפרויקט שליטה ובקרה במטה הכללי כחלק מלקחי המלחמה. לאחר שלמד במכללה לביטחון לאומי הועלה לדרגת תת-אלוף והתמנה סגן ראש אגף התכנון במטכ"ל. בשנת 1979 התמנה לקצין קשר ראשי ושימש בתפקיד זה במהלך מבצע שלום הגליל.
בספטמבר 1982, נענה לפניית שר התקשורת, מרדכי צפורי, פרש מצה"ל והתמנה למנהלה הראשון של חברת התקשורת בזק שהוקמה באותה עת ונועדה להיות חברה ממשלתית שתחליף את משרד התקשורת במתן שרותי הטלפוניה בישראל. שימש מנכ"ל בזק במשך שמונה שנים, כאשר בשנה וחצי הראשונות החברה טרם קמה ועיקר פעילותו היה להלחם על העברת סמכויות ממשרד התקשורת לחברת בזק. לאחר מכן היה יועץ עצמאי לענייני תקשורת לחברות ביטחוניות ואזרחיות. בהמשך כיהן כסמנכ"ל בחברה לשירותי תקשורת בינלאומיים. היה חלק ממיזם של חברת בת של בזק בהודו שלא עלה יפה. בעשור הראשון של המאה ה-21 פרש לגמלאות. כיום מתנדב ופעיל בעמותה להנצחת חללי חיל הקשר והתקשוב. מתגורר ברמת השרון.
בנימין ורביץ'

קריירה

ורביץ' החל את קריירת הכדורגל שלו במועדון הכדורגל צליה. הוא גדל במחלקת הנוער שלה וב-2011 קודם לקבוצה הבוגרת. ורביץ' שיחק בשורות צליה במשך 4 שנים (למעט תקופה קצרה בשנת 2012, במהלכה הושאלה לקבוצת שמפיון מליגת המשנה).
באפריל 2015 חתם ורביץ' על חוזה למשך 4 שנים עם הקבוצה הדנית פ.צ. קופנהגן. אך למרות החוזה, שיחק במדי קופנהגן רק שנתיים. במהלך התקופה הזו זכה עם הקבוצה פעמיים ב"דאבל" (באליפות הליגה הדנית ובגביע דנמרק).
בדצמבר 2017 עבר ורביץ' לקבוצת הצמרת האוקראינית דינמו קייב.

נבחרת

ורביץ' שיחק בנבחרת הנערים ובנבחרת הצעירה של סלובניה. בנבחרת הלאומית של סלובניה משחק ורביץ' מאז מרץ 2015. משחקו הראשון במדי הנבחרת היה משחק ידידות מול קטר. את שערו הראשון בנבחרת הבקיע לרשת של מלטה במשחק שנערך ב-11 בנובמבר 2016 במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
כל הנחלים זורמים לים

תקציר העלילה

הסדרה עוקבת אחר חייה של נערה בריטית בשם פילדלפיה גורדון מילדותה כאשר הספינה עליה הייתה שקעה בסערה והיא נסחפת לחופי ויקטוריה בשנת 1890 ומגלה שהיא הניצולה היחידה מהאוניה.
גורדון מעבירה את רוב חייה בעיירה אצ'וקה שבויקטוריה, על גדות נהר המארי, ומשקיעה חלק מכספי הירושה שלה בספינת נהר בעלת משוטה (גלגל ענק בעל משוטים). חייה משתנים לגמרי כאשר היא פוגשת בקפטן ספינת הנהר ברנטון אדוארדס. השניים מתחתנים לבסוף וגורדון מוותרת על קריירה כציירת במלבורן על מנת לחיות באצ'וקה על ספינת הנהר יחד עם ברנטון.
טביליסובה

טביליסובה (בגאורגית: თბილისობა, תבּיליסוֹבָּה) או יום טביליסי, הוא הפסטיבל השנתי הגדול ביותר בטביליסי, המנציח את היווסדה של העיר. הוא נערך בהתאם למסורת הגאורגית, שבה נהוג לחגוג את יום השנה לייסודן של ערים ועיירות בפסטיבלים. זה הנערך בטביליסי הוא הגדול מכולם.
הפסטיבל של טביליסי, טביליסובה, נחגג מדי שנה ביום א' האחרון של חודש אוקטובר. זו גם עת הבציר וייצור היין, וחתונות רבות בגאורגיה נערכות אף הן בתקופה זו. ביום הפסטיבל מתקיימים קונצרטים והופעות מחול עממי ברחובות העיר, דבר המושך גם תיירים. הפסטיבל נוסד בשנת 1979, וחודש בשנת 1994 לאחר השעיה בת 6 שנים בתקופה בה שררה מתיחות פוליטית.
מונה מירון

ביוגרפיה

מירון התאמנה בקבוצת הפועל תל אביב בהדרכת הבנה קנצפולסקי ובקבוצת בני הרצליה בהדרכת סימון דוידסון.

2002

באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 2002 זכתה מירון במדליית ארד, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:48.29 דקות, אחרי מירב שיקלר ממכבי קריית אונו (2:40.64 דקות) וענבל לבבי מהפועל עמק חפר (2:43.92 דקות).

אלופה ושיאנית ישראל

באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 2003 זכתה מירון ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חזה בשיא ישראלי לגילאי 18-16 חדש של 34.19 שניות, לפני חנה פולישצ'וק ממכבי תל אביב כפר המכביה (35.25 שניות) ומירב שיקלר (35.54 שניות), במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:13.92 דקות ובמשחה ל-200 מטר לחזה בתוצאה של 2:38.81 דקות.

שיאנית ישראל (בריכת 25 מטר)

בתחרות שנערכה בקריית ביאליק (בריכת 25 מטר) בדצמבר 2003 קבעה מירון במשחה ל-50 מטר חזה שיא ישראלי חדש של 33.18 שניות, שיפור לשיא בן ה-3 שנים של מירב שיקלר (33.41 שניות).

2004

באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בבריכת השחייה של מכללת ספיר, במרץ 2004 זכתה מירון בשתי מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חזה ובמשחה ל-100 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 1:11.36 דקות. שיא זה החזיק מעמד כ-3 שנים ונישבר על ידי יוליה בנך (1:11.08 דקות).
באליפות הפנימיה שנערכה במכון וינגייט במאי 2004 קבעה מירון במשחה ל-50 מטר חזה שיא ישראלי חדש של 33.62 שניות, שיפור ב-3 מאיות השנייה לשיא בן ה-4 שנים של אולגה צינקר (33.65 שניות). שיא זה החזיק מעמד כשנתיים ונשבר על ידי דעאא מסארווה (33.24 שניות).

אליפות אירופה

באליפות אירופה בשחייה שנערכה במדריד, ספרד במאי אותה שנה סיימה מירון, במקום 23 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 34.03 שניות, במקום 28 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:14.89 דקות ובמקום 11 במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, ביחד עם אניה גוסטומלסקי, ורד בורוכובסקי ומאיה פינקלר בתוצאה של 4:15.50 דקות. כשחיינית שנייה היא קבעה ב"זינוק שליחות" במשחה ל-100 מטר חזה תוצאה של 1:14.47 דקות.
באליפות ישראל שנערכה באותה שנה זכתה מירון ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 34.66 שניות ובמשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:15.21 דקות, לפני חנה פולישצ'וק (1:16.01 דקות) ונסטיה קורוטקוב מהפועל ירושלים (1:16.17 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב הייתה שותפה לשיא ישראלי חדש לאגודות ביחד עם סיגל סימסולו, רותם פלד וקרן זיבנר 4:24:66 דקות, שיפור לשיא של אגודת מכבי קריית אונו בן ה-4 שנים 4:28:36 דקות.

2005

באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בקריית ביאליק, במרץ 2005 זכתה מירון ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב, במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 33.79 שניות, לפני חנה פולישצ'וק (33.87 שניות) ודעאא מסארווה (33.94 שניות). מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:13.18 דקות, אחרי נסטיה קורוטקוב (1:12.23 דקות) ולפני חנה פולישצ'וק (1:14.59 דקות) ומדליית ארד, במשזחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:40.25 דקות, אחרי קורוטקוב (2:31.34 דקות) ופולישצ'וק (2:37.72 דקות).
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט 2005 זכתה מירון במדליית ארד, במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 34.47 שניות, אחרי דעאא מסארווה (33.72 שניות) ונסטיה קורוטקוב (34.42 שניות).