google/wiki40b huggingface dataset:
קארל ארנסט

קארל ארנסט (1 בספטמבר 1904 - 30 ביוני 1934, ברלין) היה קצין גרמני באס אה בעל דרגת גרופנפיהרר, בתחילת שנת 1933 עמד בראש מטה הארגון בברלין. לפני שהצטרף למפלגה הנאצית עבד בתור נער מעלית בבית מלון וכשומר במועדון לילה להומואים.

השריפה ברייכסטאג

יש הטוענים כי היה זה ארנסט, יחד עם מספר שותפיו מהאס אה, שיצא מפתח סודי במבנה והבעיר את הרייכסטאג בליל ה-27 בפברואר 1933. אין הוכחה ישירה לכך: הנס ברנד גיזביוס האשים את גבלס בתכנון ההצתה, רודולף דילס הצהיר שגרינג ידע איך ומתי האש אמורה להתלקח ואילו פרנץ האלדר אמר שהוא שמע את גרינג לוקח אחריות על המעשה. אולם, איאן קרשו, היסטוריון בריטי, ציין שמרבית ההיסטוריונים אוחזים בדעה כי מרינוס ואן דר לובה ההולנדי הוא זה שהצית את הרייכסטאג.

ליל הסכינים הארוכות

ב-30 ביוני 1934 נישא לאשתו ותכנן לנסוע מברמן למדיירה פורטוגל לירח דבש. ארנסט רהם, מנהיג האס אה, חזר ושב על כוונתו לחולל מהפכה סוציאליסטית ברייך השלישי שתתפוס את מקומם של הכוחות השמרנים בעסקים ובממשלה. מחשש שהאס אה יתמזג עם הרייכסווהר ויהיה לארגון הצבאי החזק והגדול ביותר בגרמניה, קצינים ובכירים בצבא הגרמני ובקריגסמרינה ביקשו לחסלו. אדולף היטלר, שהיה שושבינו של רהם בחתונתו לפני חודש וחצי בלבד, החל בהשמדת האס האה במאורע שנודע כליל הסכינים הארוכות. הטיהור נמשך עד ה-2 ביולי.
ארנסט נעצר בברמרהאפן יחד עם אשתו וחברו מרטין קירשבאום, בבואו לצאת מן המדינה לירח הדבש באונייה. לאחר מכן הוא הועבר לידי יחידת הקומנדו של האס אס בפיקודו של קורט גילדיש, הוטס בחזרה לברלין, נלקח לצריפי דיוויזיית האס אס לייבשטנדרטה והוצא להורג בידי כיתת יורים בשעות הערב של ה-30 ביוני. לפי רישומי הגסטפו, ארנסט היה אחד מ-14 גרמנים שהוצאו להורג על ידי הלייבשטנדרטה של היטלר.
מריה פרידלנדר

מריה פרידלנדר (בהולנדית: Maria Helena Bruhn-Friedlander)‏ (19 במאי 1905–1995) הייתה חסידת אומות העולם מהולנד. 
מריה, ילידת גרמניה ומורה להתעמלות במקצועה, התגוררה בעיר ואסנאר , בדרום הולנד מאז 1931 והייתה אשתו של האמן והטיפוגרף הנרי פרידלנדר.

פעילות הצלה בתקופת מלחמת העולם השנייה

לאחר פלישת הגרמנים להולנד במאי 1940 התחבא הנרי במקום מסתור מחוץ לביתו אך לאחר כחודשיים שב לביתו והתחבא במקום מסתור בחצר ביתו, בעוד מריה, שלא הייתה יהודיה, יכלה להמשיך לצאת מהבית ולעבוד, וכך פרנסה את שניהם. 
באוגוסט 1942 עמד האמן היהודי יליד גרמניה פאול סיטרואן  להיעצר על ידי הגסטפו. הוא נמלט ומכיוון שהיה ידידו של הנרי פרידלנדר, ביקש ממריה פרידלנדר מחסה. מריה הסכימה, וסיטרואן התחבא בביתם של בני הזוג פרידלנדר במשך כשישה חודשים. כל אותו זמן המשיכה מריה לעבוד ולספק מזון למסתתרים.
כדי להסיר את חשדותיהם של הגרמנים, התחזתה מריה לאוהדת הנאצים ונתנה שיעורי התעמלות לנשים גרמניות בביתה. בהמשך המלחמה הסתירה מריה בביתה גם פעיל המחתרת ההולנדית ואת אשתו היהודיה.
כל הנרדפים שהסתירה מריה שרדו במלחמה.

לאחר המלחמה

בשנת 1951 עלתה מריה פרידלנדר לישראל עם בעלה הנרי ובתם חנה, והתיישבה במוצא עילית, ליד ירושלים.
בשנת 1997 הכיר יד ושם במריה פרידלנדר חסידת אומות העולם.
מים לפילים (סרט)

עלילת הסרט

הסרט מתאר את זכרונותיו של ג'ייקוב בן התשעים (האל הולברוק) בצעירותו ואת הרפתקאותיו ב"קרקס של האחים בנזיני". ג'ייקוב (פטינסון), סטודנט לווטרינריה באוניברסיטת קורנל, נאלץ להפסיק את לימודיו בעקבות טרגדיה משפחתית, בה שני הוריו נהרגים בתאונת דרכים. ג'ייקוב, מחוסר כל, עוזב את עיר מגוריו ומגיע אל הקרקס הנודד של האחים בנזיני, בו מתחיל לעבוד כווטרינר. בקרקס, פוגש ג'ייקוב את אוגוסט (וולץ), מנהל הקרקס ואת אשתו היפהפייה מרלנה (וית'רספון), מאלפת הסוסים. בהמשך הסרט, הקרקס רוכש את הפילה רוזי, בה מטפלים מרלנה וג'ייקוב, והשניים מתקרבים ומתאהבים.

הכנסות

מים לפילים הוקרן ב-2,817 בתי קולנוע רגילים בארצות הברית ובקנדה. הסרט גרף ביום הפתיחה, ה-22 באפריל סכום של כ-7 מיליון דולר. בסך הכל הכניס הסרט כ-16.8 מיליון דולר בשבוע ההקרנה הראשון ו-117 מיליון דולר לכל אורך תקופת הקרנתו.
מריה כריסטינה, נסיכת שתי הסיציליות

ביוגרפיה

מריה כריסטינה נולדה ב-27 באפריל 1806 בפאלרמו, לפרנצ'סקו הראשון, מלך שתי הסיציליות ומריה איזבלה מספרד, בתם של קרלוס הרביעי, מלך ספרד ומריה לואיסה מפארמה. בילדותה שהתה משפחתה בסיציליה אליה ברחה מפני נפוליאון, ושהתה שם עד לשנת 1814, ובשנת 1816 איחד אביה את ממלכת נאפולי וממלכת סיציליה לממלכת שתי הסיציליות.
בשנת 1829 מתה אשתו השלישית של פרננדו השביעי, מלך ספרד - מריה יוזפה אמליה, נסיכת סקסוניה, וב-11 בדצמבר אותה שנה התחתנה מריה כריסטינה עם פרננדו. לשניים נולדו 2 בנות, ועוד שני בנים שמתו בינקותם.
בשנת 1833 מת פרננדו, ובתה איזבלה השנייה, מלכת ספרד עלתה לשלטון במקומו, תוך שמריה כריסטינה משמשת כעוצרת הממלכה בשמה. אולם חלק מהמלוכנים סירב לקבל את הוויתור על עקרון הירושה דרך הזכר וביקש להמשיך את שושלת בית בורבון על ידי אחיו של פרננדו, האינפנטה קרלוס, רוזן מולינה, ובעקבות כך פרצה המלחמה הקרליסטית הראשונה.
ב-28 בדצמבר אותה שנה התחתנה מריה כריסטינה בסתר עם אגוסטין פרננדו מוניוז, שהיה סמל במשמר המלכותי, ונולדו להם 8 ילדים. אף על פי שהנישואים לא הוכרזו באופן רשמי, משום שהיו גורמים למריה כריסטינה לוותר על העוצרות, היו היחסים ביניהם ידועים היטב בחצר המלוכה הספרדית. ב-13 באוגוסט 1836 התמרדו החיילים בארמון הקיץ לה גראנחה והכריחו אותה לתת חוקה חדשה למדינה, בין השאר על ידי שאיימו להרוג את מוניוז.
בסופו של דבר התפרסמו נישואיה של מריה כריסטינה למוניוז, ועל ידי כך נשחקה הפופולריות שלה בקרב העם. בסופו של דבר הצבא והמנהיגות הליברלית בקורטס דרשו ממריה כריסטינה להתפטר מהעוצרות, ואכן בשנת 1840 העבירה מריה כריסטינה את העוצרות לבלדומרו אספרטרו, רוזן מלוצ'נה, ועזבה את ספרד יחד עם מוניוז.
בשנת 1842 רכשה מריה כריסטינה את שאטו דה מלמייזון בצרפת, והתגוררה שם יחד עם מוניוז. בשנת 1843 הודח בלדומרו אספרטרו מהעוצרות, ולאחר לחץ מצד לאופולדו או'דונל ורמון מריה נרוואאס, הכירה הממשלה במלכה איזבלה כבגירה למרות היותה רק בת 13.
ב-23 ביוני 1844 נתנה המלכה איזבלה למוניוז את תואר "דוכס ריאנזרס", וב-12 באוקטובר אותה שנה נתנה הסכמה רשמית לנישואין בין אמה למוניוז. בשנת 1846 העניקה איזבלה למוניוז תואר אביר מסדר גיזת הזהב, וב-30 במאי אותה שנה נתנה למוניוז תואר שני "מרקיז סן-אוגוסטין", ונתנה לו דרגת מונה קפיטן חנרל, שהייתה הדרגה הגבוהה ביותר בצבא הספרדי. בשנת 1847 העניק לואי פיליפ, מלך הצרפתים למוניוז את התואר "דוכס מונמורו", והעניק לו גם את הצלב הגדול של לגיון הכבוד. בשנת 1854 יצאה מריה כריסטינה לצרפת בפעם השנייה, וצרפת נותרה מקום מגוריה העיקרי לשארית חייה.
בשנת 1846, על פי בקשתו המפורשת של הנשיא לשעבר של אקוודור - חואן חוזה פלורס, השתתפה מריה כריסטינה בניסיון להחזיר את המלוכה באקוודור. על פי התוכנית, היה אמור בנה אוגוסטין מוניוז-בורבון להתמנות כמלך אקוודור, ובהמשך למלוך גם בפרו ובבוליביה. אולם לבסוף הותקפה התוכנית על ידי דעת הקהל והעיתונות, ובשל כך היא לא יצאה אל הפועל.
ב-22 באוגוסט 1878 מתה מריה כריסטינה בלה האבר בצרפת, ובשל היותה אלמנתו של פרננדו השביעי, מלך ספרד, נקברה בקבר המלכותי במנזר אל אסקוריאל.
נילי בלאק

ביוגרפיה

בלאק נולדה בבולטימור שבארצות הברית למשפחה יהודית חרדית-לאומית. בשנת 1996. בהיותה בת שנתיים עלתה משפחתה עמה לישראל והשתקעה בבית שמש. בגיל 10 החלה להתאמן בקיקבוקס, בכדורגל, בכדורסל ובפוטבול דגלים (Flag football). בגיל 11, כשהוריה התגרשו ואמה יצאה בשאלה, בלאק מצאה לדבריה באמנויות הלחימה מקום מפלט והחלה להתמיד בהן. בגיל 12 החלה להתחרות בענף. למדה באולפנת "נגה" בבית שמש. בגיל 18 החלה להתחרות בטורנירים ברחבי העולם. בשירותה הצבאי הוכרה כספורטאית מצטיינת וסיימה אותו ביולי 2015.

קריירה

בשנת 2013 השתתפה באליפות העולם באיגרוף תאילנדי של התאחדות IFMA, שהתקיימה בחרקוב, אוקראינה, וזכתה בתואר אלופת העולם. ב-28 בספטמבר 2014 הגנה על התואר כשזכתה באליפות העולם לאיגרוף תאילנדי שהתקיימה בקראקוב, פולין. ב-31 באוקטובר 2015 השתתפה בתחרות אליפות העולם בקיקבוקס שנערכה בבלגרד סרביה, הביסה בגמר את המתמודדת הקרואטית, מריה מלינקה, וזכתה באליפות העולם בקיקבוקס. ב-28 במאי 2016 השתתפה בתחרות אליפות אירופה באיגרוף תאילנדי שהתקיימה בשוודיה. בלאק העפילה לגמר, ניצחה את המתמודדת האוקראינית אירנה צ'רנובה, וזכתה בתואר אלופת אירופה באיגרוף תאילנדי. בכך הבטיחה את מקומה במשחקים העולמיים שיתקיימו בפולין בשנת 2017 (Israel at the 2017 World Games). לאחר הזכייה, נשיא התאחדות אילת, אריק קפלן, טען כי בלאק היא אחת מספורטאיות העלית הגדולות של ישראל. ב-26 בנובמבר 2016 זכתה בלאק בגביע העולם בתחרות לאיגרוף תאילנדי שנערכה בקאזאן שברוסיה. בלאק זכתה בזהב לאחר שניצחה בקרב הגמר את המתמודדת הצרפתיה, אנלה אנגרלי. במאי 2017 זכתה בפעם הרביעית באליפות העולם באיגרוף תאילנדי לאחר שהביסה את הלוחמת הרוסייה אנסטסיה נפיאנידי בסיבוב השלישי. ביולי 2017 זכתה במדליית ארד במשחקי העולם. באוקטובר 2017 זכתה במדליית זהב באליפות אירופה באיגרוף תאילנדי שהתקיימה בפריז. במאי 2018 זכתה במדליית זהב באליפות העולם באיגרוף תאילנדי שהתקיימה במקסיקו. ביולי 2018 זכתה במדליית זהב באליפות אירופה באיגרוף תאילנדי שהתקיימה בפראג. ביולי 2019 זכתה בפעם הרביעית ברציפות באליפות העולם באגרוף תאילנדי באליפות שנערכה בבנגקוק, תאילנד.
בינואר 2016 זכתה בלאק בפרס ספורטאית השנה בקטגוריית ענפי הספורט שאינם אולימפיים בטקס פרסי הספורט הישראלי מטעם משרד התרבות והספורט. 
במרץ 2016 נכללה ברשימת 100 היהודים המשפיעים בעולם היהודי לשנת 2015 של העיתון "אלגמיינר" (Algemeiner Journal).
HLA

HLA (ראשי תיבות של: High-Level Architecture) הוא שמה של ארכיטקטורת ביזור סימולציה על פני מחשבים מרובים. בעזרת HLA, סימולציות ממוחשבות יכולות לבצע יחסי גומלין ביניהן, כמו להעביר מידע ולסנכרן פעולות, עם מחשבים אחרים, ללא תלות בפלטפורמה המרוחקת.
אינטראקציה בין שתי פלטפורמות מבוצעת דרך שרת RTI (ראשי תיבות של Run-Time Infrastructure באנגלית). HLA הוא סטנדרט אינטר-אופרבילי לסימולציות מבוזרות ומשמש לאימון, ניתוח והנדסה בתחומים רבים, צבאיים ואזרחיים. הוא משמש סטנדרט ארכיטקטורי עבור סימולציות במשרד ההגנה האמריקאי (ה-DOD).
קושר הסרט

"קושר הסרט" או "דיאדומנוס" (ביוונית: διαδούμενος; תעתיק לטיני: Diadumenos) הוא העתק שיש רומאי של פסל ברונזה מן המאה הרביעית לפנה"ס, מאת הפסל היווני פוליקליטוס. 
הפסל מציג צעיר אתלט אשר קושר לראשו סרט מנצחים. הפסל, מציג התפתחות סגנונית בעבודתו של הפסל. הדמות המפוסלת היא רכה יותר ו"ניכרת בו התפתחות לצד ריכוך 'הדוריות' המוגזמת שבדוריפורוס". הגוף מוצב בתנוחה כאוסטית (מוצלבת) המצליבה יד עם רגל נגדית כדי לשמור על איזון במשקל הפסל. הגוף מסובב מעט וראשה של הדמות נוטת קדימה לעומת פסלים אחרים של פוליקליטוס. גופה של הדמות רך ושערה חופשי יותר לעומת פסלים כגון האמזונה הפצועה ונושא הרומח.
סליחה על השאלה

מבנה התוכנית

כל פרק מתמקד בקבוצת מיעוט מסוימת בחברה הישראלית או בקבוצה הנחשבת למעוררת עניין. המשתתפים מביטים למצלמה ועונים על שאלות שנשלחו מהציבור וכתובות על פתקים. התוכנית נועדה להציע מבט על חייהן של קהילות שבשולי החברה, ולנפץ סטריאוטיפים תוך מענה על שאלות שאנשים מפחדים לשאול משום שאינן תקינות פוליטית.

פופולריות

התוכנית זכתה לפופולריות רבה, בעיקר באתר ואפליקציית יוטיוב, שם שודרו שידורי הבכורה. הפרק הנצפה ביותר היה "בני נוער" עם כמיליון צפיות. בעקבות ההצלחה, נוצרו פארודיות כגון "סליחה על השאלה | לידאים" מטעם ערוץ הכיבוד, "סליחה על השאלה | כלבים" פארודיה הומוריסטית של האנימטור גל ולטר וכן סרטוני מחווה של תלמידי תיכון וזוגות מתחתנים.
צבי פרנקל

צבי פרנקל (במקור: גריגורי (גרישה) פרנקל; 3 בדצמבר 1908 – 30 בינואר 1995) היה אדריכל ישראלי.

ביוגרפיה

פרנקל נולד בכפר אוגלי-זבוד שבדרום-מערב רוסיה (אוקראינה), בנם של אביגיל לבית ברמן ויקותיאל פרנקל. בהיותו ילד עברה המשפחה לעיר חרקוב. בשנת 1924, בהיותו בן 15 וחצי, עלה לארץ ישראל עם אחיו אברהם המבוגר ממנו בשנה וחצי. אביו רצה מאד שבניו ייסעו לארץ ישראל ואמם התנגדה; בעת שהייתה בחופשה עם שתי אחיותיו התאומות, אמליה וברטה בנות ה-10, לקח האב את הבנים לאודסה ללא ידיעתה, ומשם הפליגו באונייה איטלקית ארצה לנמל חיפה. בארץ חיכו להם קרובי משפחה.
פרנקל ואחיו אברהם התיישבו בחיפה. לפרנסתם עבד פרנקל בבניין, ואחיו ניגן ושר בבתי קפה. הם תכננו לנסוע ללמוד הנדסה בצרפת, אולם, בעקבות פתיחת הטכניון ב-1925, הצטרפו האחים ל-14 התלמידים הראשונים במוסד ופרנקל היה לאחד מבוגרי המחזור הראשון במגמת אדריכלות. ב-1928 סיים את לימודיו בטכניון והחל לעבוד כאדריכל במשרד לעבודות ציבוריות של הממשלה המנדטורית בחיפה ובירושלים. ב-1930 עבד בצוות שבנה את מלון המלך דוד. בשנת 1932 עבר לתל אביב והחל לעבוד במשרד מהנדסים אדריכלים עם האדריכל יצחק רפופורט. לאחר תקופה מסוימת הפך לשותף עם רפופורט ועובד נוסף, האדריכל אשר גליברמן. שותפות זו הייתה ארוכת שנים והחזיקה כ-45 שנה עד לשנת 1976. לאחר מכן המשיך בעבודתו כאדריכל עצמאי עוד כעשר שנים.
היה חבר בארגון "ההגנה" (מפקד אזור) בתל אביב, שם הכיר את לנה לבית ויכודיץ, אף היא חברת ההגנה, ונישא לה ב-1941. שירת כקצין בצה"ל והשתתף במלחמת העצמאות ובמבצע סיני. לאחר מות רעייתו עבר לדיור מוגן ב"נווה עמית" ברחובות, ונפטר כעבור שנים אחדות, ב-1995. נקבר בבית העלמין קריית שאול בתל אביב.
פרס סאטורן - קטגוריות המשנה

אלו הם הזוכים בקטגוריות המשנה לפרס סאטורן, המוענק מדי שנה על ידי האקדמיה לסרטי מדע בדיוני, פנטזיה ואימה לציון סרטי המדע הבדיוני, הפנטזיה והאימה הטובים ביותר בקולנוע ובטלוויזיה.
גורדון דארסי לילו

ביוגרפיה

לילו נולד בכפר גטרה שבאי קולומבנגרה. הוא קיבל תואר שני בפיתוח וניהול מבית הספר לכלכלה של קרופורד וממשל באוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה, וכן תעודת מוסמך בכלכלה מאוניברסיטת פפואה גינאה החדשה.
לפני כניסתו לפוליטיקה עבד כמזכיר קבוע של משרדי האוצר ואיכות הסביבה. בשנת 2001 נבחר לפרלמנט הלאומי של איי שלמה.
ראש הממשלה, דני פיליפ, התפטר ב-11 בנובמבר 2011, לקראת הצבעת אי אמון בעקבות טענות על שחיתות; ב-16 בנובמבר נבחר לילו במקומו לראש ממשלת איי שלמה, ברוב של 29 מתוך 49 חברי הפרלמנט.
ביד'ת א-שעב

ביד'ת א-שעב הוא אחד האתרים הארכאולוגיים החשובים שנמצאו בסקר הר מנשה. הוא זוהה בתור אתר פולחני מתקופת הברזל הקדומה (המאה ה-12 לפנה"ס - המאה ה-11 לפנה"ס), אולי קשור לכניסת בני ישראל לארץ כנען בימי יהושע בן נון.
האתר נמצא דרומית-מערבית למושב ארגמן (מושב). שטח האתר הוא 12 דונם והוא מוקף בקירות אבן. המתחם  בנוי בצורת "סנדל" אשר מסביבו "מסלול"  שכונה בשם דרך התהלוכות ובמרכזו מבנה עגול - במה. פרופ' אדם זרטל  מניח כי זה אחד ממבני ה"גילגל" - הגלגלים מתקופת ההתנחלות של בני ישראל בארץ. המיקום הוא מול מעבר הירדן גשר אדם - מקום בו עברו שבטי ישראל את נהר הירדן בעת כניסתם לארץ כנען.
האתר התגלה בשנת 1999 על ידי זרטל בסקר הר מנשה. האתר נחפר על ידי ד"ר דרור בן-יוסף מאוניברסיטת חיפה בשנים 2002–2003. ההחלטה על ביצוע החפירה התקבלה בעקבות המסקנה כי באתר יש ממצאים "שאין להם מקבילות - בינתיים - בארץ ישראל והלבאנט כולו. בדיון, המובא בסקר,  בממצאי הצור הקדומים שנחשפו באתר השתתפו הארכאולוגים: חיים וינטר, גיא בר-עוז ונועה רבן-גרסטל, האחרונים התרכזו בבדיקת ממצא העצמות.
בסיכום של האתר נאמר: "המקום תוכנן מראש ונבנה בתבנית בעלת משמעות, הנסתרת עדיין מידיעתנו. תכנון זה מתבטא בצורה המיוחדת ובהרכב האזורים הפנימיים". למיקום האתר בתחתית המדרון נודעת משמעות רבה, נראה כי המדרון שימש להתכנסות הקהל ולישיבה "וראוי לפרשו כפרוטו-תיאטרון".
לדעת בן-יוסף אפשר לזהות את האתר עם "אהל באדם" (תהילים ע"ח, ס), וייתכן שבמקום שכן המשכן בטרם 'עלה' ליהודה ולירושלים. לדעתו נזכר המקום גם במסכת סיפורי שמואל ושאול (ספר שמואל א פרקים: ז; י; יא; יג; טו) כ'גלגל' בו התקיימו טקסים ואירועים ציבוריים שונים. את צורתו המיוחדת של האתר המזכירה נעל או סנדל, יש להבין לדעת בן-יוסף, על רקע הכתוב במגילת רות: "וזאת לפנים בישראל על הגאולה ועל התמורה לקים כל דבר, שלף איש נעלו ונתן לרעהו וזאת התעודה בישראל" (ד, ז). מכאן יש לשער שתוכנית האתר (שלא עברה כל שינוי במשך כארבע מאות שנות קיומו) היוותה מעין "תעודה" אשר בה התחייבה הקהילה הבונה לקיים את הסכם האמונה בברית מחייבת.
אתרים דומים, דהיינו מתחמים בצורת "סנדל",  נמצאו בסקר זה גם בעמק ליד היישוב משואה באורך של 105 מטר ורוחב של 45 מטר וכן בליד מושב יפית באורך 80 מטר ורוחב ממוצע של 45 מטר.

ממצאי העצמות

באתר נמצאו עצמות בעלי חיים, רובם - 148 - לא ניתנו לזיהוי. זוהו רק 26 עצמות : 23 של צאן - עז וכבש, שלוש של בקר וכן עצם אחת של חמור (Equus asinus) - בהמת משא שכיחה באזור.
פשע אלים

פשע אלים הוא פשע בו מבצע העבירה משתמש או מאיים להשתמש בכוח על הקורבן. פשע אלים כולל הן פשעים בהם הפעולה האלימה היא המטרה, כמו רצח או אונס, והן פשעים בהם האלימות היא האמצעי להשגת המטרה. פשעים אלימים עשויים, או לא, להיעשות באמצעות כלי נשק. בדרך כלל, אנשים שביצוע פשעים אלימים כוללים, בין היתר, חוטפי מטוסים, שודדים ובהם שודדי בנק, פורצים, טרוריסטים, גנבי מכוניות, אנסים, חוטפים, רוצחים, אנשי קרטל סמים  , ועוד.

אירופה

באוסטריה, צ'כיה, סלובקיה, פינלנד, גרמניה, אנגליה, לטביה, הולנד, פורטוגל, יוון ושוודיה מעשים שאינם אלימים במיוחד, כמו סטירת אדם אחר, נחשבים ל"פשע אלים". לדוגמה, איליאס קסידיריס, אשר היה דובר מפלגת הימין הקיצוני ביוון, סטר לדוברת מפלגת שמאל במהלך דיון פוליטי שהתקיים בשידור חי. בעקבות המקרה הוצא נגד צו מעצר.
בבריטניה כל מקרי אלימות נגד אנשים נחשבים ל"פשע אלים". בעוד שכיום הפשעים האלימים נחשבים לפשעים החמורים ביותר, מבחינה היסטורית פשעים נגד רכוש היו נחשבו חמורים באותה מידה. הנתונים הסטטיסטיים בדו"ח שיעורי הפשעים האלימים בבריטניה לשנים 2010/2011 הראו כי מקרי הפשע האלים ירדו בכ--47% בהשוואה לרמת הפשע האלים ב-1995. בשנים 2010/11 31 אנשים מכל 1000 אנשים בבריטניה דיווחו שהיו קורבנות לפשע אלים ב-12 החודשים האחרונים. באשר למקרי רצח, משנות השישים ועד סוף המאה העשרים חלה עלייה בשיעור מקרי הרצח (בסביבות 2% ל -3% בשנה). מאז 2001/02 חלה דעיכה במקרי הרצח בבריטניה ב-19 אחוזים.

ארצות הברית

באוקטובר 2013 דיווחה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ששיעור הפשעים האלימים (מקרי אונס או תקיפה מינית, מקרי שוד, מקרים של תקיפות אלימות, תקיפות שאינן חמורות, וכו') בקרב אמריקאים בגילאים 12 ומעלה היו במגמת עליה בשנה השנייה ברציפות. השיעור הכולל עלה מ-22.6 קורבנות ל-1,000 נפשות ב-2011 ל-26.1 ל-1,000 נפשות ב־2012. עיקר העלייה הייתה במקרים של תקיפות שאינן חמורות.
בשנת 2011 שיעור הפשעים האלימים ירד ל-386.3 מקרים ל-100 אלף נפשות, בהשוואה ל-729.6 ל-100,000 נפשות בשנת 1990.
אנסמבל אלזה

אנסמבל אלזה (בגרמנית: Else Ensemble) הוא הרכב קאמרי ישראלי-גרמני. דמותה של הסופרת, המשוררת והציירת אלזה לסקר-שילר היוותה השראה להקמתו של האנסמבל.  
אנסמבל זה מורכב מנגנים גרמנים וישראלים, אשר באהבתם למוזיקה הקאמרית ולאור שנות לימוד ועשייה בגרמניה ובישראל, שואפים לגלות ולאמץ דרכי אינטרפרטציה חדשות, ומקווים, באמצעות עבודה משותפת לתרום לקידום יחסי הידידות והאחווה בין שתי המדינות.  
לאורה של מטרה זו מתמקד האנסמבל בביצוע רפרטואר של יצירות מאת גרמנים ויהודים למן המאה ה-19 ועד היום, תוך חיפוש מתמיד אחר יצירות ומלחינים שנשכחו בעקבות אירועי מלחמת העולם השנייה.  
הרכב האנסמבל מאפשר שילובי כלים וביצוע יצירות מקוריות, תוך התמקדות במלחינים ומלחינות ישראליים וקידום יצירה נשית. חברי האנסמבל הם מוזיקאים צעירים זוכי פרסים בתחרויות בין-לאומיות ונגנים בתזמורות מן המובילות בעולם.  
אנסמבל אלזה הופיע ברחבי גרמניה, בין היתר בסדרת קונצרטי הצהריים באולם הפילהרמונית של ברלין, ברחבי הארץ; במסגרת סיור בכורה בישראל; וכן, באירועים דיפלומטיים בליסבון ובתל אביב.  
האנסמבל הצעיר יוזם קונצרטים ומשתף פעולה באופן קבוע עם מוסדות דיפלומטיים ורב-תרבותיים.
קרומפורד

קרומפורד (אנגלית: Cromford) הוא כפר באזור דרבישייר שבאנגליה.
הכפר הוא אחד האתרים החשובים בהתפתחות של המהפכה התעשייתית. במקום זה בנה ריצ'רד ארקרייט את מפעל הכותנה שלו (מפעל קרומפורד) על מנת להשתמש במכונת טוויה המבוססת על מים. בנייני בית החרושת ומגורי הפועלים הם חלק ממפעלי עמק דרוונט, שהוא אתר מורשת עולמית מטעם אונסק"ו.
תעלת קרומפורד - שנבנתה על מנת לשרת את המפעלים - איננה בשימוש יותר אך היא מוכרת כאתר בעל עניין מדעי מיוחד. התעלה מחברת בין מזח קרומפורד לצומת הרכבות היי פיק, ומשם ליישובים ווטסטנדוול ואמברגייט. מסילת קרומפורד והיי פיק, שהושלמה ב-1831, חיברה בין צומת היי פיק לתעלת פיק פורסט שבכפר וואליי ברידג'. כיום נתיב המסילה הוא חלק משביל היי פיק, שהוא נתיב הליכה ושביל אופניים המתחבר לשביל טיסינגטון באזור תחנת הרכבת פארסלי היי שליד הכפר הרטינגטון.
תחנת הרכבת של קרומפורד נמצאת על הקטע מטלוק-דרבי של קו הרכבת עמק דרוונט, והיא הופיעה על עטיפת הסינגל "Some Might Say" של להקת אואזיס.
בשלהי 2006 צולמו בכפר סצנות אחדות מהסרט And When Did You Last See Your Father? של הבמאי אנאנד טאקר. הסרט מבוסס על ספר הזיכרונות של המשורר בלייק מוריסון, ומככבים בו קולין פירת' וג'ים ברודבנט.
אחד מרובעי העיירה הגרמנית רטינגן קרוי על שם הכפר, כיוון שהיה זה המקום הראשון מחוץ לאנגליה שבו הקים התעשיין יוהאן גוטפריד בריגלמן מפעל כותנה לפי הדגם של ארקרייט. מפעל זה הוא חלק ממוזיאון התעשייה של חבל הריין.
דת אזרחית

דת אזרחית מוגדרת כאמונה ופולחן המאפיינים מערכות סוציו-פוליטיות חילוניות. בכל מערכת פוליטית וחברתית זוכים נושאים שונים למעמד של "קדושה", מתמנים "קדושים" ונקבעים ימי חג ומועד.

דוגמאות לדת אזרחית

הרואים בישראל מדינה חילונית, יצביעו על כך שישנה בה דת אזרחית מפותחת יחסית הכוללת את יום העצמאות, יום הזיכרון לשואה ולגבורה ויום הזיכרון לחללי מערכות ישראל. עקב היעדר ההפרדה בין דת למדינה בישראל, החגים היהודיים קיבלו צביון ממלכתי וטקסים ממלכתיים שונים קיבלו גוון דתי.
בארצות הברית, בשנת 1941 הכריז הקונגרס של ארצות הברית על חג ההודיה כחג לאומי. חג זה משותף לכל האמריקנים: כל אחד על פי דרכו, פרוטסטנטי, קתולי, יהודי או בודהיסט, נקרא להודות לאלוהיו על שהביא אותו או את אבותיו אל "הארץ המובטחת" - ארץ החופש והשפע.
ב-1986 חקק הקונגרס חוק המגדיר את יום מרטין לותר קינג כיום שבתון רשמי, כדי לכבד את זכרו של מרטין לותר קינג ושל התנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית שעמד בראשה וכדי להעניק לקהילת האפרו-אמריקאים תחושת שותפות בקולקטיב. כיום, יום מרטין לותר קינג הוא חלק מן הדת האזרחית האמריקנית. 
בצרפת ניסה רובספייר ליצור דת אזרחית: הוא הקים, באמצעות חקיקה באספה הלאומית את הכנסייה הלאומית וקבע את פולחן הישות העליונה. ימי זיכרון, חג ומועד שהוקדשו לערכים פוליטיים ומשפחתיים, נקבעו ונחוגו בטקסים מפוארים.
רון כתרי

ביוגרפיה

כתרי הוא בוגר בית הספר הריאלי (מחזור נ') ובוגר הפנימייה הצבאית שליד הריאלי.
לאחר שבמשך שנים התגורר בנתניה, בה גם התמודד ב-2008 על חברות במועצת העיר, בראשית העשור השני של המאה ה-21 עבר לגור בקיסריה.

שירותו הצבאי

עם גיוסו לצה"ל בחר לשרת בחטיבת גולני. בגולני עבר כתרי מסלול הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר ולחם במלחמת ההתשה. בהמשך שירת כקצין מודיעין בתחומי מודיעין השדה והמחקר, בפרוץ מלחמת יום הכיפורים שירת כראש מדור ירדן ביחידת המודיעין של פיקוד הדרום. במהלך המלחמה פיקד על חוליית תצפית קדמית שהונחתה ממערב לתעלת סואץ ברכס ג'ניפה. בתקופת מלחמת לבנון הראשונה שירת כקצין המודיעין של אוגדת סיני. תפקידו האחרון בשירות הקבע היה מפקד בית הספר למודיעין.
בשנת 2000 נכנס לתפקידו כדובר צה"ל, בתקופתו פרצה האינתיפאדה השנייה. כתרי זכה לביקורות קשות על תפקודו בעקבות פרשת מוחמד א-דורה ובעת מבצע חומת מגן, שבה נטען שלא פעל בצורה מספקת על מנת לְהָזֵם בזמן את ההאשמות על הטבח בקרב בג'נין. בשנת 2002 החליפה רות ירון את כתרי בדוברות צה"ל וכתרי עבר לתפקיד מנהלו הכללי של בית הספר הריאלי. הוא כיהן בתפקיד זה עד ינואר 2014.
ריפת

רִיפַת הוא דמות מקראית, בנו של גומר ונכדו של יפת.
יוסף בן מתתיהו מזהה אותו כאבי הפפלגונים. חוקרים אחרים קישרו בינו לבין רכס הרי ריפאן.
מסורת אירית טוענת כי ריפת הוא האב הקדמון של הקלטים, ושושלתו ניתנת לאיתור על ידי שם המשפחה רדפת (Redpath), רִידפת (Ridpath) או רֵידפת (Reidpath).
בדיקת נוזל חודר

בדיקה בעזרת נוזל חודר, המוכרת לרוב כ-"בדיקת נוזלים חודרים זוהרים" (Dye/Liquid penetrant inspection), היא שיטת בדיקה לא הורסת המאפשרת איתור אי רציפויות הפתוחות על פני השטח, לרוב בחומר מתכתי. השיטה משמשת כאשר לא ניתן לבצע בדיקת חלקיקים מגנטיים או על מנת לאמת תוצאות בדיקת זרמי ערבולת.
השיטה מוכרת גם כזייגלו (Zyglo), שהיה המותג הראשון שהתבסס על השיטה.
שיטה זו התפתחה מבדיקת נוזל חודר שמנוני, שיטת בדיקה בה יוצקים נוזל שמנוני על פני החומר, מנגבים אותו ומפזרים אבקת גיר. במקום בו יש סדק מצטבר שומן הנספח אל הגיר ויוצר בו כתם, וכך מבחינים בסדק.

הכנה ראשונית - ניקוי

ניקוי החלק הנבדק משמנים, לכלוך וכדומה, ובעיקר הסרת ציפויים וצבעים.
הניקוי חייב להתבצע באמצעים ידניים או כימיים שלא פוגמים בחלק (כך לדוגמה אין לבצע שיוף של החלק הנבדק לצורך ניקוי משיתוך). פגיעות מכניות בחלק יוצגו בעת הבדיקה כפגם (חיווי שווא), או יסתירו פגמים אמיתיים.
יש לבצע צריבה למתכות שעברו עיבוד שבבי או נפגעו מכנית.

יישום הנוזל

ישנם שלושה סוגי יישום עיקריים של חומרי הבדיקה - טבילה באמבט נוזל, הברשה והתזה בעזרת תרסיס. בנוסף, צורת היישום מתחלקת גם לשיטה יבשה (שבה לא מבוצעת שטיפה של החלק לאחר יישום הנוזל) ושיטה רטובה (שבה נשטף הנוזל החודר כשלב מקדים ליישום המפתח).
יש להשאיר את החלק בהמתנה, על מנת שתכונת הקפילריות תבוא לידי ביטוי, והנוזל יחדור לתוך אי הרציפויות שבחומר. זמן ההמתנה משתנה על פי סוג החומר ורמת רגישות הנוזל, ונע על פי רוב בין 30 ל-45 דקות, על פי צפי גודל הפגמים וצפיפות החומר הנבדק. המתנה של כ-60 דקות ומעלה תגרום להתייבשות הנוזל החודר, ויהיה צורך לחדשו (יישום חוזר) בפרקי זמן קבועים (בתלות בחומר המדויק), ולהמתין כעשר דקות נוספות לפני המעבר לשלב הבא.

ניקוי וייבוש הנוזל

לאחר ההמתנה מנקים את הנוזל מעל פני השטח. את הניקוי מבצעים בעזרת חומר ניקוי (כגון אצטון או חומר ניקוי ייעודי) או בעזרת שטיפה מים. ישנם סוגי נוזלים שאינם מתנקים בעזרת מים בלבד ומחייבים שימוש במתחלב [אמולסיפייר]. נוזל שיושם בטבילה באמבט עובר ייבוש בתנור.
אם החומר נשטף במים, יש להקפיד להשתמש בלחץ מים בינוני ולא חזק מדי (תחום מקובל הוא בין 20 ל-40 PSI), ולהתיז את המים בזווית קהה (בין 40° ל-70°) על מנת שלא להוציא את הנוזל החודר מתוך אי הרציפויות עצמן. מים חמים או קרים מדי ייפגעו בתכונות הכימיות של הנוזל החודר, ולכן יש לבדוק את הגדרות היצרן הנוגעות לחום המים הרצוי.
ניקוי טוב של החלק יאפשר למפתח להציג בצורה ברורה וחדה את אי הרציפויות, אם הן קיימות בחומר.

בדיקה ופענוח ממצאים

אם נעשה שימוש במפתח, יוצגו על פני השטח חיוויים שונים, שנדרש לפענח ולסווג. לצורך כך יש לנקות את פני השטח ידנית בעזרת ספוגית/צמר גפן טבול בחומר ממיס (לרוב אצטון). אי רציפות מתגלה לרוב כפס מזוגזג ודק של נוזל זוהר המופיע בחזרה מיד לאחר ניגוב פני השטח. אי רציפויות גדולות הפתוחות אל פני השטח יוצגו גם ללא מפתח, אך על פי התקנים הבינלאומיים והוראות היצרנים השימוש במפתח הוא חובה.

ניקוי שלאחר הבדיקה

לאחר הבדיקה ובחינת תוצאותיה, יש לנקות את משטח הבדיקה על מנת למנוע פגימה בחומר ויצירת נזקי שיתוך עקב הלכדות נוזל חודר וחומרי בדיקה רטובים אחרים בתוך חללים בחומר.

יתרונות וחסרונות

לשיטה מספר יתרונות וחסרונות ביחס לבדיקות לא הרסניות אחרות.