שדה התעופה H-3

שדה התעופה H-3 (שם קוד 202C, 202D) הוא מתחם שליכד בתוכו מספר בסיסים של חיל האוויר העיראקי במחוז אל-אנבר. המתחם מרוחק כ-435 קילומטרים מערבית לבגדאד ונמצא באזור מדברי מבודד, כמו כן הוא קרוב לגבול עם סוריה ולדרך הראשית המחברת את ירדן עם עיראק. H-3 כולל בתוכו 3 מסלולי המראה החותכים זה את זה ויוצרים צורת משולש.
בסיס זה היה אחד משמונת הבסיסים העיקריים של חיל האוויר העיראקי בטרם פלישת כוחות הקואליציה לעיראק בשנת 2003. כיום הבסיס נטוש ולא נעשה בו שימוש למטרות צבאיות.
הבסיס הותקף במסגרת מבצע מוקד, וכן חיל האוויר הירדני שלח אליו מטוסים כדי שימריאו ממנו בבטחה ויסייעו לחיל האוויר העיראקי בתקיפת ישראל.

היסטוריה

מתחם H3 הוקם על ידי חברת הנפט העיראקית בשנת 1935, והיווה תחנת שאיבה של צינור הנפט כירכוכ-חיפה. 
שדה תעופה זה מעולם לא היה תחת שליטתו או בעלותו של חיל האוויר הבריטי המלכותי, אם כי בזמן מלחמת העולם השנייה חיילים בריטים הוצבו במתחם ושמרו על תחנת שאיבת הנפט וצינורות הנפט שבו יחד עם המגויסים האשורים, וכן טייסים בריטים המריאו ממנו.

מלחמת ששת הימים

במלחמת ששת הימים שדה התעופה H-3, המערבי ביותר בעיראק, היה הבסיס העיקרי שממנו יכול חיל האוויר העיראקי לתקוף את ישראל. ב-5 ביוני 1967, יצאו מבסיס זה מטוסי הוקר האנטר לתקיפת ישראל. במסגרת הגל השלישי של מבצע מוקד תקפו שלושה מטוסי ווטור של חיל האוויר הישראלי את שדה התעופה H-3 ופגעו במטוסים שחנו בו.
ב-7 ביוני שלחה ישראל רביעיית מטוסי ווטור ורביעיית מיראז' 3 ישראלים לתקיפת שדה התעופה H-3. ההתקפה לא צלחה וחיל האוויר העיראקי הפיל שלושה מטוסים ישראלים, טייס ונווט נהרגו ושני טייסים נפלו בשבי והוחזרו בסוף החודש.

חיל האוויר העיראקי

במהלך שנות השבעים, בסיס זה היה אחד מבסיסי חיל האוויר העיראקי שעברו שדרוג בעקבות מלחמות ישראל ומדינות ערב בשנים 1973-1967. 
חברות מיוגוסלביה שקודם לכן עסקו בבניית גשרים בעיראק, נשכרו לצורך הרחבת וחיזוק שדות ההמראה. בבסיס הוקמו האנגרים למטוסים מבטון בעובי של מטר, בטון מזוין בצינורות פלדה בעובי 30 סנטימטרים. להאנגרים הייתה רק כניסה אחת ובו הוצבו דלתות הזזה כבדות עשויות גם הן מבטון מזוין בעובי 50 סנטימטרים. בהאנגרים הותקנו גנרטורים לשעת חירום ומערכות חצי-אוטומטיות לתדלוק מטוסים.

מלחמת איראן עיראק

במהלך החורף שבין השנים 1980–1981, עם פריצת מלחמת איראן-עיראק, חיל האוויר העיראקי החליט לאכסן את מטוסיו בבסיס H3 כאמצעי הגנה מפני התקפה איראנית. האיראנים שהיו מודעים לכך החליטו לתקוף את שדה התעופה הצבאי. ב-4 באפריל 1981, 8 מטוסי פנטום F-4 של חיל האוויר האיראני חדרו לשטח האווירי העיראקי לעומק של 1,000 קילומטרים, ותקפו את שלושת מסלולי ההמראה במתחם.
גורם ההפתעה פעל לטובת חיל האוויר האיראני, ובתקיפה הם הצליחו להשמיד 3 מטוסי אנטונוב AN-12, מטוס אחד מדגם טופולב Tu-16, ארבעה מטוסי מיג-21, חמישה מטוסים מדגם  סוחוי Su-20 וסוחוי 25, 8 מטוסי מיג-23 ו-2 מטוסי מיראז' (חדשים שנמסרו לחיל רק שבועות ספורים בטרם התקיפה). בנוסף לכל אלה, 11 מטוסים ניזוקו קשות והוצאו מכלל שימוש, ביניהם שני מפציצי טופולב Tu-16. שני טייסים עיראקיים ו-14 אנשי צוות מצאו את מותם בתקיפה, יחד עם 3 חיילים מצריים וקצין מגרמניה המזרחית. 19 חיילים עיראקים, 4 מצריים ו-2 חיילים ירדנים נפצעו. התקיפה פגעה קשות ביכולותיו של חיל האוויר העיראקי לתקוף את איראן.

מלחמת המפרץ ושנות התשעים

נשק כימי אוחסן בבסיס H3 לפי דוחות מודיעינים אמריקאיים שפורסמו בזמן מלחמת המפרץ, ועל כן העיראקים ניסו להבריח חלק ממצבור נשק זה במשאיות מחוץ לבסיס. בונקר בצורת S בקרבת מסלול ההמראה הראשי וכן 4 בונקרים נוספים שבהם אוחסן נשק ניזוקו או הושמדו לאחר תקיפות של חיל האוויר האמריקאי. מתוך 22 בונקרים בצורת S בהם הוחבא ואוכסן נשק כימי, 10 בונקרים הושמדו נכון ל-8 בפברואר 1991. לא ידוע בוודאות מה קרה לבונקרים הנותרים.
בעקבות המלחמה נקבעו בעיראק 2 אזורים אסורים לטיסה - בחלקה הצפוני וכן בחלק הדרומי של המדינה. בעקבות התגרות מצד טייסים עיראקיים שנכנסו לאזור האסור הוחלט על יציאה למבצע "מעקב דרומי" שבו בסיסים של חיל האוויר העיראקי הותקפו בפצצות חכמות מונחות בעלות דיוק גבוה. ב-5 בספטמבר 2002 פצצות מסוג זה הוטלו על בסיס H3. התקיפה בוצעה על ידי 9 מטוסי F-15 אמריקאיים ו-3 מטוסי טורנדו בריטים שהמריאו מכווית. המתקפה על בסיסי ההגנה והבקרה האווירית של חיל האוויר העיראקי, הייתה הפעם הראשונה בה זכו העיראקים לתגובה על הפרתם את החלטת האו"ם וחדירה למרחב האווירי האסור. על פי דיווחים שונים, מעל 100 מטוסים אמריקאיים ובריטים השתתפו בתקיפות, במה שהיה המבצע האווירי הגדול ביותר שנערך בעיראק בארבע השנים האחרונות.

מלחמת עיראק

ב-18 במרץ 2003 יחידות קומנדו מיוחדות של הצבא הבריטי וכן יחידות קומנדו של הצבא האוסטרלי פלשו לשטח עיראק ועשו את דרכן לעבר שדות התעופה H2 ו-H3. הם הקימו מוצבי תצפית וזימנו מתקפות אוויריות כדי לדכא את כוחות ההגנה העיראקים. לכוח הבריטי והאוסטרלי חבר כוח דלתא האמריקאי, ויחד הם כיוונו תקיפות אוויריות מדויקות על שדה התעופה במשך 24 שעות תוך כדי שהם מניסים את הכוחות הלוחמים העיראקים. כוחות הקואליציה השתלטו על שדה התעופה ואבטחו אותו, וכמו כן הם השתלטו על מצבור נשק של כ-60 כלי לוחמה נגד מטוסים ואמצעי לחימה רבים נוספים. את מקומם של יחידות הקומנדו המובחרות תפסו יחידות לחימה משניות שהוטסו לבסיס מירדן, השליטה בבסיס נמסרה לידיהם ואנשי הקומנדו נשלחו למשימות נוספות בעומק שטח עיראק.