האגודה התאוסופית

תאוסופיה

תאוסופיה היא מילה ממקור יווני (תאוס – אל, וסופיה – חוכמה), שמשמעותה חוכמה אלוהית או דעת האלים וניתן לפרשה כ"דת החכמה". מקור השם עוד בפילוסופים של אלכסנדריה, שנקראו "אוהבי האמת" - פיללתיאנים. 
במאה השלישית לספירה יצרו אמוניוס סאקאס ותלמידיו את השיטה התיאוסופית האקלקטית, שנקראה כך בשל נוהגם לפרש את כל האגדות, הסיפורים המקודשים, המיתוסים והמיסתריות על פי העיקרון של היקש וגזירה שווה. מאורעות שהיו אמורים לקרות בעולם החיצון נחשבו בעיניהם לביטויים של פעולות וניסיונות הנשמה האנושית. 
לפי דיוגנס לאיריציוס מקור השיטה קדום אף יותר. לאיריציוס ייחס אותה לכוהן המצרי פוט-אמון שחי בראשיתה של שושלת תלמי, וטוען שמקור השם קופטי, ומציין הקדשה לאלוהי החכמה. הסיסמה שאימצה לעצמה האגודה התיאוסופית המודרנית הייתה 'אין דת שהיא נעלה מן האמת'. 
החידוש הגדול שבלווצקי הביאה עמה למערב, אשר לטענתה לא היה חידוש כלל אלא אמת נשכחת שנודעה בימי קדם, הוא שלכל הדתות בסיס אחד של ידע או "חכמה אלוהית" משותפת. דת החכמה, שהיא גולת הכותרת של הידע האנושי, תמשיך להתקיים גם לאחר שיכלו כל הדתות והפילוסופיות האחרות. 
החכמה האלוהית הוצפנה בתוך הדתות הגדולות והפכה לחלק האזוטרי שלהן, מכיוון שלא ניתן לשתף בה את ההמונים הבלתי-מוכנים. הסיבה לאבדנה של החכמה בעבר הייתה נפילתה לידי אותם אנשים שרמת התפתחותם המוסרית הנמוכה גרמה להם לעשות שימוש לרעה בידע המקודש. אנשים אלה ניצלו את ידיעת חוקי הטבע הנסתרים, שהשליטה בהם מאפשרת ליצור תופעות שהבורים מכנים אותן "על טבעיות", לצורכיהם האנוכיים, כלומר למאגיה שחורה. 
המטרה הגדולה של התיאוסופיה היא טיפוח האחווה האוניברסלית, שתתקיים, כאשר יבינו בני האדם שמקורה של האנושות הוא אחד, ואמת אחת בלבד היא המוצאת את ביטויה בדתות השונות. חברי האגודה רשאים לדגול בכל דת ופילוסופיה הנראית להם בתנאי שיצדדו באחווה האנושית ויפעלו למען מחקר, לימוד והפצת אותה החכמה, וכן למען הכנתה המוסרית של האנושות לקבלתה מחדש.

תולדות האגודה התיאוסופית

האגודה התיאוסופית הבינלאומית הוקמה ב-1875 בניו-יורק על ידי הלנה בלבצקי, הנרי אולקוט וויליאם ג'אדג'.
הלנה בלבצקי הייתה בת אצולה רוסייה, הקולונל אולקוט היה גיבור מלחמת האזרחים האמריקאית, וויליאם ג'אג' היה עורך-דין בעל קריירה בלתי יציבה. 
שלושת האנשים הללו גיבשו את האגודה התאוסופית המודרנית בעיר ניו-יורק בשנת 1875, ומשם האגודה יצאה להודו בשנת 1878.

קולונל הנרי סטיל אולקוט

הקולונל אולקוט שרת כנציב מיוחד של משרד המלחמה האמריקאי שתפקידו לחשוף הונאות, שחיתויות ולקיחת שוחד באגף הכספים בניו-יורק. היה זה בשלהי מלחמת האזרחים וכאשר לינקולן נרצח נתמנה הקולונל אולקוט כאחד משלושת החוקרים לחקירת הרצח. ההתנסות הראשונה שלו עם תופעות על טבעיות הייתה כאשר נשלח כעיתונאי מטעם עיתון  בניו-יורק לחקור תופעות על- טבעיות שחוללו האחים אדי בוורמונט. אולקוט בילה 10 ימים בחוות צ'יטנדן וחזר כשהוא משוכנע באמיתות התופעה. הוא סיכם את החוויה הזו ב-15 מאמרים שהפיצו את שמו כחוקר תופעות על-טבעיות.
ההזדמנות הבאה שלו הגיעה בשנת 1874 במה שנודע אז "כשערוריית הולמס". נלסון וג'ני הולמס, בעל ואשה היו מדיומים ספיריטואליסטים שהואשמו כנוכלים. הייתה זו הלנה בלבצקי שנחלצה לעזרתם וארגנה מפגש סיאנסים כדי להוכיח את אמיתות התופעה.
היא וקולונל אולקוט נפגשו בחוות צ'יטדן בוורמונט, מפגש שהביא את הקולונל אולקוט לקבל את אמיתות התופעות העל-חושיות. חוות דעתו והפרסומים העיתונאיים של קולונל אולקוט בעקבות החקירות שניהל הפכו אותו לבעל-שם וידען מהימן בחקר התופעות העל-חושיות.
מהרגע שנפגשו בוורמונט  הוקסם הקולונל אולקוט מיכולותיה העל חושיים של הלנה בלבצקי שאותם חזה במו עיניו. זו הייתה אחת הסיבות שבעטיין הסכים לקחת על עצמו את תפקיד נשיא האגודה התאוסופית לאחר הקמתה.
מאוחר יותר, למד בודהיזם והביא את הידע הזה לארצות המערב. הוא הפך להיות בודהיסט מאמין בציילון בשנת 1880. הוא כתב מקראה של עיקרי הבודהיזם ב-1881 שפורסמה ונלמדה על ידי בודהיסטים מערביים.
הנרי אולקוט שכיהן כנשיא התנועה התאוסופית העולמית למעלה מ-30 שנה ניחן ביכולת ארגונית גבוהה ובמהלך כל התקופה הזאת הוא נסע רבות ברחבי העולם ובמזרח הרחוק תוך שהוא יוזם מפגשי הידברות בין דתית ומקים סניפים חדשים ברחבי העולם. בשנת  1906 באחת ההפלגות לאירופה פצע את רגלו על סיפון האוניה, וחזר לאדיאר בהודו. ב-17 בפברואר 1907 נפטר שם ממחלת לב.

אנני בזאנט

אנני בזאנט הייתה הנשיאה השנייה של האגודה התאוסופית העולמית. בשנת 1907, מעט לפני מותו, קולונל אולקוט הוחלף בתפקידו כנשיא האגודה התאוסופית בידי אנני בזאנט, פעילה ציבורית מפורסמת למען זכויות האדם. עורך לונדוני שלח לה בזמנו את העותקים הראשונים של "התורה הסודית" שכתבה הלנה בלבצקי, כדי שתכתוב עליהם ביקורת. שבוע לאחר מכן, מעריצה ומתפעלת, כבר התדפקה על דלתה של בלבצקי. אנני בזאנט אמנם לא החשיבה את עצמה ראויה לתפקיד נשיאת האגודה, אבל נבחרה בידי המאסטרים, ובתפקיד זה שימשה עד מותה בשנת 1933. אם כי נולדה באנגליה, אהבה אנני בזאנט את הודו מן הרגע בו הגיעה להודו בשנת 1893 ועד מותה. בשנים אלו, עמלה אנני רבות לקידומה של הודו בכל התחומים: הכלכלי, החברתי, הדתי והפוליטי. לאות הערכה הוציא השרות הבולאי בהודו בול לזכרה.

תולדות האגודה

בין תומכי האגודה במאה ה-19 היה הברון הירש.
בשנת 1923 קיימה האגודה כנס עולמי בווינה בה השתתפו כ-1200 צירים מכ-25 מדינות. בתחילת 1926 התפרסם בעיתונות העולמית שבכנס עולמי של האגודה שהתקיים בצ'נאי, הכריזה אנני בזאנט על צעיר הודי בשם קרישנמורטי כמשיח. אנשים מהאגודה הכחישו טענה זאת, וטענו שהצעיר רק הוגדר כמי שראוי להיות משיח. קרישנמורטי הסתובב בעולם והרצה על המסר של התיאוסופים.

בעיראק

עם כיבוש עיראק על ידי בריטניה, הגיע לבצרה אדם בשם יעקב סלומון, שהקים בבצרה לשכה של האגודה התיאוסופית, שבפעילותה השתתף כדורי עיני, אחד מעשירי הקהילה היהודית בבצרה. לאחר תום המלחמה נסגרה הלשכה בבצרה, אולם כדורי עיני, לאחר ביקור בהודו, שב לבצרה והקים בשנת 1926 לשכה תיאוסופית בבצרה. בסוף שנות ה-20 הוציאו רבני בצרה חרם על היהודים החברים בלשכה התיאוסופית, בטענה שהתיאוסופיה נוגדת את העם היהודי ודתו. בין השאר נטען שהתיאוסופים עובדים את הנחש. לטענת כדורי עיני, החרם היה במסגרת מאבק על השליטה בוועד הקהילה בבצרה, לאחר שעיני מצא שכספים נעלמו מקופת הקהילה. התיאוסופים פנו לממשלה וזו ציוותה על הרב של בצרה לבטל את החרם. הנושא הועבר לרבני בגדד שתמכו ברבני בצרה ואף פנו אל המלך בבקשה שיגן על היהדות מפני התיאוסופים ויתמוך בהרחקת התיאוסופים מהקהילה היהודית. המוחרמים, כ-300 משפחות, עברו לשכונה אחרת בבצרה והקימו קהילה נפרדת על כל מוסדות הדת שלה. באמצע שנות ה-30 התקיים משפט בשאלה האם המוחרמים חייבים לשלם את מס השחיטה הכשרה ובמקביל נעשו ניסיונות לאחות את הקרע בקהילה. בראשית שנת 1936 הושג הסכם שלום בין הצדדים והחרם בוטל.

בישראל

לישראל הביאה את התאוסופיה ברטה (מאשה) דומיניק, מוזיקאית ומורה לפסנתר שעלתה מרומניה בשנת 1950. היא הייתה חברה באגודה התאוסופית בארץ מולדתה כבר מגיל 16, ואף הכירה את אנני בזאנט והתכתבה איתה.
בשנת 1954 הקימה ברטה דומיניק את המרכז בישראל, כאשר בשנים הראשונות התקיימו הפעילויות של האגודה במינונים נמוכים, ככל הנראה בשל העובדה שההרצאות והמפגשים התנהלו בגרמנית ובאנגלית, וזאת, עד שהתחילו להגיע יותר ישראלים דוברי עברית ואז העבירה את נושא ההרצאות לילי בנטב.
בביתה של ברטה דומיניק הייתה ספריה ענפה בנושאים רוחניים ותאוסופיים שמשכו אנשים רבים ביניהם גם פלסטינים בתקופה שלאחר מלחמת ששת הימים שהיו באים לשמוע הרצאות בשפה האנגלית. היא ניהלה בית פתוח לבאים להרצאות ותמיד הכינה כיבוד מעשה ידיה. אף על פי שביתה היה קטן וצנוע ארחה בביתה תאוסופים רבים שהיו מגיעים מחו"ל, ביניהם ג'ון קוץ', שהיה בזמנו נשיא האגודה התאוסופית העולמית. ברטה דומיניק פרשה מפעילות בהגיעה לגיל 80 ונפטרה בגיל 85.
בשנת 1963 היו חברים באגודה כמאה ישראלים, רובם נשים ומבוגרים, שפעלו בלשכות בתל אביב, צפת, ירושלים וחיפה. יו"ר האגודה הישראלית היה הנס צויגר. הפעילות כללה הרצאות פעמיים בחודש, כולל של אורחים מחו"ל. בשנות ה-60 פעלו חברי האגודה בישראל להעניק מלגות לימודים בישראל לפליטי טיבט.
בשנת 1978 הגיע לאגודה אברהם אורון. בשנים שקדמו הוא תרגל מדיטציה, שלדבריו שינתה את חייו, אבל עדיין חש שחסר לו בסיס רחב של הבנה וידע. בעיתון אגודת הצמחונים והטבעונים ראה מודעה על הרצאה תאוסופית, וכך הגיע לביתה של ברטה דומיניק. במהלך הזמן ביקשה ממנו ברטה שייקח על עצמו את ארגון פעילויות האגודה בישראל, ואברהם שהאמין שדרך רוחנית כוללת גם מתן שירות, נענה לה. מאז ועד היום משמש אברהם אורון כמרכז וכיו"ר האגודה התאוסופית בישראל ותחת הנהלתו התפתחה האגודה שפעילותה התנדבותית לחלוטין לממדיה העכשוויים.
מנהיג התאוסופיה בישראל כיום הוא אברהם אורון. 
מטרת העל של האגודה התאוסופית הוא להביא מודעות לקהילה באמצעות החומרים התאוסופים.
מודעות לקבלה עצמית, ולשלום פנימי, לסייע לקהילה שתצמח  מתוך הידע התאוסופי והיא זו שתשחרר אותה מדעות קדומות, אמפתיה לזולת, קשב פנימי שבאמצעותו יתגלו האוצרות שבקהילה - שלום, שלווה ואחווה. כך מקווה הקהילה לגשר בין עמים ותרבויות בישראל.
לאגודה התאוסופית ירחון בשם "אור" ומגזין לתאוסופיה בישראל בשם "אורנט", אשר מופץ באינטרנט ומועבר בדוא"ל.
כמו כן האגודה מוציאה לאור ספרים בנושאים תאוסופים. 
האגודה מקיימת מפגשים לימודיים בקבוצות קטנות במסגרת "המשפחה הלומדת" ובמסגרת "ברוח חופשיה" ברחבי ישראל.
אחת לחודש חברי האגודה יוצאים לטיולים מודרכים למקומות מהיפים והרגועים ברחבי ישראל וטיולים קבוצתיים לחו"ל, טיולים שמטרתם לימוד והעשרת הידע.