קרב נהר לה פלטה

רקע כללי

במלחמת העולם הראשונה, ניתן דגש עצום לפגיעה ביכולת הכלכלית ובאספקה אל המדינות המשתתפות בקרבות, מתוך הבנה כי פגיעה שכזו משפיעה הן על החזית והן על העורף. לאורך כל מלחמת העולם הראשונה ועד החתימה על הסכם ורסאי (1919), בריטניה הטילה מצור ימי על גרמניה. גרמניה, שלה לא היה צי גדול וחזק כשל הבריטים, שלחה אניות מלחמה שיטביעו אוניות סוחר המובילות אספקה לאי הבריטי. בהמשך לכך, לראשונה, במלחמת העולם הראשונה, בא לידי ביטוי השימוש האסטרטגי בצוללות. ראיה לכך היא ייצורן המאסיבי בגרמניה, שבאותה תקופה השיקה מעל 300 צוללות, שהיוו את חלק הארי בטיבוע אוניות סוחר ובפגיעה בקווי האספקה והסחר הימיים.

רקע למערכה

בעקבות תוצאות מלחמת העולם הראשונה וחשיבותו של הסחר הימי במלחמה, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, השיקה גרמניה כמה אניות שהפליגו בימים ופגעו בקווי האספקה. בעקבות הסכם ורסאי שהגביל את הצי הגרמני, שקדו בגרמניה על פיתוח דגמים שיצמצמו את היתרון היחסי של בעלות הברית. אחת האניות המרכזיות והידועות, שהטביעה אניות רבות עם פרוץ המלחמה הייתה אוניית מערכה זוטא, הגראף שפיי.

אוניית מערכה זוטא הגרף שפיי

בנייתה של הגרף שפיי החלה בשנת 1934 והיא הושקה בשנת 1936. היא נקראה על שם האדמירל הגרמני הגרף מקסימיליאן פון שפיי שנספה בקרב איי פוקלנד ב-8 בדצמבר 1914. משנת 1936 עד 1938 היא הייתה אוניית הדגל של הצי הגרמני. למעשה, הגראף שפיי היא דוגמה מובהקת לאחת ההשפעות של הסכם ורסאי, שהגביל את גרמניה בבניית הצי הימי. הגבלות אלו הביאו ליצירת בן-כלאיים, שלו חימוש כשל אניית מערכה ויתרונות תמרון כשל סיירת - כל זאת על מנת לצמצם את היתרון היחסי של בעלות הברית.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה החלה הגרף שפיי לסייר במימי האוקיינוס ההודי ודרום האוקיינוס האטלנטי ולהטביע אוניות סוחר. היא הצליחה להטביע תשע אוניות בנפח כולל של 50,000 טון. מפקד האונייה, קפיטן האנס לנגסדורף, הקפיד על הכללים של מלחמת הסחר: כל המלחים של הספינות שהוטבעו הועלו לסיפון הגרף שפיי ולספינת האספקה שלה "אלטמרק".
בתגובה למסע טיבועים זה, החליטו בבריטניה לערוך מצוד אחרי אנייה זו. שמונה קבוצות חיפוש באזורים שונים הוקצו למשימה זו. קומודור הנרי הארדווד, שפיקד על קבוצה שכללה שלוש סיירות, החליט לחפש באזור בדרום האוקיינוס האטלנטי מזרחית לדרום אמריקה. הסיבה לכך נעוצה בחלוף 25 שנה להפסד הגרמנים בקרב ימי אחר באזור, במלחמת העולם הראשונה. הארדווד חשב, כי הגרמנים יחפשו לנקום על ההפסד שהיה באזור זה.
ב-2 בדצמבר 1939, התקבלה ידיעה על אניית סוחר בשם "דוריק סטאר", שהוטבעה בידי אנייה גרמנית מערבית לחופי דרום אפריקה. קומודור הארדווד הסיק שזו הגראף שפיי, על פי המיקום חישב את נתיב התנועה והמהירות הצפויים שלה - והחליט לחכות באזור שפך נהר הפלטה. ואכן, לבסוף אותרה הגרף שפיי ב-13 בדצמבר 1939 ליד חופי אורוגוואי.

זיהוי

ב-13 בדצמבר 1939 בשעה 6 בבוקר, זיהתה הגרף שפיי כח סיירות בריטי 240 מייל מערבית לכף סנטה מריה. לנגסדורף פקד על ספינתו להעלות למהירות מרבית ולאייש עמדות קרב. בשעה 06:14 הבחינו בכוח הבריטי בעשן שחור באופק, עשן שנגרם עקב ההגברה הפתאומית של קצב השריפה במנועי הדיזל של הגרף שפיי. הכח זיהה את הגרף שפיי ואייש עמדות קרב.

תנועה לקראת מגע

הכוח הבריטי התפצל על פי התכנון הטקטי של קומודור הארווד: האיאקס (עליה נכח הארווד) והאכילס שעטו צפונה בעוד האקסטר שינתה נתיב מערבה. מטרת הפיצול הייתה לבסס ולממש את היתרון המספרי של הכח הבריטי על הגרף שפיי, שהייתה חייבת עכשיו לחלק את כח האש שלה בכיוונים נפרדים.

הקרב

בשעה 06:17 פתחה הגרף שפיי באש על האקסטר מטווח של 20000 יארד (כ-18 קילומטרים). לאקסטר לקח עוד שלוש דקות עד שהתחילה לבצע ירי בתגובה, האכילס ביצעה מטח ראשון דקה לאחר האקסטר, והאייקס שתי דקות אחר כך.
בשעה 06:23 פגע פגז במרכז האקסטר. כתוצאה מפגיעה זו הושבתו צינורות הטורפדו שבדופן ימין, מערכת הקשר הפנים ספינתית, ומכלולים מכניים שונים בספינה.
דקה אחר כך פגע פגז נוסף בצריח התותח הימני של האקסטר. כתוצאה מפגיעה זו הושבת התותח, ורסיסים מהפיצוץ הגיעו לגשר הפיקוד ופצעו או הרגו את כל הנוכחים בו פרט לשני קצינים ולמפקד הספינה: קפטן בל.
כתוצאה מפגיעות אלו, נותרה הספינה ללא תקשורת פנים או יכולת תמרון בשליטה מרחוק (מהגשר), מים החלו לחדור פנימה דרך חורים שנפערו בספינה כתוצאה מהירי היעיל של הגרף שפיי. בתגובה לפגיעות, עברה בספינה לשליטה בצורה מקומית על התמרון (על ידי סיבוב מכני של דפי ההגה) וקפטן בל התמקם באזור הצריח שבירכתי הספינה, ומשם ניהל את הלחימה והתמרון על ידי שליחים, שהעבירו את ההודעות בספינה בריצה.
הגרף שפיי המשיכה לטווח ביעילות את האקסטר, שהחלה לעלות באש במספר מקומות. בנקודת זמן זו החליט לנגסדורף להפנות חלק מהאש, כפי שהרווד צפה שיעשה, לכיוון האייקס והאכילס, שהתחילו לפגוע בגרף שפיי ביעילות.
בשעה 06:32 הטילה האקסטר שלושה טורפדו שהחטיאו את המטרה עקב תמרון יעיל של הגרף שפיי. בשעה 06:37 האייקס משגרת מטוס. בשעה 06:38 האקסטר ביצעה תמרון על מנת להפנות את דופנה השמאלי לכיוון הגרף שפיי במטרה להטיל טורפדו. במהלך תמרון זה, שני פגזים שירתה הגרף שפיי פגעו בתותח הקדמי של האקסטר ובמרכזה. בין נזקי הפגיעה: השבתת התותח ושריפה נוספת שפרצה במספר סיפונים. בשלב זה האקסטר כבר הייתה פגועה קשות: מוצפת, ללא מתחים, 2 תותחים מושבתים, תמרון בשליטה מקומית, תקשורת פנים באמצעות שליחים ולמרות כל זאת האקסטר מסיימת את הסיבוב ויורה טורפדו שמחמיץ את המטרה. בגמר הסיבוב האקסטר נערכת במקביל לגרף שפיי ויורה בשני התותחים הנותרים.ב-0640 פגז שירתה הגרף שפיי נחת במים בטווח אפס מחרטום האייקס ורסיסי הפיצוץ קטלו 4 אנשי צוות שנכחו באותו הרגע בסיפון החרטום של הספינה.

המרדף

בשלב זה בגרף שפיי, לנגסדורף עשה סיבוב בקרת נזקים בספינתו והבחין ב 17 פגיעות, מתוכן 3 לא חדרו לפנים הספינה. בין הפגיעות הרס כל מטבחי הספינה פרט לאחד, הרס מחסני הקמח, פגיעה במערכת הדלק שהשאירה לספינה דלק שיספיק רק ל-16 שעות, וכן נזקים במבנה החיצוני של הספינה באזור החרטום שמקטינים מאוד את יכולת שרידות הספינה בים גבוה. לאחר הסיבוב פנה לנגסדורף לקצין הניווט במילים הבאות: "עלינו למהר לנמל, הספינה אינה כשירה להפלגה בצפון אטלנטי". על פי פרשנויות ועדויות, בנקודה זו לגרף שפיי לא היה שום נזק במערכות הנעה, התקשורת או הלחימה, ובהחלט היה ביכולתה להמשיך בקרב ואולי אף להכריעו מאחר שהאקסטר כבר הייתה כמעט מנוטרלת מיכולות האש שלה.
בהחלטה שנויה במחלוקת מבחינה טקטית, הגרף שפיי שינתה את נתיבה לכיוון אזור שפך נהר הפלטה. האייקס והאכילס החלו לרדוף אחרי הגרף שפיי מרדף שאין מטרתו להשיג אותה, אלא ללוותה ולראות לאן פניה מועדות. במהלך שלבי המרדף הראשונים (סביבות השעה 08:00) נפגעה האייקס מפגז שירתה הגרף שפיי וכתוצאה מהפגיעה איבדה את אחד מהצריחים. טורפדו שהאייקס ירתה בתגובה החמיץ את מטרתו. מכאן נפתח הטווח ל15 מייל האכילס הפליגה מעט צפונית לאדייקס, והאקסטר החלה לדדות דרומה לאיי פוקלנד לתיקונים.
בשעה 09:15 נחת המטוס ששיגרה האיאקס לאחר שעתיים וחצי של טיסה ולאחר שדיווח שהאקסטר פגועה קשות ומפליגה מערבה.
ב09:45 שלח הרווד מסר לסיירת הכבדה "הקומברלנד", שנמצאה באותו רגע כ-1000 מיילים ימיים דרומית לאזור לה פלטה (אזור איי פוקלנד). במסר פקד הארווד על הקומברלנד להגיע במהירות מרבית לאזור מונטבידאו. כמו כן, נשלח מסר זהה לנושאת המטוסים ארק רויאל וספינות נוספות בקרבתה. ה"ארק רויאל" וחברותיה היו באותו רגע במרחק 3000 מיילים ימיים מאזור לה פלטה. בשעה 10:30, תוך כדי ה"מרדף" הצטמצם הטווח בין הספינות ל-23,000 יארד (כ-21 ק"מ) והגרף שפיי שהבחינה בכך, ירתה מטח לכוון האכילס, שהצליחה להתחמק בקושי על ידי תמרון יעיל. האכילס פתחה טווח מיד אחר כך.
בשעה 11:00 (5 שעות לאחר תחילת הקרב) דווחה האקסטר כי היא בדרכה לאיי פוקלנד במהירות 20 קשר עם תותח אחד פעיל בשליטה מקומית. האקסטר הגיעו לנמל מבטחים בצהרי ה-16 (3 ימים לאחר הקרב).
בתשע השעות הבאות, התנהל "מרדף" ללא שום אירוע ירי.
בשעה 19:15, לאחר 9 שעות ללא ירי נורו 2 מטחים מהגרף שפיי לכיוון האייקס. שניהם לא פגעו ביעד. בשעה 22:15, לאחר שכבר שקעה השמש, חצתה הגרף שפיי את ה- english bank (מכשול מים רדודים בדרך למונטבידאו) מצפון כאשר האכילס מלווה אותה והאייקס חולפת את המכשול מדרום על מנת למנוע בריחה של הגרף שפיי דרומה, דבר שקומודור הרווד חשש שתעשה. ב-2315 לאחר שהבין סופית כי כוונת הגרף שפיי להיכנס לנמל מונטבידאו, פקד קומודור הרווד על האכילס לעזוב את הגרף שפיי, שמעט אחר כך אכן נכנסה לנמל מונטבידאו והטילה עוגן.
עד כה: שעה וחצי של קרב צמוד, 16 שעות של "מרדף" על פני 350 מייל עד למונטבידאו, ומניין נפגעים כלהלן: בצד הבריטי 72 הרוגים (61 באקסטר, 7 באייקס ו-4 באכילס) ו-47 פצועים (23 באקסטר, 15 באייקס ו-9 באכילס). בגרף שפיי 37 הרוגים ו57 פצועים.