אוניברסיטת קיימברידג'

מידע כללי

31 הקולג'ים המרכיבים את אוניברסיטת קיימברידג' מהווים, למעשה, מוסדות עצמאיים: הקולג' רשאי לקבוע אילו סטודנטים יתקבלו ללימודים, ולהחליט באופן עצמאי על מינוי מרצים וחוקרים, בכפוף לתקנון האוניברסיטה. בנוסף, הקולג'ים הם האחראים על סידורים פנימיים ומנהליים, על רווחת הסטודנטים (רוב הסטודנטים חיים, גרים ולנים בתחומי הקולג' במהלך לימודיהם) ועל ארגון קבוצות למידה קטנות. בכל קולג' ישנם ספרייה ומתקני ספורט, מועדונים ואחוות שונות. הלימודים מתנהלים הן במחלקות הקולג'ים והן במחלקות האוניברסיטה, כאשר האוניברסיטה היא שמעניקה את התארים.
קיימברידג' חברה בקבוצת ראסל (רשת אוניברסיטאות מחקר בריטיות), בקבוצת קוימברה (התאחדות אוניברסיטאות אירופיות מובילות) ובארגון LERU (חבר אוניברסיטאות המחקר האירופיות).
בראש האוניברסיטה עומד נשיא (chancellor), אולם זהו תפקיד ייצוגי בעיקרו. הנשיא הנוכחי של האוניברסיטה הוא הלורד סיינזברי מטורנוויל, הבעלים של רשת המרכולים סיינזברי'ז. סגן הנשיא (vice-chancellor), ומי שעומד למעשה בראש האוניברסיטה, הוא פרופ' סטיבן טופ (Stephen Toope).

היסטוריה

הקולג' הראשון של אוניברסיטת קיימברידג' הוא פיטרהאוס קולג', שהוקם בשנת 1284 על ידי יו בלשאם (Hugh Balsham), בישוף אילי (Ely). רבים מהקולג'ים נוסדו במאות ה-14 וה-15, אולם קולג'ים נוספים הוקמו במהלך המאות הבאות, עד לזמננו אנו. הקולג' החדש ביותר הוא הומרטון קולג', מוסד שמקורו במאה השבע עשרה, אבל הוכר כקולג' בשנת 2010. בשנת 2004 דווח כי קיימברידג' מתכננת להגדיל את מספר הסטודנטים שלה על ידי בניית שלושה קולג'ים נוספים, אולם דוברי האוניברסיטה הכחישו זאת.
בימי הביניים, המניע העיקרי להקמת קולג'ים היה צבירת מתפללים רבים ככל האפשר - בדמותם של התלמידים, שהיו ברובם אנשי כמורה - על מנת שיתפללו למען נשמותיהם של מייסדי הקולג'ים. מסיבה זו כללו קולג'ים רבים כנסיות וחדרי תפילה, והכנסיות אף התוו את עיקרי תוכנית הלימודים: דקדוק, לוגיקה, רטוריקה, וכן לימוד סכולסטי של אריתמטיקה, מוזיקה, גאומטריה ואסטרונומיה. עיקר הדגש, עם זאת, היה על לימודי דת ותאולוגיה. במהלך פירוק המנזרים באנגליה ציווה המלך הנרי השמיני על מורי האוניברסיטה לסגור את הפקולטה ללימודי החוק הקאנוני ולחדול לאלתר מלימודי "הפילוסופיה הסכולסטית". הדבר הביא לשינוי במוקדי תוכניות הלימודים של הקולג'ים: לא עוד לימודי דת ותאולוגיה, כי אם קלאסיקה, ביקורת המקרא ומתמטיקה.
קרנה של אוניברסיטת קיימברידג' עלתה עם המצאת הדפוס, שאפשרה לחוקריה לפרסם פרסומים מדעיים בתפוצה רחבה החל משנת 1534, עת רכשה האוניברסיטה מספר מכבשי דפוס. במאה ה-17 הגיעה העשייה האקדמית בקיימברידג' לאחד משיאיה הרבים, כאשר אייזק ניוטון (1643-1727), שהיה פרופסור למתמטיקה בטריניטי קולג' פרסם לקראת סוף המאה ה-17 את מחקריו אודות חוקי התנועה והכבידה. הישגים אקדמיים בולטים נוספים היו פרסום "מוצא המינים", עבודתו המהפכנית של צ'ארלס דרווין על האבולוציה, וכן ביקוע האטום בשנת 1932 על ידי ג'ון קוקרופט וארנסט וולטון.
בחינת הגמר לקבלת התואר "Bachelors of Arts" - התואר הראשון העיקרי המוענק בקיימברידג' בתום לימודי מדעי הרוח, מדעי החברה ומדעי הטבע - ידועה בשם טרייפוס (Tripos). הגם שהאוניברסיטה מציעה כיום לימודים במגוון תחומים, עד ראשית המאה ה-19 עיקר הדגש היה על לימודי מתמטיקה, שהיו אז בבחינת לימודי חובה לצורך סיום התואר. לימודי המתמטיקה באוניברסיטת קיימברידג', ובעיקר הטרייפוס במקצוע זה, היו תחרותיים ביותר, ובזכותם הופיעו כמה מגדולי המדענים האנגלים. עם זאת, היו מי שהביעו סלידה מהשיטה הנהוגה בקיימברידג', כדוגמת גודפרי הרולד הארדי אשר טען כי היא גורמת לרוב התלמידים להתעניין יותר בציוניהם מאשר בנושאים הנלמדים. אף על פי שכיום המחקר בקיימברידג' הוא רב-תחומי, עיקר חוזקה נותר לימודי המתמטיקה: מרכז אייזק ניוטון, המשתייך לאוניברסיטה, נתפס באנגליה כמכון המחקר הלאומי לחקר המתמטיקה והפיזיקה התאורטית.
הקולג'ים הנשיים הראשונים היו גירטון קולג' (1869) וניונהאם קולג' (1872). הסטודנטיות הראשונות נבחנו בשנת 1882, אולם רק בשנת 1947 שולבו נשים במערך המחקר וההוראה של האוניברסיטה, 20 שנים אחרי שילובן באוניברסיטת אוקספורד.
מתוך 31 הקולג'ים הקיימים כיום, שלושה מיועדים לנשים בלבד (לוסי קוונדיש קולג', ניו הול קולג' וניונהאם קולג'), וחמישה - לתלמידים מתקדמים בלבד (הלומדים לתואר M.A לפחות) (קלייר הול קולג', דרווין קולג', וולפסון קולג' וסיינט אדמונד קולג' והיוהס הול קולג).

קבלה ללימודים

בעבר, קבלה לאוניברסיטת קיימברידג' הייתה על בסיס ידיעת לטינית ויוונית, שנלמדו בבתי הספר הפרטיים בבריטניה (המכונים Private Schools). פירוש הדבר היה, על פי רוב, שרובם המכריע של הסטודנטים באוניברסיטה השתייכו לעלית החברתית הבריטית. החל משנות השישים הסתמן שינוי, שבמסגרתו התקבלו סטודנטים בעיקר על סמך כישוריהם והישגיהם האישיים. המועמדים נדרשים להיות בעלי הציונים הטובים ביותר האפשריים בתעודות סיום התיכון שלהם, וכן לעבור ראיון אישי קפדני. בשנים האחרונות, מועמדים המעוניינים להתקבל לתחומים טכניים שונים, כדוגמת מתמטיקה, נדרשים גם לעבור סדרת מבחנים הידועה כמבחני STEP. עם זאת, הוויכוח אודות מידת ההוגנות הקיימת בשיטת הקבלה לקיימברידג' ולאוקספורד עודו מתנהל בבריטניה.
כמעט כל הקולג'ים מקבלים סטודנטים עבור כל המקצועות הנלמדים באוניברסיטה, אך ישנם מספר קולג'ים אשר שמים דגש על מקצוע מסוים. לדוגמה, מכללת גונביל וקיז מכילה מספר רב של תלמידי רפואה.
תלמידים מתקדמים מתקבלים לקיימברידג' בהתאם לשיקולי המחלקה או הפקולטה שבה הם מתעתדים ללמוד, ורק לאחר מכן הם משויכים לקולג' זה או אחר.

ספורט ופנאי

בקיימברידג' קיימת מסורת ארוכה של השתתפות סטודנטים בפעילויות ספורט ופנאי. החתירה פופולרית במיוחד, וישנן תחרויות בין הקולג'ים ונגד אוניברסיטת אוקספורד עצמה. ישנן משחקי יריבות מול אוקספורד במגוון תחומי ספורט, ביניהם רוגבי, קריקט, ושחמט. הקיימברידג' יוניון הוא מרכז להתדיינויות פוליטיות בין סטודנטים. ישנם מועדני דרמה וקומדיה, וכן עיתוני סטודנטים רבי השפעה.

אגדות ומיתוסים

מספר מיתוסים התפתחו סביב אוניברסיטת קיימברידג' וההיסטוריה שלה. אחד מהם עוסק בגשר המתמטי הסמוך לקווינס קולג', שעיצב, כביכול, אייזק ניוטון עצמו באופן שיאפשר לו להחזיק מעמד ללא ברגים ובריחים. מסופר על חבורת סטודנטים ספקניים שפירקו את הגשר אך לא הצליחו להרכיבו מחדש לאחר מכך. הסיפור הוא בדיה, שכן הגשר נבנה 22 שנים לאחר מותו של ניוטון.
סיפור אמיתי הוא זה העוסק ב"פרס כף העץ", שהייתה ה"פרס" שהוענק לתלמיד שקיבל את הציון העובר הנמוך ביותר בלימודי המתמטיקה. הפרס הוענק בפעם האחרונה בשנת 1909 לחותר בשם קטברת' למפרייר הולטהאוס מסנט ג'ונס קולג'. מרגע שהובן כי מספר סטודנטים עשו מאמצים לזכות בכף העץ, בוטל הנוהג.

שונות

אוניברסיטת קיימברידג' מקיימת שותפות מחקרית הדוקה עם המכון הטכנולוגי במסצ'וסטס (MIT). בנוסף, האוניברסיטה מנהלת קשרים עם חברות ההייטק באזור קיימברידג'. אישים רבים בעולם הטכנולוגיה תורמים לאוניברסיטה באופן קבוע, כדוגמת גורדון מור מאינטל וביל גייטס נשיא מיקרוסופט. בשנת 2000, כונן גייטס את מלגת גייטס שנועדה לסייע לסטודנטים שאינם בריטים הלומדים בקיימברידג'.