google/wiki40b huggingface dataset:
פרחון

פִּרְחוֹן (אנגלית: Fledgling) הוא שלב בחיי עופות צעירים כשנוצותיהם ושרירי כנפיהם התפתחו די הצורך לתעופה, והם פרחו מהקן, אולם עדיין תלויים בטיפול הוריהם לצורך תזונה והישרדות. 
באורניתולוגיה, משמעות המונח "פרחון" משתנה בהתאם למין. לעיתים עופות נחשבים לפרחונים ברגע שהם עוזבים את הקן, אף על פי שהם עדיין לא מסוגלים לעוף. לעיתים המונח מתייחס לגוזלים בלתי תלויים בבוגרים, על אף שהבוגרים יאכילו אותם לעיתים קרובות לאחר שפרחו מהקן והם מסוגלים לעוף.
המין מורלט קשיש ממשפחת האלקיים, פורח יומיים בלבד לאחר הבקיעה, ורץ מהמחילה שלו לאוקיינוס ולעבר הוריו הקוראים לו. ברגע שהוא מגיע לאוקיינוס הוריו יגדלו אותו במשך מספר שבועות. מינים אחרים, כגון האוריה וכמה קורמורניים, עוזבים את אתרי הקינון לפני שהם מסוגלים לעוף, או מסוגלים לעוף ממש בקושי. בוגרי האוריה יובילו את הפרחונים דרך מושבת האוריות במידת האפשר, ובמורדות תלולים כגון צוקים הם יעופו מטה ויקראו לפרחונים. הפרחונים ישגרו עצמם מהצוק, ינסו לעוף רחוק ככל האפשר עד האוקיינוס או שיבצעו נחיתת התרסקות על הקרקע, אז טורפים שונים כמו שועל השלג יטרפו אותם אם לא יגיעו לים.
לימור נחמיאס

טלוויזיה

נחמיאס הייתה שותפה בכתיבת התסריטים של כמה מהטלנובלות המצליחות ביותר של ערוץ הוט 3 בטלוויזיה בכבלים: "משחק החיים" ב-2003 ו"מיכאלה" ב-2004.
ב-2006 הייתה היוצרת והתסריטאית של העונה הראשונה של "האלופה".
ב-2009 שודרה בערוץ yes stars ישראלי הסדרה "גירושים נפלאים", שנחמיאס הייתה היוצרת והתסריטאית שלה. ב- 2010 שודרה בערוץ yes drama העונה השנייה של הסדרה.
ב-2018 משודרת ב-HOT סדרת הפשע "מלכות", שנוצרה על פי רעיון של נחמיאס.
לודוויג פון פלקנהאוזן

תחילת הקריירה

פון פלקנהאוזן נולד ב-13 בספטמבר 1844 לפרידריך וילהלם פון פלקנהאוזן (גר') שהיה גנרל לוטננט בצבא הפרוסי ולאשתו קתרין לבית רואנט, בגובן שהשתייכה לממלכת פרוסיה. ב-1862 התגייס לצבא הפרוסי ולחם בשורותיו במלחמת שלזוויג השנייה, במלחמת אוסטריה-פרוסיה ובמלחמת פרוסיה צרפת. לאחר מכן מילא בצבא תפקידי פיקוד ומטה, בשנת 1895 מונה למנכ"ל משרד המלחמה, בשנת 1897 מונה למפקד דיוויזיית המשמר ה-2, ובשנת 1899 מונה למפקד הקורפוס ה-13 (וירטמברג). בשנת 1902 פרש פון פלקנהאוזן מהצבא, ועבד על מחקרי מדע צבאיים.

מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה פון פלקנהאוזן ב-18 באוגוסט 1914 למפקד קורפוס התחלופה שהיה חלק מהארמייה השישית ולחם בחזית המערבית. ב-18 בספטמבר 1914 הפך הקורפוס שבפיקודו לפלגת הארמייה A - פלקנהאוזן, שהגנה באזור לורן, במקום הארמייה השישית שהועברה צפונה. על הצלחתו בקרבות קיבל פון פלקנהאוזן ב-23 באוגוסט 1915 את העיטור פור לה מריט, וב-15 באפריל 1916 קיבל פון פלקנהאוזן תוספת עלי אלון לעיטור הפור לה מריט. ב-17 באפריל 1916 עבר פון פלקנהאוזן לפקד על מפקדת הגנת החופים, ופיקד עליה עד ה-28 באוגוסט 1916.
ב-28 באוגוסט 1916 מונה פון פלקנהאוזן למפקד הארמייה השישית במקום רופרכט, נסיך הכתר מבוואריה שעבר לפקד על קבוצת הארמיות רופרכט. ב-9 באפריל 1917 הותקפה הארמייה השישית בידי כח בריטי-קנדי משולב בקרב רכס וימי, במהלך קרב אראס. הארמייה בפיקודו של פון פלקנהאוזן ספגה יותר מ-20,000 אבידות ונהדפה מן הרכס, אותו החזיקו הגרמנים קרוב לשלוש שנים, לאחור.
בעקבות הכישלון בקרב רכס וימי, הודח גנרל פון פלקנהאוזן מתפקידו כמפקד הארמייה, ובתחילת מאי 1917 מונה למושל הכללי של בלגיה במקום גנרל מוריץ פון ביסינג, ושימש בתפקיד זה עד לסיום המלחמה.
בנובמבר 1918 לאחר שביתת הנשק, פרש פון פלקנהאוזן משירות צבאי. פון פלקנהאוזן נפטר בגרליץ ב-4 במאי 1936 והוא בן 92 שנים.
כתר צפוני

כוכבי הקבוצה

α בכתר צפוני (גמה או אלפקה) הוא כוכב זוגי לוקה (בדומה לאלגול) במרחק של כ-75 שנות אור. הכוכב הבהיר מבין השניים הוא כוכב לבן - כחלחל עם בהירות מדרגה 2.2 ובן הזוג העמום יותר הוא כוכב צהוב עם בהירות מדרגה 7. אחת ל-17 יום ו-8.6 שעות הכוכב העמום עובר על פני הבהיר ומוריד את הבהירות הכוללת לדרגה 2.3.
β בכתר צפוני, הוא כוכב לבן - צהבהב במרחק של כ-115 שנות אור ועם בהירות מדרגה 3.7.
R בכתר צפוני הוא כוכב משתנה מסוג על-ענק צהוב במרחק של כ-6000 שנות אור ועם בהירות מדרגה 6. באופן בלתי סדיר ובמהירות בהירותו צונחת לדרגה 14 ואחר כך במשך מספר חודשים היא חוזרת בהדרגה לדרגה 6. הסבר אפשרי לתופעה היא הצטברות הדרגתית של פחמן גזי בשכבות החיצוניות של הכוכב וכשריכוזו מגיע לסף מסוים הגז מתעבה לטיפות גדולות החוסמות את הקרינה וגורמות לירידה הדרמטית בבהירות. לחץ הקרינה של הכוכב מאדה את הפחמן בחזרה ומפזר את האטומים וכך הבהירות שוב עולה.

מיתולוגיה

הקבוצה זוהתה ככתר של אריאדנה בתו של מינוס מלך כרתים, אותו קיבלה מדיוניסוס. לפעמים הכתר שוייך לשומר הדובים הנמצא בסמוך אליו.
שני יצהרי

ביוגרפיה

יצהרי נולדה ברעננה וגדלה בבת ים ובילדותה עברה עם משפחתה להתגורר בראשון לציון. בגיל 8 הצטרפה ללהקה בבית הספר היסודי שבו למדה, ובהמשך גם בחטיבת הביניים שבה למדה. בילדותה השתתפה גם בלהקת הזמר העירונית של ראשון לציון, "קול ראשון".
בגיל 16 החלה לעבוד כמלצרית מזמרת באולם אירועים, שם רכשה את הכלים הדרושים לזמרת מתחילה. בעקבות עבודה זו קיבלה הזמנות להופיע במסיבות ובאירועים.
בשירותה הצבאי הייתה בלהקת חיל האוויר והחלה ללמוד פיתוח קול. במסגרת שירותה הצבאי טסה לסיבוב הופעות בארצות הברית למשך שלושה שבועות.
לקראת שיחרורה מצה"ל החלה לעבוד על סינגל הבכורה שלה.
יצהרי נשואה לגיא שמריה.

קריירה

ב-4 במאי 2010 הוציאה את סינגל הבכורה שלה, "י'בינתי", שעמד במשך ארבעה שבועות בראש מצעד ההשמעות הארצי של תחנות הרדיו, עם למעלה מ-700 השמעות בחודש אחד.
ב-10 באוגוסט 2010 הוציאה את הסינגל השני שלה, "כמה כמה" וב-27 בספטמבר 2010 הופיעה על בימת קיסריה לצד ליאור נרקיס עם שני השירים שהפכו ללהיטים גדולים, "י'בינתי" ו"כמה כמה".
ב-11 בינואר 2011 הוציאה את הסינגל השלישי שלה "אגו" וב-5 באפריל באותה שנה הוציאה את שירה "היא רוצה".
בקיץ 2013 השתתפה בתוכנית הדוקו-ריאליטי "מה שקורה באילת" בערוץ 24.
בנובמבר 2013 יצא הסינגל "תמסור לו", שמהווה חלק מפרויקט "שרים לשמשון", לזכרו של שמשון צור - חבר מועצת עיריית רחובות.
אלבום הבכורה של יצהרי צפוי לצאת במהלך חורף 2013-2014.
ב-2013 הצטלמה לדרמה הקומית "שחקן זר" של הזכיינית "קשת".
ב-2014 הנחתה את תוכנית הקיץ עד הבית בערוץ 24 לצד אלירז שדה, הדר לוי ועוד.
ב-20 באוקטובר 2015 אלבום "י'בינתי" חדש ב-2015.
סטרובוסקופ

סְטְרוֹבּוֹסְקוֹפ הוא מכשיר המיועד לצפייה בעצמים נעים, בהפרשי זמן קבועים. המכשיר משמש למדידת אותה תנועה ולחקירתה. לרוב משמש הסטרובוסקופ לצפייה בתנועה מחזורית מהירה.

סטרובוסקופ מכני

גליל שבהיקפו מספר זוגי של חריצים (מקבילים לציר הגליל) במרווחים קבועים. הצופה מביט בעצם הנע מבעד לזוגות חריצים נגדיים, בזמן שהגליל מסתובב סביב צירו בתדירות הרצויה. תדירות הצפייה היא מכפלת תדירות הסיבוב במספר החריצים. אפשרות אחרת היא שימוש בזוג חריצים - אחד קבוע והשני חולף על פניו בתדירות הרצויה. צפייה דרך חריץ אחד שנע לא מביאה לתוצאה הנדרשת.
הסטרובוסקופ המכני מבוסס על המצאות דומות מהמאה ה-19, ששימשו להצגת סרטונים קצרים, כגון הפנקיסטיסקופ, והזואיטרופ. מקור השם "סטרובוסקופ" בשמה של אחת מהמצאות אלה. ביוונית, סטרובוס (στρόβος) פירושו סחרור.
ספרטק מוסקבה (כדוריד)

היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 2017 ביוזמת דמיטרי רוגוזין ובחסות פדרציית הכדוריד של מוסקבה. 
בעונת הבכורה שלה בליגה, 2017/18, הקבוצה סיימה את העונה הסדירה במקום השני והעפילה לגמר פלייאוף הליגה. באותה עונה העפילה עד לגמר הגביע, אך הפסידה לדובים מצ'כוב.
היא השתתפה לראשונה בעונת 2018/2019 בגביע פדרציית הכדוריד האירופית אך הפסידה במשחק הבכורה לברן, כבר בסיבוב המוקדמות השני. בזירה הלאומית, ספרטק שוב הפסידה לדובים מצ'כוב בגמר הגביע אבל לראשונה סיימה את העונה הסדירה בראשות הטבלה והעפילה עד לגמר הטורניר, בו התמודדה שוב נגד הדובים מצ'כוב אך הפסידה שוב ולא הצליחה לזכות בתואר לאומי ראשון.
אשרי הגפרור

תרגומים

השיר תורגם פעמים מספר לאנגלית; התרגום הראשון, מאת מרי סירקין (1946), הוא גם המקובל ביותר.
כמו כן, הוא תורגם ליידיש על ידי המשורר ה' גוֹלדובסקי (1947).

לחנים

לשיר שני לחנים. הלחן הידוע יותר הוא של דוד זהבי (5 במרץ 1946), שהלחין את השיר לבקשת משה ברסלבסקי; לחנו זכה לביצועים רבים. 
לחן נוסף הוא מאת אברהם דאוס. 
אריאל הירשפלד רואה בשיר בלחנו של זהבי שיר לכת חזק וקודר שעיקרו חרדתו של השורד בעולם של מלחמה.

אזכורים, הנצחה והשפעה

השיר, שהיה לסמל לרוח ההקרבה של לוחמי המחתרת, זכה לפרסום רב ביישוב העברי בארץ ישראל. במהרה הוא הפך, לצד "הליכה לקיסריה", לחלק מהרפרטואר המוזיקלי ומההווי החברתי של תנועות הנוער בישראל, והוא מושמע בטקסי יום השואה בישראל.
לדברי צביקה דרור, "השיר הושר כתפילה על ידי אנשי הפלמ"ח. [...] [יצחק] שדה היה מזמזם את השיר כששפתיו נרעדות קימעה".
שם השיר שימש כשם ספרה של הסופרת האמריקאית מרי סירקין על חייה של חנה סנש (1947); כשמו של מחזה שכתב אביגדור המאירי על חנה סנש (תשי"ט 1958); וכן של סרט תיעודי של רוברטה גרוסמן על חייה של סנש (2008).
המשוררת היהודייה-הונגרייה מלכה נשר חיברה לזכרה של סנש את השיר "הגפרור המאושר".
השיר מאוזכר בשיר מאת דליה רביקוביץ (""אשרי הגפרור הקטן / שיצית לפתע חַיָּל ביחידת עלית").
ב-1976 יצר גרשון קניספל קיר אמנותי בכניסה לחדר האוכל בקיבוץ יד חנה המשלב את דמותה של חנה סנש והשיר.
על פי ההיסטוריונית יהודית תידור באומל, השיר היה "לסמל הפיוטי של הפעילות היישובית באירופה בתקופה השואה". כיום מזוהה השיר בישראל עם יום הזיכרון לשואה ולגבורה ויום הזיכרון לחללי מערכות ישראל.
השיר נכלל בסידור התפילה של כמה זרמים ביהדות ארצות הברית, בהם היהדות הרפורמית (המתקדמת) והיהדות הרקונסטרוקטיבית (היהדות המתחדשת).
מכון קייזר וילהלם

היסטוריה

מכון קייזר וילהלם הוקם בשנת 1911 על מנת לקדם את מדעי הטבע, כחלק ממגמה של הקמת מוסדות עצמאיים שאינם מנוהלים על ידי המדינה.
בהנהגת והכוונת המכון עמדו מדענים בולטים, בהם פריץ הבר (חתן פרס נובל לכימיה, 1918), אלברט איינשטיין (חתן פרס נובל, 1921), פטר דביי (חתן פרס נובל לכימיה, 1936), אוטו האן (חתן פרס נובל לכימיה, 1944), ולתר בותה (חתן פרס נובל לפיזיקה, 1954).
המימון למכון הושג ממקורות פנימיים וחיצוניים. בתוך גרמניה גויסו כספים מאנשים פרטיים, מהתעשייה ומהממשלה, וכן באמצעות 'ארגון החירום של המדע הגרמני' (Notgemeinschaft der Deutschen Wissenschaft). מחוץ לגבולות גרמניה הייתה זו קרן רוקפלר אשר העניקה לסטודנטים מלגות לימודים לשנה אחת, לכל מכון שהם בחרו (בניגוד לאוניברסיטאות, מוסדות קייזר וילהלם לא היו מחויבים רשמית ללמד תלמידים).
מכון קייזר וילהלם ומרכזי המחקר שלו היו מעורבים במחקר, ניסוי וייצור של נשק, הן במלחמת העולם הראשונה והן במלחמת העולם השנייה.
מקס פלאנק, שהיה נשיא המכון בעת עליית הנאצים, התנגד בגלוי למשטר הנאצי בגרמניה, בעיקר בנוגע לרדיפת יהודים, ושילם על כך מחיר אישי. ב-1936, כשתקופת כהונתו בראש מכון קייזר וילהלם עמדה להסתיים, לחצו עליו הנאצים שלא יגיש את מועמדותו לכהונה נוספת.
ב-2001 נודע כי למכון קייזר וילהלם שלח ד"ר מנגלה את תוצאות "מחקריו" ובעקבות זאת פרסם המכון הכרזת התנצלות רשמית בפני העם היהודי, על הסבל שנגרם לו בחסותו.

אחרי מלחמת העולם השנייה

עם תום מלחמת העולם השנייה איבד המכון את מיקומו המרכזי בברלין ולכן פעל ממקומות אחרים, ביניהם גטינגן. נשיא המכון אלברט ווגלר התאבד באפריל 1945 לאחר מכן הובא מקס פלאנק ממגדבורג לגטינגן לשמש כנשיא. לאחר מכן היה נשיא המכון הפרופסור אוטו האן. ב-1946 שונה שם המכון למכון מקס פלאנק.
ב-2016 נמצאו חלקי מוח ואדם במכון מקס פלאנק במינכן (שהיה קודם לכן מתקן של מכון קייזר וילהלם) שכנראה נועדו לצורכי ניסויים בבני אדם בתקופת הנאציים.
פטר אבן

חייו

אבן נולד בזאמברק שבצפון-מזרח בוהמיה וחי בנעוריו בצ'סקי קרומלוב שבדרומה. שם למד פסנתר ובהמשך צ'לו ועוגב. שנות הכיבוש הגרמני ומלחמת העולם השנייה היו קשות לו במיוחד. אף כי גדל כקתולי, אביו היה יהודי וב-1943 גורש אבן מבית הספר ונשלח בצו הנאצים למחנה הריכוז בוכנוואלד עד סוף המלחמה.
אחרי המלחמה התקבל לאקדמיה למוזיקה של פראג, שם למד פסנתר אצל פרנטישק ראוך והלחנה אצל פבל בוז'קובץ'. 
בשנת 1955 התמנה לסגל המחלקה לתולדות המוזיקה של אוניברסיטת קארל בפראג. בשנים 1978-79 כיהן כפרופסור להלחנה בקולג' המלכותי הצפוני למוזיקה במנצ'סטר, אנגליה. בשנת 1990 היה לפרופסור להלחנה באקדמיה לאמנויות הבימה בפראג ולנשיא פסטיבל האביב של פראג. הוא עשה לו שם באלתוריו על הפסנתר והעוגב, אבל הלחנה נשארה תחום העניין העיקרי שלו.

יצירותיו

אבן היה מלחין פורה, שחיבר מוזיקה בסוגות שונות. בין ההזמנות החשובות ביותר שקיבל היו האורטוריה "אפולוגיה סוקרטוס", הבלט "קללה וברכה" (Kletby a dobroreceni), שנכתבה בשביל פסטיבל הולנד 1983, היצירות התזמורתיות "שעות הלילה" (Noční hodiny),  ו"הנוקטורן של פראג" (Pražské nokturno), בשביל הפילהרמונית של וינה, הקונצ'רטו מס' 2 לעוגב לחנוכת העוגב החדש של רדיו וינה, המיסה "מיסה קום פופולו" לפסטיבל אביניון, האורטוריה "סמל קדוש" (Posvátná znamení) בשביל הקתדרלה של זלצבורג והאופרה הכנסייתית "ירמיהו". עוד כתב מוזיקה לעוגב וכמה שירי ילדים.
חאן חילו

חאן חילו או חאל אל-חילו הוא מבנה חאן השוכן בעיר העתיקה בלוד, מצפון למסגד אל-עומרי ולכנסיית גאורגיוס הקדוש קוטל הדרקון. החאן הוקם בתקופה העות'מאנית והיה גם בשימוש בימי המנדט הבריטי; כיום במבנה מבוצעת חפירה קהילתית במסגרת מיזם "בראשית".

היסטוריה

ראשיתו של מבנה החאן הייתה ככל הנראה בתקופה הממלוכית, והוא ניצב לצד דרך הדואר, מדרום לגשר לוד. בתקופת העות'מאנית פעל במקום שוק עירוני שנערך פעמיים בשבוע: באחד משני הימים נערך יריד לתוצרת חקלאית ולמוצרי צריכה, וביום האחר פעל בו שוק בהמות, שהועבר בשנות ה-20 של המאה ה-20 אל מחוץ לשטח העיר הבנוי. סביב האתר פעלו חמאם, תחנת משמר, באר מים, ובסוף המאה ה-19 הוקמו בסביבתו מרפאה ובית חולים. עוד שכנו בסביבת החאן בתי מלאכה לעיבוד תוצרת חקלאית, בתי בד, טחנות קמח, בתי אריגה לייצור יריעות לאוהלים, ובתי חרושת לעיבוד מוצרי ברזל. 
בימי המנדט הבריטי חכרה משפחת חאלתה את המבנה, השכירה את חדריו והעניקה שירותים בתשלום לבאי המקום. בני המשפחה עשו שימוש באחד מחדרי החאן להשריית גרעיני תורמוס מתוק (תורמוס חילו), וברבות הימים דבק השם במבנה ובמשפחה.

ממצאים בחצר הפנימית

שטח החצר הפנימית נחקר בשנת 2007 בידי אוניברסיטת תל אביב בשיתוף עם משרד התיירות, החברה הממשלתית לתיירות ועיריית לוד, וכן בידי בית הספר לארכאולוגיה מקראית על שם נלסון גליק של ההיברו יוניון קולג'. חפירות אלה חשפו שרידי ריצוף וכלי חרס, בעיקר מן התקופה העות'מאנית. בנוסף נמצאו חרסים מהתקופה הממלוכית, מהתקופה הערבית המוקדמת ואולי אף קודם לה, אך נראה כי אלה הובאו ממקומות אחרים לשם מילוי אדמת החצר. ממצאים נוספים כוללים מספר מקטרות חרס מהמאות ה-18 וה-19 ומטבע זהב עות'מאני מהמחצית הראשונה של המאה ה-19.
חוק התכנון והבנייה

חוק התכנון והבנייה, התשכ"ה-1965 הוא חוק המסדיר את פעולתם של מוסדות התכנון בישראל מהרמה הארצית עד לרמה המקומית, את ועדות הערר, תוכניות המתאר (ארצית, מחוזית, ומקומית), שימור אתרים, סלילת דרכים, סידורים לנגישות נכים, סדרי הרישוי וכיוצא בזה. לחוק נחקקו עד עתה 115 תיקונים.

כפל קנס

לאחר שהורשע אדם בעבירה על החוק, בית המשפט רשאי להתיר את הבנייה ולהטיל על האדם שביצע את העבירה ובנה ללא היתר בנוסף לקנס הקבוע בחוק קנס נוסף שגובהו הוא כפל השווי של המבנה או של התוספת למבנה שהוקמו ללא היתר ואם הוקם תוך סטייה מהיתר גובה הקנס יהיה כפל השווי כפי שהיה אמור להיות אילו הוקם ללא הסטייה מההיתר.

הגבלת הריסת מבנה דת

במאי 2012 אשרה הכנסת בקריאה טרומית (אשר קדמה לה אישור בוועדת השרים לענייני חקיקה) תיקון חדש לחוק, על פיו "הריסה של מבנה המשמש לצורכי דת, יותנו באישורם של שר הפנים והשר לשירותי דת".
הבלוודרה על הקלאוסברג

הבלוודרה על הקלאוסברג (גרמנית: Belvedere auf dem Klausberg) שוכן בצפון העיר פוטסדאם שבגרמניה. הבלוודרה נבנה בין 1770 ל-1772, בתקופת שלטונו של פרידריך הגדול, על רכס הגובל בחלק הצפוני של פארק סנסוסי. האדריכל גאורג כריסטיאן אונגר הופקד על בניית הבלוודרה, שבלט למרחק רב בנוף העירוני של אותה תקופה.

היסטוריה

ב-1769 החל פרויקט בניית גן נוי חדש בסנסוסי, במקביל לסיום בנייתו של הארמון החדש. על המדרון הדרומי של הקלאוסברג נשתלו עצי פירות וגפנים, ובמבנים רבים בוצע חידוש מבחינת המראה שלהם. הבניינים היחידים שהעבודות עליהם הסתיימו בפועל הם הבלוודרה ובית הדרקון, שנבנה באותה תקופה. מלבד מטרתו כבניין נוי, הבלוודרה זכה למוניטין בתקופתו של פרידריך הגדול בזכות הנופים של פארק סנסוסי והאזורים שמסביבו, שנשקפו מחלונות הבניין.
המדרגות בצורת האות S שנבנו על הצד הצפוני של הקיר החיצוני נפגעו בגלל בעיות לחות, וב-1839 שופצו ונבנו מחדש בצורה של פרסת סוס. בחלק זה של הבניין נבנו פתחי אוורור, חלונות קשתיים ודלתות. במהלך עבודות השיפוצים של 1903 הורה הקיסר וילהלם השני לשפר את מצבם של אזורי המגורים, ולהקים מתקני סניטציה כך ששהותה של משפחת המלוכה בבניין תהיה יותר נוחה.
הבלוודרה כמעט ונחרב לחלוטין בימים האחרונים של מלחמת העולם השנייה. הוא נשרף באפריל 1945 לאחר שנפגע מהפגזת ארטילריה, ובשנים שלאחר מכן היה תמיד על סף התמוטטות. ב-1990 החליטה קרן של חברת מסרשמיט לממן את שיפוץ הבניין, כמחווה עבור איחוד גרמניה. בספטמבר 2002 הועבר הבניין לניהולה של קרן הארמונות והגנים הפרוסיים בברלין-ברנדנבורג.

מבנה

אונגר ביסס את תוכניותיו על שרטוט שהוצג בחיבור Del Palazzo de' Cesari (ארמון ססארי) מאת הארכאולוג האיטלקי פרנצ'סקו ביאנקיני, שניסה לשחזר את הארמון האימפריאלי ששכן בגבעת הפאלאטיום שברומא העתיקה. ביאנקיני התבסס על מקורות עתיקים בלבד, חלקים מההריסות, ורישום של בניין עם יסודות על מטבע זהב עתיק. במטבע זה ניתן לראות חדר סגור, ורוטונדה פתוחה עם תקרה קמרונית.
לבלוודרה יש קומת קרקע עגולה. הבניין מוקף בחלקו התחתון בעשרים עמודים איוניים, שעליהם נשענים במפלס גבוה יותר עשרים עמודים קורינתיים. שתי מרפסות, בצד המערבי ובצד המזרחי, קוטעות את רצף טבעת העמודים.
הכיפה שמעל התקרה הקמרונית מקושטת בעשרים פסלי אבן חול של אלוהויות שונות, שנבנו בבתי מלאכה אחדים. האור חודר לשתי הקומות של הבניין דרך שמונה חלונות צרפתיים קשתיים. הדרך היחידה להיכנס לקומה העליונה היא באמצעות המדרגות, ואילו לקומה התחתונה ניתן להיכנס גם דרך דלת המחברת אותה עם המפלס שעליו בנוי הבלוודרה.
החדר התחתון לא שוקם מאז שנפגע בהפצצה של 1945. במהלך המאה ה-18 קירותיו היו מקושטים בשיש שלזי לבן וכדים מאבן ישפה אדומה שהיו גם מעל הדלתות הצרפתיות. רצפת המבנה הורכבה ממרצפות שיש אפורות בצורת טרפז, ובמרכז החדר הן הונחו בצורה של כוכב בעל שמונה קודקודים. האלמנט האדריכלי הזה הופיע גם בתקרה הקמרונית, שבמרכזה הייתה מסגרת שיש לבן. הריהוט בחדר הזה היה פשוט, וכלל 16 כיסאות מצופים מתכת עם מושבי עור אדום.
בחדר העליון והמשוקם הקירות מכוסים בשיש ירוק רך (קלאדון), הגורם להפיכת האור החודר פנימה לכחול. ליד החלונות הצרפתיים יש עיטורי טיח מצופים במתכת. ברצפת הפרקט יש דוגמת טרפז העשויה מסוגים שונים של עץ. על התקרה יש ציור של עננים וסוגים שונים של עופות, והיא נבנתה מחדש לאחר מלחמת העולם השנייה על סמך תצלום בשחור-לבן. גם בחדר זה הריהוט מורכב מ-16 כיסאות מצופים מתכת, אך בניגוד לחדר התחתון יש עליהם כריות ירוקות על מנת ליצור התאמה לצבע הקירות.
החברה לחקר המקרא בישראל

החברה לחקר המקרא בישראל היא חברה שנוסדה בשנת תש"י (1950) על ידי פרופסור חיים גבריהו, וקיימה את כנס היסוד שלה בכינוס תנ"ך שהתקיים בתחילת אפריל 1952. מטרת החברה היא הפצת לימוד וחקר התנ"ך בישראל. בין היתר מקיימת החברה כינוסי תנ"ך, עשרות חוגים ברחבי הארץ ללימוד התנ"ך וכן טיולים וסיורים באתרי עתיקות ובחפירות ארכאולוגיות.
בראשות החברה עמדו בעבר נשיאי המדינה יצחק בן צבי וזלמן שזר. כנשיא החברה והרוח החיה בה כיהן ראש הממשלה דוד בן-גוריון.
בין המיזמים שהגתה החברה ופרופסור גבריהו נמצאים גם: החוג לתנ"ך בבית ראש הממשלה, חידון התנ"ך למבוגרים ולנוער והקמת בית התנ"ך. כמו כן הוציאה החברה עשרות ספרים של מחקר-התנ"ך, ואת כתב-העת "בית מקרא".
כיום עומד בראשות החברה ישראל קריסטל (מנכ"ל).

היסטוריה

ניתן לחלק את ההתפתחות של החברה לחקר המקרא לארבעה שלבים:

שלב היסוד

החברה לחקר המקרא בישראל נוסדה בשנת 1950 על ידי ראשי החוגים לתנ"ך בערים הגדולות, הם בחרו ליו"ר את ד"ר (לימים פרופ') חיים משה יצחק גבריהו, ראש המחלקה לחינוך בגולה בסוכנות היהודית. משרדו של גבריהו שכן בסמוך למשרדו של דוד בן-גוריון (שכיהן עד להקמת המדינה כיו"ר הסוכנות). מתוך היכרותם הציע גבריהו לבן-גוריון הקמת חוג לתנ"ך בבית ראש הממשלה, מה שזירז את הקמת החברה. בשנת העשור למדינה קיימה החברה את חידון התנך הראשון. וכן ייסדה את הרבעון 'בית מקרא'. והקימה את מוזיאון בית התנ"ך 
בבית דיזנגוף.

שלב הסניפים

גבריהו וחבריו להנהגת התנועה יזמו הקמת סניפים ברחבי הארץ, שמספרם הגיע בשיא ל-50. בהדרגה התמעטו הסניפים, כשבין הסניפים האחרונים ששרדו ניתן לציין את סניף טבעון (בניהולו של שמואל בן ארצי) וסניף ת"א (בניהולו של עו"ד ברוך קפלינסקי). במותו של קפלינסקי בשנת 2008 חדל להתקיים הסניף האחרון של החברה.

שלב השיתוף עם בית התנך

מספר חברים בסניף ת"א (דליה אגמון, בלהה הלפרין ודני אופיר) שכיהנו במקביל גם כמנהלי מוזיאון בית התנך, נטלו על עצמם את האחריות לעתידו של הסניף והסדירו את החייאת העמותה על בסיס נכסי סניף ת"א.
החברים הנ"ל בהיותם מנהלי בית התנך העמידו לרשות החברה משרד במוזיאון. וכוננו יחסים ידידותיים ושיתוף פעולה (במקום יחסי תחרות עד עוינות ששררו עד אז) בין שתי העמותות האחיות. הפעילות המשותפת כללה הרצאות, סיורים לימודיים, הענקת פרסים ומלגות והוצאה לאור של פרסומים שונים.

שלב ההנהלה החדשה

בשנת 2017 מונה למנכ"ל החברה לחקר המקרא ישראל קריסטל, ביוזמתו נתקבלו להנהלה חברים חדשים, והועברו לידיהם באופן מסודר כלי הניהול (גזברות הנהלת חשבונות וראיית חשבונות) ביחד עם נכסי החברה (מזומנים וניי"ע בבנקים, יחד עם נדל"ן מניב).

חזון החברה לחקר המקרא

"החברה לחקר המקרא בישראל תיזום, תתניע ותלווה תהליכים חברתיים ארציים להעצמת חווית עולם התנך בקרב כלל האוכלוסיות היהודיות בישראל ובעולם. החברה תפעל ללא לאות לאור חזונם של הנביאים ורועי המקרא כדי להנחיל את ספר הספרים על עושר ידיעותיו במגוון כלים וערוצים.החברה תאגם את המשאבים הקיימים ותרתום לעגלתה, תחת קורת גג אחת את כלל האגודות והעמותות למנף את לימודי התנך באהבת הארץ והעם."
ססאר ארסו

קריירה

ארסו החל לשחק במחלקת הנוער של ויאריאל מעיר הולדתו, ואת הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון ערך ב-23 במרץ 2003 במשחק נגד ריאל סוסיאדד, אך לא הצליח לבסס את מעמדו בסגל הפותח של הקבוצה. במקביל שיחק בכל נבחרות הנערים והנוער של ספרד, ובמדי הנבחרת הצעירה ערך ארבע הופעות.
בעונת 2006/2007 הושאל ארסו לרקראטיבו ולבה, העולה החדשה ל ליגה הספרדית, ובעונה שלאחר מכן הושאל לריאל מורסיה. לקראת עונת 2008/2009 שוחרר מוויאריאל וחתם ברקראטיבו ולבה, במדיה שיחק עונה נוספת. לאחר עונה אחת ברקראטיבו עזב ארסו את הקבוצה וחתם לארבע עונות בריאל ואיאדוליד. לאחר שלוש שנים במועדון עבר ארסו לגנט מליגת העל הבלגית. אחרי שלוש עונות בבלגיה, חזר ארסו לספרד בינואר 2014, וחתם בריאל סרגוסה מהליגה הספרדית השנייה. 
ב-25 ביוני 2014 הגיע ארסו לישראל וחתם לעונה אחת בבית"ר ירושלים. ב-13 באוגוסט 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-1 להפועל פתח תקווה במסגרת גביע הטוטו. ב-13 בספטמבר 2014 ערך ארסו את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בתיקו 1-1 מול הפועל באר שבע במסגרת המחזור הראשון של עונת 2014/2015. ב-1 בינואר 2015, ארסו היה מעורב בעימות עם שחקן הקבוצה עומר אצילי ועם המאמן מנחם קורצקי בעקבותו הוצא ארסו מאימון הקבוצה. לאחר מכן, התנצל ארסו בפני אצילי וקורצקי והוחלט כי ארסו יעמוד לדין משמעתי פנימי ויחזור לאימונים. ב-1 באפריל 2015 נפצע ארסו במהלך משחק אימון פנימי, קרע את המיניסקוס ונדרש לתקופת החלמה ארוכה. בתום העונה, החליטה בית"ר שלא לממש את האופציה שהייתה לה על ארסו ובכך סיים הבלם את דרכו במועדון.
ב-26 ביוני 2015 חתם ארסו בקבוצת א.א.ק. אתונה מליגת העל היוונית. לאחר עונה אחת, עבר לקאיראט אלמטי מליגת העל הקזחית בחוזה לשנתיים
ב-29 בדצמבר 2017 חזר ארסו לספרד וחתם בז'ימנסטיק טרגונה מהליגה השנייה, שם שיחק עד לפרישתו ממשחק פעיל בדצמבר 2018 עקב פציעה בברך.
יבגני שווידלר

קורות חיים

שווידלר הוא יליד אופה, סיים לימודי הנדסת גז ונפט במכון ללימודים אקדמים במוסקבה. בתחילת שנות ה-90 למד מינהל עסקים בארצות הברית ועבד בה מספר שנים.
המתגורר בשנים האחרונות בלונדון. בשנת 1995 עמד בראש "סיבנפט", הוא מנהל את תאגיד Millhouse, אשר הוקם ב-2001 לצורך ניהול נכסיו של רומן אברמוביץ'. בשנת 2006 העריך פורבס את הונו של שווידלר ב-2.1 מיליארד דולר, בשנת 2019 ב-1.5 מיליארד.
הוא נשוי ויש לו 5 ילדים.
מת'יו סלייטר

ביוגרפיה

סלייטר נולד בקליפורניה, בנם של אנני וג'קי סלייטר. אביו היה שחקן פוטבול ששיחק בלוס אנג'לס ראמס ונבחר לחבר בהיכל התהילה של הפוטבול המקצועני. סלייטר החל לשחק לראשונה פוטבול במסגרת מאורגנת בשנתו הראשונה של התיכון. הוא הצטיין במהירותו והיה חבר נבחרת הפוטבול והאתלטיקה של התיכון בו למד באנהיים, וב-2003 נבחר לאתלט השנה במחוז אורנג'; בריצת 100 מטר קבע זמן של 10.62 שניות ובריצת 200 מטר זמן של 21.39 שניות.
בשנים 2003–2007 למד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. לאחר שבשנתו הראשונה באוניברסיטה לא נכלל בסגל קבוצת הפוטבול בשל פציעה ברגלו, השתלב בשנה השנייה בתפקיד תופס מחליף, ובעונות לאחר מכן שיחק בספיישל טים, כמתקל וכמחזיר בעיטות, תפקידים בהם ניצל את מהירותו הרבה. בשנתו האחרונה בקבוצה נבחר לאול-אמריקן (נבחרת העונה ב-NCAA). סלייטר לא ציפה להיבחר בדראפט ה-NFL, אך קיווה להשתלב כשחקן חופשי באחת מהקבוצות.
בדראפט 2008 נבחר בסיבוב החמישי על ידי ניו אינגלנד פטריוטס ונהיה לשחקן סגל הקבוצה כמחזיר בעיטות וכגאנר (שחקן בספיישל טים שתפקידו לתקל את מחזיר הבעיטות של היריבה). במהלך הקריירה שלו נבחר שבע פעמים לפרו בול וארבע פעמים לאול-פרו (נבחרת העונה). בעונת 2014 זכה עם הפטריוטס בסופרבול XLIX, בעונת 2016 זכה עם הקבוצה בסופרבול LI ובעונת 2018 זכה בסופרבול LIII.
מדע החדית'

מדע החדית' ( בערבית: علم الحديث) הוא תחום ידע באסלאם העוסק  ידיעת הכללים והחוקים לתנאי התמיכה בחדית', והמונחים שבה, והסיבות לקבלתה או דחייתה.
באמצעות ידיעת המאפיינים והכללים שבמדע הזה, ניתן לדעת את החדית' המאומת ואת החדית' הפחות המאומת, את זה המבוסס ואת זה הלא מבוסס, ואת הסיבות לכך.
מדרשת ראשית ירושלים

ראשית ירושלים הוא מרכז סיור ולימוד הממוקם בירושלים ומשמש כבית ספר שדה העוסק בהדרכת סיורים לימודיים בירושלים וסביבותיה. המרכז נוסד בשנת 1992 ונלמדים בו ארכאולוגיה, היסטוריה, תנ"ך ונושאים נוספים הקשורים לידיעת הארץ. מטרת המרכז היא חינוך לערכי ירושלים וחיבור בין הציבוריות הישראלית לירושלים.
המרכז פועל בפיקוח האגף לתרבות תורנית במשרד החינוך ומשתייך לפורום אשכולות - פורום מרכזי תודעה וזהות ישראלית.

מרכז מבקרים

מרכז המבקרים של ראשית ירושלים שוכן בנבי סמואל בסמוך לגן לאומי נבי סמואל. במרכז ניתנים שירותי הדרכה ומוקרן בו סרט אודות חייו של שמואל הנביא. המרכז משמש גם כאולם שמחות עבור מבקרים בגן הלאומי ובעיקר לחגיגות חלאק'ה.