אילנה אביטל

ביוגרפיה

נולדה בשם בריז'יט אביטבול בפריז שבצרפת למשפחה יהודית ממוצא תוניסאי.
ב-1971, כשהייתה בת 11, עלתה ארצה עם משפחתה.
ב-1972, בגיל 12 שינתה את שמה ל"אילנה אביטל"
ב-1973, בגיל 13 הקליטה לחברת תקליטים גדולה מצרפת 3 שירים בצרפתית.
ב-1976, בגיל 16 הפנה אותה מורה לפיתוח קול למפיק שלמה צח. צח ערך אודישנים לזמרי ליווי ליזהר כהן וכבשה מיד את תשומת לבו בעוצמתה הקולית. היא לא התקבלה כזמרת הליווי, אבל צח החתים אותה אצלו.
ב-1977, בגיל 17 צח יזם את השתתפותה של אביטל בפסטיבל הזמר והפזמון 1977 עם השיר "אותך", שכתב והלחין שייקה פייקוב, השיר הגיע למקום השלישי והזניק את הקריירה שלה.
ב-1978 השתתפה בפסטיבל הזמר הבינלאומי בצ'ילה עם השיר "לאהוב", הגיעה למקום השלישי ואף זכתה בפרס ההופעה הטובה ביותר. בשנה זו יצא אלבומה הראשון, "לאהוב". בשנתיים הבאות היא כמעט שלא הופיעה, והתרכזה בגידול בנה עמית, לימים מוזיקאי.
בספטמבר 1981 יצא תקליטון הבכורה של אביטל בשיר "שלום חבר", לקראת אלבום בצרפתית. השיר נסק לראש מצעד הפזמונים של מונטריאול. בקריירה שלה מחוץ לישראל היא השתמשה בשמות הבמה "לנה" ו"סנדי מילר".
במרץ 1983 השתתפה אביטל בקדם האירוויזיון עם השיר "עוד ועוד", עמו הגיעה למקום החמישי.
ב-1984 הוציאה את האלבום "בזכות ימים כאלה", שכלל שירי ילדים. בדצמבר אותה שנה השתתפה בפסטיגל מספר 4 עם השיר "אבא, אמא וארץ ישראל", אותו הלחינה בעצמה, למילים של יהורם טהרלב. השיר הגיע למקום השני בתחרות. באותה שנה השתתפה גם בקדם האירוויזיון של צרפת, שם הגיעה למקום השני.
ב-1985 עברה עם בעלה ועם בנם לגור בצרפת. בדצמבר אותה שנה התחרתה שוב במסגרת פסטיגל מספר 5 עם השיר "בוא אל החגיגה", שהלחינה למילים של שמרית אור. השיר הגיע למקום השלישי.
באפריל 1987 השתתפה בשנית בקדם אירוויזיון עם השיר "די לי די", שהלחינה בעצמה, למילים של שמרית אור. השיר הגיע למקום השני בתחרות. באותה שנה הלחינה עבור עדנה לב את השיר "הדגל שלי" (למילים של יורם טהרלב), שהגיע למקום השלישי בפסטיגל.
במרץ 1991 השתתפה בפעם השלישית בקדם אירוויזיון עם השיר "אהבתי האחרונה", שהלחינה בעצמה למילים של אהוד מנור. השיר הגיע למקום התשיעי.
ב-1992 יצא השיר "זוהר בדשא", אותו הלחינה, ואשר הוזמן על ידי רשת ג' לכבוד המצעד השנתי תשנ"ב. השיר שבוצע על ידי אורי פיינמן, שלוה ברטי ודורון מזר, זכה להצלחה, ודורג במקום ה-15 במצעד השנתי תשנ"ג (1993).
ב-1996 הוציאה קלטת וידאו בשם "אשת חיל", קלטת המיועדת לנשים ועוסקת בטיפוח חן, ומדריכה כיצד להפוך לאישה נשית ומושכת ולבצע את מטלות הבית בחדווה. עוד באותה שנה השתתפה בפעם הרביעית קדם אירוויזיון עם השיר "לס מואה טמה", שהלחינה בעצמה למילים של שלמה צח, ועיבוד של בנה עמית צח, והשיר הגיע למקום השביעי.
ב-1998 שיחקה במחזמר "היפה והחיה" בתפקיד המכשפה.
בשנת 2001 חזרה לתודעה בעקבות משחקה בטלנובלה היומית "לגעת באושר" שהפכה להצלחה גדולה. בעקבות כך הופיעה בתחרות הפסטיגל שהתבסס על הסדרה. בנוסף, השתתפה בתפקיד קטן בסרט ההמשך בסדרת הסרטים אסקימו לימון, "אסקימו לימון-החגיגה נמשכת", וב-2002 בסדרה "סיטי טאוור".
במאי 2002 עלה המחזמר "מרי לו" ב"הבימה" בהשתתפותה, וב-2004 הופיע המחזמר בארצות הברית. באותה שנה יצא דיסק האוסף הכפול "סיכוי לאהבה", שכלל את "שיר הפרחה", בגרסה חדשה. עוד הופיע בדיסק דואט בשם "סיכוי לאהבה", שכתב בנה - עמית צח. את השיר הקליטה יחד עם אמיר פיי גוטמן. עוד באותה שנה כתבה את ספר הילדים "היה לי פעם חלום", שהוא למעשה גם ספרה הראשון.
ב-2003 השתתפה בתוכנית הריאליטי "המופע של סטיב".
בשנת 2005 שיחקה במחזמר "צלילי המוסיקה" וב-2006 במחזמר "סינדרלה".
אביטל שימשה סגנית מנהלת אמנותית של בית הספר "הבמה", בית הספר לאמנויות הבידור בחיפה. טענות רבות הופנו כלפי טוהר הכוונות של בית הספר, ויש שטענו כי הוא נוצר על מנת לגרוף כסף על גבם של ילדים ששואפים להתפרסם.
ב-2007 הוציאה אביטל סינגל חדש בשם "צא מהסרט", והופיעה בהופעת בידור חדשה, "איזה מין שיפוצניק", לצד יוצא "האח הגדול" יוסי בובליל.
במאי עד יולי 2011 השתתפה בתוכנית "היכל התהילה" בערוץ 24 יחד עם עוד 11 זמרים וזמרים, שייצגו ז'אנרים שונים במוזיקה ישראלית.
במרץ 2012 הוציאה אביטל סינגל חדש בשם "אז אני לבד" שכונה על ידי גולשי רשת האינטרנט גם כ"המנון הגרושות". אביטל עצמה כתבה, צילמה וערכה את הקליפ לשיר. באותה שנה השתתפה בתוכנית המציאות של ערוץ 24 "היכל התהילה".
ב-2012 מופיעה במסגרת הרכב משולש עם אדם ומייקל הרפז, חבריה לתוכנית "היכל התהילה".

חיים פרטיים

ב-1978 התחתנה עם שלמה צח, וב-1979 נולד בנה עמית. במאי 1987 התגרשו אביטל ושלמה צח.
ב-1988 נישאה אביטל בשנית לאיש העסקים שי טוכמאייר, וב-1993 נולד בנה ברק. בשנת 2001 הם התגרשו.