ציונות סוציאליסטית

ציונות סוציאליסטית היא משנה אידאולוגית הממזגת בתוכה ציונות וסוציאליזם והיוותה תשתית רעיונית של השמאל הציוני. בראשיתה, כללה משנה זו מרכיב מרקסיסטי מרכזי. האידאולוגיה של משנה זאת היוותה את הבסיס לתנועת העבודה. בחציה הראשון של המאה ה-20 הייתה הציונות הסוציאליסטית הזרם המרכזי בציונות; הן בארץ ישראל והן בגולה.

רקע

הציונות הסוציאליסטית שילבה בין שני מושגים: ציונות וסוציאליזם. הציונות היא בעלת אופי לאומי מובהק השואפת לרכז את העם היהודי בארץ משלו, היא ארץ ישראל (בלי להתייחס לגבולות מדויקים). המגמה הסוציאליסטית מדגישה את אופייה המעמדי העולמי של החברה הקפיטליסטית, אשר לפי תפיסתה מורכבת ממנצלים (בורגנים בעלי אמצעי היצור) מול מנוצלים (פרולטריון שכיר - פועלים חסרי אמצעי יצור) שמנהלים ביניהם מלחמה הקרויה "מלחמת מעמדות".
הוגי הדעות של הציונות הסוציאליסטית חיפשו את הגשר בין שתי המגמות ושילבו את המאבק המעמדי עם פתרון לאומי יהודי.

זרמים

הזרמים העיקריים של הציונות הסוציאליסטית הם:

הפועל הצעיר

הוגה דעות משפיע: א"ד גורדון 
תנועה מיישבת מזוהה: חבר הקבוצות 
מפלגה מזוהה: הפועל הצעיר 
תנועת נוער מזוהה: גורדוניה 
זרם זה שנחשב למתון בתוך הציונות הסוציאליסטית, ובתחילה מנהיגיו אף התנגדו לשימוש בביטוי "סוציאליזם". משנתו של זרם זה התבססה בעיקרה על העבודה כערך עליון, והתנגדה למלחמת מעמדות.

פועלי ציון

הוגה דעות משפיע: דב בר בורוכוב ודוד בן-גוריון. 
תנועה מיישבת מזוהה: הקיבוץ המאוחד 
מפלגה מזוהה: פועלי ציון ולאחר מכן אחדות העבודה 
תנועת נוער מזוהה: הנוער העובד 
פועלי ציון דגלו בהקמת מדינה לעם היהודי בארץ ישראל כפתרון היחידי למצוקות היהודים בגולה. כמו כן הם שאפו שהמדינה העתידית תהה מושתת על מעמד פועלי גדול ועל מוסדות שיתופיים בד בבד עם השכלה ואומנות עממיים. כמו כן הקו של פועלי ציון קבע ציונות מעשית.

השומר הצעיר

הוגה דעות משפיע: מאיר יערי ויעקב חזן 
תנועה מיישבת מזוהה: הקיבוץ הארצי השומר הצעיר
מפלגה מזוהה: מפ"ם 
תנועת נוער מזוהה: השומר הצעיר 
האידאולוגיה של השומר הצעיר נחשבה לקיצונית ביותר שבציונות הסוציאליסטית והיא ראתה בברית המועצות דוגמה ל"חברת מופת" צודקת ובקו של הקומוניזם המהפכני ואו"ם

נקודות מחלוקת

בגלל גודלו של זרם הציונות הסוציאליסטית והתנועות הרבות שהוא כלל, היו כמה שאלות שהיו "סלע מחלוקת" בין התנועות והמפלגות השונות. 
בין נקודות המחלוקת האלו היו שאלות בנושאים כגון:

שפת הדיבור

לשאלת שפת הדיבור בארץ ישראל כפי שבאה לביטוי במלחמת השפות היה משקל רב בעיקר בתחילת המאה ה-20 ובעת הקמת התנועות הציוניות סוציאליסטיות. בצד התומכים ביידיש כשפת הדיבור היו בעיקר פעילי הברית העולמית של פועלי ציון. לעומתם, התומכים בשימוש בעברית כשפת הדיבור היו פועלי ציון בארץ ישראל אשר אימצו לעצמם דעות שונות ולעיתים אף מנוגדות לדעה של הברית העולמית. בנוסף להם, גם מפלגת הפועל הצעיר תמכה בשימוש בעברית.

זיקה לברית המועצות

במשך זמן רב עמדה שאלת הקשר הרעיוני והמעשי שצריך להיות לציונות הסוציאליסטית לברית המועצות. 
אנשי השומר הצעיר, מפ"ם וחלק מפועלי ציון ראו בברית המועצות את הגשמת רעיון הסוציאליזם במלואו ולכן על פי תפישתם יש צורך בתמיכה והזדהות עם עקרונותיה. לעומתם, המחנה המתון יותר בהובלתן של מפלגות הפועל הצעיר ואחדות העבודה הטילו ספק בהצלחת המהפכה הקומוניסטית, כמו כן הן התנגדו למלחמת מעמדות כפי שדוגל בו הקומוניזם.

חלוקת הארץ

נושא זה שהגיע לידי ביטוי עיקרי רק בתחילת שנות הארבעים ולקראת הקמת המדינה התמקד בשאלה "האם לקבל את תוכניות החלוקה (כגון התוכנית של ועדת פיל ותוכנית החלוקה של האו"ם) או להיאבק על כל שטחי ארץ ישראל המנדטורית. 
בצד התומכים בתוכניות החלוקה היו רוב אנשי מפא"י בהובלתו של דוד בן-גוריון. לעומתם היו אנשי מפ"ם וסיעה ב' אשר רצו הקמת מדינה סוציאליסטית על כל שטחי ארץ ישראל המנדטורית.

הוגי הדעות המרכזיים

במרוצת השנים היו לציונות הסוציאליסטית כמה הוגים שונים מזרמים שונים אשר השפיעו מאוד על מתווה הדרך שלה.

ברל כצנלסון

ברל כצנלסון (1887-1944) היה בין היחידים מהוגי הדעות של הציונות הסוציאליסטית ותנועת העבודה שהטיל ספק בהצלחתה של המהפכה הקומוניסטית בברית המועצות, כמו כן הוא התנגד ל"מחיקת" ההיסטוריה היהודית ולאי למידתה בזרם הציוני - סוציאליסטי. 
ברל כצנלסון היה ממקימי ההסתדרות, אחדות העבודה - פועלי ציון ועורכו של עיתון דבר. 
הוא פעל למען איחוד כל תנועות הפועלים  הציוניים תחת מפלגה אחת.

כיום

כיום ניתן למצוא את המשך הציונות הסוציאליסטית בתנועת העבודה המודרנית, שמבחינה מפלגתית מזוהה עם מפלגת העבודה 
ומפלגת מרצ, בתנועות הנוער הכחולות, המחנות העולים, הנוער העובד והלומד והשומר הצעיר, ובתנועות הבוגרים של תנועות אלה. בתנועת העבודה כיום, הקו המרכזי הוא סוציאל-דמוקרטיה ומדינת רווחה-מודל מתון יותר מהמודל שהיה בעבר.