google/wiki40b huggingface dataset:
מורן אייזנשטיין

ביוגרפיה

אייזנשטיין נולדה וגדלה בחיפה. אביה מת מטביעה כשהייתה בת 14. הפריצה הגדולה של אייזנשטיין הייתה ב-1999 בפרסומת לנטוויז'ן עם הסלוגן הפרובוקטיבי "ואם ביום שלישי לא בא לי?". בנוסף היא כיכבה בפרסומות שונות בטלוויזיה, בעיתונים בשלטי חוצות, ודיגמנה בתצוגות אופנה ובקטלוגים שונים.
הנחתה את התוכנית "Y בלילה" בערוץ YTV ב-yes. ב-2003 שחקה בתפקיד עצמה בתוכנית הטלוויזיה
"המופע של סטיב". שיחקה בסדרה "השיר שלנו" ב-yes בתפקיד עצמה לצד גיא זוארץ, התארחה באחד מפרקי העונה הרביעית של הסדרה "שמש"' וב-1999 השתתפה בפרק בסדרה הקומית "פאזל" (פרק 4, עונה 1). השתתפה במחזמר לילדים "מסביב לעולם ב-80 שירים" וגם השתתפה בהפיג'מות בתפקיד אורח ובהצגת הבידור "החשפנית". ב-2005 הוציאה אייזנשטיין את הסינגל "ימים לבנים", המספר את סיפור מותו של אביה שנפטר כשהייתה בת 14, אותו היא כתבה לאחר מותו. ב-2006 החליפה את מירי בוהדנה בהצגה "אני פה בגלל אישתי".
ב-2010 הוציאה גרסה מחודשת לשיר "הבל החן שקר היופי" מאת חיים צינוביץ' (בתור "השרוף"), כדי לקדם את ההצגה שלה "או אני או הקזינו".
ב-2015 השיקה קלטת ילדים בו היא מופיעה בדמות מורני האלופה.

חיים פרטיים

ניהלה במשך שנתיים מערכת זוגית מתוקשרת עם הזמר חיים צינוביץ'.
במאי 2010 נישאה לסוכן הטלנטים שלה, ינאי רטפן. לזוג שלושה ילדים. ב-2015 התגרשה מרטפן.
באוגוסט 2018 נישאה לאיש העסקים דני מרקוביץ, לאחר מערכת יחסים של שנה.
סולני הבארוק האנגליים

סולני הבארוק האנגליים היא תזמורת קאמרית, שמנגנת בכלים אותנטיים. הקים אותה המנצח האנגלי ג'ון אליוט גרדינר בשנת 1978. הרפרטואר שלה מקיף מוזיקה מתקופת הבארוק המוקדם עד התקופה הרומנטית.
התזמורת מקליטה בעיקר לחברות "ארכיב" ו"פיליפס רקורדס". "סולי דאו גלוריה" היא חברה חדשה שהקים ג'ון אליוט גרדינר. החברה מסונפת אל מקהלת מונטוורדי וסולני הבארוק האנגליים ועוסקת בעיקר בהקלטות שנעשו במהלך מסע ההקלטות של הקנטטות של באך.
קונפירמציה

היסטוריה

בראשית ימי הנצרות, היו הטבילה והקונפירמציה נערכות ביחד, על ידי הגמון שנעזר בכמרים ובדיאקונים. הטקס המשולב נערך בפסחא. ככל שגדל מספר הנוצרים, לא הייתה אפשרות שהגמונים יערכו את ההטבלות. בנוסף, בשל תמותת התינוקות הגבוהה בימים קדומים, העדיפו להטביל אותם עם לידתם ולא להמתין למועד מיוחד בשנה. הפתרון בכנסיות המזרחיות היה להעביר את סמכות ההטבלה לידי הכמרים המקומיים, וכך לא לפגוע באחדות החלקים השונים של טקסי הקבלה לנצרות. בכנסייה הקתולית המערבית, היה הפתרון להפריד בין הטקסים, כדי להבטיח את עריכת הקונפירמציה בידי ההגמון.

פרטי הטקס

בכנסיות המזרחיות הטקס נערך בדרך כלל לתינוק, כטקס אישי, מיד לאחר הטבילה. הכומר הקהילה מושח את התינוק בשמן זית שבורך על ידי ההגמון ומברך אותו. 
בכנסייה הקתולית, הטקס נערך בדרך כלל למספר ילדים וילדות בני אותו מחזור ביחד. ההגמון (או הכומר) מניח את ידיו על ראשי הילדים, מושח אותם בשמן הקודש, ומברך אותם. באופן רגיל נערך הטקס על ידי הגמון. מנהג זה נועד להדגיש את תפקידו של ההגמון כשליח ומקשר בין המאמינים לאל. בנסיבות מיוחדות, כאשר אין הגמון בנמצא, יכול כל כומר לערוך את הטקס.
בכנסייה האנגליקנית תקף רק טקס שנערך על ידי הגמון. מקובל בנוסף שמי שעובר את הטקס חוזר על נדרי הטבילה שלו; אבל זה אינו חלק הכרחי של הטקס. יש אנגליקנים הנוהגים לחזור על הנדרים שוב בגיל 18, לקראת הבגרות - בעוד שכאמור, טקס הקונפירמציה הוא חד פעמי. 
בכנסיות הפרוטסטנטיות הטקס משתנה מכנסייה לכנסייה. בחלק מהכנסיות מי שעוברים את הטקס מצהירים על אמונתם הדתית ("קרדו"); באחרות עצם ההשתפות בטקס נחשב להכרזה על האמונה. לעיתים הנערות והנערים נשאלים על עקרונות הדת.

שם קונפירמציה

בקרב קתולים בארצות דוברות אנגלית,  גרמנית או פולנית, נהוג שאדם שעבר קונפירמציה מוסיף לעצמו כשם אמצעי את שמו של קדוש או קדושה לפי בחירתו; קדוש זה נחשב לקדוש מגן נוסף. מנהג זה אינו מקובל בארצות אחרות.

משמעות הטקס

בכנסייה הקתולית לסקרמנט הקונפירמציה יש תפקיד תאולוגי בתהליך של קבלת "החסד האלוהי". לפי עקרונות הדת הקתולים (הקתכיזם הקתולי), סקרמנט הקונפירמציה "חיוני להשלמת חסד הטבילה". באמצעותו "הנטבל חובר באופן מושלם יותר לכנסייה ומועשר בחוזק מיוחד של רוח הקודש". באמצעות המשיחה בשמן, הנמשח מקבל "אות" או "חותם" של רוח הקודש

. הקונפירמציה מחזקת את הקשר בין הנוצרי לבין הכנסייה ובינו לבין האלוהות; מי שעבר קונפירמציה נחשב ל"חייל המשיח", היות שהקונפירמציה "מעניקה כח מיוחד של רוח הקודש להפיץ ולהגן על האמונה במילים ומעשים".

קונפירמציה כטקס מעבר

בכנסיות הפרוטסטנטיות, שבהן מקובל לערוך את הקונפירמציה בגיל העשרה, יש לו משמעות של טקס מעבר. הוא מאשר את הטבילה של האדם, ומסמל קבלה מודעת של האמונה הנוצרית. הוא מסמל גם את סיום הלימוד הדתי ותחילתם של החיים הדתיים הבוגרים. מבחינה זו הוא דומה לטקס בר המצווה ביהדות. בכנסיות שונות להשתייכות זו לקהילה משמעות שונה: בחלק מהכנסיות רק מי שעברו קונפירמציה יכול לאכול מלחם הקודש; בחלקן הם יכולים להיום סנדקים; ובחלקן הוא יכול לבחור למוסדות הכנסייה. 
בכנסיות הקתולית והאנגליקנית הטקס אינו נחשב, באופן רשמי, לטקס מעבר. העמדה הרשמית של הכנסייה היא שאין צורך בבחירה חופשית של מבוגר כדי ליהנות מהחסד האלוהי הטמון בטבילה. עם זאת באופן עממי יש התופסים אותו כסמל להתחלת החיים הנוצריים הפעילים, וזו אחת הסיבות שבמקומות מסוימים הוא נדחה לגיל העשרה.
מערך פעולות

מערך פעולות הוא סדרה של פעולות ופעילויות נוספות העוסקת בנושא מסוים. זהו אמצעי בידיו של המדריך המסייע לו ליצור הדרכה מסודרת העוסקת בנושא באופן יסודי ומעמיק. שימוש במערך פעולות יוצר תהליך ארוך טווח ומאפשר להעביר מסר באופן יעיל. הוא מאפשר להקיף נושא אחד מכמה צדדים, להמחיש אותו במתודות שונות ובגירויים שונים.

מסגרת שנתית של מערכי פעולות

כאשר מתקיימת פעילות הדרכתית מסודרת ורצופה לתקופה ארוכה, תכנון מוקדם של מסגרת שנתית המכילה את נושאי המערכים או רציונל מסוים ליצירת תהליך שנתי. באופן זה יתכנן מדריך יוגה שלבים היוצרים התקדמות הדרגתית ברמת הקושי ואילו המדריך בתנועת הנוער יתכנן שלבים הנוגעים להתפתחות החברתית והערכית של הקבוצה.
בתנועות נוער קיים לרוב מסגרת שנתית שחוזרת על עצמה מדי שנה ומגדיר את נושאי המערך ומטרותיו בכל תקופה במהלך השנה. תפקידו של המדריך הוא להתאים את הנושא המוכתב לו להתפתחות הקבוצה ולתחומי העניין שלה. באופן זה, על אף שכל שנה יחזור ויתקיים מערך בנושא מסוים ישתנה המערך משנה לשנה כנגזרת של השינוי בגיל המודרך ומאפייניו.
מריה דל קרמן באוסדה דה לארה

הלידה

היא ילדה שני בנים תאומים, כריסטיאן ופאו שמם. הם נולדו טרם מועד הלידה הצפוי בניתוח קיסרי וכל אחד מהם שקל 1.6 קילוגרמים. 
באוסדה דה לארה הודתה שהיא הונתה את הרופאים לגבי גילה בבואה לבקש הפריה חוץ-גופית במרפאה בקליפורניה. בעת הלידה, באוסדה נהפכה לאם המבוגרת ביותר בהיסטוריה המתועדת, היא שברה בחודשים ספורים את ה"שיא" של קודמתה, הרומנייה אדריאנה איליאסקו שהייתה בת 66 בלידתה האחרונה. לאחר שנתיים השיא נשבר פעם נוספת, הפעם על ידי אישה הודית בשם אומקרי פנוואר. לפי הדיווחים אומקרי הייתה בת 70 בעת הלידה, אך אין מסמכים רשמיים המעידים על תאריך לידתה.

מותה

באוסדה מתה ב-11 ביולי 2009 מסרטן השחלה, ילדיה היו רק בני שנתיים וחצי במותה.

מחלוקת מוסרית

הריונה של באוסדה עורר ביקורת זועמת ברחבי העולם, היו שאמרו שהחלטתה להוליד ילדים היא "אנוכית, לא טבעית ושגויה, ילדיה הם הקורבנות של החלטה הרסנית זו". אפילו שני אחיה הביעו את התנגדותם להיריון, אך היא הגנה בלהט על החלטתה. מיד עם לידת התאומים היא אמרה "כל אחד חייב להביא ילדים בזמן הנכון בשבילו. זה היה הזמן הנכון עבורי. זה היה משהו שתמיד חלמתי עליו". בריאיון שנערך עימה בשנת 2006 היא סיפרה שאימה הגיעה לגיל המופלג של 101, ועל כן היא ציפתה גם לאריכות ימים ואולי גם לראות נכדים מבניה. אולם, היא נפטרה לאחר פחות שלוש שנים מאז לידתם.
שר לויד

ביוגרפיה

לויד גדלה במלבורן, אוסטרליה ויש לה שלושה אחים ואחיות: סופי, ג'וש ורוזי. בתיכון למדה במגמת אמנויות הבמה.
במרץ 2012 התארסה לויד לקרייג מונק, בן זוגה בשנה האחרונה.

2010–2011: האקס פקטור

לויד נבחנה לאקס פקטור עוד לפני העונה השביעית אך לא עברה לשלבים הבאים. בעונה השביעית היא נבחנה עם שיר של הזמרת קרי הילסון. לאחר מכן ביצעה את השיר "Viva la Vida" של להקת קולדפליי ואת השיר "Cooler than Me" של הזמר מייק פוזנר. במהלך העונה ביצעה לויד ביצועים לשירים כדוגמת: Empire State of Mind,‏ Imagine ו-Walk This Way. בחצי הגמר ביצעה את השירים Nothin' on You ו-Love the Way You Lie והגיעה לתחתית. למרות זאת היא הגיעה לגמר הגדול בו ביצעה דואט עם will.i.am שסימפל את השירים Where Is the Love? ו-I Gotta Feeling. לבסוף הודחה לויד במקום הרביעי כאשר לא זכתה למספיק קולות. לאחר התוכנית הוחתמה על חוזה עם חברת סייקו מיוזיק. לאחר גמר התוכנית הייתה לויד חלק מסיבוב ההופעות שכלל את הפיינליסטים של העונה השביעית.

2011–2012: אלבום בכורה והצלחה מסחרית

לויד עבדה עם המפיק רד וואן על הפקת אלבומה הראשון. הסינגל הראשון מהאלבום היה "Swagger Jagger" שיצא ב-29 ביולי 2011. הוא הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי ובמצעד הסינגלים הסקוטי. הסינגל גם נכנס לtop5 במצעדי הסינגלים האירי (מקום שני) והיפני (מקום חמישי). ב-28 בנובמבר יצא הסינגל השני שנקרא "With Ur Love" שהיה שיתוף פעולה בין לויד לזמר מייק פוזנר. הסינגל נמכר בלמעלה משבעים אלף עותקים בשבוע הראשון ליציאתו. אלבום הבכורה של לויד יצא ב-4 בנובמבר 2011 ונקרא "Sticks and Stones". האלבום זכה להצלחה רבה והגיע למקום הרביעי במצעד האלבומים הבריטי. בנוסף, זכה האלבום למעמד של אלבום פלטינה עם מכירות של למעלה מ-300 אלף עותקים בממלכה המאוחדת. האלבום יצא דרך חברת ההקלטות אפיק רקורדס ברחבי אמריקה. ב-13 בדצמבר יצא קליפ לשיר "Dub on the Track", אך השיר לא נחשב לסינגל הבא מהאלבום. הסינגל השלישי מהאלבום היה "Want U Back" שיצא ב-19 בפברואר 2012 ולסינגל צולמו שני קליפים שונים. לויד אף הקליטה גרסת רמיקס לשיר שכללה את הראפר סנופ דוג. השיר מכר למעלה משני מיליון עותקים בארצות הברית וזכה למעמד של פלטינה כפולה. הסינגל השלישי מהאלבום היה "Oath" שיצא ב-2 באוקטובר. הסינגל הופק על ידי דוקטור לוק ויצא בארצות הברית כסינגל הראשון מאלבומה. באוקטובר 2012 הצטרפה לויד לסיבוב ההופעות של הלהקה הוט צ'ילי ריי בסיבוב ההופעות שלהם באוסטרליה. ב-16 בנובמבר התארחה לויד בשיר "Rum and Raybans" של הזמר שון קינגסטון.
ב-24 בפברואר 2012 חתמה לויד על חוזה דוגמנות עם סוכנות הדוגמנות סלקט. לאחר מכן הופיעה לויד על השער של מגזין RWD.

2013–הווה: אלבום שני

בפברואר 2013 הודיעה לויד כי החלה לעבוד על אלבומה השני. באפריל הודיעה לויד על שיתוף פעולה עם ני-יו בשיר "It's All Good". במאי 2013 יצא אלבומה של הזמרת דמי לובאטו שנקרא "Demi" והכיל דואט עם לויד בשם "Really Don't Care". הסינגל הראשון מאלבומה השני נקרא "I Wish" אשר יצא ב-2 בספטמבר 2013. ב-6 בספטמבר 2013 יצאה לויד לסיבוב הופעות תחת השם "I Wish Tour" במטרה לקדם את אלבומה השני. סיבוב ההופעות אירח את להקת הבנות Fifth Harmony ועתיד להסתיים ב-24 במאי 2014.
ב-17 במרץ 2014 יצא הסינגל השני מהאלבום שנקרא "Sirens".
ויויאן ואן דן אסם

ביוגרפיה

ואן דן אסם נולדה בעיירה בדרום הולנד ולאחר מכן עברה להאג, היא למדה קורס באקדמיה ההולנדית לקולנוע (Netherlands Film Academy).
מ-2000 ועד 2001 שיחקה באופרת הסבון "Goudkust" המופקת על ידי SBS 6, מ-2001 ועד 2003 שיחקה באופרת הסבון "Onderweg naar Morgen".
מ-2004 ועד 2007 שיחקה בסדרת הנוער "Zoop" ששודרה בערוץ ניקולדאון ההולנדי, היא גם שיחקה במספר סרטים המבוססים על הסדרה.
היא זכתה במספר פרסים בטקס פרסי נבחרי הילדים של ניקולדאון הולנד, בנוסף היא גם הנחתה מספר תוכניות בערוץ זה.
ב-2005 וב-2006 הוציאה שלושה סינגלים כזמרת.
ב-2006 שיחקה בסרט "Het woeden der gehele wereld" המבוסס על רומן הולנדי בעל אותו שם.
ב-2006 החלה לשמש כשגרירה של ארגון ילדים העוסק במניעת אלימות.
היא דובבה בדיבוב ההולנדי של הסרטים תפוס ת'גלים ווול-E.
מ-2008 ועד 2010 שיחקה בסדרת הפעולה "Deadline".
ב-2009 זכתה בגרסה ההולנדית של תוכנית המציאות "החפרפרת".
ב-2012 הנחתה את פסטיבל השירים הלאומי של הולנד, באותה שנה גם הציגה את הניקוד ההולנדי באירוויזיון.
בנוסף היא גם שיחקה במספר הפקות בתיאטרון.
יגאל תלמי

ביוגרפיה

תלמי נולד בקייב שבאוקראינה ב-1925 למשה ולאה תלמי (סימלנסקי). באותה שנה עלתה משפחתו לישראל וגרה בכפר יחזקאל, בה היה אביו מראשוני המורים בבית הספר. הוא למד בכיתות י"א וי"ב בגימנסיה הרצליה ולאחר תום לימודיו התגייס לפלמ"ח. בגלל סיבות רפואיות שוחרר מהפלמ"ח ובשנים 1943–1947 למד לימודי תואר ראשון ושני בפיזיקה ובמתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר מכן, עם פרוץ מלחמת העצמאות, התגייס ושירת בחי"ש ובחיל מדע.
לאחר סיום שירותו הצבאי, למד לימודי דוקטורט במכון הטכנולוגי הפדרלי בציריך (ETH) בהנחייתו של וולפגנג פאולי, ועם סיומם, בשנת 1951, עבד בספקטרוסקופיה של גרעין האטום כעוזר המחקר של יוג'ין ויגנר באוניברסיטת פרינסטון בארצות הברית, הודות למלגת לימודים של ממשלת ארצות הברית ומלגה של התאחדות ציוני אמריקה. עם שובו לישראל החל לעבוד במכון ויצמן ונמנה בין ראשוני המחלקה לפיזיקה גרעינית. בשנת 1955 מונה למרצה אורח באוניברסיטה העברית. באוגוסט 1956 יצא לפרינסטון כמרצה אורח. בספטמבר 1957 קיבל את פרס ירושלים למדע.
בשנת 1958 קודם לדרגת פרופסור חבר. באותה שנה שילם חיל האוויר של ארצות הברית למכון וייצמן עבור עבודתו במכון וייצמן במסגרת שיתוף מידע.
לאורך שנות עבודתו הוזמן כפרופסור אורח והרצה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, באוניברסיטאות ייל, פרינסטון ואחרות. עד לפרישתו בשנת 1994 היה פרופסור במכון ויצמן ושימש גם בתפקידים מנהלתיים כיושב ראש המועצה המדעית, כראש המחלקה לפיזיקה גרעינית (1967–1976) וכדיקן הפקולטה לפיזיקה (1970–1984). 
היה חבר הוועדה לאנרגיה אטומית והיה חבר ועדת המשנה למחקר.
במחקריו עסק תלמי במבנה גרעין האטום. שיטה שפותחה על ידו ומדדה את כוחות המשיכה של חלקיקי הגרעין הביאה לנוסחה המקובלת של מצבים בגרעין.
תלמי הוא חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים משנת 1963, מהצעירים ביותר שנבחרו לאקדמיה, ושימש בה יושב ראש החטיבה למדעי הטבע (1974–1980). על עבודתו זכה במהלך השנים בפרס ויצמן של עיריית תל אביב (1962), פרס ישראל למדעים מדויקים (1965, יחד עם עמוס דה-שליט), פרס רוטשילד (1971), פרס בתה של החברה האמריקנית לפיזיקה (2000) ופרס א.מ.ת (2003).
תלמי נשוי לחנה קיבלביץ, ולהם שני ילדים: ד"ר יואב פ', רופא, ותמר דיין היא פרופסור לזואולוגיה באוניברסיטת תל אביב ונשואה לאלוף (מיל) עוזי דיין. אחותו היתה תחיה, אשתו של ברוך פדה.

פעילות ציבורית

בשנת 1959 הוא הביע העדפה להנהגת בחירות אזוריות בישראל בתקווה ששיטה זו תעלה לשלטון אנשים יותר ראויים, הגם שטען שבכל שיטת בחירות יש חסרונות. בשנת 1974 הוא היה מבכירי התנועה לשינוי שיטת הבחירות בישראל. 
תלמי היה מתומכיו של דוד בן גוריון. בתחילת 1961 הוא הביע תמיכה בהמשך הקואליציה של בן גוריון על רקע "הפרשה", בשנת 1965 הוא היה פעיל בארגון כנס של רפ"י במכון וייצמן ובשנת 1966 הוא נמנה על הוועד לחגיגת יום ההולדת של בן גוריון. בתחילת 1974 הוא חתם על קריאה של יובל נאמן לכינון ממשלת אחדות.
בשנת 1977 הוא היה מהחותמים על קריאה לחנינה ליהושע בן ציון.
מרשה בלקברן

ביוגרפיה

בלקברן נולדה בעיירה במיסיסיפי, בתם של מרי והילמן ודגוורת' (Wedgeworth). ב-1973 סיימה לימודי תואר ראשון בכלכלה מאוניברסיטת המדינה של מיסיסיפי. בתקופת לימודיה כיהנה כנשיאת תא הסטודנטיות. לאחר לימודיה עבדה כאשת מכירות בחברת ההוצאה לאור "Times Mirror" ולאחר מכן שימשה בתפקיד ניהולי בתחום המכירות בחברת בתי הכל-בו "Castner Knott". ב-1978 הקימה חברה עצמאית בתחום יחסי ציבור, קידום אירועים ושיווק.
ב-1992 התמודדה מטעם המפלגה הרפובליקנית בבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית אך הפסידה למועמד המפלגה הדמוקרטית. ב-1998 נבחרה לסנאט של טנסי וכיהנה בו עד 2002.
ב-2002 נבחרה לנציגת המחוז השביעי של טנסי בבית הנבחרים של ארצות הברית, הכולל חלקים מנאשוויל ופרברים של ממפיס. היא הושבעה לתפקיד בינואר 2003 ומאז נבחרה עוד שבע פעמים לתקופות כהונה נוספות. היא חברה בוועדת האנרגיה והמסחר. מתחילת כהונתה היא משמשת כסגנית מצליף הסיעה הרפובליקנית בבית הנבחרים. בעמדותיה היא אחת מחברי הקונגרס השמרניים ביותר.
לאחר היבחרו של דונלד טראמפ לנשיא ארצות הברית מונתה לסגנית ראש צוות המעבר שלו לבית הלבן.
ב-1974 נישאה לצ'אק בלקברן והם הורים לשני ילדים. היא משתייכת לכנסייה הפרסביטריאנית.
מסרשמיט Me 262

עובדי כפייה בייצור המטוס

מטוסי מסרשמיט Me 262 נבנו על ידי עובדי כפייה - יהודים ברובם - מבין אסירי מחנות ריכוז, בעיקר מחנה הריכוז מאוטהאוזן חברת מסרשמיט הקימה סמוך לכפר סנקט גאורגן מפעל מיוחד בו יועסקו עובדי כפייה ממחנה הריכוז מאוטהאוזן והמחנות המסופחים אליו, בייצור המטוס הועבדו עובדי הכפייה במשמרות של כ-16 שעות רצופות ורובם הגדול מתו כתוצאה מהקושי הבלתי נסבל ומתנאי הכליאה והתזונה בנוסף להוצאות להורג סדיסטיות על דברים של מה בכך ואף ללא כל עילה.
המפעלים מוקמו בתוך מנהרות עצומות בגודלן אשר היו עמידות בפני הפצצות בעלות הברית.
רוב המטוסים לא נכנסו לשירות מבצעי של הלופטוואפה כלל משום שבתקופה האחרונה למלחמה לא היו לגרמניה הנאצית טייסים וכוח אדם להפעיל את המטוסים, דלק למטוסים ואף יכולות שינוע של המטוסים מהמפעלים לבסיסי הלופטוואפה, למרות זאת קצב העבודה הרצחני והתפוקה העצומה של המטוסים לא פסק כלל, כך שרוב המטוסים שיוצרו הושארו בקרבת המפעלים - לאחר שחרור אזור מאוטהאוזן על ידי בעלות הברית נפלו המטוסים בידי בעלות הברית שהתחלקו בניהם בשלל היקר - מטוסי סילון.
תקופה קצרה לאחר סיום המלחמה הועברו המטוסים, ציוד המפעלים ואף המהנדסים ומנהלי הייצור (שחלקם הניכר פושעים נאצים כאמור) לארצות הברית במסגרת מבצע פייפרקליפ שם היוו את הבסיס לפיתוח וייצור מטוסי הקרב הסילוניים האמריקאים הראשונים.
ואלדיס זאטלרס

ביוגרפיה

זאטלרס, אורתופד במקצועו, סיים את לימודי הרפואה באוניברסיטת ריגה לרפואה בשנת 1979. הוא החל לעבוד בבית חולים בריגה, וב-1985 מונה למנהל מחלקת הטראומה של בית החולים. ב-1994 היה למנהל בית החולים הלטבי לאורתופדיה וטראומטולוגיה וב-1998 מונה ליו"ר מועצת המנהלים שלו.
בסוף שנות ה-80 היה זאטלרס פעיל בחזית העממית של לטביה, תנועה שפעלה למען עצמאות המדינה מברית המועצות. מאז לא היה פעיל פוליטי, והוא אינו חבר באף מפלגה, אף שהיה בין תומכיה של מפלגת העם השמרנית, כשזו הוקמה ב-1998. מפלגה זו הציבה אותו בסופו של דבר כמועמד לנשיאות.
ב-31 במאי 2007 נבחר זאטלרס לנשיא, לאחר שזכה לתמיכתם של 58 מתוך 100 חברי הסאימה (הפרלמנט הלטבי), וכיהן בתפקיד למשך קדנציה אחת, עד שהוחלף על ידי אנדריס ברזיניש. עם סיום כהונת הנשיא הכריז על הקמת מפלגה חדשה בראשותו. בבחירות לפרלמנט הלטבי שהתקיימו בספטמבר 2011 המפלגה זכתה בכ-20% מקומות בפרלמנט (מקום שני בבחירות).
זאטלרס נשוי ואב לשלושה.
צומח (פיטוגאוגרפיה)

צומח (Vegetation) פירושו מראה חבל ארץ מבחינת נוף הצומח השולט בו, המינים העיקריים הבולטים בנוף, והחברות העיקריות.
מושג הצומח שונה מנוף צומח, בכך שהוא מגדיר לא רק את מראה השטח מבחינת הצמחים שבו, אלא גם מינים מסוימים וחברות מסוימות. לכן, צומח הוא ביטוי לא רק של תנאים פיזיים ושל היסטוריה של הפרעות; אלא גם של תנאים ביוטיים (הנובעים מהמינים הנוכחים) והיסטוריה בוטנית.
אבו חסן

מִסְעֶדֶת עַלִי קַרַוַאן – אַבּוּ חַסַן (נכתב גם: כַּרַוַאן; בערבית: علي كروان أبو حسن) היא חומוסייה פופולרית וותיקה, הממוקמת ברחוב הדולפין ביפו ונחשבת לאחת החומוסיות הטובות בישראל. החומוסייה מפורסמת בזכות קהל סועדיה הנאמן, המונה יהודים וערבים כאחד, והתור הארוך המשתרך בכניסה אליה בכל יום בשעות הצהריים. את החומוסיה ייסד עלי קרוואן, המכונה אבו חסן.

היסטוריה

קרוואן החל את דרכו כמוכר חומוס על עגלה ארעית בשכונת עג'מי ביפו, ובשנת 1959 פתח את המסעדה הראשונה בבעלותו ברחוב 60. מסעדת "עלי קרוואן – אבו חסן" הראשונה נפתחה ב-1972 ברחוב הדולפין 1 ביפו והיא פעילה עד היום. לאחר שנים רבות שבהן סירב קרוואן לפתוח סניפים נוספים, הוחלט על פתיחתה של חומוסייה נוספת, גדולה יותר, ברחוב שבטי ישראל 14 ביפו, לא רחוק מהמסעדה המקורית. הצלחתו של הסניף, שעל אף גודלו מתאפיין אף הוא בתור ארוך של סועדים בכניסה, הובילה לפתיחתה של מסעדה שלישית, "פנינת יפו – אחים קרוואן", המציעה לסועדים גם תוספות כגון צ'יפס, פלאפל וסלט.
באוקטובר 2007 נפטר קרוואן, לאחר שנים שבהן מעורבותו בניהול הרשת הייתה קטנה ובנו איבראהים הפך להיות מנהלה.

אופי המסעדה

המסעדה קטנה, צפופה וכמעט לא מעוצבת. היא פתוחה משמונה בבוקר ונסגרת כאשר לא נותר יותר אוכל, לרוב בשעות אחר הצהריים המוקדמות. בשל התור הארוך הנשרך בכניסה נהוגה בחומוסייה ישיבה משותפת של סועדים סביב אותו השולחן, כנהוג במסעדות פועלים רבות. השירות במסעדה מהיר, יעיל ולעיתים אף אגרסיבי. ההזמנה וההגשה לשולחן מתבצעות במהירות רבה, והמלצרים דוחקים לעיתים קרובות בסועדים שסיימו לאכול לפנות את מקומם לממתינים בתור.
תפריטה של המסעדה מצומצם ביותר. המסעדה מגישה ארבע מנות בסיסיות בלבד – חומוס, מסבחה, פול ולבנה – ומנות המשלבות ביניהן. מנת הדגל של המסעדה היא ה"משולש" (בערבית: مثلث – מֻתַ'לַּת'), מנה משולשת הכוללת חומוס, פול ומסבחה. לצד המנות מוגשות פיתות, בצל חי וקעריות רוטב חריף עם מלח לימון. המסעדה לא מציעה לסועדיה תפריט כתוב לעיון סביב השולחן, אלא מציגה את המנות השונות ומחיריהן על קיר המסעדה.
Sniper: Ghost Warrior

פיתוח

Sniper: Ghost Warrior מופעל על ידי המנוע הגרפי Chrome Engine 4, אשר בעבר היה בשימוש במשחק Call of Juarez: Bound in Blood של החברה Techland. המנוע מעצב ג'ונגלים עבותים עם מרחקים גדולים לצייר. כמה משימות במשחק יתקיימו במהלך הגשמים או הלילה, וסוגים שונים של בעלי חיים, כגון תנינים או פרות, אוכלוסיית הסביבה הטרופית.
האינטליגנציה המלאכותית של האויבים מנסה לדמות דמויות אנושיות בעלי שדה ראייה. זה מאפשר לשחקנים לזחול דרך עשב גבוהה או להתחבא מאחורי השיחים מבלי להתגלות.
למה (בלשנות)

למה (Lemma) היא צורת תפיסה מופשטת בפסיכובלשנות. למעשה הלמה מציגה באופן תאורטי כיצד מילה שנבחרה בנפשנו, מתבטאת בשלבים הראשונים של אופן החיתוך (אופן הפקת העיצורים באיברי הדיבור, בהשפעת מידת החסימה של האוויר בבסיסי החיתוך). הלמה מייצגת משמעות ספציפית, אך כשלעצמה אין לה שום סאונד ייחודי שקשור אליה.

המחלוקת סביב מושג הלמה

המודל הדו-שלבי המסביר את תהליך הלקסיקליזציה הוא התומך בצורה הרחבה ביותר בתאוריית היווצרות הדיבור בפסיכובלשנות, למרות שהוא שנוי במחלוקת. דוגמה למחלוקת המתעוררת סביב המודל היא הימצאותן של מספר עדויות לכך שזיהוי המין הדקדוקי של שם-עצם, מתבסס על אופן הגייתו, שהיא הלקסמה, יותר מאשר צורת התפיסה שלנו אותו בדמיון כזכר או כנקבה (הלמה). מחלוקת זו יכולה להיות מוסברת על ידי מודלים פסיכובלשניים שאינם מניחים שקיימת הפרדה ברורה בין השלב הסמנטי לשלב הפונולוגי, ובכך אין בהם ייצוג של מושג ה-"למה".
שרהורוד

היסטוריה

בשנת 1579 מלך פולין סטפן בטורי החליט לחזק את חבל פודוליה הלא מאוכלס נגד הפלישות הטורקיות וחבל פודוליה נמסר ליד יאן זמויסקי (ממשפחת זמויסקי), קנצלר והטמן הכתר הפולני. ב־1583 הקים זמויסקי במחוז קורצ'מר על הנהר מורשקה מבצר, שאוכלס על ידי 260 איש. ב־28 במאי 1585 הושלמה בניית המבצר על ידי האדריכל האיטלקי ברנרדו מורנדו. המבצר נקרא על שם מייסד בית זמויסקי פלוריאן שרי (בפולנית: Florian Szary). ב־1588 העיר קיבלה את זכויות מגדבורג. ב־1595 העיר נהרסה על ידי הקוזקים בפיקודו של ס. נליבייקו, וב־1648 נכבשה על ידי מקסים קריבונוס.
ב־1649 הצבא הפולני הפסיד בקרב נגד הקוזקים והעיר נשארה בשליטת הקוזקים. לפי הסכם שביתת הנשק בין הקוזקים לפולנים (הסכם זבורוב) גבול פולין והשטחים הקוזקים עבר בקו ויניצה-ימפול דרך מורפה, שרהורוד וצ'רנוביץ. בין 1672 ל־1699 הייתה בשליטת הטורקים ונקראה קוצ'וק סטמבול (איסטנבול הקטנה). בתקופה זאת הגיעו לעיר שליחים של כת שבתי צבי. בעקבות הקרבות בין טורקיה לפולין העיר חזרה לפולין אך נהרסה ברובה ורוב תושביה עזבוה. ב־1715 הוחל שיקום העיר. ב־1734 בעיר התרחש מרד היידמקים, יהודים בודדים נהרגו. ב־1793, בחלוקת פולין השנייה, העיר הפכה לחלק מחבל פודוליה, מחוז ימפול.

יהודים

היישוב היהודי הוקם עם יסוד העיר. בית הכנסת העתיק והמבוצר הוקם בשנת 1589 בשיתוף פעולה עם השלטון הפולני - היהודים הסכימו שהוא ישמש כאחד הביצורים בעת ההתקפות על העיר.
בתקופת גזירות ת"ח ת"ט (1648) היו בעיר כ-300 יהודים ורובם נהרגו, הנותרים בחיים ובראשם הרב יעקב אליהו נמלטו לבוצ'אץ'. לאחר כיבוש העיר על ידי טורקיה ב־1672 חלק מיהודי העיר הצטרפו לחסידי שבתי צבי.
תנועת החסידות זכתה להתפשטות ניכרת במקום, לאחר שדיין העיר, ר' יעקב יוסף מפולנאה, הצטרף לתנועה ונהיה תלמידו הקרוב של הבעל שם טוב ב־1748. הבעל שם טוב עצמו הגיע לעיר לעיתים תכופות. לאחר שרבי יעקב יוסף נהיה חסיד, הקהילה, בראשות גובה המיסים, הדיחה אותו מתפקידו. 
לאחר חתונתו ב־1793 התגורר בעיר נתן שטרנהרץ - תלמידו של רבי נחמן מברסלב. בעיר התקיימה גם פעילות פרנקיסטית, ופרנקיסטים משרהורוד מוזכרים בספרי רבי יעקב עמדן. ב־1825 ביקר בעיר רבי ישראל מרוז'ין והקים את קהילת חסידיו שנהייתה המשפיעה ביותר במקום. לאחר מכן ביקרו בעיר אדמו"רים רבים והקימו בה את קהילותיהם, אך חסידי רוז'ין סדיגורא נשארו החשובים והמשפיעים ביותר. בסוף המאה ה־19 בראש הקהילה עמד ר' חנוך הלוי קרופניק-חסיד רבי דוד מטלנא.
בשנות ה-30 של המאה ה-20 בית הכנסת הוחרם על ידי השלטונות הסובייטיים והומר למפעל לייצור סוכר. לאורך מלחמת העולם השנייה שלטו בעיר כוחות רומנים] בני בריתם של גרמניה הנאצית, והקימו בה מכלאה מאולתרת שאליה הובאו יהודים גם מאזורים סמוכים. בדצמבר 1941 היו בעיר 7000 יהודים, שרוכזו ב-337 בתים שסומנו במגן דוד. מכיוון שהרומנים לא השמידו יהודים במשך 4 שנות כיבוש העיר (בשאר האזורים הרומנים השמידו את רוב היהודים), שרדו רוב היהודים בעיר.]
חוזק חומרים

חוזק חומרים, הוא ענף בהנדסה בכלל ובמכניקה שימושית בפרט, העוסק בהתנהגות של גופים בהשפעת עומס חיצוני, בהתנגדות הפנימית של הגוף התלויה בחומר ובמעוות כתוצאה מהעומס. 
ידיעת תכונות החומר וניתוח הכוחות הפועלים על הגוף הם הבסיס להנדסת בניין ולתכנון חלקי מכונות, שלא יהרסו, לא יתעוותו באופן שלא יוכלו לתפקד, זאת תחת אילוצים כמו מחיר נמוך או משקל מינימלי. חוזק החומרים משתמש מצד אחד בשיטות מתמטיות ובעקרונות המכניקה והסטטיקה ומצד שני בניסויים מדעיים ובמבחנים מעשיים המגדירים את תכונות החומר והמגדירים קבועים נסיוניים שונים המופיעים בנוסחאות.

אנליזה

האנליזה בחוזק חומרים נותנת את מאמצי ההתנגדות של החומר למתיחה, לחיצה, גזירה, פיתול וכפיפה. האנליזה של חוזק החומרים בוחנת את ההתאמה של מבנה או של חלק מכונה לחוזק ולקשיחות הדרושים ממנו. חוזק חומרים הוא הענף בהנדסה העוסק במעוות של הגוף כאשר פועלים עליו כוחות. חוזק חומרים אינו עוסק בשינוי המקום של הגוף ולא בתזוזה שלו בהשפעת הכוחות. ההבנה בחוזק חומרים מאפשרת למהנדס להעריך ולקבוע את הכוחות שניתן להפעיל בבטחה על מבנה או על חלק מכונה. מצד שני, ההבנה בחוזק חומרים מאפשרת למהנדס לבחור חומר מתאים לחלק המבנה או לחלק המכונה ולהתאים את המידות הדרושות כדי שיוכל לשאת בבטחה, אבל גם ביעילות ובאופן כלכלי, את העומס הפועל עליו. חוזק חומרים עוסק במאמצים, מעוותים, חוזק, הקשר בין מאמצים לבין מעוותים ובמונחי תכנון כמו מאמצים מותרים, תזוזות מותרות ומקדמי ביטחון.

היסטוריה

לאונרדו דה וינצ'י היה ככל הנראה הראשון שעסק בבעיות של חוזק חומרים וכתב על מחקריו בנושא ביומניו. גלילאו גליליי, שהיה מודע לעבודות של דה וינצ'י בתחום, היה ככל הנראה אבי חוזק החומרים המודרני כאשר ביצע במאה ה-17 מחקרים מקיפים בתחום חוזק החומרים ושילב ניסויים עם תאוריות ושיטות חישוב. הגישה החישובית ניסויית הייתה חלק מהמהפכה המדעית שהתרחשה במאה ה-17. גלילאו כתב בהיותו בגיל 75 ספר בשם "שיחות על שני מדעים", ובו כתב על שני המדעים החדשים הידועים כיום כחוזק חומרים, מכניקה של גופים ודינמיקה.