google/wiki40b huggingface dataset:
מתיו נייתן

קולונל משנה, סר מתיו נייתן (באנגלית: Sir Matthew Nathan; בסינית: 彌敦; ‏3 בינואר 1862 - 18 באפריל 1939) כיהן כמושל סיירה לאון, מושל חוף הזהב, מושל הונג קונג, מושל נאטאל ומושל קווינסלנד. כמו כן, בין השנים 1914–1916 כיהן כתת שר לענייני אירלנד בממשלת בריטניה ומתוקף תפקידו זה היה אחראי על התגובה הבריטית למרידת חג הפסחא.

קורות חיים

נייתן נולד בפדינגטון שבאנגליה, למשפחה יהודית. נייתן היה בנם של יונה ושל מרים יעקב. אחיו, סר נתנאל נייתן, כיהן כשופט קולוניאלי בטרינידד וטובגו.
נייתן התחנך באקדמיה הצבאית המלכותית בווליץ', וב-19 במאי 1880 הצטרף לחיל ההנדסאים המלכותי ולמד בבית הספר ההנדסי המלכותי בצ'טהאם שבקנט בין השנים 1880–1882. 
נייתן שירת כמהנדס בצבא הבריטי בסיירה לאון 1883, במצרים (1884 - 1885) ובהודו (1887 - 1891). בשנת 1889 קיבל דרגת קפטיין, ובין ה-11 במאי 1895–1898 כיהן כמזכיר ועדת ההגנה הקולוניאלית של ממשלת בריטניה. בשנת 1898 קיבל דרגת מייג'ור.
במרץ 1899 מונה למושל סיירה לאון וכיהן בתפקיד זה כשנה. באוקטובר 1900 מונה למושל חוף הזהב, בו כיהן עד שנת 1903. 
בשנת 1903 מונה נייתן לתפקיד מושל הונג קונג, תפקיד בו כיהן עד שנת 1907. בתפקידו זה דאג נייתן לתכנון העירוני של הונג קונג, ותיכנן את התפתחות המושבה בחצי האי קאולון ולהקמת רכבת קאולון-קנטון.
בשנת 1907, הועלה לדרגת לוטננט קולונל, ומונה למושל נאטאל - תפקיד בו כיהן עד שנת 1909. בשנת 1909 שב לאנגליה וכיהן כשר הדואר עד שנת 1911.
בין השנים 1911–1914 כיהן כראש מועצת מס ההכנסה הבריטי.
באוגוסט 1914 מונה לתת שר לענייני אירלנד בממשלת בריטניה. השר לענייני אירלנד באותה עת היה אוגוסטין בירל. בפועל, השר לענייני אירלנד ישב בלונדון בישיבות הממשלה, ואילו תת-השר לענייני אירלנד ישב באירלנד ושלט בה בפועל.
במסגרת תפקיד זה פעל נייתן לצד המפלגה הפרלמנטרית האירית, וסייע לה להתכונן לשליטה עצמית באירלנד, וכן פעל לגיוס חיילים באירלנד על מנת לסייע לכוחות הבריטיים שלחמו במלחמת העולם הראשונה. בשל החשש מעידוד גרמני של השאיפות הלאומיות האיריות, הפעיל נייתן את סמכויותיו מכוח חוק הגנת הממלכה 1914 ואסר על פעולות של עיתונים שפרסמו כתבות לאומיות.
ביום שישי הטוב, 21 באפריל 1916 נתפסה אונייה גרמנית שעליה כלי נשק המיועדים ללאומנים איריים, בחוף מחוז קרי. ביום שני של חג הפסחא, 24 באפריל 1916 פרצה מרידת חג הפסחא. נייתן שהה במצודת דבלין שהותקפה במהלך המרד. שערי המצודה נסגרו ונייתן נותר כלוא במצודה עד הגעת תגבורת בריטית בשעות הערב, אשר שחררה את המצור על המצודה. נייתן נותר במצודה עד דיכוי המרד ב-30 באפריל כשהוא מעדכן את הממשלה הבריטית בלונדון. בעקבות המרד, ב-3 במאי התפטר בירל מתפקידו, ולבקשת בירל התפטר גם נייתן.
ועידת חקירה ממלכתית שחקרה את נסיבות המרד מתחה ביקורת על פעולותיהם של בירל ונייתן שלא צפו את המרד ולא התכוננו לו, או מנעו אותו.
לאחר התפטרותו מונה נייתן לשר במשרד הפנסיה, ונותר בתפקיד זה עד שנת 1919. בשנת 1920 מונה למושל קווינסלנד, תפקיד בו כיהן עד שנת 1925. בתפקיד זה עודד הגירה בריטית לקווינסלנד.
לאחר סיום כהונתו בקווינסלנד פרש לסומרסט שבאנגליה, ונפטר בשנת 1939. נייתן נקבר בבית הקברות היהודי בווילסדן שבלונדון.
נייתן נותר רווק כל חייו. בשנת 1902 קיבל תואר אביר מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש ובשנת 1908 קיבל תואר אביר גדול במסדר זה.
דרך נייתן - הדרך הראשית בחצי האי קאולון שבהונג קונג, וכן העיירות נייתן שבקווינסלנד, רמות נייתן שבבריזביין, ורחוב נייתן בקנברה נקראו על שמו.
תרכובת מזו

תרכובת מזו או איזומר מזו (Meso) היא תרכובת המכילה שני אטומי פחמן אסימטריים (מרכזים כיראליים) או יותר, אבל היא אינה כיראלית (פעילה אופטית) משום שקיים בה מישור סימטריה פנימי. תכונת האכיראליות של תרכובת מזו מתבטאת בכך שניתן לחפוף בין תרכובת מזו לתמונת המראה שלה על ידי סיבוב במרחב. מולקולה המכילה רק פחמן אסימטרי אחד אינה יכולה להיות תרכובת מזו, והיא תהיה בהכרח כיראלית.

דוגמאות

לחומצה טרטרית יש 3 איזומרים אופטיים (סטריאואיזומרים) - שני אננטיומרים בעלי פעילות אופטית, בעוד שהאיזומר השלישי, הדיאסטריאומר, שקרוי חומצה מזוטרטרית, אינו פעיל אופטית.
שתי דוגמאות נוספות של תרכובות מזו הן: מזו-3,2-דיברומובוטן (meso-2,3-dibromobutane), חומצה ציס-ציקלוהקסאן-2,1-דיקרבוקסילית (cis-cyclohexane-1,2-dicarboxylic acid).
מקס גלר

ביוגרפיה וקריירה

גלר נולד במינסק שבבלארוס למשפחה יהודית ועלה לישראל בסוף שנות ה-80. לאחר שעלה לארץ הצטרף למועדון הפועל תל אביב. הוא זכה באליפויות ישראל בשנים 1990 ו-1991. 
באוגוסט 1990, גלר זכה במדליית כסף בטורניר "אליפות בלגיה הפתוחה" לאחר שניצח יריבים מבלגיה, צרפת וספרד והפסיד בגמר ליריב שווייצרי.
באליפות אירופה בשנת 1991 שנערכה בשטוטגרט שבגרמניה הוא זכה במדליית כסף בקטגוריית המשקל עד 68 ק"ג בסגנון החופשי. באליפות העולם באותה השנה שנערכה בוארנה שבבולגריה, הוא סיים במקום ה-19 מתוך 28 מתמודדים.
באולימפיאדת ברצלונה 1992, התחרה גלר בקטגוריית המשקל הקל (עד 68 ק"ג) בסגנון החופשי וסיים במקום ה-11 מתוך 21 מתחרים לאחר ניצחון אחד ושני הפסדים; הוא ניצח בתוצאה 2-1 את חסוס רודריגז מקובה, הפסיד בתוצאה 2-0 לפתיח אוזבס מטורקיה והפסיד שוב בהתמודדות מול אנדרה אלקש ההונגרי לאחר ששניהם נפסלו עקב פסיביות וחוסר יוזמה. באליפות אירופה אותה השנה הוא סיים במקום השביעי. באליפות אירופה בשנת 1993 הוא סיים במקום החמישי.
באליפות העולם בשנת 1994 שנערכה באיסטנבול שבטורקיה, גלר סיים במקום ה-11. באליפות אירופה באותה השנה שנערכה ברומא שבאיטליה הוא שוב סיים במקום ה-11.
תל גיבורים (בני ברק)

תל גיבורים היא שכונה במערב העיר בני ברק. השכונה גובלת בדרך ז'בוטינסקי בדרום, רחוב בן-גוריון (מודיעין) במערב, רחוב אבוחצירא במזרח ודרך אבא הלל (ששת הימים) בצפון.

היסטוריה

שכונת תל גיבורים ממוקמת על חורבות הכפר הערבי ג'מאסין א-שרקי. בשנות ה-40 התיישבו באזור הכפר יהודים אמידים מאוסטריה וגרמניה, שרכשו כמה עשרות דונמים ובנו בצד הכפר הערבי וילות שהשקיפו על נחל הירקון. 
בסקר הכפרים 1945 בארץ ישראל צויין כי 54 דונם מאדמות הכפר נמצאו בבעלות יהודית, עם זאת אין תיעוד על תושבים יהודים שהתגוררו בכפר. במלחמת העצמאות ננטש הכפר הערבי ומיד לאחר המלחמה הוקמה השכונה. השכונה הוקמה על ידי הסתדרות עובדים לאומית עבור חבריה מתל אביב. ההחתמה לבתים בשכונה החלה בשנת 1945 וביולי 1947 הוגרלו המגרשים. באוקטובר 1947 עלו הכלים ליישור המגרשים. מקימי השכונה, אנשי האצ"ל והלח"י נתנו לה את השם "תל גיבורים".
לאחר מלחמת העצמאות נכנסו עולים להתגורר בבתי הכפר הערבי שמצפון לשכונה. בשנות ה-50 הוקמה מצפון לשכונה מעברת בני ברק שבהמשך הוקמו בה שיכונים שנקראו שיכון עממי והיא קלטה עולים רבים מצפון אפריקה. בשנות ה-60 נוספו לה בתים פרטיים רבים. בשנות השמונים עברה השכונה פרויקט שיקום שכונות והפכה משיכון עולים לשכונה משופצת ומטופחת. גם בטווח הארוך הביא הפרויקט לשינוי תדמיתי לשכונה שפירותיו ניכרים עד היום. בשנות ה-90 קלטה השכונה עולים רבים מחבר המדינות, שכן היותה קרובה לאזור מוסכים אפשר לה לשמור על רמת מחירים נמוכה ביחס למיקומה במרכז גוש דן. בעשור הראשון של המאה ה-21 החלה זליגה של תושבים חרדים לשכונה.

אופי השכונה

ברחבי השכונה נותרו בתים שעדיין עומדים על תִּלם מן הכפר הערבי; בשל כך רחובות מסוימים בשכונה הם סימטאות צרות (רחוב דוד רזיאל) או מעברים לא-סלולים (סימטת ליפשיץ).
הרחובות בשכונת תל גיבורים קרויים על שם גיבורים היסטוריים בתולדות עם ישראל, וכן דמויות מן המאה ה-20 המזוהות עם האצ"ל והלח"י: יהונתן בן שאול, המכבים, החשמונאים, מצדה, בר כוכבא, שלמה בן יוסף, דוד רזיאל, האצ"ל, ניל"י, פורצי כלא עכו ודב גרונר (השתתף בהתקפת אצ"ל על משטרת רמת גן במרחק של קילומטר מהשכונה, נתפס על ידי הבריטים והועלה לגרדום). 
בבית הכנסת הראשי של השכונה, בית הכנסת עולי הגרדום, מונצחים חברי האצ"ל, הלח"י, וחיילי צה"ל. בקומה השנייה של בית הכנסת שוכן מוזיאון המקדש, המציג בדגמים ייחודיים את צורת המקדש, המשכן וכלי הקודש.
רבה של השכונה ושל שכונת פרדס כץ השכנה היה הרב משה בלוי.
נתן צבי פינקל (מיר)

קורות חייו

נולד בשיקגו שבארצות הברית לאליהו מאיר ושרה פינקל. נקרא על שם אבי סבו, הסבא מסלובודקה. למד בתיכון לא-חרדי בעירו. בתחילת שנות ה-60 נסע ללמוד בישיבת מיר בירושלים, שלא ברצון הוריו. בישיבה שהה תחת חסותו של אחי סבו הרב אליעזר יהודה פינקל, וכן למד בחברותא עם הרב חיים קמיל, שהחשיב לרבו.
נישא ללאה, בתו של הרב בנימין ביינוש פינקל, ראש ישיבת מיר ובן דוד של אביו. לאחר פטירת חמיו, בשנת ה'תש"ן (1990), התמנה תחתיו לראש הישיבה.
בשנת ה'תשמ"ח (1988) לקה בפרקינסון ומאז סבל במשך שנים ממחלת ניוון שרירים קשה והיה מרותק לכיסא גלגלים. בשנת תשס"ג, בגיל 60, נתמנה לחבר במועצת גדולי התורה של דגל התורה והיה לחבר הצעיר בה מעולם.

פועלו

למרות חוליו פיתח את הישיבה ומוסדותיה לממדי ענק, והפך אותה לישיבה הגדולה בישראל ולאחת משתי הגדולות בעולם כולו (לצד ישיבת לייקווד). תחת הנהגתו פתחה הישיבה סניפים נוספים ברמת שלמה בירושלים, וישיבת מיר ברכפלד בשכונת אחוזת ברכפלד במודיעין עילית.
סדר יומו התחיל בתפילת שחרית בבית המדרש המרכזי של הישיבה. במהלך היום הוא בחן תלמידים וקיבלם לשיחות אישיות בביתו. אחת לשבוע מסר שיעור כללי בישיבה בירושלים, וכן חבורה בימי רביעי ושני ועדים בימי שישי בביתו, לתלמידים ישראלים ול"חוצניקים". פעמיים בשבוע נסע לסניף הישיבה במודיעין עילית לסדר בוקר ולתפילת מנחה, ופעם בחודש מסר בה שיעור כללי, ולעיתים אף שיחות מוסר. היה מעורב גם בהקמת ולווי ה"חבורות" בישיבה ונהג להשתתף במסיבות של החבורות.
במסגרת הבנייה המואצת של מוסדות הישיבה, המתפרסת על פני מבנים רבים בשכונת בית ישראל, נטל הרב פינקל חלק פעיל ברכישת המגרשים, השגת תורמים והכנת תוכניות הבנייה. לשם כך הוא נסע לעיתים תכופות לחוץ לארץ.
דרך לימודו התייחדה בהסבר כיצד שיטת כל ראשון בסוגיא התלמודית מסתדרת עם שיטתו בכל המסכת (דרך זו מכונה "לשיטתו").

מותו

הרב פינקל נפטר לפנות בוקר בביתו, בי"א בחשוון ה'תשע"ב (8 בנובמבר 2011). הלווייתו יצאה מישיבת מיר להר המנוחות והשתתפו בה למעלה ממאה אלף איש, בראשות מנהיגי הציבור החרדי, ובהם הרב יוסף שלום אלישיב, והרב אהרן יהודה לייב שטיינמן, שגם הספידו ובאופן חריג קרע עליו קריעה, והאדמו"רים מגור ובעלזא.
פדרציית הטניס של רוסיה

טניס ברוסיה

למרות שם המשפחה הסקוטי ארתור דווידוביץ' מק'פרסון (1870-1919) היה יליד פטרבורג וחי כל חייו ברוסיה. הוא היה המייסד והנשיא הראשון של איגוד מועדוני הטניס הכל-רוסי שהוקם ב-1908 והיה הגלגול הראשון של פדרציית הטניס המודרנית. מק'פרסון גם סייע להקים את הוועד האולימפי הראשון ברוסיה.
בשנת 1903 הוא ארגן לראשונה את אליפות הטניס של סנקט פטרבורג וארבע שנים מאוחר יותר הוא הקים את טורניר האליפות הלאומית הראשון. עד שנת 1913 האליפות הרוסית נחשבה לטורניר בינלאומי שנטלו בו חלק גם ספורטאים זרים והמשחק שגשג.
מאז סוף העידן הסובייטי הפופולריות של ענף טניס גדלה ורוסיה ייצאה מספר שחקני טניס מפורסמים. בשנים האחרונות, מספר הטניסאיות הרוסיות גדל מאוד, עם השחקניות מריה שראפובה ודינארה סאפינה שדורגו ראשונות בדירוג WTA. טניסאיות רוסיות אחרות הצליחו גם כן להשיג הכרה בינלאומית והמפורסמות שבהן הן: אנה צ'קבטדזה, ילנה דמנטייבה, סבטלנה קוזנצובה, אנסטסיה מיסקינה, נדיה פטרובה, ורה זבונרבה ואנה קורניקובה. בזכותן רוסיה זכתה בגביע הפדרציה 4 פעמים, 2004, 2005, 2007 וב-2008.
באולימפיאדת בייג'ינג 2008, רוסיה שלטה ללא עוררין על תחום טניס הנשים כאשר ילנה דמנטייבה זכתה בזהב, דינארה סאפינה וורה זבונרבה זכו במדליות כסף וארד, בהתאמה. נכון ל-5 אוקטובר 2009, ארבע נשים רוסיות היו מדורגות בדירוג ה-WTA בעשירייה העליונה.
רוסיה גם מתגאה בהצלחות בתחום טניס גברים, כאשר אחיה הגדול של סאפינה, מאראט סאפין ו יבגני קפלניקוב דורגו במקום הגבוה ביותר בדירוג העולמי. כיום ניקולאי דווידנקו, קארן חצ'אנוב ומיכאיל יוז'ני נחשבים לטניסאים הבכירים במדינה. רוסיה זכתה בגביע דייוויס ב-2002 וב-2006.

שבחים והכרה

הפדרציה זכתה לשבחים ברחבי העולם על פיתוח הטניס ברוסיה, אשר הביאו להצלחתם של שחקני טניס, במיוחד נשים. על פי הדירוג האחרון של WTA‏; 10 נשים רוסיות ניצבות ברשימת 50 השחקנים הטובים בעולם.
הפדרציה זכתה לכבוד עם הענקת הפרס הגבוה ביותר של האיגוד האירופי לטניס "טניס אירופה" – שהוענק במשך חמש שנים ברציפות בשנים 2005-2009, משום כך רוסיה מוכרת נחשבת לאומת הטניס החזקה באירופה.
וולטר מ' מילר

חייו

מילר נולד ב-New Smyrna Beach, עיירה קטנה בפלורידה, והיה בנם היחיד של וולטר ורות מילר. למד באוניברסיטת טנסי (1940–1942), אך הפסיק את לימודיו והתנדב לצבא ארצות הברית כחודש לאחר המתקפה היפנית על פרל הארבור. בימי מלחמת העולם השנייה שירת בזרוע האווירית של צבא ארצות הברית, כטכנאי רדיו וכתותחן זנב אחורי. שרד 53 גיחות מעל איטליה, והשתתף בהפצצת המנזר במונטה קסינו, חוויה שאותה תיאר כטראומה שהשפיעה על חייו ויצירתו.
נישא ב-1945, עם סיום המלחמה, לאנה לואיז בקר, נישואין שהחזיקו מעמד 50 שנה ובמהלך השנים נולדו לזוג ארבעה ילדים. שנתיים לאחר הנישואין המיר את דתו לקתוליות. למד באוניברסיטת טקסס באוסטין, הנדסה (1947–1950), אך לא סיים את התואר. אחרי שפרש מהלימודים התפרנס מעבודה כמהנדס ובמקביל החל בתקופה קצרה בת פחות מעשור שנים בלבד, של כתיבת סיפורים קצרים וגם עבד כתסריטאי בסדרת סרטי טלוויזיה לילדים, יחד עם שלושה סופרי מדע בדיוני ידועים אחרים, דיימון נייט, רוברט שקלי וסיריל מ. קורנבלות'.
בזקנתו הפך למתבודד בביתו ב-Daytona Beach, פלורידה ונמנע ממגע אנושי עם כל אדם, לרבות משפחתו הקרובה. בינואר 1996, כחצי שנה לאחר מות אשתו אנה באוגוסט 1995, הוא התאבד בירייה.

יצירתו

סיפורו הקצר הראשון של מילר MacDoughal's Wife התפרסם במרץ 1950 ב-American Mercury ולא היה סיפור מדע בדיוני. גם הסיפור הבא, Month of Mary, שהתפרסם במאי אותה שנה ב-Extension Magazin לא היה כזה. רק בינואר 1951 התפרסם סיפור המדע הבדיוני הראשון שלו - Secret of the Death Dome, ב-Amazing Stories. 
עד 1957 פרסם מילר כשלושה תריסרים של סיפורי מדע בדיוני קצרים, וזכה בפרס הוגו בשנת 1955, עבור הסיפור "The Darfsteller", המתאר שחקן אנושי בעולם בו שחקני התיאטרון הם כולם רובוטים, המשמש כאיש תחזוקה בתיאטרון בו הופיע בעבר. בשנת 1959 הוציא לאור את ספרו "המנון לליבוביץ'", שהורכב, למעשה, ממספר סיפורים קצרים שפרסם החל משנת 1956, המתארים כולם את אותו העו לם שלאחר מלחמה גרעינית. בגין הספר זכה בפרס הוגו בפעם השנייה.
"המנון ללייבוביץ" הוא אחד מספרי המדע הבדיוני הנקראים ביותר, והמוערכים ביותר על ידי קוראי הסוגה. הוא מתאר עולם שחרב במלחמה גרעינית, והתדרדר לברבריות בנוסח ימי הביניים, כאשר הכוח השומר את התרבות האנושית בו הוא הכנסייה הקתולית. הגזע האנושי עובר בספר את המסלול מברבריות למודרניות, מגלה מחדש את התגליות הגדולות, יוצר מחדש עולם מודרני, ולבסוף מחריבו שוב. בסיומו של הספר נמלטת קבוצת נזירות ועמה ילדים בחללית, אל הכוכבים, על מנת להימלט מגורלם של אלו שנגזר עליהם להמשיך את גלגל האיוולת האנושית שוב ושוב. הספר, המתרחש בדרום מערב ארצות הברית, הוא תיאור חי ומעורר מחשבה של עולם פוסט-אפוקליפטי לאחר מתקפה גרעינית, וכן הרהור רב-עוצמה על ההיסטוריה ועל האיוולת האנושית, כמו גם על תפקידה של האמונה הקתולית בהיסטוריה, אמונה אותה אימץ מילר עצמו בשנת 1947. הספר יצא לאור בשנת 1981 בספריית מעריב, ובשנת 2003 בהוצאת "אודיסיאה", בשתי הפעמים בתרגומו של עמוס רגב. 
על אף הצלחתו של "המנון ללייבוביץ", לא פרסם מילר ספר מלא נוסף בימי חייו. הוא כן פרסם שלושה קובצי סיפורים קצרים פרי עטו: Conditionally Human, שיצא לאור ב-1962, The View from the Stars, קובץ סיפורים קצרים שיצא לאור ב-1964, ו-.The Best of Walter M. Miller, Jr, שיצא לאור ב-1980. ב-1997, כשנה לאחר מותו יצא לאור הספר Saint Leibowitz and the Wild Horse Woman ("ליבוביץ' הקדוש ונשות הסוס הפראיות"), המבוסס על כתבים שהשאיר אחריו, והושלם בידי הסופר טרי ביזון.
בנק ירושלים

היסטוריה והווה

בנק ירושלים בע"מ הוקם בשנת 1963 בשם בנק ירושלים לפיתוח ולמשכנתאות בע"מ, ביוזמתו של זלמן שובל, כשותפות של חברת וולפסון קלור מאיר ובנק הלוואה וחסכון ירושלים. הבנק הוקם כבנק למשכנתאות והוצג כבנק היחיד שהנהלתו תהיה בירושלים ויהיה קשוב לצורכי העיר. ראש עיריית ירושלים, מרדכי איש שלום מונה לנשיא הבנק.
הבנק לקח חלק בהקמת קריית וולפסון ודירות ברמת שרת.
בשנת 1992 הציע הבנק את מניותיו לציבור בבורסה לניירות ערך בתל אביב. בשנת 1996 שונה שם הבנק לשמו הנוכחי. בשנות ה-90 הרחיב משמעותית את פעילותו בתחום הליווי הפיננסי לנדל"ן עד כדי 40% מסך האשראי שלו, היקף זה יחד עם קשיי החזר של חלק מהלווים, הביא את המפקח על הבנקים בבנק ישראל להתערב ולהורות על עצירה זמנית במתן האשראי לתחום זה.
בשנת 1997 קיבל הבנק רישיון מוסד כספי מבנק ישראל, שאיפשר הרחבת תחומי פעילותו, ובשנת 1998 קיבל רישיון בנק מסחרי כחלק ממאמץ הבנק להיכנס לתחום האשראי העסקי, ההלוואות והחסכונות למגזר הפרטי.
בתחום הנדל"ן מתמקד הבנק בליווי פיננסי לפרויקטי בנייה למגורים. לבנק נתח שוק משמעותי בתחום זה יחסית לגודלו, והערכות הבנק הן שהוא מחזיק בכ-10% מהשוק.

במאה ה-21

בשנת 2010 החליט דירקטוריון הבנק על תפנית באסטרטגיה העסקית אשר במרכזה צמיחה מבוקרת תוך מיקוד בפעילות קמעונאית מתמחה במשכנתאות והמשך פיתוח האשראי הצרכני, תוך שמירה על פרופיל סיכון נמוך הבא לידי ביטוי בתמהיל הפעילות העסקית, לצד גיוון הלקוחות ומקורות ההכנסה המימוניים והתפעולים. בניסיון לאזן בין שיקולי תשואה לסיכון ונועדה להביא לשמירה על יציבותו וחוסנו של הבנק, השגת רווחיות נאותה וצמיחה מדודה.
כ-200 מיליון שקל הושקעו בשדרוג מערכות המחשוב והגנת סייבר, הוקם מוקד טלפוני וארכיב דיגיטלי, הוטמעה מערכת קשרי לקוחות, אתר האינטרנט של הבנק עבר שדרוגוהותקנו בכל סניפי הבנק כספומטים עם יכולת למשיכת מזומנים, הפקדת מזומנים והפקדת צ'קים.
בשנת 2011, בעקבות המחאה החברתית החליט הבנק לשנות את שיטת הריבית על הפיקדונות הבנקאיים שהייתה נהוגה עד לאותה התקופה. בעוד הבנקים מציעים ללקוחותיהם 20% מריבית בנק ישראל ושומרים 80% ממנה, הציע בנק ירושלים להעניק ללקוחות 80% מהריבית ולשמור 20% ממנה. את שינוי השיטה כינה בנק ירושלים מעבר משיטת המינימום לשיטת המקסימום. החל במחצית השנייה של 2013 צמצם הבנק מדיניות נדיבה זו, ומציע ללקוחותיו רק מחצית מריבית בנק ישראל.
במסגרת המאמץ להגדלת נתח השוק של משקי הבית, הציע הבנק חשבון עו"ש ללא עמלות והוא הבנק הראשון, שהציע ללקוחות כל הבנקים אפשרות לפתיחת פיקדון אונליין דרך אתר אינטרנט שהקים, מבלי לפתוח חשבון עו"ש בבנק וללא צורך בהגעה לסניף הבנק.
במהלך שנת 2013 רכש הבנק את חברת "כלל פיננסים-בטוחה ניהול השקעות". בכך, הגדיל באופן משמעותי את פעילותו בשוק ההון המקומי.
וילי דן אודן

ביוגרפיה

דן אודן נולדה ברוטרדם. 
באליפות אירופה השלישית בשחייה שנערכה בפריז, צרפת בשנת 1931 בהיותה רק בת 13 זכתה דן אודן במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:55.0 דקות ובמדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:11.8 דקות.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) זכתה דן אודן בשתי מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:07.8 דקות, אחרי הלן מדיסון שקבעה שיא אולימפי חדש של 1:06.8 דקות ולפני אלינור גרטי-סביל (1:08.2 דקות) שתיהן מארצות הברית ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:47.5 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 4:38.0 דקות, ולפני בריטניה (4:52.4 דקות).

שיאי עולם בין האולימפיאדות

השנים שבין שתי האולימפיאדות היו השנים האיכותיות ביותר של דן אודן. בתחרות שחייה שנערכה באנטוורפן, בלגיה ביולי 1933 קבעה דן אודן במשחה ל-100 מטר שיא עולם חדש ראשון של 1:06.0 דקות, שיפור לשיא של מדיסון (1:06.6 דקות). לאחר מכן, היא שיפרה שיא זה שלוש פעמים נוספות והעמידה אותו לבסוף על 1:04.8 דקות. במשחה ל-200 מטר חופשי היא שיפרה את שיא העולם שלוש פעמים והעמידה אותו על 2:25.3 דקות ובמשחה ל-400 מטר חופשי היא קבעה שיא עולם חדש בתוצאה של 5:16 דקות בשנת 1934.

אלופת אירופה

באליפות אירופה בשחייה שנערכה במגדבורג, גרמניה בשנת 1934 זכתה דן אודן ב-3 מדליות שתיים זהב ואחת כסף. מדליות זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:07.1 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:41.5 דקות ומדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:27.4 דקות, זהה לזו של המנצחת בת ארצה ריי מסטנברוק.

מדליית זהב באולימפיאדה

באולימפיאדת ברלין (1936) זכתה דן אודן במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא אולימפי חדש של 4:36.0 דקות, לפני גרמניה (4:36.8 דקות) וארצות הברית (4:40.2 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בו החזיקה בשיא העולם כשקבעה תוצאה של 1:07.6 דקות, המנצחת במשחה זה הייתה מסטנברוק שקבעה שיא אולימפי חדש (1:05.9 דקות). בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 1:06.7 דקות.
באליפות אירופה שנערכה בלונדון, בריטניה בשנת 1938 זכתה דן אודן במדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:39.5 דקות.
בילי בליית'

חייו

בליית' נולד בדלקית' שבמידלות'יאן, וכנער שיחק בקבוצת הנערים של ומייס אתלטיק. הוא השתייך למשך תקופה קצרה למנצ'סטר סיטי, אך לבסוף עבר לארסנל במאי 1914. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק הליגה השנייה נגד האדרספילד טאון ב-21 בנובמבר 1914. המשחק הסתיים בהפסד של ארסנל בתוצאה 0 - 3. בליית' שיחק ב-12 משחקים בעונת 1914/1915, אך בעקבות פריצת מלחמת העולם הראשונה התגייס לכוחות המזוינים הבריטיים, ושירת בצרפת. 
לאחר חידוש משחקי הכדורגל ב-1919 בליית' חזר לארסנל והפך לשחקן הרכב קבוע. הוא שיחק בדרך כלל בצד השמאלי של מרכז המגרש, כקיצוני שמאלי או כחלוץ פנימי. בליית' שיחק בלמעלה מ-300 משחקים לאורך עשר עונות, והתמנה לקפטן המועדון ב-1925. הוא שיחק בגמר גביע ה-FA הראשון בהיסטוריה של ארסנל, שבו הפסיד המועדון לקארדיף סיטי בתוצאה 0 - 1. לאורך הקריירה שלו בארסנל הוא השתתף ב-343 משחקים בסך הכל, בהם הבקיע 51 שערים.
בליית' עבר לברמינגהאם סיטי במאי 1929, ושיחק את משחקו האחרון בספטמבר 1930, לפני פרישתו ממשחק פעיל בסוף עונת 1930/1931. ב-1930 בליית' הופיע בסרט "The Great Game", והיה לאחד מהכדורגלנים הראשונים שעשו זאת. לאחר פרישתו הוא חזר להתגורר בסקוטלנד, וניהל פאב בפורט סיטון.
צ'אד האייס

קורות חיים

צ'אד האייס נולד ב-21 באפריל 1961, בפורטלנד, אורגון, ביחד עם אחיו התאום קרי האייס. שניהם גדלו כבפטיסטים.

קריירה

בשנת 1986, שיחק צ'אד האייס את רקס ריינולדס בסרט "רד". בשנת 2005, כתב עם אחיו את תסריט הסרט "בית השעווה", אשר זכה להצלחה רבה. מאוחר יותר, בשנת 2013, כתבו השניים את תסריט סרט האימה שובר הקופות "לזמן את הרוע", עליו התבסס היקום הקולנועי של לזמן את הרוע אשר יצרו לאחר מכן.
ב-2014, היה למפיק המשני של הסרט "אנאבל". בשנת 2016, לקח חלק בכתיבת תסריט וסיפור הסרט "לזמן את הרוע 2", שהפך לאחד מסרטי האימה הרווחים ביותר בכל הזמנים, כאשר גרף סכום של כ-320 מיליון דולר בסך הכל. באותה השנה היה לכותב תסריט הסרט "הצליבה".
טאריק עבדול-ואהד

קריירה

עבדול-ואהד נולד בצרפת להורים שהיגרו מגיאנה הצרפתית. הוא שינה את שמו לטאריק עבדול-ואהד לאחר שהתאסלם בשנת 1997. טאריק היה השחקן הצרפתי הראשון ששיחק ב-NBA. בתחילה שיחק עבדול-ואהד באוניברסיטת מישיגן, אך לאחר מכן עבר למכללה בסן-חוזה ובשנת 1997 נבחר בדראפט על ידי הסקרמנטו קינגס. הוא נודע כשחקן הגנתי אך בעקבות פציעות רבות מהן סבל הספיק לשחק רק 236 משחקים מתוך 788 במדי הקינגס. בשנת 2005 נכלל עבדול-ואהד ברשימת שחקני המילואים של הדאלאס מאבריקס אך שוחרר במחנה האימונים שקדם לעונת 2005/2006. עבדול-ואהד הוזמן בנובמבר 2006 לקבוצה האיטלקית קלימאמיו בולוניה למבחנים, אך לא הוחתם לבסוף.
חולצתו במכללה שבסן-חוזה עם הסיפרה 3 הוצאה בשנת 2002 משימוש והיא תלויה בהיכל התהילה של המכללה עם שמו הראשון, השם שבו השתמש כשהיה במכללה.
עונתו הטובה ביותר של טאריק עבדול-ואהד בליגת ה-NBA הייתה עונת 1998/1999 בקבוצת סקרמנטו קינגס. הוא שיחק בחמישייה הפותחת בשנה בה נחשבה הקבוצה למלהיבה, אם לא המלהיבה ביותר, ב-NBA. הקינגס הצליחו להפעיל לחץ על הפייבוריטית, היוטה ג'אז, אך לבסוף הפסידו להם במשחק החמישי והאחרון של הסדרה.
גיא קנטור

קריירה

קנטור החל לשחק כדורסל בקבוצת הנוער של א.ס. רמת השרון, אותה הוביל, יחד עם יואב בר, לגמר גביע המדינה, בו הפסידה לקבוצת הנוער של מכבי תל אביב, שבשורותיה שיחק עודד קטש.
בעונת 1991/1992 הצטרף קנטור לסגל הקבוצה הבוגרת של רמת השרון, ששיחקה אז בליגת העל, אך לא זכה לדקות משחק משמעותיות. בסיום העונה ירדה רמת השרון לליגה הלאומית, וקנטור המשיך לשחק בשורותיה עד 1994. באותה שנה שב לליגת העל, לקבוצת הפועל אילת תחת הדרכתו של ישראל לב. הוא שיחק שנתיים בקבוצה זו, ולאחר מכן שיחק גם בהפועל גליל עליון, ממנה שוחרר במהלך העונה, ובמכבי ראשון לציון. באף אחת משלוש הקבוצות האלה לא היה שחקן משמעותי.
המפנה בקריירה שלו הגיע בעונת 1997/1998, אז הצטרף לקבוצת הפועל חולון. קנטור שיחק בקבוצה זו במשך שתי עונות, בהן היה רכז הקבוצה והישראלי הבכיר בה. ב-1999 עבר למכבי רעננה, וגם בה היה שחקן מוביל. במהלך ארבע העונות ששיחק בקבוצה (גם לאחר מיזוגה עם בני הרצליה והפיכתה לבני השרון), שיחק בשורותיה גם במסגרות אירופיות שונות, ובהן הסופרוליג. בעונת 2000/2001 הוביל את שחקני ליגת העל באחוזי קליעה מקו העונשין (89.7%).
בעונת 2003/2004 שב קנטור לקבוצת נעוריו, שעלתה בינתיים בחזרה לליגת העל, כא.ס. רמת השרון. הוא היה אחד הקלעים הבולטים בקבוצה, ומשחק מוצלח בניצחונה של הקבוצה במלחה, בו קלע 22 נקודות, היה אחד הגורמים להחתמתו בהפועל ירושלים בעונה הבאה. את שיא הקריירה שלו קבע במשחק מול קבוצתו לשעבר, בני השרון, בו קלע 30 נקודות. עם סיום משחקי הליגה בישראל חתם בקבוצת לה האבר הצרפתית, ושיחק במדיה מספר משחקים.
ב-2004 עבר קנטור להפועל ירושלים. בקבוצה זו לא הצליח להציג את יכולותיו מהשנים הקודמות. אחוזי הקליעה שלו ומספר הנקודות הממוצע שלו ירדו, ועמם גם דקות המשחק שלו. גם כששב לשחק במדי מכבי ראשון לציון, בשנת 2006, לא הצליח לשחזר את יכולותיו.
בשנת 2007 הצטרף לשורותיה של מכבי הוד השרון מהליגה הלאומית. במקביל, החל לעבוד בתחום ההיי טק. לאחר עונה אחת בקבוצה זו, הצטרף לשורותיה של אליצור יבנה, אף היא מהליגה הלאומית.
כיום מאמן קנטור את א.ס. רמת השרון מהליגה הלאומית בכדורסל

בנבחרות ישראל

קנטור היה חלק מהסגל הרחב של נבחרת העתודה, כשפיני גרשון אימן אותה, אך נופה ולא השתתף באליפות אירופה. הוא שולב פעמים רבות בסגל הנבחרת הבוגרת, אך שיחק בשורותיה משחק אחד בלבד.
קאסידי פרימן

ביוגרפיה

פרימן נולדה בשיקגו, אילינוי שבארצות הברית, לאב יהודי ולאם נוצרייה. הוריה הם עורכי הדין גלינה ולי פרימן, זוג פרקליטים ובעלי חווה חקלאית במונטנה. לה שני אחים גדולים: קריספין פרימן , מדבב; וקלארק פרימן, מוזיקאי.
סיימה בהצטיינות לימודי תיאטרון וספרדית במידלברי קולג'.

מוזיקה

קאסידי פרימן שרה ומנגנת בפסנתר בלהקת "The Real D'Coy". חבריה ללהקה הם אנדי מיטון ואחיה קלארק פרימן.