פיליפ וולן

ביוגרפיה

וולן נולד בבנגלור, הודו למשפחה אנגליקנית ונחשף בנעוריו להינדואיזם, בודהיזם, אסלאם, יהדות, סיקיזם וג'ייניזם. לג'ייניזם חש וולן קרבה מיוחדת משום שפילוסופיה זו מתנגדת לפגיעה ביצורים חיים. הוא התחנך בבית הספר 'בישופ קוטון' לבנים , הצטיין בלימודיו וכן באתלטיקה ובאגרוף. בגיל 18 היגר לאוסטרליה ונרשם ללימודי כלכלה באוניברסיטת אדלייד, אותם השלים בשנת 1977, ולאחר מכן למד משפטים באוניברסיטת מלבורן . וולן התמחה בניהול פיננסי והרצה בנושא זה ברחבי העולם. בגיל 34 התמנה לתפקיד סגן נשיא חברת סיטיבנק, וכן היה גם מנכ"ל סיטיגרופ אוסטרליה. בשנת 1985, המגזין הכלכלי 'Australian Business' כלל אותו ברשימת 40 המנכ"לים המבריקים והטובים ביותר באוסטרליה. בשנת 1990, בעקבות ביקור בבית מטבחיים (אותו הגדיר כחוויה הקשה ביותר בחייו) החליט לתרום 90% מהונו הפרטי, החלטה אותה הגדיר כמעשר הפוך, ומאז תרם מיליוני דולרים למאות ארגונים שמקדמים צדק סביבתי, צדק לבני אדם וצדק לבעלי החיים. וולן טוען כי מטרתו היא למות מרושש, וכי בינתיים התוכנית שלו להשגת מטרה זו פועלת כהלכה.
וולן חי עם אשתו טריקס במלבורן, אוסטרליה.

אהימסה

וולן מאמין בעקרון האהימסה לפיו יש לנקוט באי-אלימות כלפי כל היצורים בעולם. מילה זו, שנכתבה לפני 5000 שנה, היא לדבריו המילה היפה ביותר שנכתבה אי פעם בהיסטוריה. כאהימסן, וולן אינו מבחין בין סבלו של אדם לסבלו של בעל חיים, באומרו: "ביכולתם לסבול - כלב הוא חזיר, הוא דוב, הוא ילד". וולן מתנגד לא רק לאלימות המתבטאת במזון ובביגוד אלא גם באלימות הבאה לידי ביטוי במחשבה ובאמירה. את מחויבותו לעקרון אי האלימות הוא ממחיש באמצעות דיאלוג מהמחזה המלך ליר, בו המלך ליר שואל את הרוזן העיוור מגלוסטר: "איך אתה רואה את העולם?" והרוזן העיוור משיב: "אני רואה אותו ברגש".

זכויות בעלי חיים

כבנקאי נהנתן, וולן מעיד על עצמו שאהב לאכול פילה מיניון ולובסטר, אולם במסגרת עבודתו, בשנת 1990, ביקר בבית מטבחיים ששייך לאחד מלקוחותיו. המראות שראה בבית המטבחיים זעזעו אותו ושינו את חייו מהקצה אל הקצה. בעקבות חוויה זו, אימץ מיד אורח חיים צמחוני והפך לטענתו לאדם רחום באמת. לדבריו "כל מי שאוכל פגר של חיה תמימה שנרצחה - לא יכול לטעון שהוא רחום". הביקור בבית המטבחיים גרם לו להבין לעומק את המונח 'הבנאליות של הרוע' אותו טבעה חנה ארנדט. בשנת 2001 לערך, כשנחשף לדבריו לזוועות של תעשיית החלב והביצים, אימץ אורח חיים טבעוני. לתפיסתו, זכויות בעלי חיים אינן נפרדות מזכויות בני אדם מאחר שגם בני האדם הם בעלי חיים מסוג הומו ספיינס. 
וולן טוען כי טבעונות אינה סוגיה הנוגעת רק לזכויות בעלי חיים אלא גם לזכויות אדם. הוא מצביע על הקשר בין תעשיית משק החי למשבר הרעב העולמי ולזיהום הסביבה וטוען כי הבחירה לאכול בשר היא למעשה סטירת לחי בפניו של ילד רעב. וולן טוען כי התנועה לזכויות בעלי חיים נלחמת עבור מי שהצדק נשלל ממנו, וכי תנועה זו היא התנועה החברתית הדגולה ביותר מאז התנועה לביטול העבדות. לדבריו, בני אדם מסוגלים לחוש אמפתיה כלפי בעלי חיים, אולם תעשיית משק החי פועלת על מנת להרחיק את סבלם של בעלי החיים מהתודעה האנושית, וכי ישנו מעין חוזה בלתי כתוב בין הצרכנים למוכרים לפיו הצרכן מבטיח לא לשאול והמוכר מבטיח לא לספר. וולן מצדד בשיפור רווחת בעלי החיים שבמשקים, אולם רואה בך צעד זמני בתוך התהליך העיקרי לביטול מוחלט של ניצול בעלי חיים.
במסגרת מאמציו של וולן להפסקת ניצול דובי המרה  בסין, שכלואים במשך 26 שנים בכלובים קטנים, כתב את ספרו 'Tell Me… and Tell Me the Truth' עבור נלסון מנדלה, שהיה גם הוא כלוא במשך 26 שנים, בתקווה שמנדלה ידרוש את הפסקת ניצול הדובים. ספר זה יצא במהדורה מוגבלת וניתן לראשי מדינות, לזוכי פרס נובל ולמנהיגים בתחומים רבים נוספים.
בשנת 2012, וולן השתתף לצידו של פיטר סינגר בדיבייט מטעם מרכז וילר  והמרכז לאתיקה ע"ש הקדוש ג'יימס  שנקרא 'האם יש להוציא את בעלי החיים מחוץ לתפריט?'. נאומו של וולן זכה לתהודה גדולה ואף נתפס בעיני רבים כנקודת השיא של הדיבייט.
ביולי 2013, תרם 10,000 דולר לשיקום קופי חוות מזור המשוחררים.

קרן האדיבות ע"ש וינסם וקונסטנס

קרן האדיבות ע"ש וינסם וקונסטס (באנגלית: Winsome Constance Kindness Trust) נוסדה על ידי וולן בשנת 1990 ונקראת של שם אמו (וינסם) וסבתו (קונסטנס). מטרת הקרן היא לקדם אלטרואיזם אפקטיבי כלפי כל בני האדם ובעלי החיים בעולם באמצעות חסות, תמיכה כלכלית וייעוץ לפרויקטים העוסקים בצדק חברתי ברחבי העולם. הקרן מתרכזת בחמישה תחומים אותם היא מכנה 'חמש האצבעות': ילדים, בעלי חיים, איכות הסביבה, חולים ונוער. במהלך השנים, הקרן מימנה בנייה ורכישה של אמבולנסים, בתי ספר, מרפאות, מקלטים, בתי יתומים, חוות שיקום לחיות בר ולחיות משק, מערכת הזנה טבעונית לחסרי בית וכן הלאה. הקרן אינה מגייסת תרומות מהציבור, ותורמים שפונים אליה בבקשה לתרום מתבקשים על ידה להעביר את תרומתם באופן ישיר לארגון חברתי על פי בחירתם. 
קרן האדיבות עזרה במימון הפקת טרילוגיית ארת'לינגס. הסרט הראשון, ארת'לינגס, יצא לאור בשנת 2005. הסרט השני, Unity , יצא בשנת 2015, והסרט השלישי Beings נמצא בשלבי הפקה ועתיד לצאת בשנת 2020.
בכל שנה, מעניקה קרן האדיבות מדליה ופרס כספי בשווי 25,000 דולר לאדם פרטי עבור תרומה משמעותית ליצירת עולם טוב יותר. בין הזוכים בפרס קרן האדיבות ניתן למנות את ג'יין גודול, דייוויד אטנבורו, קולין קמפבל, מנקה גנדי , פול ווטסון  וג'יל רובינסון .

בית האדיבות

אחד המיזמים הבולטים של קרן האדיבות הוא 'בית האדיבות'. בית האדיבות, שנוסד בשנת 2004, הוא שמו של בניין בבעלות קרן האדיבות הממוקם במלבורן באזור מסחרי שוקק המצוי בקרבת הפרלמנט האוסטרלי ואוניברסיטת מלבורן . מיזם זה נוצר תחילה כניסוי המציע עזרה לארגונים חברתיים והמשיך לרגל הצלחתו. בבניין שטח של 3716 מטר רבוע המשמש 300 פעילים מ-45 ארגונים חברתיים שונים. לרשות הארגונים הפועלים בבניין עומדים משרדים, חדרי ישיבות, אולם קולנוע, שירותי תחזוקה ואבטחה, שירותי דואר, מערכת מיזוג, חדרי מחשב, מקלחות, מטבחים וגלריה. 85% מהארגונים לא משלמים על דבר, והקרן מכסה את כל העלויות (לרבות ארנונה וחשבונות טלפון וחשמל), כך מאפשר בית האדיבות להפחית באופן משמעותי את ההוצאות האדמיניסטרטיביות של הארגונים החברתיים, ולהשקיע את התקציב שלהם באקטיביזם. וולן תכנן להרחיב את פעילות בית האדיבות אולם הכסף שיועד לכך הועבר לבסוף לנפגעי הצונאמי בהודו.