אליזבת וודוויל

ראשית חייה

נולדה בנורת'האמפטונשייר, אביה היה סר ריצ'רד וודוויל, אביר ממשפחה עתיקה אמידה ומכובדת, ג'נטלמן כפרי שאינו שייך לאצולה. אמה, ג'קטה מלוקסמבורג הייתה בת אצולה ממשפחה שהתייחסה לענף של בית לוקסמבורג והייתה אשתו השנייה של ג'ון מלנקסטר, דוכס בדפורד, שהיה מבוגר ממנה בהרבה. לבני המשפחה היה מעמד בחצר המלך והם נבחרו להיות מלוויה של המלכה מרגרט מאנז'ו עם נישואיה להנרי השישי, מלך אנגליה. ב-1448 הועלה סר ריצ'רד לדרגת ברון. ב-1452 נישאה אליזבת לסר ג'ון גריי, יורש ברונות גרובי. ב-17 בפברואר 1461 נהרג גריי בקרב סנט אלבנס השני, כשלחם לצד בית לנקסטר. אליזבת נותרה אלמנה צעירה עם שני בנים. הרשומות תיארו אותה כ"אשה היפה ביותר באנגליה".

מלכה

ב-29 במרץ 1461 הוכה צבא בית לנקסטר בקרב טאוטון על ידי בית יורק והנרי השישי הודח מכסאו לטובת אדוארד, דוכס יורק והטוען לכתר. על אף שאדוארד הבטיח לתומכו ויועצו ריצ'רד נוויל, רוזן ווריק לשאת לאשה את בונה מסבויה, גיסתו של לואי האחד עשר, מלך צרפת, כחלק מהסכמי השלום שטווה ווריק, נשא לאשה בחשאי את אליזבת וודוויל ב-1 במאי 1464. שנה לאחר מכן הוכתרה אליזבת כמלכה במנזר וסטמינסטר. אליזבת הייתה לא רק בת למשפחה פחותת-יחס אלא גם בת למשפחה מובהקת של תומכי בית לנקסטר ונישואיה למלך עוררו שערוריה, זאת בנוסף להרס הסיכוי לברית החשובה עם צרפת. לפיכך נטש ווריק את צד בית יורק וחבר למרגרט מאנז'ו בצרפת במטרה להדיח את אדוארד מכסאו ובהמשך קירב לצדם את ג'ורג' פלנטג'נט, דוכס קלרנס, אחיו הצעיר של המלך. בנוסף, אדוארד היה ידוע ביחסיו עם נשים רבות טרם נישואיו לאליזבת. אחת מהן הייתה אלינור טאלבוט, שייתכן שאדוארד אף נשא לאשה בחשאי בשנת 1461. רבים מ-15 אחיה ואחיותיה של אליזבת נישאו לאנשי אצולה רמי דרג. אחותה, קתרינה וודוויל, למשל, נישאה להנרי סטאפורד, הדוכס השני מבקינגהאם. עלייתם זו של האצילים מבית וודוויל הייתה אף היא לצנינים בעיני תומכי בית יורק, שלא זכו לקטוף את פירות ניצחונם, שנמסרו לבני משפחתה של המלכה החדשה.
כחלק מחתירתם של ווריק, המלכה מרגרט ודוכס קלרנס נגד אדוארד ורעייתו, הואשמה אמה של אליזבת בכישוף, אך זוכתה. באוקטובר 1470 הצליחה הקואליציה של קלרנס, ווריק ובית לנקסטר להדיח את אדוארד ולהמליך מחדש את הנרי השישי, אולם כבר באפריל 1471 נוצחו בקרב טיוקסברי ואדוארד שב לכס המלכות. במהלך תקופת ההדחה הקצרה הסתתרה אליזבת במנזר וסטמינסטר וילדה את אדוארד, לימים אדוארד החמישי. בנוסף ילדה אליזבת במהלך נישואיה למלך עשרה ילדים, בהם ריצ'רד ועוד חמש בנות שהגיעו לבגרות.

שארית ימיה

ב-1483 מת אדוארד בפתאומיות ובנם בן ה-12 ירש את הכתר בעת ששהה בטירת לדלו על גבול ויילס. עקב היותו של הנער קטין, הוכרז דודו ריצ'רד, דוכס גלוסטר כלורד פרוטקטור. גלוסטר (לימים המלך ריצ'רד השלישי) פגש את שיירתם של אחייניו בדרכה מויילס ללונדון והמשיך ללוות את השיירה ללונדון. יורש העצר הגיע ללונדון ב-4 במאי 1483 ושוכן בטאואר של לונדון (אז אחד מארמונות בית המלוכה ולא רק בית כלא). הכתרת המלך הצעיר נדחתה מספר פעמים, עד שב-25 ביוני התכנס הפרלמנט, והכריז (בצו שנודע בכינוי Titulus Regius) כי אדוארד הוא ממזר, בהסתמך על ראיות שאדוארד הרביעי התארס לאלינור טלבוט, בטרם נישא לאליזבת. עובדה זו הפכה את נישואי הוריו של אדוארד לבלתי חוקיים, ואת אדוארד ואחיו לממזרים שאינם ראויים לשאת את הכתר. יורשו של המלך המת, אדוארד הרביעי, לא היה אם כן אדוארד החמישי, כי אם אחיו ריצ'רד, אשר הוכתר כריצ'רד השלישי. אדוארד ואחיו, שני הנסיכים שבמצודה, לא נראו עוד מחוץ למצודה. אין לדעת מה אירע להם, ומניחים כי נרצחו.
עד מהרה הדיח ריצ'רד את קרוביה של המלכה ממשרותיהם ואף אסר את אחיה ובנה מנישואיה הראשונים ולאחר מכן הוציאם להורג. אליזבת ובנותיה נותרו במסתור עד שהמלך ריצ'רד נשבע שלא יגע בהן לרעה במרץ 1484, אולם בד בבד נישל ריצ'רד מאליזבת את כל תאריה ונכסיה.
אליזבת, שכונתה כעת שוב ליידי גריי, חברה יחד עם הנרי סטאפורד, הדוכס השני מבקינגהאם ועם  ליידי מרגרט בופורט למאמץ להושיב על הכס את בנה של בופורט, הנרי טיודור, הטוען לכתר הקרוב ביותר מצד בית לנקסטר. על מנת לחזק את הברית ביניהן קבעו אליזבת ובופורט שהנרי ישא לאשה את בתה של אליזבת, אליזבת מיורק, יורשתו של אביה המלך מבית יורק. באוגוסט 1485 פלש הנרי טיודור מצרפת לאנגליה עם כוחותיו וניצח במפתיע את ריצ'רד השלישי בקרב בוסוורת'.
לאחר שהוכתר, נשא הנרי השביעי לאשה כמובטח את בתה של אליזבת וביטל את צוויו של קודמו ביחס למעמדה. מעתה היה תוארה "המלכה-האלמנה". בפברואר 1487 פרשה אליזבת למנזר ברמונזי (כיום מצויים שרידיו בסאת'ק) ייתכן שבשל שאיפה לחיי פרישות ממניעים דתיים וייתכן כיוון שהמלך החדש ביקש להרחיקה מן החצר. היא חזתה בלידת נכדיה ארתור, מרגרט והנרי (לימים המלך הנרי השמיני).