אלפרד ראסל וולאס

ביוגרפיה

וולאס היה בנו השביעי של ספרן עני אך מכובד בקרב האינטלקטואלים של אסק. בראשית דרכו המקצועית היה מורה בבית ספר בלסטרשייר, והתעניין רבות בחקר החרקים (בעיקר מיני חיפושיות) ובספיריטואליזם. את מחקריו הזואולוגיים ערך ביחד עם הנרי וולטר בייטס , ולאחר שלוש שנות מחקר משותף באנגליה יצאו לחקור ביערות האמזונאס.
בחזרתו מברזיל, עלתה באש "הלן", ספינתו של וולאס, וטבעה באוקיינוס האטלנטי, ביחד עם אוסף הממצאים שאסף באמזונס. לאחר ששהה עשרה ימים בספינת הצלה חולץ וולאס על יד ברמודה. כשהגיע לאנגליה פרסם שני ספרים על התנסויותיו. את הספרים קרא צ'ארלס דרווין, שהתאכזב ממיעוט העובדות שהופיעו בפרסומים (זאת בשל טביעת הספינה).
ב-1854 יצא וולאס לאיי הודו המזרחיים ההולנדים, שם אסף כ-125,000 מוצגים (יותר מחצי מהם של חיפושיות). התבוננותו באוסף העצום של המוצגים והמינים השונים העלתה במוחו, בסוף פברואר 1858 ובשעת התקף מלריה גרוע במיוחד, את הרעיון של שרידת המתאימים ביותר - רעיון היסוד של האבולוציה הדרוויניסטית.
וולאס כתב מאמר המתאר את הרעיון בפירוט, ושלח אותו לדרווין על מנת שישלח אותו לגאולוג צ'ארלס לייל. דרווין, ששהה בקנט שבאנגליה וחיבר לאט את רעיונותיו על הממצאים של מסעותיו באונייה "ביגל", התרשם מאוד, היות שרעיונותיו שלו נוסחו היטב במאמרו של וולאס.
צ'ארלס דרווין הגה את משנתו באופן בלתי תלוי בוולאס אך עיכב את פרסום מסקנותיו בין היתר כי חשש מתגובות דתיות צוננות, בעודו תר אחר הוכחות נוספות לעצם העיקרון.
ב-1858 קיבל דרווין עותק מקדים של מאמר שוואלס עמד לפרסם ברבים המתאר את עיקרי התאוריה שלו. דרווין הבין שוואלס למעשה הקדים אותו בפרסום תיאורית האבולוציה על ידי ברירה טבעית. אולם, ידידיו צ'ארלס לייל וג'זף הוקר שכנעו אותו שאסור לו לוותר על הבכורה, והם ארגנו מושב באספת האגודה הליניאית ב-1 ביולי 1858, שבו הוקראו מאמריהם של דרווין ושל וולאס ביחד, כשהם חולקים את הבכורה. כל זאת אירע כאשר וואלס נדד בארכיפלג המלאי ולא היה מודע להתרחשות. וולאס טבע את המונח "דרוויניזם" באחד ממאמריו הבאים, ואת ספרו "הארכיפלג המלאי" הקדיש לדרווין.

קו וולאס

וולאס הבחין במעין קו דמיוני (הקרוי על שמו קו וולאס), שעובר בארכיפלג המלאי בין בורנאו ומזרח באלי ומפריד מבחינה זואולוגית בין יבשות אסיה ואוקיאניה. כל היצורים ממערב לקו זה, נמצאים באסיה, ואלה שממזרחו נמצאים באוקיאניה. האזור בו ההפרדה היא הצמודה ביותר הוא המצר שבין האי באלי והאי לומבוק, שרוחבו פחות מ-25 קילומטר - בבאלי נמצאים מגליימיים, בולבוליים ונקריים, בעוד בלומבוק הם נפקדים ואת מקומם תופסים קקדואיים צופיתיים ולוריים וכן מינים של יונקי כיס ובעלי ביב. מסקנתו של וולאס מן ההבדל הזואולוגי החד במרחב גאוגרפי זעיר כל כך הייתה כי בעבר הייתה קיימת יבשת פסיפית גדולה שהתבקעה ושבריה התקרבו לשוליה של אסיה. וולאס לא הכיר את טקטוניקת הלוחות, התהליך שבאמצעותו מתרחשות תנועות יבשה עצומות מעין אלה ושעדיין לא התגלה, ועל כן הצליח רק לכוון במעורפל לפתרון הנכון. הרעיון בדבר הקו הוצג לראשונה בפומבי בכנס האגודה הליניאית ב-3 בנובמבר 1859, בעת שוולאס עצמו שהה במזרח.

מורשתו

שמו של וולאס לא זכה להכרה גורפת כשמו של דרווין (אף על פי שעל שמו נקראים מכתשים במאדים ובירח, עדני וולאס, רלית וולאס, פרסים בביולוגיה בקנזס ובאוסטרליה ועוד), אך בשנות האלפיים החל שמו להיזכר יותר, ותרומותיו למדע נחקרו ונבדקו מחדש. באפריל 2000 שוקם קברו של וולאס בדורסט, ובנובמבר 2001 הוסר הלוט מעל לוח זיכרון בחדר ריינולדס בבית החברה המלכותית הבריטית, לעדות כי בחדר זה כונן מדע האבולוציה בקריאת מאמריהם של דרווין ווולאס ביולי 1858.
תאוריה נוספת אותה הגה ושהתפתחה והובנה מאוחר יותר הייתה אודות ההחלפה האמריקנית הגדולה.