ויליאם ססיל

שנותיו המוקדמות

ססיל נולד בבורן, לינקולנשייר, בשנת 1520, כבן יחיד לריצ'רד ססיל, בעל אחוזת ברלי (ליד סטמפורד, לינקולנשייר) ולאשתו, ג'יין האקינטון. ויליאם . ב-1535, בהיותו בן 14, החל את לימודיו בסיינט ג'ון קולג' בקיימברידג', שם למד יוונית. הוא גם רכש את חיבתה של מרי צ'ק, אחות אחד ממוריו. בשנת 1541 הועבר על ידי אביו לאכסניית גריי בלי שקיבל תואר, כפי שהיה מקובל באותה עת למי שסירב להתחתן. צעד זה היה מיותר שכן כעבור 4 חודשים נישא ויליאם למרי צ'ק. במאי 1542 נולד בנו תומאס, הרוזן לעתיד של אקסטר ובפברואר 1543 נפטרה אשתו הראשונה של ויליאם ססיל. שלוש שנים לאחר מכן, ב -21 בדצמבר 1546 הוא התחתן עם מילדרד קוק, אשר נחשבה יחד עם ג'יין גריי כאחת משתי הגברות המלומדות ביותר בממלכה, ושאחותה, אן, הייתה אשתו של סר ניקולס (ומאוחר יותר אמא של סר פרנסיס) בייקון.

קריירה מוקדמת

הקריירה המוקדמת של ויליאם ססיל הוקדשה לשירותו של הדוכס סומרסט (אחיה של המלכה המנוחה, ג'יין סימור), ששימש כלורד פרוטקטור בזמן שלטונו של אחיינו, אדוארד השישי. 
ססיל, על פי רשימותיו האוטוביוגרפיות, ישב בפרלמנט כבר בשנת 1543; אך שמו לא הופיע ברשומות עד הפרלמנט של 1547, שאליו נבחר כנציג מחוז משפחתו, סטמפורד. עם נפילתו של אדוארד סימור, דוכס סומרסט בשנת 1549, נכלא אף ססיל במצודת לונדון. ססיל הביע את נאמנותו לעוצר החדש, ג'ון דאדלי, רוזן ורוויק ואחרי פחות משלושה חודשים השתחרר מכלאו. ב-5 בספטמבר 1550 הושבע ססיל כאחד משני מזכירי המדינה של המלך אדוארד. באפריל 1551, הפך ססיל לנגיד מסדר הבירית.
כדי להגן על השלטון הפרוטסטנטי מהכתרתה של מלכה קתולית, אילץ ב-1553 ג'ון דאדלי, כעת דוכס נורת'מברלנד, את עורכי הדין של המלך אדוארד להמציא הכשר משפטי לפסילת חוק הירושה השלישי (המסמך, שכותרתו "צוואתי לחוק הירושה", מנשל למעשה את אליזבת ומרי, הילדים הנותרים של הנרי השמיני, מן הכס, לטובת ג'יין גריי). ססיל התנגד למהלך במשך זמן מה אך לפקודת המלך אדוארד נאלץ לחתום על המסמך. כאשר עלתה מרי לשלטון, טען כי חתם כעד בלבד על המסמך.
הוא נבחר שוב לפרלמנט ב-1553, ב-1555 וב-1559 כנציג מחוז לינקולנשייר וב-1563 כנציג מחוז נורת'האמפטונשייר.

ממשל אליזבת

ג'ון דאדלי, דוכס נורת'מברלנד, העסיק את ויליאם ססיל בניהול אדמותיה של הנסיכה אליזבת ולפני מותה של בלאדי מרי נחשב לחבר ותיק בקרב משרתי הציבור  ולכן למן הרגע הראשון, המלכה החדשה הסתמכה על ססיל ומינתה אותו למזכיר המדינה. שליטתו ההדוקה על כספי הכתר וניהולם, הנהגת מועצת המלכה, ויצירת שירות מודיעין בעל יכולת גבוהה בפיקודו של פרנסיס וולסינגהם הפכו את ויליאם ססיל לשר הבכיר והחשוב בעידן האליזבתני.

מדיניות חוץ

ססיל הגדיר את היעד המרכזי של מדיניות החוץ ביצירת איחוד פרוטסטנטי של איי בריטניה. הדרך ליעד זה כללה, לשיטתו, את השלמת השליטה על אירלנד וכריתת ברית הגנה אנגלו-סקוטית. ברית זו עשויה הייתה להפוך את הגבול היבשתי עם סקוטלנד לבטוח, כך שהנטל העיקרי של ההגנה ייפול על הצי המלכותי. לכן, ססיל הציע לחזק ולשקם את חיל הים, מה שהפך אותו לעמוד תווך במבנה הכוח האנגלי.
למרות היותו פרוטסטנטי, ססיל לא היה פוריטני. הוא אמנם סייע להוגנוטים ולהולנדים הפרוטסטנטים במאבקיהם אך רק במידה שהספיקה כדי להרחיק את הסכנה מחופי אנגליה. עם זאת, ססיל לא סלד כמו מלכתו אליזבת הראשונה ממהלכים החלטיים בשם הדת. התערבותו במרד הפרוטסטנטי בסקוטלנד ב-1560-1559 ומעורבותו בהוצאתה להורג של מרי סטיוארט, מלכת הסקוטים, הוכיחו שהוא מוכן לקחת על עצמו אחריות שהמלכה נמנעה מלקחת.

פוליטיקה פנימית

בשנת 1559 אישר הפרלמנט את "חוק האחדות" שקבע את הדת הפרוטסטנטית כדת המדינה ואת הכנסייה האנגליקנית כמוסד הכפוף לשליט הממלכה. החוק התקבל בעידודה של אליזבת שסברה שאחדות הדת הכרחית לאחדות העם. תוארה נקבע בחוק כ"מושלת העליונה של כנסיית אנגליה". הפרלמנט ובכירי הממשל הושבעו אמונים למלכה כראש הכנסייה. חוק האחדות קבע חובת נוכחות בכנסייה.
חלקו של ויליאם ססיל בחוק זה היה משמעותי, והוא עלה בקנה אחד עם ההשקפות הדתיות האנגליקניות שלו. כמו רוב בני האומה האנגלית, ככל שחלף הזמן, הוא נהיה אדוק יותר בפרוטסטנטיות. הוא רדף את הקתולים יותר מהפוריטנים ולא גילה סובלנות כלפי סמכות הכנסייה. העמדתם לדין של קתולים אנגלים על ידיו, גרמה להופעה חוזרת ונשנית של דמותו, בתיאור הפולמוסים של גולים קתולים מעבר לתעלה, כיועץ שטני. בקונטרסים אלו, צוירה תמונה שחורה שבה לססיל יש השפעה משחיתה על המלכה.

הלורד הראשון של האוצר

בשנת 1572, לורד ווינצ'סטר, שהיה הלורד הראשון של האוצר תחת אדוארד, מרי ואליזבת, מת. משרתו הוצעה בתחילה לרוברט דאדלי, רוזן לסטר ה-1, שסירב והמליץ על ססיל בקובעו כי האחרון הוא המועמד המתאים יותר בשל הידע שלו והשכלתו. [23] עם השנים, השפעתו על המלכה, בתפקיד זה, הלכה וגברה.

מותו

ויליאם ססיל התמוטט מהתקף לב ב-1592 ובריאותו נפגמה. לפני מותו, רוברט, בנו היחיד מאשתו השנייה ששרד, מילא את מקומו כיועץ הראשי של המלכה. ססיל נפטר ב-4 באוגוסט 1598 במעונו שבלונדון, ונקבר בכנסיית סנט מרטין, סטמפורד.

בתרבות הפופולרית

דמותו של ויליאם ססיל הופיעה ביצירות דמיוניות ותיעודיות רבות המתארות או מתייחסות לתקופת שלטונה של אליזבת הראשונה: