google/wiki40b huggingface dataset:
דגראסי

הילדים מרחוב דגראסי, חטיבת הביניים ותיכון דגראסי

"הילדים מרחוב דגראסי" שודרה בשנת 1981 במשך 4 פרקים והופנתה בעיקר לילדים, מומנה על ידי הממשלה הקנדית.
"חטיבת הביניים דגראסי" ו"תיכון דגראסי" שודרו במקור בין השנים 1987–1991 והן נאמנות לתקופה מבחינה תרבותית ואופנתית. הסדרה זכתה להצלחה עולמית, הודות להזדהות של בני הנוער עימה.

דגראסי - הדור הבא, דגראסי (עונות 10-14)

כמעט עשור מאוחר יותר, בין השנים 2001 ועד 2015 שודרה סדרת-בת בשם "דגראסי - הדור הבא" אשר חידשה את הסדרה הנוסטלגית וזכתה לפופולריות רבה בצפון אמריקה וברחבי העולם. "הדור הבא" המשיכה את מסורת הסדרה, בכך שעסקה בנושאים קשים ומורכבים, שסדרות נוער אחרות נמנעות על פי רוב מלגעת בהם. בין הנושאים האלה ניתן למנות נטייה מינית, אונס, התאבדות, הפרעות אכילה וירי בבית הספר.
בזמן שידור הסדרה דגראסי הדור הבא ודגראסי בלבד, בערוץ היוטיוב של דגראסי ובערוץ family האמריקאי עלו סדרות קטנות שהשחקנים עזרו בכתיבתם, השחקנים שיחקו בדמויותם המקוריות ובתור עצמם ולפעמים גם הסדרות החזירו שחקני עבר שכבר סיימו להשתתף בסדרה. הסדרות המשיכו את העלילה ולפעמים אפילו העלילות שלא ממשיכות את העלילה נכנסו לתוך הסדרה המקורית. כל פרק ארך כ-7 דקות. 
שם הסדרות הכולל נקרא "Degrassi Mini"
משנת 2010 התוכנית עברה לערוץ ניקלודיאון ושונתה לשם דגראסי בלבד במקום דגראסי-הדור הבא. התוכנית המשיכה את קו העלילה של דגראסי - הדור הבא ולא השתנה דבר חוץ מהשם. התוכנית שודרה עד 2014.

דגראסי - הכיתה הבאה

בשנת 2015, לאחר שירדה "דגראסי", מהערוצים  TeenNick וMTV קנדה, רשת נטפליקס החליטה לשדר את הסדרה בשם "דגראסי - הכיתה הבאה"  בערוץ Family. הסדרה למעשה ממשיכה בקו העלילה של "דגראסי/דגראסי הדור הבא", אך הוחלט על מנת שלא לבלבל צופים להתחיל אותה כסדרה חדשה.
העונה הראשונה יצאה לנטפליקס ב-15 בינואר 2016, והחלה את שידוריה בערוץ Family ב-4 בינואר 2016.
העונה השנייה יצאה לנטפליקס ב-22 ביולי 2016, והחלה את שידוריה בערוץ Family ב-30 במאי 2016.
העונה השלישית עלתה לנטפליקס בינואר 2017 והעונה הרביעית ביולי של אותה שנה.
באוקטובר 2018, הבמאי והשחקן(המנהל) סטפן ברוגרן הודיע שהוא לא חלק מהתוכנית יותר והסדרה לא תמשיך בזמן הקרוב.
בנובמבר 2018 הודיעו רשמית על ביטול הסדרה דגראסי הכיתה הבאה. 
באפריל 2019 נמכר אתר הצילומים של הסדרה ששימש אותם לצילומי "דגראסי הדור הבא" ו"דגראסי הכיתה הבאה" מיוצרי הסדרה לקונה לא ידוע.
ביוני 2019 פורסם שאתר הצילומים עומד להשכרה, ושחברת DHX MEDIA שלה יש את כל הזכויות על דגראסי, עומדת להימכר לקונה לא יודע.
יעקב רקח

ביוגרפיה

נולד בטריפולי, לרב שלמה רקח שהיה נינו של הרב מסעוד חי רקח מחבר הספר מעשה רקח על הרמב"ם. הוא סירב לשמש בתפקיד רבני רשמי מטעם הקהילה וחי חיי עוני וצמצום, לפרנסתו עבד כמנהל חשבונות בחברה גדולה.
נשא לאשה את בתו של ר' אהרון ואתורי. ובנו היה המשורר והרב רבי אברהם רקח, ורבי כמוס רקח.
אחיו היה רבי ציון חיים רקח.
ייסד את ישיבת רבי יעקב בטריפולי, בסמטת בוארץ מס' 44, והחזיק אותה מכספו האישי. בספריית הישיבה נמצאו 1000 ספרים שונים וכתבי יד יקרי ערך, בישיבת למדו מדי ערב הלכה, וביום השבת התאספו בעלי המלאכה ולמדו מדברי פרשני המקרא על פרשת השבוע. מבנה הישיבה נהרס בהפצצה אווירית בימי מלחמת העולם השנייה.
עמד בקשר מכתבים עם רבים מגאוני הרבנים בני דורו, כמו: רבי חיים פלאג'י, ורבי חיים בנימין פונטרימולי, מחבר הספר פתח הדביר.
הוא המקור לאימרה: האוכל דג ביום ד"ג ניצל מד"ג, אמרה המעודדת את מנהג אכילת הדגים ביום השבת - שכן אותיות דל"ת וגימ"ל יחד בגימטריה הם שבעה, רמז ליום השביעי, על מנת להינצל מ"דין גהינם".

ספר שערי תפילה

ספרו שערי תפילה ראה אור בשנת תר"ל (1870), הספר דן בדיני תפילה, מנהגיה, נוסחאותיה, מקורותיה ודינים לקריאת חק לישראל. ספר זה נדפס שוב בשנת תשמ"ד במהדורה מחודשת. הספר מהווה ליקוט מקיף בעניינים בהם עסק, כך למשל בעניין הנענוע בתפילת שמונה עשרה אסף 39 פוסקים הדנים בנושא. דוגמה נוספת בעניין חתימת ברכת למינים ומלשינים אם יחתום "שובר אויבים מכניע זדים" או "שובר אויבים מכניע מינים" אסף 58 פוסקים הדנים בנושא ומכריע לחתום "ומכניע זדים". בעניין המאחר לבוא לבית הכנסת ומצא ציבור בסוף פסוקי דזמרא ואין לו מניין אחר להתפלל בו, אם יתפלל על פי הסדר או ידלג חלק מהמזמורים על מנת להתפלל עם הציבור, כאן ריכז המחבר כמאה פוסקים המכריעים לדלג ולהתפלל עם הציבור כדעת השולחן ערוך.
ג'ני פאנל

ביוגרפיה

פאנל נולדה בניירובי שבקניה שהייתה אז קולוניה בריטית. יש לה אחות תאומה. המשפחה עברה לבריטניה כשהיא הייתה בת ארבע. היא החלה להופיע בתסכיתי רדיו כשעוד למדה בבית ספר למשחק. ב-1984 זכתה בפרס רדיו דרמה של ה-BBC על שם קרלטון הובס.

קריירה

ההופעות הראשונות של פאנל בטלוויזיה היו באופרת הסבון "ברוקסייד" ב-1985, בסדרת המשטרה "ברג'ראק" ב-1988, ובפרק "Peril at End House" בעונה השנייה של הסדרה "פוארו" ב-1990.
פאנל החלה להופיע בתפקידים קומיים בהם בסדרה "בון" של ITV מ-1989, ובסרט הטלוויזיה "Norbert Smith: A Life". עוד שיחקה בתפקיד אורח בסיטקום "Drop the Dead Donkey" של ערוץ 4 ב-1994, ובקומדיה הרומנטית "מרק אהבה" (2005). ב-2003 השתתפה בפרק בסדרה "The Royal", ושיחקה בתפקידים שונים בדרמה הרפואית של ה-BBC "רופאים". ב-2006 הופיעה בפרק בסדרה המשטרתית "The Bill" של ITV.
החל מ-2009 דיבבה תשע דמויות שונות בסדרת משחקי הווידאו "Dark Souls" של חברת FromSoftware וכן במשחק "Bloodborne".
בתיאטרון שיחקה פאנל בעיבוד של "תבונה ורגישות" שהועלה בתיאטרון ווטרמיל בבנגור שבמערב ברקשייר באפריל 2014. בספטמבר 2015 הופיעה במחזה "What the Butler Saw" בתיאטרון היימרקט בבזינגסטוק.

חיים אישיים

פאנל חיה באנגליה עם בעלה ובתה.
שחר איילון

ביוגרפיה

איילון נולד, גדל והתחנך בירושלים. נצר למשפחות ראב, שטמפפר והרשלר שעלו מהונגריה לארץ ישראל במאה ה-19. בן לדוד איילון (הרשלר), שהיה אלוף ארץ ישראל בקפיצה במוט, מזכיר מועצת הפועלים ועסקן באגודת הספורט של הפועל ירושלים, ולרות איילון, בעלת מדליית זהב במכביה השלישית בריצת משוכות ומורה לחינוך גופני. בצעירותו היה ספורטאי מצטיין וחבר נבחרת ישראל לנוער באתלטיקה, במסגרתה התחרה בריצות ל-400, ל-800 ול-1500 מטרים. איילון אף שהה עם נבחרת הנוער בכפר האולימפי בזמן טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן. את שירותו הצבאי עשה כמדריך כושר קרבי.

שירותו במשטרת ישראל

לאחר שירותו הצבאי גויס לשורות הימ"מ ושירת ביחידה משנת 1977 עד 1980 כמפקד מחלקה. עשה הסבה למשטרה ה"כחולה" ושירת במגוון תפקידים בהם מפקד יחידת הסיור במרחב ירקון, מפקד תחנת אילת בשנים 1984–1985 וקצין מבצעים של המחוז הדרומי עד 1988. בשנת 1988 התמנה לראש לשכת סיור מרחבית בירושלים. על תפקודו במהומות הר הבית באוקטובר 1990 זכה לעיטור המופת של משטרת ישראל. ב-1991 קודם לתפקיד מפקד תחנת הבירה ובשנים 1993–1994 שירת כמדריך ראשי בבית הספר לשוטרים. ב-1995 מונה לסגן ראש אגף שיטור וביטחון וב־1998 לסגן מפקד מחוז תל אביב.
בשנת 2001 קודם לדרגת ניצב ומונה למפקד מחוז יהודה ושומרון. במסגרת תפקידו פיקד באוקטובר 2002 על פינוי חוות גלעד. בתדריך לכוחות המשטרה לפני הפינוי הורה לשוטרים להסיר את תגי הזיהוי האישיים שלהם ממדיהם ואם יתבקשו להזדהות לטעון ששמם הוא "שחר איילון". על כך ספג הערה פיקודית מהמפכ"ל שלמה אהרונישקי.
בשנת 2004 מונה לראש אגף התנועה. בתפקידו זה הקים את היחידה המרכזית של האגף העוסקת באיסוף וריכוז מידע, ביצוע פעילות מבצעית וחקירתית על מנת לסייע במאבק בתאונות הדרכים. באפריל 2007 החל לכהן כמפקד המחוז הצפוני, אך ימים ספורים אחר כך עזב לטובת כהונה כסגן המפכ"ל החדש דודי כהן. במאי 2009 נכנס לתפקידו כמפקד מחוז תל אביב.

לאחר השירות במשטרה

לאחר שהפסיד בהתמודדות מול יוחנן דנינו על תפקיד המפכ"ל של משטרת ישראל, הועלה באפריל 2011 לדרגת רב-טפסר ומונה לתפקיד נציב כבאות והצלה תפקיד אותו מילא עד 2 במאי 2016.
בינואר 2017 מונה למנכ"ל רכבת ישראל. איילון פרש מתפקידו במרץ 2019, כך סוכם בדצמבר 2018 בינו לבין יו"ר הרכבת, דן הראל. פרישתו של איילון באה לאחר פרסומים על פיהם אישר רכש קרונות לרכבת בלא אישור משרד האוצר.

השכלה וחיים פרטיים

איילון בעל תואר ראשון בסוציולוגיה ומדע המדינה מהאוניברסיטה העברית בירושלים ובעל תואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה.
איילון נשוי ואב לשני ילדים.
מלון לוטציה

מלון לוטציה (נכתב גם כמלון לוטסיה, בצרפתית: Hôtel Lutetia) הוא בית מלון ברובע ה-6 של פריז, בפינת סן ז'רמן דה פרה נחשב אחד מששת מלונות היוקרה בפריז והיחיד מתוכם הממוקם בגדה השמאלית של נהר סן. המלון שימש כתחנת קליטה לניצולי השואה, מיד אחרי מלחמת העולם השנייה.
את המלון בנו אריסטיד ומרגרט בוסיקו בשנים 1907-1910 בסגנון אר דקו והוא נועד לשרת את לקוחות בית הכלבו המפואר "אוֹ בּוֹ מַרשֶׁה" "Au bon marché" שבבעלותם. לוטציה היה מלון הפאר היחיד בגדה השמאלית של הסן, לפני המלחמה התאכסנו בו אנשי בוהמה, אנשי רוח ופליטים שיכלו להרשות לעצמם את המחיר.
ב-15 ביוני 1940, מיד אחרי הכיבוש הגרמני של פריז, הופקע המלון ואדמירל קנאריס מיקם בו במהלך כל מלחמת העולם השנייה את מפקדת האבווהר, שירות הריגול והריגול הנגדי של הצבא בפיקודו של קולונל פרידריך רודולף.

מיד אחרי שחרור פריז הופקע המלון לשם שיכונם של קציני בעלות הברית. הפקעה נוספת נועדה להפוך את המלון ל"מרכז קליטה" לשבים למולדת. אוכלוסיית החוזרים כללה שבויי מלחמה, מגויסים לעבודות כפייה, תושבי אלזס-לורן שגויסו לשירות הנאצי ומגורשים, כולל אלו שגורשו למחנות הריכוז. 
המלון שימש מאפריל ועד אוגוסט 1945 כמרכז מידע וקליטה, ומרבית פליטי מחנות הריכוז הנאציים מצאו בו תחנה ראשונה בדרכם אל חירותם שהושבה להם, ומידע על יקיריהם שנקרעו מהם. שמחתם לא יכלה למחות את מצוקתם וצערם של קרובי אלפי הנעדרים שהמתינו לשווא לשובם במקום זה
— טקסט זה לקוח מלוח הזיכרון שבחזית המלון
ב-2009 היו הכנסות המלון כ-24.7 מיליון יורו והוא נהנה מתפוסה שנתית ממוצעת של 70%
נכון ל-2010 יש במלון 231 חדרים וסוויטות. בנוסף עליהם יש במלון מסעדות, מרכז עסקים, אולמות אירועים וספא.
חברת לוקה הולדינג, חברה בת של אלרוב נדל"ן, הנמצאת בשליטת אלפרד אקירוב הודיעה באוגוסט 2010 על השלמת רכישת המלון בתמורה ל-135 מיליון יורו.
פלורה טאלין

היסטוריה

המועדון נוסד בשנת 1990. בעונתו הראשונה הוא שיחק בליגה השנייה של אליפות הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של אסטוניה. במועדון שיחקו אז בעיקר שחקני טלינה לוביד לשעבר.
ב-1994, פלורה זכתה באליפות ליגת העל האסטונית הראשונה שלה תחת נסיבות שנויות במחלוקת, כאשר התאחדות הכדורגל האסטונית החליטה לפסול את המוליכה טבלטה טאלין בשל האשמות על קביעת המשחק, שמעולם לא הוכחו. התואר הוכרע במשחק פליי-אוף על האליפות, לאחר שנורמה טאלין ופלורה סיימו עם אותו מספר נקודות. עם זאת, כמחאה על פסילתה של טבלטה, נורמה החליטה להעלות למגרש את שחקני הנוער שלה, והפסידה את המשחק 2:5. פלורה שמרה על תואר האליפות גם בעונה שלאחר מכן.
בקיץ של 1998, פלורה, שזכתה בעונה שלפניו באליפות השלישית שלה, הפתיעה כאשר ניצחה את מילאן, קבוצה מרובת שחקנים עולים בכדורגל האירופי. בסיום עונת 1999 היא סיימה במקום השלישי בלבד בליגה האסטונית, הנמוך ביותר שלה דאז. בשנת 2001 היא חנכה את אצטדיונה החדש, א. לה קוק ארנה, ולאחר מכן זכתה בשלוש אליפויות רצופות עד עונת 2003. מאז הקבוצה לא זכתה באליפות, וב-2005 סיימה במקום הרביעי, הנמוך שלה אי פעם, אם כי היא המשיכה לגדל שחקנים מוכשרים, שזכו בתואר השחקן המצטיין של הליגה האסטונית.
בעונת 2005/2006 הקבוצה שיחקה בגביע אופ"א. בסיבוב המוקדמות הראשון הקבוצה הפסידה לקבוצת אסביירג מדנמרק והודחה מהטורניר. בעונת 2008/2009 הקבוצה שיחקה בגביע אופ"א. בסיבוב המוקדמות הראשון הקבוצה הפסידה לקבוצת יורגודן משוודיה והודחה מהטורניר. בעונת 2013/2014 הקבוצה שיחקה במוקדמות הליגה האירופית. בסיבוב המוקדמות הראשון הקבוצה הפסידה לקבוצת קוקסי מאלבניה והודחה מהטורניר. 
היא זכתה באליפות אסטוניה בעונת 2017 (ה-11 במספר) ובעקבות כך קיבלה את הזכות להשתתף בעונת 2018/19 בליגת האלופות והוגרלה במוקדמות נגד הפועל באר שבע לה הובסה ונוצחה בסיכום שני המשחקים 7:2 והודחה.

אצטדיון

היריבות העיקריות של פלורה הן לבדיה טאלין ו-TVMK טאלין, כל שלוש הקבוצות מהעיר האסטונית הגדולה טאלין. האצטדיון הביתי של פלורה הוא א. לה קוק ארנה שנפתח ב-2001 עם 9,300 מושבים והורחב בהדרגה כך שב-2018 יש בו כ-15,000 מושבים. מתחם האצטדיון מכיל מגרשי אימונים רבים עם דשא טבעי אך גם דשא סינתטי, כולל מגרש אימונים מקורה.

שיאי שחקנים

נכון לדצמבר 2008.‏ שחקנים מודגשים עדיין משחקים בפלורה טאלין.
בדיקת שקיפות עורפית

בדיקת שקיפות עורפית (nuchal translucency screening) היא בדיקת אולטרה סאונד הנערכת לאישה ההרה לשם גילוי פגמים בעובר. 
במהלך הבדיקה נמדד גודל העובר ונמדד עובי אזור שקוף לגלי קול הנמצא בעורף העובר, בו נמצא נוזל צווארי לימפטי. גודל העובר, בשילוב עם עובי האזור השקוף, ובתוספת גיל האישה, מוזנים אל תוכנה מיוחדת המחשבת על פי הנתונים את סיכויי העובר להיות נשא של מספר פגמים כרומוזומליים הקשורים במערכת העצבים, ביניהם תסמונת דאון ומומי לב שונים.
אצל עובר תקין הנוזל הצווארי נספג בגוף, ולכן ככל שעובי הנוזל הצווארי דק יותר, כך סיכויי העובר להיות נשא של פגם כרומוזומלי הקשור במערכת העצבים קטן יותר.
הבדיקה היא בדיקת סקר, והיא מצביעה על הסיכוי (הסתברות) להימצאות הפגם. הבדיקה איננה יכולה לשלול או לאשר בוודאות פגם כרומוזומלי. על מנת לאשר או לשלול את קיום הפגם בוודאות יש צורך בבדיקות נוספות, כמו בדיקת מי שפיר, בדיקת סיסי שליה או דיקור חבל הטבור. 
בדיקת שקיפות עורפית תבוצע בדרך כלל בשבועות 11-14 להריון. הבדיקה נעשית לרוב בגישה בטנית (ולא וגינלית) ונמשכת מספר דקות. הבדיקה מהווה גם חלק מבדיקות הסקר לשליש הראשון (הכוללות גם בדיקות דם המבוצעות באותו מועד) וגם מן המבחן המשולב, הכולל גם בדיקות דם המבוצעות בשבוע 15-16. 
בישראל הבדיקה כלולה בסל הבריאות החל מ-2013, בהשתתפות עצמית נמוכה. תוצאתה אינה מקובלת על משרד הבריאות הישראלי ולא על קופות החולים בישראל כממצא מחייב המאלץ מימון של בדיקה חודרנית (כגון בדיקת מי שפיר).
קרקרה הררית

מאפיינים

הקרקרות חיות באקלים ממוזג באזור הרי האנדים, בפטגוניה ובאיי פוקלנד ומותאמות לחיים באזורים קשים. הם מכוסות בנוצות כהות עם מקור בולט צהוב או אדום ועם טפרים נוקשים ברגליהם.
אלו עופות החיים בלהקות ונטפלים לעופות אחרים. הם ניזונים מנבלות אך יטרפו כל חיה קטנה ולא מושגחת שתיפול לידיהם. כמה קרקרות חיות במושבות של עופות ים וטורפות אפרוחים רבים ביחד.
הוצאת אוניברסיטת בר-אילן

הוצאת אוניברסיטת בר-אילן היא הוצאת ספרים של אוניברסיטת בר-אילן, המתמקדת בהוצאה לאור של ספרים וכתבי עת אקדמיים העוברים ביקורת עמיתים, בעיקר בתחומי מדעי הרוח ומדעי החברה, ובפרט במדעי היהדות.
ההוצאה לאור נוסדה בשנת 1966 על ידי פרופ' דניאל שפרבר, שעמד בראשה כעשר שנים. במתכונתה הנוכחית פועלת ההוצאה משנת 1978. בראש ועדת הספרים של ההוצאה עמדו במהלך השנים הפרופסורים דניאל שפרבר, אברהם סולטמן, שלום אלבק, שלמה אקשטיין, יהודה פרידלנדר, אלה בלפר, בנימין אברהמוב, דב שוורץ, אפרים חזן ויוסי כץ. מרים דרורי ניהלה את בית ההוצאה מראשיתו במשך 22 שנים. המנהלת הנוכחית היא מרגלית אבישר.
כגולת הכותרת של מפעליה המיוחדים רואה ההוצאה את ספרי "מקראות גדולות הכתר" שבעריכתו המדעית של פרופ' מנחם כהן, שהוצאתם לאור נמצאת בעיצומה (עד כה יצאו לאור 18 כרכים, מתוך 22 כרכים מתוכננים).
במסגרת ההוצאה יוצאים לאור 18 סדרות ו-12 כתבי עת.
מועצה אזורית (מקסיקו)

המועצות האזוריות (בספרדית: Municipios, "מוניסיפיוס") הן היחידה השלטונית השנייה במקסיקו, אחרי המדינות. במקסיקו נמצאות למעלה מ-2,400 מועצות אזוריות.
בחלק מן המקרים המועצות האזוריות חופפות כמעט לחלוטין לבירותיהן ואז הן משמשות כעירייה שלהן, ואילו במקרים אחרים המועצות משתרעות על שטחים נרחבים בהרבה ואז הן מתפקדות כמחוזות משנה בתוך המדינות. המועצה האזורית הגדולה ביותר מבחינת שטח היא אנסנדה במדינת באחה קליפורניה, המשתרעת על שטח של למעלה מ-50 אלף קילומטרים רבועים.
פאל טלקי

הרוזן פאל טלקי דה שק (בהונגרית: Teleki Pál János Ede;‏ 1 בנובמבר 1879 – 3 באפריל 1941) היה גאוגרף, כיהן פעמיים כראש ממשלת הונגריה (1920-1921, 1939-1941), כשר חוץ וכשר חינוך.
מנהיג תנועת הצופים בהונגריה שעורר מחלוקת חריפה בתקופת מלחמת העולם השנייה: מצד אחד בתקופתו עברו מספר רב של חוקי גזע אנטישמי, מצד שני נטה לטובת בעלות הברית, ביקר את היטלר וגרמניה הנאצית, סירב לקחת חלק בפלישה ליוגוסלביה. הוא התאבד ב-3 באפריל 1941, כשהודיעו לו שלמרות התנגדותו החל מעבר הצבא הנאצי בהונגריה לצורך כיבוש יוגוסלביה.
אנדרטה שהייתה אמורה לעמוד מול משכן הנשיאות בבודפשט לא הוצבה בלחץ מרכז שמעון ויזנטל
קורנליה בלאו

קורות חיים

קורנליה בלאו, הידועה גם בשם קורנליה (Corrie) נולדה בשנת 1903 בהולנד. בתקופת מלחמת העולם השנייה, התגוררה יחד עם חברתה, יעקובה ואן טריכט (Jacoba Van Tricht) בהארלם שבצפון הולנד וניהלה מעון תינוקות.

הפעילות בתקופת השואה להצלת יהודים

בתקופת הכיבוש הנאצי בהולנד, נוצר קשר בין יעקובה וקורנליה לבין אישה בשם עליזה היימן (שמה בתקופת המלמה היה Els Ortt) פעילה במחתרת ההולנדית. בינואר 1943, ביקשה היימן מקורנליה ויעקובה להחביא אחות יהודיה צעירה. השתיים הסכימו ובמהרה הצטרף לביתן גם רונלד, אחיינה בן ה-7 של הצעירה. 
במאי 1943 נודע להיימן כי משפחה יהודית בשם פיסיאגר (Visiager) שהתגוררה באמסטרדם ולהם תינוק בן 6 שבועות בשם ניקו, עומדת להשלח על ידי הגרמנים למחנה ריכוז. קורנליה ויעקובה מיהרו לאמסטרדם על מנת לקחת עמן את התינוק ולאחר שהגיעו לבית המשפחה, אמרו להן זוג ההורים: "אנחנו צעירים וחזקים, אנחנו נשרוד, אבל הילד חייב להיות מוחבא". הילד נלקח על ידן להארלם, שם הסתירו, ככל הנראה, ילדים יהודיים נוספים. תקופה קצרה לאחר מכן, נשלחו הוריו למחנה ההשמדה סוביבור, בו מצאו את מותם.
באוגוסט 1943, נסעו קורנליה ויעקובה לחופשה. את ניקו קורנליה מסרה למשמורת במוסד לתינוקות בהארלם, שאת מנהלו הכירה היטב. על מנת להסתיר את התינוק מפני הגרמנים, ביקשה קורנליה לא לרשום את שמו של ניקו ברשימת התינוקות של המוסד. המשטרה הגרמנית הגיעה למעון התינוקות על מנת לחפש תינוקות יהודים ותפסה את ניקו, אשר לא היה רשום ברשימות הנהלת המוסד. קורנליה ויעקובה קבלו הודעה על האירועים וחזרו מיד להארלם. קורנליה התייצבה בתחנת המשטרה וטענה כי היא אמו של התינוק, ושאביו הוא שוטר גרמני שנשלח לחזית המזרחית. היא הוסיפה ששותפתה יעקובה היא אחות, שסייעה לה ללדת את התינוק בביתן ולכן אין תיעוד של הילד. המשטרה הגרמנית האמינה לסיפורה של קורנליה ורשמו את הילד בתור בנה.

לאחר המלחמה

לאחר סיום המלחמה, קורנליה אימצה רשמית את ניקו לבנה. אמו של רונלד, הילד בן ה-7 שהוחבא גם הוא בביתן, שרדה את אושוויץ וחזרה לקחת אותו.כך גם היה גורלה של ורה, תינוקת נוספת שהוסתרה על ידי קורנליה ויעקובה. לאחר המלחמה הילדים שמרו על קשר עם קורנליה ויעקובה.

הכרה והנצחה

ב-31 במאי 1966, הוכרזה קורנליה בלאו כחסידת אומות עולם על ידי יד ושם ונשתל לכבודה עץ בשדרת חסידי אומות העולם בירושלים.
אסף אפשטיין

ביוגרפיה

אסף אפשטיין נולד בישראל ב-1 באוגוסט 1978 ללאה וחנן אפשטיין. הוא אחיהן הבכור של אפרת ורוני אפשטיין.
כשהיה ילד עברה המשפחה להתגורר בפורט וורת' שבמדינת טקסס בארצות הברית שם למד בבית ספר יהודי פרטי. לאחר מכן חזרה המשפחה להתגורר במודיעין שם למד בחטיבת הביניים.
ב-1995, עברה שוב המשפחה להתגורר בארצות הברית והתיישבה בדאלאס שם למד אפשטיין בתיכון ג'יי ג'יי פירס בריצ'רדסון.
בשנות העשרים המוקדמות שלו, עזב אפשטיין את משפחתו בארצות הברית וחזר להתגורר בגפו בישראל כדי להתגיס לצה"ל שם שירת בחיל האוויר.
בשנות האלפיים המוקדמות החל אפשטיין בלימודי קולנוע באוניברסיטת תל אביב.

קריירה

לאחר סיום לימודיו, עבד אפשטיין בהפקת סרטוני תדמית עבור חברות.
ב-2008, לקח חלק בהפקת שני סרטים ישראלים; האחד, המלחמה השניה, דרמה המתרחשת בתל אביב במהלך מלחמת לבנון השנייה, ו-יאפאווייה, סרט דוקומנטרי אודות הרכב ההיפ-הופ, סיסטם עלי.
ב-2010, הפיק אפשטיין את דעיכתה של אמא, אודות היחסים המורכבים בין אם לבנה.
ב-2011, החל אפשטיין בהפקת סרטו עטור השבחים, שניצל, שאותו כתב, הפיק וביים. שניצל מספר את סיפורו של נער מתבגר ועל המפגש שלו עם חוצן בדמות שניצל. בראיון, העיר אפשטיין שסרטו שניצל הושפע מהסרט אי.טי. - חבר מכוכב אחר של סטיבן ספילברג, חוויותיו כ-"ילד מוזר אשר אינו חש בנוח בתוך עצמו" וטיול בית ספר שם קיבלו הוא וחבריו שניצלים לארוחת צהריים.
ביולי 2014, הפיץ את "שניצל" אשר קצר מספר רב של פרסים בפסטיבלי קולנוע ברחבי העולם לרבות "פרס הסרט הבינלאומי הטוב ביותר" בפסטיבל הקולנוע בדרום קרוליינה, "סרט המדע בדיוני הטוב ביותר" בפסטיבל הייארט, ו"סרט ההתבגרות הטוב ביותר" בפסטיבל הסרטים במנהטן ב-2015. מאוחר יותר באותה שנה זכה אפשטיין ב"פרס המפיק הטוב ביותר של סרט זר" בפסטיבל הסרטים הבינלאומי במדריד.
הקורפוס השביעי (ורמאכט)

הקמה ראשונה

הקורפוס הוקם במינכן ב-1 באוקטובר 1934 בשם "הקורפוס השביעי", ולמפקדו מונה וילהלם אדם. ב-1 באוקטובר 1935 מונה ולטר פון רייכנאו למפקד הקורפוס, וב-4 בפברואר 1938 הוחלף על ידי אויגן פון שוברט.
בפרוץ המלחמה היה פון שוברט מפקד הקורפוס ה-7 שהיה בעתודת קבוצת ארמיות דרום, ופיקד עליו בפלישה לפולין. במהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס כחלק מהארמייה ה-16 במסגרת קבוצת ארמיות A, וב-25 באוקטובר 1940 מונה וילהלם פהרמבאכר למפקד הקורפוס. במהלך מבצע ברברוסה לחם הקורפוס כחלק מהארמייה הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, ובמהלך הקרב על מוסקבה לחם הקורפוס כחלק מארמיית הפאנצר הרביעית. ב-8 בינואר 1942 מונה ארנסט-אברהרד הל למפקד הקורפוס, וביוני 1942 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השנייה, ובין היתר השתתף עימה בקרב קורסק. באוגוסט 1943 הועבר הקורפוס תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הרביעית, וב-5 באוקטובר 1943 מונה אנטון דוסטלר למפקד הקורפוס. ב-30 בנובמבר 1943 חזר ארנסט-אברהרד הל לפקד על הקורפוס, ובינואר 1944 הועבר הקורפוס תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הראשונה, ולחם עימה בקרב קורסון-צ'רקאסי. במרץ 1944 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השמינית, וביוני הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השישית. באוגוסט 1944 כותר הקורפוס, יחד עם היחידות האחרות של הארמייה השישית, על ידי כוחות הצבא האדום, במסגרת המתקפה הסובייטית בשטח רומניה (מבצע יאשי-קישינב), והושמד לאחר לחימה קשה.

הקמה שנייה

ב-18 בדצמבר 1944 הוקם הקורפוס השביעי מחדש על בסיס הדיוויזיה ה-49, והוגדר כקורפוס פאנצר, ולמפקדו מונה מורטימר פון קסל. הקורפוס פעל כחלק מהארמייה השנייה במסגרת קבוצת הארמיות ויסלה, ולאחר מכן היה בעתודת הOKH עד סוף המלחמה.
עטרות (ספר)

עלילה

הספר מגולל את סיפור הקמתו ונפילתו של היישוב עטרות - יישוב עברי ששכן בלב אוכלוסייה ערבית, צפונית לירושלים. במהלך מלחמת העצמאות היו מספר התקפות על היישוב מצד ערביי האזור. היישוב ננטש על פי פקודה מפיקוד 'ההגנה' בירושלים בליל ה-14 במאי 1948, יחד עם היישוב נווה יעקוב הסמוך.  
אחרי הנסיגה מעטרות הועברו אלה שנותרו בחיים מהקרבות ליפו ומשם לווילהלמה, שבה השתקעו. למושב החדש קראו בני עטרות, על שם היישוב שחרב.
ג'ודי גרלנד

ביוגרפיה

נולדה בשם פרנסס אתל גאם (Frances Ethel Gumm) במינסוטה שבארצות הברית למשפחה נוצרית-אפיסקופלית ממוצא בריטי. בילדותה ניסתה לעזור לאביה שהיה מכור לסמים והשתמש בעיקר בקוקאין ומריחואנה.
גרלנד הייתה נשואה חמש פעמים והתגרשה ארבע פעמים. יש לה שלושה ילדים. מ-1941 עד 1945 הייתה נשואה לדייוויד רוז. מ-1945 עד 1951 הייתה נשואה לבמאי הקולנוע וינסנט מינלי, שבסרטיו הופיעה פעמים רבות, ובתה מנישואים אלו היא השחקנית והזמרת לייזה מינלי. מ-1952 עד 1965 הייתה נשואה לסידני לופט. ב-1952 נולדה בתם לורנה, וב-1955 נולד בנם ג'וי. מ-1965 עד 1967 הייתה נשואה למארק הרון. ממרץ 1969 עד מותה ביוני 1969 בלונדון, הייתה נשואה למיקי דינס.
בנובמבר 1959 אובחנה כחולה בדלקת כבד חמורה, ואף על פי שהרופאים ניבאו שלא תוכל לשיר יותר, חזרה גרלנד להופיע בקולנוע ובטלוויזיה לאחר החלמתה. במשך השנים סבלה גרלנד מהשמנה, תת משקל והתמכרות לסמים.
ב-22 ביוני 1969 נמצאה גרלנד מתה בחדר האמבטיה בביתה בלונדון על ידי בעלה האחרון מיקי דינס. בחקירה שלאחר המוות נקבע שהיא נפטרה ממנת יתר של ברביטורט. בתה לייזה מינלי גורסת אחרת, ולדבריה אמה מתה מדום לב ובאופן טבעי, אף על פי שלקחה את התרופות שבהן טופלה.

קריירה

בשנת 1935 חתמה גרלנד על חוזה עם חברת ההפקה מטרו גולדווין מאייר (MGM). בגיל 16 כיכבה גרלנד בסרט "הקוסם מארץ עוץ".
באפריל 1947, במהלך צילומי הסרט "הפיראט", עברה גרלנד התמוטטות עצבים ונלקחה מהסט, ובהמשך עברה עוד התמוטטויות שלבסוף הביאו לעזיבתה את חברת MGM.
בשנת 1954 שיחקה גרלנד בסרט המוזיקלי "כוכב נולד" של האחים וורנר, שזיכה אותה בפרס גלובוס הזהב ובמועמדות לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר.
חיים אזולאי

ביוגרפיה

אזולאי, אחיהם של הכדורגלנים חנן, מאיר, עודד, ושלמה אזולאי, עלה לישראל כשהיה בן 4. בגיל 16 צורף לקבוצת הבוגרים של בית"ר ירושלים בגיל 16 בהמלצתו של חברו לספסל הלימודים בבית ספר אורט ושחקן בית״ר, אודי רובוביץ'. בעונתו הראשונה בקבוצה, עונת 1962/1963 בליגת המשנה, כבש את שער הבכורה שלו בקריירה במשחק נגד הפועל לוד.
אזולאי זכור בבית"ר ירושלים בעיקר בגלל השערים הדרמטיים שלו שהיו מכריעים משחקים. כך למשל בעונת העלייה לליגה הבכירה, 1966/1968 (העונה הכפולה), כבש צמד במשחק מול מכבי רמת עמידר שהקנה לבית"ר את הניצחון והמקום הראשון בדרך לליגה הבכירה. כמו כן, בעונת 1970/1971 כבש צמד בנגיחות לשערה של הפועל ירושלים, היריבה העירונית, הפך את התוצאה באותו המשחק בו ניצחה בית"ר בתוצאה 2-1. בנוסף, זכה אזולאי לכבוש תוך מספר דקות שלושער במשחק דרבי אחר.
בשנותיו האחרונות לקריירה סבל מפציעות חוזרות, ולאחר ששבר את הרגל במשחק נגד מכבי נתניה בעונת 1972/1973 פרש ממשחק פעיל. בסך הכל שיחק בקבוצה הבוגרת של בית"ר ירושלים במשך עשר עונות במהלכן כבש 57 שערים, והוא מדורג במקום התשיעי ברשימת המבקיעים של הקבוצה בכל הזמנים. אזולאי היה נוגח מצטיין, ולטענתו מתוך 80 שערים (בכל המסגרות) כבש 45 שערים בנגיחה. מספר חולצתו לאורך מרבית שנותיו היה 11, והוא כיהן לתקופה מסוימת גם כקפטן הקבוצה.
במשך עונת 1973/1974 שימש אזולאי כמנהל הקבוצה הבוגרת של בית"ר ירושלים, ואף הדריך את הקבוצה במשחקים ספורים כממלא מקומו של מישל פורטל מאמן הקבוצה בשנה זו. לאחר סיום תפקידו בבית"ר פנה לעבוד בחברת הגיחון, שם עבד כ-47 שנים עד לגיל הפנסיה.
בנו, רונן אזולאי, שיחק גם הוא תקופה מסוימת בבית"ר ירושלים. בנוסף לאחיו, שיחקו בבית"ר ירושלים גם חמישה אחיינים ממשפחתו.