טל זילברשטיין

טל זילברשטיין (נולד ב-1969) הוא יועץ פוליטי ואיש עסקים ישראלי. שימש יועץ למנהיגים בולטים בישראל ובעולם, בהם ראשי הממשלה אהוד ברק, אהוד אולמרט ובנימין נתניהו. זילברשטיין הוא המייסד והמנכ"ל של חברת הייעוץ התקשורתי GCS, שימש עד שנת 2006 כמנכ"ל פורום החברות הסלולריות ומכהן כיועץ תקשורת של מגוון חברות מסחריות.

תחילת דרכו

זילברשטיין, בוגר תואר בהנדסת תעשייה וניהול מאוניברסיטת תל אביב, היה אחד ממייסדי עמותת "דור שלם דורש שלום", אשר קראה למימוש הסכמי אוסלו ופעלה בסיוע כספי של איש העסקים דב לאוטמן. בתקופת כהונתו של זילברשטיין כיו"ר התמודדה התנועה בבחירות המוניצפאליות ב-1998 וזכתה במספר מושבים במועצות מקומיות, בהם שלושה בעיריית תל אביב. זילברשטיין עצמו לא כיהן בתפקידים אלו. 
בעקבות פעילותו בדור שלם נוצר קשר בין זילברשטיין לאהוד ברק והוא מונה להיות מנהל קמפיין הבחירות לראשות הממשלה של ברק ב-1999, שבו גבר ברק על בנימין נתניהו. בעקבות קמפיין זה נחשד זילברשטיין כי ביצע עבירות על חוק מימון מפלגות כחלק מ"פרשת עמותות ברק". זילברשטיין נחשד כי השתמש בעמותות שונות, בהן בעמותת דור שלום, לצורך איסוף תרומות בלתי חוקיות למימון קמפיין הבחירות של ברק. המשטרה המליצה להעמיד את זילברשטיין לדין, והיועץ המשפטי דאז, ד"ר אליקים רובינשטיין, אימץ את עמדת המשטרה, אך ב-2006  החליטה פרקליטות המדינה לסגור את כל תיקי החשודים בפרשה.

הקמת GCS ועבודתו כיועץ

בעקבות מעורבותו בקמפיין הבחירות של אהוד ברק, התוודע זילברשטיין ליועצי התקשורת האמריקנים סטנלי גרינברג, ג'יימס קרוול ובוב שרום. זילברשטיין הקים עם השלושה ועם משה גאון בשנת 1999 חברת ייעוץ ישראלית בשם "Greenberg/Gaon-Carville-Shrum/Silverstienאו GCS, אשר התבססה על שיטות העבודה והמוניטין של השלושה. זילברשטיין הוא הבעלים העיקרי בחברה, שימש כמנכ"ל החברה בשנותיה הראשונות וכיום משמש כיו"ר החברה.
כמנכ"ל החברה היה זילברשטיין מעורב בקמפיין הבחירות השני של ברק ב-2001; קמפיין הנשיאות בבוליביה ב-2002 עבור גונסלו סאנצ'ס דה לוסדה - קמפיין שעליו נעשה הסרט התעודי "העסק שלנו הוא משברים", המסקר את פעילות GCS; קמפיינים לבחירות לפרלמנט באוסטריה ב-2002 וב-2006 עבור המפלגה הסוציאל-דמוקרטית בראשות אלפרד גוזנבאואר; קמפיין הפריימריס במפלגת העבודה ב-2002 של בנימין בן אליעזר; קמפיין לנשיאות רומניה ב-2004 עבור אדריאן נסטאסה; קמפיין הפריימריס במפלגת העבודה ב-2005 של עמיר פרץ וקמפיין מפלגת קדימה בבחירות לכנסת ה-17 ב-2006. 
במסגרת עבודת GCS, שימש זילברשטיין כמנכ"ל פורום החברות הסלולריות, גוף העוסק בפעילות הסברה ולובי בנושא ההשפעות בריאותיות של קרינת טלפון סלולרי ובקידום האינטרסים המשותפים לחברות הסלולריות החברות בו. הוא ניהל את ההסברה על פריסת האנטנות הסלולריות בישראל ושימש כשדלן בממשלה ובועדות הכנסת. על פורום החברות הסלולריות בניהולו נמתחה ביקורת מכיוון שהסתיר התקנת אנטנות בלתי חוקית בקרבת אזורי מגורים. זילברשטיין התבטא בחריפות נגד ראש עיריית הרצליה, יעל גרמן, על רקע מאבקה בפריסת אנטנות בהרצליה, ואף הצהיר כי המשך פעילות זו מצדה עלול לגרור ניתוק של העיר מהרשת הסלולרית. חברת GCS סיפקה שירותי ייעוץ לחברות נוספות, בהן הוט, החברה לישראל, כימיקלים לישראל, צים, טאואר סמיקונדקטור, בתי זיקוק לנפט, בנק המזרחי, הזרע, בזק, כלל ביטוח ועוד. 
זילברשטיין נחשב לאחד מיועציו הקרובים של אהוד אולמרט. לאחר בחירתו של אולמרט לראש ממשלה מונה זילברשטיין לתפקיד יועץ אסטרטגי מיוחד. הוא היה חבר בצוות מאה הימים, קבוצה קטנה של אסטרטגים פוליטיים, אשר תפקידה היה לתכנן את השינויים בלשכת ראש הממשלה. במהלך "פרשת מעטפות הכסף" שימש כדוברו של אולמרט בתקשורת, ובמהלך עבודתו יצא נגד פטרונו הקודם, אהוד ברק, והכריז כי "ברק הוא האחרון לדבר בנושאים ערכיים". 
במהלך הבחירות לכנסת השמונה עשרה החל לשמש כיועץ לבנימין נתניהו, אשר עמד בראש רשימת הליכוד לכנסת. לאחר מינויו של נתניהו לראשות הממשלה המשיך זילברשטיין לכהן כיועצו של נתניהו.
בחודש אוגוסט 2017 נעצר על ידי משטרת ישראל בחשד למעורבות בהונאת ענק בה נחשד גם איש העסקים בני שטיינמץ.
בבחירות 2017 באוסטריה עלה שמו של זילברשטיין לכותרות. כלי תקשורת באוסטריה דיווחו כי זילברשטיין, שייעץ למפלגה הסוציאל-דמוקרטית, הפעיל דפי פייסבוק מכפישים ובעלי סממנים אנטישמיים נגד מועמד מפלגת העם האוסטרית, סבסטיאן קורץ, התנהלות שאינה אופיינית לפוליטיקה האוסטרית. גיאורג נידרמיהלביכלר, יו"ר המפלגה הסוציאל-דמוקרטית שניהל את הקמפיין לנשיאות מטעמה, נאלץ להתפטר מתפקידו בעקבות הדיווחים, והמפלגה פיטרה את זילברשטיין. בנאום בחירות תקף קורץ את התנהלותם של ה"זילברשטיינים".

חייו האישיים

בשנת 2006 התחתן זילברשטיין עם נטלי קרייב,  מנהלת לשכתו של שר הפנים דאז, רוני בר-און.