שלמה זלמן הבלין (חוקר תלמוד)

ביוגרפיה

נולד בירושלים לשלום ובלהה הבלין. נכדו של הרב שלמה זלמן הבלין, מייסד וראש ישיבת תורת אמת. למד בישיבת חברון בירושלים, והוסמך לרבנות על ידי ראשי הישיבה הרב יחזקאל סרנא והרב משה חברוני וכן על ידי הרב יצחק יעקב וכטפויגל. נישא למאשה לבית פינקל, נכדתו של הרב משה פינקל, בנו של "הסבא מסלובודקה" וחתנו של הרב משה מרדכי אפשטיין, ולהם 8 ילדים.
בשנים 1962–1964 היה חבר ב"בית מדרש עליון לתורה ולחכמת ישראל" שבמוסד הרב קוק. בין היתר עסק בהכנת מהדורה מדעית של משנה תורה לרמב"ם ובאנתולוגיה להגות יהודית "אוצר היהדות". בשנים 1964–1966 שימש ר"מ ומחנך בישיבה התיכונית "מרום ציון – קריית נוער", שבשכונת בית וגן בירושלים. בין השנים 1964–1972 היה חבר במכון התלמוד שבמכון שוקן, שם עסק בפרויקטים שונים בחקר התלמוד, בהדרכתו של פרופ' אליעזר שמשון רוזנטל. במקביל עבד בין השנים 1966–1974 כמבקר ועורך במפעל מפתוח השו"ת במכון לחקר המשפט העברי בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, בראשות פרופ' מנחם אלון.
בשנת 1972 השלים את התואר הראשון באוניברסיטה העברית בחוג לתלמוד ובחטיבות השלמה (לשון עברית, מחשבת ישראל, תולדות ישראל וספרות עברית). בשנת 1983 השלים את התואר השלישי, בהנחיית פרופ' שרגא אברמסון. עבודת הדוקטורט הייתה בנושא: 'רבי אברהם הלוי בעל שו"ת גינת ורדים וחכמי דורו בארץ ישראל ובמצרים'. 
בין השנים 1979–1986 היה מדריך, מרצה ולאחר מכן מרצה בכיר במחלקה לתלמוד ובמחלקה ללימודים ביבליוגרפיים ולספרנות באוניברסיטת בר-אילן. בשנת 1982 היה חבר מחקר באוניברסיטת הרווארד בקיימברידג',  ובשנת 1983 היה מרצה אורח בישיבה אוניברסיטה בניו יורק. בשנים 1985–1986 היה מרצה בכיר אורח בבית הספר לספרנות באוניברסיטה העברית בירושלים, וכמו כן היה פרופסור אורח בסמינר למתקדמים במשפט עברי באוניברסיטה העברית.
נמנה עם מייסדי המחלקה ללימודי מידע וספרנות באוניברסיטת בר-אילן, לימד בה מאז ייסודה ועד לפרישתו, ועמד בראשה בין השנים 1984–1990. משנת 1986 הוא גם פרופסור חבר במחלקה לתלמוד באוניברסיטת בר-אילן, ומשנת 2003 פרופסור מן המניין באוניברסיטת בר-אילן. יזם את מפעל אוסף צילומי כתבי היד של המחלקה לתלמוד.
בשנות ה-80 יזם וארגן את הכנסים הראשונים לחקר התלמוד בימינו. יזם את הקמת המכון לחקר הספרות הבתר תלמודית, ובמשך שנים היה חוקר ראשי של המכון, במיוחד של "פרויקט רש"י", מפעל הכנת מהדורות מדעיות של פירושי רש"י לתלמוד.
החל משנת 1984 ועד תחילת העשור הראשון של המאה ה-21 ערך את כתב העת "עלי ספר" לביבליוגרפיה וחקר הספר של אוניברסיטת בר-אילן. חבר מערכת "סדרא" - כתב עת לחקר תושב"ע. כמו כן הוא יושב-ראש המכון לחקר התפילה "תלפיות". השתתף והרצה בכנסים ובפורומים שונים, ובהם בכנסי הקונגרס העולמי למדעי היהדות ובכנס המדעי הבינלאומי שבאוניברסיטת הרווארד. משנת 2003 ראש המכון לחקר הספרות הבתר תלמודית באוניברסיטת בר-אילן.
פרופ' הבלין עוסק גם בתולדות החכמים בארצות המזרח ובתולדות ארץ ישראל. פרסם את הספר "המשפיע", על סבו הרב שלמה זלמן הבלין ובו העלה את תולדות היישוב היהודי האשכנזי בחברון במאה ה-19. כמו כן עוסק בתולדות תנועת החסידות ופרסם מספר פרסומים בנושא.
תושב שכונת גבעת שאול בירושלים. בן דודו הוא הפיזיקאי פרופ' שלמה הבלין.

פועלו המדעי והמחקרי

תחומי התמחותו של פרופסור הבלין הם תלמוד, ספרות רבנית של תקופת הגאונים, ראשונים ואחרונים, תולדות ישראל בתקופת התלמוד ובימי הביניים, קהילות ישראל במאות ה-16 – ה-18 בארצות המזרח ובארץ ישראל, תולדות החסידות, תולדות ארץ ישראל בתקופה החדשה. כמו כן הוא מתמחה בתחום הפילולוגיה וההדרת כתבי יד.
עיקר התמחותו בתחום נוסח התלמוד ובתחום ספרות הראשונים והאחרונים, ובמיוחד בתחום חקר ספרי הרמב"ם וגלגולי נוסח ספריו בכתבי היד ובדפוסים הראשונים, וכן בתחום חקר ספרי הרשב"א וגלגולי קובצי השאלות ותשובות שלו. פרסם חיבורים ומאמרים רבים בנושאים אלו. ערך מהדורת פקסימיליה של דפוס קושטא של ספר משנה תורה לרמב"ם עם מבוא מקיף לתולדות דפוסי הרמב"ם. לאחר שנות מחקר רבות הוציא לאור מהדורת פקסימיליה של כתב יד אוקספורד של הספרים מדע ואהבה של ספר משנה תורה.  
בעקבות התמחותו בתקופת התלמודים, בעבודתו במכון שוקן עסק רבות גם בתחום נוסח התלמוד, ביקורת הנוסח, תולדות כתבי היד והדפוסים הראשונים של משנה ותלמוד. מפירותיו של עיסוק זה היה הערך "תלמוד בבלי" באנציקלופדיה העברית, שנכתב על ידי הבלין. בשל חשיבותו הסכימה מערכת האנציקלופדיה להקצות לו מקום כפול מהמתוכנן. 
באותה תקופה הוזמן להשתתף במפעל "יד לתלמוד", מפעל המשך לאנציקלופדיה העברית, בראשו עמדו הפרופסורים שאול ליברמן אפרים אלימלך אורבך וישראל תא שמע. התוכנית המקורית הייתה לפרסם ששה עשר כרכים על נושאים תלמודיים, וכל כרך מיוחד לנושא אחד. הנושא שפרופ' הבלין עסק בו במסגרת זו היה בתחום "איסור והיתר".
בין פעולותיו במכון שוקן היו: השלמת עבודתו של פרופ' אליעזר שמשון רוזנטל על מהדורה מדעית של מסכת פסחים, הכנת מהדורה מדעית של מסכת מגילה והכנת הוצאת מהדורה של חיבורו של הרב שלמה סיריליאו  "גמרא למסכת עדויות" על פי כתב יד מאוסף גינצבורג שבספריית לנין במוסקבה שלא פורסם. שלושת המיזמים טרם פורסמו. באותה תקופה פרסם בכתב העת "המעין" מאמר על "משנה תורה לרמב"ם – סוף גאונות", שהיווה את הגרעין והרעיון העיקרי למאמרו הגדול על החתימה הספרותית כיסוד החלוקה לתקופות בהלכה. 
פרקים מעבודת הדוקטורט שלו, שהייתה בנושא "רבי אברהם הלוי בעל שו"ת גינת ורדים וחכמי דורו בארץ ישראל ובמצרים", פורסמו בבמות שונות, ובהן: מאמר על ישיבות ירושלים בשלהי המאה הי"ז ב"שלם" של מכון יד בן צבי, ומאמר על היצירה הרוחנית של יהודי מצרים בספר "תולדות יהודי מצרים", שבעריכת פרופ' י' לנדו. 
פרופ' הבלין הוציא לאור שניים מחיבורי המאירי. הראשון הוא "סדר הקבלה", ספר היסטורי שיטתי ושלם ויחיד במינו מתקופת הראשונים. הספר יצא עם על פי כתב יד שהגיע מאוסף גינצבורג. עד עתה כל ההוצאות היו על פי ההוצאה הראשונה בשאלוניקי, ולא נודע על כתב יד של חיבור זה. כן הוציא את הספר "בית הבחירה" למאירי על מסכת אבות, אף זה על פי כתב היד היחידי הידוע מחיבור זה מאוסף גינצבורג.