google/wiki40b huggingface dataset:
יום נחלת הכלל

יום נחלת הכלל הוא היום בו הגנת זכות היוצרים פגה מיצירות של מחברים שחלפו 70 שנה מיום פטירתם ומהקלטות שחלפו 50 שנה מעת יצירתן. יצירות אלה מצטרפות למרחב החופשי לשימוש חופשי המכונה "נחלת הכלל" (Public domain). תאריך זה הוא ה-1 בינואר ועל כן זהו המועד בו הוא נחוג ברחבי העולם.
ליום זה השפעה רבה על התפתחות פרויקטים המתמקדים ביצירות חופשיות מזכויות יוצרים, כגון ויקיטקסט, פרויקט בן-יהודה וזמרשת.
קינדייה

גאוגרפיה

קינדייה ממוקמת כ-112 ק"מ מבירת המדינה קונאקרי.

תנועה ותחבורה

העיר ממוקמת ליד הכבישים הלאומיים N1 ו-N24.

אקלים

הטמפרטורה הממוצעת היא 24 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא מרץ (29 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא יולי (18 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 2,002 מילימטרים בשנה. חודש ספטמבר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (531 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (1 מ"מ גשם).

מוסדות בעיר

בעיר יש תחנת דלק, סניף דואר, 2 בתי קולנוע, ומספר רב של מסגדים, כנסיות, סניפי בנק, מרכזי קניות, בתי מלון, ברים ומסעדות.

כלכלה וחקלאות

אחד מהענפים הכלכליים והחשובים בעיר הוא גידול הדרים, אננסים, שמן דקלים, אורז, בננות, אגוזים ובעלי חיים.

תיירות

האטרקציות המקומיות והמרכזיות בעיר הן הר גנגאן (Mount Gangan) ומפלי מריאה (Mariée Falls).

אוכלוסייה

על פי מפקד האוכלוסין ב-2014, חיים בעיר 138,695 איש. העיר משמשת גם כבית המסורתי של הקבוצות האתניות סוסו  ומנדינקה. כ-9,000 אנשים שנולדו בסיירה לאון מתגוררים בעיר, רבים מהם קיבלו אזרחות גינאית. שפת הסוסו  היא השפה המדוברת ביותר בקינדייה והיא מובנת על ידי רוב האוכלוסייה.
M59

היסטוריה

M59 התגלתה על ידי האסטרונום הגרמני יוהאן גוטפריד קלר בתאריך 11 באפריל 1779, בעת שצפה בשביט שעבר בסמוך, ותיאר אותה ואת M60 הסמוכה כשתי ערפיליות קטנות וקשות לצפייה, אחת מעל השנייה. ארבעה ימים לאחר מכן צפה שארל מסיה באותו שביט וזיהה גם כן את זוג הגלקסיות M59 ו-M60 וכן את M58 הסמוכה וכלל את שלושתן בקטלוג מסיה. מסיה ציין של-M59 בהירות דומה לזו של M58. ויליאם הרשל צפה בה בשנת 1784 ותיאר אותה כערפילית בהירה ועגולה וציין שבהירותה גדולה יותר במרכזה. ג'ון הרשל צפה בה בשנת 1825 וציין שמדובר בערפילית חלשה ושבהירותה גדלה בהדרגה כלפי מרכזה. בשנת 1831 הוא הוסיף שצורתה מאורכת ולא עגולה.

תצפית

M59 נמצאת מעט פחות ממעלה וחצי צפונית לכוכב ρ (רו) בבתולה וכ-5 מעלות מערבית לכוכב וינדמיאטריקס (ε בבתולה). נחוץ טלסקופ על מנת לראותה, טלסקופ חובבים מספיק כדי להבחין בהבדלי הבהירות בין מרכזה של הערפילית ובין שוליה, אבל רק בצילום ארוך חשיפה דרך טלסקופ מקצועי ניתן להבחין במבנה המלא של הגלקסיה שכולל קרוב ל-2,000 צבירים כדוריים. סיווגה של M59 כ-E5 מציין שאורך הציר הראשי שלה הוא קרוב לכפול מאורך צירה המשני. גודלו הזוויתי של הציר הראשי הוא כ-5 דקות קשת שבמרחק של 60 מיליון שנות אור שקול לאורך של כ-90,000 שנות אור.
פחות מחצי מעלה ממזרח-דרום-מזרח ל-M59 נמצאת M60 הגדולה והבהירה יותר ומעט יותר ממעלה בכיוון מערב-צפון-מערב נמצאת M58.
ההסחה לאדום של אור הגלקסיה מראה ש-M59 מתרחקת משביל החלב במהירות של כ-410 קילומטר בשנייה.
רוקסנה

רוקסנה הייתה אשתו הבאקטרית של אלכסנדר הגדול, ובתו של אציל מקומי, אוקסיארטס מבאקטריה (כיום באלך באפגניסטן). רוקסנה נולדה לפני שנת 341 לפנה"ס, אך התאריך המדויק אינו ידוע.

מקור השם

מקור השם רוקסנה הוא מהשפה הפרסית (בפרסית: روشنک - רושנק), והוא שם פופולרי לנשים פרסיות עד היום. לשם מספר פירושים, בהם "להבה אהובה", "כוכב קטן" או "יופי מסנוור".

נישואיה לאלכסנדר

בשנת 327 לפנה"ס נישאה רוקסנה לאלכסנדר מוקדון. רוקסנה נלקחה בשבי לאחר שמבצר סוגדיאנה נפל בידי אלכסנדר, במסגרת נפילתה של בלך - העיר הפרסית האחרונה שנכבשה על ידי צבאו. הנישואין הוגדרו למטרת התפייסות עם הנציבים הבאקטרים באזור. למרות המטרה הפוליטית המוצהרת, קיימים מקורות היסטוריים הטוענים כי אלכסנדר אכן אהב את אשתו. רוקסנה התלוותה לאלכסנדר בכיבושיו בהודו ב-326 לפנה"ס.

רוקסנה ומותו של אלכסנדר

לאחר מותו של אלכסנדר מוקדון, ילדה רוקסנה את בנו אלכסנדר הרביעי איאגוס (יוונית: Aλέξανδρος Aιγός). היא ובנה סבלו רבות מיריביו הפוליטיים הרבים של אלכסנדר שהלכו והתחזקו לאחר מותו - מה שהוביל בסופו של דבר לנפילת האימפריה המקדונית. כתוצאה מכך דאגה רוקסנה לרצוח את אשתו השנייה של אלכסנדר, סטטירה ואת אחותה דריפטיס. עם חזרתם למוקדון זכו להגנה מצד אמו של אלכסנדר, אולימפיאס. ההתנקשות באולימפיאס ב-316 לפנה"ס גרמה לקסנדרוס (יוונית: Κάσσανδρος) להתחיל ולחפש את המלוכה. מכיוון שאלכסנדר הרביעי היה היורש הלגיטימי של אלכסנדר הגדול, קסנדרוס ציווה לרצוח אותו ואת רוקסנה.
האסטרואיד 317 רוקסנה נקרא על שמה.
הילדים של מחר

עלילה

בשנת 2027, לאחר 18 שנים בהם לא נולדו ילדים ברחבי העולם עקב בעיית פוריות, האנושות נמצאת על סף הכחדה. רק בבריטניה מתקיים שלטון סדיר. בעקבות כך המדינה מתמלאת בפליטים מכל רחבי העולם. בריטניה הופכת להיות מדינת משטרה בניסיון לעצור את גל המסתננים. תיאו פארון (קלייב אוון), אקטיביסט לשעבר, נחטף על ידי קבוצה קיצונית של תומכי זכויות פליטים הנקראת "הדגים". מנהיגת הקבוצה מתגלית כג'וליאן טיילור (ג'וליאן מור), אשתו לשעבר של תיאו. השניים נפרדו כתוצאה ממות בנם במהלך מגפת שפעת.
יורי שולמן

ביוגרפיה

יורי שולמן החל ללכת לשיעורי שחמט בהיותו בן שש. בהמשך הוא היה תלמיד של אלברט קפנגוט ובוריס גלפנד. בשנת 1994 הוא זכה באליפות בלארוס בשחמט (חזר על הישג זה בשנת 1998). בשנת 1995 הוא זכה באליפות אירופה בשחמט לנוער שנערכה בחולון (הישראלים אמיל סוטובסקי וערן ליס סיימו עם אותו מספר נקודות). 
בשנת 1999 הוא עבר לארצות הברית וסיים תואר ראשון במחשבים ובכלכלה. באוניברסיטת טקסס שבדאלאס.  
בשנת 2000 הוא זכה בתחרות לאומית הפתוחה. בשנת 2002 שולמן ניצח באליפות ארצות הברית הפתוחה בשחמט. בשנת 2004 הוא סיים במקום השלישי באליפות ארצות הברית בשחמט. בשנת 2006 הוא זכה באליפות ארצות הברית הפתוחה בשחמט.
בשנת 2008 הוא זכה באליפות ארצות הברית בשחמט. בשנים 2010 ו-2011 הוא היה שני באליפות ארצות הברית בשחמט, לאחר הפסד במשחק נוסף לגטה קמסקי.
בשנת 2012 הוא חלק מקום 6-4 עם אלכסנדר לנדרמן באליפות ארצות הברית בשחמט.
יורי שולמן היה חבר נבחרת ארצות הברית באליפות העולם בשחמט.
אביו של שולמן היה אלוף בלארוס בדמקה. אשתו של יורי שולמן היא בעלת דרגת אמן בינלאומי לנשים.
סאמי חינאווי

שלטונו

חינאווי עלה לשלטון על חשבון חוסני א-זעים בהפיכה לבנה, עיקר תומכיו היו חברי מפלגת העם הסורית אשר חתרו ליצירת אחדות בין עיראק לסוריה, ואכראם אל-חוראני הפוליטיקאי הסורי החשוב. לאחר ההפיכה, חוסני א-זעים וראש ממשלתו מוחסן אל-בראזי נשלחו לכלא ושם הוצאו להורג.
שלטונו הקצר של חינאווי התאפיין במספר דברים, אשר היו ברובם תגובה לתקופת שלטונו של זעים לפניו. מדיניות הפנים שלו הייתה הפרדה בין הצבא לפוליטיקה, לאחר שזעים קידם את נורמת 'הקצין הפוליטיקאי'. אולם, ההפרדה הייתה למראית עין בלבד והחזות האזרחית שכללה פרלמנט וממשלה הסתירה את המועצה הצבאית אשר ניהלה למעשה את המדינה. חינאווי הקפיא רפורמות חילוניות, אשר קודמו בתקופת זעים. מבחינת מדיניות חוץ, חינאווי קידם את האיחוד עם עיראק (זעים בסוף דרכו קידם איחוד עם מצרים).
מתי מגד

מתי מגד (1 במאי 1923 - 16 בנובמבר 2003) היה סופר עברי מאנשי הפלמ"ח. עורך ספר הפלמ"ח (1955), בשיתוף פעולה עם זרובבל גלעד. היה מורה בקיבוץ גבעת חיים, לימד בסמינר אורנים, היה פרופסור לספרות, ודיקן הפקולטה למדע הרוח ובאוניברסיטת חיפה.

קורות חיים

מגד (גרינברג) נולד בפולין ב-1923 ועלה לארץ ישראל עם משפחתו בגיל שלוש. המשפחה התגוררה במושבה רעננה, ושם ניהל אביו את בית הספר. הוא למד בבית הספר המחוזי בגבעת השלושה ואחר כך בגימנסיה הרצליה. לאחר לימודיו הצטרף לגרעין הכשרה של השומר הצעיר בקיבוץ משמר העמק, והתגייס לפלמ"ח. ב-1944 נאסר למשך יותר משנה על ידי המשטרה הבריטית בגין ניסיון להבריח נשק מסוריה. לאחר שחרורו למד ספרות, פילוסופיה וקבלה באוניברסיטה העברית; תואר שני במדעי הרוח סיים בשנת 1964. מגד היה פעיל בהעלאת יהודי אירופה לישראל. ב-1947 נשלח על ידי ההגנה לאמן פליטי שואה לקראת עלייתם לישראל. לאחר חזרתו התגייס לצה"ל ולחם במלחמת העצמאות. אחרי המלחמה שימש כמורה לספרות, תחילה בקיבוץ גבעת חיים ואחר כך בסמינר אורנים למשך 12 שנה. משם עבר ללמד באוניברסיטת חיפה, ושימש כראש החוג לספרות וכדיקן הפקולטה למדעי הרוח עד תחילת שנות ה-70.
חיבר כמה רומנים, הידועים שבהם: המגדל הלבן והיום הקצר של דני.
בנוסף לכתיבתו שעסקה בנושאים האופייניים לדור הפלמ"ח, עסק גם בחקר הספרות. בשנת 1972 ערך את האנתולוגיה לספרות צעירה "ביכורי עטים", בה נתפרסמו לראשונה כותבים כויקי שירן, חזי לסקלי, דן הורוביץ, אריה קרישק, חנן עזרן ואחרים. כמו כן, תרגם מספר מחזות.
בשנת 1980 חיבר ספר על הזוהר: האור הנחשך, ערכים אסתטיים בספר הזהר (בהוצאת ספרית פועלים), אותו הקדיש למורו ורבו גרשם שלום.
את שנותיו האחרונות שהה בניו יורק, שם נפטר.
א"ב יהושע, מידידיו, ביסס את הדמות הראשית ברומן שלו גירושים מאוחרים על דמותו של מגד.
אחיו היה הסופר אהרן מגד.
מגד היה נשוי לציירת חנה מגד ולהם שני בנים ובת.
על כלבים וגנבים

עלילת הסרט

עלילת הסרט מתרחשת בלונדון. הכלב פונגו, שבעליו הוא מוזיקאי בשם רוג'ר רדקליף, פוגש כלבה דלמטית בשם פרדיטה ואת בעליה אניטה. פונגו תורם ליצירת קשר רומנטי בין רוג'ר ואניטה, והם מתחתנים ועוברים לגור עם כלביהם בבית מרווח בלונדון.
קרואלה דה ויל, שהייתה תלמידה בבית-הספר בו למדה אניטה, מנסה לגנוב את 15 הגורים של פונגו ופרדיטה למחרת יום לידתם. לאחר מספר ניסיונות כושלים, היא מצליחה לגנוב אותם בסיוע עובדיה, ג'ספר והוראס. אולם הם לא כל-כך יוצלחים: הם אינם נבונים ובנוסף הם אוהבים להתבטל.
רוג'ר ואניטה עצובים לאחר גניבת הגורים. הם יוצאים עם כלביהם לפארק, שם מתחיל פונגו לנבוח נביחת בין-ערביים, המספרת על מצוקתו. דני, כלב מגזע דני ענק, שומע את הנביחה ומספר אודותיה לפיפ, כלב מגזע צ'יוואוואה. בהדרגה מצטרפים כל כלבי לונדון לנביחת בין-הערביים ובאמצעותה מעבירים את השמועה לכלבי הכפר. בהמשך שומעת האווזה לוסי את הנביחות ומעבירה את המידע לידידה הכלב הזקן טאוסר, שמוסר אותה לסוס חווה בשם קפטן. הסוס מעיר את החתול "הסמל טיבס", שמעיר כלב רועים המכונה "הקולונל". 
פונגו ופרדיטה מצליחים להציל את הגורים, בסיוע הקולונל והסמל טיבס. בדרכם חזרה הם מסתייעים בפרות קוויני, פרינסס ודאצ'ס, המניקות את הגורים. כלב לברדור רטריבר מסייע להם בארגון אמצעי תחבורה ללונדון. הכלבים מתגלגלים בפיח ונראים כלברדורים. הם מגיעים לביתם בשלום, אז מגלים רוג'ר ואניטה שמספרם גדל ל-101 כלבים דלמטים.

סרטי המשך והקדמונים

ב-2003 יצא סרט המשך בשם על כלבים וגנבים 2, ישירות לווידאו. הסרט זכה ב-5 פרסי DVDX.
ב-2020 צפוי לצאת לאקרנים "קרואלה", הקדמון (פריקוול) ל"על כלבים וגנבים", והוא יגולל את סיפורה של קרואלה דה ויל ואת האירועים שהביאו לעלילת הסרט המקורי.
אזרח רשת

אזרח רשת (באנגלית: netizen), בתרגום מאנגלית, בה הביטוי הוא הלחם בסיסים של המילים אינטרנט ואזרח. הכוונה היא לאדם המעורב באופן פעיל בקהילות מקוונות או באינטרנט באופן כללי. המונח, בדרך כלל, מרמז גם על מעורבות אקטיבית של אזרחי רשת בפיתוח האינטרנט, כמשאב אינטלקטואלי וחברתי או ברצון להשפיע על המבנה הפוליטי שלה, בעיקר בהקשר לגישה חופשית, נייטרליות רשת וחופש הביטוי. יחודו של אזרח רשת שהוא בוחר להשקיע זמן ומשאבים בהשתתפות האזרחית שאינה על בסיס גבולות גאורפיים. אזרחי הרשת דנים באופן פעיל בנושאים שונים, משיבים לשאלות באמצעות דואר אלקטרוני ומסייעים למשתמשים חדשים, כותבים דפי שאלות ותשובות, מנהלים רשימות תפוצה ודנים בדרכי התקשורת באינטרנט. אזרחי רשת מקדישים זמן ומאמצים להפוך את האינטרנט למקום טוב בעולם. המונח אומץ באמצע שנות התשעים כדרך לתאר את הפעילים בספירה החדשה. תאורטיקן האינטרנט והסופר מייקל האובן (Michael Hauben) טבע את המונח. הוא זיהה אנשים באינטרנט שתפקדו כאזרחים.
אזרח הרשת פועל בתוך חברת רשת. חברת הרשת נוצרה בעקבות התפשטות טכנולוגיות של מידע ותקשורת דיגיטליות שהפכו לתשתיות מרכזיות לקיומן של חברות אנושיות. אזרח הרשת מקושר לרשתות שונות, היכולות להתפרס על פני מרחב גדול, ועובר באופן מהיר בין הרשתות החברתיות השונות אליהם היא או הוא מקושרים על מנת לקבל מידע, להשיג שיתוף פעולה, לזכות בתמיכה ולחוות תחושת שייכות.
אנרגיית קשר כרומודינמית

אנרגיית קשר כרומודינמית (chromodynamic binding energy או quantum chromodynamics binding energy) היא אנרגיית הקשר המחברת קוארקים ליצירת האדרונים. זו אנרגיית השדה של הכוח החזק, הנישא על ידי גלואונים.

מקור המסה

מרבית המסה של האדרונים היא למעשה אנרגיית קשר כרומודינמית. זאת, דרך שקילות המסה והאנרגיה. במקרה של נוקליאונים – פרוטונים ונייטרונים – אנרגיית הקשר הכרומודינמית מהווה כ-99% ממסת החלקיק. בהקשר זה, אנרגיית הקשר הכרומודינמית כוללת מספר מרכיבים: ראשית, אנרגיית גלואון (gluon energy), האנרגיה הנישאת על ידי הגלואונים עצמם; שנית, אנרגיה קינטית של הקוארקים בתוך ההאדרון, הנעים קרוב למהירות האור; שלישית, מסה-אנרגיה של זוגות קוארקים-אנטיקוארקים וירטואליים המתקיימים בתוך ההאדרון. עבור פרוטונים, סכום מסות המנוחה של שלושת קוארקי הערכיות (valence quarks), שני קוארקי למעלה וקוארק למטה, הוא כ-9.4 MeV, בעוד מסת ההאדרון היא כ-938.3 MeV. עבור נייטרונים, סכום מסות המנוחה של שלושת קוארקי הערכיות, שני קוארקי למטה וקוארק למעלה, הוא כ-11.9 MeV, בעוד מסת ההאדרון היא כ-939.6 MeV. לאור העובדה שכמעט כל מסת האטום מרוכזת בנוקליאונים, כ-99% מהמסה של החומר הרגיל (חומר באריוני) היא בעצם אנרגיית קשר כרומודינמית.
תופעה זו, של מסה האדרונית הגדולה במידה ניכרת ממסת קוארקי הערכיות של ההאדרון, קשורה לשבירת סימטריה כיראלית (chiral symmetry breaking).
כריס גרדנר

כריסטופר פול גרדנר (באנגלית: Christopher Paul Gardner; נולד ב-9 בפברואר 1954 במילווקי, ויסקונסין) הוא יזם, ממציא, סופר ונדבן אמריקאי. סיפור חייו, "The Pursuit of Happyness" ("המרדף אחרי האושר") המתאר איך הצליח להתגבר על החיים כעני מרוד בשנות ה-80 וכחסר בית, יצא לאור במאי 2006, והוא מתואר בסרט "המרדף לאושר" בו כיכב בדמותו השחקן ויל סמית'.
גרדנר גדל במשפחה אומנת. בשנות ה-80, לאחר נישואים כושלים ולאחר שהפסיד את כל הונו, מצא את עצמו ישן עם הבן הצעיר שלו בשירותי הרכבת התחתית, או במשרד אחרי שעות העבודה. בשלב מסוים החליט גרדנר לסחור בבורסה ולבסוף הקים חברת מניות קטנה, אשר לימים מכר חלק ממנה בעשרות מיליוני דולרים. גרדנר טוען שהתמדתו העיקשת והצלחתו הן תודות ל"גנים הרוחניים" שאימו העבירה לו, ובזכות הציפיות הגבוהות שבנו ובתו הקטנים הציבו לו. בהמשך, הגשים חלום אישי וקנה פרארי ממייקל ג'ורדן.
גרדנר גר בשיקגו, אילינוי, מנהל את חברת ההשקעות ותיווך המניות שלו, Gardner Rich & Co, ועוסק בפילנתרופיה.
מוטי בודק

ביוגרפיה

בודק נולד וגדל בחיפה. ב-1983 סיים את שירותו הצבאי ואז שירת שנתיים במערכת הביטחון. ב-1989 סיים בהצטיינות תואר ראשון בעיצוב (B.Des) בבצלאל וב-1990 סיים תואר ראשון בארכיטקטורה (B.Arch) בטכניון. בשנים 1987 - 1994 עבד בודק במשרד האדריכלים "יסקי-גיל-סיון". ב-1989 הקים משרד אדריכלים יחד עם דרור אבירם. דרכיהם נפרדו ב-1993. ב-1991 החל בודק ללמד במחלקה לעיצוב סביבתי בבצלאל, שהוכרה שנה לאחר מכן על ידי המל"ג כמחלקה לארכיטקטורה השנייה בישראל. ב-1995 השלים תואר שני במנהל וחינוך באוניברסיטת קלארק שבמסצ'וסטס. באותה שנה מונה למרצה וחבר סגל בבצלאל. בשנים 2001 - 2004 שימש בודק כסגן ומ"מ ראש בית הספר לאדריכלות באוניברסיטת אריאל, וכיום הוא משמש כמרצה בכיר במחלקה לארכיטקטורה וכיו"ר ארגון המרצים בבצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב בירושלים, וכמרצה אורח בבית הספר לאדריכלות באוניברסיטת תל אביב, וזאת במקביל לעבודתו כאדריכל עצמאי במשרדו שבתל אביב. בודק היה ממייסדי מועצת ארגוני הסגל במוסדות להשכלה גבוהה ושימש גם כמשנה ליו"ר.
בודק נשוי ואב לחמישה. הוא מתגורר בשכונת רמת אביב בתל אביב.

מחקר

בודק עוסק במחקר], תכנון והקמה של ​מבנים המתבססים על מיומנות גבוהה בטכניקות של ייצור ובנייה, מפגינים חדשנות הנדסית] ושואבים את השראתם ממערכות טבעיות תוך התייחסות לפרמטרים של קיימות וסביבה, לשיטות תכנון וייצור המשלבות טכניקות בנייה מתועשות, מהירות וזולות].
אגם שקודרה

גאוגרפיה

שטח האגם נע בין 370 קמ"ר ל-530 קמ"ר תלוי בעונת השנה. למפלס המים של האגם משרעת של כ-5 מטרים. המקור העיקרי למים הוא נהר מוראצ'ה הזורם מהרי מונטנגרו ונשפך בצפון האגם. בנוסף לכך יש נביעות בקרקעית האגם ומספר נהרות קטנים. האגם מתנקז לנהר בונה היוצא מדרום האגם ליד שקודרה, קרוב לשם מתחבר אליו נהר דרין. בונה נשפך לים האדריאטי לאחר 41 ק"מ ומהווה ב-21 הק"מ האחרונים שלו את הגבול בין מונטנגרו לאלבניה. 2/3 משטח האגם נמצא במונטנגרו ו-1/3 באלבניה.
האגם וחופיו בתחום מונטנגרו הוכרזו ב-1983 כשמורת טבע, אחת מהגדולות באירופה. השטח האלבני מועמד לכך.

החי באגם

אגם שקודרה מוכר כאזור של מגוון ביולוגי של פאונת מים מתוקים ונמצאים בו מגוון רחב של רכיכות. כן נמצא בשמורה של האגם כ-270 מיני עופות, בעיקר שקנאים, קורמורנים, אנפות ושחפיים. באגם 34 מיני דגים טבעיים לאגם, הכוללים קרפיון, לבנון וצלופח ו-13 מיני דגים שהובאו מן החוץ. 7 מיני דגים אנדמים לאגם.
באגם נמצאו כ-50 חלזונות מים מתוקים ובמדגם של 39 מהם נמצאו 12 אנדמיים לאגם. כן נמצאו באזור האגם 17 מיני שטצדאים, מתוכם 10 אנדמיים.

תיירות

המקום כאמור הוא שמורת טבע ויש הגבלות על הפיתוח שלו. התיירות בעיקר היא אקולוגית, צפרות, דיג וסיורים מודרכים בסירות מנוע ומשוטים.
העיירה הקטנה וירפאזר (בסרבית - Вирпазар) משמשת מעגן לסירות היוצאות לסיורי תיירות באגם. בעיירה יש בית מלון ואנדרטה לפרטיזנים שנפלו באזור זה במלחמת העולם השנייה.
באגם יש מספר איים קטנים. המפורסם ביניהם הוא גרמוז'ור (Грможур). העות'מאנים בנו עליו מבצר ב-1843. עם עצמאות מונטנגרו ב-1878 הוא הפך לבית כלא לפושעים מסוכנים וכונה "האלקטרז של מונטנגרו". בתחילת המאה ה-20 הוא הפך לכלא לאסירים פוליטיים. ברעידת אדמה שפקדה את האזור ב-1905 נהרס המבצר ולא שוקם. באי יש מושבות רבות של ציפורים והוא מכונה על ידי המקומיים "אי הציפורים".
בוכניות

בוכניות (באנגלית: halteres) הן איברים דקים בעלי משקולת בקצוותם אשר התפתחו מהכנפיים האחוריות של חרקים ומאפשרות לשלוט על סיבוב הגוף בטיסה.
במהלך הטיסה הבוכניות מתנדנדות במהירות ובסנכרון עם תנועת הכנפיים, ומאפשרות להם לחוות את הכוחות הנובעים כתוצאה מסיבובים. כאשר גוף החרק מסתובב באחד משלושת זוויות הגוף (סבסוב, עילרוד או גלגול), סיבוב זה מפעיל כוח על הבוכניות הרוטטות (כוח זה מכונה אפקט קוריוליס). החרק חש בכוח זה בעזרת אברי החישה campaniform sensilla ו-Chordotonal organ הממוקמים בבסיס הבוכניות ומשתמש במידע זה כדי לפרש ולתקן את מיקומו בחלל. הבוכניות פועלות כמערכת שיווי משקל והנחיה על ידי מתן משוב מהיר לשרירים האחראים על היגוי הכנף, וכן האחראים על ייצוב הראש. מערכת זו היא המאפשרת לזבובאים יכולות אווירובטיות מרשימות כל כך שאינן קיימות אצל בעלי חיים אחרים.
התרבות האשלו-יברודית

התרבות האָשֵלוֹ-יַבְּרוּדית היא תרבות פרהיסטורית של ציידים-לקטים, אשר התקיימה בלבאנט בסוף התקופה הפלאוליתית התחתונה (השלב הקדום של תקופת האבן הקדומה), בערך מ-400 עד 220 אלפי שנים לפני זמננו. התרבות עוקבת לשכבות התרבות האָשֵלית וקדומה לתרבות המוּסטֶרית. התרבות מוגדרת לפי סגנון ייחודי של סיתות כלי צור ומחולקת לשלושה מופעים, לפי סוגי הכלים שסותתו: המופע היברודי (על שם מחסה הסלע  יברוד I הסמוך ליברוד שבמרכז סוריה, שם הוגדרה תרבות זו לראשונה), המופע האשלי (דומה לתרבות האשלית) והמופע העמודי (על שם נחל עמוד). המופע הראשון מצטיין במקרצפים עבים, רוחביים ונטויים, במופע השני מרובות אבני היד ואילו במופע השלישי סותתו להבים רבים. שם נרדף לתרבות זאת הוא המסורת המע'ארית, על שם נחל מערות (ואדי אל-מע'רה).
למרות זמן קיומה הממושך של תרבות זאת ידועים ממנה רק כעשרה אתרים, המשתרעים ממרכז ארץ ישראל ועד לצפון סוריה, בסביבות מגוונות. אתרים בולטים עם שכבה אשלו-יברודית הם מערת תנור ומערת גמל בנחל מערות בכרמל; מערת קסם ליד ראש העין; מערת זוטייה בנחל עמוד; ומערת מיסליה בכרמל. יש המשייכים גם את אתר ברכת רם בגולן לתרבות זאת.
הארכאולוגיה של האתרים האשלו-יברודיים ידועה בעיקר ממערת קסם ומערת תנור ומבשרת במאפייניה את התרבות המוסטרית שלאחריה, בתקופה הפלאוליתית התיכונה. תושבי האתרים נהגו לצוד פרסתנים באופן שיטתי, בעיקר יחמור פרסי, ולהביא נתחים נבחרים למערה. הם השתמשו באש באופן שגרתי וייצרו כלים יעילים מאבן צור, אשר שמשו לטביחת בעלי החיים. באתר ברכת רם נתגלתה אבן חרוטה המפורשת כפסלון בדמות אדם – הממצא האמנותי הקדום בעולם והקרויה "ונוס מברכת רם". שרידי שלד אנושיים נדירים ביותר, ואין עדות לקבורה מכוונת כלשהי. שריד האדם השלם ביותר הוא שבר גולגולת האדם הגלילי ממערת זוטייה, ובנוסף נתגלו שיניים בודדות במערת קסם. סיווגם של שרידים אלה שנוי במחלוקת ובשל חלקיותם קשה להעריך בשלב זה מי היו אנשי התרבות האשלו-יברודית – האם הומו ארקטוס מאוחר או הומו היידלברגנסיס, צורה ארכאית של הומו ספיינס או מין אחר.
מפלגת הפועלים של קוריאה

היסטוריה

המפלגה הוקמה ב-26 באוגוסט 1946 עם איחודן של המפלגה הקומוניסטית של קוריאה הצפונית והמפלגה הדמוקרטית החדשה של קוריאה. למנהיג המפלגה הראשון התמנה קים איל-סונג. הוא הנהיג את המפלגה עד מותו בשנת 1994. בשנים שלאחר הייסוד דומיננטיות המפלגה התבססה בקוריאה. סונג לא תמך בהשתלטות קומוניסטית על כל קוריאה (זאת בניגוד לקומוניסטים מהדרום). לאחר כמה פגישות עם שליט ברית המועצות יוסיף סטלין, הוחלט לפתוח במלחמה. ב-25 ביוני 1950 כוחותיה של קוריאה הצפונית פלשו לדרום קוריאה, ובכך החלה מלחמת קוריאה. בזמן המלחמה נחלשה ההשפעה הסובייטית על צפון קוריאה, ובכך גם נחלש כוחו של סונג במפלגה. המצב הגיע עד כדי יצרת פלגים שונים בתוך המפלגה. היחסים בין המפלגה לבין המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות החריפו תחת ממשלו של ניקיטה חרושצ'וב, שתמך בתהליכי דה-סטליניזציה. לאחר המלחמה אף הדרדרו היחסים שבין ממשל סונג לבין המפלגה הקומוניסטית של סין, ובכך קוריאה הצפונית הסתכסכה עם שתי המעצמות הקומוניסטיות הגדולות בעולם. הסכסוך עם הסינים נבע מקרע אידאולוגי: סונג לא היה מוכן לגנות את הסטליניזם ולא היה מוכן לחשוב על יחסי שלום עם העולם הקפיטליסטי (מתוך מחשבה שיחסי דו קיום שווים לכניעה למערב). המשבר עם הסינים הוביל לכך שסין לא הגדילה את התמיכה לקוריאה הצפונית, דבר שגרם לקריסה כלכלית במדינה. בתגובה, סונג גינה את מהפכת התרבות בסין שבוצעה על ידי מאו דזה-דונג. בשנות ה-60 היחסים פושרו.
באותן השנים פולחן האישיות של סונג הגיע לשיאים חדשים וחוסלו הפלגים המפלגתיים שחתרו תחתיו. החל משנות ה-80 הפכה המפלגה למנגנון נפוטיסטי שנשלטה על ידי מרבית ממקורביו של סונג. בשנת 1980 קים ג'ונג איל, בנו של סונג נבחר ליורש העצר והחל לקדם את מעמדו במפלגה.
ב-1994 מונה קים ג'ונג איל, בנו של המנהיג הקודם, למזכ"ל המפלגה והוא הנהיג את המדינה עד מותו בשנת 2011. בשנת 1995 חל משבר בינו לבין המפלגה, כאשר העדיף את חיזוק הצבא, מאשר את חיזוק המפלגה. באותן השנים חל רעב המוני שגרם למותם של כחצי מיליון בני אדם. איל אף תקף את המפלגה על חוסר היעילות שלה והחל להעביר סמכויות ממנה לצבא. מאז מותו של איל בשנת 2011, בראש המפלגה עומד קים ג'ונג-און - בנו של המנהיג הקודם ונכדו של מייסד המפלגה.

אידאולוגיה

הרעיון המרכזי של המפלגה היא אידאולוגיית ג'וצ'ה: עליונות המנהיג האבסולוטי שהוא בעל תכונות מושלמות שלעולם לא טועה. בניגוד למרקסיזם הרואה את מלחמת המעמדות ככוח המניע של ההיסטוריה, המפלגה רואה באנושות ככוח המניע שלה. מעמד הפועלים אינו יכול להתנהל ולהחליט לבדו, ולפיכך ניהולו מתבצע באמצעות המנהיג העליון שהוא הנציג הלגיטימי היחידי של המעמד. המפלגה טרחה להדגיש את המסורת האידאולוגית של קוריאה ואת החפיפה המלאה שבין הפטריוטיות לקומוניזם; למרות זאת, קיימים קווי דמיו חדים בין אידאולוגית ג'וצ'ה-סונגון גם לפשיזם, לרבות יצירת היררכיה חברתית נוקשה שבראשה מנהיג עליון כל-יכול, לאומנות קיצונית, והתנגדות לדמוקרטיה הליברלית ולמרקזיסם.
Vespertine

ביורק על וספרטיין

על מהו וספרטיין: "אלבום שנשמע כאילו הוא נעשה בזמן שמישהו בישל פסטה". (מגזין Q, יולי 2001)
על זה שוספרטיין הוא אלבום חיובי: "כן, מאוד חיובי. וספרטיין הוא על להיות שמח על מה שיש לך. מצד שני, ההרגשה בהומוג'ניק היא של התלוננות בקול רם. בהחלט הייתי מודעת לרגשות שהכנסתי לתוך המוזיקה כשעשיתי את האלבומים האלו". (Livebox Interview, 2002)
על שימוש בביטים קטנים: "הייתי משועממת מביטים גדולים. הקשבתי להרבה מזה, לדברים הכי מטורפים שיכולתי למצוא. בוספרטיין זאת יותר מוזיקת פולק אלקטרונית, מוזיקה לבית. זה נדוש לעשות פסקול בשביל הכנת כריך, אבל אני די אוהבת את זה. כל כך הרבה זמן רציתי ללחוש". (New Musical Express, אוגוסט 2001)
על סגידה לבית: "האלבום מוקדש לסגידה לבית, לשינת חורף, למציאת גן עדן במטבח שלך, לרגעים קסומים כשאתה לבדך. סוג זה של דברים". (The Times, יולי 2001)

סינגלים

הסינגל הראשון מתוך האלבום הוא "Hidden Place", שיצא באוגוסט 2001. השיר הציג את האווירה של האלבום היטב, עם סאונד מינימלי ושירה שקטה ולוחשת. המילים מתארות את הרצון של ביורק לשמור את רגשותיה ואת מערכות היחסים שלה לעצמה. גרסת האלבום כוללת בית שאינו נשמע בגרסת הסינגל ובקליפ של השיר. "Hidden Place" הוא אחד מהסינגלים המסחריים הבודדים של ביורק שנמצאים בארצות הברית. בשיאו הגיע הסינגל למקום ה-21 בטבלאות הסינגלים בבריטניה ולמקום ה-16 בקנדה. הקליפ לשיר מציג נוזלים שונים זורמים לתוך ומחוץ לעיניה, אפה ופיה של ביורק. הקליפ נחל הצלחה גדולה בארצות הברית.
הסינגל השני מתוך האלבום הוא "Pagan Poetry", שיצא בנובמבר 2001. הוא הגיע בשיאו למקום ה-38 בטבלאות הסינגלים בבריטניה ולמקום ה-12 בקנדה. הוא נכתב והופק על ידי ביורק. הקליפ לסינגל, בבימויו של ניק נייט, הוא על אישה שמכינה את עצמה לנישואים עם אהובה. היה זה גם אחד מהקליפים היותר שנויים במחלוקת של ביורק. הקליפ הציג את ביורק בשמלה שעוצבה על ידי אלכסנדר מקווין, שכיסתה רק את החלק התחתון של גופה. החלק העליון של השמלה נראה כמו פנינים שנתפרו על עורה של ביורק. הקליפ כלל גם תמונות קלוז אפ מאוד מטושטשות של יחסי מין, שצולמו בידי ביורק עצמה בפרטיות עם חברה מת'יו בארני, בעזרת מצלמה שניתנה לה על ידי נייט. הקליפ גם מראה תצוגה גרפית של פירסינג. הווידאו הוחרם על ידי MTV בארצות הברית. במרץ 2006, בגרסה הספרדית של המגזין רולינג סטון, השיר דורג במקום ה-38 ברשימת השירים הטובים ביותר בשנות האלפיים על ידי מומחי מוזיקה ספרדים.
הסינגל השלישי והאחרון מתוך האלבום הוא "Cocoon", שיצא במרץ 2002. הוא נכתב על ידי ביורק ותומס קנאק. השיר הוא על ילדה שזוהרת מרוב אושר עקב רומן שסחף אותה בהפתעה, והוא כולל כמה סיטואציות מיניות מתוארות בתור מטאפורות. הקליפ היה כמעט שנוי במחלוקת כמו הקליפ הקודם, של "Pagan Poetry". הקליפ מציג את ביורק עירומה למראית עין (למעשה היא לובשת חליפת גוף מאוד צמודה) כשחוט אדום יוצא מפטמותיה ובסופו של דבר מתפתח לפקעת סביבה. הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-35 בטבלאות הסינגלים בבריטניה.