ברוניי

היסטוריה

סולטנות ברוניי הייתה חזקה מאוד בין המאה ה-14 ועד המאה ה-16 ושלטה בדרום הפיליפינים, סראוואק וסבה. התערבות אירופאית הביאה בהדרגה להחלשת כוחה ובשנת 1888 הפכה ברוניי למדינת חסות בריטית. ברוניי נכבשה בתקופות שונות על ידי ספרד, על ידי בריטניה ואפילו על ידי מושבת פיראטים. הפעם האחרונה בה נכבשה ברוניי הייתה במלחמת העולם השנייה בידי הצבא היפני הקיסרי, אשר מיהר לרתום את שדות הנפט שלה לצרכיו. האמריקאים והאוסטרלים, ששיחררו אותה מאוחר יותר, העבירו אותה שוב לידי הבריטים ששלטו בה עד לקבלת עצמאותה ב-1984.
בשנת 1962 התכוונה בריטניה לאחד את מדינת החסות עם מלזיה, אך תוכנית זו לא התממשה בגלל התנגדות פנימית עזה. ברוניי קיבלה מבריטניה עצמאות חלקית בשנת 1971 וקיבלה ב-1 בינואר 1984 את עצמאותה המלאה. עם התחזקות המעמד העצמאי של ברוניי, התחזקה גם סמכותו של הסולטן, שזכה בהדרגה לכוח אבסולוטי.
עוד מראשית עצמאותה נתנה ברוניי חשיבות חוקית ותרבותי לחוקי השריעה האיסלאמים. בשנת 2014 הגדיל הסולטן את יחסם וחומרתם של חוקי השריעה במדינה, כשבשלב זה החוקים השיתו קנסות או עונשי מאסר על עבירות כמו היריון מחוץ לנישואים.
בשנת 2019 הסולטנות אימצה את חוקי השריעה כחוק הלאומי במדינה. החוקים החדשים שאימצה המדינה, ובהם סקילת הומוסקסואלים וקטיעת ידיים לגנבים, גונו על ידי ארגונים שונים בעולם, בהם אמנסטי אינטרנשיונל שכינה אותם אכזריים.
בתגובה חריגה לביקורת, הקפיא הסולטן את החלת עונש המוות על עבירות על חוקי השריעה, בעקבות קריאות לחרם על מלונותיו וגינויים בינלאומיים.

פוליטיקה

הסולטאן של ברוניי, שהתואר שלו מועבר בירושה מאז המאה ה-14, הוא ראש המדינה וראש הממשלה של ברוניי. הסולטאן מתייעץ עם מספר יועצים ועם קבינט של שרים על אף שהוא השליט הבלעדי של המדינה.
התקשורת במדינה היא מאוד פרו-ממשלתית ופרו-המשפחה המלכותית, ומקנה להם מעמד של כמעט אל בתוך המדינה.
חייו של הסולטן מתאפיינים בפזרנות מופרזת של העושר שנצבר על ידו ועל ידי משפחתו (המוערך בכ-22 מיליארד דולר).
אין גוף מחוקק שנבחר בבחירות. בשנת 2004 כינס הסולטאן חסנאל בלקיה את הפרלמנט הממונה אשר לא נפגש מאז שנת 1984.
המדינה הייתה באופן היפותטי תחת משטר צבאי מאז המרד שהתרחש בשנת 1962 והורגע על ידי החיילים הבריטים מסינגפור. בריטניה עדיין שומרת חיל מצב בברוניי לפי בקשתו של הסולטאן להגן על שדות הנפט בחלק המערבי של המדינה.

כלכלה

הכלכלה היא תערובת של יוזמות פנימיות וחיצוניות, רגולציה ממשלתית, מדיניות רווחה, ומסורת כפרית. ההכנסה השנתית הממוצעת לנפש עומדת על 49 אלף דולר. נוסף על כך נהנית האוכלוסייה מביטוח רפואי וחינוך חינם ואינה משלמת מס הכנסה. המדינה מסבסדת גם אורז ודיור. ייצוא נפט גולמי וגז טבעי מהווים כמחצית מהתמ"ג. וישנה הכנסה מהותית גם מהשקעות זרות.
הממשל של ברוניי מודאג מאינטגרציה בכלכלה העולמית שהולכת וגדלה ומכך שהדבר יחתור תחת הסדר והלכידות החברתית. למדינה תוכניות להעלות את כח העבודה, להוריד אבטלה, לחזק את הסקטור הבנקאי והתיירות, ובצורה יותר כללית להרחיב את הבסיס האקונומי מעבר לגז ולנפט.

גאוגרפיה

ברוניי היא מדינה דרום מזרח אסיאתית. המדינה מוקפת כולה במלזיה ממזרח, מדרום וממערב (גבול באורך 381 ק"מ), ואילו בחלק הצפוני שלה יש לה קו חוף באורך של 161 ק"מ עם ים סין הדרומי. המדינה מורכבת משני חלקים שלא מחוברים ביניהם, והמצב הגאוגרפי המיוחד של האזור הנפרד כמעט יוצר מובלעת בתוך מלזיה.
מרבית המדינה מישורית, עם מעט הרים במזרח וגבעות נמוכות במערב. המקום הנמוך ביותר הוא בגובה קו החוף והמקום הגבוה ביותר הוא בוקיט פאגון בגובה 1,850 מטר. האקלים בברוניי הוא חם, לח וטרופי עם הרבה גשמים.

דמוגרפיה

המבנה הגאוגרפי של ברוניי יוצר חלוקה דמוגרפית של האוכלוסייה, כאשר 97% מהאוכלוסיית המדינה גרה בחלק המערבי והגדול יותר, ורק 3% חיים בחלק הקטן טמבורונג.
מבחינה אתנית, כשני שלישים מהאוכלוסיית המדינה הם מלאים. המיעוט הגדול במדינה הם הסינים, כ-15% מהאוכלוסייה. שתי האוכלוסיות הללו משקפות את השפות החשובות - המלאית (השפה הרשמית) והסינית. השפה האנגלית גם היא מדוברת במדינה.
הדת הרשמית במדינה היא האסלאם, והסולטאן עומד בראש הדת במדינה. דתות נוספות במדינה הן הבודהיזם בה מאמינים בעיקר הסינים, והנצרות.