google/wiki40b huggingface dataset:
יס"מ

ארגון ומבנה היחידה

היס"מ כפופה למשטרת ישראל ומהווה המקבילה של סיירת משמר הגבול במשטרה "הכחולה". יחידות היס"מ פרושות ברחבי הארץ במחוזות ובמרחבים השונים, הן כפופות מבצעית למפקד המחוז/המרחב ומקצועית לאגף המבצעים במטה הארצי. מפקד היחידה הוא קצין משטרה בדרגת רב פקד, ותחת פיקודו פועלים מפקדי צוותים וצוותי לוחמים המורכבים מגברים ונשים.

כח אדם

הגיוס ליחידה נעשה על בסיס התנדבותי, והמשרתים בה הם אנשי קבע בוגרי יחידות קרביות בצה"ל או במג"ב, בעלי רובאי 05 ומעלה.
ההכשרה לתפקיד כוללת קורס שוטרים שנערך במכללה הלאומית לשוטרים, שם עוברים המגויסים הכשרות לתפקיד שוטר במשטרת ישראל, ולאחר מכן קורס לוחמי יס"מ. הקורס נערך בבבסא"ר ע"ש רבין, ביחד עם לוחמי יחידות מג"ב, ובסופו מוענקת להם סיכת הלוחם של היחידה. 
הלוחמים נדרשים להיות זמינים להקפצות במשך כל שעות היממה, והם מתאמנים באופן קבוע בנושאים מקצועיים הכוללים כושר גופני, קליעה, לוחמה בטרור, קרב מגע, טקטיקות פיזור הפגנות מתקדמות, נהיגה מבצעית, שיתוף פעולה עם כוחות אחרים, לוחמת אב"כ, עזרה ראשונה ועוד.

היסטוריה ואירועים בולטים

היס"מ הראשונה הוקמה בשנת 1988 במרחב העמקים ומפקדה היה שמעון קורן, בשנת 1991 הוקמה היחידה השנייה במחוז ירושלים (קדמו לה מספר יחידות פיילוט במהלך שנות השמונים אשר נקראו יל"ס- יחידה להשלטת סדר) ומאז הלכו וקמו יחידות יס"מ בכל גזרות משטרת ישראל.
אנשי היחידה לקחו לאורך השנים חלק באירועים חשובים בתודעה הישראלית, בין הבולטים שבהם היו גם רצח יצחק רבין, מהומות אוקטובר 2000, תוכנית ההתנתקות ופינוי התנחלות עמונה. הלוחמים פעלו גם בזירות פיגועים רבים בכל רחבי הארץ, ובכמה מקרים אף נלחמו פנים אל פנים מול מחבלים שכבר החלו בביצוע הפיגוע.

פעילות

היס"מ מוגדרת "יחידת התערבות". ככזו, עליה להתערב הלכה למעשה ובאופן מיידי בכל התפתחות מסכנת חיים, כדי לסכל או לכל הפחות למזער נזקים באירוע. היחידה מאפשרת לפיקוד המשטרה או הצבא לקבל תמונת מצב עדכנית מכח שמזנק מהר, מכתר, מקפיא מצב ואם צריך גם חותר למגע עד להגעת "יחידת השתלטות", צוות משא ומתן ושאר גורמים מקצועיים בהתאם לסיטואציה. מלבד ההיבט הביטחוני המובן מאליו, התערבויות שכאלה נדרשות בסביבה האזרחית בשלל אירועים מתפתחים כגון ניסיונות התאבדות הכוללים התבצרות, נשק, בלוני גז, ניסיונות חיסול וקרבות עבריינים, אירועי חומ"ס אזרחיים ועוד.
לוחמי היס"מ הפכו ל"חלק מהנוף" בהפגנות הימין והשמאל הפוליטי בישראל, הפגנות פלסטינים ופעילי שמאל רדיקלי, תפילות ימי השישי במסגד אל-אקצא, המלחמה באלימות באצטדיוני הכדורגל, פינוי מאחזים באיו"ש, פינוי מבנים בלתי חוקיים במזרח ירושלים, בנגב ובצפון, הפרות סדר והפגנות על רקע חברתי של קבוצות ורבדים בציבור הישראלי (למשל חרדים, אתיופים, דרוזים, סטודנטים ועוד).
בשל תפקידן, ובעיקר לאור תפקודן באירועים אלו, קנו לעצמן יחידות היס"מ מוניטין של יחידות קשוחות, שלא נרתעות מעימותים פיזיים עם מתפרעים.
בימים כסדרם עוסקות יחידות היס"מ באכיפת עבירות חמורות, כל אחת לפי אופי הגזרות השונות במשטרת ישראל- משמע, כל יחידה מתמחה בטיפול ובהתמודדות מול תופעות העבריינות הנפוצות באזור פעילותה.
בין האזורים הבולטים בהם נוכחות לוחמי היס"מ ידועה, ראוי לציין את לוד, רמלה, תל אביב-יפו, גבול ישראל מצרים וכפרי הדרום, באר שבע, דימונה, אזור המשולש, ירושלים, איו"ש וכפרי הגליל.
אצטדיון הברפלד

היסטוריה

האצטדיון נחנך בשנת 1993 והחליף את "מגרש הפחים", אצטדיונה הקודם של הפועל ראשון לציון.
שמו המקורי של האצטדיון היה "האצטדיון העירוני ראשון לציון", אך הוא כונה "אצטדיון הסופרלנד" עקב קרבתו לפארק השעשועים הקרוב, "הסופרלנד". בשנת 2003 שונה שם האצטדיון ל"אצטדיון הברפלד" על שם חיים הברפלד, לשעבר מזכ"ל ההסתדרות ויושב ראש התאחדות הכדורגל הישראלית בעבר.
בדצמבר 2007 נחנך בכניסה הראשית לאצטדיון תבליט של השוער יעקב חודורוב ששיחק בהפועל ראשון לציון.
בעונת 2009/2010 אירחה קבוצת הפועל מרמורק את משחקיה הביתיים באצטדיון זה, היות שמגרשה הביתי לא עמד בתקני הליגה הלאומית.
האצטדיון אירח בעבר מספר פעמים את גמר גביע המדינה לנוער.
בשנת 2015 אירח האצטדיון שלושה משחקים בשלב הבתים של אליפות אירופה בכדורגל לנערות עד גיל 19 שנערכה בישראל.

תיאור האצטדיון

באצטדיון 6,000 מקומות והוא בנוי משני יציעים, מערבי ומזרחי אשר מכילים 3,000 מקומות כל אחד.
ביציע המערבי, המרכזי, ישנם שלושה שערים: שער 1 משמש את אוהדי הפועל ראשון לציון ומונה 1,350 מקומות ישיבה, שער 2, המכונה גם "שער הזהב", הוא יציע הכבוד ומונה 300 מקומות ישיבה ושער 3 משמש את אוהדי קבוצת החוץ ומונה גם הוא 1,350 מקומות ישיבה. ביציע המזרחי, הנפתח בעיקר במשחקים מושכי קהל, ממקומים שערים 4 ו-5 המונים כל אחד 1,500 מקומות. 
בסמוך לאצטדיון ממקום מתחם האימונים של הפועל ראשון לציון. משטחי הדשא במתחם מושקים במים מושבים מהשפד"ן.
Traceroute

traceroute היא שיטה למציאת הדרך שבה עוברת חבילת מידע מאתר אחד למשנהו דרך נתבי תקשורת בפרוטוקול TCP/IP. היא קיימת כתוכנה במרבית מערכות ההפעלה המסוגלות לעבוד ברשת.
כאשר תוכנה המשתמשת בשיטה זו פועלת היא לרוב מייצרת פלט המכיל את רשימת כתובות ה־IP או שמות תחום של ממשקי הנתבים אשר קיימים בדרך. הרשימה מתחילה מממשק הרשת הקרוב למחשב שמריץ את התוכנה ומסתיימת בממשק הרשת הרחוק, שנמצא קרוב לכתובת שעלייה הורצה הפקודה. במקרים רבים התוכנה מציגה את הזמן שלקח לנתבים לענות בנוסף לכתובתיהם.
במערכות UNIX ו־Linux רבות, הפקודה שמשתמשת בשיטה זו נקראת traceroute. במערכת ההפעלה Windows הפקודה התואמת נקראת tracert.
יוסף טייכר

יוסף טייכר (2 בנובמבר 1918 - 11 ביוני 2014) היה מהנדס כימיה ותעשיין ישראלי מייסד ומנכ"ל חברת אליאנס ומנכ"ל מפעלים פטרוכימיים בישראל. כיהן כנשיא אוניברסיטת חיפה.

ביוגרפיה

טייכר נולד בצפת והיה דור חמישי בארץ ישראל. ב-1920 עברה משפחתו לשכונת בת גלים בחיפה. למד בבית הספר הריאלי והוקפץ שתי כיתות. בגיל 16 החל ללמוד באוניברסיטה האמריקנית בביירות ובגיל 18 נסע ללמוד הנדסת כימיה בגלאזגו שבסקוטלנד. 
במלחמת העולם השנייה עבד ככימאי במפעל הצמיגים דנלופ באנגליה, לאחר המלחמה נשלח לגרמניה למטרות ריגול תעשייתי. 
ב-1946 עלה לארץ ישראל ומונה למנהל מפעל הגומי "המגפר" מקבוצת סולל בונה. בתקופת מלחמת העצמאות פיתח עבור ארגון ההגנה ואגד צמיגים עמידים לירי ששימשו את השיירות לירושלים. ב-1949 נסע יחד עם שרגא גורן במשלחת מטעם סולל בונה לארצות הברית לשכנע משקיעים להקים מפעל צמיגים בישראל. לאחר גיוס ההשקעה ייסד ב-1950 את מפעל אליאנס בחדרה ושימש מנכ"ל החברה עד אוגוסט 1976. ב-1980 מונה למנהל חברת מפעלים פטרוכימיים בישראל. 
לאחר פרישתו לגמלאות למד פסיכולוגיה בסקוטלנד. בשנים 1984-1983 כיהן כנשיא אוניברסיטת חיפה. הוא פעל עם רעייתו בחינוך בני נוער בעיירות פיתוח ולימד בהתנדבות בבית ספר תיכון אורט בחצור הגלילית. על פועלו זכה לתואר יקיר חיפה. 
היה נשוי למילדרד עד למותה ב-2013 ואב לשתי בנות.
אנטיגואה וברבודה

היסטוריה

התושבים האינדיאנים הראשונים התיישבו ב"אנטיגואה וברבודה" בסביבות המאה ה-24 לפנה"ס. מאוחר יותר, השבטים האינדיאנים אראוואק וקאריב אכלסו את האיים. האי אנטיגואה נקרא במקור "וודאדלי" על ידי הילידים.
קולומבוס הגיע לאנטיגואה ב־1493 וקרא לאי "סנטה מריה לה אנטיגואה" (מריה הקדושה העתיקה) כשם פסל שעמד בקתדרלת סביליה. ב־1632 התיישבו באי בריטים, והביאו אליו עבדים אירים קתוליים, למטעי הסוכר. ב־1667 הפך אנטיגואה למושבה בריטית וב־1678 התיישבו הבריטים בברבודה. ב־1834 שוחררו העבדים באנטיגואה וב־1860 סופחה ברבודה למושבת אנטיגואה. ב־1871 הפכו אנטיגואה וברבודה לחלק מהפדרציה של איי ליווארד. ב־1956 התפרקה הפדרציה ושנתיים לאחר מכן, הצטרפה אנטיגואה לפדרציה של איי הודו המערבית, שהתפרקה ב־1962. ב־1967 זכתה אנטיגואה לממשל עצמי, וב־1981 ב-1 בנובמבר, בעצמאות.

פוליטיקה

אנטיגואה וברבודה הם חלק מחבר העמים הבריטי ובראש המדינה עומדת המלכה אליזבת השנייה, אשר נציגה באיים הוא המושל הכללי. הממשלה מהווה את הרשות המבצעת. ראש הממשלה הוא לרוב מנהיג המפלגה הזוכה בבחירות לבית הנציגים (המונה 17 חברים), אשר נערכות כל 5 שנים. הסנאט, מונה גם הוא 17 חברים, אשר ממונים על ידי המושל הכללי.

כלכלה

כלכלת אנטיגואה וברבודה מתבססת בעיקר על תיירות. התיירות תורמת כ-64% מהתוצר הלאומי הגולמי, והחקלאות כארבעה אחוזים. הגידולים העיקריים הם כותנה, פירות וירקות, בקר, כבשים ועזים. ענף חשוב נוסף הוא הדיג. התעשייה, המייצרת מוצרי מזון ועץ, נייר, טקסטיל וצבעים, תורמת כ־12.5 אחוזים מהתוצר הלאומי הגולמי.

גאוגרפיה

אנטיגואה וברבודה משתרעת על פני שלושה איים, בין הים הקאריבי לאוקיינוס האטלנטי. הגדול באיים הוא אנטיגואה (280 קילומטרים ריבועיים), שבו נמצאת הפסגה הגבוהה במדינה, הר בוגי (402 מטר מעל פני הים). אי האלמוגים השטוח ברבודה (161 קמ"ר) נמצא 40 קילומטרים מצפון-מזרח לאנטיגואה. האי הלא מיושב הזעיר רדונדה נמצא 40 קילומטרים מדרום-מערב לאנטיגואה.
מזג האוויר במדינה נוח. האקלים הוא טרופי מתון, בהשפעת רוחות הסחר. הטמפרטורות נעות בין 23 מעלות צלזיוס בחורף ל-30 מעלות בקיץ. הלחות נמוכה יחסית לאזור הטרופי, וכך גם כמות המשקעים העומדת על כ-1000 מ"מ בשנה. גשם יורד בכל חודשי השנה, וביתר-שאת בתקופה שבין אוגוסט לנובמבר. בשנים שחונות מהרגיל קיימת באיים מצוקת מים ממשית.
הוריקנים פוקדים את אנטיגואה וברבודה מדי שנה בממוצע.

המטבח האנטיגואני

תירס, בטטות ותפוחי אדמה משחקים תפקיד חשוב במטבח המקומי. דוגמה למאכל אנטיגואני פופולרי הוא דוקונה- כופתה מאודה מתוקה, עשויה מבטטות מגוררות, קמח ותבלינים. מאכל  אנטיגואני נוסף הוא הפונגאי- פסטה עשויה מקמח תירס ומים.

דמוגרפיה


רוב האוכלוסייה במדינה (מעל 90%) הם צאצאי עבדים אשר הובאו על ידי הבריטים, או מולאטים, צאצאי אפריקנים ואירופים. חלק קטן מהתושבים הוא ממוצא אירופאי טהור, בעיקר אירי, בריטי ופורטוגלי. הפורטוגלים היגרו לאיים ממדיירה באמצע המאה ה-19. כן מתגוררת באיים אוכלוסייה קטנה ממוצא ערבי-נוצרי, שראשיתה בהגירה של סוחרים בתחילת המאה ה-20.
אוכלוסייה גדולה של ילידי "אנטיגואה וברבודה" וצאצאיהם, מתגוררת כיום בבריטניה. כנגדה קיימת גם הגירה אל האיים, בעיקר מאיים אחרים בים הקריבי ובפרט מהרפובליקה הדומיניקנית.
כשלושה רבעים מהתושבים הם נוצרים המשתייכים למספר רב של זרמים נוצריים. העדה הגדולה ביותר היא הכנסייה האנגליקנית, אחריה הקתולית, ואחריה כתות פרוטסנטיות שונות. יתר התושבים הם מאמיני דת הראסטפארי, מוסלמים או בהאאים. באנטיגואה שוכנת גם קהילה יהודית קטנה.
השפה הרשמית במדינה היא אנגלית, אך התושבים מדברים בעיקר בניב קריאולי מקומי.
קירוב

במתמטיקה ובמדעים, קירוב הוא ייצוג לא מדויק של ביטוי מתמטי, המתאים לשימוש כאשר דיוק מוחלט אינו אפשרי או אינו הכרחי. למרות שקירוב מתייחס בדרך כלל למספרים, אפשר ליישם אותו גם בהקשר של פונקציות, צורות וחוקים פיזיקליים. את הקירוב של a על ידי b מסמנים בסימן ≈, כך: a ≈ b.
לעיתים נעשה שימוש בקירוב עקב קיומו של מידע חלקי בלבד המונע שימוש בייצוג המדויק של הביטוי המתמטי. בפיזיקה במיוחד, בעיות רבות מורכבות מדי לפתרון אנליטי מלא ולכן משתמשים בקירובים רבים לצורך פתרונן. לכן פעמים רבות גם בהינתן ייצוג מדויק לאותו הביטוי המתמטי, קירוב עשוי להניב פתרון מספיק מדויק תוך הפחתה משמעותית של מורכבות הבעיה. 
סוג הקירוב שבשימוש תלוי במידע הזמין לביצוע הקירוב, במידת הדיוק הנדרש, במידת הרגישות של הבעיה לנתונים ובמשאבים הקיימים לביצוע הקירוב, שכן על פי רוב קירוב מדויק יותר דורש יותר זמן ומאמץ. הקירוב ייחשב למדויק יותר ככל ששגיאת הקירוב תהא קטנה יותר. לקירוב, אפילו כזה המופיע בחישוב על גב מעטפה, יש ערך בעיקר כאשר הוא מלווה בחסם של גודל השגיאה.

קירוב צורות

קירוב צורות גאומטריות בדרך כלל מתייחס לצורה מורכבת או לא מוגדרת כאל אחת מהצורות הבסיסיות לצורך פישוט החישובים הקשורים באותה הצורה. דוגמה נפוצה לקירוב צורות ניתן לראות בחישובים הנוגעים לצורתו של כדור הארץ. מרבית הניתוחים הפיזיקליים מתייחסים לכדור הארץ כאל כדור מושלם, אף על פי שהוא למעשה גאואיד. למרות שניתן להשתמש בניתוח הפיזיקלי בנוסחאות הגאואיד, הקירוב לכדור מדויק מספיק למרבית הצרכים (חישובי כבידה לדוגמה) ומקל משמעותית על הניתוח ולכן מעדיפים להשתמש בו. אם נדרש דיוק יוצא דופן בניתוח, למשל בשיגורי מעבורות לחלל וכיוצא בזאת, קירובים גסים כגון אלו אינם מבוצעים ומשתמשים בערכים המדויקים יותר (שגם הם על פי רוב קירובים בפני עצמם, אך בעלי שגיאה נמוכה יותר).
קנלה

קנלה (בצרפתית: canelé) הוא מאפה מתוק מהמטבח הצרפתי אשר נפוץ במיוחד באזור בורדו.
הקנלה עשוי כך שפנים המאפה הוא רך ונימוח ובהיר והקרום החיצוני קשה, כהה בבעל צבע של קרמל כהה. צורתו הוא כשל גליל קטן. הקנלה עשוי מקמח, ביצים, סוכר, חלב, רום ווניל. באופן מסורתי נהוג לאפות קנלה בכלים מנחושת אם כי אפשר למצוא כיום תבניות מסילקון .
עקרון החיבוריות

עקרון החיבוריות בתורת המשחקים הוא תכונה של פתרון נקודתי למשחקים שיתופיים בצורה קואליציונית, ומהווה גם אחת מארבע התכונות המאפיינות את פתרון ערך שפלי.

הגדרה פורמלית

נאמר שפתרון  מקיים את עקרון החיבוריות, אם לכל שני משחקים שיתופיים בצורה קואליציונית  ו-  מתקיים:

הצדקת עקרון החיבוריות

עקרון החיבוריות הוא כאמור תכונה שניתן לדרוש מפתרון למשחק שיתופי בצורה קואליציונית.
אם קבוצת שחקנים  משחקת בשני משחקים שונים,  ו- , הרי שבכדי להשתתף במשחק , שחקן  יהיה מוכן לשלם , ובמשחק , יהיה מוכן לשלם . העיקרון דורש ששחקן  יסכים לשלם במשחק המחובר  את  - כלומר את מה שהסכים לשלם עבור שני המשחקים בנפרד.
שאלת קיום עקרון החיבוריות קובעת באיזו מידה תלוי המשחק המחובר במשחקים הבודדים, ביחס לפתרון המוצע.

פרשנות נוספת לעיקרון

נתבונן על סיטואציה בה יכולים השחקנים לשחק רק באחד המשחקים הבודדים, בהסתברות של  לכל אחד.
במקרה כזה, תחת ההנחה שתועלת שחקנים מהגרלות שווה לתוחלת הרווח מההגרלה, כל שחקן  יהיה מוכן לשלם את התוחלת של הרווח שלו לפי פתרון , כלומר, את הסכום .
שווי כל קואליציה  בסיטואציה הזו הוא , ולכן, נקבל את הדרישה .
זאת, בנוסף עם דרישת עקרון הקוואריאנטיות תחת שקילות אסטרטגית, שקול לדרישת עקרון החיבוריות.
כריסטופר רובין

אישיות

כריסטופר רובין הוא ילד שמסייע לכל בעלי החיים ביער ת"ק פרסאות. הוא חברו הטוב ביותר של פו הדב, וכן של טיגר, חזרזיר, ארנב ואחרים.
תכנון רגיש למים

תכנון רגיש למים או תר"מ בתחום התכנון העירוני הוא תכנון של פיתוח עירוני תוך התחשבות בניקוז משקעים וניצול מיטבי שלהם, בניגוד לגישות קודמות לתכנון ששמות דגש על ניקוז מקומי מהיר ככל האפשר של המים. זהו תת-תחום בין-תחומי של תכנון עירוני ואזורי, הנדסת ניקוז ופיתוח בר-קיימא.

היסטוריה

תכנון רגיש למים התחיל להתפתח בערך בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 עם התפתחות מושג הקיימות ובמקביל התפתחות החשיבה הרב-תחומית.
חוקרים רבים התחילו להצביע על כך שקיים קשר בין הפיתוח לבין המאזן של המערכת ההידרולוגית. פיתוח עירוני גורם לאטימה של שטחים נרחבים ומצריך פתרונות ניקוז למי הנגר שנוצרים באירועי גשם. הגישה הקונבנציונאלית מתמקדת בסילוק מהיר של מי הגשם מן השטח הבנוי. 
גישה קונבנציונלית זו גורמת למספר בעיות שאינן בנות-קיימא, כגון:
1. מי הנגר מתבזבזים לים ולא מוחדרים לאקוויפר. אי-החדרה לאקוויפר יכולה לגרום להדללותו ואף לפגוע באיכותו לאורך השנים. כל זאת יכול להוסיף לגרעון במשק המים.
2. סילוק מהיר ככל האפשר של מי הנגר מצריך פיתוח מערכות ניקוז יקרות על מנת לעמוד בספיקות שיא בעת אירועי גשם גדולים. פיתוח במעלה אזור הניקוז יצריך בהכרח את שדרוג המערכת במורד האגן, כדי לעמוד בספיקות הגדולות יותר. 
3. אי-התאמת השטח לפיתוח למאפיינים ההידרולוגים של האזור (כמו בנייה בפשטי נחל) תגרום להוצאות גדולות למניעת הצפות.

פתרונות תכנון רגיש למים

תכנון רגיש למים נותן מענה לבעיות שהוצגו. ברמה העירונית הוא מציע את הפתרונות הבאות:
1. פריסת השטחים הפתוחים העיקריים בעיר בהתאמה לשיקולי מים: שימור ושיקום נחלים העוברים בשטח העירוני ומיקום השטחים הפתוחים בהתאמה לזרימת נגר עירוני בעיר.
2. תכנון ייעודי קרקע עירוניים: עירוב שימושי קרקע ובנייה קומפקטית המונעת אטימת קרקע נוספת.
3. תכנון מערך הדרכים: שילובה עם תוכנית הניקוז, כך שתותאם למערכת ההידרולוגית. החדרת נגר לקרקע שמקורו בכבישים וחניונים שכונתיים (שרמת זיהומם קטנה), אך הימנעות מהחדרת מי נגר שמקורם בכבישים ראשיים (שמאופיינים ברמת זיהום גבוהה).
4. ניהול ושימור הנגר כמרכיב בתכנון הנוף העירוני: הפניית המרזבים לשטח חדיר, ריצוף בחומרים חדירים, אגירה וניצול מי הנגר להשקיית גינות, הפניית מי הנגר לאחו לח וכו'.
מעבר לרמה העירונית, תר"מ מתייחס גם לתחומים נוספים: ברמה הארצית ואזורית הוא דורש הכנת תוכניות אב אגניות שכוללות מאגרים ואתרי החדרה במעלה הנחלים למניעת שיטפונות, ניהול פשטי נחל והצפה. לגבי שמירת מקורות המים התר"מ מציע יצירת "אזורי הגנה תכנוניים" על מקורות המים (הכוללים למשל רדיוסים של הגבלות פיתוח מסביב אתרי שאיבה) ויצירת מפות רציות (desirability) של החדרת מי נגר. מפות הרציות מתייחסות לדוגמה לאזורים שבהם ידוע על זיהומי קרקע ("החדרה לא רצויה") ואזורים עם סיכוי נמוך לזיהומי קרקע כמו למשל אזורי מגורים ("החדרה רצויה"). 
במובן רחב יותר, תר"מ מתייחס לשיטות של חיסכון במים (כגון התקנת חסכמים) ולשימושים אלטרנטיביים של מים אפורים (כגון שימוש חוזר של מי הדחת כלים ומקלחות בהדחת אסלת השירותים).
מגן אמה

מגן אמה הוא מגן המיועד לספוג את המהלומה שתחטוף האמה.
מגנים מסוג זה נפוצים בקרב מתאמנים באמנויות לחימה מכיוון שבמהלך הקרבות נדרשים הספורטאים להדוף מכות של היריב באמצעות היד, ובפרט בעיטות באמצעות האמה. ללא המגן, ישנה אפשרות גבוה כי היד תישבר. ישנם מגנים אליהם מחוברת גם כפפה או מגן למרפק. המגנים לרוב נלבשים מתחת לשרוול.
המגנים מורכבים מגומי או בד, שבתוכו ספוג, לעיתים קשיח ולעיתים רך. ישנם שני סוגים עיקריים של מגנים: מגנים אותם ניתן להדק אל האמה באמצעות סקוצ'ים, והם עשויים גומי. הסוג השני הוא של מגנים העשויים מבד ונלבשים כמו "גרב" על גבי היד, אלו נפוצים פחות ומחירם זול יותר. את המגנים ניתן לרכוש במידות שונות, והם מיוצרים על ידי מגוון רב של חברות. מחירם נע בין עשרות שקלים ועד למאות שקלים.
יורי גריגורוביץ'

חייו

יורי גריגורוביץ' נולד בלנינגרד למשפחה פקידים. הוא למד ריקוד בבית הספר לבלט ובשנת 1946, לאחר סיום הלימודים התקבל לבלט מרינסקי. במקביל להופעות כרקדן הוא החל בבימוי הופעות בלט במסגרות שונות. בשנת 1957 הוא ביים לראשונה בלט על במת תיאטרון מרינסקי ובשנים 1961–1964 הוא היה הבמאי הראשי של התיאטרון לנושאי בלט.
בשנת 1964 גריגורוביץ' עבר לתיאטרון בולשוי במוסקבה וכיהן ככוריאוגרף ראשי של התיאטרון עד לשנת 1995. בתקופה זו בלט התיאטרון זכה להכרה בינלאומית כלהקת בלט מהטובות בעולם. בתקופה זה נערכו מעל ל-100 נסיעות מחוץ לגבולות ברית המועצות והלהקה הופיעה בכל העולם.
בשנת 1975 גריגורוביץ' העלה על במה בלט "ספרטקוס" עם מריס ליאפה וולדימיר ואסילייב. הבלט זכה בפרס לנין. בהמשך יחסיו עם מריס ליאפה התקררו וגריגורוביץ' לא קידם את הרקדן. במהלך עבודתו בתיאטרון בולשוי גריגורוביץ' ערך מחדש מספר יצירות קלאסיות של מריוס פטיפה. אשתו, שהייתה רקדנית בלט בתיאטרון ריקדה בתפקידים ראשים במספר הצגות שהוא העלה על הבמה.
החל משנות ה-70 לגריגורוביץ' הותר לעבוד בתיאטראות באירופה והוא העלה על הבמה מספר הצגות בלט בווינה, פריז ומילאנו.
בשנת 1980 גריגורוביץ' היה במאי של טקסי הפתיחה והנעילה של אולימפיאדת מוסקבה.
בשנת 1991 גריגורוביץ' הקים להקת בלט משלו וניהל אותה עד לשנת 1994. בשנת 1996 גריגורוביץ' הקים תיאטרון בלט חדש בעיר קרסנודר והוא מכהן כמנהל אמנותי של התיאטרון עד היום.
בשנת 1995 גריגורוביץ' עזב את התיאטרון בולשוי כתוצאה מהאשמות באי-קידום רעיונות חדשים. לאחר העזיבה גריגורוביץ' הרחיב את עבודתו עם תיאטראות שונות ברוסיה ומחוץ לגבולותיה. בשנת 2001 הוא חזר לביים בלט על במת תיאטרון בולשוי.
מספר הצגות בלט שהוא ביים צולמו לסרטים.
תעלומת הבית הנסתר

תקציר

פיפ, באטס, לארי ודייזי התבלבלו וחשבו כי ארנסט "ארן" גון, אחיינו של שוטר העיירה הוא לא אחר מחברם הטוב פרדריק בתחפושת. הם קראו לו בשם החיבה 'שמנמן' (Fatty) ובאטס אפילו נתנה לו את מתנת הכריסמס המיועדת אל פרדריק- מחברת מיוחדת שהכינה עם שמו עליה. עם זאת, כאשר ארן מספר זאת למר גון, שוטר העיירה, הוא חושש כי הילדים פותרים עוד תעלומה ומבקש מהוריהם לאסור עליהם לפתור עוד תעלומות. ארן מבקש מהילדים שוב ושוב לספר לו על התעלומה שהם פותרים והילדים בתגובה ממציאים תעלומות בדויות ומספרים לו אותן, הם מספרים לו על חוטפים וגנבים שנמצאים על גבעת חג המולד בתקווה שהוא יספר למר גון השוטר כדי שינסה לפתור את התעלומות השקריות. אחרי זאת הם מבקשים מארן ללכת אל הגבעה ולחקור אורות מרצדים הבוקעים ממנה (במציאות הילדים תיכננו שלארי ופיפ יאירו את האורות ופרדריק יסתתר ויפחיד את ארן כאשר הוא יגיע למקום). בינתיים, מר גון מפחיד את ארן ומוציא ממנו את כל המידע על התעלומה והולך לבד לחקור את המקום. בלילה שבו מר גון יוצא לחקור, ארן מתחמק ויוצא לחקור אף הוא את הגבעה, ארן טועה בדרך ומגיע למקום שנקרא הארי הכסיל, שם הוא שומע קולות מסתוריים, צעדים ואף רואה אורות. ארן מספר לחבורה על המקרה. הילדים אינם מאמינים לו בהתחלה אך לאחר מכן הם מחליטים להתחיל לחקור. פרדריק מתלבש כמו ארן בשביל הכיף במהלך החקירה וכתוצאה מכך ארן נתפס ונלקח ל'הארי הכסיל'. באטס מציעה לפרדריק שארן יכול להיות שם, ופרדריק חוקר, עם פיפ ולארי שנגררו. ארן נמצא שם ופרדריק מבקש ממנו לחכות עד לבוקר הבא כדי שהולנד וכנופיתו ופיטר המשגיח יוכלו להילכד.  המפקח מאזין לסיפורו של פרדריק ושולח שש ניידות משטרה להארי הכסיל. ארן מוחזר בבטיחות ומבטיח לקרוע את השיר החצוף שפרדריק כתב על מר גון.
בריאן רוברטס

קריירת משחק

רוברטס שיחק באוניברסיטת דייטון, במשך ארבע עונות. נבחר לשחקן העונה במחוז האטלנטיק 10 בעונות 2005/2006 ו-2006/2007. בעונתו האחרונה במכללה (2007/2008) העמיד ממוצעים של 18.4 נקודות, 3.4 אסיסטים ו-2.8 ריבאונדים למשחק, ואף נבחר פעם אחת לשחקן השבוע של ESPN בכל המכללות, כאשר קלע 12 נקודות ושלשת ניצחון ב-64 השניות האחרונות של המשחק נגד אוניברסיטת מיאמי-אוהיו.
רוברטס שיחק בליגת הקיץ של ה-NBA במדי אורלנדו מג'יק, אך לא נבחר בדראפט.
רוברטס החל את קריירת הבוגרים שלו בקבוצה המאוחדת של הפועל גלבוע גליל מליגת העל הישראלית, במדיה היה אחד השחקנים הבולטים בקבוצה. רוברטס סיים את העונה עם 15.5 נקודות, 2.4 אסיסטים, 2.1 ריבאונדים ו-1.2 חטיפות בכ-31.5 דקות בממוצע למשחק והוביל את קבוצתו לפיינל פור, בו סיימה במקום השלישי.
ב-10 ביולי 2009, חתם רוברטס בקבוצת במברג מהבונדסליגה.
עם קבוצתו הגרמנית שיחק רוברטס שלוש שנים (עד תום עונת 2011/2012), בין היתר גם במסגרת היורוליג, וזכה בשלוש אליפויות גרמניה (2010, 2011, 2012) ובשתי גביעי גרמניה (2011,2012).
במהלך קיץ 2012 שיחק רוברטס במסגרת ליגת הקיץ של ליגת ה-NBA במדי הניו אורלינס הורנטס בה הראה יכולת טובה והצליח להרשים את הצוות המקצועי של המועדון. ב-16 באוגוסט 2012 חתם רוברטס בקבוצת הניו אורלינס הורנטס.
ביולי 2014 חתם על חוזה בשארלוט הורנטס. בפברואר 2016 נשלח למיאמי היט בטרייד משולש בו נשלחו כריס אנדרסן (ממיאמי) ופי ג'יי היירסטון (משארלוט) לממפיס גריזליס, וקורטני לי (מממפיס) הועבר לשארלוט. כעבור יום אחד נשלח רוברטס לפורטלנד טרייל בלייזרס, יחד עם בחירת דראפט עתידית, בתמורה להטבות כלכליות.

סטטיסטיקת קריירה

נכון לסוף עונת 2016/2017.‏
יחסי החוץ של איטליה

ברית המועצות

ממשלתו של בניטו מוסוליני באיטליה, וממשלתו של יוסיף סטלין בברית המועצות הכירו האחת בשנייה וכוננו יחסים דיפלומטיים ב-7 בפברואר 1924 (זמן קצר לאחר מותו של ולדימיר לנין). הסכם ראשוני נחתם ב-26 בדצמבר 1921, והוא כלל הכרה דה פקטו בברית המועצות על ידי איטליה. שתי המדינות חתמו על הסכם ידידות ב-2 בספטמבר 1933, והוא נותר בתוקף עד ה-22 ביוני 1941, כאשר איטליה הכריזה מלחמה על ברית-המועצות כחלק מדינות הציר במלחמת העולם השנייה.
אפילו במהלך מלחמת העולם השנייה, כאשר איטליה לחמה לצד גרמניה הנאצית נגד ברית המועצות, החיילים האיטלקים העניקו טיפול טוב יותר לאזרחים הסובייטים, טיפול שהיה הרבה יותר טוב מאשר הגרמנים.

רוסיה של ימינו

בשנת 2006, רוסיה ואיטליה חתמו על הסכם לשיתוף פעולה למלחמה בפשע ולהגנה על חירויות האזרח. יש קשרים מסחריים הדוקים בין שתי המדינות. איטליה היא שותפתה המסחרית השנייה החשובה ביותר של רוסיה באיחוד האירופי, לאחר גרמניה, וחברת האנרגיה הממשלתית שלה, ENI, חתמה באחרונה על חוזה ארוך טווח ארוך עם גזפרום לייבוא ​​גז רוסי לאיטליה.
בעידן המודרני, רוסיה ממשיכה לקיים יחסים חמים עם איטליה. ממשלות סילביו ברלוסקוני (2001–2006 ו-2008–2011) חיזקו את הקשרים של איטליה עם רוסיה, בשל ידידותו האישית עם הנשיא ולדימיר פוטין. שיתוף הפעולה התרחב גם לתחום התעופה, בין החברה האיטלקית אלניה איירמאקי לחברה הרוסית סוחוי, בפיתוח משותף של כלי טיס חדשים. בנוסף, הרוסים תמיד מבקרים באיטליה במספרים גדולים.
רוסיה מחזיקה באיטליה שגרירות ברומא ו-9 קונסוליות באנקונה, ג'נובה, מסינה, מילאנו, נאפולי, פאלרמו, אודינה, ונציה וורונה, ואילו איטליה מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה ו-8 קונסוליות בקלינינגרד, קרסנודר, ליפצק, נובי אורנגוי, סמרה, סוצ'י, סנקט פטרבורג ויקטרינבורג.

סעודיה

בין איטליה לסעודיה מתקיימים יחסים דיפלומטיים חלקיים במצב רעוע. הגורם המרכזי למצב היחסים בין המדינות הוא אמירות גזעניות של פוליטיקאים איטלקים המשפילות את האסלאם, שהיא הדת המרכזית בערב הסעודית. ממשלת איטליה מנסה לשפר את היחסים על ידי תמיכה בהצעות שמציעה סעודיה, כגון ההצעה שההעלתה סעודית בשנת 2005 להקים מרכז מידע בינלאומי שייאסוף מודיעין נגד ארגוני טרור. שגריר איטליה בסעודיה הינו תושב איטליה אשר התאסלם במהלך כהונתו. איטליה מחזיקה בשגרירות בריאד ובקונסוליה כללית בג'דה. מאידך, ערב הסעודית מחזיקה בשגרירות ברומא, בירת איטליה.
יחסי ברזיל–דנמרק

ביקורים מדרג גבוה

ראש הממשלה הדני אנדרס פוג ראסמוסן ביקר בברזיל בשנת 2007. נשיא ברזיל לואיז אינסיו דה סילבה ביקר בדנמרק במהלך כהונתו.
ליגת העל האוסטרלית בכדורסל

שחקנים בולטים

בין שחקני העבר הבולטים בליגה ניתן למנות את אנדרו גייז ומארק בראדקי האוסטרלים, ואת לירוי לוגינס האמריקאי.
דוד גוברין

ביוגרפיה

גוברין נולד וגדל בירושלים. אביו יוסף גוברין היה דיפלומט, שכיהן בין היתר כשגריר ישראל ברומניה ואוסטריה. 
לאחר שירות צבאי בחיל האוויר, החל לימודי תואר ראשון במזרח תיכון באוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 1989, החל לעבוד בשגרירות ישראל במצרים. באמצע שנות התשעים, שימש גוברין כמזכיר ראשון של שגרירות ישראל במצרים. בהמשך, עבד במשלחת הישראלית לאו"ם בניו יורק בתפקיד יועץ מדיני.
גוברין מילא תפקידים שונים במטה משרד החוץ בירושלים, לרבות כראש מחלקת ירדן במשרד החוץ. 
ב-10 בפברואר 2016, בחרה ועדת המינויים של משרד החוץ את גוברין לתפקיד שגריר ישראל במצרים במקומו של חיים קורן, אשר ביקש לשוב ארצה אחרי שכיהן כשנתיים בתפקיד. ב-31 באוגוסט 2016, מונה גוברין רשמית לתפקיד שגריר ישראל ה-13 במצרים, לאחר שהגיש את כתב המינוי שלו לנשיא מצרים עבד אל-פתאח א-סיסי.
ב-7 במאי 2017 פורסם כי מטעמי ביטחון השגרירות בקהיר עומדת ריקה מזה 5 חודשים, וגוברין וצוותו עובדים מירושלים.
גוברין הוא בעל דוקטורט בלימודי המזרח התיכון מהאוניברסיטה העברית בירושלים והוא דובר ערבית שוטפת. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בשיח הליברלי על רפורמות ודמוקרטיזציה בעולם הערבי בין השנים 1990-2005. בטרם מינויו לתפקיד השגריר שימש גוברין כחוקר ב"מכון טרומן" באוניברסיטה. 
בשנת 2015, פרסם את הספר "The Journey to the Arab Spring", אשר עסק בתהליכים הליברלים שהובילו לאביב הערבי ומתבסס על עבודת הדוקטורט שלו. הספר תורגם לעברית בהוצאת מאגנס תחת השם "המסע אל האביב הערבי" ופורסם באפריל 2016. במסגרת ספרו, טוען גוברין כי המוקד להתפתחויות הליברליות בעולם הערבי היה תמיד מצרים, אשר נחשבת מבחינתו ל"נשמה האינטלקטואלית' של העולם הערבי".
בספטמבר 2016, ערך גוברין ביקור נדיר בעיר אלכסנדריה שבצפון מצרים יחד עם צוות השגרירות, ונפגש עם ראש הקהילה היהודית במקום. ביקור זה היה הראשון מזה שנים של נציגות ישראלית באלכסנדריה.
בדצמבר 2016, הוחזר גוברין לישראל ביחד עם דוברו וקונסול ישראל במצרים, עקב התרעות על איום ביטחוני בעקבות מספר פיגועי טרור שהתרחשו במצרים באותה שנה.