google/wiki40b huggingface dataset:
ארכיטקטורה מוכוונת-שירותים

מדוע ארכיטקטורה מוכוונת שירותים?

סיבה עיקרית למעבר לארכיטקטורה מוכוונת שירותים היא הצורך להתאים את המערכות הממוחשבות והתהליכים הממוחשבים לקצב ההולך וגובר של שינויים עסקיים. דרישה זו נקראת ארגון מגיב. ארכיטקטורת SOA מאפשרת את הגמישות הנדרשת להתאמתה מהירה של מערכות המחשוב לשינויים אלה.

SOA ו-Web Services

יש המזהים בין SOA ל-Web Services. זיהוי זה אינו נכון ואינו מדויק ברמה התאורטית ועשוי להיות בעייתי ברמה הפרקטית.
אחת הבעיות בזיהוי כזה היא, שלהגדרה של SOA, מתווסף אוטומטית צימוד רפוי (Loose Coupling), משום שזו צורת העבודה של Web Services.
בפועל ישנם ארגונים שמימשו SOA באמצעות טכנולוגיות אחרות, למשל: Credit Swiss באמצעות CORBA.
אחד ההבדלים המהותיים הוא ש-SOA אסטרטגי במהותו ולכן יש לו השלכות עסקיות, ארגוניות וטכנולוגיות מהותיות.
Web Services הם טקטיים. ארגון מנסה לפתור בעיה נקודתית של אינטגרציה. מגיע למסקנה ששימוש ב-Web Services מתאים (בדרך כלל משיקולים של עלות וזמן פיתוח) ומיישם Web Service. בעיות נקודתיות נוספות, עשויות להיפתר באופן דומה על ידי Web Services נוספים.
מימוש של Web Services הוא בתפיסה של Bottom-Up, כלומר: מלמטה למעלה או מהבעיות הנקודתיות לארגון כלו, בעוד מימוש SOA מבוסס במקרים רבים על תפיסה של Top-Down, כלומר: מתכנון כולל כלפי מטה. בגלל מורכבות מימוש SOA, אין די בגישת Top-Down ובמקרים רבים נדרש גם שילוב של גישת Bottom-UP.
עם זאת המשותף בין SOA ל-Web Services, הוא האלמנטים הבסיסיים בשניהם: שירותים וממשקים.
יש הרואים ב Web Services טכנולוגיה מאפשרת (Enabling Technology) ל-SOA.
בפועל המימושים העכשוויים של SOA מבוססים בחלקם ברוב המקרים על Web Services.
חברת האנליסטים Burton Group טבעה את המושג Web Services framework או בקיצור WSF, המתאר SOA הממומש באמצעות Web Services. האיור בראש פרק זה מסכם באופן גרפי את הקשר בין SOA ל-Web Services: אין זהות אבל יש חפיפה חלקית. מחד קיים SOA ללא שימוש ב Web Services או בשימוש מוגבל בהם ומאידך ניתן לממש Web Services בארכיטקטורות שאינן SOA או ללא ארכיטקטורה בכלל.

SOA 2.0

SOA 2.0 הוא שילוב בין שתי ארכיטקטורות המשלימות זו את זו ארכיטקטורה מכוונת שירותים (SOA) וארכיטקטורה מוכוונת אירועים (EDA).ישנם יישומים ממוחשבים שאינם מתאימים לתפיסה של SOA. כך למשל יישומים ללא צימוד (Decoupled) השכיחים במערכת זמן אמת או במערכות רובוטיקה אינם מתאימים לארכיטקטורת SOA בה נדרש צימוד רפוי או צימוד הדוק. יישומים ללא צימוד מתאימים לארכיטקטורה מוכוונת אירועים. השימוש במושג זה נפוץ בעיקר על ידי אנליסטים של חברת Gartner Group ומומחים של חברת Oracle.
ארכיטקטורה מכוונת אירועים מתארת מצבים בהם התרחש אירוע המשנה מצב. התרחשות האירוע מביאה להפעלת רכיבי תוכנה באופן בלתי תלוי זה בזה. הארכיטקטורה משלימה את SOA, בכך שאירוע יכול להפעיל שירותים. במציאות ארגונית עשויים להתבצע תהליכים בהם שירותים מפעילים זה את זה באופן סדרתי (תפיסת SOA) או אירועים מורכבים בהם מופעלים מספר שירותים במקביל (כפי שמתרחש ב-EDA).
ישנה מחלוקת ביחס למקור של המונח, שיש הטוענים שנטבע על ידי אנליסטים של Gartner Group. שמות אחרים המתארים SOA 2.0 הם SOA2 ו-Advanced SOA בו השתמשו האנליסטים Yefim Natisו Roy Schulte. מבחינת בשלות טכנולוגית SOA 2.0 נמצא בשלבים מוקדמים. בתעשיית המחשוב קיימים חילוקי דעות ביחס לתועלות הצפויות ממנו וביחס לאפשרויות מימושו בארגונים.
Devil's Night

רשימת שירים

01. Another Public Service Announcemen
02. Shit Can Happen
03. Pistol Pistol
04. Bizarre (skit)
05. Nasty Mind
06. Ain't Nuttin' But Music
07. American Psycho
08. That's How (skit)
09. That's How...
10. Purple Pills
11. Fight Music
12. Instigator
13. Pimp Like Me
14. Blow My Buzz
15. Obie Trice (skit)
16. Devils Night
17. Steve Berman (skit)
18. Revelation
19. Girls

שירי בונוס

01. Shit on You
02. Words Are Weapons
03. These Drugs
M551 שרידן

התפתחות הטנק האמריקאי הקל

שורשי ההגות הצבאית האמריקנית בתחום הטנקים יבילי האוויר (כלומר, טנקים המוצנחים ממטוסים) נעוצים בשנות הארבעים הראשונות, בתקופת מלחמת העולם השנייה. הטנק הקל הראשון שיוצר בארצות הברית למטרה זו היה לוקסט M22, שמשקלו 8.5 טונות וחימושו העיקרי תותח בן 37 מ"מ. ואולם, טנק זה כבול היה במגבלות רבות כל כך באשר לתכונות השריון וכוח האש שלו, עד כי לא הגיע לכלל פעולה של ממש. יתרונו הבולט היחידי הייתה מהירותו הגבוהה - 64 קמ"ש.
הטנק האמריקני הקל הבא היה M24 צ'אפי; משקלו היה 18 טונות, וחימושו תותח בן 75 מ"מ, בעל מהירות לוע נמוכה. טנק זה לא הצליח לעמוד בקרבות במלחמת קוריאה כנגד הטנקים הסובייטים מסוג T-34/85, וכישלונו הניע את האמריקנים לחפש פתרון מהיר לטנק קל בעל כוח אש משמעותי יותר. הפתרון נמצא בדמות M41 ווקר בולדוג, אך שיפור תכונות החימוש בטנק גרר בעקבותיו עלייה דרסטית במשקל הטנק, שהגיע ל-23 טונות. דבר זה ביטל את ערכו כטנק קל, וחמור מכך, הוא הקשה מאוד על האפשרות להובילו באוויר.

השרידן

ב-1966 הוצג ה-M551 שרידן. רכב-קרב זה, שתכנונו החל בראשית שנות ה-60, נבנה כדי לספק את הקריטריונים רבי-הפנים שהציג הצבא לטנק קל, ולעמוד בתנאים המיוחדים של תגובה מהירה, כנדרש בפעולות לוחמה מוגבלות ובפעולות "כיבוי אש". השרידן תוכנן למלא שני תפקידים עיקריים: טנק סיור וטנק יביל אוויר. כמו כן הוא נדרש ליכולות אמפיביות, כלומר לצלוח מכשולים ימיים.
משקלו הקרבי של השרידן עומד על 15.8 טונות. שריון הטנק הוא קל, כדי לשמור על משקל נמוך, ומספק הגנה רק בפני נשק קל ורסיסי פגזים. הוא מורכב מאלומיניום בגוף הטנק ופלדה בצריח. מהירותו הרבה וצלליתו הנמוכה, הופכים אותו למטרה קשת-פגיעה תוך-כדי תנועה. כמו כן מוגן הצוות מפני התקפה אטומית, ביולוגית או כימית; מסנן-אוויר מרכזי מאפשר לטנק לצלוח שטחים מזוהמי-קרינה.
הטנק מונע על ידי מנוע דיזל מקורר מים בעל 6 צילינדרים, המספק 300 כוחות סוס. מכלי הדלק מאחסנים 600 ליטרים דלק, ומאפשרים לו טווח פעולה של 600 ק"מ. לשם צליחת מכשולי מים הוא משתמש במסכי ציפה, בדומה לטנקי ה-DD ממלחמת העולם השנייה; מהירות התקדמותו במים, בהנעת זחליו, היא 6.5 קמ"ש.
חימושו העיקרי של השרידן הוא שמבדילו משאר הטנקים, בייחוד הקלים. הוא מצויד בתותח בקוטר 152 מ"מ קצר קנה, דו תכליתי, המסוגל לירות טילים מונחים נגד-טנקים מסוג שיללה וכן פגזים רגילים. אחד החידושים בתחמושת הטנק טמון בעובדה שהתרמיל נשרף בשלמותו, ובכך נפתרה בעיית אחסונם של תרמילי המתכת בתא הלחימה. השרידן נושא תחמושת של 10 טילים ו-20 פגזים. קדח הקנה מחורק.
אמנם מערכת הנשק של השרידן הייתה מתקדמת לזמנה, בייחוד לטנק קל, אך היא הייתה מסובכת לתפעול. לתותח רתע ניכר, וקצב אש נמוך. טנק השרידן הופעל לראשונה במלחמת וייטנאם, בהצלחה חלקית, ובשלהי שנות ה-70 הוחלט להוציאו משירות. אף על פי כן, הוא נשאר בשירות בגדוד בודד מהדיוויזיה המוטסת ה-82, והיה לטנק הראשון בעולם שהוצנח בקרב, במהלך הפלישה האמריקנית לפנמה ב-1989. טנקי שרידן השתתפו בקרב גם במבצע סופה במדבר, והיו לטנקים הראשונים שהגיעו לזירה הודות להיותם יבילי אוויר. לאחר פרישתו משירות נעשו מספר ניסיונות להחליפו, אך עד עתה נותר השרידן טנק יביל אוויר האחרון של ארצות הברית.
דברה ג'ין

אקדמיה

דברה ג'ין נולדה במחוז סנטה קלרה בקליפורניה. את תארה הראשון סיימה באוניברסיטת פרינסטון בשנת 1990 ואת תואר הדוקטורט השיגה בשנת 1995 באוניברסיטת שיקגו.
משנת 1995 עד 1997 עבדה עם אריק קורנל וקארל וימן ב-JILA שם הייתה מעורבת בגילויים הראשונים של אפקט עיבוי בוזה-איינשטיין על גז בשנת 2003 ד"ר וקבוצתה ב-JILA יצרו את החומר הראשון במצב העיבוי הפרמיוני (fermionic condensate), באמצעות מלכודות מגנטיות וליזר היא הצליחה לקרר את אטומי הגז במצב הפרמיוני לטמפרטורה של פחות ממיקרו מעלות מעל האפס המוחלט. באמצעות זה הצליחה להדגים בהצלחה ניוון קוונטי וצורה מולקולרית של אפקט עיבוי בוז-איינשטיין.

עבודת המחקר

בשנת 1997 קיבלה ג'ין משרה קבועה ב-JILA ולקחה על עצמה את אחד האתגרים הגדולים ביותר בפיזיקיה אטומית של זמנה - יצירת גז של פרמיונים קרים.
בתחילת עבודתה, הדרך היחידה להגיע לטמפרטורות הנמוכות שאליהם נדרשה הייתה שימוש בגז בוזוני. לפיכך היא בחרה להשתמש באיזוטופ הפרמיוני אשלגן-40. היא הגיעה להבנה כי קליעת שני המצבים הגרעינים של אטום זה היא המפתח ליצור הגז הפרמיוני הראשון. התועלת בתגלית הזאת הייתה היכולת לחקות מודלים אחרים, כגון מולכי-על בטמפרטורות גבוהות.
האינטראקציות הטבעיות בין אטומי אשלגן-40 היו חלשים מדי, לכן לשם חיזוק האינטראקציות הבין אטומיות היא שתמשה בשדה מגנטי. בשנת 2004 היא הצליחה ויצרה את הגז הפרמיוני הראשון.
יבפטוריה

היסטוריה

במקומה של יבפטוריה המודרנית התקיימו מספר יישובים בעת העתיקה. הידוע מביניהם הוא ישוב יווני בשם קרקניטידה, שהתקיים מהמאה החמישית עד למאה השנייה לפני הספירה, ונהרס על ידי הסקיתים. לאחר מכן עד ל-1475 התקיימו במקום יישובים שהקימו כובשים, שחשיבותם לא הייתה גדולה, ומהם כמעט לא נשאר זכר.  ב-1475 נוסד במקום מבצר, שהטורקים קראו לו גיוזלב, והטטרים של קרים קזלב. שם העיר נכתב גם כגוזלווא. למבצר היו 24 עמדות ירייה והוא התחיל לשמש כנמלה הראשי של חאנות קרים. ב-1552 בתקופת שלטונו של דוולט גיריי סינאן, האדריכל הנודע מאיסטנבול התחיל בבניית מסגד "ג'ומעה ג'מעי", שהפך למסגד הגדול בקרים ולסמל העיר. ב-1783 העיר וכל קרים נכבשו על ידי הרוסים ששינו את שם העיר ליבפטוריה על שם מלך פונטוס מיתרידטס השישי יבפטורוס, שהדף את הסקיתים במתקפתם במאה השנייה מהעיר. ב-1854 נכבשה העיר עם חלק מקרים על ידי הבריטים, הצרפתים והטורקים כחלק ממלחמת קרים עם רוסיה, אך כעבור זמן קצר שוחררה. באותה שנה התקיים בעיר קרב יבפטוריה הנודע ב-17 בפברואר 1815, כשהטורקים הצליחו להביס את הצבא הרוסי של סטפן חרוליוב.
בתקופה הסובייטית העיר פותחה לאתר תיירות בעל חשיבות עליונה בברית המועצות, מעמד אותו העיר משמרת, גם באוקראינה העצמאית. לאחר משבר אוקראינה וסיפוח חצי האי קרים לרוסיה עבר השטח לשליטת הפדרציה הרוסית.

המרכז לתקשורת חלל

בסמוך לעיר ניצב המרכז לתקשורת חלל (Центр дальней космической связи), בשנים 1996—2014 נקרא  בשם "המרכז הלאומי לניהול וניסוי רכיבי חלל" (Национальный центр управления и испытаний космических средств), שהוקם במסגרת תוכנית החלל הסובייטית בשנת 1960 ובתחומו פעל מתחם "פלוטון" כמרכז לתקשורת חלל. כיום המרכז מופעל על ידי חיל החלל הרוסי.

אתרי תיירות

בעיר אתרי תיירות רבים גם מהתקופה של החאנות וגם מהתקופה הרוסית. בין האתרים הידועים: מסגד ג'ומעה ג'מעי, קומפלקס בתי הכנסת הקראים ביבפטוריה, ששימשו מתחילת המאה ה-19 כמרכזי התנועה ברוסיה, בעיר נמצא גם מסגד הדרווישים ביחד עם בית מדרשם (טקייה), וכן מספר כנסיות: הקתולית של ניקולאס הקדוש, הארמנית של ניקולאס הקדוש, והיוונית של אליהו הקדוש. לעיר חופים מרהיבים עם אפשרויות נופש רבות.
ריצ'רד גיר

ביוגרפיה

גיר נולד בפילדלפיה, פנסילבניה שבארצות הברית למשפחה נוצרית-מתודיסטית. אימו היא דוריס אן (לבית טיפני), עקרת בית. אביו הוא הומר ג'ורג' גיר, סוכן ביטוח שבמקור תכנן להיות כומר. גיר החל דרכו כמוזיקאי בתיכון, כאשר ניגן וכתב. עזב את האוניברסיטה כעבור שנתיים והשתתף במיוזיקל "גריז" בווסט אנד הבריטי בתפקיד הראשי של דני זוקו, ב-1973. כשחזר לארצות הברית כיכב בגרסת ברודוויי למחזמר, ומשם החל להשתתף בסרטי קולנוע.
תפקידו הראשון בקולנוע היה כסרסור במלודרמת הפשע "Report to the Commissioner". בהמשך שיחק בעוד כמה תפקידים קטנים. תפקידו הגדול הראשון היה בסרטו של ריצ'רד ברוקס -"מחפשת את מר גודבר" (1977), אך הפריצה האמיתית שלו הייתה בסרט "ימים ברקיע" (1978) של טרנס מאליק. אחר כך כיכב בלהיטים "ג'יגולו אמריקני" ו"קצין וג'נטלמן". ובהמשך כיכב בסרטיהם של במאים ידועים כמו סידני לומט, פול שרדר, פרנסיס פורד קופולה, אקירה קורוסאווה, ג'ון שלזינגר, רוברט אלטמן, אדריאן לין, וברוס ברספורד.
בשנת 2016 שיחק גיר בסרט האמריקאי-ישראלי של יוסף סידר "נורמן: עלייתו המתונה ונפילתו התלולה של מאכער אמריקאי" שם שיחק לצד ליאור אשכנזי, מייקל שין, דן סטיבנס וסטיב בושמי.
גיר היה מועמד שלוש פעמים לקבלת פרס גלובוס הזהב ואף זכה בפרס על תפקידו בסרט "שיקגו" כשחקן קומי\מוזיקלי. אולם גיר מעולם לא היה מועמד לאוסקר.

חיים אישיים

גיר היה נשוי לדוגמנית העל סינדי קרופורד מ-1991 עד 1995. ב-2002 הוא נישא בשנית לשחקנית קארי לוול. להם בן משותף בשם הומר אשר נולד בשנת 2000, והוא קרוי על שם אביו של גיר. המשפחה התגוררה בניו יורק. בשנת 2013 הזוג התגרש. מאז 2018 הוא נשוי בפעם השלישית לאשת יחסי הציבור ספרדייה, אלחנדרה סילבה, ולהם בן משותף שנולד ב-2019.
מאז שנות ה-20 שלו גיר הביע עניין בבודהיזם, ואף החל ללמוד זן בודהיזם ומאוחר יותר גם בודהיזם טיבטי. בעקבות כך, בשנת 2009 בא לביקור בישראל ופגש את איבתיסאם מחמיד זוכת פרס הדלאי לאמה באותה שנה. בשנת 2005 זכה בפרס גזן על פעילותו למען זכויות האדם בטיבט.
גיר עוסק בצילום כתחביב. ב-2004 התקיימה בבית האמנים בירושלים התערוכה "עולה רגל", בה הציג ארבעים תצלומים שצילם במשך עשרים שנה בטיבט. באותה שנה הוצגו תצלומים נוספים של גיר מסדרה זו בגלריה Zakakini ברמאללה.
כחלק מהפעילות ההומניטרית שלו, גיר מתח ביקורת על מדיניות ישראל כלפי הפלסטינים מספר פעמים, כשהוא אף צוטט באומרו: "ישראל מאבדת את דרכה, הכיבוש חייב להסתיים". הוא גם ביקר בחברון יחד עם חברי הארגון "שוברים שתיקה".
סדנת יזע

סדנת יזע (באנגלית: Sweatshop) היא סביבת עבודה בעלת תנאי עבודה קשים ביותר, כאשר בדרך כלל לעובדים במקומות אלו מעט מאוד זכויות או אמצעים להתמודד עם מצבם, ולפעול לשיפורו. תנאים אלו יכולים לכלול חשיפה לחומרים מסוכנים, חשיפה לסיכון פיזי, טמפרטורות גבוהות במיוחד, או יחס נוקשה מאוד מצד המעסיקים (שעות עבודה ארוכות מאוד, עונשים, עבודה ללא הפסקה, ועוד). עובדי סדנאות היזע נאלצים בדרך כלל לעבוד זמן רב עבור שכר נמוך. פעמים רבות ישנה תופעה של העסקת ילדים בסדנאות יזע.
למרות שמרבית סדנאות היזע נמצאות במדינות העולם השלישי ובפרט במזרח ובמרכז אסיה, הן עלולות להתקיים בכל מדינה. סדנאות יזע התקיימו במספר תרבויות, כולל בתרבות האמריקאית של תחילת שנות ה-50 של המאה ה-19. סדנאות יזע מייצרות מגוון של מוצרים, החל במוצרי טקסטיל וכלה בריהוט.
בעוד דעת הקהל בעולם המערבי נוטה להתנגד לקיומן של סדנאות יזע, ישנם כאלו התומכים בהן (כגון פול קרוגמן ויוהאן נורברג), בטענה שאנשים בוחרים לעבוד בסדנאות יזע מאחר שאלו מציעות להן שכר גבוה באופן משמעותי ותנאים טובים יותר בהשוואה לעבודתם הקודמת בחקלאות ידנית או חיפוש מזונם במטמנות, ושסדנאות יזע הן שלב מוקדם בתהליך של התפתחות טכנולוגית וכלכלית, במהלכו מדינה ענייה נהפכת למדינה עשירה.
חברות ענק כמו נייקי, ויקטוריה סיקרט, איג אנד אמ, וולמארט, הואשמו בניצול ילדים בעבודה בסדנאות יזע.
שאול ורדי

ביוגרפיה

ורדי נולד וגדל בקיבוץ נען להניה ויששכר, אביו היה ממייסדי הקיבוץ וחבר משק פעיל. ורדי התגייס לחיל השריון ועבר קורס למפקדי טנקים. על אף שתחילה ייעדו אותו לקורס קצינים כיוון שהיה חניך מצטיין, הוא ביקש להפוך למפקד טנק כדי לשפר את היחס אותו חווה ממפקדים. 
במהלך מלחמת ששת הימים היה ורדי בתפקיד סמל במילואים של מחלקת טנקי שרמן אם-51. את שירותו הצבאי סיים כרב-סרן במילואים. תחילה שירת בגדוד 52 ולאחר שחרורו משירות סדיר הועבר לגדוד מילואים 129 של חטיבה 8 בפיקודו של אריה בירו (דיין).
בפרוץ המלחמה גדוד 129 היה בדרום הנגב מול כונתילה בגבול מצרים, אך לאחר מספר ימים הועלה יחד עם חטיבה 8 לרמת הגולן. ב-9 ביוני 1967 במהלך הקרב על כפר קַלְעָה, נקלע עם מחלקתו בגיא צר בו ארבו להם טנקים ומשחיתי טנקים סוריים. במהלך ניסיון לפרוץ את המארב הטנק של ורדי נפגע מפגז, פניו ספגו רסיסים והוא איבד באופן חלקי ולזמן קצר את ראייתו. תחילה ביקש להתפנות, אך התאושש והמשיך להתקדם עם הטנק. בהמשך חילץ את סגן אילן לבנון על ידי הנחתו על גבי סיפון הטנק ונסיעה אחורנית תחת אש כשהצריח משמש מגן ללבנון. לאחר שפינה אותו המשיך להתקדם והצטרף לארבעה טנקים, הוא זיהה משחית טנקים SU-100, אך כשנתן את פקודת האש הטנק נפגע בשל אש בו זמנית של המשחית. ורדי הועף מהטנק והוא וצוותו החלו לסגת רגלית אל עבר מרכז הכפר שם התרכזו הפצועים. הוא הצטייד ברימונים ונשק מטנקים ששרדו והחל ביצירת הגנה סביב הפצועים. יחד עם מספר קטן של לוחמים החל לרוץ אל הבתים הקרובים, פרץ את דלתותיהם והטיל בהם רימונים. לאחר שהסתיימה המערכה פונה ורדי לבית החולים רמב"ם בחיפה.
בתיאור המעשה נכתב:
ביום ה-9 ביוני 1967, בעת קרב ההבקעה ברמת הגולן, שירת סמל שאול ורדי כמפקד טנק בגדוד שריון. בלחימה על מערך סור-א-דיב נפצע בפניו ואיבד את כושר ראייתו, אך לא נטש את הטנק. כעבור זמן מה חזר אליו, חלקית, כושר הראייה והוא הצטרף להסתערות על קלעה. בשלבים האחרונים של הקרב נפגע הטנק שלו פעם נוספת, נדלק, והצוות נפצע. על אף היותו פצוע בעצמו, חילץ את צוותו והעבירו למחסה. לאחר מכן, טיהר בראש קבוצת טנקאים, שטנקיהם נפגעו, קבוצת בתים, שמתוכם לחמו חיילים סוריים ואירגן את אבטחת אזור הפעולה. הוא הועבר לבית החולים, רק לאחר שכוחות אחרים של החטיבה הגיעו אל היעד הכבוש.
— אתר בעוז רוחם
על פעולותיו בקרב עוטר ורדי בעיטור הגבורה על ידי שר הביטחון משה דיין, על לחימתו האמיצה ועל החילוץ והטיפול בפצועים תחת אש.
לאחר מלחמת ששת הימים הוחלט להעניק לו דרגות קצונה, הוא עבר קורס של 40 יום ובשירות המילואים עבר קורס מ"פים ומסלול פיקודי. במהלך הלחימה שלאחר המלחמה לאורך תעלת סואץ, התנדב במוצב במעוז פוררת שבצפון הגזרה.
לאחר שחזר למשק היה מרכז גידולי השדה ומרכז משק. בהמשך עבד בסוכנות היהודית וניהל את "ייצור ופיתוח", חברה שעסקה בעיבוד חקלאי ובסיוע למשקים נכשלים. לאחר שנים ניהל מפעל של מיכל נגרין בקיבוץ נען.  
ורדי נשוי לעליזה ואב לנירית, הילה, איל, ורן. בנו, סרן רן ורדי, מפקד הפלוגה המסייעת בגדוד גרנית של חטיבת הנח"ל, קיבל צל"ש אלוף על לחימה רצופה ומתמשכת למרות פציעה במהלך מבצע חומת מגן.
מכבי שדרות (כדורסל)

היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 2003 על ידי כדורסלן הפועל תל אביב ונבחרת ישראל שמעון אמסלם והעפילה לליגה א' כבר בסיום עונתה הראשונה. ירון אטלס אימן את הקבוצה בתחילת דרכה.
בליגה א' שיחקה הקבוצה עד לתום עונת 2007/2008. בתחילת עונת 2008/2009 הגיעה פנייה מאיגוד הכדורסל להצעת השתתפות בליגה הארצית, בעקבות התפרקות קבוצת הכדורסל של הפועל באר שבע והקבוצה נענתה בחיוב והשתתפה בליגה הארצית. בתום עונת 2014/2015 סבלה הקבוצה מבעיות תקציביות ונשרה עד לליגה ב'.
בעונת 2016/2017 התארגן צוות ניהולי חדש למועדון והקבוצה (עם המאמן ישראל ברוך) העפילה לליגה א' ובעונה שלאחר מכן העפילה לליגה הארצית.

מחלקות ומדים

המועדון מפעיל בנוסף מחלקת נוער וקבוצת נשים.
מאז הקמתה, מדי הקבוצה היו בצבעי צהוב-כחול. בתחילת עונת 2018/2019 החליפה האגודה (בשיתוף עם קבוצת הכדורגל של מכבי עירוני שדרות) את צבעי המדים והסמל לירוק-לבן.
מירה אריאל

מירה אריאל היא פרופסור מן המניין לבלשנות באוניברסיטת תל אביב, המתמחה בפרגמטיקה ובחקר קוגניטיבי של השפה ושימושיה.

ביוגרפיה

בשנת 1976 סיימה לימודי תואר ראשון בספרות אנגלית ובבלשנות באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1978 סיימה לימודי תואר שני בבלשנות באוניברסיטת פנסילבניה בהנחיית הבלשנית האמריקאית אלן פרינס. התזה שלה עסקה בהבדלים הדקדוקיים והפרגמטיים בין מילות השעבוד העבריות "אשר" ו-"ש".
בשנת 1986 סיימה לימודי תואר דוקטור בהנחיית אלן פרינס וטניה ריינהרט. הדיסרטציה שלה לדוקטורט עסקה בסימון פרגמטי של מידע נתון בשיח. המשיכה לפוסט דוקטורט באוניברסיטת לונדון.
לאורך השנים פרסמה מספר חיבורים משפיעים בתחומה, ובשנת 2010 הוציאה לאור ספר יסוד בשם "Defining Pragmatics", אשר מנסה לאתגר את ההגדרות המסורתיות של תחום הפרגמטיקה ואת גבולותיה. הספר יצא לאור בהוצאת אוניברסיטת קיימברידג'.
אריאל מלמדת בלשנות באוניברסיטת תל אביב משנת 1978. בשנת 1988 מונתה למרצה, בשנת 1992 עלתה לדרגת מרצה בכיר, בשנת 1998 מונתה לפרופסור חבר ובשנת 2006 מונתה לפרופסור מן המניין. מאז שנת הלימודים תשע"ו מכהנת כראש החוג לבלשנות. בנוסף היא עומדת בראש התוכנית ללימודים קוגניטיביים של השפה ושימושיה במסגרת בית הספר למדעי התרבות, אשר מיועדת לתלמידי מחקר. היא בין הבלשנים הבודדים בישראל שגישתם פונקציונליסטית ולא גנרטיבית קלאסית.
אולם הספורט הדר יוסף

היסטוריה

ההיכל נבנה בשנת 1995, ונחנך במסגרת משחק במוקדמות אליפות אירופה בכדורסל, בו נוצחה נבחרת ישראל על ידי נבחרת בוסניה. עד שנת 2014 שימש באופן קבוע כאולם הביתי של קבוצות מכבי תל אביב בכדורעף ומכבי תל אביב בכדוריד, שעברו באותה שנה לאולם התיכונט. באולם יציע מרכזי אחד (המחולק לשני מפלסים), ומעט שורות צפייה מאחורי הסלים. ספסלי הקבוצות נמצאים מול היציע. לקראת עונת 2013/14 הותקנו בהיכל שערים אלקטרוניים, ונוספה אליו כניסה מיוחדת לאוהדים האורחים.
האולם הוא חלק מבניין הרב לספורט בקומפלקס מרכז הספורט הלאומי - תל אביב, אך יש לו כניסה נפרדת לקהל. מעליו נמצאים משרדי מכון פיזיותרפיה ומתקן "החוויה האולימפית", והוא ממוקם בשכנות לאולמות הג'ודו, התעמלות המכשירים, ההתעמלות האמנותית ומשרדי האיגודים השונים שבקומפלקס.
במהלך עונת 2007/08 החליט הוועד המנהל של קבוצת הכדורסל של הפועל תל אביב להעביר את משחקיה לאולם הדר יוסף, וזו אירחה בו ברציפות עד שעלתה לליגת העל בשנת 2012. העירייה אף הציעה להרחיב את האולם ל-3,000 מקומות עבורה, אך ההצעה נדחתה על ידי הוועד האולימפי. עם חזרתה של הפועל תל אביב לליגת העל, עזבה הקבוצה את האולם לטובת בית מכבי שבראשון לציון, אך חזרה אליו בעונת 2013/14; וזאת עד שהושלמה הקמתו של היכל הספורט החדש שנבנה לפועל ת"א במתחם הדרייב אין ונפתח בתחילת נובמבר 2014.
ב-8 ספטמבר 2014 הודיעה הפועל תל אביב על הקמת קבוצת כדוריד שתשחק בליגה הארצית בכדוריד מעונת 2015/2014 שחלק ממשחקיה יתקיימו באולם הספורט הדר יוסף.
בדצמבר 2015 בוצע באולם שיפוץ קל בשווי 1.2 מיליון שקלים שכלל את החלפת הפרקט באולם וכן התקנת יציע מתקפל המכיל 435 מקומות בחלקו התחתון של היציע המרכזי במקום היציעים המתניידים שקדמו לו.
אלסמותריום

טקסונומיה ומאובנים

נחשב כי האלסמותריום התפתח מהסוג ממרכז אסיה, "Sinotherium", שחי בסוף תקופת הפליוקן. הסוג ידוע ממאות אתרי מאובנים, לרוב משיניים ושברי גולגולת (עשרות רבות של גולגולות שוחזרו). במקרים אחדים נמצאו שלדים חסרי-גולגולת כמעט שלמים, מפוזרים על פני אירואסיה, ממזרח אירופה ועד סין. לדוגמה, בקזחסטן לבדה נמצאו 30 אתרי מאובנים של "E. sibiricum" .
החלוקה למינים התבססה בעיקר על השוני בין השיניים, הלסתות וצורת הגולגולות.

מאפיינים גופניים

השערות שונות לגבי המורפולוגיה, התזונה וההתנהגות של האלסמותריום הובילו לצורות שחזור שונות שלו: אחדות מראות את הקרנף כיצור דמוי-סוס עם קרן (תמונה מס' 1); אחרות מציירות אותו כקרנף גיבן עם ראש קרוב לקרקע (תמונה מס' 2), כמו הביזון (מעין גרסה גדולה של קרנף צמרירי); אחרות מתארות אותו שקוע בביצות כמו היפופוטם. כמו כן, גודל הקרן, מקומה, שימושה ואף קיומה הן נושאי שיחה נפוצים.

הפרטים הידועים של המין "Elasmotherium sibiricum" הגיעו לאורך גוף של עד 4.5 מטר וגובה כתפיים מעל 2 מטר, בעוד שפרטים מהמין "Elasmotherium caucasicum" הגיעו לאורך גוף של לפחות 5 מטר ולמשקל של 3.6–4.5 טונות; שני המינים נכללים ברשימת הגדולים ביותר במשפחת הקרנפיים, מתקרבים בגודלם לממותה הצמרית, וגדולים מן הקרנף הצמרירי.
כמו שאר הפרסתנים, רגליו היו בעלות פרסות; הרגל הקדמית בעלת ארבע אצבעות, וגדולה מהאחורית, שלה שלוש אצבעות.

קרן

שתי שאלות פתוחות עיקריות מתייחסות לאלסמותריום: שאלת קיומה של קרן ושאלת קיומו של שיער. לרוב הקרנפיים יש או הייתה קרן (הן בעברם והן בעברם האבולוציוני), אך ייתכנו מקרים של חוסר בקרן, ולרוב זה יהיה קרנף בעל שיער (כאמור, הן בעברו והן בעברו האבולוציוני), כמו הקרנף הצמרירי. אולם, הימצאות קרן או שיער עדיין לא נמצאה אצל האלסמותריום; קיומם של אלו משוער רק על ידי ראיות נסיבתיות. העדות העיקרית המרמזת על קרן היא בליטה קדמית, שתפסה את תשומת-לבם של הפלאונטולוגים מהמאה ה-19 המאוחרת, ומיד נחשבה כעצם הבסיס לקרן (חלק מהקרניים עשויות עצם או בעלות בסיס עשוי עצם) על ידי רוב החוקרים מאותו זמן ואילך. גולגולת של "E. sibiricum" מאזור נהר הוולגה (ראו את התמונה בראש הדף המראה יציקת גבס של הגולגולת), שתוארה על ידי אלכסנדר ברנדט בכתב-העת הרוסי "Niwa" ובכתב-העת המפורסם "Nature" ב-1878, הייתה בעלת בליטה בצורת חצי-כדור, חרושת תלמים (בעלת חריצים ו'גבעות', מחוספסת), 13 סנטימטר עומקה, ו-0.91 מטר היקפה; התלמים פורשו כמקום משכנם של כלי-דם הקשורים לרקמות התאים שיצרו את הקרן.
אנבת' גיש

ביוגרפיה

אן אליזבת גיש נולדה באלבקרקי שבמדינת ניו מקסיקו שבארצות הברית לרוברט וג'ודי גיש. בהיותה בת שנתיים עברה משפחתה לסידר פולס שבמדינת איווה, שם גדלה עם אחיה. אביה עבד כמרצה לאנגלית באוניברסיטת צפון איווה ואימה עבדה כמורה בבית ספר יסודי. גיש למדה בבית הספר התיכון של אוניברסיטת צפון איווה ולאחר מכן למדה באוניברסיטת דיוק לימודי קולנוע.
גיש נישאה לפעלולן הסדרה "תיקים באפלה" וייד אלן (Wade Allen), ובנם של בני הזוג קאש אלכסנדר אלן נולד ב-12 בינואר 2007.

קריירה

בשנת 1986 שיחקה גיש בסרטה הראשון - קומדיית הנעורים "במלכודת העתיד" ("Desert Bloom"). בעקבות השתתפותה בסרט מיסטיק פיצה בשנת 1988, זכתה להכרה והחלה לפתח את הקריירה הקולנועית והטלוויזיונית שלה. ב-1995 שיחקה בקומדיה השחורה "ארוחת הערב האחרונה" בכיכובה של קמרון דיאז. ב-1996 שיחקה בדרמה הרומנטית "בחורות יפות" בכיכובה של אומה תורמן. ב-1999 שיחקה במותחן "סיכון כפול". בשנת 2001 החלה גיש להשתתף בסדרה תיקים באפילה, ועם עזיבתו של דייוויד דוכובני את הסדרה הפכה לאחת מגיבורי הסדרה. בשנת 2003 השתתפה גיש בפרק של הסדרה "הבית הלבן" בתפקיד אליזבת ברטלט ווסטין, בתו של נשיא ארצות הברית בסדרה.
בשנת 2006 השתתפה גיש בסרט "The Celestine Prophecy" וכן בסדרות הטלוויזיה "Candles on Bay Street" ו-"Brotherhood".
ב-2016 שיחקה בסרטו של פיטר בילינגסלי, "במנוסה", דרמת פשע בכיכובם של וינס ווהן, היילי סטיינפלד וטראג'י פ. הנסון. באותה שנה שיחקה בסרט האימה "להתעורר מפחד" .
ב-2018 שיחקה בסדרה מי מתגורר בבית היל.
תהילים צ"ב

חיבורו

לפי חז"ל אדם הראשון חיבר את המזמור כשבח על כך שניצל ממיתה על חטאו בזכות השבת שסינגרה עליו. לאחר מכן לפי רבי ישמעאל המזמור נשכח ומשה רבנו חידש אותו.

תוכן המזמור

תוכן המזמור הוא תיאור שמחתו של המשורר במעשיו של הקדוש ברוך הוא ובסיפור שבחיו. המזמור מדבר על הצדיקים והצלחתם, לעומת הרשעים שהצלחתם היא רגעית וחולפת. מזמור שיר ליום השבת היה מושר על ידי הלוויים בעת הקרבת קרבן התמיד של יום השבת. חז"ל נתנו את טעמם לאמירת מזמור זה בשבת; "מזמור שיר לעתיד לבוא ליום שכלו שבת ומנוחה לחיי העולמים".

זמן אמירתו

המזמור נאמר בפסוקי דזמרא של חג ושבת, והוא מנהג ארץ ישראלי קדום.
מזמור זה הוא הגרעין הראשון של טקס קבלת שבת שהתפתח על ידי מקובלי צפת במאה השש עשרה. מנהג ייחודי קיים בבית הכנסת אלטנוישול בפראג. שם אומרים עד היום את המזמור בקבלת שבת שתי פעמים.
מזמור זה הוא גם שיר של יום של שבת.
בקהילות הספרדים וקצת קהילות אשכנז, הוא נאמר גם אחרי קריאת התורה של מנחה בשבת.