google/wiki40b huggingface dataset:
גינקו דו-אונתי

מיון והיסטוריה גאולוגית

גינקו דו־אונתי הוא המין היחיד הקיים כיום במערכת הגינקואיים (Ginkgophyta), השייכת למערכת הצמחים חשופי הזרע, כלומר: צמחי זרע שלא נמנים עם בעלי הפרחים. לכן יש לגינקו מעמד של מאובן חי. שרידים ראשונים של קרובי משפחתו שייכים לפרם (לפני כ־270 מיליוני שנים). תור הקרטיקון היה שיאם של הגינקואיים, שמנו אז יותר מעשרה מינים שונים הידועים כיום לפי השרידים המאובנים שלהם. עם זאת, לקראת תחילת תור השלישון נותר רק מין נוסף אחד (Ginkgo adiantoides), שאף הוא נעלם בסוף תקופת הפליוקן. המין הנותר, גינקו דו-אונתי, קיים בעיקר כצמח תרבותי, שניטע בידי בני-אדם. במקדשים בסין ישנם עצים שניטעו לפי הערכות לפני כ-1,500 שנים. בשנת 1690 הופיע תיעוד ראשון בכתבים מערביים על קיום העץ בגני מקדשים ביפן.
עלי הגינקו דמויי מניפה; פרי העץ צהוב-כתום, גודלו כגודל שזיף קטן וזרעו ניתן לאכילה לאחר ניקוי הציפה בעלת הריח החריף. הפירות יורדים באשכולות צרים מהענפים.

שימושים רפואיים

בתמצית הגינקו שני חומרים פעילים – גליקוזידים פלבונואידיים (Flavonoid Glycosides) וגינקוסיד, שהוא חומר ייחודי לצמח זה. נטען שיש בכוח חומרים אלה לשפר את היכולות הקוגניטיביות, ועושים בהם שימוש כמשפרי זיכרון וכנוגדי ורטיגו, אך המחקרים חלוקים בדעותיהם ביחס לאפקטיביות של הגינקו. מבין כל תוצאות המחקרים, נראה שהגינקו משפר את זרימת הדם ופועל כנוגד חמצון. גינקו הוא תוסף מקובל למשקאות אנרגיה, אך כמותו בהם בדרך כלל נמוכה כל כך, שקשה להניח כי יש לו השפעה כלשהי.
נוכח העובדה כי בלאדאק ובטיבט ממליצים בפני תיירים על נטילת גינקו למניעת מחלת גבהים, בוצעו מחקרים רפואיים לבדיקת יעילותה. מחקרים מבוקרים על קבוצות מדגם גדולות הרבה יותר הראו שתמצית גינקו אינה מועילה כלל למניעת מחלת גבהים.
מחקר נוסף הראה כי לצמח אין שום השפעה מיטיבה על פעילות מוחית. מחקר אחר מצא השפעה מועטה.

התניות ותופעות לוואי

לנטילת הגינקו יש השפעות לא רצויות, במיוחד למי שיש לו הפרעות במחזור הדם, ולאלה שנוטלים תרופות לעיכוב הצמדת טסיות הדם ("דילול הדם") כגון אספירין. כמו כן התייעצות עם רופא לפני נטילת התמצית מומלצת לאנשים הנוטלים תרופות מסוימות נגד דיכאון (מדכאי מונואמין אוקסידאז) ולנשים בהיריון.
טרומאה

תיאור

הר הגעש טרומאה הוא חלק מקלדרה גדולה הקרויה קלדרת שיקוצו (支笏カルデラ) שממדיה הם 13 X ‏ 15 קילומטרים, שמי אגם שיקוצו ממלאים את מרבית שטחה. הקלדרה נוצרה בהתפרצות געשית גדולה בתקופת הרביעון לפני 34,000 עד 31,000 שנים. ההר שוכן על השוליים הדרום מזרחיים של הקלדרה וצפונה לו בתוך הקלדרה יש שני הר געש רדומים. הר פופפושי (風不死) במרחק כ-3.5 קילומטרים ממנו והר אניווה (恵庭) מהצד השני של הקלדרה. בעוד שאין רישומים על התפרצויות שמקורם בהר פופפושי והרישומים על הר אניווה מספרים על התפרצויות מינוריות, שהאחרונה בהן הייתה במאה ה-17, הר טרומאה היה המקור להתפרצויות הגדולות ביותר בתולדות הוקאידו בשנים 1667 ו-1739. בפסגת ההר יש קלדרה ברוחב של 1.5 קילומטרים שנוצרה בהתפרצויות אלו ובה כיפת לבה שטוחה שנוצרה בהתפרצות של 1909 וגדלה מאז. אל שולי הקלדרה מוביל שביל מסומן המגיע אל היגאשי-דאקה, הנקודה הגבוהה ביותר בשולי הקלדרה.

היסטוריה של התפרצויות

העדויות הגאולוגית מוכיחות כי זרמים פירוקלסטיים שמקורם בהר טרומאה, הגיעו עד לחוף האוקיינוס. ההתפרצויות הגדולות ביותר בהר התחוללו בשנים 1667 ו-1737 שהיו התפרצויות פליניאניות, מדד התפרצות געשית (VEI)‏ 5 והן אחראיות לצורתו הנוכחית של ההר, ובשנת 1909 (מדד התפרצות 3). התפרצויות נוספות התרחשו בשנים 1921-1919‏, 1923‏, 1926‏, 1933‏, 1936‏, 1944‏, 1951‏, 1955-1953‏ ו-1978. ההתפרצות האחרונה, נכון ל-2013, הייתה התפרצות פריאטית בפברואר 1981.

מונומנט לאומי של הוקאידו

ההר הוכרז כ"רכוש תרבותי מוכרז של הוקאידו" (北海道指定文化財) והוא אתר פופולרי למטפסי הרים. הטיפוס עליו בשביל מסומן קל ואפשר לטייל לאורך כל שולי הקלדרה (הלוע).
למרגלות הר טרומאה בצידו הצפון-מערבי יש מערה מרשימה שקירותיה מכוסים באזוב (קוקה-נו-דומון).
לכידות (תוכנה)

לכידות (באנגלית: Cohesion) היא מדד בהנדסת תוכנה המייצג את חוזק הקשר הפונקציונלי בין פעולות שונות תחת אותו מודול. מונח זה הומצא על ידי מהנדס התוכנה האמריקאי לארי קונסטנטין, כחלק משיטה שפיתח להערכת איכות של תוכנה. מונח נוסף אשר הומצא במסגרת שיטה זו הוא מדד הצימוד (Coupling), המתייחס לרמת התלות בין המודולים השונים. לכידות גבוהה, במקרים רבים, היא סימן לצמידות נמוכה ולהפך.
בהערכת איכותו של קוד תוכנה, יועדף קוד בעל לכידות גבוהה, המהווה סימן לתכונות חיוביות וחשובות שעל הקוד לקיים, הכוללות חוסן, אמינות, יכולת שימוש מחדש ויכולת הבנה גבוהה. מאידך, לכידות נמוכה מרמזת על תכונות שליליות הכוללות קושי בתחזוקה, קושי בבדיקות, יכולת שימוש מחדש נמוכה ויכולת הבנה נמוכה.
קספר לויאס

כתביו

לויאס כתב מאמרים וספרים בחקר הלשון העברית והארמית. הוא תכנן להוציא את כל אוצרות הלשון העברית בצורת מילון, ומתוך זה הספיק להוציא שתי חוברות בלבד. ספריו בנושא הדקדוק של התלמוד הבבלי והירושלמי מהווים עד היום את הבסיס המחקרי בתחום זה. בהקדמתו לספרו דקדוק הלשון הבבלית הוא כותב "את הספר הזה כתבתי בעברית לבקשת משוררנו ח.נ. ביאליק". 
חיבורו  "לשון הרפואה" היה בידיו של ביאליק שהשתדל להוציאו לאור ולא עלה בידו.
אלבום בולים

אלבום בולים הוא ספר שבו ניתן לשמר בולי דואר כאוסף. האלבום הפך לכלי הנפוץ ביותר לבולאות, הן למתחילים והן לאספנים המומחים. אלבום יכול להיות בעל מספר דפים קבוע (בדרך כלל חזקה של 2), או שהוא אלבום מודולרי שניתן להוסיף לו דפים.
בעבר היה נהוג להדביק את הבולים ישירות על האלבום בדומה להדבקתם על מעטפה, אך כיום בולים בעלי דבק מקורי וללא סימני הדבקה נחשבים ליקרים יותר. כתוצאה מכך החל השימוש בפסים פלסטיים שמאפשרים להצמיד את הבול לדף באלבום, אך לא להדביק אותו ממש.
המילונאי ראובן אלקלעי הציע את החידוש בּוּלוֹן תחת אלבום בולים.

עיצוב האלבום

אלבומי הבולים כוללים דפים המיועדים לאחסון בולים, לעיתים עם רצועות פלסטיק שקופות, לתוכן מושחלים הבולים. הבולים באלבום מסודרים לפי טעמו של האספן ולפי מטרתו באוסף. אוסף המציג בול יחיד מכל סוג יכלול לרוב שורות של בולים המסודרות לאורך האלבומים. אספנים אשר מנסים להשלים סדרות יקדישו לרוב עמודים או אזורים מסוימים בדפים לסדרות מסוימות. מומחים אף יציינו ליד כל בול הערות על סגנונו, עיצובו, פרטים טכניים על הוצאתו או הדרך בה הגיע לבעליו הנוכחיים. בעבר היה נהוג לרשום את הערות אלו בעזרת כלי כתיבה פשוטים, אך כיום תוכנות רבות מציעות תכנון גרפי של הדף על גבי מסך המחשב.
אספנים רבים קונים אלבומים או דפים מודפסים מראש. מכלול האלבומים משתרע מאלבומים עבור בולים מכל רחבי העולם ועד לאלבומי "התמחות מקומית". לרוב האלבומים המוכנים האלו מציגים את תמונת הבול בשחור-לבן במקום בו יש לשים את הבול. לצד כל מקום שכזה האלבומים המודפסים מראש מספקים בעצמם את המידע הכתוב, זאת בהתאם לרצון האספן או הספקת היצרן.

חברות הוצאת אלבומי הבולים

אחד מאלבומי הבולים הראשונים הוא ה-V.R. של חברת סטנלי גיבונס. האלבום, שקוטלג בסביבות 1870, הפך לסדרת אלבומים שכללו בולים יקרי ערך במיוחד והפך את החברה הבריטית למובילה בתחום. חברות בולטות אחרות הן "לייטהאוס", "סקוט", "וייט אייס" (White Ace), לוכטרן, ולינדנר. החברות מעודדות את נאמנות לקוחותיהם על ידי פרסום עדכונים לאוספים מדי שנה.

השימוש באלבום

בעבר הבולים היו מודבקים לעמודים על ידי דבקם שלהם (כמו היו מודבקים על מעטפה לשם שליחת דבר דואר), או בעזרת דבק אחר. עם הזמן הבינו אספני הבולים שכתוצאה מכך לא ניתן עוד להפריד את הבולים מהאלבום בו הונחו ולא ניתן לבחון את גבם, שם נמצאים סימני המים וסימני המומחים. התשובה באה בדמות "צירי בולים". הצירים הם, למעשה, נייר דק ורך אשר מצדו האחד מודבק לדף האלבום. בצידו השני של הציר ישנו דבק רק על קצהו, כך שניתן יהיה להרים את הבול שיודבק עליו ולבחון את גבו. עם הזמן השתכללו הצירים והיה ניתן אף "לקלף" את הבולים מהם ובכך להוציאם כליל מהאלבום. אומנם גם הדבק ב"צירים" גורם לנזק מסוים לגב הבול, אך התוצאה סבירה הרבה יותר מאשר בשיטה הישנה.
גם שיטה זו נחשבת כיום למיושנת, ולא נהוג יותר להדביק את הבולים לאלבום על מנת נזק ולו הקל ביותר לדבק.
אחסון האלבומים מתבצע בעדינות תוך שמירה פן "ידחסו" יתר על מידה. האספנים שומרים על העמודים כך שיאווררו במטרה למנוע מהבולים להתקמט או לדבק לנזול. אלבומים יקרי ערך במיוחד מרופדים בכריכותיהם היטב כדי למנוע נזק אפשרי לבולים.
יומן גוגל

שיתוף יומנים

היומן של גוגל מאפשר יצירה והצגה של מספר יומנים באותה תצוגה. יומנים אלה יכולים בקלות להפוך לשיתופיים עם הרשאות לקריאה בלבד או שליטה מלאה עם אנשים מסוימים או עם כולם. לדוגמה, צור יומן שיתופי אחד לכל קבוצת ספורט שאתה אוהב ויומן נפרד לאירועים פרטיים, אירועים משני היומנים יופיעו זה לצד זה באותו יומן בצבעים שונים.

תאימות

קטע זה אינו מעודכן, ומאז העריכה האחרונה של הערך אירעו מאורעות הדורשים את עדכונו. 
מכיוון שיומן גוגל הוא תוכנה מבוססת רשת, הוא תומך למעשה בכל מערכת הפעלה שכוללת דפדפן. גוגל כרום, מיקרוסופט Internet Explorer, מוזילה פיירפוקס ו-Safariמכיוון שהדף טוען סקריפטים מתקדמים, בדפדפנים ישנים, עלולות להיות שגיאות בביצוע או אפילו כשל בהטענת הדף באופן מלא.
חיות לילה

מקורות

התוכנית היא תולדה של סדרת הרשת המצליחה "סנאי סנאי" שהופקה על ידי גולדסטאר, גם היא בכיכובם של דודו ארז וירון ברלד, ובבימויו של נועם ורדי.
לילונגווה

אקלים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
העונה הגשומה היא בין אוקטובר ואפריל.

היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
במשך מאות שנים פעלה מושבת דייגים בסביבת לילוינגווה. העיר המודרנית נוסדה בשנת 1906 והוכרה כעיר בשנת 1947 עקב היותה מרכז מסחרי אזורי. העיר הוקמה על ידי השלטון הבריטי הקולוניאליסטי בשל מיקומה האסטרטגי. היא הפכה לבירת המדינה בשנת 1975.

השכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
בעיר ממוקמת מכללה חקלאית.

תחבורה

בעיר שוכן נמל תעופה בינלאומי וממוקמת בה מערכת כבישים לא סלולים.
התר הרפר

חייה

התר הרפר נולדה בבלפאסט, אירלנד הצפונית, שם החלה בהכשרתה המוזיקלית. היא למדה נגינה בפסנתר בטריניטי קולג' למוזיקה בלונדון ופיתוח קול כמקצוע שני, ושרה במקהלת ה-BBC.
הופעת הבכורה שלה כזמרת מקצועית הייתה ב-1954 ב"מדיאה" במועדון האופרה של אוניברסיטת אוקספורד. משנת 1956 עד 1975 הייתה חברה ב"להקת האופרה האנגלית". ראויות לציון הופעותיה כאלזה ב"אראבלה" של ריכרד שטראוס, אלן אורפורד ב"פיטר גריימס" של בריטן והאומנת ב"טבעת החנק" שלו.
להתר הרפר הייתה גם קריירה נרחבת כזמרת קונצרטים, הכוללת שירה בהופעת הבכורה של רקוויאם המלחמה של בריטן בשנת 1962. היא הופיעה בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן, בפסטיבל ביירוית ובמטרופוליטן אופרה (בתפקיד הרוזנת אלמביבה בנישואי פיגארו וב"פיטר גריימס").
נפטרה ב-22 באפריל 2019.
ביל מוראן

ביוגרפיה

מוראן נולד במדינת ניו יורק, למד בתיכון ואלי סנטרל במונטגומרי שבמחוז אורנג'. ב-1981 סיים את לימודיו באקדמיה הימית של ארצות הברית והצטרף לצי. 
הוכשר כטייס מטוס הסיור P-3 אוריון ושירת בטייסת הסיור 44 במיין ובטייסת הסיור 45 בפלורידה. פיקד על טייסת הסיור 46 במדינת וושינגטון ועל כנף הסיור 2 בהוואי. לאורך שירותו הוצב בבסיסי חיל הים ונאט"ו בסיציליה שבאיטליה, ברוטה שבספרד, באיים האזוריים, בקפלאוויק שבאיסלנד, במיסוואה שביפן, בדייגו גרסיה, בעומאן ובבחריין. תקופה ממושכת שימש מדריך טיסה. 
בתפקידי מטה שימש קצין בטיחות ועוזר קצין אחזקה של כנף 11 בג'קסונוויל, מילא תפקידים באגף כוח האדם של הצי, שימש עוזר מפקד צי האוקיינוס השקט ועוזר ראש המבצעים הימים, בשנים 2008–2010 שירת כמפקד להק הסיור של הצי. בפברואר 2012 מונה לראש ענף לוחמה אווירית במטה הצי. 
באוגוסט 2013 מונה לראש אגף כוח האדם של הצי, במאי 2016 מונה לסגן ראש המבצעים הימיים. באפריל 2019 נקבע כי ימונה לראש המבצעים הימיים הבא בכפוף לאישור הסנאט, אולם ביולי 2019 הסיר את מועמדותו והודיע על פרישתו מהשירות בשל שיקול דעת לקוי, עקב שמירת קשר עם קצין שהודח בעקבות חקירה על התנהגות מינית בלתי הולמת.
במהלך שירותו עוטר במדליית השירות המצוין של הצי, מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה, וחמש פעמים באות לגיון ההצטיינות.
מוראן בעל תואר שני בלימודי ביטחון לאומי ואסטרטגיה צבאית ממכללת המלחמה של הצי.
דינמו טביליסי (כדורסל)

היסטוריה

קבוצת הכדורסל נוסדה בשנת 1934, והיא אחת מהקבוצות הוותיקות של ברית המועצות לשעבר. מאז היווסדה זכתה הקבוצה במספר מכובד של תארים. בתחילת עונת 2012/13 שינה המועדון את צבעי המדים לכתום-לבן. ובנוסף הוחלף הסמל.
שאול אביגור

ביוגרפיה

מאירוב נולד בשנת 1899 ליהודה מאירוב ופרידה (לבית מאירוביץ) בדווינסק שבפלך ויטבסק של האימפריה הרוסית (כיום דאוגבפילס, בלטביה) – עיר שבאותה תקופה כמעט חצי מתושביה היו יהודים. אביו נמנה עם "חובבי ציון" ובילדותו זכה לחינוך עברי וציוני.
מאירוב עלה לארץ ישראל בגיל 12 ולמד בגימנסיה "הרצליה".
בשנת 1917 גורש על ידי השלטונות העות'מאניים ובתום מלחמת העולם הראשונה שב ארצה. בתחילת שנת 1918 הצטרף לקבוצת כנרת, בה היה חבר כל חייו.
אחותו של אביגור, צפורה, נישאה למשה שרת, ואחיותיו של שרת נישאו לדב הוז ולאליהו גולומב. בצעירותם התחנכו ארבעת הנערים יחד בגימנסיה הרצליה, ולימים הפכו לחלק מההנהגה הפוליטית והצבאית של היישוב וכונו "ארבעת הגיסים".
בתחילת 1920 עלה לגליל והצטרף למגיני תל חי. לאחר מכן הוא הצטרף לאחדות העבודה ומטעמה מונה בשנת 1922 למרכז "ההגנה".
בשנת 1924 נשא לאשה את שרה לבית סילצנסקי, שאותה הכיר בכנרת. באותה שנה התבקש על ידי ברל כצנלסון לערוך את "ילקוט אחדות העבודה", בטאונה של התנועה ועבר לשם כך לתל אביב.
בשנים הללו טיפל בהקמת יישובים, ארגן רכישת נשק מחו"ל, ואף עסק בארגון נוער חלוצי בפולין.
בשנת 1934 הקים את הש"י. בנוסף הקים את הר"ן ותע"ש. בעקבות פרסום הספר הלבן של מקדונלד בשנת 1939, ריכז את המאבק נגדו. לאחר מכן הצטרף למוסד לעלייה ב' (בלתי חוקית) ועמד בראשו. בהנהגתו פעל המוסד ביבשת אירופה, במזרח התיכון וצפון אפריקה ושלוחותיו הגיעו גם לארצות הברית.
במלחמת העצמאות, ריכז את הרכש באירופה ולאחר מכן שימש כסגנו של דוד בן-גוריון במשרד הביטחון. הקים את הגוף שנודע לימים בשם "נתיב" אשר ריכז את הטיפול ביהדות מזרח אירופה ובמיוחד ביהדות ברית המועצות.
היה חבר בוועדות חשאיות חשובות. יזם את "ספר תולדות ההגנה" והיה מעורכיו.
היה אב לבן ובת. בנו אברהם (גור) נפל בקרבות סג'רה במלחמת העצמאות, והוא החליף את שם משפחתו לאביגור להנצחת זכר בנו.
בשנת תשל"ג קיבל אביגור מידי הנשיא זלמן שזר ושר החינוך וסגן ראש הממשלה יגאל אלון את פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה.
אביגור זכה באותה שנה לתואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים, ובשנת תשל"ז קיבל גם מאוניברסיטת תל אביב תואר זה.
אביגור שב להתגורר בקבוצת כנרת בתחילת שנות ה-70, ושם גם נפטר ונקבר בבית הקברות כנרת.
בערים ירושלים, תל אביב ובאר שבע נקראו רחובות על שמו. ברמת גן נקרא על שמו בית ספר יסודי.
דגם כדור-מקל

דגם כדור-מקל משמש בכימיה להצגה תלת-ממדית של מולקולה. הכדור מייצג את האטום והמקל את הקשר הכימי.

שימוש

שימוש בדגם זה מאפשר צפייה פשוטה יחסית במבנה המולקולה, לעומת שיטות הצגה הדורשות לימוד מקדים או שאינן מבחינות בין סוגי הקשרים הכימיים (קשר סיגמא, קשר פאי ועוד) או במבנה התלת-ממדי של המולקולה. האטומים לרוב מיוצגים על ידי ספירות המחוברות במוטות אשר מייצגים את הקשרים. קשרים כפולים ומשולשים לרוב מיוצגים על ידי שניים או שלושה מוטות קעורים, בהתאמה. בדגם טוב, הזוויות בין המוטות צריכות להיות זהות לזוויות בין הקשרים, והמרחקים בין מרכזי הספירות צריכים להיות ביחס זהה למרחקים בין הגרעינים האטומיים. לרוב, יש הפרדה של היסודות הכימיים בדגם לפי צבע הספירה.

יתרונות הדגם

בדגם מקל-כדור, רדיוס הספירות לרוב קטן בהרבה ביחס לאורכי המוטות, זאת כדי לאפשר הבנה של המבנה האטומי והקשרים בין האטומים. כתוצאה מכך, הדגם לא נותן הבנה נכונה בנוגע לנפח שתופסת מולקולה. לצורך כך קיים דגם מילוי מרחב (קאלוט) , לרוב זהו דגם ממוחשב, שבו באים לידי ביטוי הרדיוסים האטומיים ביחס זהה לאורכי הקשרים בין האטומים ולכן מציגים את הנפח התפוס אך לא את הקשרים.
דגמי כדור-מקל יכולים להיות דגמים ממשיים או דגמים ממוחשבים. ניתן לקנות ערכות בנייה המכילות מספר ספירות בצבעים שונים בעלי חורים לחיבור המוטות, ומספר מוטות בצורות שונות לצורך המחשת סוגי הקשרים השונים. צבעי הספירות לרוב מתייחסות לשיטת צביעה CPK . בחלק מערכות הבנייה המוטות יכולים לנוע ולאפשר הבנה בנוגע לתנועת האטומים במבנה.

היסטוריה

בשנת 1865, הכימאי הגרמני אוגוסט וילהלם פון הופמן הציג לראשונה את דגם הכדור-מקל. הוא נהג להשתמש בדגמים אלו בהרצאותיו במכון המלכותי של בריטניה הגדולה.
פריץ ברכט

פריץ ברכט (בגרמנית: Fritz Bracht; נולד ב-18 בינואר 1899 - 9 במאי 1945) היה קצין אס אה נאצי, ראש סניף המפלגה הנאצית בשלזיה תחתית וכיהן למעשה כמושל שלזיה תחתית משנת 1941 עד להתאבדותו בשנת 1945.

חייו

ברכט נולד בהיידן, סמוך לדטמולד, גרמניה. לאחר השלמת לימודיו כגנן הוא התגייס לשירות צבאי בשנת 1917 והוצב בחזית עד לסוף מלחמת העולם הראשונה משנשבה בידי הצבא הבריטי ושוחרר בשנת 1919.
ב-1 באפריל 1927 הוא התפקד למפלגה הנאצית ומונה לראש סניף המפלגה במחוז סורלנד בנובמבר 1928. הוא החזיק בתפקידו דומה גם באלטנה במרץ 1931.
בשנת 1935 התמנה לממלא מקום ראש סניף המפלגה בשלזיה תחתית ולאחר שראש הסניף הקודם, יוזף ואגנר, הודח בנובמבר 1941, ברכט מונה להחליפו כאשר שלזיה פוצלה לשלזיה תחתית ושלזיה עילית כאשר ברכט מונה למושל הראשונה.
מפברואר 1941 הוא היה למושל הכל-יכול של שלזיה תחתית ובנובמבר 1942 הוא מונה לתפקיד קומיסר ההגנה של הרייך במחוז שלזיה תחתית.
בשנת 1944 הוא קודם לדרגת אס אה אוברגרופנפיהרר כאשר בתחום אחריותו היה גם מחנה ההשמדה אושוויץ.
כאשר הצבא האדום נכנס לגרמניה הנאצית, ברכט ורעייתו התאבדו בבאד קודובה, פולין, בנטילת גלולות ציאניד.
דוד וינפלד

דוד וַיְנְפֶלְד (נולד ב-1937 בלימנוב, פולין) הוא חוקר ספרות, מתרגם, מבקר, מסאי ועורך ספרותי ישראלי, חתן פרס טשרניחובסקי לתרגום לשנת 2018.

ביוגרפיה

דוד וינפלד נולד בשנת 1937 בעיירה לימנוב שבפולין, למשפחה מרקע חסידי. בזמן מלחמת העולם השנייה נמלטה משפחתו לרוסיה, ולאחר המלחמה חזרה לפולין והתיישבה בקרקוב. בשנת 1950 עלתה המשפחה לישראל והתיישבה בתל אביב. וינפלד שירת בצה"ל במסגרת הנח"ל. בשנת 1967 נישא לאמנית והציירת יוכבד וינפלד, כעבור עשור בני הזוג התגרשו. בהמשך נישא בשנית ונולדו לו 3 ילדים.

באקדמיה

בשנת 1959 החל וינפלד ללמד בחוג לספרות עברית והיסטוריה כללית באוניברסיטה העברית בירושלים, בשנת 1964 קיבל תואר שני, על העבודה "ראשית יצירתו של אורי צבי גרינברג בעברית", ובשנת 1975 קיבל תואר דוקטור, על הדיסרטציה: "אמנות הרומן של פרץ סמולנסקין" (בהדרכתם של פרופ' שמואל ורסס ופרופ' שמעון הלקין). תחומי מחקרו העיקריים הם הפרוזה העברית במחצית השנייה של המאה ה-19 ושירה עברית חדשה. במקביל, מאז משנות ה-60 של המאה ה-20 פרסם וינפלד מסות ספרותיות וביקורת ספרות בכתבי עת ובעיתונים היומיים, רבים מהם תחת שם העט "דוד כרמי".
וינפלד לימד בחוג לספרות עברית באוניברסיטה העברית משנת 1966 ועד שנת 2005, ובנוסף לימד גם בחוג לספרות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

כמתרגם

וינפלד תרגם מפולנית מיצירותיהם של חתני פרס נובל לספרות; צ'סלב מילוש וויסלבה שימבורסקה, וכן מיצירותיהם של זביגנייב הרברט, אדם זגייבסקי, רישרד קריניצקי, מאיר באלאבאן, יצחק אריה ברגר, אידה פינק ואחרים. תרגם גם מיידיש (במיוחד את שירו של אברהם סוצקבר) ומאנגלית (משירי חתני פרס נובל לספרות טי אס אליוט ושיימוס היני). בספרים שתרגם משדך וינפלד בין המשוררים לבין יצירות אמנות ישראלית מודרנית, בדרך כלל של הצייר רפי לביא, במה שהצייר והסופר יאיר גרבוז הגדיר "הנמקה אתית".
מבקר השירה אלי הירש טען כ"דוד ויינפלד הוא מתרגם נפלא, שהשפעתו על השירה הישראלית גדולה במיוחד, אולי גדולה יותר מכל מתרגם עברי בעשרות השנים האחרונות". פרופ' ניסים קלדרון הגדיר את איכות התרגום של וינפלד כמיוסדת על עקרון הבהירות: "הבהירות היא עיקר גדול אצל וינפלד. היא כמו מבט העיניים בדיוקן הספרותי שלו כמתרגם. כשאתם לוקחים ליד ספר שעבר תחת ידו של וינפלד אתם יודעים שתהיה בו שאיפה עזה לבהירות - גם במקור וגם בתרגום."
וינפלד עמד בקשרים אישיים עם המשוררים אותם תרגם. בגיליון מיוחד של כתב העת "הליקון" שהוקדש כולו לתרגומו, מובאים מכתבים שכתבו המשוררים אל וינפלד, תיעודי מפגשים, ואף גלויות מאוירות ועבודות קולאז' ששלחה לו המשוררת ויסלבה שימבורסקה במהלך השנים. בשנת 2009 ראה אור בפולין קובץ חילופי מכתבים בינו ובין זביגנייב הרברט. על מפעל התרגום שלו זכה וינפלד בפרס שר החינוך למתרגמים (1995), פרס משרד התרבות ומשרד ראש הממשלה הפולני (1994–1995), פרס פן (P.E.N) הפולני לתרגום (2006) ובפרס יצחק עקביהו לחקר השירה העברית מטעם אוניברסיטת בר-אילן (2011).

כעורך שירה

בין השנים 1984–1990 ערך וינפלד את מדור ספרי השירה של הוצאת כתר. בשנת 1997, לאחר היווסדה של הוצאת קשב לשירה, שימש כחבר מערכת ועורך בהוצאה. שימש גם כעורך כתב העת "כרמל", ועורך יחד עם ענת ויסמן את כל כתבי דוד אבידן - על כך זכה בפרס שרת התרבות להוצאת ספרי מופת בשנים 2009 ו-2011.
מאז שנת 2008 משמש כעורך השירה במפעל קסת לספרות ביכורים.
זבנג!

רקע

הקומיקס התפרסם לראשונה במגזין הנוער "מעריב לנוער" ב-17 באוגוסט 1987 וזכה להצלחה. עד מהרה התרחב המדור מעמוד אחד למספר עמודים בכל גיליון, והפך לחלק הפופולרי ביותר של השבועון. לעיתים קרובות כלל הקומיקס פרודיה על מאמרים בחלקים האחרים של העיתון.
חלק מהצלחתו של פינק בקרב הקוראים נבעה מיכולתו להתחדש ולשנות את הדמויות ואת הופעתן בהתאם לאופנות המשתנות. פינק העיד כי הוא נוהג לבדוק את הדרך בה מתקבל הקומיקס בקרב בני נוער ומשנה את תוכנו בהתאם. למרות ההצלחה, ספגה הסדרה גם ביקורות מצידם של הורים ומחנכים, בין השאר לגבי עיסוק מופרז בבוז לסמכות ולמבוגרים.

סקירה אמנותית

הקומיקס "זבנג!" הוא קומיקס הומוריסטי העוסק בגיל ההתבגרות, חיי היום-יום וחוויות הנעורים של התיכוניסט הישראלי הממוצע, תוך שהוא לוקח סטראוטיפים ישראליים ואוניברסליים ומקצין אותם עד כדי גיחוך. סטריאוטיפים אלו מתבטאים במגוון דמויות כגון גל התיכוניסט הממוצע, גברת זעפני המורה המרושעת, ג'ינג'י החרמן והערמומי, ירון החנון הגאון, מאיה מלכת השכבה, אשר הבריון, סתיו הגותית הדיכאונית, צחי השמן, הרצל הערס וניר הסנוב. הדמויות הפופולריות ביותר בקרב הקוראים הם גל תיכון, גברת ענוגה זעפני, רונן שגיב "ג'ינג'י", סיגל שגיא, עידו רמון וירון תיכון. דמויות אלו מופיעות ברוב הסיפורים וסביבן נסובה העלילה.
הקומיקס מצויר בסגנון חופשי-קריקטוריסטי, והפרופורציות של הדמויות אינן מחויבות לחוקי האנטומיה, דבר המשמש כאמצעי קומי (כדוגמת גופו הגדול של אשר קילר לעומת רגליו הזעירות, החזה השופע של יוספה ומאיה, לשונו הארוכה והמתפתלת של ג'ינג'י או גופה השמן של גברת זעפני).
הקומיקס רווי בשעשועי לשון ומשחקי מילים, כאשר רובם הם שיבושים של שמות ומותגים מהעולם האמיתי.
בחלק מהסיפורים הדמויות שוברות את הקיר הרביעי ומודעות לכך שהן דמויות קומיקס, ואף מנהלות אינטראקציה עם אורי פינק שמופיע בדמותו בקומיקס.

סדרת הטלוויזיה ומשחק המחשב

בין השנים 1998–1999 הופקה לשידור בערוץ 2 סדרת טלוויזיה "זבנג!" אשר התבססה על העלילה והדמויות של הקומיקס עם שינויים קלים מהמקור.
בשנת 2007 הכריזה חברת קורבומייט על הפקת משחק זבנג בשיתוף עם אורי פינק.
בעיית השלשות הפיתגוריות הבוליאנית

בעיית השלשות הפיתגוריות הבוליאנית היא בעיה מתמטית במסגרת תורת רמזי, העוסקת בצביעה של המספרים הטבעיים תחת אילוצים. לבעיה נמצאה במאי 2016 הוכחה בעזרת מחשב, שהתפרסמה בעיתונות הפופולרית כהוכחה "הארוכה ביותר בעולם". 
הבעיה שואלת האם יש צביעה בוליאנית (בשני צבעים, למשל אדום וכחול) של המספרים הטבעיים, כך שלא תימצא אף שלשה פיתגורית שכל שלושת המספרים המרכיבים אותה יהיו באותו צבע. שלשה פיתגורית היא שלשה של מספרים טבעיים  המקיימת את השוויון , כמו למשל 3,4,5 או 5,12,13. השאלה היא, אם כך, האם אפשר לצבוע את כל המספרים הטבעיים כך שאחד מבין המספרים 3,4,5  אדום ואחד כחול; אחד מבין המספרים 5,12,13 אדום ואחד כחול; וכן הלאה. מכיוון שיש אינסוף שלשות פיתגוריות, המשימה היא לבחור צבעים לאינסוף מספרים, באופן שיעמוד באינסוף אילוצים.
התברר שהצביעה הנדרשת אינה אפשרית. הפותרים - מרין היולה (Marijn J. H. Heule), אוליבר קולמן (Oliver Kullmann) וויקטור מארק (Victor W. Marek) -  הראו כי אפשר לצבוע את המספרים מ-1 עד 7,824, כך שאף אחת מ-19,233 השלשות הפיתגוריות הנמצאות בטווח הזה אינה נצבעת באותו צבע; עם זאת, אי אפשר לצבוע את המספרים מ-1 עד 7,825 בלי ליצור שלשה פיתגורית באותו צבע. כדי להוכיח זאת השאלה נוסחה כבעיית SAT-3 ב-7,825 משתנים, עם אילוץ עבור כל שלשה פיתגורית. מספר הצביעות (או ההשמות) במקרה זה הוא , גודל שאינו מאפשר חיפוש בכוח גס. לאחר צמצום מספר המשתנים ל-3745, הופעלה שיטה לפתרון בעיות ספיקות שידועה כ"שלש ומשול" (Cube and Conquer) שהודגמה כבר כיעילה בעבר ומאפשרת מקביליות. הפותרים הריצו את המערכת על מחשב-על של אוניברסיטת טקסס באוסטין, שעבד על כך במשך יומיים. לבעיות ספיקות שהתשובה עליהן היא שלילית אין בדרך כלל הוכחה קצרה לחוסר הספיקות (הבעיה היא שלמה ל-co-NP). במקרה זה ההוכחה שנוצרה גודלה היה 200 טרה-בית של נתונים, שאותם הצליחו החוקרים לדחוס ל-68 גיגה-בית. 
הפותרים  פרסמו מאמר המתאר את ההוכחה ב-arXiv ב-3 במאי 2016, והציגו אותה בכנס SAT 2016 שהתקיים ביולי 2016 בבורדו שבצרפת; המאמר קיבל את פרס המאמר המצטיין בכנס. המתמטיקאי רונלד גרהאם, שהבטיח בשנות ה-80 של המאה ה-20 פרס של 100 דולר למי שיפתור את הבעיה, העניק אותו לאחד משלושת השותפים.
מחברי המאמר שיערו באופן יותר כללי, שלא ניתן לצבוע את המספרים הטבעיים במספר סופי של צבעים באופן שאף שלשה פיתגורית לא תהיה צבועה באותו צבע.
קרניפקס

קרניפקס (לטינית: Carnifex) היה המוציא להורג ברומא העתיקה, ותפקידו היה להוציא להורג עבדים וזרים. הוא לא היה מוסמך להוציא להורג אזרחים רומים. תפקיד נוסף של הקרניפקס היה לנהל את העינויים (המילה carnifex היא צירוף של caro, carnis - בשר ו-facio - לעשות, לבצע; מכאן גם הפועל carnifico - לחתוך לחתיכות, לכרות).
משרת הקרניפקס נחשבה בזויה, המחזיק בה לא הורשה לגור בתוך תחומי העיר ונדרש לגור בפורטה מטיה או אסקווילינה, ליד המקום שבו הוענשו העבדים (ססוריום, בתקופת הקיסרים).
גלויות מלונדון

תקציר העלילה

ג'ים (האריס דיקינסון), הוא נער צעיר מאסקס הכפרית הבורח אל לונדון האורבנית, שם הוא מוצא את עצמו בחברת צוות של נערי ליווי הומוסקסואליים הפעילים בקרב החברה הגבוהה של סוהו.
מרקב (מפרש)

תכונות

מרקב הוא תת-ענק כחול מסוג ספקטרלי B2 IV, מסתו יותר מ-12 מסות שמש, רדיוסו כ-7 רדיוסי שמש, טמפרטורת פניו כ-22,000 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 2,700 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך בשל הטמפרטורה הגבוהה של פניו כמעט כל קרינתו היא בתחום העל-סגול כך שעוצמת ההארה הכוללת שלו היא פי 18,400 מעוצמת ההארה של השמש. נראה שהוא נמצא בסוף שלב התכת המימן שבליבתו להליום ומתחיל בתהליך של התנפחות והתקררות שיהפוך אותו לענק כחול ולאחר מכן לענק אדום.

מרקב B

מדידות ספקטרוסקופיות מראות שהמהירות הרדיאלית של מרקב משתנה במחזוריות קבועה כך שככל הנראה יש לו בן זוג עמום שמקיף אותו בזמן הקפה של 116 ימים ו-15.6 שעות. לא ידוע מה סוגו הספקטרלי של בן הזוג או כל מידע אחר על תכונותיו, אך נראה שהמרחק ביניהם קטן והפרש הבהירות גדול ומשום כך לא ניתן להבחין בקרינה של בן הזוג וללמוד עליו ממנה. אם מסתו היא סביב מסת שמש אחת, אז רדיוס ההקפה צריך להיות סביב יחידה אסטרונומית אחת.