google/wiki40b huggingface dataset:
אזור בניוף

אזור בֶּנְיוֹף או אזור ודאטי-בניוף הוא תחום מוקדן של רעידות אדמה באזור הפחתה – הגבול בין לוחות טקטוניים בו חודר לוח אוקייני אל מתחת לליתוספירה של לוח אחר. באזור זה – המהווה מישור חיכוך בין שני הלוחות – מתרחש כיפוף ומתיחה של הלוחות. אזור בניוף הוא ביטוי סייסמי למעוות הנוצר באמצעות ההפחתה. שחרור הלחץ מפיק גלים סייסמיים המתבטאים ברעידת אדמה.

מאפיינים

אזורי בניוף מתאפיינים בפעילות סייסמית עמוקה וערה, המאפשרת לסייסמולוגים לערוך מיפוי תלת ממדי של מוקדי רעידות האדמה.
אזורים אלה משתרעים מתחת לשקעים אוקייניים ומגיעים לעומק של 670‏ ואף 700‏ ק"מ. מישור החיכוך משתפל בזווית של 30 ל-60 מעלות, בדומה לזווית אזור ההפחתה באותו מקום.
אזורי בניוף אופייניים לקשתות איים פעילות וקשורים לרוב לשקעים אוקייניים עמוקים.

מבנה

מחקר שעסק במבנה של כמה אזורי בניוף בשולי הלוח הפסיפי גילה דפוס של תפוצת רעידות אדמה, שהיה מורכב מן המצופה במודלים של אזורי הפחתה. במחקר נמצא כי תפוצת מוקדי רעידות האדמה בליתוספירות מופחתות מתאפיין במרווח סייסמי מובהק, שרוחבו הממוצע 150 ק"מ. מרווח זה נצפה באזורי הפחתה רבים ברחבי העולם. במרבית האזורים הללו ניתן לצפות בסייסמיות גוברת בלוח הרוכב, מעל אזור בניוף. ניתוח של מוקדים אלה מגלה שתפוצתם אינה מקרית, אלא מפגינה נטייה להצטבר ברצועות קוויות הנפרדות זו מזו, אותן ניתן לפרש כהעתקים פעילים שנוצרו בתוך הלוח הרוכב כתוצאה מן ההפחתה.

מחקר

בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה ערך הוגו בניוף (Victor Hugo Benioff,‏ 1899–1968) מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה מחקרים גאופיזיים המתארים את תפוצתן של רעידות אדמה עמוקות על מישור הולך ומעמיק. רבים ממאפייניהן של רעידות אדמה אלה תוארו קודם לכן, בשנת 1928, על ידי הסייסמולוג היפני קִיוּ ודאטי (和達 清夫,‏ 1902–1995) מהסוכנות המטאורולוגית של יפן. ודאטי גילה, כי ככל שרעידות האדמה באזור יפן התקרבו לשוליים המזרחיים של אסיה, כך גדל עומקן. הפעילות הסייסמית העמוקה נראתה כשוכנת על מישור משופע. עם זאת, היה זה בניוף שהציע בשנת 1954 הסבר לתופעה, לפיו קרקעית האוקיינוס חודרת אל מתחת ליבשת סמוכה. הסבר חסר תקדים זה היה חלק מהמנגנון הנחוץ לקיום נדידת היבשות, והוא קידם את התפתחותה של תאוריית טקטוניקת הלוחות.
מחקר מפורט של מזרח הלוח הפסיפי גילה אזור בניוף כפול מתחת לצפון-מזרח הונשו. הסייסמיות בעומקים העולים על 100 ק"מ מתווים שני מישורים מקבילים במרחק של 30–40 ק"מ זה מזה. לאורכו של הצפוני בהם התרחשה ב-2011 רעידת האדמה בסנדאי.
האינטרנציונל הליברלי

האינטרנציונל הליברלי הוא ארגון בינלאומי של מפלגות ליברליות. הארגון הוקם בשנת 1948 ומשרדיו שוכנים בלונדון.

אודות

הארגון הוקם על בסיס מניפסט אוקספורד, שנוסח בשנת 1947 על ידי נציגים של כ-19 מפלגות ליברליות מרחבי העולם בקולג' וודהאם באוקספורד, אנגליה. המניפסט מנסח את העקרונות הבסיסים שעליהם מסכימות כל המפלגות החברות הארגון. בשנת 1997 אומצה הרחבה למסמך בשם "האג'נדה הליברלית עבור המאה ה-21".
מפלגות חברות בארגון כוללות את המפלגה הדמוקרטית החופשית בגרמניה ומפלגה המפלגה הליברל-דמוקרטית בבריטניה. 
נשיא הארגון הוא האנס ואן באלן, חבר הפרלמנט האירופי מטעם המפלגה לחופש לדמוקרטיה בהולנד.

ישראל

את ישראל מייצגת בארגון המדרשה הליברלית, גוף ששימש כסמינר רעיוני של המפלגה הליברלית הישראלית, ועו"ד יצחק ננר, משמש כנציג ישראל, וגם כסגן נשיא האינטרנציונל וחבר האקזקוטיבה. בעבר הייתה המפלגה הפרוגרסיבית חברה באינטרנציונל. עם הקמת המפלגה הליברלית הישראלית הייתה היא חברה באינטרנציונל, ועם הקמת הליברלים העצמאיים, היו שתי המפלגות חברות באינטרנציונל. בשנת 1985 הטילו נציגי המפלגה הליברלית וטו על קבלת מפלגת שינוי לאינטרנציונל. 
נציגים מישראל, בהם משה קול, יוסף ספיר, אברהם שריר, יצחק מודעי ואמנון רובינשטיין כיהנו כסגני נשיא האינטרנציונל וכנסים וסמינרים של האינטרנציונל התקיימו בישראל בינואר 1963, בדצמבר 1967, בינואר 1973 ובספטמבר 1984.
המולדת מחכה

העלילה

אחרי שפצצה מתפוצצת בבית קפה בברלין המודיעין הרוסי מגלה שבין ההרוגים היה גם מרגל רוסי ומודיע ערבי. סוכנויות הביון מגלות מזימה לבצע פיגוע טרור בניו יורק, מוסקבה וטוקיו.
ויקטור ביסטרולטוב הוא איש ביון המשרת מטעם שירות הביון הרוסי במזרח התיכון. מפקדו בסוכנות הביון הרוסית מורה עליו לעשות כל שביכולתו כדי למנוע את מזימת הטרור בסיוע צוות משימה המורכב מאישה ושלישיית סוכנים מומחים.
מצב משפחתי

מצב משפחתי או מעמד אישי של אדם הוא מצבו בהקשר של זוגיות. הענף המשפטי המטפל בסוגיות של המעמד האישי קרוי דיני משפחה.

בישראל

בישראל נרשמים המצבים המשפחתיים הפורמליים במרשם האוכלוסין, ומוצגים בספח של תעודת הזהות. שני המצבים הפחות פורמליים אינם נרשמים במרשם האוכלוסין, אך הם זוכים להכרה רשמית בהקשרים שונים. פרוד יכול, למשל, לקבל הכרה של רשות המיסים, ובהתאם לה יחושב מס הכנסה שהוא חייב בו לפי הכללים החלים על גרוש, ולא לפי הכללים החלים על נשוי. על ידוע בציבור חלות רבות מהזכויות והחובות של נשוי.
בניגוד למדינות בהן נהוגים נישואים אזרחיים, בישראל, בהתאם לפקודת הנישואין והגירושין (רישום), שינוי המצב המשפחתי לנשוי או לגרוש נעשה רק במסגרת דתית (מסגרות רשמיות כאלו קיימות עבור יהודים, מוסלמים, דרוזים ועבור מספר זרמים בנצרות), ובהתאם לכך לא מוכרים נישואים בישראל המנוגדים לדין הדתי (למשל נישואים חד-מיניים, נישואים בין-דתיים (בחלק מהמקרים) ונישואי ממזר למי שאינה ממזרה או גיורת), אך המדינה מכירה בנישואים כאלה שנעשו בחו"ל, במדינה המאפשרת זאת.
חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה אוסר על מעסיק להפלות בין עובדיו או בין דורשי עבודה מחמת שלל מאפיינים המפורטים בחוק, ובכלל זה מעמדם האישי. חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים אוסר על מי שעיסוקו בהספקת מוצר או שירות ציבורי או בהפעלת מקום ציבורי, להפלות בהספקת המוצר או השירות הציבורי, במתן הכניסה למקום הציבורי או במתן שירות במקום הציבורי מחמת שלל מאפיינים המפורטים בחוק, ובכלל זה המעמד האישי.
למצב המשפחתי השפעה על גובה מס הכנסה שתושב ישראל חייב בו, וכן על זכויותיו בביטוח הלאומי ובחוקים נוספים.
מדעי היהדות

מדעי היהדות הם ענף של מדעי הרוח העוסק בנושאי יהדות: היסטוריה של עם ישראל, מחשבת ישראל, משפט עברי וטקסטים יהודיים, ובהם תנ"ך, התורה שבעל פה, קבלה, ועוד. כענף של מדעי הרוח, הגישה במדעי היהדות היא גישה מחקרית וביקורתית, ושונה מהגישה הדתית הנפוצה לנושאים אלה.
השימוש הראשון במושג זה נעשה בגרמניה, בראשית המאה ה-19, על ידי אנשי תנועת חכמת ישראל, שמטרתם הייתה להציג את יופיה של היהדות בפני העולם האירופי המשכיל של אותה תקופה, ולבסס את חקר היהדות על יסודות מדעיים מודרניים. 
את תחום מדעי היהדות מאפיין השימוש הנרחב בכלי המחקר הפילולוגי - חקר הנוסח והעיסוק בכתבי יד, כמו גם בכלים ספרותיים, השוואות לתרבות הכללית, ועוד. 
חוגים למדעי היהדות מתקיימים, בשמות שונים, במרבית האוניברסיטאות בישראל, וכן באוניברסיטאות במדינות נוספות. במשך שנים רבות נחשבה האוניברסיטה העברית בירושלים כמובילת תחום זה בעולם. "האיגוד העולמי למדעי היהדות" הוא ארגון גג של חוקרים ותלמידים בתחום זה.

יחס היהדות הדתית למדעי היהדות

מדעי היהדות עוסקים, בין השאר, בנושאים הנמצאים במרכז עולמה של היהדות הדתית, ובפרט התנ"ך, המשנה, התלמוד ומפרשיהם. עם זאת, רוב רובה של החברה החרדית וכן חלק מן החברה הדתית-לאומית, רואים בשלילה את העיסוק האקדמי ביהדות. חלק אחר מן החברה הדתית לאומית רואה בעיסוק זה ברכה ותוספת נדבך חשוב ללימודי היהדות המסורתיים, ועם החוקרים הבולטים במדעי היהדות נמנים חובשי כיפה רבים. 
דוגמה למחלוקת בתחום זה בתוך החברה הדתית ניתן לראות בפולמוס על אודות לימוד הגמרא בעזרת שיטת הרבדים, שמקורה בעולם האקדמיה.
שחמט בהתכתבות

שחמט בהתכתבות הוא שחמט המשוחק על ידי התכתבות בין שחקנים מרוחקים, בדרך כלל על פני תקופה ממושכת. בעבר היה כל שחקן בתורו שולח בדואר את המהלך הבא במשחק ליריבו. כיום נפוץ יותר השימוש בדואר אלקטרוני או בשרת משחק ייעודי, אך ידוע גם על משחקים ששוחקו בפקס ואפילו באמצעות יוני דואר.
ההבדל המהותי בין המשחק הסטנדרטי, המשוחק על ידי שניים היישובים ליד אותו לוח (ממשי או וירטואלי), למשחק בהתכתבות, הוא הזמן המוקצב לכל מהלך או למשחק כולו. שני יריבים המשחקים בתחרות משני עברי הלוח יסיימו על פי רוב את משחקם לאחר מספר שעות בודדות. אולם משחק בהתכתבות יאפשר לכל צד לשחק מהלך בודד בזמן של שעות עד ימים. מאחר שגם לדואר לוקח זמן מה להגיע ליעדו, משחק באורך סביר של 40–50 מהלכים לכל צד, עשוי היה בעידן שלפני המחשב והטלפון לארוך שנים. גם בעידן האינטרנט אורך משחק טיפוסי כשנה או שנתיים.
כללי המשחק מקציבים בדרך כלל בין 30 ל-60 יום לעשרה מהלכים. על פי רוב מותר לשחקנים להיוועץ בתוכנות מחשב, ספרים ובסיסי נתונים במהלך המשחק, בניגוד גמור לכללים הנהוגים בשחמט רגיל. כל שחקן רשאי לשחק יותר ממשחק אחד במקביל ולעיתים קרובות מנהלים שחקנים מומחים עשרות משחקים בו זמנית נגד יריבים שונים.
עקב כללים מיוחדים אלה קיים שוני עמוק בין הכישורים הדרושים משחקן בשחמט בהתכתבות לבין אלו של שחקן השחמט הרגיל; ורשימת אלופי העולם בהתכתבות כמעט זרה לרשימת האלופים בשחמט הרגיל. בין השחקנים המעטים שהצטיינו בשני סוגי המשחק ניתן למנות את פאול קרס האסטוני (שככל הנראה הרבה לשחק בהתכתבות בהיעדר יריבים ראויים בקרבתו), ואת אלופי העולם אלכסנדר אלכין ומקס אויבה. בימינו בולט רב אמן אולף אנדרסון בהצטיינותו בשני סוגי השחמט.
ארוס ריצ'ו הוא שחקן מצליח בשחמט בהתכתבות ובשחמט מתקדם.
הטבלה מטה מציגה את בכירי השחמטאים בכתב של ישראל. מקור הנתונים הוא אתר ICCF.
אזור H II

אזור H II הוא אזור של גז ופלזמה זוהרים, לפעמים באורך של כמה מאות שנות אור, בו מתבצעת פעולת ייצור כוכבים. כוכבים צעירים, חמים וכחולים שנוצרו מהגז פולטים אור על-סגול בעוצמה חזקה ומייננים את הגז המקיף אותם. כתוצאה מכך הגז פולט קרינה באור נראה ונוצרת ממנו ערפילית פליטה.
אזורי H II יכולים ליצור אלפי כוכבים בתקופה של מיליונים אחדים של שנים. בסוף, פיצוצי סופרנובה ורוחות כוכבים מהכוכבים המאסיביים ביותר בצבירי הכוכבים שנוצרו יפזרו את הגז שנמצא באזור, וישאירו צביר כוכבים, כדוגמת הפליאדות.
השם אזורי H II נובע מהסימון המקובל באסטרונומיה ליוני המימן הרבים המצויים בהם. ה-H הוא סימונו של המימן, ו-II הוא סימון של יינון ראשון (I מסמן אטום נייטרלי). אזורי H II נראים למרחקים גדולים ביקום, וחקר אזורי ה-H II החוץ-גלקטיים חשוב לקביעת המרחק וההרכבה הכימית של גלקסיות אחרות. ישנם גם אזורי H I, המורכבים ממימן נייטרלי, אך אלה פחות נפוצים ופחות זוהרים.
מסילת הרכבת צ'ינגדזאנג

רכבת צִ'ינְגְדְזָאנג (בסינית מפושטת: 青藏铁路; בפין-יין: Qīngzàng Tiělù) היא רשת מסילות ברזל המחברת את בירת המחוז האוטונומי הטיבטי להסה לעיר הסינית סינינג ובהמשך לבייג'ינג, בירת סין. המסילה נפתחה ב-1 ביולי 2006 להסעת נוסעים ומטען. זוהי אחת ממסילות הרכבת היקרות ביותר בהיסטוריה בגלל אופי השטח בו עוברת המסילה והתנאים הטופוגרפיים שלו.

היסטוריה

עוד בשנות ה-50 של המאה ה-20 חלם המשטר הקומוניסטי בסין לחבר את טיבט לסין גופא, אבל חוסר ידע טכנולוגי ובעיות מימון דחו את הפרויקט הזה עד סוף שנות ה-90. סלילת המסילה החלה משני הצדדים בו זמנית, והנחת המסילה הושלמה באמצע אוקטובר 2005. עד 1 במאי 2006 הושלמו כל העבודות בקו והמסילה החלה להיבדק ולהיבחן לקראת הפעלתה. ב־1 ביולי 2006 נפתחה המסילה באופן רשמי במעמד של נשיא סין, הו ג'ינטאו. סלילת מסילת הרכבת הזו היא חלק מהמדיניות הסינית לפתח את הפרובינציות המרוחקות שלה. מטרתה הסופית של מסילת הרכבת היא לחבר את סין עם הודו.
מצד המתנגדים לפוליטיקה הסינית בטיבט נשמעה הטענה שמטרתו העיקרית של הפרויקט נועדה לקשור את טיבט לסין ולהגדיל את כמות הסינים במחוז וכך לפגוע באוכלוסייה הטיבטית. בטיבט מהווים עדיין בני האן (הקבוצה האתנית השלטת בסין) מיעוט קטן - רק 4.2% מהאוכלוסייה הקבועה במחוז - אולם רבים טוענים שמספר המהגרים השוהים בטיבט גדול בהרבה, ומצביעים בפקפוק על המקור למידע - נתונים סטטיסטיים רשמיים של ממשלת סין. לטענת המתנגדים, בעקבות הקמת המסילה עשוי זרם המהגרים לגדול פי כמה. מתנגדי המסילה מצביעים גם על הסכנה הסביבתית הטמונה בפרויקט אדיר הממדים, וחוששים כי מיליוני הנוסעים יזהמו את אחד האזורים היפים בעולם. הממשלה הסינית טענה בתגובה שנקטה צעדים להגן על הסביבה: הקרונות מצוידים במתקנים לדחיסת האשפה, ולאורך המסילה נבנו מעברים מיוחדים בשביל אנטילופות כדוגמת האנטילופה טיבטית ו צבי יעלי טיבטי.
שתי נשים (סרט תעודה)

שתי נשים הוא סרט תעודה משנת 2003 בבימויה של רינת אקשטין, המתמקד ב-ורדה דהרי וחנה אקשטין, שתי הסבתות של הבמאית. הסרט הוקרן בפסטיבל דוקאביב, בפסטיבל וולגין בפילדלפיה ובפסטיבל "הקהל". כמו כן הוקרן בטלוויזיה בערוץ 8.

עלילה

בסרט מוצגים ההבדלים בין שתי הנשים, המייצגות תרבויות שונות. עקב השוני, נוצרה התנגדות על רקע נישואי בתה התימניה של ורדה דהרי לבנה האשכנזי של חנה אקשטין. הסרט מוביל לפגישה דרמטית בין שתי הנשים. זהו סרט אישי, המשקף סוגיות מוכרות בחברה הישראלית.
ורדה דהרי, שעלתה מתימן בגיל 16, עבדה עבודת כפיים מרגע עלייתה לארץ: מטע, אפיה בטאבון, גידול כבשים. התגוררה במושב פדויים בדרום הארץ. מנהלת אורח חיים דתי, עם אהבה עצומה למסורת, משפחתיות (9 ילדים) ואמונה.
חנה אקשטין, ניצולת השואה מוורשה ואלמנה מזה עשרים שנה, מתגוררת לבדה בתל אביב. היא מדחיקה את הטראומה של אבדן משפחתה בשואה. כיום היא חיה חיים תל אביביים במלוא מובן המילה: ים, בתי קפה, שופינג. למרות שגדלה במשפחה דתית, איבדה את אמונתה בעקבות השואה וכיום היא חיה חיים חילוניים.
דרגה (תורת הגרפים)

בתורת הגרפים, דרגה של צומת מתארת את מספר הקשתות המקושרות לצומת מסוים. זהו המידע הבסיסי ביותר שאפשר למסור על צומת בגרף, משום שהוא מתאר את תמונת העולם המקומית של הקודקודים שלו. דרגה של צומת  מסומנת כ־.
גרף שדרגות כל הצמתים בו שוות ל- נקרא גרף -רגולרי, ונהוג לומר שדרגתו של הגרף היא .

גרפים מכוונים

בגרפים מכוונים, לכל קשת יש שני קצוות שונים: ה"ראש" (המסומן על ידי ראש החץ), וה"זנב" (ממנו יוצאת הקשת). לצורך חישוב דרגה של צומת, כל סוג של קצה נספר בנפרד.

דרגת כניסה

דרגת הכניסה (אנגלית: indegree) של צומת היא סך הקשתות אשר הקצה שלהן המשויך לצומת הוא מסוג "ראש".
דרגת הכניסה מסומנת ב־  .

דרגת יציאה

דרגת היציאה (אנגלית: outdegree) של צומת היא סך הקשתות אשר הקצה שלהן המשויך לצומת הוא מסוג "זנב".
דרגת היציאה מסומנת ב -  .

הגדרה פורמלית

ניתן להגדיר פורמלית את דרגתו של צומת  בגרף בלתי-מכוון ללא קשתות מקבילות  כש־ הוא אוסף הצמתים ו־ הוא אוסף הקשתות, באופן הבא:
כלומר, הגודל של קבוצת כל הצמתים  שקיימת קשת בינם לבין .
באופן דומה ניתן להגדיר את דרגות הכניסה והיציאה בגרף מכוון ללא קשתות מקבילות:
נוסחת סכום הדרגות קובעת שסכום הדרגות של כל הצמתים בגרף שווה ל: , זאת מאחר שלכל קשת יש שני קצוות, וכך היא תורמת 2 לסכום הדרגות בגרף. מסקנה מכך (למת לחיצות הידיים) היא שבכל גרף יש מספר זוגי של צמתים מדרגה אי-זוגית.
יתוש הטיגריס האסייתי

הפצת מחלות

יתוש הנמר האסייתי נחשב למעביר העיקרי של נגיף הצ'יקונגוניה ברחבי העולם. לצד העברת נגיף זה, היתוש הוא נשא של נגיף קדחת דנגי ובמקרים רבים הוא נושא את נגיף קדחת הנילוס המערבי אותו הוא עשוי להעביר לאדם.

תפוצה בישראל

ברחבי ישראל היתוש נפוץ לאורך מישור החוף - מראש הנקרה ועד אשקלון, באזור הכרמל, הגליל המערבי, בשפלה, באזור השרון, במערב השומרון, בגוש דן, בשפלת יהודה ובהרי יהודה, במדבר יהודה, בירושלים ובאזור באר שבע ובגליל העליון.
יונייטד איירליינס

פעילות החברה בישראל

החברה פועלת בישראל מאז אוגוסט 1999, עם השקת קו יומי בין תל אביב לנמל התעופה ניוארק, כאשר בשנת 2004 הוכפל השירות לשתי טיסות יומיות. טיסת הבוקר הופעלה במטוס מדגם בואינג 777-200ER וטיסות אחר הצהריים מופעלות במטוס מדגם בואינג 777-300ER. כמו כן מפעילה החברה טיסה יומית מתל אביב לסן פרנסיסקו. הטיסות הופעלו במטוסים מדגם בואינג 787-9.
החל מ-31 במרץ 2019 החלה החברה להפעיל את טיסת הבוקר היומית בין ניוארק לתל אביב במטוס מדגם בואינג 787-10 ואת הטיסה היומית בין סן פרנסיסקו לתל אביב במטוס מדגם בואינג 777-300ER  

בנוסף, החברה מפעילה קו בין וושינגטון לתל אביב. הקו החל לפעול ב-22 במאי 2019 ומופעל בתדירות של 3 טיסות שבועיות, במטוסי בואינג 777-200ER.
ניקו אלבדי

פ.צ. ציריך

אלבדי גדל במחלקת הנוער של פ.צ. ציריך. ב-15 במאי 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 1-0 על לוזאן במסגרת המחזור ה-35 בליגת העל השווייצרית. בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת ערך 2 הופעות ליגה. ב-9 בנובמבר 2014 הבקיע אלבדי את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-14 בניצחון 1-0 על אראו במסגרת המחזור ה-15 בליגה. בעונתו השנייה במועדון ערך 16 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.

בורוסיה מנשנגלדבך

בחודש יולי 2015 הצטרף אלבדי לבורוסיה מנשנגלדבך מהבונדסליגה. ב-7 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-88 בתיקו 0-0 נגד אינגולשטאט 04 במסגרת המחזור ה-12 בליגה. בעונתו הראשונה במועדון ערך 21 הופעות ליגה.

קריירה בינלאומית

אלבדי זומן לסגל נבחרת שווייץ ליורו 2016. ב-28 במאי 2016 ערך אלבדי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, כשנכנס כמחליף בדקה ה-83 במקומו של פיליפ סנדרוס בהפסד 2-1 לנבחרת בלגיה במסגרת משחק הכנה ליורו 2016.
פסטיבל EXIT

פסטיבל EXIT הוא פסטיבל מוזיקה שמתקיים בקיץ במבצר פטרוברדין בעיר נובי סאד שבסרביה. הפסטיבל התחיל בשנת 2000. במהלך קיומו, ביקרו יותר משני מיליון אנשים, משישים מדינות שונות. עיתוני ה"TIMES YORK NEW" וה-CNN הכריזו פעמים רבות על פסטיבל ה-EXIT כאחד מעשרת הפסטיבלים הטובים בעולם.

מיקום

הפסטיבל ממוקם בטירת פטרוברדין, הממוקמת בצידו הימני של נהר הדנובה בנובי סאד. המקום של הפסטיבל הוא מיוחד בעולם הפסטיבלים והוא גם חשוב לאווירתו של הפסטיבל. הטירה נחשבת כאחת הטירות האירופאיות הכי יפות וגדולות. הטירה גם מאפשרת לאירועים שונים להתקיים באותו הזמן אחד ליד השני, ללא רעשים שיפריעו אחד לשני, בזכות האקוסטיקה המיוחדות של הטירה.
אליפות רוסיה בכדורגל נשים

מבנה ושיטת המשחקים

פורמט הליגה דומה מאוד לזה של ליגת הכדורגל לגברים כשאלופת הליגה מעפילה לגביע אופ"א לנשים.
בליגה משתתפות 8 קבוצות. במהלך העונה כל קבוצה משחקת נגד כל אחת מהקבוצות האחרות בליגה, פעם אחת באצטדיונה הביתי ופעם אחת באצטדיון היריבה. הקבוצות מקבלות שלוש נקודות עבור כל ניצחון ונקודה אחת עבור תוצאת תיקו. במקרה של הפסד הקבוצה המפסידה איננה מקבלת נקודות. מיקום הקבוצות נקבע לפי מספר הנקודות הכולל שכל קבוצה השיגה. במצב של שוויון נקודות המיקום יקבע לפי הפרש השערים. במקרה של שיוון בהפרש יקבע המיקום לפי מספר הניצחונות ובמקרה של שוויון גם כאן המיקום הסופי יקבע על פי מספר השערים אשר הובקעו לזכות כל קבוצה.
בתום העונה הקבוצה שממוקמת במקום הראשון בטבלה מוכתרת כאלופה ומשתתפת בליגת האלופות לנשים עונה לאחר מכן.
P-12

P-12 (קוד דיווח נאט"ו: "ספון רסט"; "Spoon Rest") הוא מכ"ם גילוי אווירי מתוצרת ברית המועצות לטווח בינוני וגבוה.

פעילות

המכ"ם הוא פיתוח של המכ"ם P-10 שקדם לו והוא נבדל ממנו בתדר השידור הגבוה יותר, בטווח הגילוי הגדול יותר, ביכולת מיתוג בין תדרים הגנה טובה יותר מפני לוחמה אלקטרונית והוכנס בו לראשונה מעגל אלקטרוני לסינון רעשים (MTI).
המכ"ם הוכנס לשירות בשנת 1956. בשנת 1958 הוכנס לשירות דגם משופר P-12M שבו אפשרות לשינוי תדר בטווח של 10 מגה הרץ. בשנת 1962 הוכנס לשירות הדגם P-12MP שבו שיפור בכווניות האלומות. בשנת 1970 הוכנס לשירות הדגם P-12NPP שבו אמצעים משופרים כנגד לוחמה אלקטרונית.
המכ"ם משמש כחלק ממערכת הגילוי של סוללת טילי קרקע-אוויר מסוג SA-2 ולפעמים משמש גם כמכ"ם גילוי המשתתף ביצירת התמונה האווירית הכוללת. סימן ההיכר העיקרי החיצוני של המכ"ם הוא שתי קומות של 12 אנטנות מסוג יאגי - 6 אנטנות בכל קומה. 
ה-P-18 הוא הגרסה המשופרת של המכ"ם שיוצרה עבור סוללות SA-2 מסוגים מתקדמים, בעיקר מדגם E. מבחינה חיצונית, היא נבדלת מהמכ"ם P-12 בארבע אנטנות יאגי שנוספו לה - שתיים נוספות בכל קומה.
המכ"ם P-12 נמכר לרוב מדינות ערב ולכל מדינות הגוש הקומוניסטי והיה המכ"ם גילוי האווירי הנפוץ ביותר בסוף שנות השישים ובתחילת שנות השבעים במדינות אלה. בלילה שבין 26 - 27 בדצמבר 1969, בתקופת מלחמת ההתשה, ביצע צה"ל פעולה נועזת להשתלטות על מוצב מכ"ם P-12 מצרי, שנקרא מבצע תרנגול 53, שבמהלכו הובא המכ"ם בשלמותו לישראל. לאחר הבאתו של המכ"ם הוא נבדק ביסודיות על ידי מומחים בישראל ולאחר מכן נמסר לבדיקת צבא ארצות הברית.
מכ"ם P-12 והדגם המשופר P-18 נפוצים ופועלים עד היום (ועשרות מהם פועלים במדינות העימות עם ישראל) וזאת על אף שהן נחשבות למיושנות מאד. מאחר שהן משמשות כמכ"מ הגילוי למערכת הטילים SA-2 שהייתה למערכת טק"א הנפוצה ביותר.
בית עובד

מקור השם

זאב וילנאי כותב כי מקור השם הוא בפסוק בספר משלי: "עֹבֵד אַדְמָתוֹ יִשְׂבַּע לָחֶם" (י"ב, יא). השם נזכר גם ספר דברי הימים א', פרק י"ג, פסוק י"ד - שם "בית עובד" הוא ביתו של בית עובד-אדם הגיתי, אליו מוסט ארון הברית על ידי דוד לאחר ניסיון כושל להחזיר את הארון מקריית יערים. 
מקור נוסף לשם הוא היישוב הערבי ביארת עבוד (שמשמעו פרדס עבוד) ששכן במקום בו שוכן כיום המושב.

היישוב

המושב בנוי על גבעה, אשר במפה בריטית משנת 1873 מסומנת כחורבה בשם 'לוליה'. בראש הגבעה לצד בית כנסת ובית העם ישנה חורשת אורנים שניטעה לזכר הנופלים בימי המרד הערבי הגדול (1936-1939) באזור זה.

באוגוסט 2008 נתגלה במושב סליק ובו 24 רימוני יד מתקופת המנדט הבריטי. הסליק נתגלה במהלך חפירות שהתבצעו במושב לצורך התקנת מערכת ביוב חדשה.
בשנת 2016 אושרה הרחבת המושב לשטחים שממול המושב. 
הבנייה תתחיל בשנת 2018.
נסים ליאון

ביוגרפיה

ליאון נולד בגבעתיים, בן למשפחת חזנים, הוא סיים לימודי תואר ראשון, שני ושלישי במחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת תל אביב. עבודת המאסטר שלו עסקה בנושא: "ספרדים וחרדים: חקירה אתנוגרפית למשמעות השפעתה של תנועת ש"ס על תפיסת הזהות המזרחית והחרדית והשיח אודותיהן". נושא עבודת הדוקטורט שלו היה: "התנועה החרדית אצל המזרחיים בישראל ובחיי הפרקטיקה הדתית", והוגשה בשנת 2005.

מחקריו

ליאון מתמחה בחקר החברה בישראל בדגש על הסוציולוגיה של החברה הדתית ושאלת התגוונותו האתנית, הדתית והלאומית של מעמד הביניים, הזהות החרדית-מזרחית, מקומה של המסורתיות בחברה הישראלית, סוציולוגיה פוליטית של ישראל וכן בסוציולוגיה של תפילה ושל בתי כנסת. הוא פרסם בנושאים אלה מאמרים רבים שהתפרסמו בבימות מדעיות בחו"ל ובישראל. 
ספרו "חרדיות רכה: התחדשות דתית ביהדות המזרחית" התפרסם בשנת 2009. הספר עוסק בשאלת המפגש בין מסורתיות לחרדיות בקהילות המתפללים המזרחיות בישראל של סוף שנות התשעים. הספר מתאר את מקורותיה של התנועה החרדית ביהדות המזרחית ואת השפעותיה התמורתיות על תרבותם הדתית של המזרחים.
ב-2011 התפרסם ספרו המשותף עם ד"ר אורי כהן מאוניברסיטת תל אביב "מרכז תנועת חרות והמזרחים, 1977-1965: משותפות אדנותית לשותפות תחרותית" ובו מוצג מחקר סוציו-היסטורי על אודות השינויים החברתיים שחלו באחד מיסודותיו הפוליטיים של מעמד הביניים המזרחי – מרכז הליכוד – בעשור שלפני המהפך. הספר מבקש להבין כיצד הפכה מפלגת חרות ממפלגה קטנה, הנחשבת קיצונית ובעלת אידאולוגיה לאומית קשוחה, למפלגה הסוחפת אחריה קהלים גדולים, דרך בחינת התמורה הדמוקרטית שהתרחשה במרכז המפלגה בשנות השבעים.
ב-2016 התפרסם ספרו "המצנפת והדגל: לאומיות-שכנגד בחרדיות-המזרחית". הספר מציע מיפוי של מערכת היחסים, הסמלית והפרקטית, בין דגל הלאום והממלכתיות הגלומה בו ובין "המצנפת", המגלמת את התאולוגיה הפוליטית של החרדיות המזרחית בהנהגת הראשון לציון הרב עובדיה יוסף, כפי שהתגבשה ביתר שאת למן שנות ה-80 של המאה העשרים.
ב-2017 יצא לאור קובץ מאמרים שערך יחד עם פרופ' בנימין בראון, "הגדולים – האישים שעיצבו את פני היהדות החרדית בישראל' ובו מכונסים 31 מאמרים המציעים ביוגרפיה ופרקי מחשבה של דמויות רבניות מובילות בעיצובה של האידאולוגיה, המיתוס והארגון של החברה החרדית בישראל. הספר, שהוקדש ליובלו של פרופ' מנחם פרידמן, כולל מאמרים כלליים על המנהיגות הרוחנית החרדית וכן מאמרים על אישים שדמויותיהם השפיעו במישרין או בעקיפין על גיבוש החרדיות הישראלית, מן החתם סופר ועד הרב עובדיה יוסף. במבוא לקובץ זה מבטאים בראון וליאון את עמדתם העקרונית, לפיה הכרת מנהיגיה הרוחניים של חברה נחוצה להכרת האידיאלים שלה, ולפיכך מהווה נדבך חשוב בהבנתה, גם כאשר אידיאלים אלה נתפסים מראש כבלתי ניתנים להשגה לרוב רובם של אנשיה.
נסים ליאון הוא חוקר ב'תוכנית חרדים בישראל' במכון הישראלי לדמוקרטיה, משנת 2015 הוא חבר בוועדה המדעית של מערכת הספרים של יד יצחק בן-צבי. בשנת 2017 הצטרף למערכת כתב העת 'עיונים בתקומת ישראל' של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

חיים אישיים

ליאון נשוי, ומתגורר בפתח-תקווה. אחיו משה ליאון הוא ראש העיר ירושלים, ואחותו אורלי ק' מירון היא מרצה בחוג המשולב למדעי החברה באוניברסיטת בר-אילן.
זאב פלק

חיים וקריירה אקדמית

פלק נולד בברסלאו להורים גרמנים יהודיים דתיים ונקרא בשם וילהלם זאב פלק. הוא עלה לפלשתינה-ארץ ישראל בשנת תרצ"ט (1939) בגיל 16 בלבד. בשנים ת"ש-תש"י (1940 עד 1950) למד בישיבת חברון. החל את חוק לימודיו בבית הספר המנדטורי למשפטים בתש"ה וגמרם בפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית. הוסמך לעורך דין בתשי"א ובאותה שנה קיבל תואר שני. בשנת תשי"ב קיבל תואר שני נוסף בתלמוד, יחסים בינלאומיים, והיסטוריה של עם ישראל מהאוניברסיטה העברית. קיבל דוקטורט בפילוסופיה בשנת תשי"ט. נושא הדיסרטציה היה: "תקונים בדיני המשפחה ביהדות אשכנז וצרפת".
פלק שימש כמרצה בכיר למשפט עברי באוניברסיטת תל אביב בשנים תשכ"ד עד תשכ"ט. וכיהן כפרופסור חבר בפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית משנת תש"ל. כיהן כרקטור וכמרצה במכון שכטר למדעי היהדות.
בשנים תשכ"ז-תשל"ז היה מייסדו ועורכו של השנתון "דיני ישראל" בהוצאת הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב. הוא שימש כעורכו של כתב העת "שיח מישרים" בשנים תשמ"ו-תשנ"א. היה חבר במערכת כתבי העת Nashim ו-Journal of Law & Religion.
הוא חיבר פסוקי תפילה ושירה דתית.
עיריית ירושלים קראה על שמו רחוב בשכונת חומת שמואל. בנו הוא חיים פלק, פעיל חברתי, ממקימי עמותת ישפה, איש מפד"ל וסמנכ"ל תפעולי של האנציקלופדיה התלמודית.

מחקרו

בראשית דרכו נסב מחקרו של זאב פלק על ההיסטוריה של המשפט העברי. מאוחר יותר פנה לחקור את הפילוסופיה של ההלכה. הוא ניסה למצוא משמעויות חדשות על מנת שפסקי ההלכה יעניקו פתרונות לבעיות מודרניות.

פעילות ציבורית

היה היועץ המשפטי של משרד הסעד בשנים תשט"ו-תש"ך והיועץ המשפטי של משרד הפנים בשנים תש"ך-תשכ"ה.
פלק הקים את האגודה הבינלאומית לדיני משפחה והיה היושב ראש שלה. הוא אף כיהן כיושב ראש האגודה הישראלית להבנה בין-דתית ובשנת תשנ"ו הוענק לו התואר "יקיר ירושלים". בשנת תשכ"ו היה פלק בין המקימים של "התנועה ליהדות של תורה", בראשה עמד אפרים אלימלך אורבך.
פלק ניסה למצוא פתרונות מעשיים לבעיית העגונות והיה פעיל ביחד עם פרופ' אליס שלוי, מייסדת שדולת הנשים, להחלת הצעותיו.