אדולף בורגר

חייו

בורגר נולד למשפחה יהודית בוולקה לומניצה, כפר בגבול סלובקיה-פולין (באותה עת באימפריה האוסטרו-הונגרית) שרוב תושביו היו גרמנים. אביו נפטר כשהיה בן ארבע וחצי, ולאחר מכן אימו, שלושת אחיו, סבו וסבתו עברו לעיר פופרד הסמוכה. בגיל 14 החל לעבוד בבית דפוס כסדר אותיות ודפס. אימו נישאה לנוצרי, וכך משפחתו לא הוגדרה כמשפחה יהודית, על פי החוקים האנטישמיים שנכנסו לתוקף עם תחילת המלחמה. ארגון השומר הצעיר סייע לאחותו ולאחיו המבוגרים ממנו לעלות לארץ ישראל, וכך הם ניצלו מציפורניהם של הנאצים בפתרון הסופי. אחותו הצעירה ברחה להונגריה שם הסתתרה עד תום המלחמה, ולאחריה עלתה גם היא לישראל. 
אולם, בורגר לא הצטרף אליהם לעלייה לארץ ישראל והחל לעבוד בבית דפוס בברטיסלאבה בשנת 1938. בזמן מלחמת העולם השנייה, לפני שסלובקיה החלה בגירוש היהודים משטחה למחנות הריכוז של הגרמנים, בורגר היה מבין המעטים שקיבלו הגנה מפני גירוש בטענה שעיסוקו חיוני לכלכלת המדינה. לבקשתם של לוחמי מחתרות, החל להדפיס תעודות הטבלה מזויפות ליהודים שנועדו לגירוש, בהן נכתב שהם נוצרים קתולים מלידה או שהוטבלו לפני המלחמה. יהודים סלובקים שאחזו בתעודות שזייף ניצלו מהשילוחים למחנות המוות.
פעולותיו התגלו, הוא נעצר ב-11 באוגוסט 1942, שבעה חודשים לאחר שהתחתן עם זוגתו גיזלה. בעקבות מעצרו, בני הזוג נשלחו לאושוויץ, שם גיזלה נרצחה תוך פחות משנה. על בורגר נכפה לעבוד ברמפות הסלקציה אליהן הגיעו מדי יום אלפי אסירים חדשים.
לאחר 18 חודשים באושוויץ-בירקנאו, כישוריו באו לעזרתו פעם נוספת. הוא נבחר לקחת חלק במבצע ברנהרד, הועבר למחנה זקסנהאוזן באפריל 1944 ולבסוף נשלח למחנה אבנזה שהיה מחנה משנה של מחנה מאוטהאוזן. מאבנזה שוחרר ב-6 במאי 1945 על ידי צבא ארצות הברית.
עם חזרתו לבית מגוריה של אימו בפופרד, גילה שעל אף שמשפחתו הייתה מוגנת מגירוש על פי החוק הסלובקי, אביו החורג ואימו נשלחו למחנות המוות חודשים ספורים לפני תום המלחמה ונרצחו. לאחר המרד הסלובקי, הגרמנים שינו את החוק וגם משפחות בהן רק האם או האב היו יהודים נשלחו למחנות הריכוז וההשמדה. הוא השתקע בפראג, חידש את חברותו במפלגה הקומוניסטית אליה הצטרף בשנת 1933, נישא בשנית והביא לעולם שלושה ילדים. הוא נחקר מספר לא מבוטל של פעמים על ידי המשטרה החשאית בזמן הטיהורים הקומוניסטיים בתחילת שנות החמישים. בהמשך עבד במספנה, ואף היה למנהלם של נהגי המוניות בפראג.

זיכרונותיו ממבצע ברנהרד

כתביו של בורגר נכתבו הן בצ'כית והן בסלובקית, ועל כן עורכיו שינו את כל הטקסט כך שיופיע בצ'כית מדוברת. חלקים רבים מכתביו נערכו מחדש והוצאו לאור בפרקי זמן שונים במגוון גדול של שפות, בהן גרמנית, הונגרית, פרסית וסלובקית.
זיכרונותיו מהימים בהם היה זייפן כספים עבור הנאצים במחנה ריכוז, יצאו לאור בשנת 1945 בספר שנקרא "מספר 64401 מדבר". הספר התבסס על ריאיון שנערך עמו והוא כלל צילומים שאותם הצליח להבריח מהמחנה עם שחרורו. בורגר החל לכתוב בעצמו על שאירע לו בשנות השבעים. את המוטיבציה לכך הסביר בריאיון:
"כששוחררתי על ידי האמריקאים חזרתי לביתי ברוגע, מעולם לא חלמתי חלום רע [...] במשך שנים הייתי שקט, לא רציתי לדבר על זה יותר. רק כאשר הניאו-נאצים החלו עם השקרים שלהם על אושוויץ אז התחלתי[...]".
ספרו פורסם בשנת 1983 ונקרא "קומנדו הזייפנים". הספר תורגם בגרמניה המזרחית ויצא לאור תחת השם "הזייפנים: סדנת השטן". גרסת הספר בשפה האנגלית יצאה לאור בפברואר 2009 בלונדון. הוא ביקר בבנק אנגליה ב-24 בפברואר 2009 ונפגש עם הגזבר הראשי. האנגלים ערכו לו סיור בבנק ובמוזיאון הבנק ואף הציגו לו שטר מזויף שסייע לזייף בזמן מאסרו במחנה אושוויץ, לפני למעלה משישים שנה.
הספר עורר עניין והוחלט לעבד אותו לסרט, "הזייפנים". הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר בשנת 2007. בורגר עבר על כל דף מטיוטות התסריט. את דמותו גילם בסרט השחקן אוגוסט דיהל.