google/wiki40b huggingface dataset:
יצחק וקנין

ביוגרפיה

יצחק וקנין נולד ב-1958 בישראל לאליהו וסימי וקנין, שעלו ממרוקו כארבע שנים קודם לכן. סיים את שירותו בצה"ל בדרגת רס"ל. עבד בהוראת מכונאות רכב. בשנת 1982 נבחר לתפקיד מזכיר היישוב גורנות הגליל ולאחר מכן, בשנים 1988–1996, שימש יו"ר ועד מושב יערה. במקביל התמנה למזכיר המועצה האזורית מעלה יוסף (1988–1993) וליושב ראש המועצה הדתית במעלה יוסף (1993–1996).
יצחק וקנין הוא חבר המושב יערה, נשוי לציפורה ואב לחמש בנות.
בשנת 2000 הקים את עמותת ברכת מרגלית לזכר הרבנית מרגלית יוסף, אשת הרב עובדיה יוסף. העמותה עוסקת במתן סיוע לנזקקים ומעוטי יכולת מכל המגזרים בכל השנה ובפרט קמחא דפסחא בערב חג הפסח.

קריירה פוליטית

בשנת 1996 נבחר יצחק וקנין לראשונה לכהן כחבר הכנסת, מטעם מפלגת ש"ס. כהונתו נמשכת מראשית הכנסת הארבע עשרה ובמהלכה הוא כיהן כסגן שר במשרד התקשורת (הממשלה ה-28) ובמשרד העבודה והרווחה (הממשלה ה-29).
לפני הבחירות לכנסת ה-21 הודיע שלא יתמודד לכהונה נוספת. ב־1 בינואר 2019 אישרה הכנסת את צירופו לממשלה ה־34 כשר לשירותי דת, במקומו של דוד אזולאי שנפטר.

פעילות בכנסת

בכנסת ה-14: חבר בוועדת הכלכלה, ועדת העלייה והקליטה והוועדה לקידום מעמד האישה.
בכנסת ה-15: חבר בוועדת הכספים, ועדת הכלכלה, הוועדה למאבק בנגע הסמים, הוועדה המיוחדת לבעיית העובדים הזרים וכן ממלא-מקום בוועדת החוץ והביטחון.
בכנסת ה-16: חבר בוועדת הכלכלה, הוועדה לענייני ביקורת המדינה והוועדה מיוחדת לבעיית העובדים הזרים.
בכנסת ה-17: חבר בוועדת הכספים, ועדת הכלכלה, הוועדה לענייני ביקורת המדינה, ועדת הכנסת, וכן חבר בוועדת החקירה הפרלמנטרית בנושא עמלות הבנקים ונציג הכנסת בוועדה למינוי דיינים.
בכנסת ה-18: סגן יושב ראש הכנסת, יו"ר ועדת האתיקה וחבר בוועדת הכספים והכלכלה.
וולטר קנינגהם

שירות צבאי

הצטרף לצי האמריקאי ב-1951 והחל בלימודי הטיסה ב-1952. ב-1953 הצטרף לטייסת נחתים, ושירת בשירות פעיל בחיל הנחתים עד אוגוסט 1956, ובמילואים עד 1975. הוא מחזיק בדרגת קולונל בחיל הנחתים האמריקני.

השכלה

קיבל תואר ראשון בפיזיקה ב-1960, ותואר שני ב-1961, מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. השלים את הדרישות לתואר דוקטור בפיזיקה מאותה אוניברסיטה, אך לא השלים את התזה.
למד בתוכנית המתקדמת לניהול בבית הספר הספר לניהול של אוניברסיטת הרווארד ב-1974.

קריירה מוקדמת

בין 1960 ל-1963 עבד כמדען בתאגיד ראנד. בראנד ביצע מחקרים מסווגים בתחום ההגנה, ובעיות עם המגנטוספירה של כדור הארץ.

שירות בנאס"א

נמנה עם הקבוצה השלישית של אסטרונאוטים שנבחרה על ידי נאס"א באוקטובר 1963. ב-11 באוקטובר 1968 שוגר למשימת אפולו 7 כאיש צוות, יחד עם וולטר שירה ודון אייסל. במהלך משימה זו בוצע שידור הטלוויזיה החי הראשון מהחלל. לאחר משימת אפולו 7, התפקיד האחרון שלו במרכז החלל על שם ג'ונסון היה ראש ענף סקיילאב של מִנהלת צוות הטיסה. בתפקיד זה, היה אחראי על ניהול חמישה כלי טיס חלליים מאוישים, ושתי רקטות שיגור, שהיוו את פרויקט סקיילאב. בסך הכול, צבר יותר מ-4,500 שעות טיסה, מהן 3,400 במטוסי סילון ו-260 בחלל.

לאחר נאס"א

בשנים 1969-1970 היה יו"ר קרן הבוגרים של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
בין 1971 ל-1974 היה סגן נשיא בכיר בתאגיד סנצ'ורי דבלופמנט, המספק שירותי אבטחה, תחזוקה וחניונים. בין 1974 ל-1976 היה נשיא הידרוטק דבלופמנט, שפיתחה מחברים לצינורות תת-ימיים. היה אחראי לתכנון הראשוני של מערכת תת-ימית לא מאוישת לתיקון צינורות. בין 1976 ל-1979 היה דירקטור וסגן נשיא בכיר בחברת 3D אינטרנשיונל, חברה לארכיטקטורה, הנדסה וניהול פרויקטים, שפעלה רבות במזרח התיכון. בין 1979 ל-1987 היה הבעלים והמייסד של "קבוצת קפיטל", חברת השקעות הממוקמת ביוסטון, טקסס. מאז 1986 היה שותף בקרן ג'נסיס, קרן הון סיכון המשקיעה בחברות טכנולוגיה.
בשנת 1977 פרסם את הספר "הבחורים הכל-אמריקנים" בהוצאת מקמילן, אודות הצד האנושי של תוכנית החלל. הספר הודפס במספר מהדורות מעודכנות החל משנת 2003, הכוללות גם את שיתוף הפעולה בין ארצות הברית לרוסיה לאחר התפרקות ברית המועצות, וביקורת על דרכה של נאס"א בעשורים האחרונים.
בנוסף לעבודתו העסקית, הוא גם מרצה בנושאי מנהיגות, יזמות, חלל ומדע, מרוץ החלל בין ארצות הברית וברית המועצות, ואף על השאלה, האם יש חיים מחוץ לכדור הארץ.
ג'ק מדיקה

ביוגרפיה

מדיקה נולד וגדל בסיאטל, וושינגטון.

שיאן עולם

בתחרות שחייה שנערכה בהונולולו, הוואי ב-30 באוגוסט 1934 קבע מדיקה במשחה ל-400 מטר חופשי שיא עולם חדש של 4:38.7 דקות, שיפור לשיא העולם בן השנה של שוזו מקינו מיפן (4:46.4 דקות). שיא זה החזיק מעמד 7 שנים ונשבר על ידי בן ארצו ביל סמית' 
(4:38.5 דקות). בתחרות שחייה שנערכה בשיקגו, אילינוי ב-12 באפריל 1935 הוא קבע במשחה ל-200 מטר חופשי שיא עולם חדש של 2:07.2 דקות, שיפור לשיא העולם בן ה-8 שנים של בן ארצו ג'וני וייסמילר (2:08.0 דקות). שיא זה החזיק מעמד 9 שנים ונשבר על ידי ביל סמית' (2:06.2 דקות).

אלוף אולימפי

באולימפיאדת ברלין (1936) זכה מדיקה ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אולימפי חדש של 4:44.5 דקות, לפני שונפיי אוטו (4:45.6 דקות) ושוזו מקינו (4:48.1 דקות) שניהם מיפן. מדליות כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 19:34.0 דקות, אחרי נובורו טראדה מיפן (19:13.7 דקות) ולפני שונפיי אוטו (19:34.5 דקות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 9:03.0 דקות, אחרי יפן שקבעה שיא עולם חדש של 8:51.5 דקות ולפני הונגריה (9:12.3 דקות).
לאחר שפרש משחייה תחרותית בתקופת מלחמת העולם השנייה, לימד מדיקה הישרדות במים בצי האמריקני. עקב מגבלת הראייה שלו, הוא לא גויס לצבא. 
מדיקה עבד כמאמן שחייה באוניברסיטת פנסילבניה.
בשנת 1985 נפטר מדיקה בקרסון סיטי בירת מדינת נבדה.
Project RnL

היסטוריה

ההרכב הוקם ב-2010, תחילה כפרויקט מוכוון רשת בו שני היוצרים אייל עמיר ורע לבנת אירחו מוזיקאים שונים. ההרכב העלה לרשת סרטונים של קליפים לשירים מקוריים לצדגרסאות כיסוי אותם הם מכנים VideoSongs (שירי ווידאו) כלומר קטע מוזיקלי שבו האלמנט הוויזואלי המציג את אופן הנגינה, הוא חלק בלתי נפרד מהאלמנט הקולי. הנגנים והכלים נבחרו בכל פעם בהתאם לעיבוד ספציפי, בשונה מהמבנה הסטנדרטי של להקה או הרכב. בעיבודיהם משולבים סיגנונות רבים ביניהם רוק מתקדם, רוק אלטרנטיבי, פופ, אינדי, ג'אז, מטאל, ראפ, היפ-הופ, מוזיקה לטינית, מוזיקה אלקטרונית, א-קפלה ו-אופרה.
בזכות הצלחת הקליפ "Slim Shady" (עיבוד לשיר של הראפר אמינם) קיבל הצמד הזמנה מג'ורדן רודס, קלידן דרים ת'יאטר, להופיע איתו בארצות הברית. רודס עצמו התארח בכמה שירים של ההרכב.
עם המעבר של אייל עמיר לניו-יורק בסוף 2012, הרכב היה בהפסקה. בתקופה זו יצר אייל עמיר שירים עם מוזיקאים מקומיים ומוזיקאים ישראלים יורדים ביניהם זמרת הג'אז הישראלית תמי שפר והקלידן האוקראיני-אמריקאי רוסלן סירוטה זוכה פרס הגראמי. טרם הנסיעה, אייל הקליט עבור שוגר זאזא את הסרטון הויראלי - "The GAG Quartet-le Internet Medley", בו גם ניגן את תפקידי הקלידים. הסרטון גרף למעלה מ-34 מיליון צפיות. באותה תקופה רע לבנת היה פעיל בהרכבי הרוק מתקדם "אנקדוטה" ו-"דה מג'יסטר" ובהרכב הא-קפלה "2for6".
מאז 2013 ועם חזרתו של אייל עמיר לישראל ההרכב עובד במתכונת של להקה קבועה אשר מקיימת הופעות בישראל ובעולם.
בתחילת 2016 יצאה הלהקה לסיבוב הופעות בארצות הברית. מאוחר יותר באותה שנה יצאה הלהקה לסיבוב הופעות אירופאי לצד הלהקה אוזריק טנטקלס.
DayZ

משחקיות

DayZ מנסה לתאר תרחיש ריאליסטי, עם סביבה בעלת השפעות שונות על השחקן. שחקן עלול לקבל שבר בעצמותיו מנזק חוזר ונשנה לרגליו, להיכנס להלם ממארבים בלתי צפויים, ללקות בזיהומים מזומבים או משחקנים חולים, או אפילו להיתעלף בפתאומיות עקב לחץ דם נמוך. צימאון ורעב חייבים להיות תחת טיפול מתמיד על ידי מציאת מזון בערים או בטבע, כשלטמפרטורת הגוף תפקיד מפתח נוסף בהישרדותו של השחקן. המשחק מתרכז בהישרדות וביסוד האנושי של אפוקליפסת זומבים על ידי הכרחת השחקן להתייחס לצרכים האנושיים הבסיסיים כמו צימאון, רעב ומחסה. יסודות שמכריחים את השחקן להיתרכז במטרות מיידיות לפני שהוא יכול לשקול אסטרטגיות ארוכות טווח.
המחבר של BuzzFeed, רוסל ברנדום, טען ש-DayZ הוא דוגמה ייחודית בז'אנר משחקי התפקידים ההמוניים ברשת בנתינת הכוח לשחקנים לפגוע אחד בשני, והחופש בצורה שבה יעשו זאת, כשהוא (ברנדום) ציטט שחקן שתיאר זאת כ"סיפורם של האנשים". המוד הושווה על ידי טינה אמיני מ-Kotaku למתים המהלכים וההתמקדות על האינטראקציות בין השחקנים כשהם מתמודדים עם מצבם הנואש, לשחקנים של DayZ המוכרחים להתמודד עם קשיים בצורות דומות המוזכרות הן בקומיקס, והן בסדרת הטלוויזיה.
צוין ש-DayZ מספק תובנה להתנהגותם של אנשים כשהם מתמודדים עם משברים אמיתיים, המדמים ניסויים מפוקחים הדומים באופיים. ביקורות בנושא כוללות מבחנים אמיתיים, שבהם המשתתפים לא מגיבים בצורה שבה היו מגיבים במציאות כי חייהם לא באמת מאויימים. על אף שהמשחק מכוון כלפי אנוכיות עוינת ותחרותית, שחקנים רבים נכנסים למשחק עם תפיסות ועדיפויות משלהם. 
גישות וחוויות מגוונות אלה במשחק מצביעות על שאפילו במערכת אשר תאורטית אמורה לקדם היגיון ואנוכיות, אנשים מתפקדים בצורות לא צפויות. כמו כן הועלה כי זה פוסל את הרעיון שכאוס הוא מטרה המגדירה מאפיין של המערכת, ולא כי השחקנים הם אלה שמגדירים את המאפיינים.

קבלה

DayZ זכה לשבחים רבים במדיית הגיימינג בעקבות יסודות עיצוב חדשניים שיושמו במשחק כשאתרי הביקורות Kotaku ו-Eurogamer מתארים את המשחק כמשחק הזומבים ככל הנראה הטוב ביותר שנעשה אי פעם, IGN קוראים למשחק משחק המחשב הכי פופולרי בעולם ארבעה חודשים לאחר שחרורו, וכש-PC Gamer אומרים שזהו אחד הדברים הכי חשובים שקרו ל-PC גיימינג ב-2012, כמו כן אחד מחמשת משחקי האימה הכי מפחידים אי פעם.
המוד הגיע למיליון שחקנים בארבעת החודשים ב-6 באוגוסט 2012. הוא אחראי לכך שהמשחק ARMA 2 בן השלוש שנים נכנס לטבלת המשחקים הנמכרים ביותר ב-Steam למשך יותר משבעה שבועות, כשברוב הזמן עמד בראש הטבלה, ולכך שיותר מ-300,000 עותקים נמכרו תוך חודשיים משחרור המשחק.
דין הול הכריז בעבר כי התכנון הוא לשחרר גרסה עצמאית של המשחק (Standalone) עד סוף שנת 2012, אך הפיתוח עוכב בשל מאורעות שונים, בהם מעצרם של שניים מחברי הקבוצה המפתחת של המשחק על ידי ממשלת יוון באשמת ריגול (השניים שוחררו בערבות ב-15 בינואר 2013), ולבסוף שוחררה הגרסה העצמאית ב-16 בדצמבר 2013.
ימת קאווייה

היסטוריה

ימת קאווייה נוצרה כאשר נהר קולורדו התחתון שינה את מסלולו בתוך הדלתה שלו. במקום לזרום ישירות דרומה לקצה הצפוני של מפרץ קליפורניה, הוטו מי הנהר לצפון מערב לתוך שקע סלטון, שהמקום הנמוך ביותר בו נמצא כ-80 מטרים מתחת לפני הים. תחת תנאי אקלים דומים לאלו של תחילת המאה ה-20, נדרשו כ-20 שנים של זרימה רצופה של הנהר כדי למלא את השקע עד גובה 12 מטרים מעל פני הים. בגובה זה גלשו מי הימה דרומה, כשמחצית ממי הימה זרמו דרך ערוץ הנהר הארדי למפרץ, ומחצית מהמים התאדו. כאשר הנהר שינה מסלולו שוב דרומה, נדרשו לפחות חמישים שנים נוספות עד שהימה תתייבש לחלוטין.
הסיפורים על הימה הגדולה הקדומה עברו בעל פה והתושבים הילידים של האזור: הקאווייה (Cahuilla) והקומאיי (Kumeyaay) ידעו לספר על קיומה בתקופה ההיסטורית. באמצע המאה ה-19 זיהו מבקרים אירופאים ובהם הגאולוג ויליאם פיפס בלייק (William Phipps Blake) שביקר במקום ב-1858 את העקבות לקיום הימה, כולל משקעי טופה לאורך קו החוף המקסימלי, חופים, ומשקעים של קונכיות של רכיכות של מים מתוקים.
הארכאולוג מלקולם ג'נינגס רוג'רס (Malcolm Jennings Rogers), בחן ב-1945 חרסים שנותרו באתרים שעל קו החוף של הימה והגיע למסקנה שהימה הייתה קיימת בין שנת 1000 לשנת 1500. מחקרים מאוחרים יותר קבעו שהימה נוצרה כמה פעמים לפני שנת 1000 ואחרי שנת 1500, כולל אירוע במאה ה-17, כשהחוקרים הספרדים כבר הגיעו לנהר קולורדו התחתון, אף שהם לא נכנסו לאגן סלטון.
העמים הילידים ניצלו מגוון של משאבים שמקורם בימת קאווייה השוכנת באזור הכה שונה והצחיח של מדבר קולורדו, שכללו: דגי מים מתוקים, בעיקר Gila elegans (באנגלית Gila bonytail) ו-Xyrauchen texanus (באנגלית razorback sucker), צדפות של מים מתוקים (Anodonta dejecta), עופות מים (בייחוד אגמית אמריקנית), וצמחי ביצה (סוף, אגמון וקנה). החוקרים חלוקים בשאלת חשיבות המשאבים של ימת קאווייה לאסטרטגיות הקיום של הילידים, ועקב כך מה הייתה מידת ההשפעה של יצירת הימה והיעלמותה על הפרהיסטוריה של האזור. יש שדמיינו יישובי קבע או יישובי קבע למחצה רבים על חופי הימה, ולכן התחוללו בהם תהפוכות חמורות כאשר נעלמו המשאבים שתמכו בקיומם, בעוד שחוקרים אחרים מתייחסים לימה כאל תופעה חולפת במסגרת אורח החיים האזורי היציב.
ימת קאווייה המודרנית בלה קינטה (La Quinta) בקליפורניה נבנתה כמאגר מים ב-1969.
היינץ הרמן

היינץ (היינריך) (חיים) הרמן (18 באוגוסט 1892, קניגסברג, גרמניה – 20 בנובמבר 1948, ירושלים) היה פסיכיאטר בגרמניה ובארץ ישראל. נחשב לחלוץ הפסיכיאטריה בארץ ישראל המנדטורית. מ-1924 ועד מותו כיהן כמנהל בית החולים הפסיכיאטרי עזרת נשים בירושלים.

ביוגרפיה

היינץ הרמן נולד בשנת 1892 בקניגסברג שבגרמניה, בן למשפחה יהודית גדולה בעיר. למד רפואה באוניברסיטאות קניגסברג, ברלין, מינכן, ופרייבורג והתמחה בנוירולוגיה ופסיכיאטריה. בתקופת לימודיו עמד לצד ארתור פלץ (Pelz) וואלטר שטיין בראש התאחדות הסטודנטים היהודים הציונית בעירו, ועם ייסוד ארגון הסטודנטים הציוני K.J.V, נבחר כחבר הנהלתו.
בשנת 1910 החל להתמחות במינכן, ובמלחמת העולם הראשונה שירת כרופא צבאי ונפצע בחזית. ב-1918 שב לקניגסברג ונשא לאשה את גֶרדה לבית רוזנטל. הוא עבד בבית החולים האוניברסיטאי לנוירולוגיה ופסיכיאטריה בעיר תחת הנוירולוג הנודע קורט גולדשטיין.
ב-1924 הוזמן לעלות לארץ ישראל ולהחליף את ד"ר דוריאן פייגנבאום כמנהל בית החולים "עזרת נשים" בירושלים – מוסד גריאטרי שהפך ב-1921 לבית חולים פסיכיאטרי, ושעד בואו של הרמן שימש בעיקר כאכסניה לחולי נפש חשוכי מרפא. הרמן החל בתהליך מודרניזציה של בית החולים לפי הדגם של בית החולים בקניגסברג, במטרה להופכו למוסד לריפוי ומחקר. הוא הנהיג שיטות טיפול חדשות בפסיכוזה, הכשיר אחים והפך את "עזרת נשים" לבית חולים גדול במונחים מקומיים, ובו 100 מיטות.
הרמן היה הפסיכיאטר היחידי בארץ עד זרם העלייה מגרמניה עם עליית הנאצים לשלטון ב-1933.
במקביל לניהול בית החולים, הוכר כמומחה לנושאים פסיכיאטריים בבתי המשפט המנדטוריים. בתפקידו זה שימש כעד מומחה מטעם ההגנה במשפט שלמה בן יוסף וחבריו.
כמו כן היה חבר בית הדין של ההסתדרות הרפואית בישראל וחבר "ההגנה".
טיפל בנושאי פסיכוזה בילדים ופיתח גישה חינוכית-רפואית מונעת שאותה קידם באמצעות "החברה הארצישראלית להיגיינה רוחנית" שהקים ב-1946 וכיהן כנשיאהּ.
פרסם מאמרים במקצועו בגרמנית ובעברית.
ב-1937 פרסם בכתב העת Folia Clinica Orientalia את המאמר "Psychiatrisches aus Palästina", שבו תיאר לראשונה באופן מדעי את התופעה המכונה סינדרום ירושלים, בה לוקים תיירים וצליינים בפסיכוזה חריפה בעיר ומדמים עצמם לישו, למשיח, לנביאים וכיוצא בזה.
בשנת 1935 שימש כנציג ארץ ישראל בקונגרס העולמי לנוירולוגיה.
הרמן היה מיודד עם פנחס רוזן, ש"י עגנון והשופט משה זמורה (בן עירו, לימים ראשון נשיאי בית המשפט העליון של מדינת ישראל).
להרמן הייתה השכלה כללית וספרותית רחבה, והוא ניגן בפסנתר למרות שאיבד אצבע בידו השמאלית במלחמת העולם הראשונה. לאחר המעבר לירושלים למד לדבר עברית וערבית.
הרמן היה חבר בארגון ה"הגנה" וכיהן כיועץ הארגון לנושאי בריאות הנפש
הרמן נפטר בירושלים בגיל 56 ממחלה ממארת. הרמן נקבר בבית הקברות שבגבעת רם.
גרדה והיינץ הרמן היו הורים לשניים.
בתו מרים (1919-1990) הייתה אחת הקרייניות הראשונות בשירות השידור המנדטורי ומנהלת מחלקת השידורים לילדים ולנוער ב"קול ישראל".
בנו דניאל (1925-2004) היה איש חינוך ברשת אורט.
ריג'ל

תכונות

ריג'ל A הוא על-ענק כחול, מסיווג ספקטרלי B8, הבהיר פי 44,000 מהשמש בתחום האור הנראה ופי 66,000 אם כוללים את הקרינה האולטרה סגולה הנפלטת ממנו. גילו של הכוכב הוא כ-5 מיליון שנה והוא יצא מן הסדרה הראשית לאחר שכילה את המימן שבליבתו וכעת הוא מתיך בליבתו הליום לפחמן ולחמצן. ריג'ל A הוא כוכב משתנה מסוג α בברבור ובהירותו משתנה קלות בין דרגות 0.05 ו-0.2, במחזוריות מסובכת שמורכבת ממספר גדול של מחזורי משנה שנעים בין מספר ימים לחודשיים. אף על פי שקיבל את ציון באייר β באוריון, הוא למעשה בהיר יותר בדרך כלל מביטלג'וז שזכה לציון באייר α באוריון.
ריג'ל B, שמרחקו מהכוכב הגדול הוא 2,200 יחידות אסטרונומיות, מהווה בעצמו מערכת כפולה ספקטרוסוקופית. שני הכוכבים שייכים לסדרה הראשית, סיווג ספקטרלי B9V, הם בעלי מסות של 2.5 ו-1.9 מסות שמש וסובבים את מרכז המסה המשותף לשניהם במחזור של 9.8 ימים. בהירותם המשותפת היא מדרגה 6.7 ולמרות שכוכבים עם בהירות כזאת ניתן לראות בדרך כלל באמצעות משקפת, גם עם טלסקופ בינוני קשה להבחין בריג'ל B בשל הבהירות הגבוהה של ריג'ל A שמאפילה עליו.

היסטוריה

המערכת נקראת ריג'ל (מערבית: رجل, רגל), כי היא נמצאת על רגלו הימנית של אוריון.
בשנת 1831 התגלה בן הזוג העמום יותר ובשנת 1878 התגלה כי בן הזוג הוא בעצמו כפול. באותה תקופה הוסברו השינויים המחזוריים במדידות הספקטרוסקופיות של אורו של ריג'ל כמצביעות על קיומו של כוכב רביעי (ריג'ל D) במערכת ואף הועלו טענות שכוכב זה ניתן לצפייה ישירה, אך כיום מקובל לחשוב שהמערכת כוללת שלושה כוכבים בלבד והתוצאות הספקטרוסקופיות נובעות מהיותו של ריג'ל A כוכב משתנה.
קיאנו ריבס

ביוגרפיה

ריבס נולד בביירות שבלבנון לאם אנגלייה בשם פטרישיה טיילור, מעצבת תלבושות ואמנית במה, ולאב אמריקאי בשם סמואל נולן ריבס, גאולוג, ששהה במזרח התיכון לצורך עבודתו. משפחת אביו ממוצא ילידי-הוואי, סיני, פורטוגזי ואנגלי. בהיותו בן שנתיים עזב אביו את משפחתו ולא יצר כל קשר עם אשתו וילדיו מאז. לאחר הגירושים עברה המשפחה לניו יורק ואחר כך לקנדה כשהיה בן שבע וכך גדל שם בטורונטו. במהלך תקופה זו, התחתנה אמו של ריבס והתגרשה פעמיים נוספות.

קריירה

נסיונו הראשון במשחק היה בתיאטרון. הוא שיחק במספר הצגות וזכה לביקורות טובות. בין לבין הופיע בכמה סרטים קנדיים ובסדרות טלוויזיה. תפקידו הראשון בקולנוע האמריקני היה בסרט "חתיך, חתיך" משנת 1986, בו כיכבו בתפקידים הראשיים רוב לאו ופטריק סוויזי. הופעתו הקטנה בסרט זה גרמה לו להבין שמקומו בקולנוע. הוא עבר להוליווד ומשם החלה הקריירה שלו לתפוס תאוצה.
תפקידיו הראשונים היו בסרטים קלילים לבני הנוער, להם לוהק ריבס, לרוב, בזכות מראהו המצודד. כך הוא כיכב בסרטים כמו "שיגעון של נשף" ו"נקודת פריצה", בשלהי שנות השמונים ובתחילת שנות התשעים. הפריצה הגיעה כאשר כיכב בקומדיה "המסע המופלא של ביל וטד" (1989) בתור טד "תיאודור" לוגן. הסרט זכה להצלחה ופופולריות רבה, שהביאה לסרט המשך "מסע הכזבים של ביל וטד" ב-1991, וסדרה מצוירת שהוא דיבב. עוד סרט מצליח כמו סרט הפולחן של גאס ואן סנט, "איידהו שלי" (1991), לצד ריבר פיניקס. מאז הבינו מנהלי האולפנים את הפוטנציאל המסחרי בריבס, והחלו ללהק אותו לסרטים נוסחתיים, לרוב, סרטים כמו שובר הקופות "ספיד", "תגובת שרשרת", "אהבה בין הכרמים", "ג'וני נמוניק" ו"להרגיש את מינסוטה".
ב-1999 הופיע בתפקידו הגדול מכולם, כניאו בסרט המדע בדיוני שופע האפקטים המיוחדים "מטריקס", שהוביל לעוד שני סרטי המשך מצליחים אף הם.
בשנות האלפיים המשיך לככב בסרטים שזכו להצלחה מצומצמת יחסית ל"מטריקס", כגון "משחק חזק", "אהבה בחודש נובמבר" וב"באהבה אין חוקים". בהמשך כיכב ב"קונסטנטין" (2004) ו"מצוץ מהאצבע" (2005), "סורק אפלה" ו"הבית באגם" (שניהם מ-2006).
ב-31 בינואר 2005 קיבל ריבס כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
ב-2013 יצא סרטו הראשון כבמאי, "קרב עד הסוף", בו גם הופיע באחד התפקידים הראשיים.
משנת 2014 הוא מככב בסדרת סרטי הפעולה "ג'ון וויק".
בתערוכת E3 של 2019 הודיע כי הוא הולך לשחק תפקיד במשחק Cyberpunk 2077 של חברת CD Projekt RED.

חיים אישיים

לריבס אזרחות בריטית בזכות אמו, אזרחות קנדית בשל חייו במדינה הזו (והוא אף מזדהה כקנדי), וגרין קארד אמריקאי.
ב-1998 החל זוגיות עם השחקנית האמריקאית ג'ניפר סיים, והיא אף נכנסה להריון ממנו, אולם ב-24 בדצמבר 1999 התינוק נולד מת. לאחר מספר שבועות הם נפרדו. ב-2001 נסעה סיים לבדה בלוס אנג'לס, התהפכה עם רכבה ונהרגה במקום. בעקבות כך, ריבס החליט לקחת פסק זמן מעבודתו.
ריבס הכחיש את השמועות על היותו בודהיסט או אתאיסט, ומגדיר עצמו כ"רוחני". כשנשאל על ידי המנחה סטיבן קולבר אודות השקפותיו על המתרחש לאחר המוות, ריבס ענה כך: "אני יודע שאלה שאוהבים אותנו יתגעגעו אלינו".
ריבס ידוע באורח חייו הצנוע, אשר לרוב אינו מאפיין כוכבים הוליוודיים, אשר בא לידי ביטוי בין היתר בנסיעותיו בתחבורה ציבורית.
עלילות משה בעיר הגדולה

עלילות משה בעיר הגדולה היה שמו של מופע נונסנס שהעלו בשלהי שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 משה פרסטר וטל פרידמן. 
קו העלילה המרכזי של המופע סיפר על עלילותיו של משה, יליד נהריה, בעיר הגדולה, היא תל אביב. תמימותו לכאורה של משה ושפתו התנ"כית מהווים נקודת מוצא למפגשים עם דמויות שונות בגילומו של פרידמן. אחדות מדמויות אלו שימשו בסיס לדמויות עתידיות שזכו לפרסום רב, כגון "לובה" הקופאית בגילומו של פרידמן בתוכנית ארץ נהדרת.
פרידמן ופרסטר, אשר נפגשו בחוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב, החלו לערוך חזרות על המופע בלובי של מוזיאון תל אביב, בזמן בו פרידמן עבד כשומר במקום. בעת שהופיעו בפאבים, מועדונים וב"פוקוס" - מועדון אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת תל אביב - נתגלו על ידי דודו וטמירה ירדני, והמופע הפך למופע בידור מקצועי. ביוזמתה של ירדני הופיע הצמד עם קטעים מההצגה ובליווי קהל אוהדים בתוכנית הבידור הלילה עם גבי גזית. הופעתם בתוכנית היוותה פריצת דרך למופע ולצמד.
המופע, שהיה אחד ממופעי הנונסנס הראשונים בישראל עת החלו בהצגתו בשנת 1988, זכה להצלחה רבה. הוא הוצג מעל 700 פעם, והיווה מקפצה לפרידמן ופרסטר אל זירת הבידור הישראלית. הצמד ביצע במקביל מופע בשם "משחק המטקות האחרון", שהועלה על במת צוותא 2, אך לא זכה לפופולריות רבה כמו "עלילות משה".
בשנת 2009 יצא המופע בלווית חומרים נוספים במארז DVD.
מחוז קאפה

קאפה היה מחוז בדרום-מערבה של אתיופיה, עיר הבירה שלה הייתה העיר ג'ימה. המחוז נקרא על שם ממלכת קאפה, ממלכה ששכנה באזור.
קאפה גבלה בדרום מערבה ברפובליקת סודאן, בצפונה במחוז ילובור ובמחוז וואלאגה, בצפון מזרחה בשוואה, במזרחה במחוז סידאמו ובמחוז גמו גופה.

היסטוריה

אחרי שחרורה של אתיופיה במהלך המערכה במזרח אפריקה במלחמת העולם השנייה על ידי בעלות הברית מחוז קאפה נוצר מאיחודם של כמה ממלכות: הממלכות של אזור גיב, ג'אנג'ארו, קאפה, גולדייה, שאווה גימירה, באנאסו, גארפרדה, ומאג'י. כתוצאה מכך ממלכת קאפה, שנכבש על ידי מנליק השני בשנת 1897 נתן את שמו למחוז החדש, בזמן שממלכת ג'ימה, יריבתה הישנה של ממלכת קאפה, נתנה את עיר הבירה שלה העיר ג'ימה.
עם האימוץ של החוקה החדשה בשנת 1995 קאפה נחלקה בין המחוזות האתניים החדשים, חלק קטן בצפונה נהפך להיות נפת ג'ימה שבמחוז אורומיה ורוב המחוז סופח למחוז מדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום.
יוסף שידלובסקי

ביוגרפיה

שידלובסקי נולד בשנת 1896, באחוזת סקריהיטשין שעל נהר הבוג (ביחידה האדמיניסטרטיבית של דוביינקה, בחבל חלם שבפלך לובלין) בפולין, שהייתה חלק מן האימפריה הרוסית. בזמן מלחמת העולם הראשונה, עת שירת כחייל בצבא האימפריה הרוסית, נלקח בשבי לגרמניה שם הועבד, בין היתר, במפעלי קרופ, גגנאו ויונקרס. לאחר המלחמה למד הנדסה בגרמניה, ואת הפטנטים הראשונים על שמו הוציא בשנת 1920. 
בעקבות הצלחת המפלגה הנאצית היגר בשנת 1930 לצרפת שם הקים, ב-29 באוגוסט 1938, מפעל בשם "טורבומקה" לייצור מנועי סילון וחלקיהם, המבוסס על המצאותיו ופיתוחיו. בשל כיבוש צפון צרפת על ידי גרמניה הנאצית במערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, העתיק את פעולותיו לסן פה דה ביגור (Saint Pé de Bigorre) שבדרום המדינה. בשנים 1942–1941 העביר את הייצור לבורד (Bordes) שבמחוז הפירנאים המזרחיים. כיבוש דרום צרפת על ידי הגרמנים (מבצע אנטון) אילץ אותו להימלט לשווייץ בשנת 1942, והמפעל שהקים נוצל על ידי הצבא הנאצי לביצוע תיקונים במשאיות. בספטמבר 1944, חזר שידלובסקי לבורד על מנת לפתוח מחדש את מפעלו. ב-1945 ייסד בברגנץ משרד מחקר עם צוות מהנדסים גרמניים שעבדו על מנועי דיימלר-בנץ. המשרד עבר ב-1946 לניי שבדרום צרפת, ומאוחר יותר לבורד. חברת "טורבומקה" שהקים יצרה טורבינות קטנות ובינוניות, שהותקנו במסוקים כמו "אלואט" (1955) ו"פומה" (1965) הצרפתיים, "ז'אגואר" (1968) הצרפתי-בריטי, "אלפאז'ט" (1973) הצרפתי-גרמני ואחרים.
לאחר מלחמת ששת הימים, ובתגובה לאמברגו שהטיל נשיא צרפת, שרל דה גול, על ישראל, הקים שידלובסקי בבית שמש, בשותפות עם ממשלת ישראל, מפעל לייצור מנועי סילון וחלקי מנועים, בשם "מנועי בית שמש". המפעל, שנחנך בינואר 1969, עסק גם בפיתוח מנועים ושיפוצם. חלקו של שידלובסקי נקנה על ידי המדינה ב-1981 והחברה הופרטה בשנת 1992. בנוסף היה שידלובסקי שותף להקמת מפעל "אורמת" ביבנה. שידלובסקי עלה לישראל והתגורר בקיסריה.
בשנת 1984 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד במדעים טכניים מהטכניון.
נפטר ב-16 ביולי 1988 ונטמן בבית הקברות כנרת, לא רחוק מקבר אחיו אהרון שידלובסקי, ממייסדי קבוצת כנרת. "קפיטליסט עם סוציאליסט, תעשיין עם אנרכיסט", תיאר זאת ענר שלו, נכדו של אהרון.

משפחתו

יוסף שידלובסקי היה נשוי לאידה קונופצקי, אזרחית גרמניה, ולזוג נולדו שתי בנות. אחיו של יוסף שידלובסקי הוא אהרון שידלובסקי, מאנשי העלייה השנייה ומראשוני קבוצת כנרת.
פילום (בלשנות)

בבלשנות היסטורית, פילום הוא קבוצה של משפחות שפות, שתיתכן ביניהן קרבה גנטית. בהקשר זה, קרבה גנטית היא קרבה הנובעת ממקור משותף בשלב מוקדם יותר של השפה (או בשפה קדומה יותר), ובניגוד לקרבה לשונית שסיבתה שאילה של מילים או של מאפיינים לשוניים אחרים. הפילום הוא ההקבצה הבלשנית של שפות ברמת הארגון ההיררכית הגבוהה ביותר. מקור המונח במילה היוונית Φύλο שמשמעותה סוג.

מקור

The American Heritage® Dictionary of the English Language: Fourth Edition