google/wiki40b huggingface dataset:
גדעון הירש

גדעון הירש (6 בפברואר 1960 – 19 בדצמבר 2008) היה מנכ"ל הוועד למלחמה באיידס, ומהמעטים בתקופתו בישראל שחיו בגלוי כנשאי נגיף ה-HIV, הגורם למחלת האיידס.

ביוגרפיה

גדעון הירש נולד ברמת-גן, לשאול וחנה הירש, שהייתה היועצת המשפטית והאישה הראשונה בדרגת ניצב במשטרת ישראל.
הירש הוא בוגר בית הספר התיכון שליד האוניברסיטה בירושלים, 1978, בוגר תואר ראשון בחוגים לפסיכולוגיה ופילוסופיה באוניברסיטת תל אביב, 1987 וכן בוגר בית-הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב, 2004. עוד קודם לכן למד לתואר שלישי בפסיכולוגיה באוניברסיטת סטנפורד הסמוכה לסן פרנסיסקו, שם, לאחר שנדבק בנגיף, היה פעיל בראשית שנות ה-90 בארגונים שנאבקו במחלה, עוד קודם לגילוי קוקטייל התרופות, שרק בעקבותיו הפכה האיידס ממחלה סופנית למחלה כרונית.
הירש שיקם את הוועד למלחמה באיידס, שהיה שרוי במשבר ניהולי קשה, מאז נכנס לתפקידו כיו"ר הנהלת העמותה, בשנת 2004 ולאחר מכן כמנכ"ל העמותה, משנת 2005 ועד מותו.
אמו, חנה הירש, התאבדה בשנת 1994. אביו, שאול הירש, נטל אף הוא את חייו בשנת 2002. בראיון למוסף הארץ בשנת 2007 התייחס להתאבדות הוריו, וציין שהוא תומך בזכות להתאבדות במצבי חיים מסוימים, ואמר שזו אף הדרך שבה הוא מתאר לעצמו שיסתיימו חייו. שנה לאחר מכן, 
ב-19 בדצמבר 2008, נמצא הירש בדירתו שביפו ללא רוח חיים.
לאנדרו קסטייאנוס

קריירת מועדונים

שיחק בין השנים 2000-2010 בקוקוטה דפורטיבו עם הפסקות קצרות בקבוצות פומאס דה קסנרה ודפורטיבו פריירה. ברוב הזמן שיחק כשוער מחליף והשיג את תואר האליפות הראשון שלו ב-2006 כאשר קוקוטה דפורטיבו הדהימה את כולם כשזכתה באליפות הקלאוסורה. הוא אומנם לא היה השוער הראשון של הקבוצה אלא מחליפו של רובינסון ספאטה, אבל היה חלק מהסגל שרשם הישג שיא בגביע ליברטדורס 2007 כאשר קוקוטה, תחת המאמן חורחה ברנל, הגיעה לחצי הגמר והודחה על ידי בוקה ג'וניורס. לטורניר היבשתי של 2008 כבר היה קסטייאנוס השוער הראשון של הקבוצה שסיימה את שלב הבתים במקום הראשון, אך הודחה בשמינית הגמר על ידי סנטוס.
בינואר 2011 הצטרף לאמריקה קאלי והפך לשוער הבכיר לאחר שהציג יכולת נהדרת במשחקי ההכנה. לאחר כחצי שנה במדי אמריקה ולקראת טורניר הקלאוסורה, עזב קסטייאנוס את אמריקה עקב עיכוב במשכורת שלו שנבעה מהבעיות הכלכליות אליהן נקלעה הקבוצה. קסטייאנוס עזב את האדומים והצטרף ליריבה העירונית, דפורטיבו קאלי, ביולי 2011, לאחר שהשוער הפרגוואי, ויקטור סנטוריון, עזב את הקבוצה.
ב-2012 עבר קסטייאנוס לשחק באינדפנדיינטה מדיין ורשם במדיה את אחד מהטורנירים הטובים בקריירה שלו. היה אחד השוערים המצטיינים בליגה בטורניר האפרטורה של 2012 וספג רק 21 שערים ב-23 הופעות, פחות משער למשחק. הצטיין גם במפגשי הקלאסיקו מול אתלטיקו נסיונל ובאחד אף הדף פנדל. קסטייאנוס הצטיין בפלייאוף והיה מהגורמים העיקריים לכך שמדיין עלתה לגמר מול מיונאריוס בו הפסידה בדו-קרב פנדלים, כאשר קסטייאנוס הודף את אחד מהפנדלים. הוא נבחר במקום השלישי בדירוג השחקן המצטיין של אותו טורניר.
בינואר 2015 עבר לשחק באינדפנדיינטה סנטה פה, אך שימש שם כשוער מחליף לרובינסון ספאטה, אוו ספאטה שהיה השוער הראשון בקוקוטה דפורטיבו כאשר זו זכתה באליפות. הוא היה שותף לזכייה ההיסטורית של הקבוצה בקופה סודאמריקנה 2015 וכן בגביע סורוגה בנק 2016. בטורניר הקלאוסורה של 2016, שימש כשוער הראשון של סנטה פה ועזר לה לזכות באליפות התשיעית שלה. ב-18 בפברואר 2017 שבר קסטייאנוס את שיאו של אגוסטין חוליו, שוער עבר בסנטה פה, כאשר לא קיבל שער במשך 637 דקות בזמן שקבוצתו לא הפסידה לאורך 19 מחזורים.

נבחרת לאומית

קסטייאנוס זומן לראשונה לנבחרת הלאומית ב-9 בנובמבר 2014 למשחקי הידידות מול ארצות הברית וסלובניה, ובנוסף הוא זומן גם למחזורי הסיום של מוקדמות מונדיאל 2018, אך בכל המשחקים הנ"ל הוא לא שותף. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, והיחידה שלו עד כה, ערך כאשר שיחק במשך 90 דקות במשחק ידידות מול נבחרת קוריאה הדרומית, שנערך בעיר סוואן שבקוריאה הדרומית ב-10 בנובמבר 2017. נבחרתו הפסידה בתוצאה 1:2 לנבחרת המקומית.
מכמורתן

מכמורתן (אנגלית Fishing trawler) הוא כלי שיט המיועד לדיג מסחרי באמצעות רשת מכמורת. הסימון הלילי של מכמורתן הוא ירוק מעל לבן.
הדייגים פורשים רשת מכמורת מהמכמורתן ולוכדים כמויות גדולות של דגים. מכמורתנים מודרניים מסוגלים ללכוד כמויות גדולות של דגים ולשמור עליהם בקירור כדי לשמור על טריותם למשך זמן.
רשת המכמורת (באנגלית Trawl) נועדה ללכוד דגי קרקעית הים (דיג דֶמֶרסאלי) המצויים רחוק מהחוף, כדוגמת מולית אדומה, בקלה ודגים שטוחים מסדרת הסוליתאים.
דיג מכמורתנים אינו שיטת דיג בררנית: רשתות המכמורת אינן ייעודיות ללכידת מינים מסוימים וכל דג שימצא באזור המכוסה על ידה יתפס בה. כך נתפסים דגים קטנים שאינם בעלי ערך מסחרי וכן דגים ובעלי חיים רבים שאינם דגי מאכל. חלק מרשתות המכמורת מצוידות בגלגלים שנעים על הקרקעית ומסבים נזק לשוניות. שיקום הדגה והסביבה הימית מפעילות מכמורתנים מוערך בעשרות שנים. בשל סיבות אלה דיג בעזרת מכמורתנים שנוי במחלוקת.
בישראל ישנם 27 מכמורתנים בעלי רישיון, מתוכם 22 פעילים.
דטריטי

דטריטי (מלטינית: Detritus - סחיפה) או מִשאָרי הוא מונח מתחום הגאולוגיה המתאר משקע זעיר-גרגיר שמקורו בתוצרי שחיקה של סלעים ביבשה. משקעים דטריטיים עשויים להכיל חלקיקי סלעים או גרגירי מינרלים, המוסעים על ידי נחלים וזרמי ים ועוברים השקעה בקרקעית, או מתלכדים בתהליך מילוט (cementation). סלע הנוצר באופן זה נקרא "סלע דטריטי" או "סלע משארי", ועשוי ליצור דורות נוספים של סלעים באמצעות מחזורים נוספים של אותם תהליכים.
דוגמה: חומר דטריטי משמש, בנוסף לארגוניט, ליצירת חוואר הלשון.
אברהם יעקב סלוצקי

ביוגרפיה

בצעירותו למד לימודים תורניים קלאסיים, אך לאחר "החוקים הזמניים" שחוקקה ממשלת רוסיה נגד היהודים ב-1884, הפך לחובב ציון נלהב. בתחילה עבד במערכת כתב העת "המליץ", על מאמריו בכתב העת שעסקו בדרך כלל ברעיון הציוני נהג לחתום בפסבדונים איס"י הבבלי, המייצגים את ראשי התיבות של שמו וסיומו: אברהם יעקב סלוצקי. מאוחר יותר ירש מחותנו בית בנובגורוד-סיוורסקי, שאותה כינה בשם "קרתגו הצפונית". הוא עבר לגור בעיר והתפרנס מחנות גדולה שהייתה בבעלותו. הוא המשיך לשלוח לפרקים מאמרים לפרסום ב"המליץ".

הסופר וההיסטוריון שמואל ליב ציטרון אשר הקדיש פרק שלם לזכרו, בחיבורו "זכרונות ורשמים מימי בכורי חבת-ציון והציונות", מספר עליו בין היתר כמה היה נמרץ להשכנת שלום בקרב אנשי תנועת הציונות למרות הבדלי השקפות ביניהם. 
"אח"כ נפגשתי עם סלוצקי בכנסית הציונים במינסק בסוף שנת תרס"ב.  בכנסיה זו, שהיתה קונגרס בזעיר אנפין, מלא סלוצקי תפקיד של מוציא ומביא את כל עניני ה"מזרחי" ומדבר בשמו בשאלות היותר חשובות.  סגולה מיוחדת היתה לו לסלוצקי להשוות את הסכסוכים והחכוכים הפּנימיים שבתוך המחנה ולפגום את העוקצים שביחוסיו של ה"מזרחי" אל מחוץ למחנה.  כידוע לרבים קרובה היתה בקונגרס זה שאלת הקולטורה להעשות סלע המחלקת בין הציונים ולהפריד בין אחים לדעה, ואם נעשה סוף סוף שלום בין בעלי-הריב, והעומד מצד הפרקציה העממית חיים ווייצמן עם העומד מצד ה"מזרחי", הגאון הלידאי, נשקו זה את זה חליפות קבל-עם, ― הגורם לדבר היה רק אברהם יעקב סלוצקי ולא אחר.".
— אנשים וסופרים, שמואל ליב ציטרון, תרע"ד.
יזם וערך את שיבת ציון: קֹבץ מאמרי גאוני הדור בשבח יישוב ארץ ישראל, שראה אור בוורשה בשנת תרנ"ב, 1891–1892. שנערך לכבוד הוועד האודיסאי  החברה לתמיכת בני ישראל עובדי אדמה ובעלי מלאכה בסוריה וארץ ישראל. הציונים החילוניים כינו את הספר בזלזול "היתר מאה רבנים לרעיון הציוני", אבל בחוגים החרדיים הייתה לקובץ השפעה גדולה. 

בתשובה שפרסם הרצל לדברי הרב הראשי של וינה, ד"ר משה גִידֶמַן, שיצא נגד התנועה הציונית, מזכיר הרצל את ספרו של סלוצקי ומסתייע בו כך: 
"...מר ד"ר גידמאן יוצא אל המערכה נגד הציונות בהמון מקראות, אך חושב אני, כי למצער כאלה וכאלה אפשר למצא בעד הציונות.  אינני כמובן מלומד כל כך, כדי שאוכל להביאם... אבל במחברת קטנה שנדפסה זה מקרוב, כתובה ביד הסוחר התורני אהרן מרקוס בפודגורז' [=פודגוז'ה], אני מוצא מקום אחד המסייע לנו:
"תנועת היישוב נוצרה לפני יותר מחמשים שנה בחוגים היותר חרדים בידי גדולי הרבנים למטרה גלויה של יסוד מדינה. הספר "שיבת ציון" יכיל יותר ממאה הסכמות של גדולי רבנינו".  – איך יצדיק מר ד"ר גידמאן לעומת עובדא זו את דבריו?"
— בנימין זאב הרצל: "היהדות הלאומית" של ד"ר גידמאן
הוא יסד את מרכז חובבי ציון בביאליסטוק. לפי שמואל ליב ציטרון סלוצקי "היה הראשון אשר הורה והוגה את הרעיון על דבר יסוד "המזרחי" והוא בהשתתפות הגאון המנוח רבי יצחק יעקב ריינס ירו אבן פנתה של פדרציה זו, התופסת היום מקום כל כך חשוב בתוך הציונות הכללית.". לפי שלמה אשכנזי היה סלוצקי זה שהגה את השם "המזרחי", ראשי וסופי תיבות של "מרכז רוחני", ככינוי לתנועת הציונות הדתית.
סלוצקי התבסס כלכלית ותכנן לעלות לארץ ישראל, אך נרצח עם אשתו ביחד עם עוד עשרות יהודים בפרעות שערכו בנובגורוד-סיוורסקי אחד מהצבאות הנצים במלחמת האזרחים בשנת תרע"ח-1918, ככל הנראה הצבא האדום בראשית חודש אפריל (ניסן) (בשל כך הוא מתואר לעיתים בספרות העברית הדתית בתואר "הקדוש"). בני הזוג סלוצקי לא השאירו אחריהם ילדים. מקום קבורתם לא נודע.
עביד שחום

מאפיינים

גודל פרט בוגר נע בין 6 ל-7 סנטימטרים בממוצע. לעביד השחום כמה וריאציות צבע באזורים שונים בישראל (לא כולל העביד הצהוב הנחשב לתת מין נפרד).
הוא נפוץ במרכז ישראל וצפונה, וארסו אינו מסוכן לאדם - למעט אלו הסובלים מאלרגיה לארס זה. עקיצתו של עקרב זה אינה כואבת יותר מכדי עקיצת דבורה. עקרב זה משמש חובבי טבע רבים בתחום התצפיות והגידול.
העביד השחום מצוי באזורים הצפוניים של ארץ ישראל, ובחלקים ממרכזה, בשדות, יערות ואזורים זרועי אבנים וצמחייה. תת-מין זה הוא אחד משני העקרבים היחידים בארץ ישראל החי במחילות קבועות: עומק המחילה נע בין 15 ל-30 סנטימטרים, בהתאם לתנאים השוררים באדמה, ולעומק המחילה אין התחשבות בסוג הקרקע.
המחילה מתחילה בחפירה אופקית, ולאחר מכן יורדת בזווית חדה מטה. בדרך כלל, אם המחילה נחפרה תחת אבן והעקרב נמצא מתחתיה מספיקה תזוזה קלה שבקלות והעקרב יצלול באותו הרגע לתחתית מחילתו. בגבור עליו הרעב, הוא ממתין בפתח מחילתו לחרק תועה. הוא נחשב לעקרב עצלן שכמעט ואינו יוצא מפתח מחילתו, למעט בלילה. אם כי פרטים משוטטים נצפים מפעם לפעם. אם החרק עבר רחוק מכדי הושטת צבת, בדרך כלל העקרב לא ירדוף אחריו גם אם הדבר יעלה בעוד יום או יומיים של צפייה. תת-מין נוסף, עביד צהוב נפוץ בדרום הארץ ובאזוריה המדבריים.
זירה (תוכנה)

זירה (באנגלית: Arena) הוא תוכנה לסימולציית אירועים בדידים ואוטומציה שפותחה על ידי חברת Systems Modeling ונרכשה על ידי Rockwell Automation ב-2000. התוכנה משתמשת SIMAN, מנוע ושפת סימולציה. נכון לדצמבר 2016, בגרסה 15, התוכנה נותנת שיפור ביצועים, אופטימיזציה, אנימציה והכללה של יכולות 64bit למידול תהליכי המכילים Big Data. נשקל על ידי החברה לכלול את "זירה" בחבילת מוצרים של רוקוול תחת המותג "FactoryTalk".

שימוש

Arena נמצאת בשימוש על ידי חברות העוסקות בתחום הדמיה של תהליכים עסקיים. ביניהן" ג'נרל מוטורס, UPS, IBM, נייקי, Xerox, לופטהנזה, פורד, ואחרים. לפעמים יצירת סימולציה יכולה לדרוש זמן רב יותר בתחילת פרויקט, אבל התקנות מהירות ואופטימיזציות יכולות להפחית את משך הפיתוח הכולל של הפרויקט. "זירה" יכולה לדמות מגוון סוגי פעולה, לדוגמה מרכזיות שיחה, לייעול השימוש של סוכנים, וקווי טלפון, ועיצוב של מכרה זהב.
באהיה (כדורגל)

היסטוריה

באהיה הייתה אחת הקבוצות החזקות ביותר בכדורגל הברזילאי בשנות ה-50 וה-60. בשנת 1959 הייתה לקבוצה הראשונה הזוכה בתחרות כדורגל ברמה לאומית כאשר גברה על סנטוס של פלה בגמר טאסה ברזיל, וכך הפכה לקבוצה הברזילאית הראשונה שהשתתפה בגביע ליברטדורס.
בשנות ה-80 שוב הייתה בין הקבוצות החזקות בברזיל; זכתה בליגת העל ב-1988 כשנצחה את אינטרנסיונל של טפארל בגמר.
היא זכתה באליפות מדינת באהיה 43 פעמים לעומת 26 של יריבתה ויטוריה.
בשנת 2003 ירדה באהיה לליגה ב' של אליפות ברזיל ובשנת 2005 ירדה לליגה ג'. ב-2007 הייתה אלופת ליגה ג' ועלתה לליגה ב'. בשנת 2010 הצליחה באהיה לחזור לליגת העל.

אצטדיונים

האצטדיון המסורתי של באהיה היה ה"פונטה נובה" (Fonte Nova) בסלבדור, עם תכולה של כ-60 אלף צופים, אותו שימש כמגרש ביתי שלה מאז שנת 1951. ב-2007 התמוטט חלק מהבטונדה העליונה, תאונה בה ניספו 5 אוהדים. האצטדיון נסגר והיום משחקת באהיה ב"אצטדיון פיטואסו" באופן זמני.
ב-29 באוגוסט 2010 נהרס הפונטה נובה לטובת בניית אצטדיון חדש שייקרא ארנה פונטה נובה, בעל תכולה של 56,600 מושבים, אשר שימש כאחד האצטדיונים של מונדיאל 2014.
קרניבל רואו

תקציר העלילה

הסדרה עוקבת אחרי יצורים מיתיים שברחו מארצות מולדתם שנהרסו בעקבות מלחמה ונאספו בעיר; כשבמקביל מתחים הולכים וגואים מבעבעים בין האזרחים המקומיים לאוכלוסיית הפליטים ההולכת וגדלה. במרכז הסדרה עומדים הבלש האנושי רייקרופט פילוסטרייט ואהובתו הפיה וינייט סטונמוס, שנקלעים לחקירת סדרת מקרי רצח לא פתורים, שמכלה באיטיות ובהרסניות את השלום השברירי שעודנה קיימת בין שתי האוכלוסיות.

פיתוח

ב-9 בינואר 2015, הוכרז כי "אמזון פריים וידאו" חתמה על עסקת פיתוח לסדרה, שבאותה העת כללה את היוצר גיירמו דל טורו כתסריטאי-שותף, מפיק ובמאי. הסדרה אמורה להיכתב בשיתוף פעולה של דל טורו, טראוויס ביצ'אם ורנה אצ'ווריה. הסדרה מבוססת על תסריט של סרט עלילתי מלא שנכתב על ידי ביצ'אם עצמו ונקרא "רצח בקרנבל רו". החברה הזמינה שלושה תסריטים, תוך כדי הציפייה שאם הסדרה תצא לתהליך הפקה, דל טורו יביים את הפרק הראשון. ב-6 ביוני 2016, דווח כי ההפקה קיבלה הוראה להפיק פרק פיילוט; כשצוות הקריאייטיב שהוכרז בעבר עדיין אמור להיות מעורב.
10 במאי 2017 הוכרז כי "אמזון פריים וידאו" הזמינה מההפקה סדרה מלאה, שתופק על ידי ביצ'אם ואצ'ווריה, שאף תשמש כשואו-ראנרית. עוד הוכרז כי הקולנוען פול מקגויגן יביים את הסדרה. בשלב זה, דל טורו עזב את הפרויקט בגלל קונפליקטים בלוח הזמנים שלו, שלא איפשר לו להישאר כמפיק בפועל ככל שהפרויקט התקדם. ב-10 בנובמבר 2017, הוכרז כי הקולנוען ג'ון עמיאל החליף את מקגויגן כבמאי.
ב-3 ביוני 2019 הוכרז כי הסדרה תעלה לשידור לראשונה ב-30 באוגוסט 2019.

ליהוק

באוגוסט 2017, הוכרז כי השחקנים אורלנדו בלום וקארה דלווין לוהקו לשני הדמויות הראשיות של הסדרה. ב-22 בספטמבר 2017 דווח כי דייוויד גיאסי, קרלה קרום, אינדירה וארמה וטמזין מרצ'נט הצטרפו לצוות השחקנים הראשי. באוקטובר 2017 הוכרז כי סיימון מקברני, אליס קריגה וג'ארד האריס לוהקו לתפקידים משניים. ב-3 בנובמבר 2017 דווח כי אריון באקייר הצטרף לסדרה בתפקיד משני. ב-15 בדצמבר 2017 הוכרז כי אנדרו גאוור וג'יימי האריס לוהקו לתפקידים משניים. ב-30 בינואר 2018 דווח כי סקוט ריד הצטרף לצוות השחקנים הראשי. ב-8 באוקטובר 2018 דווח כי אנה ראסט הצטרפה לצוות השחקנים המשני.

צילומים

הסדרה עברה כמעט חמישה חודשי קדם הפקה לפני תחילת הצילומים. הסדרה צולמה כולה בצ'כיה במשך כל 108 ימי הצילום, וצילומי העונה הראשונה החלו באוקטובר 2017 והסתיימו ב-14 במרץ 2018. בפברואר 2018, דווח שהסדרה צולמה בפראג.
חלק נרחב מהעבודה על הסדרה בוצעה באולפני ברנדוב בפראג, בעוד שהלוקיישנים של צילומי הסדרה כללו את העיר ליברץ, טירות בפרידלנט וקרנסקו, ואת אזור מצוקי פראצ'וב (Prachovské skály).
לואי לאנגרה

ילדות ונעורים

לאנגרה למד בקונסרבטוריון של שטרסבורג, אבל לא קיבל הדרכה אקדמית רשמית בניצוח. הוא החל את הקריירה המוזיקלית שלו כמדריך לשירה ופיתוח קול ועוזר באופרה הלאומית של ליון, בשנים 1983 עד 1986. בשנים הבאות עבד כעוזר למנצח בפסטיבל אקס-אן-פרובאנס, ובמשרה מקבילה בפסטיבל ביירוית. משנת 1989 עד 1992 היה עוזר מנצח בתזמורת פריז.

הממלכה המאוחדת ואירופה

באירופה ובבריטניה כיהן לאנגרה כמנהל מוזיקלי של תזמורת פיקארדי (1998-1993), האופרה הלאומית של ליון (2000-1998), האופרה הנודדת של גליינדבורן (2003-1998), והתזמורת הפילהרמונית של ליאז' (2006-2001P). ביוני 2011 התמנה לאנגרה למנצח הראשי של קאמרטה אקדמיקה זלצבורג, החל בספטמבר 2011, בחוזה התחלתי לחמש עונות.

ארצות הברית

לאנגרה ניצח לראשונה בארצות הברית ב-1991 בפסטיבל המוזיקה של ספולטו באמריקה. בדצמבר 2002 התמנה למנהל מוזיקלי של "פסטיבל בעיקר מוצרט" בלינקולן סנטר, ניו יורק, משרה בה החל לכהן באופן רשמי בקיץ 2003. במרץ 2005 הוארך החוזה ההתחלתי שלו עם "בעיקר מוצרט" עד 2008. באפריל 2017 הוארך החוזה שלו עד 2020. ביולי 2019 הודיע הפסטיבל על הארכת החוזה של לאנגרה עד 2023.
לאנגרה ניצח לראשונה כאורח על התזמורת הסימפונית של סינסינטי במרץ 2011. על יסוד הופעה זו, מנתה תזמורת סינסינטי את לאנגרה באפריל 2012 למנהל המוזיקלי ה-13 שלה, החל בעונת 2014-2013, בחוזה התחלתי לארבע שנים. הוא נכנס לתפקידו כמנהל מוזיקלי בפועל מיד עם מינויו.  במרץ 2015 הודיעה תזמורת סינסינטי על הארכת החוזה של לאנגרה כמנהל מוזיקלי עד עונת 2020-2019. החוזה הוארך שוב בפברואר 2017 עד עונת 2022-2021.

הקלטות

לאנגרה הוציא כמה הקלטות בחברת וירג'ין קלאסיקס, עם תזמורת האופרה הלאומית של ליון, תזמורת עידן הנאורות, הקאמרטה של זלצבורג ולה קונסרט ד'אסטרי. עם התזמורת הפילהרמונית של ליאז' הקליט ליוניברסל/אקורד סימפוניות של פרנק ושוסון, קונצ'רטי לפסנתר של ליסט, ראוול ושולהוף  ולחברת סייפרס (סולנית קלייר-מארי גיי) יצירות לקלרינט ותזמורת מאת מוצרט, רוסיני וובר (סולן ז'אן-לוק ווטאנו). כמה מהקלטותיו קיבלו פרסים, בהן "ויקטואר דה לה מוזיק" (MIDEM), פרס דיאפזון ד'אור, ופרסי גרמופון. לאנגרי היה שותף לפרס ל"הישג מוזיקלי מצטיין" מאגודת הפילהרמונית המלכותית כמי שניצח על הפקת פסטיבל גליינדבורן של פידליו. ב-2007 זכה בפרס  Grand Prix Antoine Livio de la Presse Musicale Internationale.  עם התזמורת הסימפונית של סינסינטי הקליט לאנגרי מוזיקה שהוזמנה בשביל התזמורת.

חיים אישיים

ללאנגרה ואשתו איימה קלארק לאנגרה, כתבת בטלוויזיה הצרפתית, יש שני ילדים. המשפחה מתגוררת בסינסינטי. ב-2006 עוטר לאנגרה בתואר אביר מסדר האמנויות והספרות.
מארק בלובשטיין

ביוגרפיה

מארק בלובשטיין נולד ביארוסלבל. אביו שהיה שחמטאי. כאשר מארק היה בן 5 משפחתו עלתה לישראל. בשנת 1998 בלובשטיין היה אלוף ישראל לילדים עד גיל 10 ובשנת 1999 אלוף ישראל לנוער עד גיל 12. מאוחר יותר בשנת 1999 המשפחה היגרה לקנדה.
בשנת 2000 בלובשטיין זכה במקום 2–3 באליפות טורונטו. באליפות קנדה בשחמט לנוער בשנת 2000 בלובשטיין זכה במקום השני. בשנת 2001 הוא זכה באליפות קנדה בשחמט לנוער. בשנת 2001 הוענקו לו דרגת אמן בינלאומי והוא הפך לקנדי הצעיר ביותר שזכה בדרגה זו.
הוא התחיל להתאמן אצל אלכסנדר חוזמן ובשנת 2004 הוענקו לו דרגת רב אמן.
בשנת 2005 הוא זכה באליפות קנדה בשחמט לנוער. בשנת 2008 הוא זכה בתחרות שנערכה בבודפשט. בשנת 2008 בלובשטיין חלק מקום 2–3 עם היקארו נקמורה בתחרות שנערכה במונטריאול (זכה יורי שולמן).
בשנת 2010 הוא סיים אוניברסיטת טורונטו והקדיש את עצמו לתחרויות שחמט.
בשנת 2011 הוא הפסיק להשתתף בתחרויות שחמט.
בית הקברות היהודי העתיק בטבריה

טבריה כאתר אחרית הימים במסורת ישראל

המסורות הקשורות בקבורה בטבריה מתייחסות למסורת עתיקה ולפיה לטבריה תפקיד חשוב באחרית הימים, וזאת על פי פירושים לאמור בתלמוד הבבלי ולפיו: "טבריה עמוקה מכולן... ומשם עתידין להיגאל", ודברי הרמב"ם ולפיהם: "וקבלה היא שבטבריא עתידין לחזור תחלה, ומשם נעתקין למקדש". מפסוקים אלו, ואחרים, המופיעים במקורות, צמחה מסורת לפיה תחל הגאולה בטבריה, ויש האומרים כי שם תחל אף תחיית המתים. מכאן ניתן להבין את בקשתם של רבים, וביניהם הרמב"ם עצמו, להיקבר בטבריה.

מיקומו העתיק של בית העלמין

האתר בו שוכנת כיום העיר טבריה שימש כבית קברות בימי הורדוס אנטיפס עוד בטרם הוקמה העיר. מסיבה זו נמנעו יהודים שומרי מצוות לגור בה במשך זמן רב. לפי האגדה, רבי שמעון בר יוחאי טיהר את העיר מטומאת המת שבה, בכך שקצץ את צמח התורמוס והשליכו בעיר, ובכל מקום בו הייתה טמונה גווייה, והושלך בה תורמוס, צצה הגווייה ועלתה.
גם לאחר מכן המשיך אזור העיר טבריה לשמש לקבורה. מדרונות ההר בטבריה, עליו בנויות כיום שכונותיה החדשות, שימשו כבית קברות גדול, שנהרס במהלך השנים, וכיום השרידים היחידים לקיומו הם מתחם קבר הרמב"ם בו מצוינים קבריהם של הרמב"ם, אביו מיימון ונכדו רבי דוד הנגיד, השל"ה הקדוש, רבי יוחנן בן זכאי והאמוראים רבי אמי ורבי אסי.

בית העלמין כיום

בית העלמין הישן סגור כיום לקבורה חדשה, ובמקומו משמש כיום בית עלמין חדש ממערב לטבריה, בסמוך למושב הזורעים. בית העלמין הישן משמש בעיקר כמקום לעלייה על קברי הצדיקים הטמונים בו.
נוצרים ידידי ישראל

נוצרים ידידי ישראל (באנגלית: Christian Friends of Israel,‏ CFI) הוא ארגון נוצרי-אוונגלי שמרכזו בירושלים ולו נציגויות ב-24 מדינות ברחבי העולם. הארגון מגייס תרומות ומפעיל מתנדבים במגוון פרויקטים חברתיים לרווחת תושבי ישראל מתוך אידאולוגיה נוצרית-ציונית המתבטאת באהבת ישראל ובתמיכה בה. 
בראש הארגון עומדים איש הדת האמריקאי ריי סאנדרס ורעייתו שרון, אשר ייסדו את הארגון בדצמבר 1985. הארגון מפעיל בישראל פרויקטים של תמיכה וסיוע לעולים חדשים, ניצולי שואה, מעוטי יכולת, חיילי צה"ל, נפגעי טרור, קהילת יוצאי אתיופיה ונוצרים מקומיים. הארגון רשום בישראל כעמותה.
אחת לשנה, בסמוך לחג השבועות, מארגן מטה הידידים הנוצרים בירושלים כנס בינלאומי בהשתתפות מאות מאמינים וצליינים נוצרים-אוונגליים מרחבי העולם, להבעת תמיכה בישראל ולתפילה לשלום ירושלים.
כארגונים נוצרים-ציוניים אחרים, לארגון זה הזדהות חזקה עם עמדות הימין הפוליטי הישראלי. יש בין אנשי הציונות הדתית המברכים על פעילותו ומשתפים עמו פעולה, אך גופים יהודיים-דתיים אחרים רואים בארגון זה גוף מיסיונרי שמטרתו הסופית המרת יהודים לנצרות. בין היתר נטען כי התמקדותו של הארגון בסיוע לאוכלוסיות חלשות נובעת מכך שאוכלוסיות אלו מהוות כר פעולה נוח להשפעה דתית מיסיונרית. בעקבות הביקורת מיתן הארגון את ניסוח כמה ממסריו האידאולוגיים באתר האינטרנט שלו, תוך הדגשה כי פעילותו בסיוע ליהודים נובעת מאהבה שאינה מותנית בדבר.
יהודה בן-שאול

יהודה בן שאול (1930 - 5 ביולי 2012) היה ביולוג ישראלי, חלוץ בתחום הביולוגיה של התא והמיקרוסקופיה האלקטרונית. כיהן כפרופסור לביולוגיה בפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת תל אביב, ובין השנים 1985–1990 כיהן כרקטור האוניברסיטה.

ביוגרפיה

נולד בירושלים, דור שישי לילידי ארץ ישראל. אביו, שאול שאולזון, שנולד במאה שערים, היה בן למשפחה מחסידות חב"ד בחברון. אמו, מלכה, הייתה ילידת צפת, מורה ואחות. נולדו להם ארבעה בנים. בן שאול למד בנעוריו בכפר הנוער בן שמן. היה בהכשרה בפלמ"ח ולאחר מכן חבר קיבוץ גבים. סיים את לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים וקיבל תואר דוקטור לפילוסופיה בביולוגיה בשנת 1962. ב-1965 הצטרף לסגל אוניברסיטת תל אביב כאשר נענה לבקשתו של מייסד האוניברסיטה, ג'ורג' וייז, והקים את המעבדה למיקרוסקופיה אלקטרונית.
כתב מאות מאמרים בעיתונות המדעית, ארגן והשתתף בעשרות כנסים מדעיים, היה חבר באגודות מדעיות וחבר מערכת בעיתונים מדעיים. מילא תפקידים שונים באוניברסיטה: ראש מחלקה, דקאן, יו"ר ארגון הסגל האקדמי הבכיר, סגן רקטור ורקטור.
בנוסף להיותו איש מדע, עסק בכתיבה ובציור. הציג שתי תערוכות יחיד בגלריה "מבט" בתל אביב והשתתף בתערוכות קבוצתיות נוספות. מחבר הספר "התא החי מבנה ופעילות" (1985) במסגרת האוניברסיטה המשודרת, הוצאת משרד הביטחון.
פדריקו פרנקו

ביוגרפיה

פדריקו פרנקו נולד באסונסיון, ולמד בבית ספר יסודי ברפובליקה הדומיניקנית. בתיכון למד בתחילה בבית הספר הלאומי של אסונסיון, ובהמשך במכללה האפוסטולית סן חוסה, באותה העיר. בהמשך למד רפואה באוניברסיטה הלאומית של אסונסיון. עם השלמת מהלך לימודיו בשנת 1986 הוסמך כמנתח. לאחר מכן התמחה ברפואה פנימית. במהלך לימודיו נישא (ב-1982), והוא אב לארבעה ילדים.
בבעלותה של משפחת פרנקו בית חולים בעיר פרננדו דה לה מורה (סנאטוריו פרנקו), שנוהל על ידו ועל ידי אחיו מאז היווסדו. הוא עצמו מילא בבית החולים תפקידים שונים, בין היתר משרות ניהול והדרכה.
ב-2003 נבחר פרנקו למושל מחוז סנטרל, מטעם המפלגה הליברלית הרדיקלית האותנטית. ב-2008 הועלתה האפשרות שיהיה מועמד המפלגה לנשיאות פרגוואי, אך בסופו של דבר החליטה המפלגה כי פרננדו לוגו, נציג המפלגה הדמוקרטית נוצרית במסגרת הברית הפטריוטית לשינוי, יהיה מועמדה לנשיאות, ופרנקו יהיה המועמד הברית לתפקיד סגן הנשיא. במהלך כהונתו מתח ביקורת על לוגו בסוגיות של ניהול קרקעות ובהתנהלותו בפרשת חשיפת הילד שנולד ללוגו מחוץ לנישואין.
ב-22 ביוני 2012 החליט הקונגרס הלאומי להדיח את לוגו בעקבות פינוי אלים של איכרים שהשתלטו על אחוזה. 17 איכרים נהרגו על ידי שוטרים. באותו היום הושבע פרנקו כנשיא במקומו ומפלגתו של פרנקו יצאה מן הברית עם המפלגה הדמוקרטית הנוצרית. נשיאים בדרום אמריקה הודיעו כי אינם מכירים בהדחה וטענו כי מדובר בהפיכה. נשיאת ברזיל, דילמה רוסף, הציעה להשעות את פרגוואי מהמרקוסור ומאיחוד מדינות דרום אמריקה. נשיאת ארגנטינה כריסטינה פרננדס דה קירשנר ונשיא אקוודור רפאל קוראה הודיעו כי לא יכירו בשלטונו של פרנקו.
ב-15 באוגוסט 2013 סיים פרנקו את כהונתו כנשיא פרגוואי.
עמק יזרעאל

עמק יִזְרְעֶאל (בערבית: مرج ابن عامر (מרג' אבּן עאמר), "עמק בן עאמר", וגם سهل زرعين (סַהְל זִרְעין), "מישור זרעין") הוא עמק גדול בצפון ארץ ישראל, תחומיו בין הרי הגליל התחתון, הרי השומרון ורכס הכרמל, והוא נמשך ממישור החוף ועד לבקעת הירדן. עמק יזרעאל הוא הגדול בשברי המשנה של השבר הסורי אפריקני.

גאוגרפיה

עמק יזרעאל נתחם על ידי הגליל התחתון בצפון, הר תבור, גבעת המורה ועמק בית שאן במזרח, הרי השומרון בדרום ורמות מנשה ורכס הכרמל במערב. הבקעה המרכזית של עמק יזרעאל מתחלקת לשני אזורים עיקריים, המופרדים על ידי קו פרשת המים הארצי - בקעת מגידו ועמק חרוד. בקעת כסולות מהווה שלוחה של העמק מצפון-מזרח, ועמק זבולון ממשיך אותו לצפון-מערב. מדרום משתרע השומרון, שגבולו הוא הר הגלבוע.

טופוגרפיה

לפני שאירע השבר הסורי אפריקני, הרי השומרון, הרי נצרת והרי הגליל היו מחוברים ברצף לגוש אחד. חלק מהאנרגיה של השבר התפזרה מערבה באזור הכנרת, מעמיעד בצפון ועד בית שאן בדרום, קרעה את השטח ההררי, ויצרה שברי משנה נוספים ממזרח למערב בניצב לשבר הראשי. השברים המזרחיים מצפון לדרום הם: בקעת גינוסר, בקעת ארבל, בקעת יבנאל, ועמק בית שאן, כאשר ביניהם עדויות אילמות בדמות אזורים מוגבהים כמו הר ארבל, הר תבור, גבעת המורה, הר תורען, הר נטופה ועוד. עדות נוספת לשבר היא תלילותו של הגלבוע שניצב כמו קיר, ותוחם את עמק בית שאן מדרום.

שיוך מוניציפלי

מרבית שטחו של עמק יזרעאל מחולק בין שתי רשויות: מועצה אזורית עמק יזרעאל בחלקו המערבי (ממערב לכביש הסרגל שבין צומת מגידו ועפולה) ומועצה אזורית הגלבוע בחלקו המזרחי. במרכז העמק שוכנת העיר עפולה, המכונה "בירת העמק". בנוסף לה נמצאות בתחום העמק המועצה המקומית רמת ישי והמועצה המקומית אכסאל. בשולי העמק ניתן למצוא (ממזרח בכיוון השעון) את המועצה המקומית דבוריה, המועצה האזורית בוסתן אל מארג' המורכבת ממספר כפרים למרגלות גבעת המורה, העיר ג'נין שבתחומי הרשות הפלסטינית, המועצה המקומית מעלה עירון ויישובי המועצה האזורית מגידו בחלקו המערבי של העמק, העיר יקנעם עילית, המועצה המקומית קריית טבעון, המועצות הבדואיות זרזיר וכעביה-טבאש-חג'אג'רה והעיר מגדל העמק.