google/wiki40b huggingface dataset:
דן מנו

ביוגרפיה

מנו נולד וגדל בחיפה. בן לשמואל ואסתר (טורנר) מנו, ונכדו של איש העסקים מרדכי מנו, מחלוצי הספנות בישראל. למד בבית הספר הריאלי בחיפה. את שירותו בצה"ל עשה בגולני, בסיירת אגוז ובפלוגה המסייעת של גדוד 13, והוא סגן במילואים בחטיבת אלכסנדרוני, על אף שלא עבר קורס קצינים, הדרגות הוענקו בעקבות למעלה משבע שנים בהם תיפקד בפועל כמ״מ בטקס לאחר מלחמת לבנון השנייה.
מנו בוגר תואר ראשון במשפטים ומנהל עסקים של המרכז הבינתחומי הרצליה (בהצטיינות), תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת קליפורניה UCLA ותואר שני במנהל עסקים ובמימון MBA של בית הספר לעסקים של לונדון. הוא התמחה אצל עורך הדין גד נשיץ במשרד עורכי דין נשיץ, ברנדס אמיר ושות'.

טלוויזיה

בשנת 2007 השתתף בעונה הראשונה של התוכנית "הישרדות", שצולמה באיים הקריביים, והגיע לגמר התוכנית. התוכנית השאירה חותם משמעותי בכך שפתחה את גל הריאליטי בישראל. מנו זכה לחשיפה תקשורתית רבה לרבות דמות בתוכנית הפופולרית ארץ נהדרת, עשרות כתבות ושערי עיתונים.
ב-2010 השתתף ב"הישרדות אולסטארס", כאשר הקמפיין של התוכנית התנהל תחת הסיסמה: "דן מנו חוזר לשחק" על שלטי חוצות. לפי פרסומים בתקשורת, קיבל מנו יותר מחצי מיליון ש"ח על השתתפותו בתוכנית. התוכנית צולמה בפיליפינים, ובעונה זו זכה מנו להיות "אהוב הקהל״. 
מנו נבחר על ידי העיתון "מעריב" לאחד מעשרת אנשי הטלוויזיה המשפיעים ביותר בעשור (אנשי העשור). העיתון "TheMarker" דירג את מנו במקום הרביעי בהשפעתו על תעשיית המדיה בישראל בשנת 2008 (רשימת 100 המשפיעים)] והעיתון "הארץ" דירג אותו במקום העשירי בהשפעתו על חינוך (רשימת 50 המשפיעים בחינוך). באותה שנה מגזין "פורבס" דירג את מנו במקום ה-37 ברשימת 100 הידוענים החזקים בתעשיית הבידור.
בשנת 2015 השתתף כמנטור עסקי בדוקו ריאליטי it girls ששודר בהוט.

אקטואליה ועיתונות

2010-2008 הנחה מנו את התוכנית "כל בוקר" בערוץ 10, לצד מנחים נוספים.
בשנת 2014 שימש כפאנליסט קבוע בתוכנית האקטואליה בהנחיית לוסי אהריש, "שיחת היום" של רשת, המשודרת בערוץ 2.
מנו כותב באופן קבוע במדור הניתוחים של עיתון דה מרקר.

קריירה

בשנת 2009 הצטרף לחברת ההייטק 888 אחזקות במשרדיה בלונדון בה ניהל את מותג המשחקים 888games.
מאוחר יותר הקים את חברת "גלוסיבוקס". ומכר אותה בנובמבר 2014 ל Time Out תל אביב.
כיהן משנת 2014 מכהן כסמנכ"ל פיתוח עסקי ושיווק והתקדם למשרת (CRO - Chief Revenue Officer)  בחברת MyHeritage. מנו הקים את פעילות הדי אנ איי של החברה והביא אותה להכנסות של כ-140 מיליון דולר בשנת 2017.
בשנת 2018 לאחר שעזב את מייהריטג׳ גייס 3.5 מיליון דולר למיזם אותו ייסד בשם REACH.

חיים אישיים

מנו נשוי לפולינה חריטונסקי ולהם שתי בנות, אילון ובארי.
המוסד הלאומי למען האינדיאנים

המוסד הלאומי למען האינדיאנים (פורטוגזית: Fundação Nacional do Índio או בקיצור FUNAI) הוא המוסד הלאומי של ברזיל למען האינדיאנים, המגן על האינדיאנים החיים בתחומה. במקור הוא כונה השירות להגנת האינדיאנים (פורטוגזית: Serviço de Proteção ao Índio). 
השירות להגנת האינדיאנים הוקם בשנת 1910 על ידי המרשל קאנדידו רונדון, ששימש גם כמנהלה הראשון. החל משנת 1957, דעכה השפעת השירות. הוא הוקם מחדש בימי הדיקטטורה הצבאית, בשנת 1967, ונושא מאז את שמו הנוכחי.
כיום, מטה המוסד ממוקם בברזיליה וכפוף למשרד המשפטים הברזילאי. המוסד אחראי על הטיפול בענייני הילידים, כמו חלוקת אדמות, הגנה על זכויות, וכל נושא אחר הקשור לאוכלוסיות השבטים הילידים בארץ.
יחיאל דובדבני

ביוגרפיה

דובדבני נולד, בשם יחיאל ויינשל, בפלך ווהלין שבאוקראינה (שהייתה בתחומי האימפריה הרוסית). למד בבית ספר תיכון בקייב ושנה אחת באוניברסיטה. עלה לארץ בשנת 1923.
בשנת 1925 היה בין המייסדים של קיבוץ גבעת השלושה. היה מזכיר מפא"י בשנים 1939–1940 ונמנה עם ראשי התנועה הקיבוצית. היה מזכיר מועצת פועלי פתח תקווה.
במלחמת העולם השנייה התגייס לבריגדה היהודית. לאחר הקמת ישראל, נבחר לכנסת הראשונה מטעם מפא"י.
עם הפילוג בקיבוץ המאוחד בשנת 1951 עזב עם חבריו, שלא היו מוכנים לקבל את הדוקטרינה של יוצאי השומר הצעיר במפ"ם, את גבעת השלושה. היה בין מקימי קיבוץ עינת (שנוסד בשנת 1952 על ידי עוזבי גבעת השלושה יחד עם עוזבי קיבוץ רמת הכובש). היה המזכיר הראשון של איחוד הקיבוצים (הפלג המזוהה עם מפא"י שפרש מן הקיבוץ המאוחד).
דובדבני היה מנכ"ל חברת מקורות בשנים 1954–1964 ויושב ראש הדירקטוריון שלה בשנים 1962–1964.
ריצ'רד ג'. אוונס

ריצ'רד ג'. אוונס (נולד ב-29 בספטמבר 1947 בלונדון) הוא היסטוריון בריטי העוסק בהיסטוריה של גרמניה. כיום פרופסור להיסטוריה מודרנית באוניברסיטת קיימברידג'.
אוונס זכה לפרסום, כשלימד באוניברסיטת אוקספורד, כאשר העיד במשפט הדיבה של דייוויד אירווינג נגד דבורה ליפשטדט. הוא פרסם ספר על המשפט, "לשקר אודות היטלר" (Lying about Hitler).
ספר נודע נוסף שלו הוא "להגנת ההיסטוריה" (In Defence of History) בו הוא משיב לטענות פוסטמודרניסטיות המציגות את חקר ההיסטוריה כלא רלוונטי ולא יעיל.
בשנים 2005 עד 2008 פרסם אוונס טרילוגיה שעסקה בהיסטוריה פופולרית של הרייך השלישי.
ג'וחר דודייב

ג'וחר דודייב (בצ'צ'נית: Дудин Муса-кӀант Джохар, ברוסית: Джохар Мусаевич Дудаев; ‏ 15 בפברואר 1944 –  21 באפריל 1996) היה נשיאה הראשון של הרפובליקה הצ'צ'נית של איצ'קריה העצמאית (כיום צ'צ'ניה) ומנהיג מפלגת השלטון בצ'צ'ניה. בתקופת ברית המועצות היה גנרל בחיל האוויר הסובייטי.

שנותיו הראשונות

ג'וחר נולד בכפר פרבומיסקויה שבועיים לפני הגירוש הכפוי של הצ'צ'נים ממולדתם לקזחסטן. בקזחסטן חי עד גיל 13 ובשנת 1957 חזר עם כל הצ'צ'נים למולדתם כשדבר זה התאפשר. במולדתו למד והוכשר כחשמלאי. לאחר מכן נרשם לבית הספר הצבאי לטייס בעיר טמבוב, אותו סיים ב־1966. כדי להתקדם בצבא הצטרף דודייב ב־1968 למפלגה הקומוניסטית. בין 1971 ל־1974 המשיך את לימודיו בחיל האוויר ולמד באקדמיה הצבאית על שם יורי גגרין. בשנת 1987 מונה למפקד בסיס חיל האוויר בעיר טרטו שבאסטוניה. דודייב התחבב מאוד על האסטונים, למד את שפתם, וכשפרצו באסטוניה מהומות ב־1989 סירב לפקודה מהממשלה לסגור את הטלוויזיה האסטונית ולפזר את הפרלמנט שלה. באותה שנה הועלה לדרגת גנרל והיה לצ'צ'ני הראשון (והיחידי) בעל דרגה בכירה זו בצבא הסובייטי.

כנשיא צ'צ'ניה ומלחמתו ברוסיה

ב־1990 חזר למולדתו בעצת ידידו זלימחן ינדרבייב. בנובמבר אותה שנה בתמיכת ידידיו נבחר לראשות הקונגרס הלאומי של העם הצ'צ'ני שדרש את עצמאות צ'צ'ניה מרוסיה. כשהשלטון הצ'צ'נו-אינגושי הרשמי תמך בפוטץ' נגד גורבצ'וב, ודודייב הבין שעליו לפעול במהירות ולהשיג את יעדיו. לאחר שהפוטץ' נכשל וכל הרפובליקות התחילו להכריז על עצמאותן החליט דודייב שזו ההזדמנות גם בשבילו וב־6 בספטמבר אותה שנה פרץ עם תומכיו לבניין הפרלמנט הצ'צ'ני-אינגושי, הרס חלק מהבניין, והרג חלק מחברי הפרלמנט, ביניהם יושב ראש המפלגה הקומוניסטית של גרוזני. באוקטובר דודייב הכריז על משאל עם על היפרדות מרוסיה שזכה לטענתו לתמיכה רבה בעם. לעומת זאת משקיפים רוסיים שנכחו במשאל טוענים שבמשאל השתתפו רק צ'צ'נים הנאמנים לדודייב, וזו הסיבה שהוא זכה לרוב ואם היו משתתפים בו כל תושבי הרפובליקה דודייב לא היה זוכה אפילו ל־50% במשאל. מיד אחרי המשאל דודייב הכריז על עצמאות צ'צ'ניה ב־1 בנובמבר. מאוחר יותר באותו חודש הכריז בוריס ילצין על מצב חירום וניסה לשלוח לצ'צ'ניה צבא, אך הפרלמנט לא תמך בו, והצבא הרוסי שהיה בצ'צ'ניה נאלץ להתפנות.
דודייב התחיל לפתח את סממני העצמאות בצ'צ'ניה מאותה תקופה, הוא הנפיק כסף מקומי, שלח נציגים לארצות אחרות וניסה לפתח את הכלכלה המקומית ללא קשר עם רוסיה. עצמאות צ'צ'ניה הוכרה רק על ידי גאורגיה של זוויאד גמסחורדיה. ב־3 במרץ 1992 סירב דודייב לשבת למשא ומתן עם רוסיה בדרישה, שרוסיה תכיר כתנאי הראשוני למשא ומתן בעצמאות צ'צ'ניה. ב־12 במרץ צ'צ'ניה קיבלה חוקה חדשה ובאותו יום אנשי דודייב השתלטו על כל מחסני התחמושת של הצבא הרוסי. ב־17 באפריל 1993 דודייב פיזר את הפרלמנט, את הממשלה, ואת בית המשפט לחוקה והכריז על משטר נשיאותי ישיר. ב־1 בדצמבר 1994 בוריס ילצין הוציא צו בדרישה להחזיר נשק הנמצא אצל גורמים שאינם מורשים בכך עד 15 בדצמבר, אך דודייב סירב לציית לצו.
ב־11 בדצמבר הכריז ילצין על מבצע צבאי להחרמת נשק לכל אילו שאינם מורשים לשאתו בשטחי צ'צ'ניה, ואזור הסכסוך האוסטי-אינגושי. הצו החדש פתח למעשה את מלחמת צ'צ'ניה הראשונה. בפברואר 1995 הצבא הרוסי כבש את גרוזני ומתחיל להתקדם לאזורים הדרומיים ברפובליקה. מתחילת המבצע כוחות רוסיה חיפשו את דודייב, וב־21 באפריל גילו אותו לפי גלי רדיו מהטלפון הסלולרי שלו כשדיבר עם חבר הדומה הרוסית קונסטנטין בורובוי בכפר גחי-צ'ו, 30 ק"מ מגרוזני. דודייב נהרג מיד בסיכול ממוקד על ידי 2 טילים ממטוסים.
לאחר מותו של דודייב נקראו על שמו רחובות בערים שונות בליטא, בלטביה ובאוקראינה.
מטריצה אקראית

בתורת ההסתברות, מטריצה אקראית היא מטריצה שרכיביה הם משתנים מקריים בעלי התפלגות נתונה. מטריצות אקראיות משמשות מודל לאין ספור מערכות פיזיקליות חשובות, כמו קיבול החום של גבישים או ספקטרום הפליטה של גרעין האטום. 
לתורת המטריצות האקראיות יש שימושים בניתוח מערכות כאוטיות, ובכאוס קוונטי. מלבד בתחומים שונים בפיזיקה, יש למטריצות אקראיות השלכות גם בהסתברות, סטטיסטיקה, אנליזה נומרית ,תורת האופרטורים, תורת המספרים האנליטית ,כמו גם קשרים להשערת רימן. 
התוצאה הבסיסית בתורת המטריצות האקראיות היא "חוק מחצית-העיגול של Wiegner", שלפיו לערכים העצמיים של מטריצה סימטרית ממשית אקראית (כשלהתפלגות הרכיבים יש מומנטים מכל סדר) יש התפלגות שצורתה כחצי עיגול: אם בוחרים ערך עצמי אקראי  של מטריצה מסדר n, אז . 
הערכים העצמיים תלויים זה בזה, וההפרשים בין ערכים עצמיים סמוכים, שהם הרבה יותר קשים לניתוח, מצייתים להתפלגות ויגנר-דייסון. 
מחקר המטריצה האקראית החל על ידי ג'ון וישהארט שעסק באנליזת מידע והמשיך אצל יוג'ין ויגנר במסגרת מחקרו של גרעין האטום באטומים כבדים. בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20 פותחה תורה מתמטית, עצמאית משימוש ספציפי, של מטריצות אקראיות. אחד החוקרים הנודעים בתחום הוא הישראלי, עפר זיתוני.
Request for Comments

ברשת האינטרנט ובהנדסת רשתות מחשבים, מסמכי בקשה להערות (באנגלית: Request For Comments) הם סדרה של מיזכרים בתחום טכנולוגיות אינטרנט שונות. לרוב, המיזכרים מתארים מחקר חדש, חדשנות טכנולוגית או מתודולוגיה המרחיבים באופן כלשהו את טכנולוגיות האינטרנט הקיימות.
מסמכי RFC נכתבים בדרך כלל על ידי מהנדסים וחוקרים בתחום מדעי המחשב לשם ביקורת עמיתים או לשם הפצת תפיסות חדשות, מידע או (לעיתים) הומור הנדסי. המסמכים מפורסמים לציבור הרחב על ידי ארגון Internet Society ‏(ISOC)‏. בהמשך, כוח המשימה להנדסת האינטרנט (IETF) עשוי לאמץ את מסמכי ה-RFC כתקני אינטרנט.
פעולות מלחמה (ספר)

עלילה

החמ"ל (חדר מלחמה), אשר הוא סוכנות לניהול אירועי משבר קצרי זמן המתפרצים ללא התראה דוגמת משברי בני ערובה, סיכול פיגועי טרור ועוד משברים שהקים נשיא ארצות הברית, מייקל לורנס. בסוכנות נציגים מכל סוכנויות המודיעין, אכיפת החוק, המשפט והצבא. בראש הסוכנות עומד פול הוד, אשר שימש כראש עיריית לוס אנג'לס בעברו. סגנו של הוד הוא הגנרל מייקל "מייק" רוג'רס, יוצא הכוחות המיוחדים שלחם בווייטנאם ופיקד על חטיבה ממוכנת במלחמת המפרץ. הסוכנות מפעילה גם את צוות המחץ האמון על ביצוע פעולות מיוחדות, עליו מפקד לויטננט קולונל צ'ארלי סקוויירס, איש המבצעים המיוחדים של חיל האוויר האמריקני.
המשבר הבינלאומי בו נדרש החמ"ל לטפל בספר זה הוא פיגוע שהתרחש בטורקיה בסכר אתאתורק.
מרק רוזנבאום

ביוגרפיה

רוזנבאום נולד בפולין ועלה ארצה בשנת 1968. הוא אביו של המפיק מיכאל רוזנבאום. חמישה מהסרטים בהפקתו של רוזנבאום, חלקם עם מפיקים שותפים (כמו משה לוינסון ואורי סבג), זכו בפרס אופיר בקטגוריית הסרט הטוב ביותר: "מעבר לים" (1992), "קלרה הקדושה" (1996), "קרקס פלשתינה" (1998), "החברים של יאנה" (1999) ו"חתונה מאוחרת" (2001).
הסרט הישראלי הראשון אותו הפיק נקרא "גרין" (1984). סרטיו הנוספים: "אש צולבת" (1989), "אזרח אמריקאי" (1992), "הירושה" (1993), "סיפור שמתחיל בלוויה של נחש" (1994), "הגמל המעופף" (1994)  ו"מתנה משמיים" (2003). ב־2004 הפיק רוזנבאום 3 סרטים שזכו להצלחה אף מחוץ לישראל: "אור", "אבנים" ו"ולקחת לך אישה" וזכו במספר פרסים בינלאומיים. בשנים אלו רוזנבאום מכהן כיו"ר האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה. בשנת 2000 התנסה רוזנבאום גם בבימוי ("הבולשת חוקרת") שהניב לו שתי מועמדויות לפרס אופיר (כמפיק וכבמאי), ואף התנסה במשחק, במיני סדרת דרמה הישראלית "בסימן ונוס". בנוסף הפיק את הסרט הדוקומנטרי עטור השבחים "18 ק"ג של אהבה" (2005) שזכה בפרס אופיר. ביולי 2006 יצא לאקרנים סרטו השני כבמאי הנקרא "לרקוד", קומדיית פשע רומנטית בכיכובם של יובל סגל ואלון אבוטבול. בשנת 2019 שיחק בסדרה עיר מקלט ששודרה ביס.
רוזנבאום שימש כיושב ראש האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה.
נמל התעופה ליובליאנה יוז'ה פוצ'ניק

היסטוריה

נמל התעופה לובליאנה נפתח באופן רשמי בדצמבר 1963 והחליף את נמל התעופה פולייה ששירת את האזור מ-1933 והיה הנמל האזרחי הראשון באזור סלובניה. טיסות סדירות מנמל התעופה החלו בינואר 1964. ב-8 בדצמבר 2004 עברו לראשונה בנמל התעופה למעלה ממיליון נוסעים. ב-2007 נקרא הנמל על שם יוז'ה פוצ'ניק שהיה פוליטיקאי, דיסידנט, אינטלקטואל ומנהיג האופוזיציה הדמוקרטית של סלובניה מ-1989 ל-1992.
The new iPad

היסטוריה

ב-7 במרץ 2012 הכריז מנכ"ל אפל, טים קוק, על יציאתו הצפויה של האייפד החדש, וטען כי אפל מחדשת את קטגוריית מחשבי הלוח שלה.
ב-16 במרץ החלה מכירתו באתר האינטרנט של אפל ובחנויות אפל סטור בארצות הברית, קנדה, בריטניה, צרפת, גרמניה, שווייץ, יפן, הונג קונג, סינגפור ואוסטרליה.
ב-23 במרץ החלה מכירתו באוסטריה, בלגיה, בולגריה, צ'כיה, דנמרק, פינלנד, יוון, הונגריה, איסלנד, אירלנד, איטליה, ליכטנשטיין, לוקסמבורג, מקאו, מקסיקו, הולנד, ניו זילנד, נורווגיה, פולין, פורטוגל, פוארטו ריקו, רומניה, סלובקיה, סלובניה, ספרד ושוודיה.
ב-27 באפריל החל היבוא הסדיר של האייפד החדש לישראל ולראשונה גם חברות הסלולר פרטנר וסלקום החלו לשווק אותו.
באוקטובר 2012 הופסק שיווקו לאחר שאפל הכריזה על הדור הרביעי של האייפד, במקביל לאייפד מיני ואייפד 2 שממשיכים להימכר במקומו.

חומרה

האייפד החדש כולל מסך רטינה רב-מגע (Multi-Touch) של אפל בגודל 9.7 אינץ', כמעט פי שלושה ממסך ה-iPhone. למסך תאורת LED אחורית בדומה למסכי ה-MacBook של אפל. זכוכית המסך מבריקה, אך אפל ציינה שהיא כוללת טכנולוגיה בשם IPS המאפשרת יכולות צפייה טובות יותר באור יום וזוויות ראייה רחבות. רזולוציית המסך היא 2048x1536 שמתרגמת לכ-3.15 מיליון פיקסלים ככה שיש 264 פיקסלים לאינץ'. רזולוצייה זו מאפשרת הצגת סרטי HD (ב-1080p).
לאייפד החדש סוללת ליתיום פולימר נטענת בעלת קיבול של 0.025 קילוואט שעה (25 וואט שעה), המחזיקה 10 שעות (או 9 שעות בגלישת דור רביעי) כמו באייפד 2. היא נטענת דרך יציאת USB או מתאם חשמל. עובי הסוללה הוא 2.5 מ"מ.
באייפד החדש שתי מצלמות - אחת קדמית המאפשרת שיחות וידאו FaceTime עם מכשירי אייפון, אייפוד טאצ' ומחשבי מקינטוש (מקינטוש 10.6.6 או מאוחר יותר עם ​​מצלמת אינטרנט). המצלמה הקדמית באיכות 0.3 מגה-פיקסל ומצלמת וידאו באיכות VGA. המצלמה האחורית שופרה ל-5 מגה-פיקסל עם זום X5 ומצלמת וידאו באיכות 1080p. לאחר צילום תמונות, ניתן להוסיף להן אפקטים שונים באמצעות היישום המובנה של האייפד - PhotoBooth.
המעבד של האייפד החדש מכונה "A5X" כפול ליבה, אשר תוכנן על ידי אפל ומיוצר על ידי סמסונג. המעבד החדש שמגיע עם ארבע ליבות גרפיות 
והזיכרון הנדיף (ראם) אשר שודרג באייפד החדש ל-1GB לראשונה במכשיר נייד מתוצרת אפל - יוצרים ביחד אייפד מהיר יותר באופן משמעותי ממכשירי אפל הקודמים בכלל ומדורות האייפד הישנים יותר בפרט.
גרסאות הסלולר של האייפד החדש תומכות ברשת ה-LTE (דור רביעי) בארצות הברית ומספר מדינות נוספות, כמו כן גרסה זו כוללת מקלט A-GPS למעקב אחר מיקומו של המשתמש לצורך ניווט באמצעות תוכנות GPS.
האייפד החדש בעל מידות דומות לאייפד 2, למעט העובי שגדל ב-0.6 מילימטר. גם המשקל עלה בהשוואה לגרסה הקודמת, גרסת ה-Wi-Fi שלו שוקלת 650 גרם, וגרסת ה-4G שוקלת 660 גרם.

אביזרים

האייפד החדש תואם ל-Smart Cover שהוצג בעת השקת אייפד 2. הוא מתחבר מגנטית לצד המכשיר ומכסה את החזית ויכול גם לשמש כמעמד לצורך הקלדה או צפייה בוידאו.

קבלת הפנים

באירוע הכרזת האייפד החדש, נודע כי מערכת זיהוי הקול סירי לא תשולב במלואה במכשיר אלא רק יכולת ההכתבה שלה, לכן לא נרשמה התלהבות יוצאת דופן מהמכשיר.  רק באירוע ההכרזה של iOS 6 התברר כי בדיעבד אפל תכננה להוסיפה לאייפד החדש בגרסה השישית למערכת ההפעלה שלה.
דעת (אתר אינטרנט)

היסטוריה

האתר הוקם בשנת תשנ"ז (1997) בעידודו של הרב יהודה קופרמן, מנהל מכללת ירושלים, ומתתיהו דגן, ראש המנהל לחינוך הדתי במשרד החינוך, ומנוהל מראשיתו בידי פרופסור יהודה איזנברג. האתר פועל כיום בחסות מכללת יעקב הרצוג באלון שבות. בראיון עמו אמר פרופסור איזנברג כי האוריינטציה של האתר היא "חינוכית יהודית ציונית".
האתר מכיל חומרי למידה והוראה בתחומים שונים: תנ"ך, תושב"ע, שבת ומועדים, תולדות עם ישראל, מחשבת ישראל, ספרות, לימודי ארץ ישראל, שמיטה, רפואה והלכה, חינוך, חסידות, לימודי משפחה, משפט עברי, צבא ומלחמה, השואה, ועוד.
האתר כולל מאגרי מידע בהיקף נרחב המכילים ספרים שלמים, טקסט מלא של מאמרים שפורסמו בכ-30 כתבי עת שונים, תמונות ומפות, איורים, צילומים ומצגות. 
האתר כולל מדור בשם "אנציקלופדיה יהודית", שבשנת 2006 היו בה כ-7,000 ערכים. לאנציקלופדיה יש צוות טכני מצומצם וצוות היגוי המורכב מפרופסורים ומומחים בתחומם. כיתר חלקי האתר, גם האנציקלופדיה מתבססת על מקורות מודפסים, כגון "אוצר ישראל" - שערכים שנלקחו ממנו עברו עריכה, שכתוב ועדכון, ובמידה מועטה גם על ויקיפדיה העברית. 
האתר כולל מדור נרחב בשם "בשבילי התנ"ך", הכולל את טקסט המקרא כולו, וטקסט מלא של הפרשנים הקלאסיים ומבחר פרשנים חדשים. כמו כן כולל המדור קישור לכאלפיים מאמרים בתחומי המקרא, הקלטות של פרקי תנ"ך בטעמים, מדרשי הלכה ואגדה, גליונות העיון של נחמה ליבוביץ, איורים ומפות מקראיות ועוד.
המדור "דפי עבודה" כולל עבודות מורים שהועמדו לרשות הציבור, והוא מכיל בשנת 2011 למעלה מ-5,000 עבודות.
האתר כולל כתב עת לענייני ספרות ואומנות, "מעמקים". כתב העת מפרסם גיליון בממוצע אחת לשישה שבועות, ועד לשנת 2011 פורסמו 43 גיליונות.
האתר אינו ממומן מתקציבים ציבוריים.
אנדראה מנטניה

ראשית דרכו

מנטניה נולד באִיזוֹלָה דה קַרְטוּרוֹ, בקרבת פדובה (אז חלק מן הרפובליקה של ונציה), בנו השני של נגר בשם בּיאג'וֹ. בגיל 11 הוא נעשה שוליה של פרנצ'סקו סקוארצ'יונה
(Francesco Squarcione), צייר בן העיר פדובה. דומה כי סקוארצ'יונה גילה התלהבות ללא מצרים בכל הנוגע לאמנות עתיקה, והתעניין במיוחד ברומא העתיקה: הוא נסע ברחבי איטליה, ואולי גם יוון, אסף יצירות אמנות עתיקות - פסלים, תבליטים, כדים וכן הלאה - והכין אוסף ששימש אותו להכנת רישומים ושפתח אותו גם בפני ציירים אחרים. בה בעת, הוא המשיך לקבל על עצמו עבודות ציור שגרתיות, שחלקן בוצעו על ידי תלמידיו. 
ציירים ותלמידי-ציור רבים (137, לפי אחד החישובים) למדו בסדנה של סקוארצ'יונה, שנפתחה בסביבות שנת 1440 והתפרסמה ברחבי איטליה. לפדובה נמשכו ציירים לא רק מוונטו אלא גם מטוסקנה השכנה, כגון פאולו אוצ'לו, פיליפו ליפי ודונטלו. ואכן, ראשית הקריירה האמנותית של מנטניה עוצבה בהשפעת אמנות פלורנטינית. מסופר כי באותה תקופה היה מנטניה התלמיד החביב על סקוארצ'יונה, שלימד אותו לטינית והורה לו לחקור שברים של פסלים רומיים. המורה נטה להשתמש באפקטים של תעתועי פרספקטיבה, שהשפיעו גם הם על כמה מחידושיו המאוחרים של תלמידו. מכל מקום, בגיל שבע-עשרה עזב מנטניה את מורו, ומאוחר יותר טען שסקוארצ'יונה הרוויח כסף מציוריו בלי ששילם לו עבור השימוש בהם. 
עבודתו הראשונה - שאבדה בינתיים - הייתה ציור מזבח לכנסיית סנטה סופיה ב-1448. באותה שנה הוזמן מנטניה, לצד ניקולו פיצולו, לעבוד עם קבוצת ציירים גדולה בקפלת אוֹבֶטָרִי בכנסיית ההרמיטים בפדובה. בעקבות שרשרת של צירופי מקרים, מנטניה סיים את רוב העבודה בעצמו. סקוארצ'יונה לא היה מרוצה מן העבודות הראשונות בסדרה, שתיארו את חיי יעקב הקדוש: הוא אמר שהדמויות מזכירות יותר מדי פסלי אבן, ולכן יש לצבוע אותן בצבעי אבן מיד. סדרת הציורים אבדה ברובה ב-1944, בהפצצות בעלות-הברית על פדובה, אבל נותרו ממנה צילומים בשחור-לבן. העבודה הדרמטית ביותר בסדרה הייתה יעקב הקדוש מובל לגרדום, שצוירה מנקודת מבט נמוכה. טכניקות דומות אפשר לראות בציור המזבח לכנסיית סן זֶנוֹ בוורונה, כולל השימוש בפריטים אדריכליים כדי לתת מראה קלאסי. 
ציורי-קיר מוקדמים אחרים של מנטניה הם שני קדושים מעל הכניסה בכנסיית סנט'אנטוניו בפדובה (1452) וציור-מזבח של לוקס הקדוש וקדושים אחרים בכנסיית סנטה ג'וסטינה (1453), הנמצא כעת בגלריית בְּרֶרָה במילאנו. עם הזמן מצא את עצמו האמן הצעיר מושפע יותר ויותר מיאקופו בליני, אביהם של הציירים ג'ובאני וג'נטילה. ב-1453 הסכים יקופו להשיא את בתו ניקולוזיה למנטניה.
וסלין טופאלוב

ביוגרפיה

וסלין טופאלוב למד מאביו לשחק שחמט בגיל 8. ב-1989 ניצח באליפות העולם מתחת לגיל 14. ב-1990 זכה במדליית כסף באליפות העולם מתחת לגיל 16. הפך לרב אמן ב-1992. בשנת 2000 העפיל לגמר של המועמדים לאליפות העולם של פיד"ה.
הפך לאלוף העולם של פיד"ה ב-2005 לאחר שניצח באליפות עם 10 נקודות מ-14 אפשריות. בתחרות זו סירב לשחק קראמניק, שהפסיד לטופאלוב מספר פעמים בשנה שקדמה לה. טופאלוב הוא השחקן הרביעי בעולם שעבר את רף ה-2800 נקודות במד הכושר של פיד"ה (אחרי קספרוב, קראמניק ואנאנד).
בשנת 2008 וסלין טופאלוב ניצח בתחרות העל בבילבאו (קטגוריה 21).
באליפות העולם בשחמט 2012 הוא הודח ברבע הגמר על ידי גטה קמסקי. וסלין טופאלוב זכה בסבב הגרנד פרי השני (2013–2012).
בשנת 2014 בתחרות המועמדים הוא סיים במקום השמיני. בשנת 2016 בתחרות המועמדים הוא סיים במקום השמיני.
בשנת 2015 הוא ניצח בתחרות העל בנורווגיה.
וינסנז חרובי

ביוגרפיה

חרובי נולד בבוהמיה ועבד כמורה בטריאסטה, האימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום באיטליה). התוצאות הטובות ביותר שלו היו בין שנות השמונים של המאה ה-19 לשנות התשעים שלהן. בתחרות הבינלאומית לשחמט שהתקיימה בווינה בשנת 1882 הגיע חרובי למקום ה-11, לפני מיכאל צ'יגורין והנרי בירד, ועם ניצחונות מול וילהלם שטייניץ, ג'יימס מייסון, יוסף הנרי בלקבורן ואחרים. ניצחו בתחרות וילהלם שטייניץ ושמעון אברמוביץ וינוור. בתחרות אחרת שהתקיימה בווינה בשנת 1882 ניצח חרובי לפני ברנהרד פלייסיג. חרובי חלק מקום 10–11 בתחרות נירנברג 1883 (ניצח: שמעון אברמוביץ וינוור).
חרובי ניצח דו-קרב מול ברטולד אינגליש 3.5-1.5 ואת אדולף אלבין 5.5-3.5 בשנת 1891.
יחסי ישראל–פלאו

הצבעות באו"ם

ב-29 בנובמבר 2012 הייתה פלאו בין 9 המדינות שהצביעו נגד הכרה במדינה הפלסטינית כמדינה משקיפה באו"ם.
ב-2 בדצמבר 2014, פלאו הייתה בין 4 המדינות היחידות (כולל ארצות הברית, קנדה ומיקרונזיה), אשר הצביעו נגד גינויה של ישראל באו"ם בעניין סירובה של ישראל להתפרק מנשק גרעיני ולהעמיד את מתקניה הגרעיניים לפיקוח של סבא"א (הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית).
קבוצה שולטת

בתורת הגרפים, קבוצה שולטת בגרף (G(V,E היא תת-קבוצה D של הצמתים ב-V כך שכל צומת שאינו ב-D מחובר בקשת לפחות לצומת אחד ב-D. דרגת השליטה (γ(G בגרף היא מספר הצמתים הקטן ביותר המהווים קבוצה שולטת בגרף. בעיית הקבוצה השולטת היא בעיה NP-קשה (יותר מכך היא בעיה NP-שלמה), הבודקת בהינתן גרף כלשהו ומספר K, האם קיימת קבוצה שולטת קטנה מ-K.
בעיית הקבוצה השולטת נחקרה החל משנת 1950 אך החלה למשוך תשומת לב מחוקרים בתחום בעיקר החל משנות ה-70. בשנת 1988 היה ידוע על יותר מ-800 מאמרים בנושא שרובם עסקו באלגוריתמים למציאת דרגת השליטה במחלקות מסוימות של גרפים.
גיאורגי אליאבה

קורות חייו

אליאבה נולד ב-13 בינואר 1892 בסצ'חרה שבמרכז גאורגיה להורים ממוצא מגרלי. הוא התקבל ללימודי הרפואה באוניברסיטת אודסה בשנת 1909, בה למד על לשנת 1912. בין השנים 1912–1914 למד רפואה באוניברסיטת ז'נבה ולאחר מכן עבר למוסקבה, שם השלים את לימודיו בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת מוסקבה. עם תום לימודיו במוסקבה מונה אליאבה למנהל המעבדה הבקטריולוגית בטרבזון שבטורקיה, ובשנת 1917 מונה למנהל המעבדה הבקטריולוגית בטביליסי. בשנת 1923 הקים וניהל את "המכון למיקרוביולוגיה" בטביליסי.
בין השנים 1918–1921 ופעם נוספת בין השנים 1926–1927 עבד אליאבה במכון פסטר שבפריז. בשנת 1926 פגש את פרופסור פליקס ד'הרל (Felix d'Herelle), מיקרוביולוג צרפתי-קנדי שעבד במכון וגילה, בשנת 1917, במקביל לפרופסור פרדריק טוורט (Frederick Twort) את הבקטריופאג'ים. אליאבה התרשם מאוד מהפוטנציאל הרפואי שטמון בבקטריופאג'ים ועם חזרתו הסופית לגאורגיה, בשנת 1927, הביא עמו את כל מחקרו של ד'הרל (ומאוחר יותר גם את ד'הרל עצמו שהושפע מאוד מהקומוניזם בברית המועצות) לטביליסי. בשנת 1926 הוקצה לאליאבה שטח של 17 הקטארים על הגדה הימנית של נהר הקורה לשם בניית מכון גדול למחקר בבקטריופאג'ים. היה זה המכון הראשון בתחומי ברית המועצות שעסק באופן שיטתי במחקר אודות בקטריופאג'ים.
בשנת 1937 נעצרו אליאבה ואשתו על ידי הנ.ק.ו.ד. והוקעו כאויבי העם במסגרת הטיהורים הגדולים ברחבי ברית המועצות. הסיבה למעצרו של אליאבה הייתה, ככל הנראה, בשל השתייכותו לאליטה האינטלקטואלית של גאורגיה, או מפני שהתאהב באותה אישה שבה ראש הנ.ק.ו.ד. בגאורגיה, לברנטי בריה, היה מאוהב גם כן. בני הזוג הוצאו להורג בירייה בטביליסי ב-10 ביולי 1937 ובתם היחידה הוגלתה למרכז אסיה.
בשנת 1988 שונה שמו של המכון אותו הקים אליאבה ל-"מכון גאורגי אליאבה לבקטריופאג'ים, מיקרוביולוגיה ווירולוגיה".
סטטיקה

סטטיקה (Statics) הוא ענף בפיזיקה העוסק בחקר הכוחות והמומנטים הפועלים על גופים ומערכות פיזיקליות הנמצאים במנוחה או בשיווי משקל מכני יחסית לסביבתם המיידית (למשל, רוב הבניינים נמצאים במנוחה ביחס לכדור הארץ, על אף שכדור הארץ עצמו נע בחלל במהירות גדולה מאוד יחסית לשמש ולכוכבים אחרים). בבסיס הענף עומדים חוקי התנועה של ניוטון.
הסטטיקה היא אחד משני הענפים העיקריים של המכניקה, יחד עם הדינמיקה. יישומי הסטטיקה כוללים תחומים רבים כגון הנדסת מכונות, הנדסת בניין, הנדסה אוירונאוטית, הנדסת חלל, הידרוסטטיקה ועוד. למשל, בעזרת תוצאות הסטטיקה ניתן לחשב את הכוחות הפועלים בבניינים, ובהתאם לתוצאות המתקבלות לקבוע את גודלם וחוזקם של רכיבי השלד הנדרשים.

גוף על מישור

לפי החוק השני של ניוטון (F=ma), גוף המושפע מכוח הכובד של כדור הארץ אמור לנוע מטה בתאוצה g. עם זאת, אם הגוף יוצב על משטח מישורי, הוא ימצא במנוחה. תופעה זו מוסברת על ידי העובדה שהמשטח מפעיל על הגוף כוח (המכונה כוח נורמלי ומוסמן באות N}, שווה בגודלו והפוך בכיוונו לכוח שהגוף מפעיל על המשטח (לפי החוק השלישי של ניוטון, חוק הפעולה והתגובה). אם כן, שקול הכוחות הפועלים על הגוף הוא אפס.

גוף תלוי

גוף התלוי על חוט אינו נופל, כיוון שהחוט מפעיל על הגוף כוח (קרוי מתיחות, ומסומן באות T), הנובע מאלסטיות המשטח או החוט.
כריסטיאן ויגנין

קורות חייו

כריסטיאן ויגנין נולד בסופיה. ב-1994 הצטרף למפלגה הסוציאליסטית ונמנה עם מקימי ארגון הנוער הסוציאליסטי בבולגריה. ויגנין רכש השכלה אקדמית ביחסים בינלאומיים ומקרו-כלכלה באוניברסיטה לכלכלה לאומית ועולמית בסופיה. ב-2005 נבחר מטעם המפלגה הסוציאליסטית לפרלמנט הבולגרי. לאחר הצטרפות בולגריה לאיחוד האירופי נבחר לחבר הפרלמנט האירופי מטעם מפלגת הסוציאליסטים האירופאים. ב-29 במאי 2013 התמנה לשר החוץ של בולגריה בממשלתו של פלמן אורשרסקי וכיהן בתפקידו עד ה-6 באוגוסט 2014, עת הוקמה ממשלתו השנייה של בויקו בוריסוב.