google/wiki40b huggingface dataset:
המצע האזרחי (פולין)

היסטוריה

מפלגת המצע האזרחי נוסדה בשנת 2001 כשהתפצלה ממפלגה אחרת. מייסדיה היו אנדז'יי אולצ'ובסקי, מאצ'יי פלאז'ינסקי, ודונלד טוסק שכונו לעיתים על ידי התקשורת הפולנית כ"שלושת הטנורים". אולצ'ובסקי ופלאז'ינסקי עזבו את המפלגה בשנים 2001–2005.
בבחירות הכלליות ב-2001 המפלגה צברה 12.6% מהקולות ו-58 צירים בסיים, מה שהפך אותה למפלגה הגדולה ביותר באופוזיציה לממשלה בראשות איחוד השמאל הדמוקרטי.
בשנת 2005 המפלגה הובילה בכל סקרי דעת הקהל עם 26% עד 30% של תמיכה ציבורית. עם זאת, בבחירות ב-2005, היא סיימה עם אחוז תמיכה 24.1% והגיעה למקום השני אחרי מפלגת חוק ומשפט עם 27%.
הקואליציה בראשות מפלגת חוק ומשפט התפרקה בשנת 2007 בשל שערוריית שחיתות של אנדז'יי לפר ותומאש ליפייץ ומחלוקות פנימיות בקרב מנהיגות המפלגה ואירועים אלה הביאו לקיום בחירות חדשות. ב-21 באוקטובר 2007 המפלגה זכתה ב-41.51% מהקולות וב-209 מתוך 460 המושבים (כיום 201) בסיים ו-60 מתוך 100 המושבים (כיום 56) בסנאט של פולין. המצע האזרחי הפכה למפלגה הגדולה ביותר בשני בתי הפרלמנט, ולאחר מכן הקימה קואליציה עם מפלגת העם הפולני.
בבחירות לנשיאות פולין בשנת 2010, בעקבות ההתרסקות מטוס חיל האוויר הפולני בסמולנסק, רוסיה, בו נהרגו נשיא פולין לך קצ'ינסקי, דונלד טוסק החליט שלא להגיש את מועמדותו לתפקיד, ורבים חזו כי אחיו של הנשיא ירוסלב קצ'ינסקי עשוי לנצח בבחירות. בהפתעה רבה - זכה מועמד מפלגת המצע האזרחי - ברוניסלב קומורובסקי - בבחירות לנשיאות פולין.
בבחירות הפרלמנטריות באוקטובר 2011, המפלגה חיזקה את כוחה והייתה שוב למפלגה הגדולה ביותר בפולין - והפכה למפלגה הראשונה בתולדות פולין הדמוקרטית שזכתה בפעם השנייה ברציפות בבחירות לפרלמנט. זאת למרות שממנה התפצלה מפלגה בראשות יאנוש פאליקוט שזכתה ב-10% מהמושבים.

אידאולוגיה

המפלגה משלבת עמדות שמרניות וליברליות בנושאי כלכלה עם עמדות שמרניות בנושאים חברתיים ומוסריים, כולל התנגדות להפלות, נישואים חד מיניים, התרה בחוק של סמים קלים, המתת חסד, מחקר בתאי גזע עובריים, ובאופן חלקי מתנגדת גם להפריה חוץ גופית. מצד שני, המפלגה תומכת במודרניזציה ובקידומה של המדינה, פעולולת למען צדק חברתי, סובלנות חברתית, כלכלת שוק, ומדיניות סביבתית. המפלגה גם פועלת להוצאתם בחוק של משחקי ההימורים.
הצעות הליבה מתוך מצע המפלגה כללו גם הפרטה של ​​המגזר הציבורי, בחירה ישירה של ראשי ערים ומושלים אזוריים, מערכת בחירה ישירה במקום ייצוג יחסי, רפורמה בשוק העבודה, פיתוח מדיניות מוניטארית עצמאית על ידי הבנק הלאומי של פולין, הורדת המס ב-15%, ועוד. המפלגה גם פועלת להפרטת מפעלים ממלכתיים.
ברוך מרדכי אטינגר

הרב ברוך מרדכי בן ר' אליעזר אטינגר מבוברויסק (נפטר ב-29 באוגוסט 1852, י"ד באלול ה'תרי"ב), היה חסיד חב"ד, רב קהילת החסידים בווילנה, ורב העיר בוברויסק.
היה חתנו של הרב שמואל בן אביגדור אב"ד וילנה.

תולדות חייו

מקובל כי הוא בן למשפחת איטינגא. על פי הודעתו שהשתמרה בארכיון בווילנה הוא נולד בעיר לבוב שבפולין בשנת תקל"ג (1773), אך על פי מסורת חב"ד הוא נולד ביישוב קטן סמוך לעיר שוינציאן שבליטא בערך בשנת תקכ"א (1761), ואמו הייתה לאה, בת הרב חיים יהודה לייב איטינגא מלבוב.
על פי מסורת חב"ד, בגיל שלוש עשרה החל ללמוד אצל ר' מיכאל אפאצקער בשוינציאן, לאחר שנתיים נפטר אביו, ורבו יעץ לו ללמוד בווילנה. בהגיעו לווילנה התקבל בקרב גאוני וילנה ונודע בכינויים "העילוי משווינציאן" ו"בעל ההגיון", והיה בן בית אצל רב העיר רבי שמואל אביגדור, שהיה ברבות הימים לחותנו (ואביו החורג), ואף זכה מזמן לזמן לשוחח בדברי תורה עם הגאון מווילנה.
לאחר מכן נסע ללמוד בישיבות בסלוצק ובמינסק, ואחר מכן חזר לווילנה. בשובו נודעה לו שאמו נישאה בשנית לרבי שמואל בן אביגדור, ובשנת תקמ"א נשא לאישה את בתו של רבי שמואל. בחתונתו השתתפו רבים מגאוני ובחירי וילנה ובראשם הגר"א.
לאחר נישואיו התמנה לראש ישיבה בווילנה. מסופר כי נהג להדריך את תלמידיו לפתח את כישרון הדיבור והנאום, כאשר התלמידים היו חוזרים על כל סוגיה שנלמדה בעל פה ובאופן מסודר ובשפה ברורה כנואם מול קהל, ובמשך הזמן היו רבים מתלמידיו לנואמים גדולים. באותה תקופה הזמינו גאוני שקלוב את גאוני וילנה, בריסק, וסלוצק, לכנס "שולחן התורה" אשר נועד לפתור את כל הבעיות ההלכתיות שהצטברו על שולחנם, שם פגש את רבי יוסף כולבו, שסיפר לו על רבי שניאור זלמן מלאדי.
על פי הודעתו של רבי ברוך מרדכי עצמו, הוא הגיע בראשונה לווילנה בשנת תק"ן (1790) (וככל הנראה אז נישא לבת הרב), ולאחר מכן שב ללבוב.
בשנת תקנ"ו או תקנ"ז (1795–1797) שב לווילנה ושימש כרב לעדת החסידים בעיר שהתקיימה אז במחתרת. לאחר פרוץ העימות נגד החסידים בשנת תקנ"ט נעצר ונחקר על ידי השלטונות הרוסיים, ושוחרר לאחר זמן קצר. באותן שנים נסע לרבי שניאור זלמן מלאדי והיה לתלמידו, ואף כתב הסכמה להדפסת ספריו שולחן ערוך הרב וליקוטי תורה.
בשנת תקס"א (או תקס"ב) התמנה לרב העיר בוברויסק, הן לקהילת החסידים והן לקהילת ה"מתנגדים", בזמן כהונתו הפכה בוברויסק מעיירה קטנה למרכז יהודי חשוב באזור.
בשנת תרי"א עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים. נפטר בי"ד באלול תרי"ב ונקבר בהר הזיתים סמוך לקברו של האור החיים הקדוש. לפני שעלה לארץ יעץ לראשי הקהילה למנות את מי שהיו אז רבני העיירה פאריטש הסמוכה, הרב הלל מפאריץ' לרב קהילת החסידים, והרב אליהו גולדברג לרב קהילת המתנגדים.
מנכדיו שנותרו ברוסיה, שימשו כמנהיגי קהילות ורבנים. נכדו הרב אברהם אטינגר היה רב באומן. הרב ברוך מרדכי אטינגר שנטה לציונות, היה "רב מטעם" בקישינב. בין ניניו נמנים ההיסטוריון פרופ' שמואל אטינגר ולובה אליאב.
תדיאוש שלוסרסקי

ביוגרפיה

שלוסרסקי נולד בז'ארי. בתחרות הבינלאומית הראשונה שלו, באליפות אירופה לנוער באתלטיקה שנערכה בלייפציג, מזרח גרמניה בשנת 1968 הוא סיים במקום שישי בקפיצה במוט בתוצאה של 4.20 מטר.
בתחרות שנערכה בבידגושץ' ב-6 באוגוסט 1972 קבע שלוסרסקי בקפיצה במוט שיא פולין חדש של 5.29 מטר. 12 ימים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בוורשה ב-18 באוגוסט הוא שיפר את השיא הפולני שוב והעמיד אותו על 5.30 מטר. שבועיים לאחר מכן, באולימפיאדת מינכן (1972) הוא סיים במקום 12 לאחר שלא הצליח לעבור את הגובה התחלתי שלו (5.00 מטר) בשלב הגמר. בשלב המוקדמות הוא עבר גובה של 5.00 מטר.
באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה בגטבורג, שוודיה במרץ 1974 זכה שלוסרסקי במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 5.35 מטר, לפני אנטי קליומאקי מפינלנד (5.30 מטר). בתחרות שנערכה ב-20 ביוני אותה שנה הוא שיפר את שיא פולין בקפיצה במוט והעמידו על 5.42 מטר. באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה ברומא, איטליה בספטמבר אותה שנה הוא סיים במקום שביעי בתוצאה של 5.20 מטר.

שיאן עולם

בתחרות באולם שנערכה בוורשה ב-8 בפברואר 1976 קבע שלוסרסקי בקפיצה במוט שיא עולם באולם חדש של 5.56 מטר. בתחרות שנערכה ב-29 במאי אותה שנה הוא קבע שיא אירופה חדש של 5.62 מטר.

אלוף אולימפי

באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכה שלוסרסקי במדליית זהב בקפיצה במוט בשיא אולימפי חדש של 5.50 מטר, לפני אנטי קליומאקי ושיאן העולם דייוויד רוברטס מארצות הברית שעברו אף הם גובה של 5.50 מטר.
באוניברסיאדה שנערכה בסופיה, בולגריה בשנת 1977 זכה שלוסרסקי במדליית כסף בקפיצה במוט בתוצאה של 5.50 מטר אחרי בן ארצו ולדיסלב קוזקייביץ' שקבע 5.55 מטר ולפני ולדימיר טרופימיינקו מברית המועצות (5.50 מטר).
באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה במילאנו, איטליה במרץ 1978 זכה שלוסרסקי במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 5.45 מטר, לפני ולדימיר טרופימיינקו (5.40 מטר). באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בפראג, צ'כוסלובקיה בספטמבר אותה שנה הוא לא הצליח לקבוע תוצאה כלשהי.
באולימפיאדת מוסקבה (1980) זכה שלוסרסקי במדליית כסף בקפיצה במוט בתוצאה של 5.65 מטר, בצוותא עם קונסטנטין וולקוב מברית המועצות, אחרי בן ארצו ולדיסלב קוזקייביץ' שקבע שיא עולם חדש של 5.78 מטר.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון בשנת 1982 סיים שלוסרסקי במקום 12 בקפיצה במוט בתוצאה של 5.35 מטר.
באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה בבודפשט, הונגריה במרץ 1983 סיים שלוסרסקי במקום חמישי בקפיצה במוט בתוצאה של 5.50 מטר. באליפות העולם באתלטיקה הראשונה, שנערכה בהלסינקי, פינלנד באוגוסט אותה שנה, הוא סיים במקום רביעי בקפיצה במוט בתוצאה של 5.55 מטר. שבועיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בבריסל, בלגיה הוא קבע את שיאו האישי בקפיצה במוט - 5.70 מטר.
שלוסרסקי פרש מספורט תחרותי בשנת 1988. לאחר מכן, עבד כמאמן ראשי בעיר מגוריו אוטבוצק.

מותו

ב-17 באוגוסט 1998, נהרג שלוסרסקי בתאונת דרכים על כביש - E65 (רשת הכבישים האירופית), בצפון פולין, ביחד עם ולדיסלב קומר אף הוא אלוף אולימפי, בהדיפת כדור ברזל (מינכן 1972).
בידוד חשמלי

במערכת חשמלית, מַבְדֵּד (נקרא בלשון הדיבור: "מבוֹדֵד") הוא כל רכיב שרמת המוליכות החשמלית שלו נמוכה מאוד וכתוצאה מכך הזרם העובר דרכו קטן מאוד. 
במציאות לא קיימים מבדדים מושלמים, אך קיימים חומרים בעלי מוליכות הקטנה פי 10²³ מהמוליכות החשמלית של נחושת - מוליכות אשר נחשבת במקרים רבים כאפסית. 
מוליכותו של האוויר נמוכה והוא מהווה מבדד טוב. חרף זאת, מתחים גדולים מאוד מסוגלים לפרוץ את האוויר ויש צורך בחומרים שמוליכותם נמוכה עוד יותר.
חומרים מבודדים כפלסטיק, גומי, בד או נייר משמשים להגנה על מוליכים חשמליים על ידי עטיפתם, והעטיפה מכונה "בידוד". חשמלאים משתמשים בסרט בידוד על מנת לבודד מגעים חשמליים.
מבודדים על עמודי חשמל בנויים כך שכבלי החשמל תלויים מהם או נמתחים בין שני מבודדים (כאשר על הכבל להימתח בזווית- ראו בתמונה למטה).

מבדד אידיאלי הוא חומר שלא מגיב כלל לשדה מגנטי, ומתנגד לחלוטין לשטף של המטען החשמלי. אמנם במציאות מבדדים אידיאליים אינם קיימים, אך חומרים בעלי קבועי בידוד גבוהים נחשבים למבדדים. בחומרים מבודדים, האלקטרונים קשורים בצורה חזקה מאוד לאטום. חומרים אלו משמשים בציוד חשמלי כמבדדים או כבידוד. תפקידם הוא לחזק או להפריד מוליכים חשמליים, בלי לאפשר לזרם לעבור דרכם. 
חומרים מסוימים כזכוכית, נייר או טפלון, הם מבדדים טובים. ישנם חומרים רבים, שלמרות שיש להם התנגדות קטנה יותר משל חומרים אלו, עדיין נחשבים למבדדים טובים, ומשמשים בתור מבודדים לחוטי חשמל. דוגמאות לכך הם פולימרים דמויי גומי ורוב החומרים הפלסטיים. חומרים אלו יכולים לשמש כמבדדים בטוחים למתחים נמוכים ובינוניים (מאות ואלפי וולטים).

חומרים מקובלים למבדדים הם: חרסינה, פלסטיק, שעם, עץ, זכוכית, סיליקון, גומי ואויר.

פיזיקת ההולכה בחומר מוצק

בידוד חשמלי הוא ההעדר של הולכה חשמלית. על פי תאוריית מבנה הפסים, לכל אטום בחומר מסוים, יש מספר רמות אנרגיה, שבהן יכולים להימצא אלקטרונים. אלקטרון ברמות האנרגיה הנמוכות (קרובות יותר לאטום) אינו יכול להשתחרר מהאטום, ולכן אינו יכול לסייע בהולכה חשמלית. רק אלקטרונים שברמות האנרגיה הגבוהות מסייעים להולכה. בחומר מבודד, יש פער בין רמות האנרגיה הנמוכות, לבין רמות האנרגיה הגבוהות. ב"פער" זה, אלקטרונים לא יכולים להתקיים. לכל חומר מבודד יש מתח שבירה. מתח זה ישחרר אלקטרון מהרמות הנמוכות, ויעביר אותו לרמות הגבוהות. כאשר מתח זה מופעל על החומר, החומר מפסיק להתנהג כמבדד, וזרם חשמלי יוכל לעבור דרכו. 
חומרים שאין בהם אלקטרונים חופשיים הם מבדדים רק אם אין מטענים חשמליים חופשיים נוספים. לדוגמה, אם בנוזל או בגז יש יונים, היונים יכולים לשמש בתור זרם חשמלי, וחומר זה יהיה מוליך. אלקטרוליטיים ופלסמות מכילים יונים, וישמשו בתור מוליכים, אפילו אם אין בהם זרמים של אלקטרונים.
אייל רוסרבוס

מאפיינים

מיני אייל רוסרבוס בעלי פרווה דקה שנוטה להיות שעירה וגסה באזור הצוואר והחזה. צבע הפרווה בהיר יותר משל איילי רוסה ונע בין חום זהבהב לחום אדמדם או כתמתם; עם זאת, זכרים מבוגרים נוטים להתכהות לחום מהגוני כהה בדומה לאייל סמבר למשל. יש להם פרופיל חינני ורזה, ואחראים לכך מספר דברים: הצוואר הדק למדי, הרגליים הארוכות, והראש שלהם אשר צר יותר משל מינים אחרים (דומה לסוג אייל). החרטום שלהם משולש ומוארך והשפתיים מעוגלות. בניגוד לשאר האיילים האסייתים, הקרניים של זכרי אייל רוסרבוס גדולות ומסועפות מאוד או לחלופין בעלות מבנה מפותל - בדומה לסוג אייל. האוזניים שלהם עגלגלות ומחודדות בקצוות, והן רחבות למדי. האף גדול וכחלחל, והעיניים קטנות וצרות. הזנב קצרצר באופן קיצוני וצידו התחתון לבן. לכל המינים בסוג יש סינר לבן גדול ובולט סביב הסנטר והחלק העליון של הגרון - אשר מהווה סימן היכר למין, והחזה, הגחון והמפשעה - לבנים. 
איילי רוסרבוס חיים בסבך של עשב, קנים, סוף, על גדות ביצות, עמקי נהרות ואזורים בוציים, והפרסות שלהם רחבות מעט ומותאמות לתנועה במים. בהתאם לבית הגידול, התזונה שלהם מורכבת במיוחד מדשא, עשבי תיבול, שרכי מים, וכדומה. הם פעילים בעיקר בשעות היום ומעט בשעות הלילה, ואת השעות החמות של הצהריים הם מבלים באזורים מוצלים. הם עשויים לבצע נדידות קטנות ממקום למקום בעקבות שינויים אקלימיים. אף שהם נראים גם בבדידות, איילים אלו חברותיים למדי וחיים בקבוצות משפחתיות או בעדרים בינוניים למשך תקופות מסוימות או לאורך השנה. ההריון של הנקבה הוא מינימום 220 ימים לאחריהם נולד עופר אחד בדרך כלל.
תוכנית קרב למעורבות בחינוך

תוכנית קָרֵב למעורבות בחינוך היא מסגרת מיוחדת לתוכניות העשרה בבתי ספר ובגני ילדים. התוכנית מאושרת על ידי משרד החינוך במטרה להרחיב את הידע והמיומנויות בקרב התלמידים בנוסף לתוכניות הלימודים הפורמליות. התוכנית מופעלת על ידי זכיין שזכה במכרז פומבי.

רקע

התוכנית הוקמה ב-1990 על ידי אנדריאה וצ'ארלס ברונפמן במטרה לתת העשרה לתלמידים בישראל ובכך להעניק להם הזדמנות חינוכית-חברתית שוויונית יותר, בעיקר באזורי הפריפריה. קרב הם ראשי התיבות באנגלית של Charles R. Bronfman. התוכנית קרב נרשמה כעמותה ב-17 בספטמבר 2003. 
שיעורי ההעשרה של תוכנית קרב משולבים במהלך יום הלימודים בבתי הספר ובגני הילדים. תחומי הדעת של שיעורי ההעשרה נבחרים על ידי ועדות היגוי בית ספריות שהרכבן: הנהלת בית הספר, נציגות מורים, נציגות הורים, נציג מטעם הרשות ונציג מטעם הפיקוח של משרד החינוך והרכז היישובי של תוכנית קרב.
במהלך השנים התרחבה פעולת התוכנית ליישובים נוספים מכל המגזרים בחברה הישראלית ולגני ילדים. התוכנית פועלת בכ-120 רשויות מקומיות, בכ-700 בתי-ספר וכ-2,000 גנים. מועסקים בה כ-3,850 עובדים, מתוכם כ-3,670 מדריכי העשרה בתחומים השונים והשאר רכזים, מנחים מקצועיים ועובדי מינהלה. תוכנית קרב מגיעה לכ-260,000 ילדים ברחבי ישראל, בכל המגזרים.
בשנת 2014 הופסקה תרומתם של בני משפחת ברונפמן, ומשרד החינוך לקח על עצמו את המימון והניהול של התוכנית. בשנת 2015 זכו החברה למתנ"סים ועמותת "תפנית" מיסודה של קרן רש"י במכרז של המשרד לניהול והפעלת התוכנית. הפעלת התוכנית הוסדרה בחוזר מנכ"ל משרד החינוך.

תקציב

נכון ל-2011 התוכנית תוקצבה על ידי משרד החינוך (כ-45%), רשויות מקומיות והורים. ב-2009 תרומתה של קרן קרב לתוכנית קרב עמדה על 5% מעלות הפעלת התוכנית. עם זאת, קרן קרב גייסה תרומות נוספות, שיחד עם תרומתה הגיעו לכ-15% מעלות הפעלת התוכנית.
סדר דין מהיר

כתבי הטענות

לכתב התביעה על התובע לצרף תצהירים, חוות דעת מומחה, אסמכתאות משפטיות ואת כל המסמכים הנוגעים לעניין (הנתבע אינו צריך לבקש בקשה לגילוי מסמכים). בסדר דין מהיר אין תחולה להליכי גילוי מוקדם מאחר שהכל אמור להיות גלוי מלכתחילה (אך בעל דין רשאי כמובן לבקש שהצד השני יודה בעובדות, להודות בעצמו בטענות הצד השני או לטעון טענת חיסיון) . כתב הגנה של הנתבע יכלול גם הוא את כל התוספות הנ"ל, והוא יוגש תוך 45 יום מהיום שבו המציא לו התובע את כתב התביעה. כתב תשובה ניתן להגיש תוך 15 יום מהמצאת כתב ההגנה. חל איסור על תיקון כתב התביעה כך שסכומו יעלה מעל 75,000 ש"ח. הנתבע יכול להגיש תביעה שכנגד אך תחת ההגבלה שזו לא תכלול בעלי דין חדשים והיא מהווה בעצמה תובענה בסדר דין מהיר או שהיא נוגעת לאותו נושא (בסדר דין רגיל אין הגבלות כאלה על תביעה שכנגד). הנתבע יכול להגיש גם בקשה להודעת צד שלישי (בהליך רגיל אין צורך ברשות) שתוכרע תוך 30 יום. לצד השלישי אין אפשרות להגיש הודעת צד רביעי כמו בהליך רגיל.

הדיון, פסק הדין ובקשות ביניים

ישיבה מקדמית מתקיימת בתוך 30 יום מהמועד להגשת כתב ההגנה האחרון במידת האפשר על ידי שופט או רשם שלא ידונו בתובענה לגופה ובנגוד לקדם משפט בהליך רגיל, בסדר דין מהיר יש חובת התייצבות של בעלי הדין. 45 יום מהמועד להגשת כתב ההגנה האחרון מוגשים תצהירי עדות ראשית (של שני בעלי הדין). הדיון בתובענה נערך בתוך 6 חודשים ממועד כתב ההגנה האחרון והוא נמשך עד יום אחד. הסיכומים נעשים בעל פה (בניגוד לפרקטיקה המקובלת בהליכים אזרחיים בהם מוגשים סיכומים בכתב) ופסק הדין ניתן בתוך 14 יום.
בקשות ביניים מוגשות כבקשות בכתב בצרוף תצהיר ומוכרעות בתוך 7 ימים מיום הגשתן: לדחיה, לדיון בעל פה במסגרת הדיון בתובענה או כבקשה המחיבת תשובה (שתינתן על ידי הצד השני בתוך 7 ימים).
סופקה סקיפווית

סופקה סקיפווית (באנגלית: Sofka Skipwith‏, 1904, סנקט פטרבורג - 1986, קורנוול) הייתה אריסטוקרטית רוסיה, קומוניסטית בבריטניה, זוכת אות גיבור השואה הבריטי וחסידת אומות העולם.

ביוגרפיה

סקיפווית נולדה בשם "הנסיכה סופיה דולגורוקי" (Sophia Dolgorouky, וברוסית Софья Петровна Долгорукий), בת למשפחת אצולה רוסית. הוריה התגרשו כשהייתה בת ארבע והיא גדלה עם אומנת אנגליה. היא גדלה בבאת', לונדון, רומא, בודפשט, ניס, פריז ודייפ, מקומות בהם היה בעלה של אמה שליח הצאר הרוסי. בלונדון יצרה סקיפווית קשר עם משפחת האצולה של ג'ורג' דגלס-המילטון . 
בעת מהפכת אוקטובר הייתה בחצי האי קרים ושם הייתה עוזרת אישית  של דאגמאר, נסיכת דנמרק (מריה פיודורובנה). אחרי המהפכה היגרה סקיפווית לסקוטלנד. היא העמידה פנים שאיבדה את דרכון ננסן שלה וכך השיגה דרכון בריטי. היא חידשה את הקשר עם משפחת המילטון וזו פרשה עליה חסות והעסיקה אותה בין היתר בחברה הבריטית להגנת חיות ונגד ניסויים בבעלי חיים . כמו כן הייתה מזכירתו של לורנס אוליביה. בדעותיה האישיות הייתה אוהדת של הקומוניזם.
בשנת 1932 נישאה ללאו זינובייף (Zinovieff) ולזוג נולדו שני ילדים, אחד מהם הוא הממציא הבריטי פטר זינובייף . היא נפרדה מבעלה ובשנת 1937 נישאה לגריי סקיפווית ולזוג נולד בן. בשנת 1942 נהרג סקיפווית בעת שירותו בחיל האוויר המלכותי במלחמת העולם השנייה,

פעילות להצלת יהודים

בתקופת מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש צרפת בידי גרמניה, שהתה סקיפווית בפריז. בנובמבר 1940 עצרו אותה הגרמנים עם אזרחים בריטים אחרים, כיוון שאלה היו בעת ההיא אזרחי אויב. היא נכלאה במחנה מעצר בבזנסון ובמאי 1941 נשלחה למחנה ויטל. 
בתחילת 1943 נכלאו בוויטל 280 פליטים יהודים פולנים מוורשה ולהם דרכונים של מדינות בדרום אמריקה. חלקם היו דרכונים מזויפים וחלקם ניתנו לפליטים העצורים על ידי דיפלומטים שלא הורשו לעשות זאת על ידי מדינותיהם. סקיפווית יצרה קשר עם המחתרת הצרפתית וקיבלה מהמחתרת מסמכים מזויפים אותם חילקה ליהודים העצורים בוויטל. היא הצליחה להגניב אל מחוץ למחנה, בשפופרת של משחת שיניים, רשימה של שמות יהודים הכלואים במחנה, במטרה להעביר רשימה זו לדיפלומטים בליסבון כדי שאלה יפעלו להגנת אותם יהודים. 
בינואר 1944 החלו הגרמנים לבדוק את תוקפן של התעודות הדרום אמריקאיות של היהודים בוויטל. הם החליטו שהתעודות אינן תקפות והרוב מבין 280 היהודים גורשו במספר גירושים, עד קיץ 1944, למחנה הריכוז דראנסי ומשם לאושוויץ. לאחר הגירוש הראשון ניסו סופקה וחברתה לפעילות ההצלה, מדלן וייט, להבריח ילדים יהודים מהמחנה. הן הצליחו להבריח תינוק אחד. ביולי 1944 שוחררה סקיפווית בעסקת חילופי אסירים בין גרמניה לבריטניה.

לאחר המלחמה

לאחר המלחמה עבדה סקיפווית עבור ארגוני צדקה והייתה פעילה במפלגה הקומוניסטית של בריטניה.
בשנת 1998 הכיר יד ושם בסקיפווית בתור חסידת אומות העולם.
האוון גו-האן

ביוגרפיה

האוון נולד בסיאול.
מ־11 במרץ 2013 עד 18 ביוני 2015 כיהן כשר המשפטים. מכהן כראש ממשלה מ־18 ביוני 2015.
מ־9 בדצמבר 2016, אז הושעתה הנשיאה פאק גון־הייה על ידי האספה הלאומית, כיהן האוון כנשיאהּ בפועל של המדינה. האוון הוסיף לכהן כנשיא בפועל גם לאחר שפאק הודחה מתפקידה ב־10 במרץ 2017. כהונתו של האוון כנשיא בפועל הסתיימה ב־10 במאי 2017 עם השבעתו של מון ג'יאה־אין לנשיא. למחרת הסתיימה גם כהונתו כראש ממשלה.
האוון הוא עורך דין בהכשרתו. נשוי ואב לשניים.
צבי יוסף רזניק

הרב צבי הירש יוסף הכהן רזניק (ה'תר"א, 1841 - י' בניסן ה'תרע"ב, 28 במרץ 1912) היה ראש ישיבה ליטאי. ראש ישיבות בערים סלונים וסובאלק.

ביוגרפיה

נולד לרב יצחק יעקב הכהן רזניק, בצעירותו התגורר בז'טל  ולפחות אחד מילדיו נולד בה. התגורר גם במייצ'ט מקום מגורי הורי אשתו, ונקרא על שם העיירה "רבי הירש מייצ'טער". התפרסם כמתמיד ושימש שנים רבות כראש ישיבה בסלונים. בקרב בני דורו היה נחשב כמי שידע לצטט בעל פה כל קטע בתלמוד הבבלי עם לשונם המדויקת של רש"י, תוספות, המהרש"א והמהר"ם.
למרות הצעות רבנות רבות שקיבל, הסכים לכהן רק כראש ישיבה כדי שיוכל להמשיך להתמיד בלימודיו. בשנת ה'תרנ"ד, 1894, התקבל לעמוד בראשות ישיבת "אוהל יצחק" בסובאלק, משרה בה החזיק במשך שמונה עשרה שנים עד פטירתו בי' בניסן ה'תרע"ב, 28 במרץ 1912.
הרב רזניק היה כהן, ובהלווייתו ספד לו רבה של סובאלק, הרב משה בצלאל לוריא באמרו כי אילו נבנה בית המקדש בימיו, היה ראוי לשמש ככהן גדול. הוא נקבר בסובאלק בחלקת הרבנים, ליד קברם של רבי יצחק אייזיק חבר ורבי עזריאל אריה לייב רקובסקי. במלחמת העולם השנייה הושחתו קברים אלו ונעשה שימוש במצבות לצורכי בנייה.
בנו היה הרב מנחם הכהן ריזיקוב, מחבר פורה של ספרים תורניים ורב במנהטן.
תחרות משוכללת

ביקורת

השימוש במודל המניח תחרות משוכללת ככלי למחקר וגיבוש מדיניות כלכלית זכה לביקורת רבה. חוקרים בתחום הסוציולוגיה הכלכלית טוענים שהנחות הבסיס של המודל אינן מתקיימות בעולם, בעיקר ההנחה בדבר הסימטריה ביחסי הכוחות בין היצרנים לצרכנים. התופעה המכונה קיטוב ההון (polarization of capital) מתארת את המצב שבו מעטים (היצרנים) מחזיקים במרבית ההון, מה שמאפשר להם לנצל את כוחם ולקבוע מחירים גבוהים יותר ממחיר שיווי המשקל.
ביקורת נוספת, מתחום הכלכלה, מתייחסת ליכולת של מודל כלכלי המבוסס על תנאי תחרות משוכללת לייצר תחזית קרובה למציאות. חוקרים אלה טוענים שהכלכלה היא מערכת מורכבת ולכן, כל השמטה של מרכיב מסוים עלולה לגרום לשינוי דרמטי בתחזית הכלכלית. דוגמה לכך היא מחקרו של פרופסור סטיב קין שבו הוא מראה כי השמטה של השפעת החוב מהמודלים, מנעה ממרבית הכלכלנים לחזות את המשבר הכלכלי של 2008.
מייקל רומיאו

ביוגרפיה

רומאו נולד בניו יורק. בגיל 10 החל לקחת שיעורי פסנתר וקלרינט. בגיל 12, לאחר ששמע לראשונה את אלבום של להקת קיס החל לנגן בגיטרה. הוא קנה גיטרה אקוסטית ואחר כך עבר לגיטרה חשמלית. הוא הושפע מלד זפלין, ראש, AC/DC,דיפ פרפל בלאק סבאת', הוא הפך לרציני בעניין הגיטרה לאחר שהאזין לאלבום של אוזי אוסבורן. בנוסף הוא הושפע בכבדות מהטכניקה הנאו-קלאסית והסגנון של רנדי רואדס. באותו זמן הוא התחיל לקחת שיעורים על גיטרה קלאסית.
ב-1994, בעודו בן 26, רומיאו הקליט את עצמו במכשיר רדיו ביתי. לקלטת בת תשעת הקטעים קרא רומיאו - "The Dark Chapter". את הקלטה זו שלח למספר חברות הקלטות, ולהפתעתו נענה בחיוב מחברת הקלטות יפנית, שהסכימה להחתימו. תנאה היחיד היה שיקים להקה. כך התגלגל רומיאו להקים את להקתו המצליחה, שפעילה באופן רצוף מאז שנת 1994, סימפוני אקס. רומאו הוא המלחין המרכזי בלהקה, והוא אחראי לרוב היצירות שלה.

סגנון

מאחר שסגנונה העיקרי של סימפוני אקס הוא פרוגרסיב מטאל סגנון הנגינה שלו מתאפיין בשימוש במספר טכניקות ברמה גבוהה מאוד, כגון טאפינג, סוויפינג וארפג'. לעיתים הוא אף מערבב בין הטכניקות ויוצר שילובים מעניינים וצלילים שעוד לא נשמעו לפניו. 
טכניקות אלה הוא שיכלל לרמת אמנות, וזכותן ובזכות המוזיקליות הגדולה שלו הוא נחשב לאחד מהגיטריסטים/מוזיקאים המובילים כיום בתחום הפרוגרסיב מטאל.
השוואה רווחת בקרב המוזיקאים שבתחום היא בין מייקל רומיאו לג'ון פטרוצ'י מדרים ת'יאטר, שידוע גם הוא ברמת הנגינה הגבוהה שלו. 
מייקל רומיאו מציין את Uli John Roth, אל דימיולה, Yingwie Malmsteen ורנדי רודס כהשפעותיו המרכזיות. עוד השפעות רבות הן הלהקות אגדיות כדוגמת ראש וקנזס, לצדם מלחינים קלאסיים גדולים כדוגמת בטהובן, באך ומוצארט וגם להקות "כבדות" יותר כדוגמת AC/DC, לד זפלין ו-Black Sabbath.
חום HT

חום HT (באנגלית: Brown HT), נקרא גם חום שוקולד HT ו-C.I. 20285, הוא צבע מאכל חום סינתטי ממשפחת אזו.
כאשר הוא נמצא בשימוש במאכלים הוא מסומן באמצעות מספר E כ-E155. הוא משמש כתחליף לצבע מאכל מקקאו או קרמל. הוא נמצא בשימוש בעיקר בעוגות שוקולד וכן בחלב, גבינה, יוגורט, ריבה, דג ומוצרי מזון אחרים. הוא עלול ליצור תגובה אלרגית באסתמתים ואנשים הרגישים לאספירין.
הוא נאסר לשימוש באוסטריה, בלגיה, דנמרק, צרפת, גרמניה, ארצות הברית, נורווגיה, שווייץ ושוודיה.
טוראנה

טוראנה היא סוג של שער המאפיין אדריכלות הינדואיסטית ובודהיסטית. טוראנות קשורות לסטופות כגון הסטופה הגדולה בסאנצ'י. הינדים בדרום מזרח אסיה מכינים טוראנות מסורתיות מפרחים ואפילו עלים, שהם תולים מעל הדלת. לפי האמונה הבודהיסטית וההינדואיסטית הטוראנות מביאות מזל טוב ומסמלות אירועים חגיגיים או מביאי מזל.
גידולי חממה

גידולי חממה הם גידולי חקלאות אינטנסיבית, במקום מקורה, אשר מאפשר יצירת מיקרו אקלים באמצעות בקרה על התאורה, הטמפרטורה, הלחות וחדירת המזיקים.
החממה היא יריעת בידוד (לרוב פוליאתילן או זכוכית) שאינה חדירה למים אך מאפשרת חדירת קרינת השמש. שיטת הכיסוי מוודאת שפחות מים יתאדו ממצע הגידול של הצמחים ומהצמחים עצמם. בחממה הצמחים גם מוגנים טוב יותר מפני קרה, הטמפרטורה של האוויר בחממה לא יורדת במהירות עקב הבידוד מהסביבה. ניתן לחמם חממה באמצעים שונים. שמירת החום מבוססת על כך שהכיסוי מעביר מעט קרינת חום (אינפרה אדום). חממה היא מבנה בעל קירות שקופים שנועד לגידול צמחים בתנאים מיטביים. צמחים הגדלים בחממה קרויים גידולי חממה. חלק מהחממות סגורות הרמטית ומאפשרות שליטה באוכלוסיית החרקים שבהן. באופן זה הן חוסכות פיזור רעל חרקים על הגידולים.
חורבת סמארה

חורבת סמארה (בערבית: خربة سمارة) הוא מבנה השוכן על גבעה בגובה של 15 מטר מעל פני הים, צפונית לנחל אלכסנדר ולחופית. צורתו של המבנה כשל מלבן ובו שלושה חדרים מחוברים זה לזה. הוא נתמך בשלוש קשתות חיצוניות המעגנות את קירותיו אל סלע הכורכר. המבנה הוקם בסוף המאה ה-19 על ידי עבדאללה סמארה, תושב טולכרם שהחזיק באדמות האזור, ושימש אותו לתצפית עליהן. חמולת הסמארה הם צאצאי שומרונים שאוסלמו.
מאוחר יותר הפך אותו השלטון העות'מאני לתחנה לגביית מכס על האבטיחים שגודלו בעמק חפר, ויוצאו לרחבי האימפריה. האבטיחים הועברו לאורך הנחל על גבי גמלים או באמצעות רפסודות, עד לנמל מינת אבו זבורה, בחוף מכמורת של ימינו.
כיום שוכן המבנה בתחומי הגן הלאומי נחל אלכסנדר, והוא משמש את המטיילים בו לתצפית על האזור. דרומית-מערבית למבנה נחשפו שרידיה של חווה חקלאית ובה רצפת פסיפס מהתקופה הרומית המאוחרת וגתות יין מהתקופה הביזנטית. עוד נמצאו במקום מערות קבורה שנחצבו בסלע הכורכר. שביל ישראל העובר לאורך הנחל מעפיל אל המבנה.