ג'רלד וולאס

ראשית חייו

וולאס החל את דרכו בכדורסל בנבחרת בית הספר התיכון צ'ילדסבורג שבאלבמה, בה העביר קריירה מוצלחת במיוחד. בשנתו האחרונה בתיכון (2000), זכה בפרס נייסמית', הניתן לשחקן המצטיין של ליגת בתי הספר התיכונים בארצות הברית. בתחילה, החליט וולאס לוותר על המכללה, אך מכיוון שבסיום לימודיו היה רק בן 17, לא יכל להירשם לדראפט ה-NBA מפאת גילו. לאחר עונה אחת באוניברסיטת אלבמה, נרשם לדראפט ה-NBA לשנת 2001 ונבחר על ידי סקרמנטו קינגס במקום ה-25.

קריירה ככדורסלן מקצועי

בשלוש עונותיו של וולאס בסקרמנטו, לא הירבה לשחק וקיבל רק כ-10 דקות בממוצע ב-138 המשחקים בהם שותף. עם זאת, בדקותיו המועטות במגרש, הציג יכולת וירטואוזית ואתלטית במיוחד. בתחרות ההטבעות של ה-NBA לשנת 2002, סיים וולאס במקום השני לאחר שהפסיד בגמר לג'ייסון ריצ'רדסון.
לקראת עונת 2004/2005 צורף וולאס בדראפט הרחבה לקבוצת שארלוט בובקאטס שהוקמה באותה שנה. בשארלוט קיבל דקות משחק רבות ופתח בחמישייה ב-68 משחקים מתוך ה-70 בהם שותף. בעקבות ריבוי דקות המשחק להן זכה, השתפרה יכולתו משמעותית ועד סיום העונה קבע ממוצעים של 11.1 נקודות, 5.5 כדורים חוזרים, 1.7 חטיפה ו-1.3 חסימות למשחק. גם בעונה הבאה המשיך במגמת העלייה שלו, אך נפצע בינואר והושבת עד לסיום העונה. עד פציעתו קבע וולאס ממוצעים של 14.5 נקודות, 7.5 כדורים חוזרים, 2.5 חטיפות ו-2.1 חסימות למשחק. מאז החלו ב-NBA לחשב חסימות בסטטיסטיקה בשנת 1973, רק שני שחקנים (דייוויד רובינסון והאקים אולאג'ואן) בהיסטוריית הליגה העמידו למעלה מ-2 חטיפות ו-2 חסימות בממוצע למשחק בעונה אחת.
וולאס ידוע באופן משחקו הפזיז והדי לא אחראי שהוביל לפציעות חוזרות ונשנות. מסיבה זו, זכה לכינוי "קראש" (התרסקות). בסך הכל החמיץ 39 משחקים בשתי עונותיו הראשונות בשארלוט. מצד שני, נמרצותו והתנהגותו המסוכנת לעיתים שככל הנראה גרמו לפציעותיו, תרמו משמעותית למשחק ההגנה המצוין שלו. מאמנו ברני ביקרסטאף אמר עליו: "ג'רלד יכול לשחק רק בדרך אחת ולהיות יעיל. אנרגיה - זה המשחק שלו." עם חזרתו לפעילות בעונת 2006/2007 הרגיע וולאס את סגנון המשחק שלו כדי להימנע מפציעות, מה שגרם לירידה משמעותית בממוצעיו. בחודש הראשון של העונה, קבע 5 חסימות בלבד (0.3 בממוצע) וממוצעיו ירדו באופן דרסטי לעומת עונתו הקודמת. יכולתו השתפרה בחודש השני של העונה, אך פציעה נוספת שחווה במשחק נגד אינדיאנה פייסרס ב-30 בדצמבר השביתה אותו לשלושה שבועות. לאחר חזרתו מהפציעה, המשיך וולאס במשחקו הטוב ועד לסיום העונה קבע ממוצעים של 18.1 נקודות, 7.2 כדורים חוזרים, 2.6 אסיסטים, 2 חטיפות וחסימה אחת למשחק.
ב-23 בפברואר 2008, סבל וולאס מזעזוע מוח בדרגה 3, לאחר שקיבל מרפק לא מכוון לפנים משחקנה של סקרמנטו קינגס מיקי מור. זה היה זעזוע המוח הרביעי שקיבל מאז הוחתם בשארלוט. רופאיו הודיעו לו שגם כשיחזור לא היה כשיר במאת האחוזים, אף על פי שזעזוע מוח בדרגה 3 מוגדר על ידי אגודת מנתחי מערכת העצבים של ארצות הברית כאחד ש: "במדיה ושחקן סבל מאמנזיה פוסט טראומטית עבור יותר מ-24 שעות או מחוסר הכרה במשך יותר מחמש דקות. שחקנים שספגו דרג כזו של נזק מוחי צריך להיות במנוחה למשך חודש אחד לפחות, לאחר מכן הם יכולים לחזור לשחק אם הם אסימפטומטים במשך שבוע אחד." עם זאת, לאחר חזרתו בהמשך העונה, הציג יכולת פנטסטית וסיים את העונה עם שיאי קריירה בנקודות (19.4 בממוצע) ובאסיסטים (3.5 בממוצע).
וולאס שבר את אחת מצלעותיו ואחת מראותיו התמוטטה לאחר ביצוע מסוכן של מהלך צעד וחצי על שחקן לוס אנג'לס לייקרס אנדרו ביינום ב-27 בינואר 2009, מה שהשבית אותו למשך שלושה שבועות. גם לאחר החלמתו, לא הורשה לטוס ונאלץ לשוב לשארלוט באוטובוס. עם עזיבתו של אמקה אוקפור בקיץ 2009, מונה וולאס לתפקיד הקפטן של שארלוט.
בעונת 2009/2010 הפך לכוכב המוביל של שארלוט יחד עם סטיבן ג'קסון ולאחד השחקנים הבולטים ב-NBA. באמצעה של העונה עמד על ממוצעי דאבל-דאבל של 19.2 נקודות ו-11.2 כדורים חוזרים למשחק. בעקבות היכולת המצוינת שהציג, נבחר להופיע במדי נבחרת המזרח במשחק האולסטאר, בו קלע 2 נקודות והוריד 3 כדורים חוזרים ב-15 דקות משחק. ב-10 בפברואר 2010 נכלל בסגל נבחרת ארצות הברית המורחב לקראת אליפות העולם 2010 ואולימפיאדת לונדון 2012‏.
ב-24 בפברואר 2011 הועבר וולאס לפורטלנד טרייל בלייזרס בטרייד, ובמרץ 2012 עבר בטרייד לניו ג'רזי נטס תמורת מהמט אוקור ושון ויליאמס.
ב-27 ביולי 2015 הועבר יחד עם כריס באב לגולדן סטייט ווריורס, בתמורה לדייוויד לי. כשבוע לאחר מכן נשלח בטרייד לפילדלפיה 76' עבור ג'ייסון תומפסון.

סטטיסטיקות קריירה ב-NBA

נכון ל-27 באפריל 2015‏