google/wiki40b huggingface dataset:
מריה קוטרבה

חייה

לאחר פלישת גרמניה הנאצית לפולין, בחודש ספטמבר 1939, מריה קוטרבה הייתה עדה להשמדת שכניה היהודים ליד גורליצה, שם התגוררה ונשבעה כי תסייע ליהודים ככל שתוכל. בהגיעה לאושוויץ בחורף 1943, ניתן לקוטרבה מספר אסיר 27995 ולאחר שעבדה במספר מקומות במחנה, הושמה ב"פלוגת הגינון" (גרמנית Kommando Gartnerei). במסגרת זו עבדה בשטחים חקלאיים שהוחרמו באזור הכפר רייסקו. בקיץ 1943 התארגנה במחנה המחתרת הפולנית וצירפה לשורותיה את קוטרבה, אשר נודעה בזכות שליחויותיה עבור המחתרת בטרם מאסרה. קוטרבה עסקה בהברחת מזון, תרופות וידיעות מתנועת המחתרת שמחוץ למחנה אל הפעילים בתוכו.
במחנה פגשה קוטרבה את לנה מנקובסקה, אשר הוגלתה למחנה מגטו ביאליסטוק. לנה שרדה את הסלקציה כאשר העמידה פנים שהיא אסירה פולניה פוליטית, זאת בזכות חזות פניה. בין שתי הנשים צמחה לה ידידות אמיצה. מריה עשתה הכל כדי לסייע לידידתה וכן לאחותה של לנה גוטה, אשר הועברה לאושוויץ, יחד עם ידידה, ממחנה מיידנק. לנה כינתה את מריה "האמא של אושוויץ".
בחודש ינואר 1945, כאשר האס אס פינה את מחנה הריכוז לכיוון גרמניה הנאצית, פונו אף שתי הידידות בנפרד והגיע ברכבת למחנה הריכוז ראוונסבריק. מריה מצאה את ידידתה לנה שרועה באפיסת כוחות בשלג ונשאה אותה לצריף שבו הייתה. בחודש פברואר 1945 הועברו האסירות למחנה נוישטאט-גלווה ושם שוחררו על ידי הצבא האדום בחודש מאי 1945.
לאחר השחרור שבה מריה לביתה בפולין. היא נותרה רווקה ונפטרה בשנת 1956 מבלי שהתאוששה מפגעי שנות כליאתה. לנה מנקובסקה נישאה והתיישבה בבריטניה. בשנת 1997 לא הצליחה לנה להשיג לידידתה הכרה כחסידת אומות העולם על ידי יד ושם. בחודש פברואר 2005 ביקר בישראל הבריטי ג'יימס פוקר, ידיד של לנה, כשהוא נושא עמו את עדותה של לנה. עדות זו הביאה להכרה במריה קוטרבה כחסידת אומות העולם.
ויליאם תומאס מרסר

ויליאם תומאס מרסר (באנגלית: William Thomas Mercer; בסינית: 孖沙;‏ 17 באוקטובר 1821 - 23 במאי 1879) היה פקיד קולוניאלי בריטי אשר כיהן כשר האוצר הקולוניאלי (Financial Secretary), המזכיר הכללי (Colonial Secretary), המבקר הכללי והמנהלן הראשי של הונג קונג (Administrator), וכן כמושל בפועל של הונג קונג בין מרץ 1865 למרץ 1866.
מרסר התחנך במכללת אקסטר שבאוקספורד. 
מרסר הגיע להונג קונג בשנת 1844 במטרה לשרת כמזכירו של דודו. מרסר היה אחיינו של ג'ון פרנסיס דייוויס, מושל הונג קונג השני. בשנת 1847 עת הודח השופט הראשי של הונג קונג בשל שכרות, התמנה מרסר במקומו וכיהן בתפקיד עד שנת 1849 עת התמנה לשר האוצר של המושבה.
מרסר כיהן בתפקיד מנהלן המושבה, המבקר הכללי של המושבה, והמזכיר הכללי, החל מה-29 בנובמבר 1854 ועד שנת 1869 עת פרש מתפקידו.
מרסר נשא לאישה את מרי פיליפס נינד (Mary Phillips Nind) מהרגרייב שבברקשייר בספטמבר 1862.
בשנת 1869 פרסם מרסר את ספרו "תחת הפסגה", המתאר את חייו בהונג קונג.
על שמו נקרא רחוב מרסר באזור שאונג ואן בהונג קונג.
משינה 2

רקע

האלבום יצא כשנה וחצי לאחר אלבומה הראשון של "משינה". בסיבוב ההופעות שליווה את האלבום הראשון הצטרף ללהקה הקלידן אבנר חודורוב כנגן שכיר. בעקבות שילובו בהופעות הפך חודורוב החל מאלבומה השני של "משינה" לחבר מן המניין בלהקה. לחברי הלהקה לא היו שירים מוכנים לאחר האלבום הראשון, ולכן החליטו ליצור שירים ביחד. בהתאם, קרדיט ההלחנה בכל שירי האלבום ניתן לכל חברי הלהקה, וזאת על אף שחלק מהשירים נכתבו על ידי יוצר אחד בלבד, כמו "אנחנו שניים" או "שלח לי מלאך".
באלבום השתתפו מספר נגנים אורחים, ובהם דוד חודורוב, אביו של אבנר, שניגן בכינור ויובל מסנר שניגן בצ'לו. אברהם פלדר ויוסי רגב ניגנו בכלי נשיפה בארבעה משירי האלבום.
האלבום יצא ביוני 1987, ללא סינגלים מקדימים לתחנות הרדיו, וזאת מתוך הרגשה של חברי הלהקה כי מדובר ביצירה שלמה שלא ניתן לפרק. החלטה זו הביאה להתעלמות האלבום מצד תחנות הרדיו, שלא השמיעו את שיריו כלל. האלבום לא הצליח במכירות, ובחודשים הראשונים לאחר הפצתו נמכרו ממנו כ-5,000 עותקים, מספר מועט לעומת אלבומה הראשון של הלהקה. רק לאחר שהתברר הכישלון החליטו חברי הלהקה להוציא שירים כסינגלים, שמהם הצליח בעיקר השיר "שלח לי מלאך". סינגל נוסף שיצא היה "מדברים עלייך", ושיר מצליח נוסף מהאלבום היה "אנחנו שניים".
את עטיפת האלבום, כמו את זו של אלבום הבכורה של הלהקה, צילם ברי פרידלנדר ועיצב אמי רובינגר. בגרסת התקליטור של האלבום, שיצאה ב-1991, נכללו שתי רצועות בונוס, "למטה נרד" וגרסה נוספת לשיר "הנסיכה".
עד 1995 נמכר האלבום בכ-18,000 עותקים.
אריק פרשון

אריק פרשון (בצרפתית: Eric Fréchon; נולד ב-16 בנובמבר 1963) הוא שף מסעדת לה בריסטול (Le Bristol) בפריז שמחזיקה בשלושה כוכבים במדריך מישלן האדום מאז מרץ 2009.
אריק פרשון נולד בקורבי שבסום, אביו עבד כמנהל מחלקה בחנות כלבו  ואמו עבדה בניקוי יבש ואחר-כך ניהלה  חנות ספרים. פרשון עבד בתפקידים שונים במטבחים של מסעדות ברואן, במסעדת La Grande Cascade, בלה בריסטול, בטייואן,  במלון ביבלוס באנדלוסיה, בלה טור ד'ארז'אן והחל מ-1988 בלז אמבסדור, שם היה סגן-שף ושף. ב-1995 פתח את מסעדת La Verrière d'Eric Fréchon  ליד פארק דה בוט שומון בפריז.  ב-1999 מונה לשף של מסעדת לה בריסטול ברובע השמיני של פריז. ב-2001 זכה מחדש בכוכב השני במדריך מישלן, אותו איבדה המסעדה ב-1984, במרץ 2009 זכה בשלושה כוכבי מישלן.
ב-1993 זכה בתואר Meilleur Ouvrier de France, ב-6 במרץ 2008 זכה בעיטור לגיון הכבוד מניקולה סרקוזי.
מסעדת לה בריסטול מחזיקה כיום (2011) בשלושה כוכבים במדריך מישלן. המסעדה נכללת במדריך השולחנות הגדולים בעולם.
ואז הגיעה טלי

תקציר עלילת הסרט

מרלו, אמא לשני ילדים, נמצאת בהריון לא מתוכנן עם ילד שלישי. לג'ונה, הבן שלה, יש הפרעה התפתחותית שהרופאים לא הצליחו לאבחן; היא מברישה את העור שלו בניסיון להפחית את הרגישות שלו. כאשר מרלו ובעלה דרו מבקרים אצל אחיה העשיר קרייג בארוחת ערב בביתו הוא מציע לשלם עבור אומנת לילה כמתנה לקראת הולדת הילד השלישי, אבל מרלו דוחה את ההצעה.
מרלו יולדת בת והיא מעניקה לה את השם מיה ועד מהרה היא קורסת וחשה מותשת לעיתים קרובות. אחרי שהמנהלת של ג'ונה ממליצה לשלוח את ג'ונה לבית ספר אחר עקב חוסר התאמה, מרלו נשברת והיא משחזרת את המידע על פרטי הקשר עם אומנת לילה.
באותו לילה, מרלו זוכה לביקור מבחורה בשם טלי, אומנת הלילה. למרות המבוכה הראשונית, מרלו וטלי מפתחות ידידות קרובה, במשך כמה לילות. טלי מוכיחה את עצמה כמטפלת יוצאת דופן, מנקה את הבית ואופה עוגות עבור הכיתה של ג'ונה, ועושה כל מה שמרלו מגדירה כ"אמהות טובה". כאשר מרלו מזכירה כי לדרו יש פטיש לנשים במדי מלצרית דיינר משנות החמישים, טלי עוטה מדים שכאלה שמרלו רכשה בעבר והם שוכבים בשלישייה עם דרו.
לילה אחד, טלי מגיעה לעבודה כשהיא במצוקה רבה ומספרת כי היא רבה עם השותפה שלה שכועסת שטלי מביאה גברים לדירה. טלי מציעה בפזיזות לצאת לעיר לשתות ומרלו מהססת אבל בסוף מסכימה. השתיים נוסעות לשכונה הישנה של מרלו בשכונת בושוויל, ברוקלין. ביושבן בבר, טלי פתאום אומרת למרלו שהיא כבר לא יכולה להמשיך לעבוד בשבילה ומסבירה כי היא הייתה שם רק כדי לשמש כ"גשר" וכי היא מרגישה שמרלו כבר לא צריכה אותה. מרלו עוברת משבר ובורחת לכיוון הדירה הישנה שלה, אבל היא וטלי מתפייסות ומחליטות לחזור הביתה. תוך כדי נהיגה הביתה, מרלו נרדמת על ההגה וסוטה עם המכונית לתוך נהר.
מרלו רואה את עצמה לכודה מתחת למים ומדמיינת לעצמה את טלי כבתולת ים שבאה להציל אותה. היא מתעוררת בבית חולים עם דרו. פסיכיאטרית בית החולים מודיעה לדרו כי מרלו סובלת מחוסר שינה ותשישות קיצונית, שגרמו לה להירדם על ההגה. כאשר הרופאה שואלת על האומנת שלהם, דרו אומר לה שהוא לא יודע עליה הרבה. כאשר פקידת בית החולים שואלת את דרו מהו שם נעוריה של מרלו, הוא עונה: "טלי". מכאן ניתן להסיק שטלי לא קיימת, ומרלו דמיינה אותה כאמצעי להתמודד עם הלחץ. לאחר מכן מרלו שוב זוכה לביקור מטלי, בפעם האחרונה בחדר שלה בבית החולים והן מחליטות שעליהן להפסיק לראות אחת את השנייה והן נפרדות בצורה ידידותית.
מרלו חוזרת הביתה, דרו מבלה עם מיה ושרה, וג'ונה אומר לה שאולי אפשר להפסיק עם המנהג של להבריש לו את העור, ורק לבתות ביחד. היא הולכת למטבח כדי להאזין למוזיקה ולהכין לילדים ארוחת צהריים ליום המחרת. דרו נכנס, מקשיב איתה למוזיקה באוזניות ועוזר לה לארוז את הארוחות.

הפקה

צילומי הסרט החלו ב-22 בספטמבר 2016 ואלה נערכו בעיקר בונקובר, שבקולומביה הבריטית. ת'רון סיפרה שהיא העלתה כמעט 30 קילוגרמים למשקלה בשביל התפקיד. במשך שלושה וחצי חודשים, היא אכלה מסביב לשעון כדי לשמור על המשקל הגבוה ולקח לה שנה וחצי להוריד את משקל העודף שצברה.

שחרור

במאי 2017, חברת Focus Features רכשה את זכויות ההפצה של הסרט וקבעה את תאריך שחרור הסרט ל-20 באפריל 2018; עם זאת, בחודש מרץ 2018, תאריך הבכורה נדחה ל-4 במאי.

מדיה ביתית

הסרט שוחרר להפצה דיגיטלית ב-17 ביולי 2018, כשתאריך הפצתו בבלו-ריי ו-DVD נקבע ל-31 ביולי.
כירורגיית פה ולסת

כירורגיית פה ולסתות הוא מקצוע כירורגי העוסק באזור הראש, הפנים והצוואר. הוא נועד לטפל במחלות שונות, פציעות ופגמים גנטיים ברקמות הרכות והקשות של הפה, הלסתות והפנים. זוהי מומחיות כירורגית בעלת הכרה בינלאומית. ברוב המדינות ברחבי העולם, כולל ישראל, ארצות הברית, קנדה, ואוסטרליה, זוהי מומחיות מוכרת המהווה חלק ממקצוע רפואת השיניים, בעוד שבמדינות אחרות כמו בריטניה, היא מהווה מומחיות רפואית. לפיכך, בחלק ממדינות העולם מומחה לכירורגיית פה ולסתות הוא רופא שיניים, בחלקן (ספרד) הוא רופא כללי ובחלקן (רוב מדינות האיחוד האירופי) הוא בעל שני התארים – גם רופא וגם רופא שיניים.

תקנות

בחלק מהמדינות כירורגיית פה ולסתות היא מומחיות שההכרה בה ניתנת על ידי האיגוד המקצועי. לדוגמה, בארצות הברית היא ניתנת על ידי ההסתדרות האמריקאית לרפואת שיניים (ADA – American Dental Association), בבריטניה הקולג' המלכותי למנתחים באנגליה, באירלנד הקולג' המלכותי למנתחים של אדינבורו, בקנדה הקולג' המלכותי לרופאי שיניים של קנדה, באוסטרליה המכללה המלכותית האוסטרלית של רופאי השיניים, ובברזיל המועצה הברזילאית הפדרלית לרפואת שיניים.
במדינות אחרות התמחות בכירורגיית פה ולסתות יכולה להיות תחת בקרה של רפואה, רפואת שיניים או שתיהן בהתאם לתקנות של כל מדינה והזדמנויות הכשרה זמינות.
בישראל כל תוארי המומחה מוענקים על ידי משרד הבריאות. היות שבישראל המקצוע הוא התמחות ברפואת שיניים בלבד, המועצה המדעית שליד ההסתדרות לרפואת שיניים היא זו המוסמכת להעניק תואר מומחה. תואר המומחה מוענק לאחר התמחות של 5 שנים במסגרת בתי חולים שאושרו לצורך מתן ההתמחות על ידי המועצה המדעית לרפואת שיניים. 5 השנים כוללות שלוש וחצי שנים במחלקה או ביחידה לכירורגיית פה ולסתות, שישה חודשים במחלקה לכירורגיה כללית או כירורגיה אורתופדית, שלושה חודשים במחלקת הרדמה וטיפול נמרץ, שלושה חודשים במחלקה לפתולוגיה כללית או אוראלית ושלושה חודשים מקצוע בחירה. כיום ניתן להתמחות בכירורגיית פה ולסתות במדינת ישראל ב-8 בתי החולים הבאים –"מרכז הרפואי ת״א ע״ש סוראסקי", תל אביב, "מרכז רפואי ברזילי", אשקלון, "מרכז רפואי רבין", פתח תקווה, "מרכז רפואי הדסה", ירושלים, "בית החולים פוריה", טבריה, "בית החולים רמב"ם", חיפה, "המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר", רמת-גן, ״מרכז רפואי סורוקה״, באר שבע. כל המתמחים נדרשים למספר מתאים של ניתוחים בכל אחד מתחומי ההתמחות על מנת להיות זכאים לקבלת תעודת המומחה. נוסף על כך על כל מתמחה לעבור 2 בחינות. הראשונה בכתב ומכונה שלב א', השנייה בעל-פה ומכונה שלב ב'. בשלב א' על הנבחן להוכיח בעיקר ידע תאורטי ובשלב ב' עליו להוכיח יכולת התמודדות עם מקרים שונים בתחומי כירורגיית פה ולסתות ובכלל זה הכרת הניתוחים עצמם על כל היבטיהם.
מצד גרפון

האתר

במקום התגלו מגדל רבוע שאורך כל אחת מצלעותיו 6 מטר, קירותיו בנויים מאבנים בינוניות, מטויחות טיח גס והם השתמרו בגובה של 3 עד 4 נדבכים. מצד גרפון דומה מאוד בצורתו למצד מחמל. 
ממזרח למצד, במרחק מטרים ספורים, נמצאו שרידי מתחם מגורים ובו חמישה חדרים. בראש מעלה-גרפון, בנקודה המשקיפה על המשך הדרך בכיוון צפון, נמצא מגדל תצפית קטן נוסף בגודל של 2 מטר על 2 מטר. על שפתו הדרומית של נחל גרפון מדרום-מערב למצד, נמצא בור מים שנחצב בסלע. הבור קיבל את מימיו מתעלה שאספה את מי-הנגר של המדרון מדרום. אורכה 250 מ' והיא נשתמרה היטב.
יוסף נוימן

ביוגרפיה

נוימן נולד בעיר ביילסקו שבדרום-מערב פולין, ליד הגבול הצ'כוסלובקי. אביו היה פעיל במפלגה הרוויזיוניסטית, עורך דין ודוקטור למשפטים, שירת כקצין בצבא האוסטרו-הונגרי, ונפצע פעמיים במלחמת העולם הראשונה. אחיו הבכור, ולטר, היה גדול ממנו בשש שנים.
בשנת 1939, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, ברחה המשפחה מהנאצים ללבוב. בשנת 1940 גורשה המשפחה לגולאג בסיביר. לאחר ההתקפה של הגרמנים על ברית המועצות ב-1941, נפתחו הגולאגים שבהם שהו הפליטים הפולנים, והייתה זרימה מסיבית של האנשים לרפובליקות האסיאתיות של ברית המועצות. משפחת נוימן הגיעה לקולחוז שבאוזבקיסטן. שם שררו תנאים קשים. כל בני המשפחה חלו בטיפוס הבהרות, שני ההורים נפטרו, ויוסף ואחיו ולטר שרדו.
לאחר מכן נספחו ולטר ויוסף לצבא אנדרס (צבא פולני שהתארגן בברית המועצות, על מנת להצטרף לכוחות הברית). הצבא הזה הגיע לאיראן (בדרכו לחזית המערבית) ושם יוסף ואחיו הצטרפו לבית ילדים יהודי, שאורגן על ידי הסוכנות היהודית בטהרן. בסוף 1942 הפליגו הילדים לקראצ'י ומשם סביב חצי האי-ערב לסואץ. מסואץ ברכבת לעתלית – עלייה המוכרת בשם "ילדי טהראן". 
יוסף וולטר נקלטו בקיבוץ אפיקים, כחלק מקבוצה של כארבעים צעירות וצעירים. הבוגרים יותר חיו בקיבוץ כחברת נוער, ויוסף (עם עוד מספר צעירים) הצטרפו לבני המקום. חברת הנוער (של ולטר) התגייסה להכשרה מגויסת של הפלמ"ח, וב-1946 (עם קבוצות נוספות) הקימה את קיבוץ חצרים. נוימן למד בבית הספר התיכון בית ירח. בכיתה י"ב, בפסח של שנת 1948 הופסקו הלימודים, והתלמידים גויסו ליחידה שנלחמה באזור עמק הירדן. נוימן נפצע, ואחרי החלמתו הצטרף לגדוד הראשון של הפלמ"ח, שם שירת כסייר. לאחר השחרור חזר לקיבוץ אפיקים, ועבד כשנתיים בענפי חקלאות שונים. כעבור שנתיים החל את לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים, תחילה בלימודי חקלאות ואחר כך ביולוגיה. בתקופת הלימודים התחתן עם רחל גזית, בת משמר השרון, ונולדו להם שלושה בנים.
לאחר סיום הדוקטורט נסע נוימן עם משפחתו להשתלמות באוניברסיטאות ברנדייס וג'ונס הופקינס. לאחר שלוש שנים חזר לישראל, עבד שנה אחת בטכניון, ולאחר מכן עבר לאוניברסיטת תל אביב. ב-1965 התמנה למרצה בכיר, ובשנת 1972 לפרופסור מן המניין. בשנים אלה שימש תקופות מסוימות כפרופ' אורח באימפריאל קולג' בלונדון, ובאוניברסיטת הרווארד ובוסטון. תחום מחקרו היה חקר מנגנון הפוטוסינתזה. הוא פרסם (יחד עם עמיתים שותפים) כשבעים עבודות מחקר בכתבי עת מדעיים. ופרסם שני ספרים בתחום הפוטוסינתזה והתהליכים הביו-אנרגטיים.
משנת 1973 (אחרי השתלמויות שונות) החל נוימן להעביר סמינרים בחוג לפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב בנושאי הפילוסופיה של הביולוגיה, הדרוויניזם, ייחודו של האדם, ונושאים קרובים. בשנת 1980 התמנה לפרופסור מן המנין לפילוסופיה. בשנת 1991 פורסם ספרו "מותר האדם – האבולוציה של התודעה" בהוצאת מפעלים אוניברסיטאיים להוצאה לאור. בשנת 2010 פורסם ספרו "החיים ותודעת החיים – היווצרות החיים, דארוויניזם, האדם", בהוצאת רסלינג.
נוימן היה פעיל עשרות שנים בארגוני השמאל, והביע את עמדותיו גם בכתב.
היה נשוי לרות שיזף.
מכלית (משאית)

מכלית היא משאית שאזור המטען שלה הוא מכל גדול, המשמש להובלה של גז (כגון גז בישול), נוזל (כגון בנזין) או גרגרים (כגון גרגרי חיטה או קמח). למכל בדרך כלל צורה גלילית, ובדרך כלל הוא מחולק פנימית לתאים אחדים. במכל יש פתח (או פתחים) להכנסת המטען לתוכו ופתח (או פתחים) להוצאת המטען.
מכלית משמשת להובלה של חומרי גלם ממקום ייצורם למקום עיבודם, למשל הובלה של חלב מהרפת למחלבה, וכן להובלה סיטונאית של מוצרים ממקום ייצורם למקום שבו נמשך עיבודם, למשל הובלת קמח מטחנת קמח למאפייה, או למקום חלוקתם הקמעונאית, למשל הובלה של דלק מבית זיקוק לתחנת דלק.
מכליות רבות מובילות חומרים מסוכנים, כגון דלק העלול להתפוצץ אם יידלק, חומצה או גז רעיל, ולכן נושאות שלטים המזהירים מהסכנה ושלטים המסמלים את סוג החומר ואופן הטיפול בו במקרה חירום.
מכליות מאופינות בנפח המכל שלהן. במכליות גדולות נפח המכל נע בין 20,800 ליטר ל-43,900 ליטר. באוסטרליה פועלות מכליות ענק, שבהן עד ארבע מכלים בשרשרת, שנפחם הכולל מגיע ל-120,000 ליטר. מאפיינים נוספים הם יכולת הובלה בקירור, עמידות ללחץ, עמידות בפני חומצות ועוד. החומרים מהם עשוי המכל תלויים בייעוד של המכלית, והם כוללים אלומיניום, פלדת אל-חלד, פיברגלס ועוד. 
חלוקת המכל לתאים מאפשרת הובלה בבת אחת של חומרים מסוגים אחדים. מכלית דלק מסוג זה מסוגלת להוביל בנסיעה אחת לתחנת דלק את כל סוגי הדלקים הנחוצים לה.
ג'רום דייסון

קריירה

אחרי שלא נבחר בדראפט 2010 דייסון חתם בטלסה 66' מליגת הפיתוח של ה-NBA. ב-47 משחקים בהם שיחק קלע 15.5 נקודות בממוצע למשחק והיה למוביל הנקודות בקבוצה.
דייסון היה חלק מנבחרת ארצות הברית במשחקים הפאן-אמריקאיים באוקטובר 2011. עקב שביתת ה-NBA ב-2011 לא שיחקו בנבחרת שחקנים מה-NBA. דייסון קלע 11.4 נקודות בממוצע למשחק ונבחרתו זכתה במדליית הארד.
לאחר עונה טובה בליגת הפיתוח ניסה דייסון את מזלו ב-NBA הוא היה חלק מסגל מחנה האימונים של ניו אורלינס פליקנס עד שנופה מהסגל וחזר לטלסה 66'. לאחר מכן ב-10 באפריל 2012 דייסון חתם לחוזה של 10 ימים בניו אורלינס פליקנס. ב-9 משחקים בהם שיחק קלע 7.4 נקודות, לקח 2.1 ריבאונדים ומסר 2 אסיסטים בממוצע למשחק.
ב-19 בספטמבר 2012 חתם דייסון בהפועל חולון מליגת ווינר סל.
ב-12 בינואר 2013 קלע דייסון 40 נקודות בניצחון 103-107 על מכבי אשדוד.
סיים את העונה הסדירה כשהוא מוביל ברשימת הקלעים בליגה עם 20.4 נקודות בממוצע למשחק אך קבוצתו לא העפילה לפלייאוף.
ב-2013 חתם דייסון בברינדיזי האיטלקית.
ב-2014 חתם בדינמו סאסארי וזכה איתה באליפות איטליה, בגביע האיטלקי ובסופר קאפ האיטלקי.
ב-2015 חתם דייסון בטורינו.
ב-12 ביולי 2016 חתם דייסון בהפועל ירושלים לעונה, עם אופציה לעונה נוספת.
ב-15 ביוני 2017, במשחק הגמר בליגת העל בין הפועל ירושלים למכבי חיפה דייסון קלע 30 נקודות (כולל 6 מ-9 מהשלוש), מסר 5 אסיסטים ולקח 6 ריבאונדים. דבר זה הוביל את קבוצתו הפועל ירושלים לניצחון 76-83 ולזכייתה באליפות השנייה בתולדותיה. לאחר המשחק נבחר ל-MVP של משחק הגמר.
ב-4 ביולי 2017 הודיעה הפועל ירושלים על מימוש האופציה לעונה נוספת של דייסון.
ב-8 ביולי 2018 חתם דייסון לעונה אחת בקבוצת ג'יאנגסו דרגונס מליגת ה-CBA הסינית.
.in

in. היא סיומת האינטרנט הלאומית  של שמות המתחם (domain name) של אתרי אינטרנט הרשומים בהודו, הסיומת הושקה בשנת 1989. שמות המתחם והסיומות מנוהלות על ידי ארגון 'INRegistry' ההודי ונמצא תחת סמכותו של הארגון הממשלתי 'National Internet Exchange of India'.
מאיר גולדברג

ביוגרפיה

מאיר גולדברג נולד בגבעתיים ב-1957. הוא החל לכתוב שירים כבר בגיל 6. שירת בחיל השריון ובחיל החימוש.
הזמרת המוכרת הראשונה שאיתה עבד היא יעל לוי, לה כתב מאוחר יותר את השיר "לך לאן שתלך", שהלחין קובי אייזנמן. בהמשך הקריירה שלו הכיר את קורין אלאל, וכתב לה כמה מלהיטיה הגדולים, בהם "זן נדיר", "ארץ קטנה עם שפם" ו"התעשייה האבירית", שאת שלושתם הלחינה אלאל. מלבד זאת עבד מאיר גולדברג עם עוד אמנים רבים בישראל, כמו רמי קלינשטיין ("ילד אחר", "אין כמוה", "תינוקי"), גלי עטרי ("מה שאת אוהבת", "ערמונים מהאש"), דודי לוי ("דוד", "כל הזמן שבעולם", "מלאך", "אם ארצה"), נתן סלור ("ילד עם קוף", "מאושרים הכונו", "איפה אתה", "עצים חולמים יותר", "רגל על רגל"), יסמין אבן ("אגדות ילדים") ודנה ברגר ("בומביי", "2007").
בשנת 2003 פתח סדנת פזמונאות עם חברו הזמר דן תורן, שגם לו כתב גולדברג שירים רבים, בהם "אימפריות נופלות לאט". באותה שנה הוציא גולדברג אלבום אוסף של שיריו, שנקרא "מילים: מאיר גולדברג". בעקבות האלבום הועלה ב"בארבי תל אביב" מופע מיוחד של שיריו הגדולים של גולדברג, שבוצעו על ידי אמנים איתם עבד. בשנת 2005 זכה בפרס שרת החינוך לתמלילן השנה.. 
גולדברג כתב יחד עם הראל סקעת את השיר "ציפור" לאלבום "דמויות" שהוציא סקעת ב-2009.
גולדברג הוא חתן פרס אקו"ם למפעל חיים ע"ש אהוד מנור בתחום הזמר העברי לשנת 2012.
גולדברג היה נשוי לליקי אגינסקי (1955–2012), עיתונאית ועורכת, עד מותה, ולהם בן. בשנת 2015, כתב את השיר "בשביל אהבתה" עבור דיקלה. השיר יצא בחסות פרויקט 929 - תנ"ך ביחד.
טיימקופ

תקציר העלילה

עלילת הסרט, אשר מתרחשת בעתיד במציאות שבה מסע בזמן הוא אפשרי, מתמקדת במקס ווקר (מגולם על ידי ז'אן-קלוד ואן דאם), סוכן פדרלי אמריקני השייך לסוכנות אכיפת חוק חשאית המכונה "נציבות בקרת הזמן" (TEC) אשר נלחמת בפושעים שמנסים לחזור בזמן אל העבר כדי לשנותו לטובתם. בהמשך מגלה ווקר כי סנאטור שאפתני ומושחת בשם אהרון מקומב (מגולם על ידי רון סילבר) מסתייע במסע בזמן כדי להעשיר את הונו ועל מנת להפוך לנשיא הבא של ארצות הברית. בעקבות כך ווקר יוצא בעקבותיו של מקומב על מנת ללכוד אותו ולמנוע ממנו להוציא לפועל את מזימותיו.
נושאים באוטוביוגרפיות של מאיה אנג'לו

הנושאים בשבע האוטוביוגרפיות של הסופרת האפרו-אמריקאית מאיה אנג'לו כוללים גזענות, זהות, משפחה ומסעות. עיקר פרסומה של אנג'לו נבע מהאוטוביוגרפיה הראשונה שלה, אני יודע למה הציפור הכלואה שרה (1969). יתר ספרי הסדרה שלה הם האספו יחד בשמי (Gather Together in My Name) ‏, (1974), שרים, מנגנים וחוגגים כמו בחג המולד (Singin' and Swingin' and Gettin' Merry Like Christmas)  ‏(1976), לבה של אישה (The Heart of a Woman) ‏ (1981), כל ילדי האל צריכים נעלי הליכה (All God's Children Need Traveling Shoes) ‏ (1986), שיר מושלך לשמיים (A Song Flung Up to Heaven) ‏ (2002), אמא ואני ואמא (Mom & Me & Mom) ‏(2013).
מספרה הראשון "ציפור כלואה" ועד האוטוביוגרפיה האחרונה שלה, השתמשה אנג'לו במטפורה של ציפור, המייצגת את מאסרה של אנג'לו כתוצאה מגזענות ודיכאון, ותארה את מאבקה לבריחה מכלובה, כמתואר בשירו של פול לורנס דנבר "סימפתיה". את האוטוביוגרפיות של אנג'לו ניתן למקם במסורת הספרות האפרו-אמריקאית העוסקת במחאה פוליטית. אחדותה של ספרות זו הדגישה את אחד מהנושאים המרכזיים של אנג'לו: עוולות הגזענות, ודרכי הלחימה בה. במהלך כתיבת האוטוביוגרפיות השתנו דעותיה על יחסי שחורים-לבנים והתגוונו. ככותבות אחרות בשנות ה-1960 המאוחרות ושנות ה-1970 המוקדמות, השתמשה אנג'לו באוטוביוגרפיה שלה כדי לדמיין דרכים אחרות לשם כתיבה על חייהן וזהויותיהן של נשים בחברה המצויה בשליטת גברים. מטרתה המקורית הייתה לכתוב על חייהן של נשים שחורות באמריקה, אך מטרה זו התפתחה בהמשך לכתיבה תיעודית על השינויים בחייה-שלה.
נושאי המשפחה וקשרי המשפחה מהותיים בכל ספריה של אנג'לו, מהחווייה המכוננת של נטישה על ידי ההורים כפי שזו מתוארת בספר "ציפור כלואה" ועד יחסיה עם בנה, בעליה, חבריה ואוהביה. כפי שנהוג באוטוביוגרפיות אמריקאיות בכלל ובאוטוביוגרפיות אפרו-אמריקאיות במיוחד, ששורשיהן בנרטיב העבדות, מסעות הן נושא חשוב אחר באוטוביוגרפיות של אנג'לו. החוקרת יולנדה מנורה כינתה את מוטיב הנסיעות בביוגרפיות של אנג'לו, החל מ"ציפור כלואה", "מטפורה מרכזית לניידות רגשית". האוטוביוגרפיות של אנג'לו מתרחשות בכל רחבי העולם, מארקנסו לאפריקה ובחזרה לארצות הברית, ונעה על פני כמעט ארבעים שנה, החל מתחילתה של מלחמת העולם השנייה ועד ההתנקשות בחייו של מרטין לותר קינג ג'וניור.
חומצה פחמתית

חומצה פחמתית בדם

פחמן דו-חמצני הנפלט מהתאים הופך בדם לחומצה פחמתית שמאבדת פרוטון ומתקבל יון הביקרבונט
⁻HCO₃. כדי להיפטר מ CO₂ הביקרבונט נכנס לכדורית דם אדומה, מקבל פרוטון והופך לחומצה פחמתית שמתפרקת למים וCO₂ גזי שיוצא מהנימים לריאות. שיווי המשקל בין ביקרבונט לחומצה פחמתית חשוב בויסות מאזן חומצה ובסיס של הדם ושאר נוזלי הגוף. כמעט לכל אורגניזם יש אנזים קרבוניק אנהידרז (carbonic anhydrase) המאיץ את תגובות המעבר בין החומצה לביקרבונט פי קרוב למיליארד.
טיל בליסטי לטווח בינוני

טיל בליסטי לטווח בינוני (אנגלית: Intermediate-Range Ballistic Missile) הוא על פי הגדרת הסוכנות האמריקאית להגנה מפני טילים, טיל בליסטי לטווח של 3,000–5,500 ק"מ. הגדרת נשק כלשהו כטיל לטווח בינוני נעשית מטעמי נוחות, ולמעשה אין הבדל גדול בין טיל חזק לטווח בינוני לבין טיל בליסטי בין-יבשתי.
טילים בליסטיים לטווח בינוני נמצאים כיום בידי ארצות הברית, צרפת, הממלכה המאוחדת, רוסיה, הודו ופקיסטן. מעריכים שטילים כאלו מצויים גם בידי ישראל, איראן וקוריאה הצפונית.
כיוון שטיל לטווח בינוני קטן יותר, קל יותר לשגרו ממתקנים ניידים, מה שעושה את הטיל קטלני מאוד עקב היכולת שלו להסתתר ולשגר טילים ממקומות שונים. בריטניה לדוגמה, משתמשת בטילים אלו כתחמושת היחידה שלה לראשי נפץ גרעיניים, עקב היכולת לשגר טילים אלה בקלות מצוללת. צוללות בריטניה יכולות לשגר טיל זה מכל אוקיינוס בעולם, מה שהופך יכולת זאת שווה ערך לטיל בין יבשתי רגיל.
לעיתים מוסבים טילים כאלו מהשימוש הצבאי למטרות של חקר החלל, ובמקום ראשי הנפץ מותקנים על הטילים לוויינים היוצאים למסלולם מחוץ לכדור הארץ. כך למשל ה-ת'ור, ה-יופיטר וה-יופיטר-C, ששיגר את הלווין הראשון של ארצות הברית - אקספלורר 1.
מחזור סינודי

מחזור סינודי הוא פרק הזמן הדרוש לעצם שמימי כדי לחזור לאותו מופע יחסית לשמש, כאשר המושג מופע מציין את האופן שבו נראה העצם ביחס לשמש. מחזור (זמן) סינודי אינו זהה לזמן ההקפה של העצם הואיל והעצם נע ביחס לשמש - במקרה של הקפת הירח סביב כדור הארץ זמן הקפה הוא כ-27.3 ימים, אולם במשך זמן זה כדור הארץ עצמו, והירח המקיף אותו, ממשיכים במסעם מסביב לשמש. על מנת שהירח ייראה לצופה מכדור הארץ כאילו חזר לאותה נקודה, ביחס לשמש, על הירח להמשיך להסתובב סביב כדור הארץ מעל יומיים נוספים. לכן לצופה בכדור הארץ, הרואה בשמש כנקודת ייחוס, נראה שהקפה של הירח סביב כדור הארץ לוקחת כ-29.5 יום. זמן זה נקרא חודש סינודי. דוגמה לכך היא הזמן החולף בין מולד הירח למולד הירח בחודש העוקב. או הזמן החולף בין שני אירועים בהם נראה "ירח מלא".
באפן דומה יום סינודי הוא הזמן שלוקח לעצם שמסתובב סביב עצמו לחזור למופע זהה ביחס לשמש. לדוגמה הזמן שחולף בן שתי זריחות של השמש.
בכוכבי לכת, באסטרואידים ובשביטים מחזור סינודי הוא פרק הזמן שבין שני מחזורים עוקבים שבהם העצם הנע סביב השמש נמצא בקו אחד עם השמש במבט מכדור הארץ, או כאשר עצם שמסלולו גדול ממסלול הארץ נמצא בשמיים מול השמש.
סכוליה

סְכוֹלְיָה (ביחיד: סכוליוֹן, מיוונית עתיקה: σχόλιον‏, scholion = הערות שוליים, פירוש) הוא כינוי למקבצי הערות, פירושים וגלוסות  שנכתבו בשולי כתבי היד של יצירות קלאסיות, או כתוספת להן, בידי מדקדקים ומפרשים מהתקופה הקלאסית. הסכוליה החלו כהערות דקדוקיות קצרות, והתפתחו לכדי פירושים של ממש, שנספחו לכתבי היד של היצירה המקורית.
הסכוליה הידועות ביותר הן אלו שנכתבו על האיליאדה, כגון זו שנמצאה בכתב היד Venetus A מהמאה ה-10, המכילה הערות שמקורן במדקדק החשוב אריסטארכוס (אנ'), שהיה הספרן של ספריית אלכסנדריה במאה ה-2 לפנה"ס.
במדעי היהדות מקובל לכנות בשם 'סכוליון' את הפירוש היהודי העתיק למגילת תענית, שזמנו ככל הנראה משלהי תקופת התלמוד, אם כי הן זמנו והן מקורו שנויים במחלוקת.