google/wiki40b huggingface dataset:
שפה זרה (אלבום)

אופי האלבום ונושאים

לעומת אלבום הבכורה של כורם, "שפה זרה", אינו מכיל שירי פופ בעלי פזמון דומיננטי והוא מתפרס על פני מגוון רחב של סגנונות - למשל "טניה" הואלסי, "אוטוביוגרפיה" הפולקי, "זהב שחור" הג'אזי וכו'.
שירי האלבום עוסקים בתחושות הנובעות מהרגשת התהילה ("אל תאמיני", "האלים החדשים"), מערכות יחסים ומשפחה ("הסוף של הסיפור", "נומי", "מה יהיה איתי אמא", "עשרים וחמש") וכמו כן הוא משלב שירים ארוכי טקסט בעלי סגנון סיפורי
("אוטוביוגרפיה", "טניה").

ביקורות

בשל אופי המגוון של האלבום, והשינוי הבולט בינו לבין אלבום הבכורה, הוא זכה לביקורות מעורבות. אולם, ברובן חיוביות. בתוכנית אשר שודרה בגלי צה"ל, מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי, בחר באלבום כאלבום השנה במוזיקה העברית. בביקורת הכתובה אשר כתב על האלבום, הוא תיאר את כורם כ"יוצרת זמרת מן המשובחות במקומותינו". האלבום לא שחזר את הצלחת אלבום הבכורה אך נכון לפברואר 2012 מכר יותר מ-15,000 עותקים ולא נכשל מסחרית.
מקטפה

מקטפה הוא מכשיר לקטיפת פירות ומשמש בין השאר לקטיף הדרים, מלונים ובציר ענבים. המקטפה הקלאסית היא מכשיר דמוי מספריים ששתי ידיותיו מחוברות בקפיץ הפותח חזרה את להבי החיתוך לאחר פעולת החיתוך.
לרוב, קטיפת כל פרי דרש שתי פעולות חיתוך, אחת לניתוק הפרי מהעץ והשני להסרת שיירי הענף המחוברים לפרי, על מנת למנוע פגיעה בפירות אחרים.
במשך שנים רבות היה נהוג לחייב שימוש במקטפה בעת קטיף הדרים ומלונים, מחשש לפגיעה בפרי בתלישה ידנית. בעונות הקטיף 1969/1970 ו-1970/1971 נעשו בישראל ניסויים לבדוק האם אכן יש צורך בשימוש במקטפה לצורך עמידות הפרי. בניסויים לא נמצא הבדל בין פירות שנתלשו ידנית ובין פירות שנקטפו במקטפה ובעקבות זאת התירה המועצה לשיווק פרי הדר שיווק אשכוליות שנתלשו, אך לא תפוזים שנתלשו. הקטיף ללא מקטפה היה לנושא לוויכוח בין גורמים שונים בישראל במשך מספר שנים.
כיוון נוסף לייעול הקטיף הייתה הצעת מקטפות יעילות יותר. חברת יחיעם הציעה למכירה מקטפה טלסקופית עם שרוול התופס את הפרי בעת הורדתו לקוטף. כן הוצעו מקטפות אחרות.
השימוש במקטפה היה סמל לעבודה בחקלאות. כאשר יצחק בן אהרן בקש לבקר את הנהגת ההסתדרות אשר אינה קרובה אל העובדים, כתב:
לא יתואר בשנות ה־70 שמפלגה פועלית סוציאליסטית תקיים הסתדרות שבכל הנהגתה, בועד הפועל של ההסתדרות, בועדה המרכזת לא ישב אדם שלפחות היה ליד מחרטה, ליד מקטפה, על הפיגום למעלה מ־15 שנים.
— יצחק בן אהרון, במאבק על התמורה, 1972
יורם חרוש

יורם חרוש (נולד ב-17 במרץ 1958) הוא מאמן כדורסל ישראלי. חרוש מזוהה בעיקר עם קבוצת הפועל ירושלים. כמו כן אימן חרוש את מכבי תל אביב במשך 6 מחזורים בלבד, ואימן את נבחרת העתודה של ישראל בכדורסל שזכתה במדליית הכסף באליפות אירופה בשנת 2001.

קריירת משחק

חרוש שיחק במחלקת הנוער של הפועל ירושלים וזכה עמה באליפות ב-1974. חרוש שיחק גם בקבוצת הבוגרים של המועדון במסגרת הליגה הארצית והלאומית. בארבע עונות בליגה הלאומית קלע 407 נקודות.

אימון קבוצות

במהלך העונות 1986/7-1988/9 שימש חרוש כעוזר מאמן הפועל ירושלים תחת רני כהנא, שימי ריגר פארוק קולאנוביץ'. ירושלים התחילה את עונת 1989/90 בצורה מאכזבת שכללה תבוסה ב-54 נקודות הפרש להפועל גליל עליון וקולאנוביץ' הוחלף על ידי חרוש. חרוש הוביל את ירושלים למקום הרביעי לאחר שהשיג עשרה ניצחונות לעומת חמישה הפסדים ונבחר על ידי מעריב למאמן העונה. בחצי גמר הפלייאוף הודחה ירושלים על ידי מכבי תל אביב בארבעה משחקים. ירושלים סיימה במקום הרביעי גם את עונת 1990/91 עם מאזן של 11 ניצחונות לעומת 9 הפסדים. בשורותיה בלט דורון שפע שנבחר לחמישיית העונה של מעריב והארץ. בחצי גמר הפלייאוף הודחה ירושלים על ידי מכבי תל אביב בשלושה משחקים. ירושלים השתתפה בגביע קוראץ' והודחה בשלב המוקדמות על ידי רג'יו קלבריה. בעונת 1991/2 הצטרף לקבוצה עדי גורדון שסיים את העונה כמלך האסיסטים אך הקבוצה סיימה במקום החמישי עם מאזן של 12 ניצחונות לעומת 10 הפסדים ולראשונה בקדנציה של חרוש לא העפילה לחצי גמר הפלייאוף. ירושלים העפילה לבית שמינית הגמר של גביע קוראץ' אותו סיימה עם ניצחון בודד. 
בעונת 1995 אימן את מכבי ירושלים. ב-1999 מונה למאמן מכבי תל אביב אך פוטר לאחר שישה מחזורים והוחלף על ידי פיני גרשון. ב-2002 פרש מאימון קבוצות בליגת העל.
ב-2013 הקים במסגרת תפקידו כמנהל מקצועי במחלקת הנוער של הפועל תל אביב אקדמיה לנוער.

אימון בנבחרת ישראל

חרוש מונה ב-1999 למאמן נבחרת העתודה של ישראל בכדורסל והוביל אותה לזכייה במדליית כסף באליפות אירופה בשנת 2000. הוא שימש האחראי המקצועי על הגילאים הצעירים באיגוד הכדורסל בישראל וב-2008  מונה לעוזר מאמן נבחרת ישראל בכדורסל. בשנת 2010 סיים את תפקידו כמנהל העל של הנבחרות הצעירות, לאחר שהעתודה, הנוער והקאדטים הידרדרו לדרג ב'.

מנהל מקצועי

הוא שימש מנהל רשות הספורט העירונית ברעננה ומנהל מקצועי באקדמיה לכדורסל של הפועל תל אביב.
מסקל

מסקל (בספרדית: Mezcal מנאוואטל Mexcalli "ליקר") הוא משקה אלכוהולי מקסיקני המיוצר מאגבה. ישנם מינים שונים לצמח האגבה וכל אחד יוצר טעם שונה למסקל. ההגדרה למסקל בעצם הוא לכל משקה אלכוהולי מבוסס אגבה שאינו טקילה. המסקל הנמכר ביותר במקסיקו הגוסאנו רוחו.

ייצור

מסקל מיוצר בעיקר מצמח האגבה, אשר נקרא במקסיקו מאגיי (maguey). באזור טקילה המקומיים קוראים לצמח מסקל. לאחר שהאגבה מבשיל (6-8 שנים) הוא נקצר על ידי מאגיירוס (magueyeros) (עובדי אדמה של אגבה) והעלים נקצצים באמצעות סכין ארוכה, המכונה קואה דה חימה (coa de jima), כך שנשארות רק ליבות הצמח המכונות פינייס (piñas - אננס). לאחר מכן הליבות מבושלות ומרוסקות כך שמתקבלת עיסה.

אפייה

באופן מסורתי הליבות נאפות בבורות אבן גדולים בצורת חרוט (בקוטר של 3-4 מטר). כמטר מעוקב של גזעי עץ אלון מונחים בתחתית ועליהם אבנים בקוטר 15 ס"מ, העץ נשרף והופך את האבנים ללוהטות. לאחר מכן הליבות נערמות בגובה מטר מעל האדמה ומכוסות בעלי בננה, סיבים מתהליכים קודמים או עלי אגבה, מעל בשטיחים מסיבי דקל ולבסוף אדמה. משאירים את הליבות להתבשל 3-5 ימים. תהליך זה הופך את העמילנים לסוכרים ומאפשר לליבות לספוג ניחוחות מהאדמה והעשן העוטפים את האבנים.
לאחר הבישול הליבות מונחות לשבוע, לאחר מכן הן מונחות בתוך טבעת אבן בקוטר 4 מטר כאשר גלגל אבן המחובר לעמוד במרכז נמשך על ידי סוס או חמור ומועך את הליבות.
ייצרנים מודרניים מבשלים את הליבות באדי קיטור בתוך תנורי פלדת אל-חלד ענקיים ומועכים אותם באמצעות ציוד מכני.

התססה

העיסה מועברת למכלי עץ בנפח 1000-2000 ליטר ו5%-10% מים מוספים לתערובת. הממשלה המקסיקנית דורשת שהתערובת תכיל לפחות 80% אגבה (בניגוד לטקילה בה נדרש רק 51%). בשלב זה מוספים קני סוכר וסוכר תירס. במזקקות קטנות התערובת מושארת להתססה טבעית באוויר הפתוח 4-30 ימים על ידי מיקרובים הנמצאים באוויר. יצרנים תעשייתיים מוסיפים מאיצים כימיקלים כמו שתנן או אמוניום סולפט.

התולעת

לעיתים קרובות מוסיפים עצמים שונים לתוך בקבוקי המסקל. ביניהם תולעים, עקרבים ופסלי זכוכית קטנים. הידועה מכולם היא "התולעת".
"התולעת" שנראית לרוב בבקבוקי המסקל היא בעצם לרווה של אחד משני סוגי חרקים, הצ'יניקיל (Chinicuil) או הגוסאנו רוחו (Gusano Rojo). שהם זחלים של עש מסוים.
אבקת מרק

אבקת מרק (באנגלית: soup powder) היא תערובת של תבלינים המשמשים כתחליף לציר ירקות או בשר בתבשילים ובמרקים. 
אבקת המרק נחשבת כתחליף זול ומהיר וקל לשימוש אך פעמים רבות היא מכילה חומרים שאינם בריאים. 
אבקת המרק משמשת פעמים רבות למטיילים שאין ברשותם האמצעים להכנת מרק. 
ישנם עשרות סוגים של אבקות מרק, כמו אבקת מרק עוף, אבקת מרק בצל, אבקת מרק ירקות, אבקת מרק עגבניות, אבקת מרק פטריות ואבקת מרק בקר.
קיברנטיקה

קיברנטיקה (Cybernetics) הוא תחום אינטרדיסציפלינרי העוסק בחקר תהליכי התקשורת, מערכות הבקרה ועקרונות המשוב בין בני אדם (או אורגניזמים אחרים), ארגונים ומכונות. המונח נטבע על ידי נורברט וינר, מאבות התחום, בספרו משנת 1948, "קיברנטיקה" (Cybernetics or Control and Communication in the Animal and the Machine). המילה קיברנטיקה נגזרה מהמילה היוונית κυβερνήτης שפירושה "קברניט".
על פי הקיברנטיקה, ניתן להגדיר חוקים הן למערכות מאותו תחום והן למערכות מתחומים שונים, וזאת על-מנת שיוכלו לתקשר ביניהן.
הקיברנטיקה קשורה הדוקות לתורת הבקרה ולתורת המערכות. מקורותיה של הקיברנטיקה בימינו הם בתחומי מערכות שליטה, תורת רשתות החשמל, הנדסת המכונות, יצירת מודלים לוגיים, ביולוגיה התפתחותית ומדעי הנוירולוגיה מאז שנות הארבעים של המאה העשרים. תחומי חקר אחרים שהשפיעו על הקיברנטיקה או הושפעו ממנה כוללים את תורת המשחקים, תורת המערכות, הפסיכולוגיה ובייחוד הנוירופסיכולוגיה (פסיכוקיברנטיקה), הפסיכולוגיה ההתנהגותית והפסיכולוגיה הקוגניטיבית.
אום אל-קיוין

היסטוריה

בסביבת אום אל-קיוין נמצאו עדויות ארכאולוגיות עוד מהאלף ה-5 לפנה"ס והצביעו באופן חד משמעי על קשר עם מסופוטמיה. באלף ה-3 לפנה"ס כבר התפתחה תעשיית קדרות מקומית. בתקופת הברונזה התיישבו שבטי נוודים באזור. שבטים אלו פיתחו תעשיית מתכת מקומית משגשגת. בתקופה זו האקלים כנראה היה מעט יותר נוח, ובכך התפתחה גם חקלאות מקומית.
אום אל-קיוין נוסדה בשנת 1775 על ידי השיח' מאג'יד אל-מועלא, ראש שבט אל-מועלא, והיא מצויה מאז תחת שלטון צאצאיו. במטרה למנוע את סיפוחה לאימפריה העות'מאנית, ב-8 בינואר 1820 חתם  השייח' עבדאללה הראשון על אמנה עם הממלכה המאוחדת שהפכה את שטחה למדינת חסות של בריטניה.
בשנת 1971 הצטרפה אום אל-קיוין, בהנהגת השייח' אחמד השני, אל איחוד האמירויות הערביות.
איחוד לובלין

איחוד לובלין היה איחוד היסטורי אשר המיר את האיחוד הפרסונלי של ממלכת פולין והדוכסות הגדולה של ליטא באיחוד אמיתי.
בעקבות קשרים אתניים, כלכליים ותרבותיים, ובמיוחד כתוצאה מלחץ צבאי אשר הופעל ממזרח, נחתם בלובלין ב-1 ביולי 1569 הסכם איחוד בו נקבע שלמדינה המאוחדת – האיחוד הפולני-ליטאי (שנודע גם כרפובליקת שני העמים) – יהיו מלך, פרלמנט ומטבע משותפים, אולם לכל צד יהיו הון משלו, גוף מינהלי עצמאי ומערכת שיפוט נפרדים.
המדינה המאוחדת הפכה עד מהרה למעצמה אזורית – מהמדינות העשירות והחזקות ביותר באירופה במאות ה-18-16, והביאה את פולין לשיא התפשטותה הגאוגרפית, כאשר המדינה השתרעה עתה מהרי הקרפטים עד הים הבלטי, וכללה חלקים נרחבים מהשטח המוחזק כיום בידי אוקראינה ובלארוס.
שלזוויג-הולשטיין

גאוגרפיה ואוכלוסייה

שלזוויג-הולשטיין היא המדינה הצפונית ביותר בגרמניה, והיחידה הגובלת בדנמרק. שלזוויג, האזור הצפוני במדינה, עבר במרוצת הדורות פעמים רבות בין גרמניה ודנמרק. במדינה מיעוט פריזי (רוב הפריזים מתגוררים בצפון הולנד) ומיעוט דני, רובו מתגורר לאורך הגבול. החוקה של שלזוויג-הולשטיין מדגישה את האוטונומיה התרבותית של מיעוטים אלו; פריזית ודנית הן שפות רשמיות במדינה (וכמו כן - סקסונית תחתית, השפה המדוברת בסקסוניה התחתונה). הולשטיין, האזור הדרומי של המדינה, בעל רוב כמעט מוחלט של גרמנים. הגבול בין הולשטיין לשלזוויג עובר בנהר האידר, והולשטיין נתחמת בדרום על ידי נהר האלבה. 
בשלזוויג-הולשטיין שיעור הזרים הנמוך ביותר מבין מדינות מערב גרמניה - 5% בלבד. טורקים מהווים את עיקר הזרים (42,000). בנוסף להם מתגוררים במדינה 14,000 פליטים לשעבר מיוגוסלביה. ב-1996 נערך פיגוע טרור חמור נגד מעון לפליטים בליבק,
בו נהרגו עשרה פליטים ועשרות נפצעו קשה. עד היום לא נמצאו האחראים למעשה.
כ-64% מתושבי המדינה פרוטסטנטים. רק כ-6% קתולים, השיעור הנמוך ביותר בכל מדינות גרמניה.

ערים

בירת המדינה והעיר הגדולה בה היא קיל. עריה של שלזוויג-הולשטיין קטנות, אך לרבות מהן חשיבות היסטורית ותיירותית גדולה, כשבראשן עומדת ליבק, אשר הייתה העיר הראשית של ברית ערי הנזה והעיר השנייה בגודלה בכל גרמניה של סוף ימי הביניים, לאחר העיר קלן.
פלנסבורג (Flensburg), העיר הגדולה הצפונית בגרמניה, שוכנת על הגבול הדני ומהווה את מרכז המיעוט הדני; היא ידועה בגרמניה גם בשל סיבה טריוויאלית למדי: שם נמצא המרכז המנהל את ה"נקודות השחורות" הנצברות על ידי עברייני תנועה; העיר הפכה שם נרדף לנקודות אלו. ערים גדולות נוספות בשלזוויג-הולשטיין הן נוימינסטר (Neumünster) ונורדרשטדט (Norderstedt). למקומות רבים בשלזוויג-הולשטיין שמות דניים לצד השמות הגרמניים, במיוחד לאורך הגבול הדני; לחלק מהמקומות שמות פריזיים. העיר הצפונית ביותר בגרמניה שוכנת על האי זילט שבתחומי שלזוויג-הולשטיין; באופן אירוני היא נקראת וסטרלנד (Westerland, "ארץ המערב"; בפריזית נכתב שם העיר Wäästerlön).
בעיר איטרזן נמצא גן וורדים מהגדולים בגרמניה שהוקם בשנת 1929.
בקרבת ליבק ממוקמת העיירה איסראלסדורף שלמרות שמה אין לה שום קשר לעם ישראל.

פוליטיקה וכלכלה

ראש ממשלת שלזוויג-הולשטיין (נכון ל-2019) הוא דניאל גינתר (Daniel Günther) מהמפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית (CDU) שנבחר ב-2017. כמו כן יש בממשלתו ייצוג למפלגת הירוקים ולמפלגה הדמוקרטית החופשית (FDP).
בשלזוויג-הולשטיין מפלגה ייחודית - איחוד הבוחרים של דרום שלזוויג  - התומכת במתן אוטונומיה מוגברת למיעוט הדני והפריזי. בעבר לא הצליחה המפלגה לעבור את אחוז החסימה, אך בבחירות שנערכו במרץ 2005 הפתיעה המפלגה וזכתה להצלחה ניכרת. בבחירות שנערכו בשנת 2017 לא הצליחה לעבור את אחוז החסימה.
שלזוויג-הולשטיין היא מהמדינות החלשות כלכלית במערב גרמניה, בעיקר בשל בידודה הגאוגרפי. שיעור החקלאים במדינה הוא מהגבוהים בגרמניה. שיעור האבטלה במדינה ממוצע (12% נכון ל-2005). אוכלוסיית המדינה גדלה בקצב גבוה יחסית לשאר אזורי גרמניה (כשברובם האוכלוסייה דווקא מתכווצת).
התיירות מהווה מקור הכנסה חשוב בשלזוויג-הולשטיין. לצד ליבק שהוזכרה לעיל, תיירים רבים נוהרים לחופיה ולאייה של המדינה. האי זילט הוא אתר גלישה ושיט אהוב. שלזוויג-הולשטיין היא אחת מארבע המדינות היחידות בגרמניה השוכנות לחוף הים, והמדינה היחידה השוכנת לחופי הים הצפוני והים הבלטי כאחד. תיירים גרמניים רבים עוצרים בערי המדינה בדרכם לקופנהגן ולשוודיה.
רקוויאם מס' 1 (כרוביני)

רקוויאם מס' 1 בדו מינור הוא יצירה פרי עטו של המלחין האיטלקי שפעל בצרפת לואיג'י כרוביני, לטקסט הרקוויאם הקתולי. היצירה היא הראשונה מבין שתי מיסות הרקוויאם שהלחין כרוביני, השנייה היא הרקוויאם מס' 2 ברה מינור. היצירה היא אחת הידועות ביצירותיו של כרובני, נחשבת לטובה מבין שני הרקוויאמים, ועודנה מבוצעת היום. לודוויג ואן בטהובן, יוהנס ברהמס ורוברט שומאן העריכו מאוד יצירה זו והושפעו ממנה.

חיבור היצירה

לאחר נפילתו של נפוליאון בונפרטה התמנה לואי ה-18 למלך צרפת. הוא עסק בשיקום מעמדו של בית המלוכה ובתור שכך, ה-21 בינואר, יום עריפת ראשו של המלך לואי ה-16 היה ליום אבל לאומי בצרפת. כרוביני נתבקש בשנת 1815 לכתוב רקוויאם ליום השנת ה-23 למותו של לואי ה-16, וכתב כך את הרקוויאם הראשון שלו בדו מינור. הרקוויאם בוצע לראשונה ב-21 בינואר 1816. ארבע שנים מאוחר יותר בוצע הרקוויאם בהלווייתו של צ'ארלס פרדיננד, הדוכס מברי שנרצח ב-14 בפברואר 1820, כרוביני כתב להלוויה זו גם מארש לוויות ומוטט נוסף.
בשנת 1834 אסר הארכיבישוף הראשי של פריז על השמעת הרקוויאם, זאת בשל העובדה שהוא כלל גם קולות נשיים במקהלה. הדבר הביא לדרישה מכרוביני לכתוב רקוויאם נוסף, והוא, שכבר היה מבוגר, כתב את הרקוויאם השני שלו, שכלל רק קולות גבריים. עם זאת, הרקוויאם הראשון נחשב לטוב מבין שני הרקוויאמים של כרוביני והוא מושמע רבות גם היום, בניגוד לרקוויאם השני, הנשכח יותר. מלחינים ידועי שם שמעו רקוויאם זה והעריכו אותו, ביניהם בטהובן, ברהמס ושומאן שביקרו אותו לטובה. היצירה השפיעה גם על מלחיני רקוויאמים מאוחרים יותר כמו הקטור ברליוז (למרות זאת, מעניינת העובדה שכרוביני עיכב את הזמנת הרקוויאם שלו).

מוזיקה וביצוע

הרקוויאם עשוי בסגנון פוליפוני שמרני, זאת על אף שהרקוויאם של מוצרט והרקוויאם של מיכאל היידן, החדשניים יותר היו ידועים כבר בזמן כתיבתו. עם זאת, התזמור של הרקוויאם ייחודי, אין ברקוויאם סולנים, בניגוד למרבית הרקוויאמים, אין חלילים בתזמור וקטעי התזמורת בפתיחה נעדרים צלילים גבוהים. בנוסף, נעשה ביצירה שימוש בגונג, כלי ייחודי יחסית לזמנו.
ביצוע ממוצע של היצירה לוקח כ-50 דקות.

הרכב

היצירה נכתבה למקהלה מעורבת של ארבע קולות ולתזמורת הכוללת: 2 אבובים, 2 קלרניתות, 2 בסונים, 2 חצוצרות, 2 קרנות, 3 טרומבונים, טימפני, גונג וסקיצת כלי קשת (כינור ראשון ושתי ויולות, צ'לי וקונטרבסים).
אלכסנדר סטניסבלייביץ'

קריירה

סטניסבלייביץ' נולד בסרביה ובגיל צעיר היגר עם משפחתו לאוסטריה, בה התחיל לשחק כדורגל. בקיץ 2007 חתם בריד. באוסטריה שיחק גם בוולפסברג, הורן, אוסטבאהן ופירסט וינה. בקיץ 2011 חתם בזלאגרסגי ט.א. מליגת העל ההונגרית.
בשנת 2013 חזר לסרביה כאשר חתם בסלוגה פטרובאץ נה מלאבי ובינואר 2014 חתם ב-OFK בלגרד. בקיץ 2014 חתם בדוניי סרם. בקיץ 2015 חתם בוויבודינה נובי סאד, עמה השתתף במוקדמות הליגה האירופית, בה הגיעה וויבודינה עד לשלב הפלייאוף. סטניסבלייביץ', הבקיע שלושה שערים בשבעה משחקים, אחד מהם היה בניצחון 0-4 נגד סמפדוריה מהסרייה א'.
בדצמבר 2015 חתם באסטרס טריפוליס מליגת העל היוונית.
ב-9 בפברואר 2018 חתם סטניסבלייביץ' ברדניצ'קי ניש.
ב-3 בפברואר 2019 חתם בבני סכנין מליגת העל.
ב-22 באוגוסט 2019 חתם בוז'דובאץ.
חמד

היסטוריה

שמו של המושב הוא ראשי תיבות של הצירוף: "חיילים משוחררים דתיים", והוא הוקם בשנת 1950 על ידי חיילים משוחררים מצה"ל שעלו לארץ לאחר השואה מצ'כוסלובקיה, פולין, רומניה, הונגריה ומדינות נוספות, בעיקר מזרח ארופיות. כדי לקבל הקצאת קרקע להקמת המושב היו צריכים לצרף קבוצת עולים חדשים שזה אך הגיעו לארץ. לתושבי המושב הוקצו אמצעים חקלאיים שיאפשרו להם לעבד את המקום בשנותיו הראשונות. עם הקמתו עסקו בני המושב בעיקר בחקלאות. כיום, משמשות חלק מאדמות המושב להשכרת מחסנים. במרכז המושב הוקם מוזיאון וארכיון חמ"ד אותו יזם ומנהל יצחק מאיר מראשוני המושב.

מוסדות ודת

במושב ממוקם בי"ס ממלכתי דתי מדעי "תורת משה" שמשרת את ילדי המושבים שבמועצה האזורית. 
בית הכנסת המרכזי במושב מעוטר בציורי קיר מיוחדים של הצייר דוד בלומברג, שמתארים את גן עדן, מעמד הר סיני, הכותל וקבר רחל. בבית הכנסת גם ספרייה לזכרו של לוחם המילואים רס"ל שמואל דן מייזליש שנפל במבצע חומת מגן. 
במושב ישנו פעוטון, גני ילדים, בית ספר ממ"ד, סופרמרקט, סניף בני עקיבא ומוזיאון לראשית ההתיישבות.
בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 הוקמה במושב על ידי רב המושב שלמה נח קרול ישיבה חרדית שנקראה "חמדת שמואל" על שמו של מרדכי שמואל קרול. כיום שוכנת במבנה זה ישיבת מאור יצחק.

פנאי

במושב מרכז תרבות "בית אריה" לזכרו של סמ"ר אריה חן ציון שנפל במלחמת יום הכיפורים שמארח מופעי בידור, הרצאות ומפגשים של חברי המושב. במושב סניף בני עקיבא (ע"ש שמואל דן מייזליש שנפל במבצע חומת מגן), מועדון לגיל הזהב, ספרייה קהילתית ועוד. יום העצמאות במושב התפרסם בזכות ריקודי ההורה הגדולים שמורכבים מבני הנוער ועד בני גיל הזהב.

ממייסדי מושב חמ"ד

סגן-אלוף (מיל.)אליהו חן-ציון - בכיר לשעבר במפד"ל, היה במלחמת העצמאות מפקדה של "הפלוגה הדתית" של חי"ש תל אביב. במלחמת יום כיפור שכל את בנו בכורו אריה,שנקרא על שם דודו -אחיו של אליהו, יהודה - אריה חינצינסקי (חן ציון) שנפל בקרב בגוש עציון ערב הקמת המדינה .
דוד (בוטק) איזבוצקי - יקיר הסתר של המוסד אשר בשנות ה-50 וה-60 פעל במשימות מיוחדות בחו"ל מטעם הסוכנות היהודית והיה שותף בהעלאת והבאתם לארץ של יהודים ממרוקו,תוניס וארצות נוספות באזור צפון אפריקה.

בינוי

במושב הרחבה קהילתית של 100 מגרשים.
סרן לרבי

אייאקס אמסטרדם

לרבי שיחק כנער במועדון הדני פרמאד אמאגר, ממנו עלה לקבוצה הבוגרת בשנת 1975, וכבר באותה שנה חתם באייאקס אמסטרדם מליגת העל ההולנדית, כאשר היה בן 17. אייאקס אמסטרדם הייתה באותן שנים מועדון גדול בזירה האירופית והמקומית, ולרבי זכה עמה בחמש אליפויות הולנד בשמונה עונות בהן שיחק בקבוצה. לרבי צבר 206 הופעות וכבש 66 שערים בתקופתו באייאקס.

באיירן מינכן ומונקו

בקיץ 1983 חתם לרבי בבאיירן מינכן, כמחליפו של פול ברייטנר שפרש מכדורגל. לרבי שיחק בבאיירן מינכן שלוש עונות, בהן זכה בשתי אליפויות הבונדסליגה ובשני גביעים מקומיים, צבר 89 הופעות והבקיע 22 שערים. בקיץ 1986 חתם במונקו מליגת העל הצרפתית, שם שיחק עונה אחת, וכבש שלושה שערים ב-27 הופעות.

פ.ס.וו איינדהובן

בשנת 1987 חתם לרבי בפ.ס.וו איינדהובן, ובשנת 1988 הגיע להישג המשמעותי ביותר בקריירה שלו, כאשר זכה עם הקבוצה בגביע אירופה לאלופות, לאחר ניצחון 5-6 בבעיטות הכרעה על בנפיקה ליסבון במשחק הגמר, כאשר לרבי הבקיע את אחת הבעיטות, במשחק שהסתיים בתוצאה 0-0 לאחר 120 דקות. לכך הוסיף לרבי שתי זכיות נוספות באליפות הולנד עם איינדהובן, נוסף על חמש הזכיות שהשיג עם אייאקס אמסטרדם. בשנת 1990 פרש לרבי ממשחק פעיל, לאחר שלוש עונות באיינדהובן, בהן צבר 81 הופעות והבקיע 16 שערים.

קריירה בינלאומית

לרבי שיחק בנבחרות הצעירות של דנמרק החל משנת 1973, ובשנת 1978 ערך בכורה בהנבחרת הבוגרת. לרבי שיחק עם דנמרק בשלושה טורנירים גדולים. ביורו 1984 כבש שער יתרון בחצי הגמר נגד נבחרת ספרד, שהשוותה בהמשך המשחק, וניצחה 5-4 בבעיטות הכרעה, למרות בעיטה מוצלחת של לרבי. במונדיאל 1986 השיג לרבי עם דנמרק מאזן מושלם בשלב הבתים, אך בשמינית הגמר הודחה נבחרתו, שוב על ידי נבחרת ספרד, והפעם לאחר תבוסה בתוצאה 5-1. הטורניר הגדול האחרון בו לרבי השתתף היה יורו 1988, בו דנמרק לא השיגה ולו נקודה אחת. בשנת 1989, פרש מהנבחרת לאחר 11 שנים, 67 הופעות ועשרה שערים.

קריירת אימון

באוקטובר 1991 פוטר יופ היינקס מאימון באיירן מינכן לאחר פתיחת עונה גרועה, ולרבי מונה כמחליפו. התוצאות שלרבי השיג בשנה זו לא השביעו את רצון ההנהלה גם כן, והוא פוטר בפברואר 1992 לאחר הדחה משפילה מגביע אופ"א על ידי קבוצת B 1903 מליגת העל הדנית במפגש כפול לאחר 6-3 בסיכום שני המשחקים. לאחר מכן הפך לסוכן שחקנים מוסמך על ידי פיפ"א.
מרדכי טברסקי

קורות חייו

נולד בצ'רנוביל לשרה ולרבי מנחם נחום מצ'רנוביל, מתלמידי הבעל שם טוב והמגיד ממזריטש ובעל ספר "מאור עיניים". 
אשתו הראשונה חיה שרה הייתה בתו של הרב אהרן הגדול מקרלין. לאחר פטירתה נישא לפייגא בתו של הרב דוד לייקעס תלמידו של הבעל שם טוב. שמונת בניו כיהנו אחרי פטירתו כאדמו"רים ברחבי אוקראינה, והיו מהבולטים בהפצת תורת החסידות באותה תקופה.
כשחייבה הממשלה הרוסית את נתיניה לכנות את עצמם בשם משפחה, בחר הרב מרדכי בשם טברסקי, על שם העיר טבריה, בה התיישבו תלמידי המגיד ממעזריטש.
לרב טברסקי היו חסידים רבים ועיירות רבות מינו אותו כ"מגיד מישרים" שלהם. הוא התנהג בעשירות וברחבות שלא כמנהג אביו, אך אם זאת אכילתו הייתה מעט מאוד וכמעט שלא נהנה מעניינים גשמיים.רבי שלום רוקח מבעלז העריצו ושלח פעם אליו פ"נ ואמר שהוא מפרנס בכספו הרב את הצדיקים הנסתרים,על הערצה זו כותב גם רבי יוסף שאול נתנזון ה"שואל ומשיב":והרב הגאון הצדיק מבעלז כק"ש מוהר"רשלום מבעלזא ז"ל אמר עת הסב בסעודת שבת, שאם היה הצדיק מטשערנאביל במדינתינו היה נוסע כמה פרסאות לקראתו. בין תלמידיו הרבים היו הרבנים ישראל דב מווילדניק אברהם דב מאבריטש. דברי תורתו התפרסמו בספר "ליקוטי תורה" אשר זכה להסכמות ממנהיגי חסידות. בתשס"א (2000-2001) הודפס הספר מחדש במהדורה מתוקנת ובתוספת מפתחות בשם "ליקוטי תורה השלם".
בתחילת יוני 1893 ערך הרב את טקס הקידושין של חיים נחמן ביאליק ומאניה אוורבוך. הטקס נערך בקורוסטישוב.
אחיינו (נכד גיסו הרב אברהם מקוריסצ'וב) הרב ישראל מרוז'ין קרא לאחד מבניו (הרב  מרדכי פייבוש מהוסיאטין) בשם מרדכי, עוד בחייו של רבי מרדכי מצ'רנוביל, בניגוד למסורת היהודית האשכנזית, שלא קוראים לילדים בשם אחרי אנשים בעודם בחייהם. כשנשאל על כך, ענה: "הדוד שלנו מצ'רנוביל הוא כבר כמה שנים מעל העולם הזה, כאילו אינו בעולם הזה". 
הרב טברסקי היה מעורב בלחץ שהופעל על הרבנית חנה רחל הידועה בכינוי הבתולה מלודמיר להנשא לאיש, למרות אי רצונה.
הרב טברסקי נפטר בקייב בכ' באייר תקצ"ז (1837). בעודו בחיים הכין את מקום קבורתו בפאתי הכפר אנטיווקה ליד קייב, באמרו ששם אין כנסיות, וכך קול הפעמונים לא יפריע למנוחתו. קברו נמצא באמצע שדה משקיף על גבעות ונהר.
On the Run II Tour

הצלחה מסחרית

סיבוב ההופעות זכה להצלחה מסחרית אדירה כאשר גרף 253.5 מיליון דולר מ-48 הופעות בלבד (5.2 מיליון דולר פר הופעה בממוצע) ובכך הפך לסיבוב ההופעות השלישי המרוויח ביותר לשנת 2018. גם מכירות הכרטיסים היו חסרות תקדים אשר מכירות הכרטיסים לכל ההופעות הסתכמו בסכום של 2,177,049 כרטיסים (כ-45,355 כרטיסים פר הופעה בממוצע).
הכרטיסים להופעות נמכרו במהירות אדירה, הכרטיסים להופעות בהולנד אזלו תוך שעה אחת בלבד (97,869 כרטיסים) וכך גם בפריז (111,615 כרטיסים), לנדובר (81,964 כרטיסים), מזרח רתרפורד (99,755 כרטיסים), שיקגו (86,602 כרטיסים), יוסטון (88,022 כרטיסים), אטלנטה (105,170 כרטיסים), פסדינה (106,550 כרטיסים) ובלונדון.
האחים עוודאללה

האחים עאדל ועמאד עוודאללה היו בכירים בזרוע הצבאית של חמאס בגדה לאחר הריגת יחיא עיאש, לכידת חסן סלאמה ומותו של מוחי א-דין א-שריף בפיצוץ מכוניתו. עאדל עוודאללה היה ראש הזרוע הצבאית של חמאס באמצע שנות התשעים.

חייהם

עאדל עוודאללה נולד ב-1967 באל-בירה. החל באמצע שנות ה-80 בלימודי מתמטיקה באוניברסיטת אל-קודס במזרח ירושלים, אולם עבר לאחר זמן קצר ללימודי שפה וספרות ערבית באוניברסיטת בית לחם. נעצר על ידי ישראל באינתיפדה הראשונה בגין פעילותו בחמאס.
לאחר חיסולו של יחיא עיאש, שהיה מפקד הזרוע הצבאית של החמאס בגדה, תפס את מקומו חסן סלאמה, וביחד עם מוחמד דף, מפקד הזרוע הצבאית של החמאס ברצועת עזה, הובילו את פיגועי הנקמה על חיסולו של עיאש.
אחרי לכידתו של סלאמה בחברון ומותו של א-שריף בפיצוץ מכוניתו, נטל לידיו עאדל עוודאללה את הפיקוד על הזרוע הצבאית. אחיו, שהיה גם הוא בכיר בחמאס, נתפס על ידי אנשיו של רג'וב, וישב בכלא ביריחו. באוגוסט 1998 נמלט מכלאו ביריחו, ופגש את אחיו בכפר ליד חברון, שם חוסלו על ידי כוח של הימ"מ באוקטובר 1998, בראשותו של מפקד היחידה דוד בן שימול בעקבות מידע מודיעיני של השב"כ..
חמאס הודיע אז וגם לאחר מכן, בעיקר אחרי מבצע חומת מגן, שהוא רואה ברג'וב את האחראי לחיסול האחים עוודאללה, שכן להערכתו בריחת עמאד מהכלא הייתה מבוימת, ובעצם איפשרו לו לברוח מתוך ידיעה שייפגש עם אחיו, שהיה המטרה העיקרית בעיני רג'וב ובעיני ישראל.
במקום חיסולם של האחים עוודאללה נמצא ארכיון שלם על כל פעילות החמאס בגדה, דבר שעזר לחסל פעילים רבים של החמאס בגדה.
את מקומם כמפקד הזרוע הצבאית של חמאס בגדה תפס מחמוד אבו הנוד, שכעבור זמן חוסל גם הוא על ידי צה"ל.