google/wiki40b huggingface dataset:
פני צ'לנוב-קריגר

פני צ'לנוב-קריגר (1898–1977) הייתה רופאת ילדים ישראלית, ילידת רוסיה, ויו"ר איגוד הרופאות בישראל, בהר"י.

קורות חיים

צ'לנוב-קריגר נולדה במוסקבה, והייתה בתו של המנהיג הציוני והרופא ד"ר יחיאל צ'לנוב. למדה רפואה בקניגסברג ובברלין, והתמחתה בברלין ברפואת ילדים במחלקתו של פרופ' צרני.
עלתה לארץ-ישראל בשנת 1924, עם אמה רבקה, ושני אחיה: בנימין וזאב. עבדה בכפר הנוער מאיר שפיה, ובבתי החולים הדסה-ירושלים והדסה-צפת.
בצפת הכירה את ד"ר משה קריגר, לו נישאה בשנת 1929. היא ילדה את בתם נירה קריגר-דן (1930–2015) ואת בנם יחיאל. הזוג עבר לתל אביב. בשנת 1934 הקימה עם בעלה את "בית קריגר" בשדרות רוטשילד 71. בשנות השלושים היא גם הקימה, ביחד עם ד"ר שפירא את "לטף" - בית ילדים וסנטוריום בתל אביב.
משנות השלושים של המאה העשרים היא הייתה יושב ראש איגוד הרופאות בישראל, ומילאה מגוון תפקידים ציבוריים נוספים. במהלך מלחמת העולם השנייה התנדבה לשירות בצבא הבריטי, בדרגת קפיטן (סרן). היא גם עבדה במגן דוד אדום, במשמר האזרחי ובמרפאות קופת חולים כללית באזור תל אביב עד יום מותה.
נהרגה בתאונת דרכים ב-21 באוקטובר 1977, בשובה מעבודתה במרפאת ילדים של קופת החולים. ביתם של פני ומשה, "בית קריגר", הפך למלון בוטיק לאחר ששופצו 25 דירות יוקרה.
ד"ר אפרים סיני נזכר: "פניה הייתה אישיות נדירה ומלאת קסם. מבית אביה ירשה את מיטב מסורת יהודי רוסיה, ובזכות עצמה הייתה אישה בעלת שיעור קומה".
נסיכות הבוחר ממיינץ

היסטוריה

בישופות מיינץ נוסדה עוד בתקופת השלטון הרומי בעיר, ועם הזמן תפסה מקום חשוב ככנסיית המטרופולין. בשנת 780 קיבלה הבישופות מעמד של ארכיבישופות, ובשנת 1356 קיבלה הארכיבישופות מעמד של נסיכות הבוחר, והארכיבישוף של המחוז היה אחד מהנסיכים שבחרו בקיסר האימפריה הרומית הקדושה.
הארכיבישוף של מיינץ, היה הממונה על בחירת הקיסר, והוא היה מזמן את שאר הנסיכים לצורך הבחירה, ולאחר מכן היה מושח ומקדש את הקיסר החדש. בנוסף היה הארכיבישוף קנצלר האימפריה הרומית הקדושה, ונחשב כשני לקיסר וראש לכל נסיכי האימפריה.
שטח הארכיבישופות השתרע על שטחים באזור מיינץ משני צידי הריין, על שטח לאורך המיין, ועל שטחים בסקסוניה התחתונה ובתורינגיה סביב ארפורט.
בשנת 1803 הוחלט על חילוט נכסי הכנסייה באימפריה, ואף הארכיבישופות של מיינץ פורקה, ושטחיה חולקו בין צרפת, ממלכת פרוסיה, הדוכסות הגדולה של הסן, דוכסות נסאו, ונסיכות אשפנבורג.
אריאל דורפמן

קורות חיים

אביו של דורפמן, אדולף, נולד באודסה ואמו פאני לבית זליקוביץ', במולדובה. אחרי לידתו של אריאל בבואנוס איירס, עברה המשפחה היהודית לארצות הברית ולבסוף לצ'ילה. הוא למד באוניברסיטה של סנטיאגו דה צ'ילה, היכן שהוא מלמד כיום.
בשנות שלטונו של סלוודור איינדה 1970-1973 הוא עבד במשרד התרבות. אחרי ההפיכה של הרודן אוגוסטו פינושה הוא נאלץ לברוח לארצות הברית, שם הוא מלמד מאז שנת 1985 באוניברסיטת דיוק. מאז חזרתה של צ'ילה למשטר דמוקרטי הוא מחלק את זמנו בין ארצות הברית לצ'ילה.
המחזה המפורסם ביותר של דורפמן הוא "העלמה והמוות" (1991), המתרחש בשנת 1991 מול חזרתה של צ'ילה לדמוקרטיה וכינון הוועדה הלאומית לאמת ולפיוס. המחזה הועלה בעברית בבימוי חנן שניר בתיאטרון הבימה בשנת 1994 ובבימוי נולה צ'לטון בתיאטרון חיפה בשנת 2001, והיה הבימוי האחרון של ג'וליאנו מר בישראל, בשנת 2010. המחזה גם הפך לסרט קולנוע בבימויו של רומן פולנסקי בשנת 1994.
אקסוסט

היסטוריה

האקסוסט נבנה על ידי חברת MBDA, חברה אירופאית לייצור טילים. פיתוחו החל בשנת 1967 כטיל מדגם MM38 המשוגר מספינות. הגרסה המשוגרת ממטוסים החלה להיבנות בשנת 1974 ונכנסה לשירות ב-1979. הטיל מיועד לפגוע בספינות גדולות. ההנחיה מתחילה כניווט אינרציאלי ועוברת לביות מכ"מי לקראת הפגיעה במטרה. הטיל מונע על ידי מנוע דלק מוצק לטווח מרבי של 70 קילומטרים. גרסת הטיל לשיגור מצוללות משוגרת בתוך מעטפת שיגור שמתפרקת לאחר היציאה מהמים.
ג'לג'וליה

היסטוריה


הכפר שוכן בצד "דרך הים" ההיסטורית. ביישוב נמצאו חרסים מתקופת הברונזה המאוחרת, תקופת הברזל, התקופה הפרסית, התקופה הערבית הקדומה, ומן התקופה הצלבנית.
יש חוקרים המזהים את המקום עם גלגל (שבשרון), אחת מערי הממלכה הכנעניות שכבש יהושע "מלך גוים לגלגל" (יהושע י"ב, כ"ג).
בתחומי היישוב שרידי חאן גדול מן התקופה הממלוכית, שנמצאים בחלקו הדרומי של הכפר. שטחו של החאן מוערך בלמעלה מ-5,000 מטרים רבועים, ובתקופת הביניים שימש תחנה חשובה בדרך השיירות ממצרים לסוריה. בכפר עברה גם דרך יפו - שכם, ואזור הכפר היה צומת בין שתי הדרכים.
ביישוב מצויים גם שרידי טחנת סוכר מן התקופה הצלבנית, שמאוחר יותר הפכה למסגד אבו אלעון. במתחם קבר קדוש מוסלמי המיוחס לשמס אלדין, שר צבא מפקודיו של צלאח א-דין. זהו מבנה פתוח לצד מערב, שייחודו בסגנונו הגותי. המבנה הוא מתקופת השלטון הצלבני בעבר חשבו שהמבנה שימש "מסכרה" - בית מלאכה להפקת סוכר מקנים שגידלו בסביבה. אך טענה זו הופרכה .
הסיבה למחשבה זו הייתה עקב דמיונו למסכרה צלבנית הנמצאת בטירת קולוסי שליד לימסול בקפריסין, מסכרה שנשתמרה בשלמותה. בג'לג'וליה לא נמצאו מתקנים לייצור סוכר כלל .

אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף 2017, מתגוררים בג'לג'וליה 9,836 תושבים (מקום 164 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎2.3%‏.   לפי נתוני הלמ"ס נכון לסוף 2016, לג'לג'וליה דירוג של 2 מתוך 10, במדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2015. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשע"ו (2015-‏2016) היה 74.3%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת סוף 2015 היה 5,044 ש"ח (ממוצע ארצי: 8,868 ש"ח).
להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב:
לוח שכיחות

לוח שכיחות הוא טבלה המתארת בסטטיסטיקה את ההתפלגות של משתנה איכותי, או את ההתפלגות המשותפת של שני משתנים איכותיים או יותר. תהליך יצירת הנתונים ללוח השכיחות יכול להיות מולטינומי או פואסוני.
המונח "לוח שכיחות" הופיע לראשונה במאמר של קרל פירסון מ-1900. באותה שנה פירסון הציג את גם מבחן חי בריבוע לבדיקת השערת אי התלות בין שני משתנים איכותיים.

ניתוח לוחות שכיחות

מבחינת סטטיסטיקה תיאורית, ניתן לחשב מדדי מיקום ופיזור לכל משתנה בנפרד, בהתאם לסולם המדידה של המשתנה.
קיים מבחר גדול של מדדי קשר למדידת עוצמת הקשר בין שני משתנים בלוח שכיחות דו ממדי. חלקם ניתנים להכללה עבור לוחות שכיחות ממימד גבוה יותר. כן קיימים מבחנים לבדיקת השערת אי התלות בין שני משתנים, הנפוץ שבהם הוא מבחן חי בריבוע. חלק ממבחנים אלה ניתנים גם הם להכללה ללוחות שכיחות ממימד גבוה יותר.
ההסקה הסטטיסטית על לוחות שכיחות מתחלקת לשני תחומים עיקריים. באחד מהם המיקוד הוא על מבנה הקשר בין המשתנים, והשני מציג את אחד המשתנים כמשתנה מוסבר ואת שאר המשתנים כמשתנים מסבירים, במסגרת ניתוח רגרסיה.
הבריחה למצרים

הבריחה למצרים הוא אירוע המתואר בבשורה על פי מתי שבו ברח יוסף, אבי ישו יחד עם משפחתו למצרים, לאחר שהוזהרו שהורדוס עומד להרוג את כל התינוקות באזור בית לחם. האירוע מתואר באמנות הנוצרית כחלק מתיאורי חיי ישו.

בברית החדשה

תיאור הבריחה מופיע רק בבשורה על פי מתי. על פי הבשורה, כששלושת האמגושים הגיעו לחפש את ישו, הם פגשו בהורדוס וסיפרו לו ש"מלך היהודים" עומד להיוולד בבית לחם. הורדוס שואל אותם מתי נראה הכוכב המבשר על לידת המשיח ואיפה הוא עומד להיוולד. מיד לאחר ביקורם אצל מרים וישו, נגלה מלאך ליוסף ומצווה עליו לברוח למצרים ולהישאר שם עד שיורה לו המלאך לחזור, כי הורדוס רוצה להרוג את התינוק. מיד קם יוסף ובאותו לילה לקח את אשתו ובנו למצרים, שם נשארו עד מות הורדוס.

לאחר מות הורדוס, שב ונגלה המלאך ליוסף ואומר לו שאלו המבקשים להרוג את הילד מתו וכי עליו לחזור לארץ ישראל. כיוון שיורשו של הורדוס היה בנו ארכלאוס, לא חזר יוסף אל יהודה, אלא אל הגליל, לנצרת.
מתי מקשר את הסיפור לכמה נבואות מהברית הישנה על מנת להוכיח את אמיתות שליחותו של ישו. הוא מצטט את הנביא הושע בפסוק "ממצרים קראתי לבני" כדי להראות שבן האלוהים ייקרא לבוא ממצרים. את תיאור טבח החפים מפשע הוא מסיים בהערה "אז נתקיים הנאמר בפי ירמיהו הנביא: קול ברמה נשמע, נהי בכי תמרורים, רחל מבכה על-בניה, מאנה להנחם כי אינם". את המעבר של יוסף ומשפחתו לנצרת הוא מסיים "למען יתקיים הנאמר על-פי הנביאים כי נצרי יקרא לו", אם כי פסוק כזה לא מופיע בתנ"ך.

מקורות חוץ-קאנוניים

בעוד מתי לא מפרט על המאורעות בדרך למצרים, על השהות בה ועל הדרך חזרה, בשורות אפוקריפיות שונות מרחיבות על כך. הן מספרות על מפגש עם שני הגנבים שנצלבו עם ישו, על פסלים שנשברו לפניו והתפוררו ועל נביעת אפרסמון מעץ סרק.
במצרים קיימות מספר כנסיות ומקומות קדושים לנצרות, באתרים שעל פי המסורת שהתה בהם המשפחה הקדושה. האתר הידוע שבהם הוא הכנסייה הקופטית "סרגיוס ובכחוס הקדושים" שנקראת גם "אבו סרגא". על פי המסורת, הכנסייה בנויה באתר בו התגוררה המשפחה הקדושה תקופה מסוימת בעת שהותה במצרים.

באמנות

הבריחה למצרים היא נושא פופולרי לציורים על חיי ישו, כשרבים מהציורים מראים את מרים רוכבת על חמור ומחזיקה את ישו, כשיוסף מוביל את החמור. הצגה זו שאולה מהתיאור הביזנטי למסע של יוסף ומרים לבית לחם. מהמאה ה-15 ואילך הציגו בדרך כלל הציורים באמנות מערב אירופה, את המשפחה הקדושה נחה בעת המסע, פעמים רבות עם מלאך או נער צעיר. בציורים מוקדמים של אותה תקופה נראים ברקע הניסים המסופרים בבשורות האפוקריפיות, כחלק מציורי נוף שנעשו פופולריים אז. הניסים המצוירים כוללים את הפסלים שנשברו לפני ישו, עץ דקל שצמח כדי שיוכלו לאכול מפירותיו, עץ אפרסמון שגדל בשבילם ושודדים שנמנעו מלשדוד אותם.

ציורים נוספים מראים את מפגשם של התינוקות ישו ויוחנן המטביל במצרים, כשהמפורסמים שבהם הם המדונה בין הסלעים של לאונרדו דה וינצ'י ו"המשפחה הקדושה פוגשת את יוחנן הילד" של רפאל.
Você Partiu Meu Coração

וידאו קליפ

לשיר צולם ווידאו קליפ מצליח אשר זכה להצלחה עולמית, ונכון ל-20 באוגוסט 2017, מונה הצפיות שלו עומד על למעלה מ-240 מיליון צפיות. קליפ זה הוא הנצפה ביותר של ניגו דו בורל ווסלי ספאדו, והשלישי הנצפה ביותר של אניטה. 
בתחילת הקליפ מקבלים הזמרים מכתב שבו ניתן לראות סרט נע של עצמם, לאורך כל הקליפ ניתן לראות את המכתב ואת מה שבתוכו. בין לבין ניתן לראות את אניטה וניגו דו בורל על מסך מלא בפרחים ורודים וכחולים, כאשר הם רוקדים לצלילי השיר.
אמליטה גאלי-קורצ'י

ביוגרפיה

גאלי-קורצ'י נולדה כאמליטה גאלי למשפחה מן המעמד הבינוני-עליון במילאנו ובנעוריה למדה נגינה בפסנתר. את ההשראה לשירה קיבלה מסבתה. גם מלחין האופרות פייטרו מסקאני עודד אותה לפתח קריירה של זמרת. שירתה של גאלי-קורצ'י הייתה, בחלקה הגדול, תוצאה של למידה עצמית, מתוך האזנה לזמרות סופרן אחרות, קריאת ספרים בנושא שיטות שירה ואימון קולה בעזרת תרגילי פסנתר, כל זאת מבחירתה היא.
הופעת הבכורה של גאלי-קורצ'י באופרה התקיימה בטראני ב-1906, בתפקיד ג'ילדה בריגולטו של ורדי. שבחים לשירתה לא איחרו להגיע מכל רחבי איטליה.
בשנת 1908 נישאה למרקיז לואיג'י קורצ'י וצירפה את שם משפחתו לשמה. הזוג התגרש בשנת 1920 וכעבור שנה נישאה גאלי-קורצ'י להומר סמואלס, המלווה שלה.
גאלי-קורצ'י הרבתה במסעות באירופה ובדרום אמריקה. ב-1915 שרה בשתי הצגות של "לוצ'יה די למרמור" מאת דוניצטי עם אנריקו קארוזו, בבואנוס איירס. היו אלה הופעותיה היחידות עם הטנור האגדי. גאלי-קורצ'י הגיעה לארצות הברית בשנת 1916 כאלמונית, למעשה. היא תכננה שהות קצרה, אבל הופעתה כג'ילדה ב"ריגולטו" קצרה תשואות נלהבות כל כך בשיקגו, שגאלי-קורצ'י נענתה להזמנה להישאר עם האופרה הלירית של שיקגו. היא הייתה חברה בלהקת האופרה עד 1924. בשנת 1916 גם חתמה גאלי-קורצ'י על חוזה הקלטות עם "חברת המכונה המדברת של ויקטור" והקליטה רבות לחברה זו עד 1930. בשנת 1921 הצטרפה גאלי-קורצ'י למטרופוליטן אופרה בניו יורק ועם הלהקה הזו נשארה עד לפרישתה מהופעות אופרה בשנת 1930.
גאלי-קורצ'י הייתה תלמידתו של מורה המדיטציה והיוגה, ההודי פאראמהאנסה יוגננדה. היא כתבה את ההקדמה לספרו של יוגננדה משנת 1920, "לחישות מן הנצח".
כיוון שמאסה בפוליטיקה של בית האופרה וסברה, שהאופרה היא צורת אמנות גוועת, פרשה גאלי-קורצ'י מבימת האופרה בינואר 1930 והתמקדה תחת זאת בהופעות קונצרטנטיות. בעיות גרון הציקו לה במשך שנים רבות ובשנת 1935 עברה ניתוח להסרת זפקת של בלוטת התריס. על אף הזהירות המופלגת שננקטה בשעת הניתוח, שבוצע בהרדמה מקומית, נגרמה פגיעה לקולה. הסברה הייתה, שעצב אל מיתרי הקול, ההסתעפות החיצונית של עצב הגרון, ניזוק בניתוח, וכתוצאה מכך איבדה את יכולתה לשיר צלילים גבוהים. העצב הזה נודע מאז בשם "עצב גאלי-קורצ'י".
בשנת 2001 "קרוקס ורקאברן עיינו במאמרי עיתונות שנכתבו אותו זמן בעקבות הניתוח, ניהלו שיחות עם עמיתים וקרובי משפחה של המנתח והשוו את הקריירה של גאלי-קורצ'י עם זו של זמרות אחרות" והגיעו למסקנה, שהירידה בטיב קולה לא הייתה, ככל הנראה, תוצאה של פגיעה כירורגית.
בשנת 1936 ניסתה גאלי-קורצ'י, שלא בחוכמה, את כוחה בחזרה לאופרה בתפקיד מימי בלה בוהם של פוצ'יני, בשיקגו. הניסיון הכאוב הבהיר לה ולזולתה, כי ימי שירתה תמו. אחרי עוד כמה רסיטלים פרשה לחלוטין מהופעות ושארית חייה עברה עליה בקליפורניה, עד מותה בנובמבר 1963 בגיל 81.
.es

es. היא סיומת האינטרנט הלאומית  של שמות התחום (domain name) של אתרי אינטרנט הרשומים בספרד. הסיומת נרשמה בשנת 1988. הסיומת מנוהלת על ידי ארגון ESNIC הספרדי.
תחת סיומת זו ניתן לרשום גם אתרים עם סיומת אינטרנט משנית. בעבר חלו הגבלות על הרשמת אתרים עם סיומת אינטרנט משנית, ורק אדם שהיה לו קשר כלשהו עם ספרד יכול היה לרשום אתר בסיומת זו. בשנת 2005 הוסרה ההגבלה לאחר הליך רב-שלבים, שבסופו הרשמת אתרים בסיומת משנית ספרדית הייתה פתוחה מכל מקום ברחבי העולם.
תרנגול לבן

תיאור

ההדפס "תרנגול לבן" נוצר בשנת 1979 והודפס במהדורה של 110 עותקים בסדנת ההדפס ירושלים על נייר "ריבס" (Rives) בגובה 76.5 ס"מ, וברוחב 57 ס"מ במכבש על ידי סידון רוטנברג. דימוי התרנגול הוא אחד מן הנושאים הרווחים ביצירתו של פינס. קטלוג הדפסיו מציין עוד 8 הדפסים בנושא זה.
ההדפסה כללה שימוש בארבעה לוחות הדפסה, עשויים עץ אורן, שאחד מהם שימש לטכניקת "איריס". השימוש של פינס בלוחות ההדפס מעידים על שליטתו הגדולה בטכניקה. בשונה מעבודותיו המוקדמות יותר, כגון "טיגריס", בעבודה זו ובדומות לה פינס אינו עושה שימוש ב"לוח מפתח" שחור, המגדיר את הדימוי ושלוחות הצבע האחרים מהווים תוספת לו, כי אם הצבע השחור מהווה מרכיב שווה ערך בקומפוזיציה הצבעונית.
הר סטורם (אלברטה)

גאוגרפיה

ההר ממוקם ברכס מיסטי, לצד הכביש המהיר 40 של אלברטה, דרומית מערבית למעבר הייווד.
ההר ממוקם בין הר ארת'וזה להר מיסט, בקצהו הדרומי של רכס מיסטי.
גובהו של הר 3,095 מטרים.
שמו של ההר ניתן לו על ידי ג'ורג' מרסר דוסון בשנת 1884, על שם ענני סערה הוא ראה על הפסגה.

הר סטורם "האחר"

דוסון קרא להר נוסף בשם "הר סטורם" - הר שנמצא כ-100 ק"מ דרומית להר זה, על קו פרשת המים של אמריקה, בגבול בין פרובינציית אלברטה ופרובינציית קולומביה הבריטית, ובין הפארק הלאומי באנף לבין הפארק הלאומי קוטניי.
שתי פסגות סמוכות באופן יחסי החולקות אותו שם, הוא דבר נדיר, בייחוד לאור העובדה ששני השמות הזהים ניתנו על ידי אותו אדם.
רחרחן

רַחְרְחַן (באנגלית: Sniffer) או רַחְרְחַן מָנוֹת (באנגלית: Packet Sniffer) הוא תוכנה או חומרה המאפשרת להאזין ולתעד תקשורת מחשבים העוברת בנקודה כלשהי ברשת. הרחרחן קולט את חבילות מידע היוצרות את התקשורת, מנתח אותן בהתאם ל-RFC הרלוונטי ומציג אותן למשתמש לאחר הניתוח.

האיום האבטחתי והתמודדות עמו

אחד משימושי הרחרחן הוא לצורכי תקיפת מחשבים וריגול אחר משתמשים ברשת. נוכחות של גורם תוקף ברשת מאפשרת לו במקרים מסוימים לקבל את תוכן התעבורה שמייצר משתמש אחר ברשת ולחקור אותה. האיום נובע מכך שקיימים פרוטוקולים המעבירים מידע רגיש כגון סיסמאות, מידע מסווג, מספר כרטיס אשראי וכדומה ללא הצפנה מתאימה. לעיתים הנתונים מוצפנים או מקודדים על ידי פונקציית גיבוב באופן שמאפשר פתיחה של הקידוד וחשיפת המידע הרגיש. הדרך להתמודד עם איום זה היא להקפיד להשתמש בחלופות המוצפנות: SSH (והאפליקציות המשתמשות בו: SCP ו-SFTP), ופרוטוקולים מבוססי SSL כגון HTTPS ו-FTPS ולהימנע מהעברת נתונים בפרוטוקולים הלא-מוצפנים.
הפארק הלאומי בנדהאווגרה

החי והצומח

הפארק המצוי בקצה של רמת דקאן מכיל עמקים בעלי כרי מרעה, בעיקר סביב אזורי נהר. הפארק מוקף ביערות נשירים ויערות של עצי שאלה (Shorea robusta). בכמה אזורים הוא מוקף בסבכי במבוקים.
בפארק ישנם מעל 250 מיני עופות, הבולטים מביניהם הם עגורי סארוס הנודדים בלהקות בעונה היבשה לפארק כדי ליזון משדות המרעה וכן ישנם מיני ציפורי שיר, תוכים, עופות דורסים כמו נשר הודי, תרנגולאים כמו טווס הודי ותרנגול בנקיבה ועופות מים. ישנם על פי הפקחים 80 מיני פרפראים וכמה מיני זוחלים.
מספר היונקים בפארק הוא קטן מאוד, רק 35 מינים נמצאים בפארק וטורפי-העל שבהם כוללים את הטיגריס הבנגלי ונמרים. בפארק שגודלו רק 105 קמ"ר ישנם טיגריסים בטריטוריות שגודלם 4.77 קמ"ר בממוצע. מספר הטיגריסים בפארק על פי תצפיות מ-2012 הוא 42–47 פרטים, מספר צפוף יחסית לפארקים בהודו והוא מכיל טיגריסים גדולים יחסית. לעיתים נדירות הטיגריסים מהשמורה נודדים החוצה ומגיעים לעימות עם אנשים שחלקם נורים בהם.
בפארק ישנם מיני פרסתנים שונים כמו הגאור, הפרה הגדולה בעולם שחי בעדרים קטנים לאורך הפארק. בתחילה היו מספר גאורים קטן אך הם נקטלו בשל מחלה שעברה מפרות. ב-2012 בפרויקט גדול של מספר מיזמים הועברו משמורת הטיגריס קאנהה 50 גאורים. אך הם כנראה שוב נעלמו מהשמורה. בפארק ישנם גם עדרים קטנים של אייל סמבר, אייל נקוד ומונטיאק וכן האנטילופה הגדולה נילגאי, אשר נפוץ באזורים הפתוחים יותר.
מבין הטורפים הקטנים בולטים הזאב ההודי, הצבוע המפוספס והקרקל וכן מצויים בה דוב שפתני, תנים ונמיות. באזור ישנם גם להקות קטנות של מקוקים ולנגורים ומספר חזירי בר משוטטים.
יחס נפיצה

בפיזיקה, יחס נפיצה (או יחס דיספרסיה) הוא הקשר המתמטי בין התדירות הזוויתית של גל  לווקטור הגל  או מספר הגל k, כלומר: הפונקציה . יחס הנפיצה נקבע על ידי משוואת הגלים המתארת את התופעה הפיזיקלית. לעיתים מכונה כך גם הקשר בין האנרגיה E של המערכת לתנע  שלה. במכניקת הקוונטים ומכניקה סטטיסטית מדברים גם על יחס נפיצה בין האנרגיה לווקטור הגל. כיוון שמתקיימים הקשרים  ו , ההגדרות שקולות עד כדי פקטור כפלי של קבוע פיזיקלי.

חלקיק חופשי יחסותי

עבור חלקיק יחסותי בעל מסה שונה מאפס, יחס הנפיצה הוא . יחס זה מתקבל מהגדרת 4-וקטור התנע (שרכיבו הזמני הוא האנרגיה) וגם ממשוואת קליין-גורדון.

מצב מוצק

כאשר חוקרים מוצקים, מחקר יחס הנפיצה של אלקטרונים הוא בעל חשיבות גדולה. משמעות המחזוריות של הגביש היא שעבור תנע נתון, ישנן הרבה רמות אנרגיה אפשריות, ושייתכן שמספר אנרגיות לא יהיו אפשריות עבור כל תנע. האוסף של כל האנרגיות האפשריות והתנעים האפשריים ידוע כמבנה פסים של החומר. תכונות מבנה הפסים קובעות האם החומר מוליך או מבודד.
יוהאנה ראוניו

ביוגרפיה

ראוניו נולדה בטורקו שבפינלנד. לאחר התיכון היא למדה שפות באוניברסיטת טורקו ותכננה להיות מורה.
ב-1973 זכתה בתחרות יופי הנקראת "מיס קולנוע אירופה".
ב-1974 נבחרה למיס פינלנד  . בתחרות מיס תבל 1974 הייתה במקום השלישי. היא השתתפה באותה שנה גם בתחרויות מיס אינטרנשיונל ומיס אירופה, שגם שם הייתה במקום השלישי.
ב-1976 הופיעה בסרט האמריקאי "Hustler Squad" המתרחש בזמן מלחמת העולם השנייה.
ב-1986 הופיעה בסרט הספורט הקנדי "The Last Season".
ב-1988 שיחקה במיני סדרה "Painajainen", העוסקת בסופר שקם מתרדמת בה שהה מספר שנים.
ב-1989 גילמה את שלגיה במופע בתיאטרון בטורקו.
ב-1990 שיחקה בסרט "Juudaspeli" המבוסס על רומן מאת סופר הפשע הארי ניוקאנן (Harri Nykänen).
ב-1994 הוציאה אלבום כזמרת הנקרא על שמה "יוהאנה ראוניו".
ב-1995 שיחקה בסרט הקומדייה Kummeli Stories שזכה להצלחה בפינלנד.
ב-2000 שיחקה בארבעה פרקים של סדרת ההרפתקאות "Postimiehen varjo".
ב-2001 שיחקה בסרט "Young Love" (אהבה צעירה), העוסק בסיפור התבגרות של נער המתאהב בבחורה מבוגרת ממנו הרוצה להיות דוגמנית.
ב-2006 שיחקה בסרט הטלוויזיה "Seppo Goes Shakespeare".
מ-2005 ועד 2009 שיחקה באופרת הסבון "Salatut elämät".

חיים אישיים

היא נשואה ולה שתי בנות ומתגוררת בכפר "Vääksy" בדרום פינלנד.
אמיל הירש

ביוגרפיה

הירש נולד בקליפורניה, בנם של מרגריט, אמנית עיצוב, ודוד הירש, יזם, מנהל ומפיק, נצר למשפחה יהודית. 
הירש עזב את בית ספר בשנת לימדו האחרונה, כדי לקדם את הקריירה שלו. ולאחר מכן השלים את הלימודים בתיכון ביץ' שבקליפורניה.
הירש החל לשחק בגיל 8 בתפקידים קטנים בסדרות טלוויזיה שונות. בשנת 2002 שיחק בסרט "חייהם הפרועים של נערי המקהלה", בשנת 2004 שיחק בקומדיה "איזו מין שכנה" שבעקבותה זכה להכרה רבה יותר בקרב הנוער.
בשנת 2005 שיחק בסרט "גיבורים דמיוניים" – סרט דרמה על משפחה שאינה מתפקדת שפורסם בצורה מוגבלת. בהמשך אותה שנה שיחק בדרמה שמספרת על תרבות הסקייטבורד, "שליטי דוגטאון" בבימויה של קתרין הארדוויק. ושיחק בסרט "אלפא דוג" לצדו של ג'סטין טימברלייק, בו הוא שיחק דמות המבוססת על חייו האמיתיים של סוחר סמים בהוליווד.
בשנת 2007 שיחק בסרט "עד קצה העולם" בבימויו של שון פן, בו היה עליו להשיל כ-18 ק"ג ממשקלו כדי להיראות כחוש מספיק לקראת סוף הסרט. בשנת 2008 שיחק בסרט "ספיד רייסר" ובסרט הדרמה "מילק" לצדו של שון פן.
בשנת 2011 שיחק בסרט "שעת האופל".
ב-2017, הוא כיכב בסרט האמריקאי "לילה לבן" לצד ג'יי קיי סימונס, ובהפקתה של עדי עזרוני.
קפלת בראנקאצ'י

קפלת בראנקאצ'י (Cappella Brancacci) היא קפלה בכנסיית סנטה מריה דל כרמינה (Santa Maria del Carmine), כנסיית האם של המסדר הכרמליתי  בפירנצה. הקפלה נבנתה בהוראת פייטרו בראנקאצ'י בשנת 1386. הפטרון של הציורים בקפלה היה פליצ'ה בראנקאצ'י, צאצא של פייטרו שהיה סוחר משי ושגריר בקהיר עד 1423.  פליצ'ה הטיל את ביצוע פרסקאות הקפלה על הצייר מזולינו (1383-1447). מזולינו הזמין את מזאצ'ו הצעיר לחלוק עמו את העבודה. זמן לא רב אחרי התחלת העבודה על הפרסקאות המתארות סצנות מחיי פטרוס הקדוש, נסע מזולינו להונגריה ומזאצ'ו המשיך לעבוד על הקפלה לבדו. לאחר שובו של מזולינו לאיטליה בשנת 1427 נטש מזאצ'ו את העבודה על הקפלה וחבר למזולינו ברומא, שם הלך לעולמו מספר חודשים אחר כך.  השניים הותירו את קפלה בראנקאצ'י בלתי גמורה. רק כמה עשרות שנים לאחר מכן, בראשית שנות השמונים של המאה, חודשה העבודה על הקפלה והושלמה על ידי הצייר פיליפינו ליפי.  
הפרסקאות בקפלה, ובמיוחד אלה שיצר מזאצ'ו, הן מהיצירות החשובות של תקופת ראשית הרנסאנס ויש שמכנים את הקפלה "הקפלה הסיסטינית של הרנסאנס המוקדם". עיקר החידושים הבאים לידי ביטוי ביצירתו של מזאצ'ו הם בתחום הפרספקטיבה ורתימתה לקומפוזיציה. כמו כן עושה מזאצ'ו שימוש בתיאורים נפחיים של דמויות, בהמשך למסורת של מי שכונה לא פעם אבי הרנסאנס המוקדם – ג'וטו די בונדונה. יש גם שמצביעים על פסליו של דונטלו (שחי ויצר גם הוא בפירנצה באותה תקופה) כמקור ההשראה לאופן תיאור הדמויות בפרסקאות. מזאצ'ו עושה שימוש חדשני יחסית לתקופתו באור וצל, כאשר הוא מתייחס לא פעם בציוריו למקור האור בקפלה. כלומר, האור המצויר תואם את האור הטבעי בחלל.
בהשפעת האמנות הצפונית של התקופה והסגנון הגותי הבינלאומי, ניתן למצוא ביצירותיו של מזאצ'ו תיאורים נטורליסטיים של שלג, שקיפות במים, צלליות ונופי טבע. הדבר בא לידי ביטוי באופן חסר תקדים גם בהבעות רגשיות – בעיקר בהבעות פנים, מחוות ידיים ותנוחות גוף. גם את ההתבוננות הזו יש שתולים בפסליו של דונטלו שנוצרו באותה התקופה.

מתן המס

הפרסקו מתאר את תשלום המס על ידי פטרוס. בהוראתו של ישו הלך פטרוס לכנרת, דג דג, והוציא מבין קרביו את הכסף אותו היה צריך לשלם למוכס. בהתאם, בציור אפשר לראות את פטרוס שלוש פעמים – כשישו מורה לו מה לעשות, כשהוא דג, וכשהוא משלם למוכס. מבחינת השפה הסגנונית ניתן למצוא בציור פלאסטיות בתיאור הדמויות: הן מונומנטליות ונפחיות, וכן יש טיפול בכתמי צבע ואור ואפיון אינדיבידואלי של האנשים בציור, גם אם לא מדובר בפורטרטים מדויקים. בנוסף, נעשה שימוש בפרספקטיבה כבעלת משמעות תוכנית – נקודת המגוז של הפרספקטיבה החד מוקדית נמצאת מאחורי ראשו של ישו. כלומר, מעבר לשימוש בפרספקטיבה מתוך ניסיון להגיע לאמת מדעית, היא משמשת להטענת היצירה במשמעות על ידי כך שהיא מציבה את ישו במרכז. ברקע הציור אפשר לראות נוף מושלג פנוראמי – תיאור שמוכר בתקופת מהרנסאנס הצפוני שדגל בהתבוננות אמפירית במציאות ופחות בחקירתה בצורה מדעית, כפי שהיה נהוג ברנסאנס האיטלקי.
דידי בשישי

היסטוריה

התוכנית עלתה לשידור בנובמבר 2017 לאחר פיצול ערוץ 2. 
ב-6 במרץ 2018 פורסם כי ברשת החליטו להזמין עונה נוספת של התוכנית, בת 24 פרקים שתעלה לשידור בחודש מאי.
ב-25 במרץ 2018 נודע כי ברשת מתכננים להעביר את התוכנית לשעות הפריים טיים ביום שישי בערב, בשל הרייטינג הנמוך לרוב לו זוכה רצועה זו בימי שישי.
ב-18 בינואר 2019 שודרה התוכנית האחרונה. בערוץ הממוזג החליפה אותה שי בשידור.

מבנה התוכנית

התוכנית כוללת שיחות עם אומנים וזמרים ישראלים שונים ומוקלטת בנוכחות קהל, שפעיל במהלך התוכנית והמנחה גם משוחח עם אנשים בקהל שמספרים את סיפוריהם.
Super Smash Bros. Ultimate

עלילה ותוכן המשחק

במשחק את הגביעים מחליפים "נשמות", דמויות מסתוריות ממשחקים מוכרים אשר עוזרים לדמויות המשחק.
כמו כן ישנו מצב הרפתקה חדש בשם "סופר סמאש ברוס אולטימייט: עולם האור". בסיפור זה יצור ענקי בשם גאלים פולש אל אל העולם במטרה להפיץ את האור. בהתחלה, כל הדמויות במשחק מנסות לעצור אותו, אך כל הדמויות הובסו בקרב מלבד קירבי שהצליח לשרוד. כעת על קירבי להשיב את חבריו לקדמותם ולהחזיר את העולם לקדמותו.
מרים בלאסקו

ביוגרפיה

בלאסקו נולדה בואיאדוליד והתגוררה שם עם משפחתה עד נעורותיה. משפחתה הייתה מעורבת בספורט; אביה היה מורה לחינוך גופני ואמה ניהלה חנות ספורט. בראיון לעיתון אל מונדו היא סיפרה שהחלה ללמוד ג'ודו במקרה. כאשר אביה יצא לפנסיה משפחתה עברה למדריד אך היא החליטה לעבור לאליקנטה עבור פיתוח קריירת הג'ודו שלה.

קריירת ספורט

בלאסקו השתתפה במשחקים האולימפיים בברצלונה 1992 וזכתה במדליית הזהב. בברצלונה 1992 הוכנסו לראשונה תחרויות הנשים בענף הג'ודו ובלאסקו זכתה במדליית הזהב בקטגוריית המשקל עד 56 ק"ג לעיני הקהל הביתי. בקרב הראשון היא ניצחה את ג'אנג סון-יונג הדרום קוריאנית, ברבע הגמר היא ניצחה את צ'יורי טאנטו היפנית ובחצי הגמר היא ניצחה את דריאוליס גונזאלס הקובנית. בגמר בלאסקו התמודדה מול ניקולה פיירברות'ר הבריטית וניצחה בניקוד יוקו. בלאסקו הפכה לספורטאית הספרדייה הראשונה שזוכה במדליה אולימפית והראשונה שזוכה במדליית זהב אולימפית.
בלאסקו מחזיקה בשתי מדליות מאליפויות העולם, מדליית זהב (1991) ומדליית ארד (1989). באליפויות אירופה היא זכתה בחמש מדליות. מדליית זהב (1991), מדליית כסף (1988) ושלוש מדליות ארד (1989, 1992 ו-1994)
במהלך הקריירה בלאסקו זכתה במדליות רבות בתחרויות מהסבב העולמי וביניהן מדליות מטורנירי יפן וצרפת היוקרתיים.

חיים אישיים

לאחר פרישתה היא בין היתר אימנה את נבחרת הנשים של ספרד בג'ודו והובילה את איזבל פרננדז ויולנדה סולר למדליית ארד באולימפיאדת אטלנטה 1996.
מאוחר יותר בלאסקו נכנסה לפוליטיקה וכיהנה כסנאטור של פרובינציית אליקנטה מטעם המפלגה העממית בסנאט של ספרד בבחירות הכלליות של ספרד בשנים 2000, 2004 ו-2008.
בלאסקו היא לסבית ובשנת 2015 אחרי 22 שנות זוגיות, היא התחתנה עם ניקולה פיירברות'ר, יריבתה בגמר האולימפי מברצלונה 1992.
דניאל יצחק לוי

ביוגרפיה

לוי נולד בסאוטה שבמרוקו הספרדית. הוא למד בבית ספר תיכון וכשנתיים בבית ספר גבוה לפדגוגיה בספרד. הוא נמנה עם ראשי יהדות טטואן. לאחר מכן, היה חבר הוועד הארצי של הפדרציה הציונית במרוקו, חבר ועד ארגוני הנוער היהודי במרוקו ופעיל בעלייה ב'. בשנת 1957 עלה לישראל.
לאחר עלייתו לישראל, נבחר לראש סניף הפועל המזרחי באשקלון. לוי אף שימש כסגן מנהל בבנק המזרחי ברמלה והיה חבר הוועד הפועל הציוני וחבר הנהלת המפד"ל. בנוסף, היה פעיל בתחום החינוך הדתי.  
ב-1965 נבחר מטעם המפד"ל כחבר הכנסת השישית. הוא כיהן אף בכנסת השביעית, עד פיזורה בדצמבר 1973. במהלך כהונתה של הכנסת השישית, כיהן כחבר ועדת הכספים וועדת הפנים. במהלך כהונתה של הכנסת השביעית, כיהן כחבר בוועדת הכספים. נפטר בי"ג באדר א' תשנ"ה.
בניו הם: השר והח"כ לשעבר הרב יצחק לוי; הרב שלמה לוי,  ראש הכולל בישיבת הר עציון; ופרופ' יהודה לוי, שכיהן כראש המחלקה למדעי החיים באוניברסיטת בר-אילן.