המוזיאון הלאומי של בוסניה והרצגובינה

היסטוריה

המוזיאון הועלה כרעיון בשנת 1850 בתקופת שליטת העות'מאנים בסרייבו אך רק בשנת 1888, בתקופת האימפריה האוסטרו-הונגרית (שכבשה מהעות'מאנים את בוסניה והצרגובינה בשנת 1878) המוזיאון הוקם רשמית ונבנה.

1888 - 1913

חלק ממטרות המדיניות הרשמית של האימפריה האוסטרו-הונגרית הייתה להעלות את רמת החינוך וההשכלה ותחת שליטתם הוקם המוזיאון ב-1 בפברואר 1888. מנהל המוזיאון הראשון היה קוסטה הורמאן (Kosta Hörmann) ששימש כיועץ לממשלה ובתקופתו המוזיאון אגר אוספים של התרבות האירופית מהמאה ה-19 שהלכו וגדלו עד כי בשנת 1908 הוחלט לבנות מבנה חדש למוזיאון. בניית עיצוב המבנה החדש הופקד בידי האדריכל הצ'כי קארל פאז'יק. המוזיאון נחנך מחדש במבנה החדש ב-4 באוקטובר 1913.

1913 - 1991

עם פתיחת המוזיאון בשנת 1913 כלל המוזיאון אוספים בתחום ההיסטוריה, הגאוגרפיה, ארכיאולואגיה (פרהיסטורית, עתיקה וימי-ביניימית), אתנולוגיה, היסטוריה של הטבע ושל האמנות. כל אלה חולקו באגפים השונים של המבנה שכללו את מחלקת הארכאולוגיה, מחלקת האתנוגרפיה, המחלקה להיסטוריה של הטבע וספריית המוזיאון הלאומי.
בשנת 1914, עם פתיחת מלחמת העולם השנייה המוזיאון השהה את פעילותו ופעילותו חודשה רק לאחר הקמת יוגוסלביה, אך הממשלה היוגוסלבית לא השקיעה במוזיאון ובתקופה שבין המלחמות עד לפרוץ מלחמת העולם השנייה המוזיאון כמעט שלא זכה למימון כספי ושעריו לא נפתחו תדיר להצגת מוצגים ואוספים.
לאחר המלחמה, ממשלת הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה לא השקיעה ממון רב לשיקום המוזיאון עד לתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20. בתקופה זו הוצאו לאור פרסומים רבים מבית המחקר של המוזיאון הלאומי.

1992 - 1995

בתקופת מלחמות יוגוסלביה והמלחמה בבוסניה והרצגובינה המוזיאון ניצב בלב החזית במלחמה ועובדי המוזיאון נאלצו להחביא מוצגים רבים בכספות הבנק הלאומי של בוסניה. במהלך הלחימה 300 חלונות המוזיאון נהרסו והמבנה כולו היה בסכנה. מנהל המוזיאון באותה עת, ד"ר ריזו סיג'ארי (Rizo Sijari) נהרג מפיצוץ רימון יד שהושלך על המבנה ב-10 בדצמבר 1993.

1995 - 2012

לאחר סיום מלחמת בוסניה, המוזיאון פתח את שעריו מחדש תודות לתרומות כספיות רבות בעיקר מהמכון להגנת המונומנטים התרבותיים והמוזיאון הלאומי, המורשת הלאומית של בוסניה והרצגובינה, אונסק"ו והמשרד הפדרלי לחינוך, מדע, תרבות וספורט, המכון לתכנון ובנייה של העיר סרייבו, מרכז השלום הבינלאומי בסרייבו, מוזיאוני שווייץ והמוזיאון הלאומי של שווייץ בציריך ומוסדות תרבות אירופאיים רבים.
ברם בשל קשיים כלכליים רבים המוזיאון סגר את שעריו ב-4 באוקטובר 2012 לראשונה בכל 124 שנות קיומו. אומנם הסיבה העיקרית הייתה קשיים כלכליים שונים, אך למעשה העיבו על פתיחתו גם עניינים פוליטיים ומחלקות מול הממשלה הבוסנית אשר למימונו. לדברי מועצת אירופה: "לאחר המלחמה קבוצות תרבותיות שונות, שהגדירו עצמם כבני לאום, ביקשו לנכס לעצמן את מוסדות הלאום התרבותיים."
מספר מחאות והפגנות שונות פרצו על רקע סגירת המוזיאון אך המצב החמיר עוד יותר לאחר שב-6 בינואר 2012 נותקו מערכות החימום בבניין וזרם החשמל נותק ב-26 בספטמבר 2012 וכל 65 עובדי המוזיאון נאלצו להמשיך לעבוד מבלי ששולמה להם משכורתם במשך למעלה משנה.

משנת 2015

המוזיאון פתח שוב את שעריו לציבור בספטמבר 2015 תודות לתרומות רבות שהגיעו מהשגרירות האמריקאית בבוסניה והרצגובינה.

מחלקת הארכאולוגיה

מחלקת הארכאולוגיה כוללת תת-מחלקות לפרהיסטוריה, היסטוריה עתיקה, היסטוריה ימי ביניימית, מעבדת תיעוד ושימור. האוספים הארכאולוגיים כוללים תיעוד חיי האדם בבוסניה והרצגובינה למן תקופת האבן ועד לימי הביניים המאוחרים. אוספי המוזיאון נלקטו במהלך מחקר שדה, אף שכמה מהם נרכשו או הוענקו במתנה למוזיאון.

המחלקה להיסטוריה של הטבע

המחלקה להיסטוריה של הטבע מציגה אוספי סלעים המציגים את הגאולוגיה של בוסניה וכוללת 2 מיליון מוצגים שונים. המחלקה כוללת תת-מחלקות לגאולוגיה, לזואולוגיה ולבוטניקה. מאוחר יותר המחלקה הבוטנית הפכה לגן הבוטני של המוזיאון.

המחלקה לאתנולוגיה

המחלקה לאתנולוגיה אחראית לאיסוף, שימור והצגת כל החומרים הנוגעים לתחום חיי התרבות והחברה של בוסניה והרצגובינה. משנת 1913 המחלקה מציגה גם את מראה הבית האורבני המסורתי במדינה ומציגה מוצגים מאז שנת הקמת המוזיאון עצמו.

ספריית המוזיאון הלאומי

הספרייה של המוזיאון הלאומי נחנכה בשנת 1888 והייתה הספרייה המדעית הראשונה בבוסניה. מכילה 250 אלף כרכים (עיתונים, ביטאונים וספרים) בתחומים שונים החל מארכאולוגיה, היסטוריה, אתנולוגיה ופולקלור וכלה בתחום המינרלים, גאולוגיה, בוטניקה, זואולוגיה ומוזיאולוגיה.

מוצגים מיוחדים

הגדת סרייבו, כתב יד יהודי בן 600 שנה, הוא אחד מהמוצגים היקרים והחשובים ביותר בבוסניה והוא סגור בחדר מאובטח מאחורי זכוכית עבה תחת אבטחה כבדה ונחשב ל"מונה ליזה" של בוסניה. כתב היד מאויר באיורים והיה שייך למשפחה יהודיה שנמלטה מציפורני האינקוויזיציה בספרד. שוויה מוערך ב-700 מיליון דולרים.
מוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק הציע בנובמבר 2012 להציג את ההגדה למשך 3 שנים, אך הוועדה לשימור מונומנטים לאומיים של בוסניה סירבה להצעה בשל עניין משפטי לא מוסדר של מעמדו של המוזיאון הלאומי בבוסניה, שעדיין נתקל בקשיים בקבלת תקצוב ממשלתי.