google/wiki40b huggingface dataset:
יצחק אייזיק אפשטיין

תולדות חייו

בזמן ההתנגדות לחסידות עזב ר' אייזיק את ביתו כדי להסתופף אצל רבי שניאור זלמן מלאדי, למרות התנגדותה של משפחתו. 
בשנת תקס"ה התמנה לרב ואב"ד בעיר הומל (שם כיהן במשך למעלה מחמישים שנה עד פטירתו) וכן עמד בראשות ישיבה וכולל לאברכים. בשנים הראשונות לרבנותו הייתה עליו מחלוקת גדולה אך היא שקטה על ידי השתדלות רבה מצד רבי דובער שניאורי האדמו"ר השני של חסידות חב"ד. ר' אייזיק הרעיש את עולם הרבנות, כאשר התיר את הדג 'שאייטרע'. 
לאחר פטירתו של רבי שניאור זלמן מלאדי היה לחסיד של רבי דובער שניאורי בנו וממשיכו. לאחר פטירתו של רבי דובער פנו ראשי החסידים לר' אייזיק שיקבל על עצמו את האדמו"רות משום שרבי מנחם מנדל שניאורסון ה"צמח צדק" סירב לרשת את הכס ר' אייזיק הסכים לקבל את האדמו"רות אך לבסוף התחרט ושידל את רבי מנחם מנדל לקבל על עצמו את ההנהגה. 
נפטר בכ"ו באייר תרי"ז ונקבר בעיר הומל על קברו הוקם אוהל. לאחר פטירתו כיהן חתן בנו הרב צבי דב לאטקר, ברבנות הומל. נכד נכדו של הרב לוטקר הוא עודד לוטקר.

משנתו

עסק בלימוד תורת רבותיו בעמקות וחריפות. 
היה מרחק את ההתפעלות ומקרב את ההתבוננות.
אלכסנדרוב קויאבסקי

יהודי אלכסנדרוב קויאבסקי

היישוב היהודי בעיירה התפתח עם הקמת תחנת הרכבת במקום, ובסוף המאה ה-19 נחנך במקום בית כנסת.
בתקופה שבין שתי מלחמות העולם פעלו בעיירה ארגונים ציוניים, וכן תנועות נוער ציוניות, ובהן השומר הצעיר. לצדם, פעלו בעיירה אנשי אגודת ישראל ואנשי הבונד. בשנות השלושים סבלו יהודי העיירה מקריאות לחרם על עסקיהם מצד שכניהם הפולנים.
טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה חיו בעיירה כ-1,200 יהודים.

בשואה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הופצצה העיירה, באופן שגרם להרוגים רבים, ובהם יהודים. יהודים שניסו להימלט מהעיירה נתקלו בדרכים חסומות, ונאלצו לשוב אליה. עם נסיגת הצבא הפולני מהעיירה, החלו התושבים הפולנים להתנכל ליהודי המקום, ולשדוד את רכושם.
עם כניסת הגרמנים לעיירה, וסיפוח האזור לרייך, צוו יהודי העיירה לשלם לגרמנים תשלומי כופר גבוהים, ובית הכנסת של העיירה הועלה באש. כמו כן, בתי היהודים נשדדו, תוך אלימות קשה כלפי יושביהם.
בסוף ספטמבר 1939 נצטוו יהודי העיירה לעזוב אותה, ולא לקחת עמם דבר מרכושם, אף לא דברי מזון. רוב היהודים הועברו לוורשה ולעיירות בסביבתה, וגורלם היה זהה לגורל יתר יהודי מקומות אלו.
דייויד אהרונוביץ'

ילדות וצעירות

דייוויד אהרונוביץ' נולד בשנת 1954 בלונדון כבנם של הכלכלן הבריטי סם אהרונוביץ', שמילא תפקידים במפלגה הקומוניסטית של בריטניה ושל לבנדר אהרונוביץ', ממוצא אירי. הוא אח של השחקן אוון אברונוביץ' ושל הסופר בן אהרונוביץ'. בנעוריו חיי המשפחה הושפעו מקרוב על ידי פעילות ההורים במפלגה הקומוניסטית.
אהרונוביץ' למד בבית ספר מקיף בצפון לונדון ואחר כך למד היסטוריה בבייליול קולג' באוקספורד. עבר משם לאוניברסיטת מנצ'סטר וסיים בה תואר ראשון BA בשנת 1978. אירוקומוניסט בהתחלה, בימי הלימודים האוניברסיטאים היה פעיל מאוד בחיים הפוליטיים ובשנים 1980–1982 נבחר מטעם ברית השמאל כיושב ראש האיחוד הלאומי של הסטודנטים (National Union of Students)

פעילותו העיתונאית

אחרי הלימודים עבד אהרונוביץ' כעיתונאי פרילנסר.
בשנת 1987 בגיל 33 עזב את המפלגה הקומוניסטית ובשנת 2002 עשה עשהחשבון נפש והתחשבן עם המפלגה בספרו " Arson, rape and bloody murder". כתב לתקופה בעיתונים "אינדפנדנט" (2002-1995) ו-גארדיאן וכן ב"ג'ואיש כרוניקל" וב"ניו סטייטסמן"
"
הוא הפך לתומך מושבע של המדיניות שלמנהיג הלייבור וראש הממשלה של בריטניה, טוני בלייר
החל משנת 1988 הנחה ב-BBC את המגזין הטלוויזיוני הפוליטי ליום ראשון On the Record . החל משנת 2005 כותב טור קבוע ב"טיימס" הלונדוני .עד שנת 2016 כתב בו מעל 600 מאמרים. בשנת 2001 זכה בפרס אורוול לעיתונאות פוליטית.

חיים פרטיים

אהרונוביץ' מתגורר בלונדון. הוא נשוי ואב לשלוש בנות.
כולם שונאים את כריס

עונה 1

פרקים 1–22 (22 פרקים). החלה ב-22 בספטמבר 2005 והסתיימה ב-11 במאי 2006.

עונה 2

פרקים 23–44 (22 פרקים). החלה ב-1 באוקטובר 2006 והסתיימה ב-14 במאי 2007.

עונה 3

פרקים 45–66 (22 פרקים). החלה ב-1 באוקטובר 2007 והסתיימה ב-18 במאי 2008.

עונה 4

פרקים 67–88 (22 פרקים). החלה ב-3 באוקטובר 2008 והסתיימה ב-8 במאי 2009.
דבלינרס

היסטוריה

הדבלינרס נוסדה בשנת 1962 בדבלין. חבריה המקוריים של הלהקה היו רוני דרו (גיטרה, שירה), לוק קלי (גיטרה, שירה, בנג'ו), ברני מק'קנה (בנג'ו), קיארן בורק (חלילית, מפוחית, גיטרה, שירה), וג'ון שאן (כינור), ונקראו בהתחלה "The Ronie Drew Group" (החבורה של רוני דרו). הם שינו את שמם לדבלינרס בעקבות ספרו של ג'יימס ג'ויס, "דבלינאים", שהרשים את חבר הלהקה לוק קלי.
להיטה הראשון של הלהקה היה Seven Drunken Nights.
הלהקה עברה מספר שינויים במשך השנים, רוני דרו עזב את הלהקה ב-1970, והוחלף על ידי ג'ים מקאן. קיארן בורק התמוטט על הבמה ב 1974, ומאז לא נרפא (הוא מת ב-1988). לוק קלי מת ב-1984. בורק וקלי הוחלפו בשין קאנון, ובאמון קמפבל.
הדבלינרס הקליטו עשרות אלבומים במשך השנים. הם הקליטו שירים עם מוזיקאים רבים, במיוחד הפוגס.
רפאל הרפז

רפאל (רפי) הרפז (נולד ב-8 בינואר 1962) הוא דיפלומט בשירות החוץ הישראלי. מכהן כשגריר ישראל במנילה, הפיליפינים מאז ספטמבר 2018. בשנים 2012–2015 כיהן כשגריר ישראל באזרבייג'ן.

רקע אישי

נולד ב-1962 בירושלים. אביו, ניסן הרפז, היה מזכיר ההסתדרות בירושלים וזכה באות יקיר העיר ירושלים ​על פעילותו בתחומי החינוך, ההבנה בין העדות והדתות ושמירת זכויות העובדים בעיר. 
הרפז גדל בשכונת בית הכרם והיה חבר בתנועת הצופים. בשנת 1980 סיים את לימודיו בבית הספר התיכון בויאר. בשנים 1980–1983 שירת בצה"ל. הוא נשוי ואב לשלושה ילדים. דובר עברית, אנגלית וצרפתית.

השכלה אקדמית

הרפז הוא בוגר החוג ליחסים בינלאומיים של האוניברסיטה העברית (1987). השתתף בתוכנית המנהלים של בנק הפועלים (1987-1988) ובקורס אקדמי של קרן רוטשילד באוניברסיטה העברית (1991). ב-2004 השתתף בקורס ניהול במרכז ללימודי אסיה והמזרח-הקרוב של האוניברסיטה לביטחון לאומי בוושינגטון די. סי., ארצות הברית.

בשירות החוץ

בשנת 1989 התקבל לקורס הצוערים של משרד החוץ ועם סיומי הצטרף לשירות החוץ. 
שירת כסגן ראש הנציגות בשגרירויות ישראל באבידג'אן, חוף השנהב (1991-1993), בברן, שווייץ (1993-1997) ובסטוקהולם, שוודיה (2005-2009). כן שירת בשגרירות ישראל בוושינגטון, ארצות הברית כציר לענייני הדיפלומטיה הציבורית ועל היחסים עם מדינות מרילנד, וירג'יניה ומחוז קולומביה (2005-2009). 
בשנים 2012–2015 כיהן כשגריר ישראל בבאקו, אזרבייג'ן. בשנת 2013 ליווה את ביקורו בישראל של שר החוץ האזרי, אלמר ממדיארוב, שהיה ביקור רשמי ראשון של שר חוץ אזרי בישראל מאז כינון היחסים ב-1993. בשנת 2014 אירגן את ביקור הגומלין של שר החוץ אביגדור ליברמן בבאקו. הרפז הגדיר את היחסים בין ישראל לאזרבייג'ן כיחסים "אסטרטגיים, עם שיתוף פעולה בשורה של תחומים".
בנובמבר 2017 מונה הרפז לתפקיד שגריר ישראל במנילה. הוא הגיש את כתב האמנתו לנשיא הפיליפינים, רודריגו דוטרטה, בספטמבר 2018 ומיד לאחר מכן ליווה את דוטרטה בעת ביקורו בישראל. 
הרפז שירת במגוון תפקידים במטה משרד החוץ בירושלים: סגן מנהל מחלקת צפון אמריקה (1997-1999), אחראי על הפיקוח על היצוא הביטחוני באגף לעניינים אסטרטגיים (2003–2005), מנהל המחלקה הכלכלית האחראים על היחסים הכלכליים עם צפון אמריקה, דרום אמריקה ואפריקה (2009-2012) ומנהל מחלקת אירו-אסיה 2, האחראית על היחסים עם מדינות הקווקז ומרכז אסיה (2015-2019).
חרושת הגויים

חרושת הגויים הוא אתר מקראי בקרבת נחל קישון. הוא מוזכר בספר שופטים בתור מקום מושבו של סיסרא, שר הצבא של יבין מלך חצור.
וכך כתוב במקרא: "וַיֹּסִפוּ בְּנֵי יִשְׂרָאֵל לַעֲשׂוֹת הָרַע בְּעֵינֵי ה' וְאֵהוּד מֵת. וַיִּמְכְּרֵם ה' בְּיַד יָבִין מֶלֶךְ כְּנַעַן אֲשֶׁר מָלַךְ בְּחָצוֹר וְשַׂר צְבָאוֹ סִיסְרָא וְהוּא יוֹשֵׁב בַּחֲרֹשֶׁת הַגּוֹיִם. וַיִּצְעֲקוּ בְנֵי יִשְׂרָאֵל אֶל ה' כִּי תְּשַׁע מֵאוֹת רֶכֶב בַּרְזֶל לוֹ וְהוּא לָחַץ אֶת בְּנֵי יִשְׂרָאֵל בְּחָזְקָה עֶשְׂרִים שָׁנָה." (ספר שופטים, פרק ד', פסוקים א'-ג').
הייתה הערכה כי התל המכונה היום "תל קשיש", בגובה של 56 מטר מעל פני הים, והחולש על נחל קישון, היה במקור "חרושת הגויים" המקראית. אמנון בן-תור שחפר בתל קשיש הציע לזהותה עם "דבשת", יוחנן אהרוני הציע לזהותה עם "חלקת".

קריית חרושת

מסיבה זו, השכונה המצויה מערבית לתל קרויה "קריית חרושת" היום בתחומי קריית טבעון. בקיץ 1920 התמקם על גבעת תל קשיש מחנה העבודה הכללי לסלילת הכביש חיפה-ג'דה (לימים רמת ישי) ובסמוך לו התמקם גדוד שומריה שאף אנשיו עסקו בסלילת הכביש. קריית-חרושת נוסדה בשנת 1935 וסבלה קשות במאורעות. בשנת 1938 נרצחו 5 מתושביה בהתקפת פורעים ערביים. ביולי 1979, הוחלט לספח את קריית-חרושת לקרית-טבעון.
הראשון שזיהה את חרושת הגויים בשטח היה פרופ' ויליאם פוקסוול אולברייט ב-1922 שהציע את תל מעמר (בצומת העמקים) לאור סמיכותו לקישון והשתמרות השם חרושת הגוים באל חרתייה הסמוכה. תל מעמר מרוחק כ-18 ק"מ מצומת מגידו מקום התרחשות הקרב, נתון המחליש את הצעת הזיהוי. ]
פרופ' ג'ון גרסטנג הציע ב-1931 לזהות את חרושת הגויים בתל רגב (הסמוך לכפר חסידים), אולם הצעתו לא התקבלה.
פרופ' בנימין מזר העריך שחרושת הגויים איננה עיר קבע אלא מחנה צבאי ארעי שיש לחפשו באזור מיוער בגליל. פרופ' אנסון רייני אימץ את הצעת מזר שחרושת הגויים הוא מחנה ארעי, והציע לזהות את היישוב בעמק יזרעאל, בסמוך לכפר סילת אל-חארית'יה.
ד"ר צביקה גל הציע לשנות את כיוון החיפוש ולאתר את חרושת הגויים צפונית-מזרחית לתבור, במצודת מרום או בתל קרני חיטין. הצעתו קשה בשל הטקסט המקראי הממקם את הקרב בסמוך לצומת מגידו ולנחל קישון.

אל-אחוואט בנחל עירון

הארכאולוג פרופ' אדם זרטל אשר ביצע במשך יותר משלושים שנה את סקר הר מנשה חפר את האתר. בין השאר הוא הגיע מדרום נחל עירון לאתר הנקרא בפי תושבי האזור אל-אחוואט שמובנו "הקירות", "החומות", או "חצרות" בעגה מקומי. לדעתו מדובר ב"חרושת גויים" המקראית. באתר נמצאו מבנים קטנים, חומה רחבה יחסית לאתר כה גדול. האתר היה מיושב רק כ-50 שנה. החומה אינה ישרה ובנויה גלים גלים. לאתר אין מקביליות בארץ, מלבד ארבעה אתרים קטנים דומים ליד כרם מהר"ל.
האתר היה מיושב בתקופה שבה גויי הים הגיעו לחופי מזרח הים התיכון, ונמצא במרחק של כ-14 ק"מ מנחל הקישון, שבקרבתו התרחש הקרב בין סיסרא לבין ברק בן אבינועם. זרטל הציע כי קבוצה של גויי ים שישבו בצפון השרון נלחמו עם הישראלים על השליטה בעמק יזרעאל, צומת דרכים וחוליית הקשר בין השומרון לגליל, שני המוקדים של ההתנחלות הישראלית בתחילת תקופת הברזל.
הקושי בזיהוי אל חוואט עם חרושת הגוים טמון במיקומו של האתר, באזור נידח ומרוחק מהדרך הראשית - שהרי במקרא נאמר על סיסרא ש"לחץ את ישראל בחזקה עשרים שנה". אתר זה איננו ממוקם בנקודה אסטרטגית השולטת על עמק יזרעאל או על כל סביבה אזורית אחרת. קושי נוסף קשור בהיעדר מציאת מקור מים (מעין או בורות) לצורך אחזקה של מאות סוסים. ידוע לנו מהמקרא ומהמקורות החיצוניים, שבעת העתיקה החזיקו סוסים בערי רכב שמוקמו תמיד בעמקים.
בני בנאסי

תחילת הקריירה ואלבום בכורה

בנאסי החל לעסוק במוזיקה בסוף שנות השמונים יחד עם בן דודו אל. בשנת 2001 בנאסי הוציא את להיטו הראשון שנקרא "I Feel So Fine" תחת שם הבמה KMC. הסינגל הפך ללהיט ברחבי איטליה והגיע למקום ראשון במצעד המועדונים בממלכה המאוחדת. לאחר מכן עבר בנאסי ממוזיקת האוס לטכנו ובשנת 2003 הוציא את הסינגל "Satisfaction" שהפך להצלחה עולמית וגרר אחריו הצעות רבות לעבוד עם בנאסי מצדם של אומנים ידועים בתחום כדוגמת רוג'ר סנצ'ז וקרל קוקס. הסינגל השני מאלבום הבכורה של בנאסי היה "Able to Love" שיצא ביוני 2003. ב-19 באוגוסט יצא אלבום הבכורה של בנאסי שנקרא "Hypnotica".

2004 - 2005: האחים בנאסי

בנאסי הקים יחד עם בן דודו אל את ההרכב "Benassi Bros." (האחים בנאסי) ובשנת 2004 הם הוציאו את אלבומם הראשון שנקרא "Pumphonia". שנה לאחר מכן הוציאו את אלבומם השני שנקרא "...Phobia". הסינגלים של בנאסי נוגנו במועדונים ברחבי העולם והגיעו לראשי המצעדים בממלכה המאוחדת. בנאסי החל לצבור פרסום רב ואף ביצע רמיקסים לשירים של אומנים כמו אאוטקאסט וגולדפראפ. באותה שנה ייסד בנאסי את חברת התקליטים "Pump-Kin Music".

2007 - 2009: פרויקטים שונים ואלבום רביעי

בשנת 2007 ביצע בנאסי רמיקס לשיר "Bring the Noise" של ההרכב פאבליק אנמי.
אלבומו הרביעי של בנאסי הנקרא "Rock 'n' Rave" יצא ב-3 ביוני 2008.
בשנת 2009 שיתף פעולה בנאסי עם הזמרת מדונה כדי לעבוד על רמיקס לשיר "Celebration".

2011 והלאה: אלבום חמישי

הסינגל הראשון מהאלבום היה "Spaceship" שהיה שיתוף פעולה עם הזמרת קליס ויצא ב-25 במאי 2010. ב-23 בנובמבר יצא הסינגל השני שהיה "House Music". הסינגל השלישי מהאלבום יצא ב-29 בינואר 2011 והיה שיתוף פעולה עם הראפר טי-פיין בשם "Electroman". ב-8 במרץ יצא הסינגל הרביעי של בנאסי שהיה "Cinema" והיה שיתוף פעולה עם גארי גואו. ב-11 במרץ יצא שיתוף פעולה של בנאסי עם הזמר כריס בראון בשם "Beautiful People", הסינגל הגיע לראש המצעדים במספר מדינות ולמקום הראשון במצעד הדאנס בארצות הברית.
אלבומו החמישי של בנאסי יצא ב-7 ביוני 2011 ונקרא "Electroman". הסינגל הבא שיצא מהאלבום היה "Close to Me" יחד עם גארי גואו שיצא ב-8 בנובמבר. הסינגל השישי והאחרון מהאלבום היה "Control" שיצא ב-28 בפברואר 2012. באותה שנה שיתף בנאסי פעולה שוב עם כריס בראון בשיר "Don't Wake Me Up". בנוסף עבד בנאסי עם מדונה שוב והפיק מספר סינגלים מאלבומה "MDNA". לאחר מכן השתתף בנאסי בהפקת אלבומו השלישי של הזמר מיקה.
נכון לשנת 2013 דורג בני בנאסי במקום ה-89 במגזין הבריטי הנחשב DJ Mag.
לי סו פו

ביוגרפיה

נולד ב-"Taizhou, Zhejiang"  במחוז ג'ג'יאנג בסין. סיים תואר שני במדעים, ב"Yanshan University" .
בשנת 1986 ייסד והיה ליושב ראש מועצת המנהלים של יצרנית הרכב הסינית "ג'ילי", יצרנית הרכב הפרטית השנייה בסין.
במרץ 2010 חתמה ג'ילי בראשותו של "לי סו פו" על הסכם לרכישת מותג הרכב השוודי וולוו מקונצרן הרכב פורד תמורת כ-1.8 מיליארד דולר, לאחר משא ומתן שנמשך למעלה משנה. הייתה זו הרכישה הזרה הגדולה ביותר של יצרנית הרכב הסינית.
בשנת 2013 ה-"Hurun Report", (דו"ח Hurun), העוסק במחקר של מדיה והשקעות בסין, הדירוג של האנשים העשירים ביותר בסין, דירג את "לי סו פו" במקום ה-63 בסין, עם הון של 2.6 מיליארד דולר.
דו-שבועון האמריקאי פורבס דירג את "לי סו פו" ב"רשימת האנשים העשירים בעולם" (לשנת 2019) במקום ה-91, ובמקום ה-9 ברשימת עשירי סין, עם הון עצמי של 13.6 מיליארד דולר (בשנת 2010 הונו הוערך ב-1.8 מיליארד דולר).
בשנת 2018 רכש לי סו פו 9.69% ממניות התאגיד הגרמני שמייצר כלי רכב ועוסק גם בשירותים פיננסיים דיימלר AG. על הרכישה שילם יותר מ-7 מיליארד אירו. כתוצאה מהרכישה "לי סו פו" מוגדר כבעל המניות הגדול במרצדס-בנץ.

משפחה

לי סו פו נשוי ל-"לי וואנג" ומתגורר בתת-מחוז האנגג'ואו.
טינטין בטיבט

עלילת הספר

טינטין קורא בעיתון על תאונה אווירית שהתרחשה בהרי ההימלאיה – מטוס התרסק. בערב משחק טינטין שחמט עם האדוק, ובאמצע המשחק טינטין נרדם ורואה בחלומו את חברו הוותיק, הסיני צ'אנג-צ'ונג-חן, עומד לבדו על רקע מושלג.
למחרת, מקבל טינטין מכתב מצ'אנג המכריז על ביקורו הקרוב (על גב מכתב זה הופיעה עירו של טינטין), וטינטין מבין כי מטוסו של צ'אנג היה זה שהתרסק בהרי ההימלאיה, ומחליט לטוס לנפאל.
טינטין, שלגי והאדוק מפליגים לניו דלהי, ולאחר ביקור בכמה מהאתרים של העיר הם ממריאים לקטמנדו, בירת נפאל. הם מבררים ומגלים כי כבר נעשתה עבודה לגילוי ניצולים באתר ההתרסקות, ומבקשים מבן דודו של צ'אנג להובילם לאתר, הוא אינו מסכים אך האדוק משכנע אותו.
הם נוסעים בכבישי נפאל, ואירועים שקרו בדרך (שלגי שתה את הוויסקי של האדוק, השתכר וכמעט טבע, אך טינטין הצילו) גורמים למדריכם לנוטשם.
כל השאר, חוץ מטינטין, מתייאשים, אולם טינטין מגלה באתר ההתרסקות מערה, שיכלה לשמש כמחסה לצ'אנג. צ'אנג אינו שם, אך שמו חרוט על אבן סמוכה. טינטין יוצא מהמערה ומופתע לגלות סופת שלגים, המשליכה אותו לתהום. הוא נמלט ללא פציעה.
זוהי אכן הוכחה שצ'אנג לא מת, אבל מלבד כך אין שום סימן חיים במרבד הלבן והאינסופי של הרי ההימלאיה. טינטין מגיע להחלטה לפרוש מהמרדף. 
אולם כשטינטין רוצה לעזוב, הוא מגלה צעיף קשור על צוק, והוא משכנע את האדוק לטפס ולהביא אותו. האדוק מביא אך נופל, ומאשים את טינטין בכך שנער לבן מסייע לנער צהוב.
לאחר 3 ימים נוספים של חיפושים, הם מגיעים סמוך למנזר בזמן של מפולת שלגים, ונאספים על ידי הנזירים. אחד מהם הוא בעל יכולות חושיות: הוא יכול לנגוע בצעיפו של צ'אנג ולראות בחזון היכן הוא. הוא עושה זאת ומגלה שצ'אנג נמצא במערה ביחד עם גורילה.
במערה זו שהה צ'אנג מזמן ההתרסקות, וטינטין מחליט ללכת לשם, בתחילה לבדו ובהמשך עם האדוק. לאחר 3 ימים של המתנה מחוץ למערה, טינטין מנצל את היעדרותה של הגורילה, נכנס למערה ומוצא בתוכה את צ'אנג, שמספר להם שלאחר ההתרסקות מצאה אותו הגורילה, ולקחה אותו. היא דאגה לכל צרכיו בזמן הזה, מה שמוכיח את העובדה שהגורילה היא יצור בעל רחמים. הם חוזרים למנזר.
IPSec

Internet Protocol Security (ראשי תיבות: IPsec) הוא פרוטוקול אבטחה שפותח על ידי IETF בתחילת שנות ה-90 להגן על חבילות (packets) ה-IP, מבלי לשנות את פרוטוקול IP עצמו.
IPsec מספק זיהוי של השולח, וידוא שלמות של חבילות IP, הצפנת תוכן החבילות, מניעת שליחה מחדש של חבילות ישנות והגנה נגד ניתוח התעבורה ברשת.
לחבילות IP אין אבטחה מובנית. לכן, יחסית קל לזייף כתובות של חבילות IP, לשנות את תוכנן, לשדר שוב חבילות שכבר נשלחו ולבדוק את תוכן החבילות. 
כאשר מתקבלת חבילת IP, לא ניתן להיות בטוחים בזהות השולח, בתוכן החבילה (כלומר ייתכן שהיא שונתה) ובכך שתוכן החבילה לא נקרא בידי אדם או תוכנה לא מורשים. 
בתחילת שנות ה-90 היה ברור שפרוטוקול ה-IP הוא הפרוטוקול הפופולרי ביותר ברשת ולכן ארגון Internet Engineering Task Force (בראשי תיבות IETF) החל לפתח פרוטוקול אבטחה מתאים.
פרוטוקול IPsec התפתח כחלק מפרוטוקול IPv6 והיה מנדטורי עד ל־RFC 4294. כתגובה להתפתחות של פרוטוקולים מתחרים כמו SSH ו-SSL החל ממסמך זה הדרישה למימוש הפרוטוקול עברה מסטטוס MUST לסטטוס SHOULD.
רדיו חיפה

מאפייני התחנה

התחנה הפכה לחוקית ב-1 בספטמבר 1995, עם הקמתן של תחנות הרדיו האזורי, אך הייתה קיימת קודם לכן, כתחנת רדיו פיראטית בשם "רדיו 1". בכך הייתה לתחנה הפיראטית הראשונה שהפכה לחוקית.
התחנה משדרת תכנים מקומיים לתושבי חיפה והאזור, הכוללים מהדורות חדשות מקומיות מדי שעה (המופקות על ידי מחלקת החדשות של התחנה), שידורים מאירועים מרכזיים בעיר ואינטראקציה עם המאזינים. בעבר שידרה התחנה בשעות הערב רצועת צעירים שנקראה "רדיו1". השידורים אף הועברו במשך תקופה מסוימת בסינדיקציה עם תחנת רדיוס 100FM ועם תחנת הרדיו, רדיו מיקס (כיום "צפון ללא הפסקה").
בימי שישי משודרת תוכנית סיכום השבוע. בסוף השבוע משודרת רצועת "להיטים לנצח" המביאה להיטים משנות ה-60, ה-70 וה-80 ובעבר שודרה בחלקה בסינדיקציה עם רדיו קול רגע.
בחודש מרץ 2007 זכתה התחנה בפרס International Broadcasting Excellence של ארגון ה־NAB: פעם ראשונה שתחנת רדיו ישראלית, זוכה להכרה בינלאומית כלשהי. הארגון, בו חברות יותר מ-8,300 תחנות רדיו, מעניק בכל שנה עשרה פרסים בגין מצוינות מקצועית. טקס הענקת הפרסים, נחשב ליוקרתי ולמשמעותי ביותר מבין כל פרסי תחום תקשורת הרדיו. הפרס ניתן על תפקודו של רדיו חיפה במהלך מלחמת לבנון השנייה.
ב-2008 זכתה קבוצת "רדיו חיפה", בראשותו של מנכ"ל רדיו חיפה, דני נישליס, במכרז להפעלת הרדיו האזורי בחיפה, בהתמודדות מול קבוצת "שידורי חיפה" בראשות דן שילון, שדרן רדיו ומנחה טלוויזיה, ומשה מנו, נשיא "מנו ספנות", וממייסדי "רדיו 1".
לאחר הזכייה במכרז להפעלת הרדיו האזורי בחיפה עלו לאוויר מספר תוכניות רדיו חדשות. אחת מהן היא רצועת הלילה, תוכנית שכמו "ירוקנרול" פונה לקהל הצעירים החיפאי. תוכנית ספורט חדשה בהנחייתו של גדי נס עלתה גם כן.
ביוני 2008, עלתה לאוויר רצועת הלילה של רדיו חיפה. תוכניות הרדיו נערכות, מופקות ומשודרות על ידי צעירים וכוללות מוזיקה ותכנים המיועדים לבני-נוער, חיילים וסטודנטים. חברי רצועת הלילה מגיעים בשידור חי למקומות בילוי שונים, מסיבות ופסטיבלים. על מנת להוות גורם משמעותי בעולם הצעירים, רצועת הלילה מאפשרת למאזינים להתעדכן ולהגיב בפייסבוק ובטוויטר. המאזינים המקוונים עורכים את המוזיקה תוך כדי שידור אונליין, וגם באמצעות הודעות SMS.
לאורך שנותיה שודרו בתחנה בסינדיקציה תוכניות מתחנות רדיו אזוריות אחרות, בהן "דידי לוקאלי" ו"זהבי עצבני" מתחנת רדיו ללא הפסקה (הועברו לשידור בתחנת "צפון ללא הפסקה") ו"לאב מי בלילה" עם שמוליק טיאר בתקופת שידורה מרדיו תל אביב. מאוחר יותר שודרו בסינדיקציה מרדיו תל אביב "תוכנית הבוקר" עם אסי עזר ודפנה לוסטיג (ולאחר מכן בהגשת לוסטיג ומיה דגן) ו"מרגלית בריבוע" עם דן מרגלית ובתו שירה מרגלית. כיום משודרות בסינדיקציה "6 בבוקר" עם דליק ווליניץ ו"תוכנית הספורט" עם אופירה אסייג, אייל ברקוביץ' ועוד.

K-CITY

K-CITY הייתה תחנת בת של רדיו חיפה, ששידרה בתדר 92.7FM.
התחנה שידרה בעיקר מוזיקה חדשה, קצבית וברוח צעירה. לפיכך עברו אליה מרדיו חיפה תוכניות שכוונו לקהלים צעירים. ובחצות, שידוריה היו משתלבים בסינדיקציה עם אלו של רדיו חיפה.
כמו כן, התחנה שידרה תכנים מקומיים לאזור הקריות והסביבה הקרובה. שדרני התחנה כוללים את אייל ברקאי, טלי מץ, נדב שהרבני, דולב נישליס, ליאור ברנס, לירון אנרג'י, דדי אלוני ונועה שפיגל. מנהל התחנה הוא אריאל נישליס.
בשנת 2008 נסגרה תחנה הרדיו K-city והתדר 92.7 FM עבר להיות התדר של רדיו חיפה באזור הקריות, עכו, נהריה והגליל המערבי.
סרט ארבע-ממד

סרט ארבע-ממד (באנגלית: 4D film) הוא מונח שיווקי המתאר סרט תלת-ממד שמוצג יחד עם אפקטים הנתפסים במערכות חישה נוספות מלבד שמיעה וראייה, המתואמים יחד עם הסרט. יש לציין כי סרטי ארבעה ממדים אינם כוללים ממד רביעי כלשהו במובן הגאומטרי של המילה. בשל העלויות של האפקטים הללו, סרטי ארבעה ממדים מוצגים לרוב בבתי קולנוע ייעודיים, שמצויים פעמים רבות בפארקי שעשועים; אולם, ישנם גם אולמות קולנוע בבתי קולנוע רגילים שמתוכננים כך שניתן יהיה להקרין בהם גרסאות ארבעה ממדים לסרטי תלת-ממד פופולריים.
סרטי ארבעה ממדים משווקים לעיתים תחת הכותרת "סרט חמישה ממדים", "סרט שישה ממדים" או "סרט שבעה ממדים", כדי להדגיש את מגוון האפקטים ואת הייחודיות שלהם. אולם, אין סטנדרט אחיד הידוע בין יוצרי הסרטים בנוגע למהות תיוגים אלו.
האפקטים שמשולבים בסרטי ארבעה ממדים כוללים גשם, רוח, הבזקי אורות ורטט. הכיסאות באולם הקולנוע יכולים לרטוט או לזוז כמה סנטימטרים במהלך הסרט. אפקטים נוספים שמשולבים בכיסא באולם הקולנוע, הם פרצי אוויר הנושפים על עורף הצופה, השפרצות מים והתקנים היוצרים תחושת דגדוג ברגליים ובגב. אפקטים שנוצרים ברמת האולם כוללים עשן, גשם, ברקים, בועות סבון וריחות מיוחדים. דוגמאות לריחות כאלו הם ריחות של זיקוקי דינור בסרט "חוויית הלונדון איי" (London Eye's Experience,‏ 2009, הוצג בלונדון איי) וריחות מסריחים שהופיעו כאשר חרקי תריסיתיים, המכונים "פשפשים מסריחים", כביכול-מפרישים אותם בסרט קשה להיות חרק! (It's Tough to Be a Bug,‏ 1998, הוצג בפארקים של דיסני).
הסרט הארבע-ממד הראשון שנוצר הוא The Sensorium שהוצג ב-1984 בפארק של "סיקס פלאגס" בבולטימור, מרילנד.
פורמטים נפוצים להוספת "ממד רביעי" לסרטים כוללים את Sensurround,‏ Smell-O Vision ו-4DX.
לאן נעלם משה גז

תיאור הסרט

בסרט "לאן נעלם משה גז" יוצא הבמאי אבידע ליבני בעקבות זיכרון ילדות: סרט אימה מקומי בשם "המלאך היה שטן" שראה בבית חבר בסוף שנות ה-80. לאחר שנים ארוכות שבהן לא הכיר מישהו שראה או זכר את הסרט, הוא מוצא אותו בספרו של מאיר שניצר, "הקולנוע הישראלי" – בו מתואר "המלאך היה שטן" כ"סרט הישראלי הגרוע ביותר".
חלקו הראשון של "לאן נעלם משה גז" מוקדש למסע חיפושים בעקבות הסרט, שהופק בין 1971 ל-1976 – ובו שימש משה גז, בין היתר, בתפקיד הבמאי, התסריטאי, השחקן הראשי, הצלם, התאורן, המקליט והעורך. "לאן נעלם משה גז" כולל מפגשים עם חבר ילדות של הבמאי, מומחה לקולנוע ישראלי, העיתונאית ליסה פרץ (שאתרה את הסרט במחצית שנות ה-90 וראתה במשה גז את "אד ווד הישראלי"), ומשתתפי "המלאך היה שטן" – שבו כיכבה לראשונה בתפקיד ראשי בקולנוע הישראלי אופליה שטראל. חלקו השני של הסרט מוקדש למפגש עם משה גז ומשפחתו, שבמסגרתו אנו מתוודעים לראשונה לגרסת הבמאי ל"המלאך היה שטן".
הבכורה הישראלית של "לאן נעלם משה גז" נערכה במסגרת התחרות התיעודית של פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה, ב-19 באוקטובר 2011, והוא הוקרן בבכורה טלוויזיונית בערוץ 8 של הכבלים.
הסרט הופק על ידי גידי אביבי בתמיכת קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב – פרויקט קולנוע ובשיתוף ערוץ 8 - נגה תקשורת.

ביקורות

מבקר התרבות של וואלה!, אבנר שביט התייחס לאופן הייחודי בו מציג ליבני את סיפורו של גז, ונמנע משיפוט והתנשאות. שביט רואה בסרט "יצירה מרגשת, מרתקת ובלתי נשכחת על הצדדים השונים של התשוקה האינסופית לקולנוע, על הפנים האקסצנטריות של התרבות המקומית ועל העובדה שהזמן לפעמים לא מרפא את הפצעים, אלא רק מחמיר אותם."
במוסף גלריה של עיתון הארץ, זקף לזכותו של ליבני המבקר מורן שריר את בחירתו בסרט שנשכח והוזנח, ומייצג בעיניו את "המרתף של הקולנוע הישראלי". בכך, לדידו, "מאוורר" ליבני את אותו "מרתף" ומאפשר את גישתו של הקהל הרחב לאותו סרט יוצא דופן.
איתי זיו ציין, במוסף "ז'ורנל" של מעריב, את רגישותו של ליבני המאפשרת לדמויות הראשיות המופיעות על המסך להוביל את הסרט ולהיחשף בפני הצופים במלוא מורכבותן וייחודיותן הכובשת. הוא מסכם את ביקורתו: "חלק מאותן התכונות הן שאפשרו מלכתחילה את מפעל חייו הבלתי אפשרי (של גז). זה שבצדק כל כך מרשים את ליבני; זה שאפשר את הסרט היפה הזה".
Rebel Heart

רקע והפקה

במסגרת תהליך הפקת האלבום עבדה עם כותבים ומפיקים שעימם לא עבדה בעבר, ביניהם דיפלו ואביצ'י. מדונה טענה שהשילוב לא היה פשוט, אך היא מרוצה מהתוצאה הסופית. בחודש דצמבר 2014 דלפו לרשת 13 שירים בגרסת דמו. מדונה הגיבה בחשבון האינסטגרם שלה וטענה כי השירים שדלפו הם גרסאות דמו שאינן מוכנות להפצה מסחרית, והודתה למאזיניה על שאינם מאזינים לגרסאות הפיראטיות שיצאו. ב-20 בדצמבר 2014 פרסמה מדונה את האלבום להזמנה מוקדמת, יחד עם שישה משירי האלבום כמתנה לכבוד חג המולד בינואר 2015 נעצר אזרח ישראלי החשוד בהדלפת גרסאות הדמו שפורסמו חודש קודם לכן. לדברי מבקרי מוזיקה, אלבום זה הציג את מדונה כחדשה ורלוונטית בתעשיית המוזיקה גם לאחר של קריירה שנמשכת מעל לשלושה עשורים.