רונה שוז

רונה שוז (באנגלית: Rhona Schuz) היא פרופסור חבר למשפטים במרכז האקדמי שערי מדע ומשפט. עבודתה מתמקדת במחקר של חטיפת ילדים בינלאומית, זכויות ילדים ומשפט בינלאומי פרטי. ספרה The Hague Child Abduction Convention: A Critical Analysis (Hart Publishing, December 2013 הוכתר כ"ספר המוביל בעולם בתחום זה".

ביוגרפיה

שוז נולדה בשנת 1958 וגדלה באנגליה. היא עלתה לארץ בשנת 1993. היא נשואה ואם לשבעה ילדים.
רונה שוז סיימה תואר ראשון במשפטים (first class) מאוניברסיטת קיימברידג' (1979) ותואר שני במשפטים (first class), אף הוא מאוניברסיטת קיימברידג' (1980). ב-1994 היא קבלה דוקטורט ב-London School of Economics באוניברסיטת לונדון.
במהלך לימודיה היא קיבלה פרסים ומלגות שונות מ-Newnham College ומאוניברסיטת קיימברידג' (1978-80), וכן מלגה ע"ש גולדה מאיר מהאוניברסיטה העברית בירושלים (1990–1991).

מינויים אקדמיים

בשנים 1980–1982 כיהנה שוז כמרצה באוניברסיטת נוטינגהאם, אנגליה.
בשנים 1982–1993 היא לימדה משפטים ב-LSE, לונדון.
מאז 2001 שוז היא חברת סגל במרכז אקדמי שערי מדע ומשפט. בשנת 2014 היא קיבלה דרגת פרופסור-חבר. נוסף על כן היא מרצה מן החוץ באוניברסיטת בר-אילן (משנת 2001). בנובמבר 2014 היא כיהנה כמרצה אורחת בפקולטה למשפטים באוניברסיטת וינה.
שוז היא עורכת-שותפה (יחד עם ד"ר איילת בלכר-פריגת) של כתב העת "משפחה במשפט" (משנת 2007), מנהלת-שותפה של המרכז לזכויות הילד והמשפחה במרכז האקדמי שערי מדע ומשפט (משנת 2005), ויועצת לנשיא של המרכז האקדמי שערי מדע ומשפט בעניין קידום נשים (מ-2014).

פעילות מקצועית נוספת

שוז היא הדווחית לעניין ישראל למאגר incadat של ועדת האג, העוסק בפסיקה על פי אמנת האג בדבר חטיפה בינלאומית של ילדים (משנת 2004).
שוז כיהנה כחברה בוועדת שיפמן לבחינת נושא מזונות הילדים במדינת ישראל (2006–2012). בשנים 2011–2012 ובשנת 2017 היא יצגה את האגודה הבינלאומית לדיני משפחה בפגישות השישית והשביעית של הוועדה המיוחדת של ועידת האג למשפט בינלאומי פרטי לעניין חטיפת ילדים (Hague Conference on Private International Law's 6ᵗʰ Special Commission on the Child Abduction Convention of 1980 and the Child Protection Convention of 1996). בשנים 1990–1991 היא הייתה עמיתה אורחת בפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית. בשנים 1985–1993 היא כיהנה כיועצת למועצה המשפטית באנגליה בעניין עילות לגירושין.

תחומי הוראה

שוז מלמדת קורסי מבוא וקורסים מתקדמים במשפט בינלאומי פרטי, היבטים בינלאומיים של דיני משפחה, דיני הורים וילדים, חטיפת ילדים בינלאומית, קורס על הולדה, משפט ואתיקה, ומבוא למשפט אנגלי. במהלך עבודתה באנגליה היא לימדה משפט בינלאומי פרטי, דיני משפחה, מיסוי של המשפחה, מיסוי – עקרונות ומדיניות, דיני משפחה במשפט המשווה ודיני חוזים.

חטיפת ילדים בינלאומית

מאז 1995 כתבה שוז בהרחבה על אמנת האג בדבר היבטים אזרחיים של חטיפת ילדים בינלאומית ("אמנת האג בדבר חטיפת ילדים"). מאמרה מ-2001 היה הראשון שהצביע על ההבדלים בין מדינות בפרשנות המושג "מקום מגורים רגיל" וצוטט על ידי בית הלורדים האנגלי ב-2005 ועל ידי בית המשפט הישראלי ב-2013. מאמר מאוחר יותר בחן את שיקולי המדיניות המנחים החלטות בעניין מקום מגורים רגיל וצוטט בין היתר על ידי בית המשפט העליון הבריטי ב-2013. מאמרה מ-2002 היה הראשון שניתח את חוסר העקביות בין אמנת האג בדבר חטיפת ילדים לבין האמנה בדבר זכויות הילד.המאמר צוטט בין היתר על ידי בית המשפט העליון הבריטי ב-2011 ועל ידי בית המשפט העליון ב-2006. מאמר באותו נושא בעברית מ-2004 צוטט אף הוא פעמים רבות על ידי בית המשפט העליון בישראל. ב-2009 הוזמנה שוז על ידי השופט ת'ורפ (Thorpe) להציג את עבודתה בכנס בו השתתפו למעלה מ-50 שופטים מובילים בתחום דיני המשפחה מלמעלה מ-20 מדינות. היא אף התמנתה על ידי האגודה הבינלאומית לדיני משפחה כנציגתה בפגישות השישית והשביעית (באוקטובר 2017) של הוועדה המיוחדת של ועידת האג למשפט בינלאומי פרטי בנושא היישום של אמנות האג מ-1980 ומ-1996. ספרה מ-2013 הוא מחקר מקיף של תופעת חטיפת ילדים בינלאומית. הספר צוטט לא פעם על ידי בית המשפט העליון.

זכויות ילדים

מאמריה של שוז עוסקים בענישה גופנית של ילדים, פונדקאות, אימוץ וקולו של הילד בהליכים הנוגעים אליו. מאמרה ממ-2007 על זכותו של הילד לגידול על ידי הוריו הביולוגיים צוטט כמה פעמים בבית המשפט העליון. ב-2015 היא פרסמה מאמר בנושא הסכנה לשימוש בשיח זכויות ילדים בזירה הפוליטית והציגה טענות נגד הטענה (בהחלטה מ-2013 של הפרלמנט של מועצת אירופה) שמילת גברים מהווה פגיעה בזכויות הילד.

משפט בינלאומי פרטי

ב-1997 פרסמה שוז את הספר (A Modern Approach to the Incidental Question (Kluwer, 1997 המציע גישה דיפרנציאלית לבעיה המתודלוגית, המאפשרת להתחשב ביעדי מדיניות של מדינת הפורום. מאמרה מ-1986 בנוגע לדוקטרינת פורום בלתי-נאות נזכר בהסכמה בפסק הדין של בית הלורדים בפרשת The Spiliada. מאמריה בעברית על ברירת הדין בנזיקין צוטטו על ידי כמה מהשופטים בפסק דין סקלאר נ' יובינר.