פולט גודארד

שנותיה הראשונות

גודארד נולדה בשם מריון פולין לוי, בקווינס שבלונג איילנד. היא בתם היחידה של: ג'וזף ראסל לוי, יהודי, ולאלטה מאי גודארד, אפיסקופאלית ואנגליה במורשתה. הוריה התגרשו בילדותה, והיא גודלה על ידי אימה. אביה נעלם מחייה, אך חזר אליהם בשנות ה-30 המאוחרות, רק לאחר שנהייתה כוכבת. בתחילה המערכת היחסים ביניהם הייתה לבבית, הם הלכו יחד להקרנות בכורה של סרטים, עד שהוא תבע אותה על כך שנאמר במגזין מסוים שהוא נטש אותה בילדותה. הם מעולם לא התפייסו, ובמותו, הוא השאיר לה בצוואתו דולר אחד בלבד. יחסיה עם אמה היו טובים מאד, ואחיו של סבה, צ'ארלס גודארד, עזר לה בתחילת הקריירה שלה.

קריירה

הופעת הבכורה שלה על הבמה הייתה בהצגה הסאטירית של פלורנץ זיגפלד "No Foolin" בשנת 1926. שנה לאחר מכן היא שינתה את שם משפחתה, לשם גודארד, כשם משפחתה של אמה, ונישאה לטייקון אדגר ג'יימס שבמקצועו היה איש עסקים. היא עברה לצפון קרולינה כדי להיחשף לחברה הגבוהה של דרום ארצות הברית, אך התגרשה ממנו בשנת 1930, וקבלה ממנו סכום גדול מהסכם הגירושין.
לאחר שחתמה על חוזה עם אולפני האל רוץ' היא הגיעה עם אמה להוליווד, והחלה להופיע בקטעים קצרים במספר סרטים, שם בין היתר הופיעה עם לורל והארדי. היא הצטרפה לחברת ההפקה של סמואל גולדווין (מאוחר יותר מבעלי חברת מטרו גולדווין מאייר) והצטרפה ל"נערות גולדווין" שכללו כוכבות-לעתיד-לבוא כבטי גרייבל, לוסיל בול ואחרות שהשתתפו כשחקניות ורקדניות במופעים קולנועיים מוזיקליים בכיכובו של אדי קנטור.
ב-1932 פגשה את צ'ארלי צ'פלין והחלה תקופה בת שמונה שנים של שיתוף פעולה מקצועי ואישי בין השניים. היא השתתפה בסרטו "זמנים מודרניים" מ-1936, והפכה לכוכבת. למרות שב-1940 בבכורת "הדיקטטור הגדול", בו ככבה לצידו של צ'אפלין, הציג צ'אפלין את גודארד כאשתו, לא ברור האם היא אכן הייתה אשתו בפועל כיוון שצ'אפלין מסר בנדון גרסאות שונות. סמוך לאחר מכן השניים נפרדו. במהלך 1936 הכירה את ג'ורג' גרשווין וקיימה עמו מערכת יחסים של מספר חודשים.
בין סרטיה הבולטים בשנות ה-30 וה-40 היו " The Young in Heart" ‏ (1938) לצד דאגלס פיירבנקס וג'נט גיינור, "Drama school" ("בית ספר לדרמה"; 1938), "The Women" ("הנשים"; 1939) בבימויו של ג'ורג' קיוקור לצד ג'ואן קרופורד ונורמה שירר, "The Cat and the Canary" ("החתול והכנרית") עם בוב הופ, "Second Chorus" ("המקהלה השנייה") יחד עם פרד אסטר בו פגשה את בעלה הבא, ברג'ס מרדית'. ב-1944 הייתה מועמדת לפרס אוסקר היחיד שלה לתפקיד משנה בסרט "כה בגאווה נריע" בבימויו של מרק סנדריץ', סרטה המצליח ביותר היה "Kitty" ‏ (1945). ב-1946 שיחקה בסרט "The Diary of a Chambermaid" ("יומנה של חדרנית") לצד ברג'ס מרדית'.
בשנים שלאחר מכן הופיעה במספר תפקידים קטנים.
במהלך הפקת "חלף עם הרוח" הייתה מועמדת לתפקידה של סקרלט או'הרה, אך לא נבחרה (במקומה נבחרה לגילום התפקיד ויוויאן לי). נטען שהיא אבדה את התפקיד לא בשל כשרון המשחק אלא בשל המצב הלא ברור של נישואיה לצ'אפלין, בתקופה בה חל בהוליווד קוד מוסרי מחמיר.

חייה האישיים

גודארד הייתה נשואה לצ'רלי צ'פלין בין השנים 1936–1942, ולאחר מכן לשחקן ברג'ס מרדית' בין השנים 1944–1949. במהלך נישואיהם היא עברה הפלה טבעית, ולא היו לה ממנו ילדים. ב-1958 נישאה לסופר הגרמני, אריך מריה רמרק, והם נשארו ביחד עד למותו בשנת 1970.
גודארד קיבלה טיפול, די יעיל, למחלת סרטן השד ממנה סבלה, אם כי הניתוח שעברה היה מורכב והוסרו ממנה מספר צלעות. מאוחר יותר עברה לגור בעיירה בשווייץ, שם נפטרה מאמפיזמה כמה שבועות לפני יום הולדתה ה-80. נקברה בבית הקברות 'רונקו' לצד אריך מריה רמרק ואמה.
בצוואתה היא העניקה 20 מיליון דולר לאוניברסיטת ניו יורק, כהוקרה על ידידותה עם הפוליטיקאי והנשיא הקודם של אוניברסיטת ניו יורק, ג'ון ברדמס. אולם גודארד שבמעון המגורים של תלמידי השנה הראשונה באוניברסיטה, נקרא על שמה.