google/wiki40b huggingface dataset:
נעמי נבו

ביוגרפיה

נעמי בן נון נולדה בלונדון, אנגליה לבלה (לבית פלטצקי) ושמואל בן נון. היא למדה באנגליה וקיבלה תואר אקדמי בסוציולוגיה מבית הספר לכלכלה בלונדון. 
עלתה לישראל בשנת 1946 ועברה להתגורר בקיבוץ רמת יוחנן. ב-1947 עברה לירושלים ובמאי 1948 התחתנה עם יוסף נבו (ראש עיריית הרצליה בשנים 1969–1983) בעת המצור על ירושלים. באותה תקופה שירתה בשירות הידיעות של ההגנה (ש"י), בפיקודו של שלהבת פראייר, בתפקיד בקונסוליה הבריטית. במסגרת עבודתה הצליחה להעביר ל"הגנה" מידע רב ובראשו הידיעה החשובה על המועד המדויק של עזיבת הבריטים את ארץ ישראל.
בתחילת שנות ה-50 החלה לעבוד כאנתרופולוגית וסוציולוגית במחלקה להתיישבות של הסוכנות היהודית. עבדה בחבל הנגב בין השנים 1959–1961, במושבי עולים מארצות האסלאם. במהלך עבודתה עקבה וסייעה בקליטתם והתפתחותם של עולים מארצות שונות בין השאר ביישובים: שקמה, רמת רזיאל, אדרת, כוכב, נווה יחייא ועוד. ב-1961–1964 עבדה כסוציולוגית של חבל ההר בירושלים. ב-1964–1965 עבדה במדור הקליטה במחלקה להתיישבות. ב-1965–1970 עבדה במרכז לחקר ההתיישבות הכפרית והעירונית, ברחובות. ב-1970–1985 הייתה סוציולוגית באגף לתכנון אזורי כולל במחלקה להתיישבות. במסגרת תפקידה האחרון הייתה אחראית מטעם הסוכנות להקמתו של היישוב "הר גיבורים", לימים "גן נר" (בתרומתה של ליידי ג'אנר מאנגליה).
בשנת 1970 החלה להכין את עבודת הדוקטורט שלה בנושא "שינוי חברתי במושב ותיק – נהלל". במהלך הכנת הדוקטורט שהתה באוניברסיטת מנצ'סטר באנגליה והמשיכה וסיימה באוניברסיטת תל אביב בהנחייתו של פרופ' עמנואל מרקס. במהלך הכנתו גם לימדה והרצתה בנושא סוציולוגיה כפרית בבית ספר לעבודה סוציאלית של אוניברסיטת חיפה. את תואר הדוקטור קיבלה בשנת 1979. בשנים שלאחר קבלת הדוקטורט השתתפה והרצתה בקונגרסים שונים ברחבי העולם בין השאר: בדרום אפריקה, במקסיקו, בבודפשט, בווינה ועוד.
נבו הייתה גם ממקימות שדולת הנשים בישראל בדצמבר 1988. במהלך השנים הייתה חברת ההנהלה ושימשה אף כסגנית וממלאת מקום יושבת הראש אליס שלוי. במהלך השנים הייתה פעילה מאוד בשדולה בייחוד בקידום הייצוג הפוליטי של נשים בכנסת.
ארכיון התצלומים של קק"ל

"ארכיון התצלומים של קק"ל" הוא מאגר תמונות ותצלומים של קרן קיימת לישראל, המשקפים פרקים חשובים מתולדות הציונות והעשייה בארץ ישראל ובהם: התיישבות, ייעור, הווי חלוצי, נופי ארץ ישראל, פריצת דרכים, מלחמות ישראל, עלייה וקליטה, חגים וטקסים, ועוד. בארכיון קרוב ל-500,000 תצלומים ושקופיות הן בשחור לבן והן בצבע שצולמו מראשית המאה ה-20.
על פי קק"ל, המאגר נמצא בתהליכי דיגיטציה. כבר היום אפשר לצפות בכ-70,000 תצלומים ושקופיות מן המאגר באינטרנט בתצלומים של כל הארכיון ההיסטורי בשחור לבן וכן בתצלומים של השנים האחרונות בצבע. בארכיון שמורים תצלומים ופריטים נדירים שצולמו על ידי בכירי הצלמים בארץ. מאז הקמתו שימש הארכיון כמקור למחקר, פרסומים ותערוכות.
הארכיון מתעדכן בצילומים המשקפים את פעילויות קק"ל בהווה.
הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של אבחזיה

רקע

במהלך המלחמה הרוסית-צ'רקסית ומלחמת קווקז כבשה רוסיה את נסיכות אבחזיה מידי האימפריה העות'מאנית והפכה אותה לאוקרוג סוחומי.

ב-1916 הגיעה משלחת אבחזית לטביליסי, במטרה לפתח פרויקטים כלכליים ותרבותיים, כשהם מביעים את התנגדותם להפרדת הכנסייה באבחזיה מהאיפרכיה של הכנסייה הגאורגית. הדאגה הובעה על ידי ראש המשלחת האבחזית, הנסיך שרוואשידזה. ב-1917, חברי אותה משלחת ייסדו את מועצת האבחזים, שנשלטה על ידי אנשים שהמוצא האתני שלהם היה אבחזי. האספה אימצה חוקה של מועצת האבחזים והכריזה על עצמאותה. ב-9 בפברואר 1918, לפני הכרזת העצמאות של גאורגיה, הגיעה המשלחת של מועצת האבחזים לטביליסי, כדי לסכם את ההסכם בין מועצת האבחזים לבין הממשלה הגאורגית. מועצת האבחזים והממשלה המנשביקית של נואה רמישווילי, הסכימו להעניק לאבחזיה מעמד של אוטונומיה בתוך גאורגיה. המסמכים והחוקה החדשה אושרו ביוני 1918, נחתמו על ידי הממשלה המנשביקית של גאורגיה ונציגי מועצת האבחזים. החוקה נתנה למועצת האבחזים את הסמכות למשול בתוך אבחזיה. השלטון המרכזי בטביליסי מינה את שרי אבחזיה, ומינה את נסיך אבחזיה, רוואז אמחבארי, כשר לענייני אבחזיה. בשנת 1920 ערכו מועצת האבחזים ושרי אבחזיה טיוטה חדשה של חוקת אבחזיה, שמדגישה את מעמדה של אבחזיה כרפובליקה אוטונומית בתוך גאורגיה. בשנת 1921, ראש ממשלת גאורגיה, נואה ז'ורדניה, אישרר את החוקה החדשה של הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה, כשהם מציינים את אבחזיה כרפובליקה אוטונומית. במרץ 1921, הבולשביקים כבשו את גאורגיה, והוכרז על הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של אבחזיה. למרות זאת, מבחינה פוליטית וכלכלית, אבחזיה הסובייטית הייתה תלויה לחלוטין ברפובליקה הסוציאליסטית של גאורגיה וברפובליקה הסוציאל-פדרטיבית הסובייטית של עבר הקווקז. הוועדה המרכזית ("Центральный комитет", ועדה מרכזית, הגוף האחראי על מדיניות המפלגה במפלגות קומוניסטיות) הסובייטית של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, לא החשיבה את אבחזיה כישות עצמאית והצהירה: 
ב-1 בנובמבר 1921, לנשיאות לשכת הקווקז היו מספר דיונים לגבי אבחזיה; הוועדה המיוחדת הונחתה להגיע לטיוטת הסכם בין אבחזיה והרפובליקה הגאורגית
— יאן ברמר וטאראס ראי, "בניית האומות הפוסט-סובייטיות"
 
אבחזיה ססר אימצה את חוקתה ב-1 באפריל 1925. במשך כל תקופה הרפובליקה היא הונהגה על ידי נסטור לאקובה. ב-19 בפברואר 1931, מעמדה של אבחזיה הורד לרמה של רפובליקה אוטונומית. 
מעמדה של אבחזיה בתקופה שבין 1921 לבין 1931, לא היה לגמרי ברור ולעיתים הוגדרה כרפובליקה אוטונומית. חלק מההיסטוריונים הגאורגיים טוענים כי מעמדה של אבחזיה באותה תקופה לא היה שווה ערך למעמדה של הרפובליקה הסובייטית של גאורגיה.
המושך הגדול

המושך הגדול (באנגלית: Great Attractor) הוא מושך או אנומליה כבידתית בחלל הבין גלקטי בתחומו של צביר-על הידרה-קנטאורי, אשר כוללת עשרות אלפי גלקסיות, באזור שהיקפו מאות מיליוני שנות אור. אנומליה כבידתית בסדר גודל כזה בסקאלה האינטרגלקטית, מצביעה על נוכחותו של חומר אפל, חומר שאינו ניתן לצפייה ישירה אך ניתן להסיק על קיומו מניתוח השפעת המסה שלו על תנועת הגלקסיות וצבירי הגלקסיות הקשורים אליהן.
אנומליית המושך הגדול גורמת לכך שהגלקסיות שבאזור צביר-העל הידרה-קנטאורי מוסטות לאדום בהתאם לקבוע האבל, כך שניתן להסיק שהן מתרחקות גם מאיתנו וגם זו מזו. המדידות מראות שהשינויים בהיסט לאדום שלהן גדולים מידי, והם מסגירים את קיומה של האנומליה. השתנות ההיסט לאדום שלהן נקראת מהירות משונה, והיא נעה בתחום של בין כ-700 ק"מ לשנייה ל-800 ק"מ לשנייה, תלוי בנטייה הזוויתית מכיוונו של המושך הגדול.
החריגה מאחידות בהתפשטות היקום נתגלתה לראשונה בשנת 1973, ואז שוב בשנת 1978. מיקומו של המושך הגדול נקבע לבסוף בשנת 1986, במרחק של 153 עד 258 מיליון שנות אור בערך משביל החלב, בכיוונן של קבוצות הכוכבים הידרה וקנטאור. העצמים באזור זה נמצאים במישור הגלקטי, כלומר בחלק השמיים המוסתר על ידי שביל החלב ולכן קשה לחקור אותם באור נראה, אבל תצפיות רנטגן גילו כי באזור זה של החלל, הנמצא בצביר נורמה (ACO 3627), ישנה שכיחות גדולה של גלקסיות גדולות ועתיקות, שרבות מהן מתנגשות עם שכנותיהן, ומקרינות גלי רדיו בכמויות גדולות.

בספרות הבדיונית

בספרות הבדיונית, מוזכר המושך הגדול בסדרה "פיפ פלינקס" מאת הסופר אלן דין פוסטר (שכתב את "הנוסע השמיני" והיה שותף בכתיבתם של תסריטי "מלחמת הכוכבים" ו"מסע בין כוכבים"), בספר "Flinx's Folly". המושך הגדול מוצג כניסיון של גזע חייזרי עתיק ליצור אמצעי בעל כוח משיכה שיכול להעתיק גלקסיות ממקומן, ביניהן גם את שביל החלב.
באופן דומה מוצג המושך הגדול גם בסדרת הספרים "זילי" מאת סטיבן בקסטר, במיוחד בספר "טבעת", שבו המושך הגדול מתואר כשרשרת קוסמית בצורת לולאה, שנוצרה באופן מלאכותי.
מדיניות הדלת הפתוחה

מדיניות הדלת הפתוחה הוא מושג בדיפלומטיה, המתייחס בדרך כלל למדיניות ארצות הברית שהוצעה ב-1898 על ידי מזכיר המדינה האמריקני, ג'ון היי, במטרה לאפשר לארצות הברית זכויות אימפריאליסטיות מסוימות בסין.

הרקע למדיניות

האימפריליזם המודרני הוביל את המעצמות האירופאיות לסין, ארץ שהייתה סגורה עד אז למערב. עד מהרה פשטו המעצמות השונות (בהן: צרפת, גרמניה, יפן והממלכה המאוחדת) על סין מתוך מטרה לנצל את המשאבים הכלכליים שלה עד כמה שאפשר. אולם, ארצות הברית המחויבת לדוקטרינת מונרו ולדעת הקהל האנטי-אימפריליסטית ששלטה בה נותרה מחוץ לתמונה באזור סין. כשהחליטה לבסוף להשתלב אף היא במערכת האימפריליסטית שבסין התברר שכל השטחים תפוסים בעקבות מסע הפשיטה של המעצמות. מתוך מטרה לקבל זכויות לפריקת סחורה בנמלים, הציע ג'ון היי את מדיניות הדלת הפתוחה.

תוצאות המדיניות

מדיניות זו התקבלה בחיוב בידי רב המעצמות וגרמה לבלימת ההסתערות על שטחי סין. רב המעצמות הגיעו לשיתוף פעולה חיובי באינטרסים הכלכליים שלהן בסין. בנוסף לכך, הקיסר הסיני היה מרוצה משום שהוא הצליח לעת עתה לשמור על עצמאותה של סין. למרות זאת, העם הסיני ברובו לא היה מרוצה משום שהאירופאים – סוחרים ומסיונרים – התחילו להגיע בכמויות גדולות יותר מבעבר, דבר שנגד את האינטרס הבדלני של סין.
מדיניות זו הוא אחד הגורמים לפרוץ מרד הבוקסרים. שהחל בשנת 1898.
ספרות האגדה היהודית

ביהדות קיימים ספרי אגדה רבים הכוללים בתוכם תוכני מוסר, סיפור ושאר תכנים שאינם הלכתיים. כמו כן ישנם ספרים שהם ליקוטי אגדות מתלמוד בבלי ותלמוד ירושלמי. חז"ל מייחסים חשיבות רבה לאגדה ובמשך ההיסטוריה היהודית חוברו מאות ספרים שנועדו לפרש ולבאר את אגדות חז"ל, חלקם באופן פשטני וחלקם באופן עמוק יותר. דוגמה לכך היא חיבורו של המהרש"א "חידושי אגדות" שהוא חיבור מקיף על כל מסכתות הש"ס ונותן הסברים פשוטים ולרוב גם עמקניים לאגדות שבתלמוד בבלי.
חתולי חצר

העלילה

ארבעה חתולים אנושיים מבלים את היום בפתירת בעיות יומיומיות ושרים שירים.
מיסנום

מיסנום (Misenum) היא עיר נמל עתיקה במחוז קמפניה שבדרום איטליה. היא ממוקמת בכֵּף בחלקו המערבי של מפרץ פוצואולי שבים הטירני. כיום המקום נקרא כֵּף מִיזֶנו (Miseno).

מקור השם

על-פי המיתולוגיה, מיסנום נקראת על שמו של מיסנוס, חברו של הקטור והחצוצרן של איניאס. כמסופר באיניאדה של ורגיליוס, מיסנוס טבע בסמוך למקום זה לאחר שהזמין את אל ים טריטון לתחרות נשיפה בחצוצרה. בתגובה, טריטון הטיל אותו אל תוך הים כעונש על גאוותו.

היסטוריה

ראשיתה של מיסנום הייתה כאתר קיט בחסות העיר קומאי, וכך נשארה עד לסופה של הרפובליקה הרומית. מיסנום הוקמה לראשונה כבסיס ימי בשנת 27 לפנה"ס על ידי מרקוס ויפסניוס אגריפה, יד-ימינו של הקיסר אוגוסטוס, והפכה לבסיס הגדול ביותר של הצי הרומי בעת העתיקה. בזכות הנופים המרהיבים באזור מפקדת הצי והסמיכות לערים הרומיות הגדולות פוצואולי וניאפוליס, הפכה מיסנום לאתר של וילות יוקרה מפוארות. בסוף המאה הראשונה חיו בה כעשרת אלפים חיילים ועוד עשרת אלפים תושבים אזרחים.
חשיבותה של מיסנום פחתה עם הירידה בכוחו של הצי הרומי במהלך המאה ה-4, והעיר הוחרבה סופית בסוף המאה ה-8 על ידי הסרצינים.
Dead-end elimination

אלגוריתם  dead-end elimination ‏(DEE) היא שיטת מיטוב למציאת ערכים מינימליים בפונקציה עם קבוצה בדידה של משתנים בלתי תלויים. השיטה מתבססת על זיהוי "dead ends", או קומבינציות "גרועות" של משתנים שלא צפוי שיניבו מינימום גלובלי ולהימנע מחיפוש קומבינציות כאלו להבא. שיטה זו היא אפוא תמונת ראי לתכנון דינמי, שבה קומבינציות "טובות" מזוהות ונחקרות. אף על פי ששיטה זו היא כללית, השיטה פותחה ויושמה בעיקר לתחום של ניבוי מבני חלבונים ולתכנון חלבונים.

תכנון חלבונים

בניבוי מבנה של חלבון קיימת ההנחה כי רצף החלבון קבוע, ולכן הרוטמרים  הם כולם רוטמרים של שייר של חומצת אמינו מסוימת. ניתן גם לאפשר למספר שיירים של חומצות אמינו "להתחרות" על המיקום  על ידי הכללה סוגי השיירים בקבוצת הרוטמרים לפי המיקום. בצורה זו ניתן לתכנן רצף חדש לשלד חלבון נתון. בצורה זו תוכנן מחדש חלבון Zinc finger קצר.
משה בן-שחר

ביוגרפיה

משה בן -שחר נולד בשנת 1931 בעיר פתח-תקווה. אביו שמואל עלה ארצה כ"חלוץ" מפולין והיה פרדסן ובעל מפעל לתיבות עץ לפרי הדר.
בן-שחר כיהן כמזכיר בית"ר הצעירה בפתח-תקווה, ובהמשך הצטרף לשורות הארגון הצבאי הלאומי כנער בן 15. את דרכו בשורות הארגון המחתרתי החל בתליית כרוזי תעמולה כנגד המנדט הבריטי. במלחמת השחרור, היה אחד הקשרים הראשונים של האצ"ל, והשתתף בשורת קרבות בשחרור יהודיה (יהוד), וילהלמה (בני-עטרות), ראס אל-עין (ראש העין) וכשנפרצה דרך בורמה לירושלים, היה אחד מהעוברים הראשונים בה כאלחוטאי של מפקד מחוז האצ"ל בירושלים. מאוחר יותר לחם בגדודים 145 ו-32, ואחר-כך כאלחוטאי בגדוד 61 (מוריה) של חטיבת עציוני.
לאחר שהשתחרר מהשרות הצבאי, נסע לקרובי משפחתו בקנדה, השתלם שם בלימודים אקדמאים, ובשנת 1953 חזר ארצה. באותה שנה פתח בקריירה עיתונאית, וב-1960 התמנה לסופר העיתון "חרות" ליד מוסדות האו"ם בניו-יורק. בין היתר, משה היה עורך חדשות בעיתונים הכלכליים "מבט" ו"ישראל אקונומיסט", וייצג בארץ את העיתונים היהודיים "מונטריאול ג'אויש פוסט", כן היה חבר מערכות העיתונים "ארץ ישראל" ו"היום" ועיתון "הירדן". כעיתונאי עיתון "חירות" היה מסקרו הלאומי של מנחם בגין ואף היה העיתונאי הראשון מהמחנה הלאומי אשר ראש הממשלה הראשון, דוד בן-גוריון, הסכים להתראיין אצלו.
במזכירות בית"ר בסניף ת"א, הכיר את רות מנהרדט – לוחמת ומפקדת בארגון הצבאי הלאומי הנודעת בשם המחתרתי רות רפאלי וראש קבוצת "אורית". רות, הייתה חברת האצ"ל בת"א והקימה בביתה את תחנת השידור "קול ציון הלוחמת" הבלתי לגאלית, ללא ידיעת משפחתה. רות, ביחד עם משה, היו למייסדי תנועת חרות וגלגוליה הפוליטיים. לימים הפכה רות למנכ"לית ארגון נשי חירות בישראל. 
בשנות ה-60 שימש משה כמזכירו האישי של חה"כ אריה בן-אליעזר ובשלהי העשור היה ממייסדי סיעת "תכלת לבן" בהסתדרות הכללית וכיהן כמזכירה הכללי הראשון, צעד אשר קירב את המחנה הלאומי לשלטון בשנת 1977. כמו כן, כיהן כמזכ"ל גח"ל בהסתדרות לצידו של שמואל רכטמן.
בין תפקידיו הציבוריים: משה בן שחר היה ממייסדי "ברית חיילי האצ"ל", כיהן כחבר הוועד הפועל של ההסתדרות הכללית וכחבר הדירקטוריון של קופת חולים כללית ובמשך שנים היה חבר מועצת עיריית גבעתיים כנציג הליכוד, יו"ר וועדת הביקורת המרכזית של שירותי בריאות כללית ויו"ר דירקטוריון רשת הדיור המוגן "משען". בעקבות אהבתו למוזיקה קלאסית, משה נמנה עם מייסדיו של הקונסרבטוריון העירוני של גבעתיים ולימים הפך ליו"ר הדירקטוריון שלו.
בשנת 2012 הוציא לאור את ספרו בשני כרכים "פרקים אוטוביוגרפיים לאור דרכם של אבות הציונות הלאומית" אשר בהם מסקר את מהלך חייו העיתונאיים והציבוריים, סיפורים וראיונות כפי ששמע מפיהם של מנהיגים לאורך של יותר מיובל שנים של כתיבה בעיתונות הלאומית. ראיונות וסיפורים אלו קשורים לנושאים בחייהם המדיניים והפוליטיים של כמה ממנהיגי הציונות: בתנועת העבודה, מבן-גוריון, ברל כצנלסון ומשה שרת ועד משה דיין, שמעון פרס ופנחס לבון. מהמחנה הלאומי: מזאב ז'בוטינסקי, מנחם בגין ואריה בן אליעזר ועד אורי צבי גרינברג, אייזק רמבה ועוד עשרות רבות ממנהיגי וראשי המחתרות.
לרות ומשה נולדו שתי בנות. 
משה בן-שחר נפטר בחודש ספטמבר בשנת 2014 והובא למנוחות לצד אשתו, רות בחלקת לוחמי האצ"ל בבית העלמין סגולה בפתח-תקווה.
רעש מופע

בעיבוד אותות ובמערכת תקשורת, רעש מופע (רעש פאזה) הוא ההצגה בתחום התדר של תנודות אקראיות, מהירות וקצרות במופע הגל. תנודות אלה הן נראות במרחב הזמן כריצודים באות.
בתחום הRF מתייחסים לרעש זה כרעש המופע של מתנד, ואילו במערכות דיגיטליות הכוונה היא לריצוד של אות השעון.
באופן כללי (עבור רוחב פס קבוע) רעש מופע הוא גבוה יותר ככל שעולים לתדר גבוה יותר. רעש המופע הוא יחסי ליציבות של המקור המייצג את האות הנבדק.

הגדרות

מבחינה היסטורית קיימות שתי הגדרות שונות עבור רעש מופע. חלק טוענים שהרעש מוגדר עבור צפיפות הספק ספקטרלית וחלק מגדירים אותו עבור ספקטרום המופע המתקשר עם ספקטרום המשרעת. בפועל שתי ההגדרות מתייחסות לתופעה בה קיימת סטיית תדר מהתדר המרכזי של גל הנושא.
ארגון IEEE מגדיר את רעש המופע ע"י הנוסחה ℒ(f)=Sφ(f)/2 
כאשר חוסר היציבות בפאזה Sφ(f) הוא הסטייה בפאזה של פונקציית צפיפות ההספק הספקטרלית החד צדדית (אך בפועל היא מייצגת את תנודות הפאזה הדו צדדיות).
(ℒ(f הוא רעש הפאזה.

המרות רעש מופע בתדר למדד נדנוד בזמן

רעש מופע נמדד במישור התדר על פני טווח תדרים מסוים (במעלות) וניתן להמירו גם למדד נדנודים בזמן באמצעות הקשר הבא
במידה ואנו לא באזור הרעש הוורוד (המתנהג כמו f^-1) והרעש בעל שיפוע של 20- דציבל לדקאדה ניתן לקשר מחזור RMS של הנדוד באמצעות הקשרים הבאים:

מדידה

ניתן למדוד רעש מופע (ורעש מופע אינטגרטיבי) באמצעות נתח תדר (המכיל יישום מתאים), אך זאת בתנאי ורעש המופע של המכשיר הנמדד (DUT) גבוה מרעש המופע של המתנד הפנימי של נתח התדר.
יש לשים לב לבצע מדידה לפי רוחב הסרט הרלוונטי לאות ולא לרוחב הסרט לפי המסנן הפנימי של נתח התדר.
ניתן למדוד רעש מופע גם באמצעות מכשיר SSA - Signal source analyzer, מכשיר זה מציג את רעש המופע כתלות בתדר (ומתעדכן בזמן) והוא מכשיר אשר מיועד לביצוע המדידות הללו ולכן ישיג גם מדידה מדויקת יותר מנתח התדר. מכשיר זה מודד גם רעש מופע אינטגרטיבי.

השפעות

במערכת תקשורת דיגיטלית הכוללת משדר ומקלט רעש מופע גבוה על האות עלול לגרום לסיבוב של סימבול ולפגיע ביכולת של המודם לפענח / לשדר את המידע באופן תקין.
במערכות תקשורת נדרש רעש מופע נמוך ככל האפשר, כאשר עבור אפנונים גבוהים יותר (המסוגלים להעביר מידע רב יותר) נדרש רעש מופע נמוך יותר עבור שידור אמין.
בורגור

קריירה מוזיקלית

Borgore מחזיק בחברת הקלטות בשם Buygore Records בה חתומים אמנים כגון דן פרבר, Riggi & Piros, JakeSgarlato, Dotcom, ShayGray ועוד.
ב-2012, הוא פרסם את הסינגל "Decisions", עם ביצוע קולי של מיילי סיירוס, אשר גרם לו לפרסום רב.
בשנת 2017, פרסם את הסינגל "Salad Dressing" בשיתוף פעולה עם בלה ת'ורן, שזכה למעל למיליון צפיות.

האלבום NEWGOREORDER

ב-8 ביולי 2014 הוציא Borgore לאור את אלבום האולפן הראשון שלו שנקרא "NEWGOREORDER#", תחת חברת ההקלטות שלו Buygore, ותחת רישיון בלעדי לחברת ההקלטות של סטיב איוקי, Dim Mak, בה הוא חתום. האלבום כלל 12 שירים מסגנונות האלקטרו האוס, הדאבסטפ והטראפ ועוד שני שירי בונוס. ב-2 בדצמבר יוצאת לאור גרסת הדלוקס של האלבום הכוללת שני רמיקסים לשיר "Syrup", שני רמיקסים לשיר "Last Year"‏, רמיקס טראפ ורמיקס דאב לשיר "Fame" ועוד שני רמיקסים לשיר "Ratchet".

מיני-אלבום The Buygore Album

ב-13 בינואר 2015, יצא לאור המיני-אלבום של Borgore בשם "The Buygore Album" המייצג את חברת ההקלטות שלו, Buygore Records. באלבום ישנם שבעה שירים וביניהם שיתופי פעולה עם המפיקים דן פרבר, Riggi & Piros, Sikdope ו-Jauz בסגנון האלקטרו האוס, שני שירים בסגנון הטראפ, שיר סולו ושיר נוסף יחד עם היוצר Dotcom והראפר ShayGray ובנוסף שיר בסגנון הטראפ אותו הפיקו BLVCKSTAR ו-Ookay ובו Borgore רק אחראי על הזמר.
קרלוס טורה רפטו

קרלוס טורה רפטו (בספרדית: Carlos Torre Repetto;‏ 29 בנובמבר 1904, מרידה, יוקטן - 19 במרץ 1978, מרידה, יוקטן) היה רב אמן לשחמט ממקסיקו.

קריירה

טורה ניצח באליפות לואיזיאנה בתחרות שהתקיימה בניו אורלינס בשנת 1923. הוא ניצח בתחרות דטרויט בשנת 1924 לפני שמואל פקטור, ההלובום, נורמן וויטקר, שמואל רשבסקי ועוד. טורה חלק מקום ראשון עם ג'נינגס בתחרות רוצ'סטר 1924. בתחרות ניו-יורק באותה שנה הגיע טורה למקום השלישי (ניצח: אברהם קופצ'יק). בשנת 1925 הגיע טורה למקום העשירי בתחרות באדן-באדן (ניצח: אלכסנדר אלכין). באותה שנה חלק טורה מקום שלישי רביעי יחד עם פרנק מרשל אחרי אהרון נימצוביץ' ועקיבא רובינשטיין בתחרות מריאנבאד. בשנת 1925 חלק טורה מקום חמישי-שישי עם סבלי גריגורייביץ' טרטקובר בתחרות מוסקבה (ניצח: יפים בוגוליובוב). באותו שנה חלק מקום שני-שלישי בתחרות לנינגרד (ניצח: גוטהילף). בשנת 1926 חלק מקום שני-שלישי עם גזה מארוצי בתחרות שיקגו (ניצח: פרנק מרשל). בשנת 1926 ניצח טורה בתחרות מקסיקו סיטי לפני ג'וזה אראיזה.
הקריירה של טורה נקטעה באיבה עקב התמוטטות נפשית בהיותו בן 22. 
שמו מונצח בתאוריית הפתיחות בהתקפת טורה שמתחילה במסעים 1. ד4 פו6 2. פו3 ה6 3. רז5
טורה גם פיתח את ההגנה המקסיקנית בדו-קרב שקיים עם פרידריך זמיש בשנת 1925. המסעים הראשונים הם 1. ד4 פו6 2. ג4 פג6
דרגת רב אמן הוענקה לטורה בשנת 1977 על ידי פיד"ה. 
תחרות זיכרון על שמו מתקיימת מדי שנה ביוקטן שבמקסיקו.
יפה נוף (יפו)

היסטוריה

השכונה נוסדה בסוף שנות ה-90 של המאה ה-19 על ידי חברי אגודת בני משה שהקימו ב-1898 חברה מניות לבניין בתים ושמה "יפה נוף". יחזקאל סוכובולסקי (דנין), היה מראשי היוזמים להקמת השכונה. בשכונה שהשתרעה על פני 26 דונם נבנו בתי מגורים ל-30 משפחות, בית כנסת ו'חדר' שהפך במרוצת השנים לבית הספר תחכמוני. בשכונה נבנו גם מלון, 'בלה ויסטה' ובתים להשכרה על ידי היזם שלמה פיינגולד וגם מלון 'שולמית'.

בתי החולים

בשנת 1898 פתח את שעריו בשכונה משכנו החדש של בית החולים שער ציון עד 1921 בבית הקונסול האוסטרו-הונגרי, יעקב פסקל, בסמוך לרחוב חסן בק בצפונה של יפה נוף. בית החולים שרת את קהילת יהודי יפו וחלוצי השכונות היהודיות החדשות שמחוץ לחומת העיר ללא הבדל זרם ועדה, את אנשי מושבות העלייה הראשונה, עולי העלייה השנייה וגם אוכלוסייה לא יהודית. ערב פסח תרע"ז גורשו מעירם יהודי יפו ותל אביב בהוראת השלטונות העות'מאניים ובית החולים נסגר. בסוף 1918 פתחה מחדש "היחידה הרפואית ציונית אמריקאית" את בית חולים באותו האתר. במקביל נפתח ב-1918 בסמוך ל'בתי פיינגולד' בית החולים הדסה (יפו) מיסודה של ההסתדרות הציונית הדסה, תחילה כבית חולים חירום ואחר נפתחו בו מספר מחלקות אשר פעלו, ככל הנראה, עד 1922.

מלון 'בלה ויסטה'

במרץ 1909 נערכה במלון קבלת פנים לחיים נחמן ביאליק על ידי מוסדות היישוב היהודי ביפו לכבוד ביקורו הראשון בארץ ישראל. קהל של כ-3000 איש נאסף בטרקלין המלון, בגנו ועל חוף הים והאזין לנאומו של המשורר.
במהלך מלחמת העולם הראשונה שימש המלון את השלטון העות'מאני למעצר נתינים זרים טרם גירושם מן הארץ.
במאורעות תרפ"א, שימש מלון 'בלה ויסטה' מחסה ליהודי שכונת נווה שלום שנמלטו מבתיהם מפחד הפורעים הערבים, ומרכז פעילותו של כח המגן העברי, "קדם", שהמלון שימש לו כבסיס יציאה לפעולות הגנה ותגמול.
"בזמן מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט, שפרץ באפריל 1936, נטשו היהודים את השכונה, ובתיה נפגעו. גגו של מלון 'בלה ויסטה' נשרף.
במלחמת תש"ח, במהלך כיבוש רובע מנשייה של יפו העוינת פרצו לוחמי האצ"ל את דרכם בנתיב שהסתיים במלון 'בלה ויסטה' שהייתה לעמדתם המערבית. על הריסותיה של יפה נוף הוקם בשנות ה-70 פארק צ'ארלס קלור.

מקור השם

בתחילה נקראה השכונה  בּלֶה ויסטה ("יפה נוף"), שהוא כינוי מליצי להר ציון, ככתוב בתנ"ך: "יפה נוף, מְשׂוֹשׂ כל הארץ, הר ציון יַרְכּתְיֵ צפָון, קִריתַ מלך רב" (תהלים, מח); ובפרפרזה בשירו הידוע של יהודה הלוי, "יפה נוף, משוש תבל, קריה למלך רב..."
דניאל סמבורסקי

ביוגרפיה

דניאל סמבורסקי נולד בקניגסברג בירת פרובינציית פרוסיה המזרחית שבקיסרות הגרמנית, בנם של סֶלמה ומנחם סמבורסקי. אביו היגר בשנת 1896 מהעיר רומני (אז חלק מן האימפריה הרוסית,  כיום באוקראינה) והוא גדל בבית ציוני דובר עברית. אביו היה כתב העיתון העברי "הצפירה" בקניגסברג, וכיהן כיו"ר סניף ההסתדרות הציונית בעיר.
למד נגינה ותאוריה של המוזיקה בקונסרבטוריון של דנציג והחל בלימודי רפואה באוניברסיטת ברלין. בשנת 1932, ערב עליית הנאצים לשלטון, עלה לארץ ישראל והביא עמו את פסנתרו. בארץ ישראל הלחין מנגינות לשירי מולדת ידועים וכן מנגינות לשירי ילדים.  סמבורסקי הלחין ב-1933 את המוזיקה עבור הסרט "לחיים חדשים", שהיה הסרט המדבר הראשון שצולם בארץ ישראל. 
עיקר יצירתו הייתה בתקופת טרום המדינה. בשנות ה-30 וה-40 של המאה ה-20 עסק בהוראת המוזיקה בגימנסיה הריאלית "בלפור" ובבתי הספר היסודים "הכרמל" ו"נס ציונה" ("גרץ") בתל אביב. בשנות החמישים היה סמבורסקי מורה ומרכז המקהלות של סמינר גבעת השלושה. חלק ניכר משיריו נכתבו למקהלות כמו "מקהלת הפועלים".
בתחנת הרדיו המנדטורית "קול ירושלים" היה לסמבורסקי מדור שבו לימד מדי שבוע שיר עברי חדש.
בתקופת המדינה שימש כמורה למוזיקה בסמינרים. סמבורסקי הוא זה שהחל במסורת של ערבי זמר.
משיריו הנודעים: "זמר הפלוגות", שהיה הימנון פלוגות השדה ("הפושים") בימי מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט, "שיר העמק" ("באה מנוחה ליגע"), "שיר בוקר" ("בהרים כבר השמש מלהטת") – שלושתם למילים של נתן אלתרמן, "שיר הכביש" (הך פטיש) ו"שיר החירות" ("פנינו אל השמש העולה"), למילותיו של המשורר יצחק שנהר, "היש כעוללי", "נדנדה" ו"רוץ בן סוסי" למילים של חיים נחמן ביאליק ועיבוד של גיל אלדמע.
גיל אלדמע הוציא לאור את "זר שירי מולדת - סמבורסקי" (השירים שהולחנו על ידי סמבורסקי: במזרח פורח ורד (מילים: נתן אלתרמן), צאינה וראינה, השיר לאדמה, זולתנו, חצץ, עוז ואיל, שיר העלם, פורח נרקיס).
היה נשוי לחרמונה לבית שעוני (זייגרמכר), ילידת המושבה מטולה (בתה של מניה צ'יזיק, אחייניתם של ברוך, חנה, שרה, אפרים ויצחק, דודניתו של הפזמונאי שמואליק צ'יזיק, וכן דודתו של אהוד יערי), ואב לבת, עפרה סמבורסקי-חמדת.
סמבורסקי נפטר בשנת 1977 לאחר מחלה ממושכת, בגיל 68. נקבר בבית העלמין קריית שאול.
אחיו הבכור, שמואל סמבורסקי (1900–1990), היה פרופסור לפיזיקה ומדעי הטבע, חתן פרס ישראל וחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
קורפוס אס אס הררי החמישי

היסטוריה

הקורפוס הוקם ב-1 ביולי 1943, וכמפקדו הראשון מונה ארתור פלפס. הקורפוס כלל 3 דיוויזיות אס אס: דיוויזיית אס אס השביעית "פרינץ אויגן", דיוויזיית אס אס הררית ה-13 "הנדשאר", ודיוויזיית אס אס הררית ה-21 "סקנדרבג", ושתי דיוויזיות ורמאכט: הדיוויזיה ה-369 ודיוויזיית היגר ה-118. הקורפוס נכלל במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה, שהייתה חל מקבוצת ארמיות F. באוקטובר 1943 הקורפוס נשלח לבוסניה, ונלחם שם כנגד הפרטיזנים של טיטו. בסיס הקורפוס היה במוסטר. בסוף 1944, ככל שהצבא האדום התקדם לבלקן, הקורפוס נאלץ לסגת מבוסניה יחד עם כל קבוצת ארמיות F. בפברואר 1945, לאחר מבצע ויסלה-אודר, הועבר הקורפוס לפיקוד הארמייה התשיעית מקבוצת ארמיות ויסלה. באפריל השתתף הקורפוס בקרב רמת זלוב, ולאחר הקרב על ברלין והתאבדותו של היטלר, החליט מפקד הארמייה התשיעית תאודור בוסה לנסות ולחבור אל הארמייה ה-12 של ולטר ונק. הארמייה נסוגה מערבה בתוך יערות שפרוולד, והסתבכה בקרב האלבה כנגד הצבא האדום. רוב הקורפוס ההררי החמישי הושמד בקרב זה, והמעטים ששרדו חברו אל הארמייה ה-12 ונכנעו לצבא ארצות הברית.
הכלום הגדול

תקציר העלילה

רנן (דניאל מורשת), שחקן ומנחה, נחטף לתחנת חלל לפני 12 שנה כדי להנחות תוכנית ריאליטי כושלת בשם "הכלום הגדול" לצד המפיקה הרובוטית המרושעת שמאוהבת בו, כפתורה (גיתית פישר). בכל שנה 8 מתמודדים מרחבי הגלקסיה מגיעים לתחנת החלל ונכלאים שם יחד עד שנבחר מנצח.
הסכם סוור

הסכם סוור (בטורקית: Sevr Antlaşması, באנגלית: Treaty of Sèvres, ביוונית: Συνθήκη των Σεβρών, בצרפתית: Traité de Sèvres, בכורדית: Peymana Sêwrê) היה הסכם שלום בין האימפריה העות'מאנית ומדינות ההסכמה במלחמת העולם הראשונה, למעט ארצות הברית, אשר נחתם ביום 10 באוגוסט 1920 בסוור שבצרפת. לפי ההסכם חולקה האימפריה העות'מאנית באופן רשמי בין המדינות המנצחות בהתאם לסיכומי ועידת סן רמו מחודש אפריל 1920 ולוועידת לונדון מחודש פברואר 1920. בעת חתימתו של הסכם סוור חלקים מאסיה הקטנה ותראקיה נשלטו על ידי מי ממדינות ההסכמה בהמשך להפסקת האש של מודרוס מיום 30 באוקטובר 1918 ולכיבוש איסטנבול החל ב-12 בנובמבר 1918. בהיעדר פרלמנט עות'מאני מכהן, לאחר שזה פוזר על ידי הבריטים במרץ 1920, ההסכם לא אושר על ידי הרשות המחוקקת העות'מאנית, לא פורסם בעיתון רשמי כלשהו ולא אושר או אושרר על ידי הסולטאן מהמט השישי.

גורלו של הסכם סוור

הסכמות סוור לא יצאו לפועל בשל דחייתן על ידי התנועה הלאומית הטורקית בראשותו של מוסטפא כמאל. התמשכותה של מלחמת העצמאות של טורקיה על כל נספחיה הביאה לבסוף לקביעת עובדות בשטח והצדדים להסכם נפגשו שוב וניסחו את הסכם לוזאן שנחתם ביום 24 ביולי 1923 וביטל את הסכם סוור באופן רשמי, תוך שהוא מכיר בריבונותה של הרפובליקה הטורקית בגבולותיה החדשים.