google/wiki40b huggingface dataset:
הנרי פורסטר, ברון פורסטר הראשון

ראשית חייו

הנרי פורסטר נולד בנפת קטפורד, אז במחוז קנט (היום חלק מרובע לואישהאם של לונדון), אנגליה. הוא היה בנו של קצין צבא. הוא התחנך באיטון קולג' ובאוניברסיטת אוקספורד. הוא שיחק קריקט בנבחרות של אוניברסיטת אוקספורד ושל מחוז המפשייר ובקבוצות קריקט נוספות. הוא כיהן כנשיא מועדון הקריקט של מארילבון ועסק גם בשיט יאכטות ובמרוצי סוסים.

קריירה פוליטית

בבחירות הכלליות של 1892 נבחר פורסטר כחבר בית הנבחרים הבריטי. ב-1901 הוא מונה להיות סגן הלורד לוטננט של קנט (תפקיד טקסי). בין השנים 1902 – 1905 הוא שימש כלורד האוצר (Lord of the Treasury) בממשלת המפלגה השמרנית בראשותו של ארתור ג'יימס בלפור ובין השנים 1915 – 1919, בתקופת מלחמת העולם הראשונה כמזכיר הפיננסי של משרד המלחמה. ב-1919 הוענק לו תואר ברון פורסטר.

המושל הכללי של אוסטרליה

ביוני 1920 קיבל פורסטר את ההצעה לכהן כמושל הכללי של אוסטרליה. זמן קצר לאחר מכן, ב-28 ביוני הוענק לו תואר אביר מפואר של מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש. פורסטר היה המושל הכללי הראשון שמונה לאחר התייעצות עם ממשלת אוסטרליה. לפני אישורו של המינוי על ידי ראש ממשלת אוסטרליה, בילי יוז, הציע שר המושבות, אלפרד מילנר, שתי הצעות שנדחו על ידי יוז. הסיבה שיוז העדיף את פורסטר נבעה ככל הנראה מצניעותו ומהמחשבה שהוא יוכל לשלוט עליו. עברו כספורטאי היה גם שיקול שנלקח בחשבון.
פורסטר הגיע לאוסטרליה באוקטובר 1920. הוא נוכח שהאווירה הנעימה, שהייתה מנת חלקה של הפוליטיקה האוסטרלית לפני המלחמה, פינתה את מקומה למאבקים מרים שהתחוללו בתקופת המלחמה. מפלגתו של יוז, המפלגה הלאומית, הייתה המפלגה השלטת ומפלגת הלייבור, שישבה באופוזיציה, הייתה אנטי-אימפריאליסטית.
במהלך חמש שנות כהונתו כמושל הכללי לא לקח פורסטר חלק ישיר במהלכים הפוליטיים באוסטרליה. בתקופה זו היה רק חילוף ממשלות אחד, כאשר בפברואר 1923 הוחלף יוז על ידי סטנלי ברוס ופורסטר לא לקח כל חלק במהלכים שהובילו לחילוף זה. ככל שאוסטרליה נעשתה יותר ויותר עצמאית ויותר בטוחה בעצמה ביחסיה הבינלאומיים, דעך תפקידו של המושל הכללי כמשגיח וכמתווך. קודמו של פורסטר בתפקיד, רונלד מונרו פרגוסון, התנגד לתהליך זה, אך לפורסטר לא הייתה אישיות חזקה דיה כדי להמשיך בגישה זו.
תחת זאת הפך אופי תפקידו של פורסטר דומה יותר לזה של המושל הכללי של ימינו: עריכת נשפים, ביקור בביתי חולים ונוכחות באירועי ספורט. כתוצאה מכך הוא נעשה לאישיות אהודה יותר בהשוואה לקודמיו, אך הייתה לו השפעה פחותה בהשוואה אליהם. פורסטר ואשתו, רייצ'ל, הקדישו את זמנם לענייני צדקה והוא בילה זמן רב בביקורים במדינות אוסטרליה, השתתף בחנוכת אנדרטאות זיכרון למלחמה ונשא נאומים פטריוטיים. פורסטר היה המושל הכללי הראשון של אוסטרליה שתפקידו היה ייצוגי בלבד. פורסטר סיים את תפקידו ועזב את אוסטרליה באוקטובר 1925. לאחר שובו לבריטניה הוא התיישב ליד סאות'המפטון, שם חי עד מותו ב-1936. להנרי ורייצ'ל פורסטר נולדו שני בנים, שנהרגו במלחמת העולם הראשונה, ושתי בנות.
כפר אחים

ידועי שם

מבין ילדי המושב נמנה בני גנץ, הרמטכ"ל ה-20 של צה"ל וחבר הכנסת. עם חברי המושב כיום נמנה חבר הכנסת מטעם הליכוד השר ישראל כץ.
מטריקס (סדרת סרטים)

סדרת סרטי מטריקס היא טרילוגיית סרטים מסוגת המדע הבדיוני בבימוים ועל-פי תסריטם של האחיות וצ'אוסקי. הסרט הראשון בסדרה, "מטריקס" יצא לאקרנים ב-1999. סרט ההמשך השני והשלישי, "מטריקס רילודד" ו"מטריקס רבולושנס", ראו אור שניהם ב-2003 בהפרש של כחצי שנה. בנוסף אליהם, ובאותה שנה, יצא מקבץ סרטי אנימציה בשם "אנימטריקס" המתרחש במציאות של סרטי הטרילוגיה.
בנוסף על כך, כחלק מהזכיון יצאו מספר משחקי וידאו המבוססים על הסרטים, ספרי קומיקס, וכן סרטים תיעודיים המתארים את צילומי הסרט המקורי.
בסוף אוגוסט 2019 הוכרז על הפקת סרט המשך לטרילוגיה, בהשתתפות השחקנים המקוריים.
זיכרון סמנטי

זיכרון סמנטי הוא אחד משני סוגי הזיכרון המפורש שהוא חלק מהזיכרון לטווח ארוך.
זהו זיכרון של ידע כללי ועובדות. בכלל זה הוא מייצג אובייקטים, ואת הקשר הסיבתי בין האובייקטים. בעוד הזיכרון האפיזודי מקודד רצפים של אובייקטים סמנטיים שהופיעו בעבר בזה אחר זה, עם או בלי קשר סיבתי.

מאפיינים

בזיכרון הסמנטי מאוחסנים סוגים שונים של ידע כללי, כמו: שפה, עובדות ומושגים. בנוסף, הוא מכיל את הזהות והמאפיינים של אובייקטים שונים בסביבת האדם. בהתאם לכך הוא מקושר למושג הידיעה.
הידע הסמנטי מאפשר להבין את המשמעות של הגירויים השונים המתקבלים מהחושים ולהחליט כיצד להגיב אליהם.
הזיכרון הסמנטי הוא ראשוני יותר מבחינה אבולוציונית וניתן למצוא אותו גם אצל בעלי חיים.

רכישה ושליפה של ידע סמנטי

ניתן לרכוש מידע סמנטי גם באופן לא-מודע. בדומה לזיכרון נוהלי הקידוד בזיכרון הסמנטי דורש לעיתים כמה צעדי לימוד. המידע הסמנטי נרכש לרוב מתוך היחשפויות חוזרות בסיטואציות שונות ובהקשרים שונים. לכן השליפה שלו לא כרוכה בהיזכרות בסיצואציה מסוימת והוא אינו תלוי בהקשר. 
הזיכרון הסמנטי בא לידי ביטוי במטלות המצריכות ידע קודם, מילים או מושגים.
את הידע הסמנטי ניתן להביע באופן מילולי. שליפה של ידע סמנטי יכולה להיות אוטומטית או מכוונת. היא מאופיינת במודעות נואטית לידע, שאינה כוללת את החוויה האישית המלווה אותו זאת משום שלהבדיל מהמידע שבזיכרון אירועי, המידע הסמנטי אינו בעל פן אישי משום שהוא לא כולל את ההקשר של הלמידה. עם זאת, לעיתים קשה לקבוע אם מידע כלשהו אכן נשלף באופן ה"נקי" מהקשר.
בנוסף, "אנשים רגישים מאוד" נוטים להיות יותר מפותחים בתחום זה.
סיפורי ניו יורק

שיעורי חיים

ליונל דובי (ניק נולטה) הוא צייר מופשט החי בלופט גדול בניו יורק ביחד עם ציירת מתחילה בשם פולט (רוזנה ארקט). הוא מספק לפולט דיור, כלכלה, משכורת ולימוד בתמורה ליחסי מין. ליול הוא מבוגר וגרוש מספר פעמים ופולט היא צעירה ויפה המתקשה לפלס את דרכה בניו יורק.
פולט מרגישה שליונל מעוניין רק בסקס איתה ומחליטה לעזוב אותו. היא יוצאת לתקופה קצרה עם סטנדפיסט צעיר בשם גרגורי סטארק (סטיב בושמי). ליונל מסכים שתישאר אצלו ללא יחסי מין ואומר לה שרק דרכו תוכל להתקדם בניו יורק אך לבסוף היא עוזבת אותו.
את כל המתח הוא מוציא על ציור מופשט גדול בתערוכה שמתקבל בהתלהבות. בתערוכה הוא נפגש בציירת צעירה שמחפשת מקום לגור, להתפרנס וללמוד. הוא מציע לה את דירתו ומעגל חדש נפתח.

החיים ללא זואי

זואי (הת'ר מקומב) היא נערה הגרה במלון מפואר בניו יורק לאחר שהוריה התגרשו. אביה קלאודיו (ג'אנקרלו ג'אניני) הוא חלילן מפורסם המופיע ברחבי העולם ואמה שרלוט (טליה שייר) היא צלמת עיתונות המטיילת בכל העולם. מי שמטפל בה ואחראי עליה במלון הוא מל (אדריאן ברודי). בעת שוד במלון נפרצת הכספת של אביה ונופלת משם מעטפה ובתוכה עגיל ומכתב מהנסיכה סוראיה (קרול בוקה) המעניקה לו את העגיל לאחר שהתרשמה מנגינתו. זואי מאתרת את הנסיכה ומחזירה לה את העגיל ולאחר מכן היא מאחדת את אביה ואמה. לבסוף כולם מתאחדים בקונצרט בו מנגן האב, למרגלות האקרופוליס באתונה.

רסיסי אדיפוס

שלדון מילס (לשעבר מילסטיין) (וודי אלן) הוא עורך דין יהודי רווק בן 50. הוא מנהל זוגיות עם ליסה (מיה פארו), נוצריה גרושה עם שלושה ילדים למרות התנגדותה החריפה של אמו הקשישה (מיי קווסטל). כל חייו אמו ביקורתית כלפיו.
יום אחד הוא לוקח אל ליסה וילדיה בלווית אמו למופע של קוסם. הקוסם מבקש מהאמא להיכנס לתיבה ואז דוקר את התיבה אולם כשהוא פותח אותה היא ריקה. אמו של שלדון נעלמה. הוא מאשים את הקוסם (ג'ורג' שינדלר) והבמאי (לארי דייוויד) ומאיים עליהם בתביעה וכן הוא שוכר חוקר פרטי.
לאחר היעלמות אמו הוא מתחיל להרגיש משוחרר ושמח והסקס שלו משתפר. הוא מפטר את החוקר ומאושר בחייו.
יום אחד מופיעה האמא בשמי ניו יורק ומתחילה לגעור בו לנוכח כל תושבי העיר הוא נבוך וליסה עוזבת אותו. שלדון מחפש עזרה אצל טרבה, מגרשת שדים ומדברת עם מתים בעזרת סיאנס (ג'ולי קאוונר). הטיפול נכשל ואמו עדיין בשמי העיר אך שלדון מתאהב בה מביא אותה לדירתו ומציג אותה לפני אמו בשמים. זאת מאשרת את החברה החדשה שלו וחוזרת לדירתו בארץ ומתחילה שוב להביך אותו כשהיא מראה לטרבה תמונות מילדותו.
פרוגסטרון

פרוגסטרון והמחזור החודשי

הפרוגסטרון אחראי על עיבוי רירית הרחם לפני ההריון, על כן הוא מופרש בשבועיים האחרונים למחזור. עם התנוונות הגופיף הצהוב מופרשות הרקמות החדשות ברירית הרחם ומתחילה וסת ואיתה מחזור חדש. אם האשה נכנסת להריון, ממשיך פרוגסטרון להיות מופרש מן הגופיף הצהוב ולאחר מכן מן השליה. נשים המייצרות כמות לא מספיקה של פרוגסטרון אינן מעבות את רירית הרחם החל מן השבוע השני למחזור. אצל נשים אלו עלול להיות קושי בקליטת הריון, מכיוון שהביצית המופרית אינה יכולה להשתרש ברירית הרחם. כיום נהוג לפתור את בעיית העקרות הנוצרת בעקבות מחסור בפרוגסטרון על ידי החדרת פתילות או ג'ל פרוגסטרון אל הנרתיק.

פרוגסטרון ואמצעי מניעה

פרוגסטרון מקטין את תופעות הלוואי השליליות של אסטרוגן, כגון הסיכון שבסרטן השד, לכן נגזרות סינתטיות של פרוגסטרון נמצאות ברוב הגלולות למניעת הריון, בכמויות של 75-250 מיקרוגרם לגלולה וכן ישנה גלולה אחת המכילה רק 60 מיקרוגרם (מינס). נגזרות סינתטיות מסוימות של פרוגסטרון כגון הלבונורגסטרל גורמות לתופעות לוואי כמו שיעור יתר, שער שמן, אקנה ובעיות עור אחרות. בנגזרות פרוגסטרון חדשות כגון דיאנוגסט, גסטודן ודזוגסטרל תופעות אלו פוחתות באופן משמעותי.

במקרים מסוימים פרוגסטרון לבדו משמש כאמצעי מניעה כגון בגלולות פמולן ומיקרולוט. גלולות אלו ניתנות בעיקר לנשים מניקות, זאת כיוון שאסטרוגן הנמצא בגלולות הקלאסיות גורם לייבוש החלב. החיסרון בגלולות הוא יעילותן הנמוכה - גלולות מבוססות על פרוגסטרון גורמות להתעבות יתר של רירית הרחם וירידה בהורמון הגונדוטרופי שמחל את תהליך הביוץ וכך אמורה להימנע התעברות, אך התרופה ברוב המקרים אינה מונעת ביוץ ולכן מאפשרת הריון. בשימוש בגלולות פרוגסטרון יש תופעות לוואי נוספות ההופכות אותן לאמצעי מניעה לא מקובל - התעבות רירית הרחם מגדילה את הסיכוי להריון חוץ רחמי ולדימום מן הרחם.

דיאנוגסט (פרוגסטרון סינתטי) בשילוב עם אסטרוגן משמש כאמצעי מניעה. דיאנוגסט זמין בגלולה למניעת הריון קלייר המכילה גם אסטרדיול ולראט, הדומה לאסטרוגן הטבעי שמופק בגוף על ידי  השחלות. זוהי הגלולה הראשונה בישראל המכילה דיאנוגסט, שנמצא בשימוש נרחב בגלולות אחרות המשווקות באירופה.

פרוגסטרון לטיפול באנדומטריוזיס

אנדומטריוזיס היא מחלה גינקולוגית הנגרמת כאשר תאי רירית הרחם נודדים אל מחוץ לרחם, ומתמקמים באזורים שונים בגוף. סיבוך שכיח של אנדומטריוזיס הוא הצטלקות של אברי מערכת הרבייה וגרימת אי פריון.

הטיפול באנדומטריוזיס הוא באמצעות דיאנוגסט - רוגסטרון (הורמון מין נשי) סינתטי. פעילותו של דיאנוגסט דומה לזו של הפרוגסטרון הטבעי המופק בגוף האישה. דיאנוגסט מצוי בגלולה בשם ויזאבל, הרשומה לטיפול באנדומטריוזיס. ויזאבל מכילה את הפרוגסטין דיאנוגסט הפועל על תאי רירית הרחם, המדכא את גדילתם של נגעי האנדומטריוזיס, מדכא את הפרשת הציטוקינים שגורמים לדלקות מקומיות, מעכב את הביוץ ואת צמיחת רירית הרחם, ולכן הוא שימושי מאוד בדיכוי המחלה(ויזאבל ואנדומטריוזיס - ד"ר אבישלום שרון, אתר "דוקטורס").

פרוגסטרון להפחתת דימום וסת כבד

מנורגיה היא דימום וסתי מוגבר באופן חריג או שנמשך תקופה ממושכת מהרגיל. הפרוגסטרון דיאנוגסט לטיפול במנורגיה מצוי בקלייר - גלולה למניעת הריון בעלת התוויה לטיפול בדימום וסתי כבד. קלייר מכילה את הפרוגסטין דיאנוגסט, אשר לו תכונות אנטי אנדורגניות, בשילוב עם אסטרדיול ולראט, הדומה לאסטרוגן הטבעי שמופק בגוף על ידי  השחלות. התוויה זו אושרה על ידי משרד הבריאות הישראלי, ה-FDA ורשות הבריאות האירופאית EMA. במחקרים קליניים הוכחה הפחתה משמעותית ומתמשכת של 88% בכמות הדימום הווסתי הכבד לאחר 6 חודשי טיפול בהשוואה לנתוני הבסיס
קטיעה בר שלום

קטיעה בר שלום הוא דמות של גוי מחשובי מלכות רומא העתיקה המופיעה בתלמוד הבבלי, אשר הוצא להורג בעקבות דברי סנגוריה שהשמיע על היהודים בפני הקיסר, טרם מותו הוא מל עצמו ועל כן זכה לחיי העולם הבא. יש המזהים את קטיעה בר שלום, עם טיטוס פלוויוס קלמנס, שעליו מספר דיו קסיוס שהוצא להורג עם אשתו בשל אימוץ מנהגים יהודיים.
תיאור סיפור גיורו של קטיעה בר שלום, מופיע בתלמוד הבבלי במסכת עבודה זרה: היה קיסר ששנא את היהודים, הוא פנה לחשובי המלכות ושאלם בדרך משל: "מי שעלה לו נמק ברגלו, האם יקטע אותה ויתרפא, או ישאיר אותה ויסבול?" (כאשר כוונתו הייתה - האם יש להרוג את כל יהודי האימפריה הרומית או שיש להשאירם בחיים ולסבול מהם?) ענו לו: "יקטע אותה ויתרפא" (דהיינו: הרוג את כל היהודים), אמר לו קטיעה בר שלום: ראשית, לא תוכל להרוג את כל היהודים. שנית, אם תשמיד את כל היהודים יכנו אותך "מלכות קטועה" (מעין ביטוי גנאי)". אמר לו הקיסר "יפה דיברת", אולם, אדם שמנצח את המלך דינו להיענש במוות ויושלך לתנור (או לחפירה מליאה אפר). כשהובל אל מותו, פנתה אליו גבירה רומית (מטרוניתא) ואמרה לו, "אוי לה לספינה שמפליגה מבלי לשלם מכס" (דהיינו: אוי לך הואיל ועליהן אתה נהרג שלא מלת את עצמך ותטול חלק עמהם), כאשר קטיעה שומע זאת הוא מל את עצמו (לפי חלק מן הגרסאות הוא מל עצמו בסכין ולפי אחרות מן עצמו בשיניו), והפטיר "נתתי מכסי". כאשר השליכו אותו אל מותו, אמר "כל נכסי נתונין לרבי עקיבא וחביריו"... יצאה בת קול ואמרה "קטיעה בר שלום מזומן לחיי העולם הבא". התלמוד מציין בסוף המעשה אמירה מפי של רבי יהודה הנשיא ואמר "יש קונה עולמו בשעה אחת, ויש קונה עולמו בכמה שנים".    
ברקע לסיפור מופיעה דרשת חז"ל על הפסוק בספר יחזקאל המתייחס לאלה הנידונים לגיהנום "שמה אדום מלכיה וכל נשיאיה" כך: מלכיה ולא כל מלכיה פרט לאנטונינוס בן אסוירוס, כל נשיאיה ולא כל שריה פרט לקטיעה בר שלום.
הרמ"ע מפאנו מביא כי קטיעה בר שלום, היה גלגול נשמת אבימלך מלך גרר, שנתקן.
במחקר התלמוד, הסיפור של קטיעה בר שלום מעורר עניין רב בשל כמה עניינים הגלומים בו. הוא משמש כעדות לכך שלפי חלק מן השיטות קיום ברית מילה מהווה אקט הכרחי בתהליך הגיור. בהקשרים אחרים, נידון המעשה על ידי יונתן בויארין ודניאל בויארין מתייחסים אליו כאל מקרה שמדגים כיצד בתרבות היהודית ישנה הערכה למצבי סבילות (בשונה מתרבויות שמקדמות דומיננטיות). על-פי תפישתם, ברית המילה (החיתוך, הקטיעה) יוצרת ממד נקבי אצל הגבר, ממד המאפשר לקהל ישראל לתפקד מבחינה רליגיוזית כרעיה ובת לאל המאופיין כגברי באופן סטריאוטיפי. הקטיעה של קטיעה את עצמו – מילתו העצמית – היא הבעת הערכה נוספת, שמתקיימת אצל חז"ל, לפמיניזציה (שאותה רואים האחים בויארין כסבילות) סימבולית. שאלת המילה של קטיעה אינה קשורה על-פי דעתם לגיור הלכתי "רשמי", אלא לשאלה עמומה ובלתי רשמית – כיצד הופכים ליהודי. היינו מהי הברית, ומה פירוש הקטיעה העצמית – במובנה העמוק. הברית שמקיים קטיעה בעצמו מנוגדת לקטיעה שמבקש לקיים הקיסר, קטיעה שניתן לכנותה קטיעה חיצונית, כלומר "היפטרות" מנגע ו"טיהור" הגוף-הפוליטי שיוותר לכאורה בריא.
הלם

שלבים בהלם

בכל סוגי ההלם התהליך יכלול את השלבים הבאים:

השלב המפוצה / הלם מפוצה

זהו השלב בו מערכות הגוף מגיבות לפגיעה-ומופעלות מערכות המשלימות את הפער הלבבי, החיסוני, או בכמות הדם שחסרה.
בשלב זה האדם יכול להיות בהכרה מלאה. ולא יהיה סימן חיצוני לתחילתו של תהליך מסכן חיים.
בבדיקת מדדים ייתכן רישום של 'פעילות יתר' המאפיינת את התאמצות הגוף להשלים את הפער שנוצר, ובשלב מתקדם מעט יותר הזעה.

השלב הבלתי מפוצה / הלם

לאחר השלב בו הגוף מגיב בפעילות יתר על מנת 'לפצות' את הפגיעה או המחסור במערכת, ייחל שלב ההידרדרות בו הגוף נכנס למגבלות פעילתו - וכבר לא יכול לעמוד עם הפגיעה בו.
בשלב זה תהיה צניחה במדדים וירידה ברמת ההכרה.

מוות

סיום המצב בו הגוף כבר אינו מתמודד עם פגיעה במערכותיו, קריסת מערכות הגוף החיוניות יהיו בזה אחר זה עד למצב של מוות.
ההלם ניתן לטיפול בשלבים המוקדמים בפעולות מצילות חיים (כמו על ידיחוסם עורקים בפציעות עם דימום מסיבי)  בית חולים, אך בשלביו המאוחרים הוא בעל פרוגנוזה נמוכה ויגרום בסבירות גבוהה למוות. לפיכך, הלם מהווה סכנה ממשית ומיידית לחיי אדם.

אבחון הלם

האבחון נעשה בעיקר מתוך התבוננות בנפגע, אין צורך במכשירים מיוחדים ובבדיקות מעבדה.
הסימנים בתחילה הם חיוורון, זיעה (שתתגבר ולבסוף תעלם), חוסר שקט ובלבול. הסימנים מתפתחים בהדרגה, לפי קצב אובדן הדם. ייתכן שכלל לא יראו שינויי גוף נראים בשל יכולת הגוף לפצות על המחסור הראשוני בדם, אובדן דם עד 750 מיליליטר במבוגר מפוצה על ידי שתייה ומנוחה. קצב הנשימה, מדידת דופק וסיפור המקרה יספקו מידע נחוץ על דרגת ההלם. לחץ הדם אינו המדד העיקרי לקביעת אבחנה של הלם כיוון שבשלבים הראשונים והמפוצים לחץ הדם יהיה תקין, ורק לאחר אובדן של 30%-40% מנפח הדם לחץ הדם הסיסטולי יהיה מתחת ל-90 מילימטר כספית.

הטיפול בהלם

הטיפול בהלם הוא למעשה זיהוי הגורם וניטרולו, עצירת שטפי דם, החזרי נוזלים וכו'. יש להביא נפגע בהלם בדחיפות לבית החולים, שם יקבל טיפול מתקדם. בהלם אנאפילקטי ניתן לעזור למצב הנפגע בתנאי שטח, באמצעות אינהלציות וסטרואידים, ובמצבים קיצונים של לחץ דם נמוך גם טיפול באדרנלין לשריר, אך דברים אלו רק יעזרו למצבו, אך לא יצילו אותו אם לא יפונה לבית חולים.
אצל אנשים הידועים כסובלים מתגובה אלרגית חריפה לאלרגן כלשהו, ישנו מזרק אוטומט המכיל אדרנלין הנקרא EPIPEN וניתן בחשיפה לחומר לשריר, אך גם הוא אינו פוטר מפינוי בהול לבית החולים.

החזרת נוזלים

הנחיות ה-PHTLS האחרונות מנחות לתת נוזלים בצורה מבוקרת עד לעליית לחץ דם סיסטולי ל-90 מילימטר כספית בלבד.
שיטת החזרת הנוזלים הידועה והנפוצה ביותר היא על ידי עירוי תמיסת מלח או תמיסת הרטמן. בעבר הייתה נהוגה שיטה של העמסה בנוזלים אך בשנים האחרונות פחות מומלץ להחזיר נוזלים בתנאי שטח בצורה מוגזמת. העמסת נוזלים יכולה לגרום לפריצת קרישים שעד עכשיו עצרו דימומים, לדילול הדם או לקרישה תוך-כלית מפושטת.
גמר גביע

עלילה

משה איבגי משחק בסרט את דמותו של כהן. זמן רב התכונן כהן לאליפות העולם בכדורגל, שנערכה בספרד בשנת 1982, וכבר הכין את עצמו לנסיעה. אך לאחר שהגיע צו גיוס, כהן מצא את עצמו משתתף במלחמת לבנון. במהלך קרב הוא נופל בשבי יחד עם חברו גלילי, שאף נהרג בשלב מאוחר יותר, ועם הזמן מצליח כהן לתקשר עם שוביו בזכות אהדתם המשותפת לנבחרת איטליה המשחקת באליפות העולם בכדורגל, ואף בסוף זוכה גם באליפות העולם.
כופר נפש

כופר נפש בהיסטוריה

בתקופות קדומות שבויים היו נחשבים כרכוש השובה, אשר היה יכול לעשות איתם כרצונו - להורגם או להופכם לעבדים. בהקשר הזה, אפשר היה לפדות את השבוי על ידי קנייתו, כמו כל עבד אחר, אולם זאת לא הייתה מטרת השבייה. בהמשך, ככל שאנשים היו מוכנים לשלם עבור חייהם או חירותם, שלהם או של אחרים, התפתח המנהג לחטוף בני ערובה על מנת לדרוש כופר נפש בהמשך.
מנהג השבי הביא להתפתחות מצוות פדיון שבויים בהלכה. עקב מספר השבויים הרב במרד הגדול ובמרד בר כוכבא ניסחו חז"ל כללים ברורים לפדיון שבויים במשנה: "אין פודין את השבויים יתר על כדי דמיהן, מפני תיקון עולם".
נכונות היהודים לשלם כופר נפש הביאה לכך שרבנים ופרנסי קהילה נלקחו כבני ערובה. במאה ה-13 המהר"ם מרוטנברג נכלא על ידי הקיסר רודולף הראשון בדרישה לכופר נפש. המהר"ם סירב לתת לתלמידיו לפדותו עקב הכלל המובא במשנה והחשש שפדייתו תביא לחטיפת רבנים חשובים אחרים והתרוששות הקהילה היהודית. עקב כך הוא נשאר בכלא שבע שנים עד מותו. רק ארבע עשרה שנה לאחר מכן גופתו נפדתה.
לעומת זאת, עבור האבירים האירופאים אשר היו נלקחים בשבי בקרב היו משלמים כופר נפש רק עבור החזרתם בחיים. נוהג זה עודד את התפתחות שלטי הגיבורים שנועדו ליידע את היריב את מי בשדה הקרב יש להימנע מלהרוג בתמורה לכופר נפש עתידי.
עד המאה ה-19, בעלי חוב היו נכלאים עד ששילמו את חובם. חוקים אלו אפשרו דרישת כופר נפש על ידי בדיית חוב, או דרישת ריבית קצוצה שמנעה מהחייב לשלם את חובו. ההלכה היהודית אינה מבדילה בין אנשים שנכלאו למטרת סחיטה ובין אנשים שנכלאו בגין חוב אמיתי.
קציר

קָצִיר הוא כריתת יבולי התבואה בשדות.
בימי קדם היו החקלאים קוצרים את יבולם צבתים-צבתים באמצעות מגל או חרמש ומקבצים אותם לאלומות. האלומות הושענו האחת כלפי השנייה, עם השיבולת כלפי מעלה, ונערמו לגדיש במטרה לייבש את גרגרי התבואה. לאחר שיבשו הגרגרים נאספו אלומות התבואה מן השדה ונדושו בגורן. התבואה אז נזרתה ברוח במטרה להפריד את הבר מן המוץ והתבן.
בשנת 1826 הומצאה המקצרה, מכונה הקוצרת תבואה או עשבים ומשאירה אותם מפוזרים בשדה. בתחילה נרתמה המקצרה לבהמות משא, ובתקופות מאוחרות יותר הפכה לממונעת. שלב נוסף בהתפתחות מיכון הקציר היה המערמת, מכונה הקוצרת את התבואה ועורמת אותה על פני השדה לערמות. בשנת 1872 הומצאה המאלמת, אשר קושרת את התבואה לאלומות תוך כדי קצירה. הקומביין, אשר משלב בין הקציר לדישה ולזרייה, פותח במקביל בשנת 1834, ומשמש עד היום ככלי המרכזי לקציר בעולם המפותח.
אוסמיום ארבע-חמצני

אוסמיום ארבע-חמצני (ידוע יותר בשמו הלועזי, אוסמיום טטרוקסיד) הוא תחמוצת של היסוד אוסמיום. נוסחתה: OsO₄. משמשת לפיקסציה ול"צביעה" בצילומים במיקרוסקופ אלקטרונים.
אוסמיום טטרוקסיד נוזלי בטמפרטורת החדר, והוא נוצר כאשר אוסמיום חשוף לאוויר. האוסמיום טטרוקסיד יכול לגרום לבצקת ריאות קטלנית או לעיוורון אם לא מקפידים על כללי זהירות.
לאור רעילותו הגבוהה הופסק השימוש באוסמיום טטרוקסיד לבדיקת טביעות אצבעות.
יצחק דלויה (המאה ה-16)

רבי יצחק דלויה (? - 1590), רב ספרדי ממגורשי ספרד, אב בית דין במרקש, מקובל, וראש קהילת המגורשים.

חייו

רבי יצחק דלויה נולד בספרד בכפר בשם לויה (בצרפתית: Loja), ובעקבות גירוש יהודי ספרד בשנת ה'רנ"ב (1492) הגיע לעיר מרקש, בירתה של השושלת הסעדית, בערך בשנת 1496 יחד עם גולים נוספים שנענו להזמנת הסולטאן.
היהודים הראשונים מגורשי ספרד שהגיעו למרקש היו שונים מהיהודים המקומיים בלבושם ובמנהגיהם. כאשר ביקשו להתפלל בבית הכנסת של המקומיים, על שם ר' מרדכי בן עטר במלאח הקדום של מרקש, המקומיים לא קיבלו אותם בטענה שסגנון תפילתם שונה. לאחר חיכוכים רבים בין שני המחנות קמו המגורשים, שבראשם עמד רבי יצחק דלויה, ובנו בית כנסת לעצמם.
בית הכנסת "צלאת אל עזמה" ("בית כנסת המתבדלים") נמצא בתוך בית חצרים גדול, שבקומתו השנייה היו חדרי כתות ללימוד תורה לילדים. כיום מתגוררת בבית החצרים משפחה מוסלמית השומרת על המקום.
על פי המסורת בקרב יהודי מרקש, רבי יצחק דלויה נפגש עם רבי יוסף קארו מחבר השולחן ערוך, ובפגישתם נחלקו על כמה סוגיות ובהן החומרא של אכילת בשר חלק. רבי יצחק לא הסכים עם חומרא זו, וכך נותר המנהג בקהילה זו עד לימינו.
הלכה נוספת שהייתה שנויה במחלוקת ביניהם הייתה באשר לפסקו של השולחן ערוך שלא לומר חצי קדיש אחרי קריאה בספר תורה במנחה של שבת. מנהגו של רבי יצחק דלויה, שהשתמר עד היום, הוא לומר חצי קדיש זה.

גדלותו

מסופר על רב מארץ ישראל שהגיע למרקש, ודרש בבית הכנסת של רבי יצחק דלויה, בו נכחו הרבה מרבני מרקש, ושאל שאלה. רבי יצחק דלויה ענה לו ראשון, ולאחר מכן ענה רבי שלמה בן תאמצות, הרב שדרש, חשב בליבו, שהתשובה של רבי שלמה טובה יותר מתשובתו של רבי יצחק דלויה, אך לא אמר להם דבר. לאחר שישן, בא לו המגיד, ואמר לו שהתשובה של רבי שלמה התקבלה למטה, והתשובה של רבי יצחק התקבלה למעלה. למחרת בבוקר, הלך לביתו של רבי יצחק, לבקש סליחתו. כאשר בא אליו לביתו וחיכה בחוץ, ראה את רבי יצחק לאחר כמה רגעים יוצא מביתו לכיוון הבאר, ליטול ידיים, ואז ראה שהמים עולים לכבוד רבי יצחק. לבסוף ניגש הרב לבקש סליחה.
יוסף פורת

ביוגרפיה

פורת נולד בברסלאו שבגרמניה. הוא היה חבר הנבחרת האולימפית של גרמניה. ב-1933 איבד את עבודתו עם עליית הנאצים לשלטון, ועבר לריגה. בשנת 1934 עלה לארץ ישראל, והתגורר ברמות השבים עד יום מותו. בישראל עִברת את שמו ליוסף פורת. הוא השתתף בשתי אולימפיאדות השחמט מטעם ארץ ישראל לפני קום המדינה (1935 ו-1939) ואף הצטיין באולימפיאדה של 1939 וקיבל מדליית זהב.
פורת היה אלוף ישראל בשחמט 6 פעמים (1937, 1940, 1953, 1957, 1959, 1963). ב-1928 השתתף באולימפיאדת השחמט השנייה כאשר הוא מייצג את גרמניה. בשנת 1943 זכה במקום הראשון באליפות תל אביב.
לפני מלחמת העולם השנייה השתתף פורת ב-3 אולימפיאדות לשחמט (ב-1928 בנבחרת גרמניה) ואחרי מלחמה זו השתתף בכל האולימפיאדות משנת 1952 עד 1968 (9 במספר). בשנת 1952 זכה ביחד עם משה צ'רניאק בתואר אמן בינלאומי.
נפטר ברמות השבים ב-18 במאי 1996.
בצל כבוש

בצל כבוש הוא מאכל פופולרי במטבח הבריטי. מאכל זה מכיל בצל פרוס או בצל פנינה המוחמץ בתמיסה של חומץ ומלח ולעיתים בתוספת תבלינים נוספים.
במטבח האנגלי נהוג להגיש את הבצל לצד פיש אנד צ'יפס, בתוך כריך גבינה, או בקוקטייל גיבסון (סוג של קוקטייל מרטיני בו מוחלף הזית בבצל פנינה כבוש).
במטבח הקנטונזי ובייחוד בהונג קונג מוגשים בצלי פנינה כבושים כמתאבנים.
בלפסט

מידע כללי

מקורו של השם "בלפסט" בשפה האירית בצירוף Béal Feirste, שפירושו שפך הפארסט, הנהר שעליו נבנתה העיר. בימינו הפארסט הוא נחל זניח הזורם מתחת לרחוב ברידג' בעוד הנהר הראשי הזורם דרך העיר הוא נהר הלאגאן .
בלפסט יושבת לשפכו של הנהר לאגאן ומוקפת בגבעות (ההרים השחורים וקייבהיל - שם נמצאת בליטת הסלע המכונה "אפו של נפוליאון", המגדירה את הגבול עם גלנגורמלי). שפת נהר הלאגאן חודשה, ורובו של מרכז העיר הוא שטח להולכי רגל בלבד.
בבית העירייה, שנבנה בשנת 1903, אוניברסיטת קווינס בבלפסט (Queen's University Belfast) שנבנתה בשנת 1849, ולצדם מבנים אחרים מהתקופה הוויקטוריאנית והתקופה האדוארדית נמצאים פסלים רבים בתצוגה. מבנים בולטים נוספים הם הבנק של אלסטר (1860) ו-Northern Bank‏ (1769).
בבלפסט נמצא המבדוק היבש הגדול בעולם, והעגורנים הענקיים של מספנת הארלנד וולף נראים למרחוק. במספנות בלאפסט נבנתה אוניית הפאר טיטניק, ולזכר הרוגי ההפלגה שלה, הוקמה אנדרטה בחצר בית העירייה של בלפסט. תעשיות אחרות שנעלמו מהעיר הן הפשתן האירי וייצור חבלים. לאוניברסיטה של אלסטר יש קמפוס בעיר, שבו מרוכזים לימודי האמנות.
מערב העיר נודע בזכות ציורי הקיר שבו, המשקפים את הבריתות הפוליטיות והדתיות של שתי הקהילות. בדרך שנקהיל (Shankhill Road), שהיא פרוטסטנטית ברובה, נמצאים ציורי קיר המביעים נאמנות לכתר הבריטי, כוח המתנדבים של אלסטר וארגונים פרא-צבאיים שומרי-אמונים-לכתר אחרים. לעומתם, בדרך פולס (Falls Road), שהיא קתולית לגמרי, מופיעים מוטיבים כמו אירלנד המאוחדת, ה-IRA, כמו גם פולקלור אירי והשפה האירית.
לעיר שני שדות תעופה. נמל התעופה העירוני של בלפסט (Belfast City Airport) בסמוך למפרץ בלפסט ליד העיירה הוליווד ונמל התעופה הבינלאומי, שנמצא ליד אגם ניאה (Neagh), כ-28 קילומטרים ממערב לעיר.

היסטוריה

המקום בו ניצבת בלפסט מאוכלס מאז תקופת הברונזה, וניתן עדיין לראות את שרידי מבצרי ההרים מתקופת הברזל.
בתחילת המאה ה-17 יושבה בלפסט על ידי מתיישבים אנגלים וסקוטים, כחלק מתוכניתו של סר ארתור צ'יצ'סטר להשתלט על השטח. תוכנית זו גרמה למתחים רבים עם האוכלוסייה המקומית ולמרד בשנת 1641. מאוחר יותר התיישבו באזור הוגנוטים צרפתים שיזמו את המסחר בפשתן.
בלפסט הפכה למרכז הפרוטסטנטיות האירית ובשנת 1922 הוכרזה כבירת צפון אירלנד, לאחר שאירלנד חולקה.
במהלך מלחמת העולם השנייה, הופצצה בלפסט על ידי הגרמנים בשל תעשיית בניית הספינות והמטוסים שהייתה בה. חלק גדול מהעיר נחרב.
לאורך חלק גדול מתולדותיה, התייסרה בלפסט בשל החלוקה המגזרית בין קתולים ופרוטסטנטים, ונפגעה קשות בתקופת "הצרות" בין שנות השישים לשנות התשעים של המאה ה-20. בתקופה זו עזבו רבים מתושביה לטובת פרוורים הומוגניים ושקטים יותר, ואוכלוסיית העיר לא גדלה.