google/wiki40b huggingface dataset:
טיטניום

תכונות

על פני השטח של טיטניום נוצרת שכבה דקיקה של תחמוצת טבעית, אשר בדומה לאלומיניום מעניקה למתכת הגנה מצוינת מפני חמצון. בשל זאת לטיטניום עמידות גבוהה בפני חמצון, הקרובה לזו של פלטינה. בזכות שכבת התחמוצת הטבעית, טיטניום גם עמידה נגד תמיסות דלילות של חומצה כלורית וחומצה גופרתית, כמו גם תמיסות של כלור ורוב החומצות האורגניות. עם זאת, חומצות חזקות תוקפות טיטניום במהירות. לטיטניום נקודת היתוך גבוהה וחוזק דומה לפלדה (וקלה יותר ב-45% ממנה), היא כבדה ב-60% מאלומיניום אבל חזקה פי שניים ממנו. תכונות כמו אלו הופכות את הטיטניום למתכת שימושית מאוד.
טיטניום הוא אחד היסודות היחידים הבוערים בסביבת חנקן, ב-800°C, ובאטמוספירת חנקן, הוא מתרכב איתו לטיטניום חנקני.
טיטניום דו-חמצני מתרכב עם מים ליצירת חומצה טיטנית:H₄TiO₄.
ניסויים הראו שטיטניום טבעי הופך להיות מאוד רדיואקטיבי לאחר הפצצה באלומת דאוטרונים, ופולט פוזיטרונים וקרינת גמא.

מחקר

טיטניום התגלה לראשונה ב-1791 באנגליה על ידי הכומר של קהילת קרייד (Creed), ויליאם גרגור, שהיה גאולוג חובב. הוא זיהה את נוכחותו של היסוד החדש במינרל אילמניט כשמצא חול שחור ליד נחל בסמוך לכפר מאנאקן (Manaccan) שבמחוז קורנוול באנגליה ושם לב כי חול זה נמשך למגנט. אנליזה של החול העלתה נוכחות של שתי תחמוצות מתכתיות, תחמוצת ברזל (שהסבירה את המשיכה למגנט), ו-45.25% של תחמוצת מתכתית לבנה שהוא לא הצליח לזהות. בהבחינו כי התחמוצת הבלתי מזוהה מכילה מתכת שתכונותיה לא תאמו לאף אחד מהיסודות הידועים, דיווח גרגור על ממצאיו ל"חברה הגאלוגית המלכותית של קורנוול" ובמגזין המדע הגרמני "Crell's Annalen".
בערך באותו הזמן, הפיק פרנץ יוזץ מילר חומר דומה, אך לא יכול היה לזהותו. התחמוצת התגלתה במקביל ובאופן עצמאי על ידי הכימאי הגרמני, מרטין היינריך קלפרות, ב-1795 במינרל רוטיל מהונגריה. קלפרות גילה כי המינרל מכיל יסוד חדש שאותו כינה טיטניום על שם הטיטאנים במיתולוגיה היוונית. לאחר ששמע על התגלית המוקדמת יותר של גרגור הוא השיג דגימה מה"מאנאקניט" ואימת שהיא הכילה טיטניום.
מיום גילויו היה קשה להפיק טיטניום טהור ממכרות. טיטניום טהור (99.9%) הופק לראשונה ב-1910 על ידי מאתיו א. האנטר כשהוא חימם טיטניום 4 כלורי (TiCl₄) עם נתרן בטמפרטורה של 700–800 מעלות צלזיוס.

צורה בטבע

טיטניום הוא היסוד התשיעי הכי נפוץ בקרום כדור הארץ (0.6% מהמסה) ומהווה חלק מסלעים, ממכרות ברזל וממינרלים רבים.
טיטניום התגלה במטאוריטים וכמו כן על השמש. סלעים שהוחזרו מהירח על ידי אפולו 17 הכילו 12.1% טיטניום דו-חמצני (TiO2). טיטניום נמצא גם בצמחים ובבני אדם.
דסיור רחב-פס

אנטומיה ומראה

מבחינת ממדי גוף, הדסיור רחב הפס קטן באופן ניכר מקרובו הדסיור קצר-השיער וכן מהדסיור שחור הזנב, וזהה בגודלו לדסיור ארוך האף. אורכו הכולל 26 עד 32 ס"מ בממוצע, ומשקלו 32–100 גרם. מבנה גופו גוצי, והוא בעל רגליים קצרות וראש משולש עם חרטום דק ומחודד. אוזניו קצרות במיוחד (21 מילימטר) והן דלילות יחסית בשיער. יש לו זנב ארוך ודקיק, אשר דליל בשיער לעומת הגוף.
הפרווה של הדסיור רחב הפס, קצרה, חלקה וצפופה. צבעה נע בין חום אפרפר לאפור בהיר או בז' דהוי, והיא צהבהבה או חומה בהירה בצידה התחתון. הסנטר והגרון לבנבנים, וכפות הרגליים והחוטם ורודים בשל היותם קירחים משיער. סימן ההיכר הבולט ביותר של המין אשר גם העניק לו את שמו, הוא פס גבי עבה במיוחד בצבע שחרחר או חום שוקולד, אשר משתרע לאורך השדרה - מהמצח עד לזנב; פס זה משמש כסימן זיהוי מובהק בינו לבין דסיורים אחרים אשר להם פס גבי דקיק, אם בכלל.

תפוצה וביולוגיה

הדסיור רחב הפס אנדמי לאי גינאה החדשה; באי גופא, הוא מצוי אך ורק בחצי האי זנב-ציפור  אשר נמצא בחלקו הדרום-מזרחי של האי - ליד מפרץ מילן (בשטחה של פפואה). בית גידולו מורכבת מיערות גשם טרופיים על רכס אואן סטנלי בגבהים של 1,400-600 מטר מעל פני הים. מאז גילוי המין ועד המאה ה-21, נתפסו סך הכול 23 פרטים שלו.
אין כמעט מידע בנמצא על הביולוגיה של המין. ידוע שהוא פעיל בעיקר על האדמה, חרף יכולתו לטפס על עצים בדומה לדסיורים רבים. הוא פעיל לילה, ומבלה את שעות היום בקינים תת-קרקעיים המשמשים לו כמקלט. התזונה שלו מורכבת מחרקים בכל הגדלים (במיוחד זחלים וחיפושיות), עופות קטנים ועכברים. הוא יכול להתרבות לאורך כל השנה. הנקבה ממליטה לכל היותר 4 גורים.

מצב שימור

הדסיור רחב הפס מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור קרוב לסיכון (NT), בשל טווח תפוצה מצומצם אשר אינו עולה על 24,263 קמ"ר, ירידה מתמשכת בהיקף ובאיכות בית הגידול שלו, והוא מתקרב בהדרגה לקטגורית הפגיע. האיומים העיקריים עליו הם אובדן בית גידול באמצעות בירוא יערות לשטחים חקלאיים, פעילות של מכרות ניקל, תוכניות להמרת יערות טרופיים למטעי דקלי שמן, וטריפה על ידי כלבי ציד. המין ככל הנראה לא מצוי באזורים מוגנים ידועים.
לימודי ארץ ישראל

לימודי ארץ ישראל או בקיצור "ידיעת הארץ" הוא תחום לימוד העוסק בהיסטוריה, גאוגרפיה, גאולוגיה, ביולוגיה של ארץ ישראל. המושג "ידיעת הארץ" הוטבע לראשונה בשנת 1845 על ידי מחבר ספר הגאוגרפיה הראשון על ארץ ישראל, יהוסף שוורץ, במבוא לספרו תבואות הארץ - גאוגרפיה של ארץ ישראל.

מרכזי מידע

בארץ פועלים מרכזי מחקר אשר יוזמים חפירות ארכאולוגיות, עורכים כינוסים לחוקרים ולחובבי ארץ ישראל ומוציאים לאור פרסומים.
יהודה קיל

קורות חייו

קיל נולד בסנקט פטרבורג בירת האימפריה הרוסית. בילדותו עברו הוריו, בעקבות המהפכה הבולשביקית לפוניבז' שבליטא, בה עבד אביו מרדכי כרואה חשבון ומנהל חנות כלבו. לאחר מכן, היגרה המשפחה לאנטופול שבלטביה, בה ייסד אביו את הגימנסיה הממשלתית היהודית. קיל החל ללמוד בעיר לימודי יהדות וגמרא מפי רב העיר חיים לובוצקי. הוא הצטיין בלימודיו ושוחרר מבחינות הבגרות. בסיום לימודיו, בשנת 1935, נשלח קיל להכשרה של תנועת "המזרחי", לאחריה קיבל סרטיפיקט לארץ ישראל.
קיל נקלט תחילה בחיפה, ולאחר מכן עבר לפתח תקווה והחל לעבוד כסבל. שנתיים לאחר עלייתו הצטרפה אליו אחותו, בעוד הוריו ושני אחיו נותרו באירופה ונספו בשואה. בעקבות המיתון בארץ ישראל פוטר קיל מעבודתו ועבר לירושלים, בה החל לימודי ידיעת הארץ, היסטוריה, סוציולוגיה ופסיכולוגיה באוניברסיטה העברית. לפרנסתו הוא עבד באגודת הסטודנטים והיה למזכיר ההנהלה הארצית של בני עקיבא. את לימודיו סיים בשנת 1940, לאחריהם נשלח להורות בכפר הרוא"ה. יחד עמו נקלטה בהוראה תמר, אותה נשא בשנת 1941.
הרב יעקב ברמן, המפקח הראשי על בתי הספר של "המזרחי", נוכח בדרך הוראתו וקלט את קיל לשורות מחלקתו. בשנת 1942 נשלח להקים ולנהל את התיכון הדתי בעפולה. בשנת 1950 הוא נבחר כנציג היחיד של המזרחי והפועל המזרחי למועצת עירית עפולה. הוא פרש מתפקיד זה בתחילת 1955 כשעבר לירושלים. בשנת 1952 מונה קיל למפקח על החינוך הדתי בצפון הארץ וכעבור שנתיים למפקח ארצי על בתי הספר היסודיים והמוסדות להכשרת מורים במשרד החינוך. לצורך מילוי תפקידו עברה המשפחה בשנת 1954 לירושלים. תמר עבדה בהוראה וניהלה את בית הספר המקצועי "לפידות". קיל, לצד עבודתו במשרד החינוך והתרבות, הרצה במכללה ירושלים ובאוניברסיטת בר-אילן ובשבתות לימד תנ"ך לחוג הנשים "אוהל רבקה".
ב-1962 סיים את תפקידו כמפקח על בתי הספר היסודיים ועבר לתפקיד מפקח על בתי הספר העל-יסודיים במשרד החינוך.
ב-1968 נבחר יהודה קיל לעמוד בראש אגף החינוך הדתי במשרד החינוך והתרבות. בתקופתו עוצב החינוך הממלכתי-דתי, כפי שהוא נראה היום, לבתי ספר יסודיים, לישיבות תיכוניות ואולפנות. יהודה קיל, קידם את נושא לימוד תעודת ההוראה במסגרת ישיבות ההסדר, מסלול שנקרא "תוכנית קיל".
במקביל לעבודתו החינוכית עסק קיל בניהול המפעל הפרשני על התנ"ך "דעת מקרא", תחילה עם מינויו ליו"ר הוועדה למפעל הפרשנות במשרד החינוך ובמוסד הרב קוק בשנת 1964,  ובהמשך, ביתר שאת, עם פרישתו מתפקידיו החינוכיים ב-1977. קיל היה העורך הראשי של המפעל והרוח החיה בו עד סיומו לאחר כ-30 שנה. מלבד עבודת העריכה כתב קיל בעצמו את הפירוש לספרי בראשית, יהושע, שמואל, מלכים, משלי, דניאל ודברי הימים. על מפעלו הגדול קיבל קיל את פרס ישראל למדעי היהדות לשנת תשנ"ב. כרכי "דעת מקרא" פורסמו לאורך עשרות שנים והיו לספרי פרשנות המקרא הרשמיים של מערכת החינוך. יש שרואים בעבודתו המשך לפירושי רש"י וקאסוטו. 
קיל זכה בתואר יקיר ירושלים בשנת ה'תשס"ב (2002).
נפטר ב-16 ביוני 2011 בגיל 95 מסרטן.
נכדו הוא מתניהו אנגלמן שנבחר ב-2019 להיות מבקר המדינה.
אוסקה

היסטוריה

האזור בו נמצאת העיר אוסקה נקרא בעבר נאניווה (Naniwa). הקיסר קוֹטוֹקוּ הפך את האזור לבירתו וכינה אותו Naniwa-no-miya שפירושו 'בירת נאניווה'. לא ברור מתי שונה שמה של העיר מנאניווה לאוסקה, אך השימוש הראשון הידוע בשם אוסקה היה בשנת 1496. מאז ומתמיד היה האזור קישור מרכזי בין הים ליבשה, בין יאמטו (שהיום נקראת נארה) ובין סין וקוריאה.
החל במאה השלישית הופיעו ביפן תלי קבורה גדולים, הקרויים קופון. הגדול שבתילים אלה מצוי באזור אוסקה ומיוחס לקיסר נינטוקו, שלפי המסורת מלך במאה הרביעית.
על פי רישומים היסטוריים, היפנים תושבי יָאמוֹטוֹ הגיעו לאזור לראשונה בשנת 663. הם נתקלו בהתנגדות מצד התושבים המקומיים ונלחמו בהם במשך 5 שנים שבסיומן הכתירו את הקיסר שלהם. נאניווה נוסדה בשנת 683 על ידי הקיסר תֶמוּ. הנסיך שוטוקו בנה בה את מקדש שיטנוג'י ("מקדש לאלים של ארבע רוחות השמים").
במאות השביעית והשמינית נאניווה שימשה כמקום הנופש של קיסרי יפן וכעיר נמל מרכזית. עם המעבר של בית המשפט הקיסרי למחוזות אחרים, חדלה נאניווה לשמש כעיר הבירה בשנת 745 אך המשיכה לשמש כנמל חשוב, עד לשקיעתה במאה ה-15.
בשנת 1496 מייסדי השין-בודהיזם החליטו להקים את מקדשם המרכזי על חורבות ארמון נאניווה. הדבר הביא להתנגדות מצד המצביא אודה נובונאגה, שבשנת 1570 החל במצור על המקדש. מצור זה נמשך 10 שנים ובסופו נכנעו הנזירים, המקדש נחרב ובמקומו הוקם 'מבצר אוסקה' עבור השליט הפיאודלי טויוטומי הידיושי. בשנת 1615 האשים אייאסו טוקוגאווה את הידיורי, בנו של הידיושי, בקשירת קשר נגדו ושלח צבא של 200,000 חיילים לכבוש את מבצר אוסקה, שמספר מגיניו הגיע ל-100,000. אחרי מצור של חודש ימים נפל המבצר והועלה באש.
במשך זמן רב אוסקה הייתה מרכז מסחרי חשוב ביפן כשאחוז גדול מהאוכלוסייה השתייך למעמד הסוחרים. במהלך תקופת אדו, אוסקה הפכה לאחת מארבע הערים הגדולות ביפן והשיבה לעצמה את מעמדה כעיר נמל חשובה וגדולה. מעמדה של אוסקה כעיר הוכרז ב-1 בספטמבר 1956 על ידי חוק ממשלתי.
בשנת 1970 התקיימה בעיר התערוכה העולמית אקספו 70', התערוכה העולמית הראשונה שהתקיימה ביבשת אסיה ומן הגדולות בהיסטוריה. 77 מדינות הציגו בתערוכה וביקרו בה 64,218,770 מבקרים.
נכון לשנת 2007, העיר אוסקה מונה 2,636,257 תושבים וצפיפותה 11,869 לכל קמ"ר.
תושבי אוסקה מדברים בניב המכונה אוסקה-בֶּן, המאופיין בעיקר על ידי השימוש בסיומת הֶן במקום נַאִי עבור שלילת פעלים.
על פי ההערכות, ישנם כ-118,000 תושבים זרים בעיר אוסקה. 91,500 התושבים הקוריאנים מרוכזים בעיקר באזור אִיקוּנוֹ.

תחבורה

נמל התעופה הבינלאומי של אוסקה משמש בעיקר כנמל תעופה לטיסות פנים וטיסות מטען בינלאומיות. לעומתו משמש נמל התעופה הבינלאומי של קנסאי לטיסות הבינלאומיות של העיר וכן של אזור מפרץ אוסקה.
בובה רוסית (סדרת טלוויזיה)

תקציר העלילה

הסדרה עוקבת אחרי נדיה, אישה החוגגת את יום הולדתה ה-36. לאחר שנדיה עוזבת מסיבה הנחגגת לכבודה, היא מגלה שהיא מתה שוב ושוב רק כדי לחזור לרגע ספציפי במהלך המסיבה, ומנסה להבין מה קורה לה.
נדיה מנסה השערה אחר השערה מה גרם לכך שנתקעה בלולאה - האם מדובר בסם שלקחה, או שהבניין בו נערכה המסיבה מקולל, אך כל השערותיה ונסיונותיה נכשלים.

במחצית העונה נתקלת נדיה באלן, צעיר שלכוד, כמוה בלולאה. ביחד הם מנסים לפענח את הלולאה, ותך כדי כך המציאות סביבם הולכת ומתפוררת. אנשים נמחקים מקיום עם כל מחזור של הלולאה, ונדיה מתחילה לראות את דמותה כילדה. בד בבד הסדרה חוזרת לילדותה של נדיה, וחושפת חיים קשים עם אם מעורערת בנפשה. אלן ונדיה מגלים לאט לאט קשרים משונים בין העבר שלהם.
בסיום העונה הם חושדים שבפעם הראשונה שנלכדו בלולאה הם היו יכולים להציל אחד את השנייה ממוות, ומתחילים לנסות לשחזר ערב זה.
מכאן מתפצלת הסדרה לשני מסלולים מקבילים. באחד נדיה זוכרת את הלולאות ומנסה למנוע מאלן להתאבד - אך אלן עדיין בלולאה הראשונה ואינו זוכר אותה. במסלול המקביל המצב הפוך. בעוד במסלול הראשון נדיה מצליחה לשכנע את אלן לא להתאבד, במסלול השני נדיה מסרבת להאמין לאלן. ברגע בו במסלול הראשון אלן בוחר להאמין לנדיה ומחליט שלא להתאבד, במסלול השני משנה נדיה לפתע את דעתה. בשני המסלולים נדיה ואלן משתתפים בצעדת ניצחון הזוייה, והצעדות השונות הולכות ומתערבבות כש"נדיות" רבות צועדות ביחד.

פיתוח

ב-20 בספטמבר 2017, הוכרז שנטפליקס נתנה להפקת הסדרה אור ירוק לעונה הראשונה שתכלול שמונה פרקים. הסדרה נוצרה על ידי נטשה ליון, איימי פולר ולסלי הדלנד, שגם שימשו כמפיקות בפועל של הסדרה. הדלנד כתבה את התסריט עבור הפרק הראשון, והיא וליון כתבו את שאר התסריטים של הסדרה. חברות ההפקה "Universal Television", "Paper Kite Productions", "Jax Media", ו-"3 Arts Entertainment" היו מעורבות בתהליך ההפקה. ב-14 בדצמבר 2018, הוכרז שבכורת הסדרה תתקיים ב-1 בפברואר 2019.

ליהוק

לצד ההכרזה הראשונית על הזמנת הפקת הסדרה, אושר שנטשה ליון תהיה כוכבת הסדרה הראשית. לצד ההכרזה על תאריך הבכורה, אושר שגרטה לי, יול וסקז, אליזבת אשלי וצ'ארלי בארנט הצטרפו לצוות השחקנים הראשי ושקלואי סביני, דאשה פולנקו, ברנדן סקסטון השלישי, רבקה הנדרסון, ג'רמי לואל בוב, ריטש ראג'אן וג'וסלין ביו יופיעו בהופעות אורח.

צילומים

צילומי העונה הראשונה התקיימו ב-22 בפברואר 2018 בניו יורק סיטי.
מיה זיו-וולף

ביוגרפיה

מיה זיו-וולף נולדה וגדלה בעכו. החלה את הקריירה העיתונאית שלה ככתבת צעירה בערוץ הילדים ובמגזין "ראש 1". בשנת 2001 התגייסה לגלי צה"ל. בגל"צ ובגלגלצ הגישה תוכניות שונות, כגון "המצעד העברי", "גל עברי ירוק" ו"קולות החיילים".
לאחר שחרורה מצה"ל עבדה ככתבת ועורכת באתר האינטרנט של "שידורי קשת" ובאתר המוזיקה "MOOMA", ובנוסף הגישה פינות בתוכנית הבוקר של "שידורי קשת" בערוץ 2.
בשנת 2012 עברה להגיש את "חדר החדשות", מהדורת החדשות המקומיות שהופקה על ידי חברת HOT, ולאחר מכן הצטרפה לסגל חדשות 10 כמגישה ועורכת מבזקי חדשות.
בסוף שנת 2014 החלה להגיש אחת לשבוע את תוכנית הבוקר "אורלי וגיא" יחד עם אור הלר, והחל מינואר 2016 הגישו השניים את התוכנית הנושאת את שמם, "אור ומיה", בימים חמישי ושישי. ב-29 בספטמבר 2017 הגישה זיו-וולף בפעם האחרונה את התוכנית "אור ומיה", לקראת המעבר שלה ל"רשת".
מאוקטובר 2017 ועד פברואר 2019, הייתה בין מגישי התוכנית "העולם הבוקר". אז, עזבה לבקשתה את הגשת תוכנית הבוקר, לטובת עשייה דוקומנטרית].
החל מחודש מרץ 2019 משמשת מגישה-מחליפה בתוכנית "הכל כלול" בערוץ 13.
זיו-וולף היא בעלת תואר ראשון בתקשורת ובמדעי המדינה באוניברסיטת תל אביב ותואר שני בהוראה ותעודת הוראה מסמינר הקיבוצים.
מיה זיו-וולף נשואה ואם לשניים. בת-דודתה היא השחקנית והזמרת הילה סעדה.
אגדה (ספר)

תקציר העלילה

הסיפור מתרחש בלוס אנג'לס העתידית ומתמקד בשתי דמויות לסירוגין. יוני, בת לאצולה המקומית, היחידה באימפריה שקיבלה ציון מושלם במבדקים מיועדת להילחם בחזית נגד הקולוניות, ודיי, פושע מבוקש שברח לאחר שנכשל במבדקים. דרכיהם מצטלבות כאשר דיי מנסה לגנוב תרופות מגפה מבית החולים על מנת לעזור לאחיו החולה עדן שחלה במוטציה של המגפה. במהלך הבריחה הוא מטיל סכין באחיה הבכור של יוני, מיטיאס ומואשם בהריגתו. יוני מוצאת את התליון שלו (מטבע דולר אמריקני, מוגן במעטפת פלדה) ומשתמשת בו כדי למצוא אותו. לאחר "פגישת עסקים" עם דיי היא מתחילה לעקוב אחריו. במהלך החיפוש היא מצילה את ידידתו של דיי, טס, מקרב סקיץ (קרב ברים מאורגן). דיי חובש אותה וביחד הם משוטטים בעיר (מבלי להיות מודעים זה לזהותו של זה). לבסוף יוני מגלה שהוא דיי לאחר שהתנשקו, ומובילה אותו למלכודת שבמהלכה אמו נהרגת. לאחר שהוא נחקר הוא מספר לה שסכינו פגע בכתף של מיטיאס ולא בחזהו. לאחר זמן מה, כששותפה לתפקיד יורה באזרחים חפים מפשע היא מגלה צופן ביומניו של מיטיאס המוביל אותה לבלוג סודי שבו היא מגלה שהרפובליקה משתמשת בעניים כשפני ניסוי למגפה על מנת להשתמש בה נגד הקולוניות ובנוסף היא מגלה שדיי הוא עילוי מושלם. לאחר שכמה רמזים שהיא מוצאת קושרים את רצח אחיה לרפובליקה ולא לדיי, היא מחליטה לשחרר אותו ואת אחיו לפני מועד ההוצאה להורג. כורתת ברית עם המורדים הפטריוטים ומגלה שיום ההוצאה להורג הוקדם. במהלך ההסכם היא מוכרת להם אלקטרו-פצצה ולאור הגילוי היא נעצרת. הספר ממשיך בוולנסיה ושם מגלים שאחיו של דיי, ג'ון, התחלף אתו והוצא להורג במקומו.

עולם

רוב הסיפור מתרחש בלוס אנג'לס בעתיד. לפי הספר, שיטפונות פגעו בארצות הברית וגרמו לפיצול ארצות הברית לקולוניות ולרפובליקה. בין השתיים מתנהלת מלחמה עזה על שטחים. המגפה היא וירוס שמתפתח במפעלים תת-קרקעיים ומוזרם לאזורי העוני לניסויים ובדיקות. מעבר לכך, ברפובליקה קיימים מורדים המכונים פטריוטים. המבדקים הם סדרת מבחנים שכל ילד רפובליקה עובר בגיל 10 והציון הוא מתוך 1500. עילוי הוא כל אחד שבין 1400 ל-1499. עילוי מושלם הוא ילד שקיבל ציון של 1500, אך קיימים רק שניים כאלה, דיי ויוני. מתחת ל-1000 נכשלים. לפי דברי הרפובליקה, כל הנכשלים נשלחים למחנות עבודה, אך האמת היא שהם נשלחים לבתי חולים שם עושים עליהם ניסויים והורגים אותם.
מסעוד חי רקח

תולדות חייו

בצעירותו למד תורה אצל רבני איזמיר, רבי חיים אבולעפיה (השני) ורבי יצחק כהן רפפורט. עלה לארץ ישראל, ובשנת תק"ט (1749) יצא כשד"ר לצפון אפריקה. בגמר שליחותו התיישב בטריפולי שבלוב. עם הגיעו לטריפולי (1749), הבחינו בני הקהילה בגדולתו בתורה וביקשו ממנו להישאר ולהשתקע בטריפולי. הוא הסכים ונתמנה לאב בית הדין כשעימו משמשים כדיינים ר' דוד טייאר ור' בנימין ואתורי.
המהפכה שחולל ר' מסעוד הייתה גדולה ועמוקה. יהודי לוב, לאחר תקופה ארוכה של סבל, רדיפות והתמעטות האוכלוסייה שהתפזרה לכל עבר, היו זקוקים לדמות רוחנית שתכוון ותדריך אותם. משם הוא השפיע על כל יהודי לוב.
נפטר בטריפולי ביום י' באב תקכ"ח (1768). הותיר חידושים על הש"ס, ביאורים על חמש מגילות ודרושים בכתב יד חלק מכתביו אבדו במשך הזמן. בטרם הגיע לטריפולי, ניהל ר' מסעוד קשרים עם קהילות ונציה וליוורנו ואף ביקר בהן. 
על השבחים שקיבל בביקוריו בוונציה וליוורנו כותב נינו ר' אברהם חיים אדאדי:
"ונורא הוא על כל סביביו, מגלגולי ישוביו, כי משם דרך ובא לו לעיר ויניציאה ושם ארי נעשה שואל להרב בעל אורח לצדיק י"ד סי"ז ומשם הלך לעי"ה ליוורנו וחתם שם עם חכמי העיר בהרדב"ז ח"כ ובספר פחד יצחק במדבר בערבה... "

מצאצאיו ותלמידיו

ר' יעקב רקח (בן נינו), ר' נתן אדאדי (חתנו), ר' אברהם כלפון, ר' שלום פלוס, ר' דוד טייאר, ר' משה לחמייש ור' בנימין ואתורי.
כביש 481

מספור

בשלוש הערים בהן עובר הציר מתנהל מספור מבנים בלתי תלוי, ולכן לאורכו שלוש מערכות מספרים עירוניות. מספור המבנים בפתח תקווה מתחיל בכיכר השוק ועולה לכיוון מערב. בקטע זה הבניינים האי זוגיים נמצאים בצידו הדרומי של הציר. בבני ברק וברמת גן עולים המספרים לכיוון מזרח והמבנים האי זוגיים נמצאים בצידו הצפוני של הכביש.
רנה יקובס

ילדות ונעורים, ראשית קריירה כקונטרה-טנור

יאקובס נולד בגנט והחל את הקריירה המוזיקלית שלו כנער מקהלה בקתדרלה. בהמשך למד בלשנות קלאסית באוניברסיטת גנט ובמקביל שר בבריסל ובהאג.
האחים קאוקן, גוסטב ליאונהארדט ואלפרד דלר עודדו אותו לבחור בקריירה של זמר קונטרה-טנור, ועד מהרה נודע כאחד המעולים בתקופתו. הוא הרבה להקליט מוזיקת בארוק שאינה מוכרת, משל מלחינים כמו אנטוניו צ'סטי, סיג'יזמונדו ד'אינדיה, פרארי, לוקה מארנציו ואחרים. כמו כן השתתף בהקלטות מעולות של יצירותיו הגדולות של באך, כגון המתאוס פסיון בניצוח גוסטב ליאונהארדט ופיליפ הרווחה.

יקובס כמנצח

בשנים האחרונות, כמנצח, הקליט יקובס מספר רב של אופרות וכן מוזיקת קודש ויצירות חילונית מן המאות ה-16, ה-17 וה-18. הקלטותיו לנישואי פיגארו של מוצרט נודעת במיוחד, לאחר שזכתה בפרסים כמו פרס גרמופון לתקליט השנה 2004, פרס Choc של "עולם המוזיקה" לשנת 2004, פרס גראמי ל"הקלטה המצטיינת של אופרה" לשנת 2005 ושני פרסי "מידם" קלאסיים ב-2004. עוד הקלטות זוכות פרסים הן "רינלדו" של הנדל (פרס קאן הקלאסי, 2004), והעונות של היידן (דיאפזון ד'אור של 2005).
ייחודו של יקובס הוא כמנצח על זמרים, ובהתייחסותו לרצ'יטטיב.
יקובס מנצח בקביעות על תזמורות והרכבים כגון קונצ'רטו קלן, תזמורת עידן הנאורות, האקדמיה למוזיקה עתיקה ברלין, תזמורת הבארוק של פרייבורג, המקהלה הקאמרית של הולנד להקלטות ומסעות קונצרטים. ב-1992 הזמינה האופרה של ברלין את יקובס לנצח עליה.
משנת 1991 עד 2009 היה יקובס המנהל האמנותי של תוכניות אופרה בפסטיבל למוזיקה עתיקה באינסברוק. כמו כן הוא מלמד פרשנות וסגנון שירת בארוק בבית הספר לשירה של בזל.
קייטי ג'רוויס

ביוגרפיה

ג'רוויס נולדה בעיירה טילבארי שבמחוז אסקס, מזרח אנגליה.
במאית הסרטים העצמאיים המוערכת אנדראה ארנולד בחרה אותה לתפקיד הראשי לסרט "מחוץ למים" לאחר המלצה שקיבלה ממלהק שלה.
ג'רוויס קיבלה את הפנייה לשחק בסרט בגיל 17 לאחר שנצפתה רבה עם חבר שלה בתחנת הרכבת שבעיירה טילבארי. בתחילה סירבה להאמין שאכן מדובר באודישן לתפקיד וסירבה לתת את מספר הפלאפון שלה, אולם היא לקחה בעצמה את המספר של הסוכנות וביררה לגבי ההצעה.
בזמן הצילומים לסרט נשרה ג'רוויס מבית ספרה.
ג'רוויס שלא הייתה בעלת כל ניסיון משחק מוקדם ערכה אודישן מוצלח שכלל ריקוד וקיבלה את התפקיד הראשי, נערת המצוקה הבעייתית מיה ויליאמס שלא מתעניינת בדבר מלבד ריקודי רחוב.
ג'רוויס זכתה לביקורות אוהדות מצד מבקרי הקולנוע וקיבלה את פרס איגוד הסרטים הבריטים העצמיים לשחקנית הצעירה הטובה ביותר.
לאור ההצלחה חתמה על חוזה משחק מקצועני עם חברה מארצות הברית.
באמצע 2009 ילדה ג'רוויס את בתה הבכורה.
תותח M-68

L33 (רועם)

תותח סולתם M-68 מותקן על גבי תובת טנק שרמן בעל מנוע דיזל - קמינגס VT-8-460Bi. כ-200 יחידות כאלו יוצרו והם שירתו במלחמת יום כיפור ובמבצע שלום הגליל. התותח הוצא משירות.
גבורי סידיבי

ביוגרפיה

סידיבי נולדה ברובע ברוקלין שבניו יורק, לזמרת רית'ם אנד בלוז וגוספל ולנהג מונית ממוצא סנגלי. סידיבי למדה במספר מוסדות חינוך בניו יורק הכוללים את "מכללת העיר ניו יורק" ו"מכללת מרסי".

קריירה

בשנת 2009, שיחקה סידיבי בתפקיד הראשון שלה בעולם הקולנוע, תפקיד ראשי בסרט הדרמה "פרשס". בסרט המבוסס על הרומן "פוש" מגלמת סידיבי את דמותה של קלריס פרשס ג'ונס, תלמידה בת 16, שנכנסת להריון ועומדת ללדת את בנה השני מאביה קארל, שקם והסתלק מהבית. פרשס הגרה בהארלם חיה עם אמה המובטלת מארי ג'ונס (מוניק). פרשס מחליטה להיבחן לבית ספר אלטרנטיבי, שם כישוריה החדשים מאפשרים לה להתבטא בדרך שונה. באמצעות הכתיבה, וחברותיה החדשות שמצבן דומה לשלה, פרשס לומדת כיצד להבין ולבחון מחדש את חייה, לבסוף מוצאת פרשס את הכוח לעזוב את בית אמה ולקבל בעצמה החלטות על עתיד ילדיה. על תפקיד הבכורה שעשתה בסרט, הייתה סידיבי מועמדת לפרסים שונים, אולם לא זכתה ולו באחד.
בשנת 2010, החלה לשחק בסדרה "מזל סרטן" בתור אנדריאה ג'קסון, אחת מהתלמידות של הגיבורה חולת הסרטן קתי ג'יימיסון (לורה ליני), ביניהן נוצר קשר מיוחד. על תפקידה בסדרה הייתה סידיבי מועמדת לשני פרסי NAACP Image לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנים 2012 ו-2013. בשנת 2011 הופיעה בקומדיית הפשע "מיליארד סיבות לשוד" בתפקיד עוזרת הבית הג'מייקנית אודסה מונטרו.
באוקטובר 2013, הצטרפה לעונה השלישית של הסדרה "אימה אמריקאית: הכישוף" שם היא שיחקה את דמותה של מכשפה צעירה בשם קוויני, בובת וודו אנושית. במרץ 2014, אישרה את המשך השתתפותה גם בעונה הרביעית של הסדרה, "אימה אמריקאית: פריק שואו", אשר עלתה לשידור באוקטובר 2014, בה סידיבי מגלמת את דמותה של רג'ינה רוס. 
החל משנת 2015, היא מגלמת את בקי ויליאמס, העוזרת של לושיוס ליון, הדמות הראשית בסדרה, באופרת הסבון המוזיקלית "אימפריה" ברשת FOX.
חסך חושי

חסך חושי הוא מצב שבו מונעים מאחד החושים גירויים. על ידי כיסוי עיניים ניתן למנוע גירוי מחוש הראייה. אטמי אוזניים מונעים את גירוי חוש השמיעה. באמצעים שונים ומתוחכמים יותר ופחות ניתן למנוע את גירויים של חושים אחרים. חסך חושי היה נושא למחקרים נרחבים בפסיכולוגיה, אך הוא ידוע לשמצה בעיקר כשיטה להוצאת הודאות מנחקרים.
בתנאים קשים של חסך חושי הצליח רק אחד מעשרה מתנדבים לעמוד בניסוי במשך יותר מעשר שעות. בין השאר התפתחה תחושה פרנואידית והזיות.
ריצ'רד פיינמן תיאר ניסויים לבחינת חסך חושי במכל ציפה שבהם השתתף:
"מכל חסך חושי דומה לאמבטיה גדולה, אבל עם מכסה שנסגר מלמעלה. בפנים יש חושך גמור, ומכיוון שהמכסה עבה, אין שום קול, יש משאבה קטנה שמזרימה אוויר פנימה. המים במכל הכילו מלחי אפסום, כדי שיהיו צפופים יותר ממים רגילים, אז אתה צף די בקלות. הטמפרטורה היא טמפרטורת הגוף. לא צריך להיות שום אור, שום קול, שום תחושת טמפרטורה, שום דבר! נכנסתי לשם תריסר פעמים וכל פעם נשארתי במכל שעתיים וחצי בערך"
— "אתה בטח מתלוצץ, מיסטר פיינמן", תרגום: עמנואל לוטם, עמ' 315, בהשמטות קלות
פיינמן תיאר כיצד השהות במכל עוררה בו שלל הזיות. הוא הצליח להרגיש כיצד הוא "מזיז" את ה"אני" שלו מהמוח אל איברי הגוף ואחר כך אפילו הצליח "לצאת מהגוף" ולראות את איבריו מבחוץ: "ראיתי את העורף שלי כשכפות הידיים שלי נשענות עליו".
בית הדין האירופאי לזכויות האדם תיאר בפסק דין מ-1978 שיטות לגרימת חסך חושי שחוקרים בריטיים נקטו כנגד נחקרים שנחשדו בקשר עם טרור ה-IRA. שק שחור הושם על ראשם של עצורים לפרקי זמן ממושכים, הם הושמו בחדר שבו היה רעש מחריש ובלתי נפסק, נמנעו מהם אכילה ושתייה. בית המשפט קבע כי שיטות אלו לא אנושיות ואסורות, אך אין הן מגיעות לדרגת "עינויים".
מיכאל פפג'ון

ביוגרפיה

פפג'ון נולד בנובמבר 1964 בברמינגהאם, אלבמה להורים ממוצא יווני- אמריקאי. הוא סיים את לימודיו ב-1983 ולמד במשך שנתיים במכללה למשחק "Mississippi Gulf Coast Community College" בפלורידה. ב-1985 הוא צורף לקבוצת הבייסבול טקסס ריינג'רס וקיבל על כך מלגה מאוניברסיטת לואיזיאנה בבאטון רוז'.
הוא שיחק בקבוצה "LSU Tigers baseball", של אוניברסיטת לואיזיאנה, תחת סקיפ ברטמאן. פפג'ון עזר להוביל את הקבוצה לאליפות הקולג'ים בבייסבול ה"College World Series" ב-1986. 
הוא נשוי לפאולה ממנו יש לו ילד אחד.

קריירת משחק

עוד כסטודנט במהלך לימודיו באוניברסיטת לואיזיאנה הוא כבר החל לשחק כפעלולן במספר סרטים. התפקיד הראשון שלו החל ב-1988 בסרט הספורט "Everybody's All-American", בו שיחק כשחקן בייסבול באצטדיון "Tiger Stadium".
בהמשך הוא תפקד כשחקן פעלולים במספר סרטים ביניהם: הכסף מדבר (1997), גברים בחלל מאותה שנה, Predator 2‏ (1990), בשם האהבה (1999). 
תפקידו הידוע ביותר הגיע ב-2002 בסרט ספיידרמן בתור הגנב דניס קראדין או "הפורץ"  שספיידרמן (טובי מגווייר) חושד בו בטעות כי הרג את דודו, תפקיד אליו הוא חוזר רטרואקטיבית בסרט ספיידרמן 3 ב-2007. פפג'ון נראה גם בספיידרמן המופלא (2012), סרט עם אתחול מחדש של העלילה. בסרט זה הוא משחק דמות אחרת - את אלפרד, הנהג של ד"ר ראת'ה (אירפאן קאן).
פפג'ון שיחק ב-2015 בעולם היורה את הקבלן של אינג'ן ועוזרו של ויק הוסקינס (וינסנט ד'אונופריו) ושיחק גם בסרט ההמשך עולם היורה: נפילת הממלכה מ-2018, באותו תפקיד.