google/wiki40b huggingface dataset:
גריזלי מן

רקע

טימותי טריידוול בילה 13 קייצים בפארק הלאומי "קטמאי" שבאלסקה. הוא האמין שעם הזמן הדובים ילמדו לסמוך עליו ולאפשר לו להתקרב אליהם. פקחי הפארק הזהירו את טריידוול והסבירו לו שהשהות שלו במחיצת החיות מסוכנת לו ולהם. דֶבּ ליגט, פקחית בפארק "קטמאי", אמרה בראיון חדשותי שטריידוול מדגים התנהגות מסוכנת, שבמקרה הרע תעודד מבקרים בפארק להתנהגות דומה, ותסכן את הדובים והמבקרים. למרות האזהרות, טריידוול המשיך לחיות בפארק תוך שהוא מייצר תיעוד מצולם ומוסרט, והשתמש בתיעוד זה להגברת מודעות הציבור לבעיות הדובים בצפון אמריקה. הוא מצא את מותו בקיץ ה-13 שבילה בפארק - הוא שהה בפארק עם בת זוגו איימי הוגנרד ושניהם נטרפו על ידי דוב גריזלי.
טריידוול הקים ארגון שנועד לשפר את הטיפול בדובים יחד עם ידידתו (ובת זוגו לשעבר) ג'ול פאלובק. לאחר מותו היא ניהלה את הארגון וקיבלה את 100 שעות הצילום שצילם טריידוול בפארק "קטמאי". פאבלוק הכירה את טריידוול משנת 1985, הרגישה קירבה אליו וחשה רגשות אשם על מותו. היא סיפרה שטריידוול היה אדם דרמטי ובקשתו ממנה הייתה שבמידה והוא ימות, היא תשתמש בצילומים ותיצור סרט. לאחר מותו היא פנתה להרצוג בבקשה לבצע את הסרט.

תקציר העלילה

הרצוג השתמש בקטעים מתוך 85 שעות של צילומים שצילם טריידוול במהלך חמש שנותיו האחרונות, ושילב ראיונות עם משפחתו, חבריו ואנשי מקצוע שמתמחים בדובי גריזלי. בנוסף מספר הרצוג את הסיפור ומציע את הפרשנויות שלו על האירועים. הוא מתאר את טריידוול כאדם חולה שאולי הייתה לו משאלת מוות לקראת סוף חייו. במהלך הסרט מצולם הרצוג כשהוא מאזין באוזניות לקלטת אודיו מתוך צילומיו של טריידוול, המתעדת את הרגע בו מצא את מותו. הרצוג נראה מזועזע ממשמע אוזניו והוא מפציר בידידתו של טריידוול ג'ול פאלובק לא להאזין לקלטת ואף להרוס אותה מיד.
בהמשך הסרט פאלובק מקבלת את השעון של טריידוול מהמשטרה. הם מצאו אותו על היד של טריידוול, אחד מהשרידים היחידים שנותרו. כשהשעון נמסר לידיה הוא עדיין עבד והיא בחרה לענוד אותו. מוקדם יותר במהלך הסרט מוזכר אותו שעון על ידי ווילי פולטון, הטייס שמצא את גופותיהם של טריידוול והווגנארד; הוא סיפר שהוא לא יכול להוציא מראשו את הזיכרון הנורא של היד הארוכה עם השעון.
ב-DVD שיצא בפברואר 2006, הסירו ריאיון של דייוויד לטרמן עם טריידוול. בריאיון לטרמן מתלוצץ על כך שטריידוול בסופו של דבר יאכל על ידי דוב.
קוז'יניצה

יהודי קוז'ניץ

לקוז'יניצה (בשמה השגור בפי יהודיה דוברי היידיש: קוז'ניץ) היסטוריה יהודית עשירה. היא הייתה בראשית המאה ה-19 ערש הולדתה של חסידות קוז'ניץ. בשנת 1856 נמנו בקוז'יניצה 2,855 תושבים, ומתוכם 1,961 יהודים (כשני שלישים מתושבי העיר). בשנת 1897 מנתה אוכלוסיית העיר 6,882 נפש, כאשר כ-3,700 מתוכם היו יהודים.
ערב מלחמת העולם השנייה נמנו בעיר כ-4,800 יהודים, רוב תושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות. ב-9 בספטמבר 1939 נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו החל לחטוף מדי יום מאות מיהודיה לעבודות כפייה.
באוקטובר 1939 שרפו הגרמנים בית כנסת בעיר, תוך רצח יהודים שניסו להוציא ממנו את ספרי התורה. בד בבד, הוטלו על יהודי העיר גזירות שונות, תוך החרמת רכושם, ושילוח חלקם למחנות עבודה.
בסוף 1940 רוכזו יהודי העיר בגטו מוקף גדר תיל שהוקם בה, תוך הוצאה להורג של יהודים שנתפסו מנסים להבריח אליו מזון, או שלא העבירו דברי פרווה לגרמנים. בחורף 1942-1941 מתו רבים מיושבי הגטו ממגפת טיפוס הבהרות שפרצה בו. בקיץ 1942 הובאו לגטו שבעיר יהודים רבים שגורשו מיישובי הסביבה, ומספר יושביו הגיע לכ-8,000 איש.
בסוף ספטמבר 1942 פשטו על הגטו שבעיר אנשי ס"ס ושוטרים אוקראינים, ושילחו את כל יושביו למחנה ההשמדה טרבלינקה. אחר כמה מאות יהודים שהצליחו להימלט ליערות הסביבה בזמן האקציה ערכו הגרמנים מצוד ממושך, בו תפסו ורצחו את רובם המוחלט של הנמלטים. כ-70 יהודים שהושארו בעיר עבור איסוף ומיון רכוש המגורשים הועברו בדצמבר 1942 למחנה בסקרז'יסקו קמיינה.
Hanky Panky

רקע וכתיבה

השיר נכתב והופק על ידי מדונה עצמה ופטריק לאונרד. השיר נכתב עבור אלבום הפסקול I'm Breathless, הפסקול של הסרט "דיק טרייסי". מבחינה לירית השיר מדבר על BDSM ובו מסופר על אישה שאוהבת להיות מוכה על ידי בן זוגה.  
מבחינה מוזיקלית השיר הוא שיר ג'אז ומוזיקת סווינג שרובו מושר בסולם נמוך כדי שתוכל לשמור על קולה בפזמון. השיר עורר מחלוקת בעיקר באירלנד לאור המילים הפרובוקטיביות של השיר שגרמו לקבוצות נשים לטעון כי המילים של השיר "מזיקות". בתגובה מדונה טענה כי למילים לא הייתה כוונה לפגוע אלא הם נכתבו בגדר בדיחה.

ביקורת והצלחה

אף על פי המילים השנויות במחלוקת השיר זכה דווקא לביקורות חיוביות מהמבקרים. בנוסף הוא גם זכה להצלחה רבה בעולם כאשר הגיע לעשירייה הפותחת במדינות רבות ביניהם אוסטרליה, אירלנד, איטליה, בריטניה וארצות הברית, ופינלנד (מקום ראשון).  
על מנת לקדם את השיר ביצעה אותו בסיבוב ההופעות שלה "Blond Ambition World Tour" ו-14 שנים מאוחר יותר שוב בסיבוב ההופעות "Re-Invention World Tour". במהלך השנים זכה למספר גרסאות כיסוי בין היתר בסדרה "אלי מקביל".
Oh, Pretty Woman

היסטוריה

השיר נכתב על ידי אורביסון וביל דס, בהשראת אשתו הראשונה של אורביסון, קלודט פראדי (Claudette Frady). אורביסון ודס היו בביתו של אורביסון בעת כתיבת השיר, וניסו למצוא השראה על ידי כתיבת כל מה שעלה במוחם. לאחר שקלודט ציינה בפניהם כי בכוונתה ללכת לעיר לקניות, אורביסון שאל אותה בתגובה אם היא זקוקה לכסף, ודס ציין בתגובה לכך "אישה יפה לא צריכה כסף". בעקבות כך אורביסון החל לשיר "Pretty woman walking down the street". לטענתם של דס ואורביסון עד שקלודט חזרה מהחנות, אורביסון ודס הספיקו לכתוב את כל השיר.
שלושה נגני גיטרה השתתפו בהקלטת השיר המקורי – בילי סנפורד, ג'רי קנדי ​​וויין מוס.
הסינגל, מכר בעשרת הימים הראשונים לאחר צאתו לחנויות יותר עותקים מכל סינגל עד אותו היום ומאוחר יותר אף שבר את שיא המכירות של שבעה מיליון תקליטים.

גרסאות כיסוי

לאורך השנים הוקלטו גרסאות כיסוי רבות לשיר, כאשר בין המבצעים הבולטים ביותר היו ג'וני ריברס, אל גרין, קוני פרנסיס, ואן היילן, גרין דיי, ווסטלייף, בון ג'ובי, וברוס ספרינגסטין.

אזכורים בתרבות

השיר היה שיר הנושא העיקר בפסקול הסרט "אישה יפה" משנת 1990 בכיכובם של ריצ'רד גיר וג'וליה רוברטס. על אף שבתחילה השם של הסרט היה אמור להיות שונה, יוצרי הסרט החליטו בסופו של דבר לרכוש את הזכויות לשימוש בשם השיר כשם של הסרט.
כמו כן, השיר נכלל לאורך השנים גם בסרטים שונים, בהם "טיפשים בלי הפסקה", "חלומות צעירים" (Weird Science) ובסדרת הטלוויזיה "פיוצ'רמה".
אלימות כלכלית במשפחה

אלימות כלכלית היא מניעת הזכות מאדם לשלוט על המקורות הפיננסיים, הנכסים והמשאבים הכלכליים השייכים לו על פי חוק.

מאפיינים של אלימות כלכלית

במקרים אופייניים המזוהים כאלימות כלכלית, בן זוג אחד מונע מבן זוגו האחר הוצאת כספים כמעט באופן מוחלט, ללא קבלת אישור ממנו. ייתכן שבן הזוג מונע ממנו אחזקת צ'קים וכרטיס אשראי, שואל על כל הוצאה כספית ומביע כעס כאשר הוא מוציא כספים ללא אישורו.
מאפיין נוסף המזוהה כאלימות כלכלית הוא העברת כספים משותפים למקומות מסתור שאין לבן הזוג ידע עליהם ו/או גישה אליהם. אלו יכולים לכלול חשבונות בנק נפרדים או תיקי השקעות שלאחד מבני הזוג אין ידע או גישה אליהם.
מכיוון שמערכות רבות כמו המחלקה לשירותים חברתיים מתייחסות אל המשפחה כאל יחידה אחת, נמנעת לעיתים סיוע לקרבנות אלימות כלכלית, שכן החברה מסביב אינה מזהה כל בעיה.

בישראל

בסקר שנערך ב-2012 בקרב 450 נשים, נמצא כי כ-30% מהנשים ילידות ישראל שנסקרו השיבו שלבן זוגן נתונה הסמכות הבלעדית לנהל את העניינים הפיננסיים של התא המשפחתי (לעומת 26% מהנשים יוצאות אתיופיה ו-20% מהנשים יוצאות ברית המועצות לשעבר). מתוך נשים אלו, 20% מהנסקרות ילידות הארץ, ו-16% מהנסקרות יוצאות ברית המועצות ציינו שהבעל הציב עובדה בקובעו שהוא ינהל את העניינים הכלכליים. לא ברור מתוך הסקר, באיזה אחוז מהמקרים השליטה נעשית באופן הפוגע באישה ועל כן מהווה צורה של אלימות כלכלית.
כ-4% מהפניות לקו החירום הארצי למניעת אלימות במשפחה המופעל על ידי ויצו עוסקות באלימות כלכלית.
בירת התרבות הערבית

בירת התרבות הערבית (ערבית عاصمة الثقافة العربية) היא יוזמה של ארגון אונסק"ו במסגרת תוכנית הבירות התרבותיות, שמטרתה לקדם את התרבות הערבית ולקדם שיתוף פעולה במדינות ערב. היוזמה החלה בשנת 1996, ובמסגרתה נבחרת מדי שנה עיר ערבית המשמשת כמוקד לפעילות תרבותית.
אנה קנדריק

ביוגרפיה

קנדריק נולדה בפורטלנד, מיין שבארצות הברית למשפחה נוצרית ממוצא בריטי. הוריה הם ויליאם קנדריק, מורה להיסטוריה, וג'ניס קוק, רואת חשבון. אחיה הגדול מייקל הוא גם שחקן.

קריירה

הקריירה של קנדריק החלה בגיל 12 כשהופיעה בתיאטראות ברודוויי במחזה המוזיקלי "High Society". את תפקידה הקולנועי הראשון עשתה קנדריק ב-2003 בקומדיית הנעורים המוזיקלית "קאמפ". את תפקידה השני קיבלה קנדריק 4 שנים מאוחר יותר בדרמה הקומית "מדע טילים" בה הופיעה כג'יני ראייסון, כוכבת נבחרת הדיון של התיכון "פלאניסבורו". הופעתה בסרט זכתה לביקורות אוהדות. על שתי הופעותיה הוגשה כמועמדת לפרס אינדפנדנט ספיריט.
הופעתה הראשונה בהפקה הוליוודית גדולה הייתה בעיבוד הקולנועי לספרה של סטפני מאייר "דמדומים". בסרט הפנטזיה שובר קופות זה, שנקרא גם הוא "דמדומים", גילמה קנדריק את דמותה של ג'סיקה סטנלי, חברתה האנושית של הדמות הראשית איזבלה "בלה" סוואן (קריסטן סטיוארט). בתחילת 2009 שיחקה קנדריק בסרט ההמשך "דמדומים 2: ירח חדש", ב-2010 שיחקה בסרט ההמשך "דמדומים 3: ליקוי חמה" ובסרט ההמשך "דמדומים 4: שחר מפציע".
תפקידה המשמעותי הראשון של קנדריק היה בדרמה הרומנטית "תלוי באוויר". בסרט הופיעה קנדריק בדמותה של נטלי קינר, עובדת חדשה בחברה העוסקת בפיטורים של עובדים בחברות אחרות. קינר מציעה חידוש בחברה - הפיטורים ייעשו מרחוק בועידת וידאו במקום בשיחה פנים אל פנים; במהלך הסרט היא מצטרפת לגיבור ריאן בינגהאם (ג'ורג' קלוני) למסע ברחבי ארצות הברית. תפקיד משנה זה זיכה את קנדריק במועמדויות לפרסים, אולם היא לא זכתה בהם.
בשנת 2010 שיחקה בסרט "האקסים של החברה שלי", בתפקיד סטייסי פילגרים, אחותו של הגיבור, סקוט פילגרים. באותה שנה השתתפה בקליפ של להקת "LCD Soundsystem" לשירם "Pow Pow". ב-2011 כיכבה בסרט "50/50".
בשנת 2012 שיחקה בסרט "פיץ' פרפקט" בו גילמה תפקיד ראשי. בהמשך השנה היא שיחקה בתפקיד ראשי בדרמה הרומנטית "למה לצפות כשאתם מצפים" לצד ג'ניפר לופז וקמרון דיאז. בנוסף, היא שיחקה באותה שנה בסרטים: "המוצא האחרון" ו"סוף המשמרת".
בשנת 2013, הוציאה קנדריק סינגל בשם "שיר הכוסות" ("The Cups Song"; מכונה גם "When I'm Gone"), שיר המשלב תנועה מיוחדת של ידיים יחד עם כוסות היוצרים מנגינה. השיר זכה להצלחה רבה ברחבי העולם. אנשים רבים העלו לרשת האינטרנט סרטונים שלהם מבצעים את השיר.
בשנת 2014 הופיעה בסרטים "עוגה", "חיים אחרי בת'" ו"אל תוך היער", שהרכב השחקנים בו זכה בפרס סטלייט.
בשנת 2015 כיכבה בסרט ההמשך "פיץ' פרפקט 2". באותה השנה השתתפה בעיבוד הקולנועי למחזמר של ג'ייסון רוברט בראון "חמש השנים האחרונות".
בשנת 2016 שיחקה בסרט המתח "רואה החשבון". בנוסף, דיבבה את "פופי" בסרט "טרולים" לצידו של ג'סטין טימברלייק.
בשנת 2017 כיכבה בסרט ההמשך "פיץ' פרפקט 3".

חיים אישיים

קנדריק הייתה במערכת יחסים עם הבמאי האנגלי אדגר רייט בין השנים 2009–2013.
מתגוררת בלוס אנג'לס שבקליפורניה.
שנות ה-30 של המאה ה-4

אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
קורטווד סמית'

ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
סמית' נולד בניו ליסבון, ויסקונסין, וגדל בקליפורניה. הוא למד דרמה במכללות בסן מטאו ובסן חוזה, ובהמשך באוניברסיטת סטנפורד.
באמצע שנות ה-70 הופיע סמית' באופן סדיר בתיאטרון בלוס גאטוס, קליפורניה. בשנת 1979 עבר ללוס אנג'לס, והחל להתבסס כשחקן בסדרות טלוויזיה.
בשנים 1964-1974 היה נשוי לססיליה סוזה ובשנת 1988 התחתן עם אשתו השנייה ג'ואן פריקל.
סמית' מתגורר בלוס אנג´לס עם אשתו ג´ואן. 
יש לו בת - לורן גרבר (ילידת 1971) ובן - שנון סמית'.
סמית' שיחק בסרטים נוספים:
אנליזה וקטורית

פעולות בין וקטורים

כדי להבין את מושגי היסוד באנליזה וקטורית, יש להכיר את הווקטורים ואת הפעולות האפשריות בין הווקטורים עצמם ובין סקלרים. פעולות אלה הן הרחבה של פעולות החיבור והכפל המוגדרות על איברי שדה.
בפרט, יש לדעת את הנושאים מאלגברה ליניארית של מרחב וקטורי ומרחב מכפלה פנימית. המרחב האוקלידי  (ובפרט ) הוא מרחב וקטורי עם מכפלה פנימית שמוגדר מעל שדה המספרים הממשיים.

וקטורים

וקטור במרחב וקטורי מממד סופי אפשר לכתוב בצורה , כאשר המספרים  הם הרכיבים או הקואורדינטות של .
במרחב התלת-ממדי הווקטורים  מייצגים את וקטורי הבסיס הסטנדרטי, המתאימים למערכת הצירים הקרטזית. בכתיבה לפי רכיבים, הם שווים לווקטורים  בהתאמה.
למבוא יותר אינטואיטיבי על וקטורים במרחב התלת-ממדי, ראו וקטור (פיזיקה).

חיבור

חיבור וקטורים: מחברים וקטורים לפי רכיבים: .

פונקציות ואופרטורים

האנליזה הווקטורית עוסקת, כאמור, בווקטורים שהרכיבים שלהם הם מספרים ממשיים או פונקציות. כדי לפשט את הסימונים והחישובים, מוסיפים למערכת את אופרטורי הגזירה , המסמנים את הנגזרת החלקית לפי המשתנים , בהתאמה.
כעת אפשר לבנות וקטורים מכמה סוגים: וקטורים קבועים (כמו ), וקטורים של פונקציות (כמו  או ) וגם וקטורים של אופרטורים, כמו . אפשר לבצע פעולות (כמו כפל סקלרי או וקטורי) בין וקטורים מכל הסוגים, כל עוד מפרשים את התוצאות נכון.
באופן כללי יותר, אפשר לחשוב גם על הפונקציות הסקלריות כעל אופרטורים: הפונקציה  מתאימה לפעולה של כפל ב- . כעת אפשר להתייחס לסקלרים מכל הסוגים (פונקציות ואופרטורים דירפנציאליים) באותו אופן: לכפל (משמאל) בפונקציה יש הפירוש הרגיל של כפל, וכפל משמאל באופרטור יש לחשב על-פי כללי הגזירה. נעיר שבהכפלת סקלרים הסדר אינו חשוב, אבל כאשר מערבים אופרטורים דיפרנציאליים ופונקציות, הסדר חשוב. לדוגמה, הכפלת הפונקציה  במשתנה  ואחר-כך בנגזרת  מחזירה , בעוד שהכפלה בסדר הפוך מחזירה : ההפרש שווה לפונקציה המקורית. אפשר לסכם הבחנה זו בזהות .
היתרון בגישה זו הוא שהיא מאפשרת טיפול אחיד בפונקציות ובאופרטורים, כפי שנראה בהמשך.

נגזרות וקטוריות

פרק זה דן במרחב הווקטורי (הפיזיקלי) , שיתואר בקואורדינטות קרטזיות, אלא אם כן מצוין במפורש אחרת.

דיברגנץ

הדיברגנץ הוא מעין מדד לכמות השטף של שדה וקטורי שיוצא מנקודה כלשהי במרחב.

שטף

יהי  שדה וקטורי.
אזי השטף של השדה F דרך שטח A מוגדר על ידי  . אם השדה F קבוע אזי השטף שווה פשוט ל  כאשר  הוא וקטור שגודלו הוא גודל השטח A ובכיוונו הוא ניצב לשטח A (נורמל).
כדי להבין אינטואיטיבית את מושג השטף כדאי להשתמש באנלוגיה מתחום הנוזלים והזרימה ולהסתכל על מרחב בו זורמים מים, ובו יש "ברזים" ו"חורי ניקוז" שיכולים להוסיף או לגרוע מים מהמרחב.
אם מסתכלים על קובייה דמיונית, ומודדים כמה מים זורמים דרך כל פאה ובאיזה כיוון (מים שיוצאים החוצה נספרים באופן חיובי ואילו מים שנכנסים פנימה באופן שלילי), ומחשבים את מאזן המים הכולל דרך הקוביה, אפשר לדעת מה סה"כ הספיקה של הברזים או חורי הניקוז. אם למשל יש רק ברזים שווים שמפוזרים, הרי מכל קובייה כזו יהיה שטף חיובי, ויהיה אפשר לדעת בעזרת מדידת השטף דרך דפנות הקובייה מה כמות הברזים הכלואה בה. אפשר לחשב גם את צפיפות ה"ברזים" (או "חורי ניקוז", אם השטף שלילי), על ידי חלוקה בנפח הקובייה.

אינטגרלים

האינטגרל של שדה סקלרי או שדה וקטורי.
גביע ביצה

גביע ביצה הוא כלי המיועד לאכילת ביצה מבושלת, העשוי מחרוט הפוך, המונח על בסיס. בתוך החרוט מונחת הביצה, כך שניתן לאוכלה ללא שתתגלגל. את גביע הביצה ניתן להכין ממגוון חומרים רחב, החל מפלסטיק, זכוכית, מתכות שונות, חרס ועוד.
לגביעי הביצים קיים קהל אספנות, ואף מתקיים כנס חובבים באנגליה. כינוי התחביב הוא פוקילוביה (מלטינית: pocillum - גביע, כוס קטנה, ovi - ביצה).
גביעי ביצה נמצאים באתרים ארכאולוגיים החל מן התרבות המינואית, וכמה גביעי ביצה עשויים זכוכית, המתאורכים למאה הרביעית לפנה"ס, נמצאו בקומו ובטיצ'ינו. השימוש בגביעי ביצה הפך לנפוץ במאה ה-16 במערב אירופה, בעיקר בקרב האריסטוקרטיה. לואי ה-15 ביקש כי ייצרו עבורו גביעי ביצה עשויים זהב טהור מעוטרים בפיתוחים עבודת-יד.
עקב משמעותה הסימבולית של הביצה כמסמלת את גלגול החיים, הלידה והמוות, משמש גביע הביצה כמתנה מסורתית לטקס ההטבלה.
מוזיקה ווקאלית

רקע

ככל הנראה, סגנון זה של מוזיקה הוא הסגנון העתיק ביותר של מוזיקה כיוון שהוא אינו דורש דבר מלבד קול האדם. בכל התרבויות ניתן למצוא צורה כלשהי של מוזיקה ווקאלית.
כאחד הגורמים להתפתחות הז'אנר ניתן לראות את האיסור שהיה בימי הביניים על שימוש בכלי נגינה בכנסיות ולכן היצירה המוזיקלית בכנסיות הייתה אז ווקאלית.
על מנת להתגבר על מגבלות הקול האנושי מתמחים כותבי המוזיקה הווקלית בהצבת אנשים בעלי גובהי קול שונים במקהלה ובכתיבת מוזיקה מתאימה לזמרים סולנים בעלי סוגי קול שונים, כגון סופרן לירי או דרמטי, בס בופו (לתפקידים קומיים) או בס פרופונדו (לתפקידים דרמטיים) וכדומה.  
אם בתחילה הכילה המוזיקה הווקאלית קול אדם בלבד, הרי שהיום, הודות להתפתחויות הטכנולוגיות בתחום הסאונד, ניתן להפיק חיקויים מוצלחים של כלי נגינה בעזרת קול האדם בלבד.
התואר מוזיקה ווקאלית נגזר משם התואר האנגלי VOCAL - קולי.

לימודים אקדמיים

כיום אף ניתן להשיג תואר ראשון במוזיקה ווקלית. תוכנית הלימודים כוללת מקצועות כמו קולקוויום, סדנת אופרה, שיעורי איטלקית ועוד.

פסטיבל מוזיקה ווקאלית באבו גוש

פעמיים בשנה, בסוכות ובשבועות, מתקיים באבו גוש  פסטיבל מוזיקה ווקאלית. אל הפסטיבל מגיעות מקהלות מהארץ ומחו"ל והוא נערך בכנסיות באזור.
סילביה שנקולבסקי-קרול

סילביה שנקולבסקי-קרול (באנגלית: Silvia Schenkolewski-Kroll‏, 1938, ארגנטינה) היא מרצה לארכיונאות באוניברסיטת בר-אילן.

ביוגרפיה

שנקולבסקי-קרול נולדה ב-1938 בארגנטינה ועלתה לישראל ב-1956. את לימודיה האקדמיים לתואר ראשון, שני ושלישי במדעי הרוח בתחומי ההיסטוריה והארכיונאות עשתה באוניברסיטה העברית בירושלים. היא מרצה בכירה במחלקה ללימודי מידע באוניברסיטת בר-אילן ובעבר מנהלת הארכיונים של המכון לחקר הציונות הדתית באוניברסיטה זו. מ-1996 ועד סגירת בית הספר היא הרצתה בבית הספר לספרנות ובחוגים למידענות וללימודי ארכיונאות באוניברסיטה העברית בירושלים. היא מלמדת תאוריה של ארכיונאות, תיאור, יצירת אינדקסים, יצירת תקצירים ובניית תזאורוסים. כמו כן תחומי מחקרה הם היסטוריה חברתית, יהדות אמריקה הלטינית, תוך דגש על היבטים על זרמים פוליטיים וחינוכיים.
בין השנים 1975–2003 ניהלה שנקולבסקי-קרול את מנהלת מחלקת התיעוד במוסד לביטוח לאומי בישראל. היא הייתה מדריכה, מרצה ומרצה בכירה במחלקה לספרנות ולימודים ביבליוגרפיים (במהלך השנים שונה שם המחלקה למחלקה ללימודי מידע) באוניברסיטת בר-אילן, ובמגמה לארכיונאות בבית הספר לספרנות, ארכיונאות ומידע של האוניברסיטה העברית בירושלים. בין השנים 1993–2005 הייתה מנהלת הארכיון של המכון לחקר הציונות הדתית על שם זרח ורהפטיג באוניברסיטת בר-אילן. בין פעילויותיה האקדמיות והמקצועיות הייתה חברה מייסדת של AMILAT (אגודת מתמחי יהדות אמריקה הלטינית), חברה בוועד המנהל של האגודה ללימודי יהדות אמריקה הלטינית (LAJSA - Latin America Jewish Studies Association), מרכזת אקדמית של המדור לאמריקה הלטינית בקונגרסים העולמיים למדעי היהדות של האיגוד העולמי למדעי היהדות וחברת הנהלה של איגודים ארכיוניים בינלאומיים. בין השנים 2003–2012 הייתה חברה בוועדה המתמדת להערכת חומר ארכיוני של ארכיון המדינה ומ-2010 היא עמיתת מחקר של מרכז ליברנט לחקר אמריקה הלטינית, ספרד ופורטוגל וקהילותיהם היהודיות באוניברסיטה העברית בירושלים.
שנקולבסקי-קרול היא יועצת אקדמית של ארכיון המדינה וחברה במועצת הארכיונים העליונה. בשנת 2013 הייתה עמיתת מחקר בצוות האירופי של הפרויקט לרשומות אלקטרוניות (InterPARES Trust).
לסילביה שנקולבסקי-קרול שלושה בנים מבעלה הראשון, רפאל שנקולבסקי (שנפטר ב-1986). בעלה השני היה אריה קרול (נפטר ב-2008).
מר רוברטס (סרט)

תקציר העלילה

לוטננט ג'וניור דוגלס רוברטס (הנרי פונדה) משרת כקצין ראשי באניית המשא "Reluctant" של צי ארצות הברית באוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה. המלחמה עומדת להסתיים ורוברטס (המכונה על ידי כולם "מר רוברטס") רוצה לעבור מתפקידו המשמים לתפקיד קרבי. הוא כותב בקשות העברה אבל המפקד פוסל אותן.
המפקד הוא לוטננט קומנדר מורטון (ג'יימס קגני) הנוהג בפקודיו בקשיחות ודואג בעיקר לקידומו הצבאי. הוא גאה בעציץ גדול של דקל אותו קיבל על תפקוד מצטיין של האניית ודואג כל יום להשקותו.
חברו של רוברטס לתא הוא אנסיין פרנק פולבר (ג'ק למון) שתפקידו הוא "קצין מורל וכביסה". הוא משתדל לא להיתקל במפקד ולא להתאמץ יותר מדי. התעניינותו היא בעיקר בחיילות- אחיות להן הוא מארגן סיור באנייה.
קצין נוסף הוא רופא האנייה המכונה "דוק" (ויליאם פאוול) המטפל בכל המתחלים בכדורי אספירין.
כאשר מגיעים לאחד מהאיים האקזוטיים מסרב המפקד מורטון להעניק למלחים חופשת חוץ. רוברטס מתווכח אתו וזה מציע לו הסכם - רוברטס יפסיק לכתוב בקשות העברה ובהם תיאור של חוסר שביעות רצון של הצוות ובתמורה לכך ירשה מורטון לתת לאנשיו חופשת חוף אבל ההסכם חייב להיות סודי בין שניהם. רוברטס מסכים וכל המלחים יורדים לחוף, שותים, מלווים ומתפרעים עד שחלק מהם מוחזרים לאנייה על ידי משטרה צבאית. האנייה מגורשת בבזיון. מורטון מתפוצץ מזעם, אוסף את כולם ומורה לרוברטס להיות יותר קשוח אתם. הדבר יוצר ניתוק ושנאה בין רוברטס והצוות.
הרדיו מודיע שהמלחמה באירופה הסתיימה ורוברטס עדיין "תקוע" באניית המשא. לילה אחד הוא משליך בזעם לים את הדקל של מורטון. מורטון הזועם מגיע למסקנה כי רוברטס עשה זאת הוא מזמין אותו לתאו ומטיח כי הפר את ההסכם שהיה בניהם כדי לאפשר את חופשת המלחים. הרמקול נשאר פתוח וכל המלחים שומעים מה שהקריב רוברטס למענם ויחסם אליו משתנה לטובה ולהערצה. בעצת "דוק" הם מזייפים את חתימת מורטון על מכתב הבקשה ורוברטס מקבל אישור לעזוב. לפני עזיבתו מוענק לו "עיטור הדקל" על "מלחמתו באויב".
רוברטס מועבר לשירות קרבי במשחתת בקרב אוקינאווה. הוא כותב לחבריו כי הוא מעריך את "עיטור הדקל" שקיבל מהם יותר ממדליית הכבוד של ארצות הברית. מכתב קצר נוסף מודיע להם כי רוברטס נהרג בהתקפת קמיקזה.
פולבר הזועם שנתמנה לקצין ראשי, זורק לים את הדקל החדש שהביא מורטון, מתפרץ לתאו ומתלונן מדוע ביטל הקרנת סרט לצוות.
מילטון יאנג

ביוגרפיה

יאנג נולד בברלין שבדקוטה הצפונית לג'ון ורייצ'ל יאנג, אשר נולדו להורים גרמנים. יאנג סיים את לימודיו בתיכון לאמור, ולאחר מכן למד באוניברסיטת המדינה של דקוטה הצפונית בפארגו ובאוניברסיטת גרייסלנד. ב-1919, נישא יאנג ללינדה בנסון ומיסדו את קשרם בשלושה בנים. לינדה הלכה לעולמה זמן קצר לפני חתונת הזהב שלהם ב-1969 (רעייתו השנייה של יאנג הייתה פטרישיה בירן, ששימשה מזכירתו בסנאט). עם סיום לימודיו הגבוהים, שב יאנג לדקוטה הצפונית על מנת לתפעל ולתחזק את החווה החקלאית של אביו.
בימי השפל הגדול יאנג התעניין יותר ויותר בפוליטיקה. הוא היה פעיל בענייני הקהילה, התנדב במוסדות החינוך, העיירה, והמחוז של מנהל ההתאמה החקלאית שהוקם מכוח חוק ההתאמה החקלאית (Agricultural Adjustment Act). בבחירות הכלליות בדקוטה הצפונית 1932 התמודד לבית הנבחרים הארצי וניצח. לסנאט הארצי נבחר שנתיים מאוחר יותר. יאנג היה גם אחד מאנשי המפתח בהתפתחות ועדת הארגון הרפובליקנית בדקוטה הצפונית במהלך שנות ה-40 של המאה ה-20. עם מותו של הסנאטור ג'ון מוזס ב-1945, המושל פרד ג'. אנדהל מינה את יאנג למלא את המושב הפנוי של דקוטה הצפונית בסנאט של ארצות הברית, ויאנג נאלץ לוותר על ניהול החווה המשפחתית, כדי למלא את תפקידיו בוושינגטון הבירה.
יאנג הושבע לסנאט ב-12 במרץ 1945, והפך לאחד מחברי הסנאט בעלי תקופת הכהונה הארוכה ביותר בתולדותיו. תפקידיו העיקריים התבטאו בחברותו בוועדת החקלאות, התזונה והייעור ובוועדת ההקצבות בה בכיר הרפובליקנים. ב-1974, במהלך בחירות האחרונות שלו לסנאט, נעשה שימוש בגילו המופלג של יאנג על מנת להכשילו בבחירות המקדימות במפלגה הרפובליקנית. בתגובה, יאנג שבר חתיכת קרש בידיו, צייר עצמו שוב כצעיר ורענן וזכה בבחירות.
תוצאות בחירות 1980 בארצות הברית הובילו לשליטה רפובליקנית בסנאט. בתור הסנאטור הרפובליקני הוותיק ביותר, יאנג נבחר לנשיא הזמני של הסנאט. עם זאת, הוא בחר לפרוש מהחיים הפוליטיים במקום להתמודד בפעם השביעית לתקופה נוספת של שש שנים. מינויו לנשיא הזמני של הסנאט יצא דופן. לתפקיד זה נבחר על ידי הרוב הדמוקרטי בסנאט בהנהגת ממשל הנשיא ג'ימי קרטר (שהיה ברווז צולע) ב-5 בדצמבר 1980 וכיהן בתפקיד יממה אחת בלבד.
סנאטור יאנג נפטר בביתו שבסאן סיטי, אריזונה, ב-31 במאי 1983 ונקבר בברלין, עיר הולדתו. תחנת הכוח על שם מילטון ר. יאנג השוכנת במחוז אוליבר נקראה על שמו כאות הוקרה. הבניין הגבוה ביותר בעיר מינוט שבדקוטה הצפונית הוא בית דיור ציבורי הנושא את שמו.
משוואה ליניארית

הצגה באמצעות מטריצות

את מערכת המשוואות נוח להציג בצורה מטריציונית. בצורת הצגה זו, n-ית הנעלמים מוצגת כוקטור עמודה  מממד n ואילו אוסף המקדמים מוצג כמטריצה A מסדר  ואילו m-ית המקדמים החופשיים  מוצגת כוקטור עמודה מממד m. בצורה זו המערכת תיוצג כשוויון בין מכפלת מטריצת המקדמים בוקטור הנעלמים לבין וקטור המקדמים החופשיים. כלומר: . באופן מפורש:
תסמונת אדוארדס

מאפיינים

הלוקים במחלה מאופיינים בפיגור שכלי, בעורף בולט, מיקרוגנאטיה (לסת תחתונה קטנה), אוזניים נמוכות, עיניים רחוקות, כף רגל שטוחה, פולידקטיליה (יותר מחמש אצבעות ביד) וכן פגמים בצורת האצבעות, שפה שסועה, פגמים בלב, מיקרוצפליה (ראש קטן) וגם פגמים בכליות.

שכיחות המחלה

השכיחות לטריזומיה זו, בדומה לאחרות, עולה ככל שעולה גיל האם. שכיחות התופעה היא אחת מכל 5000–6000 לידות. השכיחות בעוברים גבוהה יותר, אך עוברים רבים הסובלים ממנה אינם שורדים את ההריון.
לנוכח תוחלת החיים הקצרה של הסובלים מהמחלה, שכיחות המחלה באוכלוסייה הכוללת היא נמוכה מאוד והיא נחשבת למחלה נדירה.
בנק פ.ק.או.

בנק פ.ק.או. (.P.K.O) נקרא גם בנק פאקאו, או בשמו המלא בנק פולסקא קאסא אופיקי. הבנק נוסד בשנת 1933, וחדל מלשמש כבנק בשנת 2004, לאחר שנרכש בידי בנק הפועלים.
הבנק נוסד בשנת 1933 על ידי קבוצת הבנקאות הפולנית P.K.O. ונמכר בשנת 1999 לבנק יוניקרדיטו האיטלקי. לבנק היו שני סניפים - ברחוב אלנבי בתל אביב ובחיפה, לקראת סוף פעילותו הוא שירת בעיקר את אוכלוסיית העובדים הזרים, בהעברות כספים לחו"ל. לפי הערכות שונות, בתקופת המלחמה הקרה שימש הבנק כבסיס לפעילות סוכנים סובייטים בישראל.
נכון לסוף שנת 2002, עמד ההון העצמי של הבנק על כ-66 מיליון ש"ח, ובהתאם למדיניות בנק ישראל לאחר קריסתם של בנק למסחר והבנק לפיתוח התעשייה, נמכר הבנק לבנק הפועלים בסוף 2003 תמורת 30 מיליון ש"ח. במהלך שנת 2004 בוטל רישיון הבנק, לפי בקשתו.