יהודה רוה

שנותיו הראשונות

יהודה רוה נולד וגדל בנתניה להורים שעלו מפולין באמצע שנות העשרים והתיישבו בשכונת עין התכלת בנתניה. אמו, חנה, הייתה עקרת בית ואביו, מנשה, קבלן עבודות נגרות. הוא הצעיר מבין שלושה אחים, כולם עורכי דין. למד בבית ספר יסודי ביאליק ובתיכון טשרניחובסקי. רוה שיחק כדורגל במכבי נתניה נערים, בקבוצתו של מוטל'ה שפיגלר. בצה"ל שירת כקצין בגדוד חרמש, חטיבה 7, חיל השריון. בשירות המילואים הגיע לדרגת סגן-אלוף, תפקידו האחרון היה קמב"צ באגף המבצעים במטכ"ל.
רוה הוא בעל תואר ראשון במשפטים מהאוניברסיטה העברית, עשה התמחות אצל עורכי הדין יגאל ארנון ושלמה תוסייה-הכהן בירושלים. בתקופת לימודיו פגש את אשתו, תמר האוזנר-רוה, עמה נסע לניו יורק, ושם למד בהמשך באוניברסיטת ניו יורק ועבד במשרד עורכי דין בוול סטריט.
ב-1972 שב לישראל והקים ביחד עם שני שותפים את משרד עורכי הדין שלו, אותו רכשו מגדעון האוזנר, אביה של אשתו (האוזנר ייסד את המשרד ב-1940) ושינה את שם המשרד מהאוזנר לרוה.
בשנת 2017 משרד יהודה רוה ושות' דורג בצמרת משרדי עורכי הדין בישראל (בדירוג לפי איכות) בתחום המלונאות, מימון פרויקטים, אנרגיה ותשתיות, חדלות פרעון, התכנון והבנייה, (לפי דירוג DUN'S 100).
בשנת 1974 הקימו חמישה אנשי עסקים אמריקאיים ליגת כדורסל מקצוענית אירופאית European Basketball Professional League, עם שחקנים אמריקאים וקראו לה Israel Sabres, ורוה מונה לנציג המשקיעים ונשיא הקבוצה הישראלית בבעלות ליוינגסטון קוסברג, שזכתה באליפות; הליגה פעלה במשך שנה.

נדל"ן ומלונאות

הלקוח המשמעותי הראשון של רוה היה מלונות קנדיאן פסיפיק (Canadian Pacific Hotels) , נשיא החברה, דונלד קרטיס, הזמין את רוה לטורונטו לתת חוות דעת על הסיכון שבהשקעה בישראל, מתוך חשש מהחרם הערבי. קנדיאן פסיפיק הייתה לאחת מהחברות הגדולות ביותר בקנדה, בעלת מחזור של כ-15 מיליארד דולר. היא ניהלה בישראל את מלונות פלזה ירושלים ופלזה טבריה. וכעבור 12 שנה עזבה את הארץ, רוה ייצג אותה כל התקופה. רוה ייצג את דוד טייג שהוא אחד הבעלים של מלון הילטון ובנה את מלון אינטרקונטיננטל תל אביב, את מלון היאט ים המלח ומלון גרנד קורט בירושלים.
החל משנת 1980 ועד למותו בשנת 2011, ייצג רוה את דייוויד לואיס, בעליה של רשת ישרוטל, וטיפל בהנפקתה של ישרוטל, וכיום (2017) הוא ממשיך לייצג את הרשת. משפחת לואיס השקיעה בישראל מעל שני מיליארד שקלים וכיום בניהולה ובבעלותה כעשרים בתי מלון: באילת, בים המלח, במצפה רמון, בתל אביב, בירושלים ובצפון הארץ (יערות הכרמל ומצפה הימים). הוא ייצג את רשת מלון טמארס, שבבעלות המיליארדר פויו זבלודוביץ'.
בשנת 1985 החל רוה לייצג את האחים רייכמן, שבנו בעלות של מאה מיליון דולר את פרויקט כיכר ספרא, כיכר העירייה בירושלים. הם בנו את הפרויקט במימונם כנגד הסכם שכירות עם עיריית ירושלים למשך עשרים שנה לעירייה. פרויקט זה היה השותפות ציבורית-פרטית (PPP) הראשון, בו היה מעורב רוה. בנוסף, ייצג את חברת לדברוק בבעלות סיריל שטיין בבניית מתחם ממילא בירושלים
ואחר-כך את אלפרד אקירוב, שהמשיך בבניית ממילא, את מלון הילטון ירושלים שהקים שטיין. נוסף על כן, ייצג רוה את שטיין גם בחברת איי.אי.די.סי. שהקים ב-1992 במטרה לסייע בהקמת מפעלים ובאספקת תעסוקה לעולים בישראל.
ב-1991 ייצג רוה את ג'ק טראמל, בעליה של חברת אטארי, שרצה להקים בארץ מפעל בהשקעה של 50 מיליון דולר ולבסוף ויתר. ייצג גם את ג'ורג' סורוס ומייקל שטיינהרדט . ייצג את איש העסקים הקנדי רוברט רובינשטיין שהיה מעורב בעסקאות נדל"ן בארץ. ייצג את רונלד שטרן, קנדי שרכש חממה טכנולוגית בישראל. יחד עם אשתו תמי, חברת בן-יקר-גת ורשת ישרוטל, יזם והקים את חוות הבריאות "יערות הכרמל" – הידוע כיום בשמו "מלון יערות הכרמל".
ייצג את האוניברסיטה העברית בפרויקט להקמת מעונות הסטודנטים בהר הצופים, בהיקף של 45 מיליון דולר.
ייצג את PotashCorp  הקנדי, קונצרן האשלג הגדול בעולם, כשב-1998 רכש 9% מכימיקלים לישראל מידי החברה לישראל שהייתה שייכת אז לארווין אייזנברג ב-90 מיליון דולר.
החל משלהי שנות התשעים ועד שנת 2011 רוה ייצג את אזורים, שרכשה את מלונות שרתון. יצג את חברת ישרס בפרויקט שלה שנבנה על מגרש הכדורגל ימק"א.
רוה ייצג ברכישת מקרקעין בלאס וגאס, בתי מלון במתחם מנדלבאום, קניון הראל, פרויקט בניית קריית התקשורת בשערי צדק הישן, ייצג עמותות בנייה גדולות במגזר החרדי (ביניהן גבעת קנדה וקריית ספר). עסק בהפשרת קרקעות חקלאיות לבנייה במושבים ובקיבוצים, על פי החלטות המינהל (533, 727 ודומיהן). יצג את רשות הטבע והגנים וליווה את פעילותה בכל הארץ.
רוה מייצג את "מבט לנגב" שבונה את עיר הבה"דים, שיפנה את צה"ל ממרכז הארץ, ויעביר את כל בסיסי ההדרכה לנגב, פרויקט של 9 מיליארד שקלים.
הוא מייצג את התאחדות הקבלנים.
מייצג נתבעים שונים בתובענות ייצוגיות בהיקף כולל של מיליארדי ש"ח. ייצג את שעיה בוימלגרין בפרויקטי נדל"ן בישראל ובניו יורק, בהם רכישת חברת הנדל"ן אזורים, מידי אי.די.בי שבשליטת נוחי דנקנר. ייצג את קבוצת MTS בראשותו של לב לבייב שהתמודדה במכרז הרכבת הקלה בת"א (וזכתה בו ב-2007 ולימים בוטל המכרז על ידי ממשלת ישראל); ייצג מלונות באירופה של אליעזר פישמן ואלכס דמביצר (מבעלי חברת הנדל"ן האמריקאית Northern Group).
רוה ייצג את הקונצרן ההולנדי יוניליוור, את מכירות מוצרי הבשמים אליזבט ארדן ופברג'ה, את חברת הטלפונים הצרפתית פראנס טלקום, את סמסונג הקוריאנית, היטאצ'י היפנית וחברה בבעלות משפחת מאיר.

תשתיות

ב-1996 פנה ג'ון בק, בעליה של החברה הקנדית אקון ויושב הראש שלה, שהקים בטורונטו כביש AER ‏(All Electronic Road) בשיטת BOT‏ (built operate transfer), לרוה בבקשה להקים קונסורציום שיבנה כביש דומה בישראל. למכרז ניגשו Candadian Highways, אפריקה ישראל, הקונצרן הצרפתי סוסייטה ז'נרל וHughes Electronics  האמריקאית (חברת בת של ג'נרל מוטורס) וזכו בו. הצרפתים והאמריקאים פרשו מהמכרז ונשארו בו החברה הקנדית, אפריקה ישראל ושיכון ובינוי והקימו את כביש 6. ב-1998 זכתה קבוצת דרך ארץ, שרוה הוא היועץ המשפטי שלה, במכרז להקמת הקטע המרכזי של כביש חוצה ישראל באורך 86 קילומטר. פרויקט של קרוב ל-1.5 מיליארד דולר.   
בשנים שאחרי הזכייה בכביש חוצה ישראל משרדו של רווה לקח חלק במרבית פרויקטי התשתיות הגדולים בישראל (כמו תחנות הכוח באשקלון, המממנים של כביש 431, המלווים לפרויקט הנתיבים המהירים, מתקני התפלה, רכבת קלה תל אביב, עיר הבה"דים בנגב, דרך ארץ, כולל תפעול מנהרות הכרמל, תחנת כוח "דליה", אנרגיות ועוד). רוה יצג את בנק לאומי, קרנות הפנסיה וקופות הגמל בפרויקט להקמת מתקן להתפלת מים באשקלון, בהיקף 200 מיליון דולר.
בשנת 2008 רוה הקים (באמצעות חברת STG שבשליטתו) ביחד עם יאיר המבורגר וקבוצת הראל את קרן תשתיות ישראל ואליהם הצטרף כשותף מנהל ירון קסטנבאום, גוף שמשקיע ומנהל פרויקטים של תשתיות בתחומי מים, אנרגיה ותחבורה (רכבות וכבישים). בין הנכסים שהקרן מנהלת: כביש חוצה ישראל, סוויספורט, טאוור ויז'ן, מתקן ההתפלה ויה מאריס בפלמחים, מילגם, הרכבת הקלה בירושלים, חברת ווינרג'י (Winergy) המתמחה בתחום אנרגיית רוח באירופה, תחנת הכוח דליה אנרגיה, כביש 431 ועוד.

חדלות פירעון

רוה מונה בידי קבוצות של נושים ובנקים ככונסי נכסים של חברות שנמצאות בקשיים.
בשנת 1998 רוה מונה בידי בית המשפט להבריא את ציון טקסטיל, שפשטה את הרגל והייתה בבעלות משפחת שנקר, היא הובראה ונמכרה. היה כונס נכסים של חברות בניה רבות שנקלעו לקשיים. בשנת 2008 מונה לכונס של חברת חפציבה, הוא החזיר את חובותיה של החברה לפרויקטים והשלים בניית מאות יחידות דיור שחפציבה לא השלימה ומסרן לרוכשים. ב-2009 מונה לכונס הנכסים של חברת הבנייה רמט, שצברה חובות של כ-190 מיליון שקל.

פעילויות נוספות

ייצג את הקונגרס היהודי העולמי במשפט דמיאניוק. ייצג את פרויקט שידורי הלוויין העתידיים, הדי.בי.אס. של רשת הטלוויזיה הצרפתית קנאל פלוס. ייעץ לחברות יווניות בעניין מכרזים שפורסמו לקראת האולימפיאדה.
כיהן כנשיא "מועדון ההייטק", בו היה מושקע בחברות הייטק שונות, בין חברי המועדון היו אלי הורוביץ (טבע), דב פרוהמן (אינטל), אברהם אשרי (בנק דיסקונט) ושמריהו לוין (רפ"א).

פעילות ציבורית

רוה כיהן כיו"ר אגודת הידידים של מוזיאון ישראל וכיום (2017) מכהן כנשיא כבוד של האגודה, מכהן כיו"ר לשכת המסחר קנדה-ישראל, יו"ר חבר הנאמנים של המכללה למנהל ראשון לציון, דירקטור בבנק הבינלאומי הראשון.
חבר הנהלת וראייטי, חבר הנהלת בית החולים האורתופדי לילדים "אלין", סגן יו"ר המועצה הציבורית של יד שרה, חבר נשיאות עלה נגב, חבר נשיאות אלין בית נועם, דירקטור בקרן אברהם, יו"ר הוועד המנהל של הקרן החדשה לירושלים.
ייצג בישראל את הקרן שהקים המיליונר הקנדי כהנוב ותרמה עשרות מיליוני דולרים בישראל.
בעקבות פעילותו בתשתיות נבחר לחבר צוות מומחים של האו"ם שהוקם על ידי הוועדה הכלכלית של האו"ם לענייני אירופה (United Nations Economic Comission to Europe), המתכנס פעמיים בשנה בז'נבה. מטרתו לייעץ למדינות להקמת פרויקטים של תשתית בשיטות שותפות ציבורית-פרטית.

רוה מייצג את המיליארדר והפילנתרופ מורטון מנדל בפעילויותיו בישראל, בעיקר פילנתרופיה (הוא תרם בישראל למעלה מ-400 מיליון דולר), בכלל זה בית ספר מנדל למנהיגות.
מלמד בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב קורס בשם "מימון פרויקטים - היבטים משפטיים".

חיים אישיים

רוה נשוי לעו"ד תמר האוזנר-רוה, יו"ר הדירקטוריון של חברת החדשות של ערוץ 2, ולהם שלוש בנות.