google/wiki40b huggingface dataset:
נתן נחום רבינוביץ

רבי נתן נחום הכהן רבינוביץ (1873 תרל"ג-1943 תש"ג) היה אדמו"ר חסידי, בנו ותלמידו של האדמו"ר אברהם יששכר בער רבינוביץ מראדומסק. שם חסידותו הייתה קרימילוב. מרכז החסידות היה בעיר קרימילוב שבפולין ולאחר מכן בזאווירטשה.

תולדותיו

רבי נתן נחום הכהן רבינוביץ נולד בשנת 1873 לרבי אברהם ישכר בער הכהן רבינוביץ מראדומסק בעל חסד לאברהם, בנו של רבי שלמה מראדומסק. בחיי אביו נתמנה לכהן כרב בעיירה קרימילוב. עם פטירת אביו בי"ג באלול ה'תרנ"ב מינו רוב חסידי ראדומסק את רבי יחזקאל רבינוביץ בעל כנסת יחזקאל לשבת על כיסא האדמורו"ת בראדומסק. אולם חלק נכבד מחסידי ראדומסק פנו אל הבן הצעיר, רבי נתן נחום הכהן, והכתירו אותו לאדמו"ר. מיני אז נודע שמו כ"הרבי מקרימילוב".
האדמו"ר היה תלמיד מובהק של אביו. הוא נסע גם אל האדמו"ר יחזקאל שרגא הלברשטאם משינובה, ואל האדמו"ר דוד משה פרידמן מטשורטקוב. אף לאחר הכתרתו המשיך לנסוע אל רבותיו.
עם הימים, עבר האדמו"ר לעיר זאווירטשה הסמוכה לקרימילוב. הסיבה לכך הייתה כרוכה בדרישת חסידיו שרצו להגיע להסתופף בצילו, והדרך לעיירה הקטנה קרימילוב לא הייתה קלה. לעומת זאת, הדרך לזאווירטשה הייתה נוחה ונגישה יותר, עם תחנת רכבת משלה.
האדמו"ר יסד שטיבלך בעשרות] ערים ועיירות ברחבי פולין. אף במדינת גליציה נוסדו שטיבלך בודדים. ביוזמת האדמו"ר נפתחה רשת ישיבות "חסד לאברהם" לחסידי קרימילוב, על שם ספרו של אביו.
האדמו"ר נודע בימיו כ"זקן האדמו"רים" עקב היותו מכהן כאדמו"ר שנים רבות, קרוב ליובל שנים, מאז פטירת אביו בשנת ה'תרנ"ב. דבר זה נדיר היה מאוד בתקופות אלו.

בשנות השואה

בשנות השואה שהה האדמו"ר בגטו ורשה. חסידיו מזגלמביה שלא סבלו כל כך מרעב, שלחו לאדמו"ר חבילות מזון והוא חילקם בין יהודי הגטו. כדי להצילו, העסיק אותו אברהם הנדל בבית החרושת שולץ, יחד עם עוד כמה אדמו"רים ורבנים ידועים. ביום כ"ט בניסן ה'תש"ג נלקח האדמו"ר למחנה ההשמדה טרבלינקה, שם נרצח על ידי הגרמנים. עם רציחת האדמו"ר בשנות השואה נסתם הגולל על חסידות זו.
משפטי אוסקר ויילד

הפקת הסרט

הסרט צולם בטכנירמה, והיה לאחד משני סרטים אודות ויילד אשר שוחררו בשנת 1960, הסרט האחר הוא "אוסקר ויילד". לדברי מעצב ההפקה קן אדם, המפיק אירווינג אלן הקים ארבעה חדרי עריכה לצורך ההפקה, אשר פעלו במקביל לשלב הצילומים; צורת העבודה הזו איפשרה לסרט להיות מוקרן על מסכי הקולנוע של הוסט אנד שבעה השבועות בלבד לאחר תחילת הצילומים.

ביקורות ותגובות

בביקורת שלו על הסרט, בוסלי קראותר כתב: "מר ויילד בעצמו לא יכול היה לצפות כי האישיות הנדירה שלו או המפגשים המצערים שלו עם הצדק הבריטי... יזכו לעיבוד דרמטי אוהד יותר. בהשוואה לסרט בריטי אחר באותו הנושא, אשר עלה לאקרנים [בניו יורק] בשבוע שעבר, סרט זה מרשים יותר בכל אופן, למעט אחד". קראותר מסכם את הביקורת, ואומר: "הדבר היחידי הוא שאתה תוהה האם זו הצגה אמיתית [של האירועים], האם מר ויילד היה אצילי והרואי כמו שהוא מוצג [בסרט]. ואם הוא אכן היה כזה, מה הוא עשה עם אותם גברים צעירים זולים ומפוקפקים? זה נראה לנו כאילו הם מנסים לטייח מקרה מאוד לא נעים, בין הידועים ביותר לשמצה, בהיסטוריה הספרותית".
המגזין וראייטי דיווח: "פיטר פינץ' נותן הופעה מרגשת ועדינה בתפקיד המחזאי, החווה מפח נפש. לפני נפילתו, הוא מעניק לאדם את הקסם אשר ללא ספק היה לו .... ג'ון פרייזר, בתפקיד לורד אלפרד דאגלס הצעיר והנאה, מוצג, כראוי, כיהיר, אנוכי, נקמני ורגזן, ומערכת היחסים בין השניים מובנת יותר. בהשוואה לסרט "אוסקר ויילד", סרט זה נחות ממנו בסיקוונס בית המשפט. ג'יימס מייסון לא מספק את העוצמה ואת ההיגיון המר, ההכרחיים לחקירתו הצולבת והדרמטית של וויילד, כאשר הוא ניצב על דוכן העדים".

מועמדויות וזכיות בפרסים

הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב עבור הסרט הזר הטוב ביותר בשפה האנגלית. פיטר פינץ' זכה בפרס באפט"א עבור השחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי, ובנוסף הסרט היה מועמד לעוד ארבע פרסי באפט"א נוספים (לרבות: הסרט הבריטי הטוב ביותר והסרט הטוב ביותר; ג'ון פרייזר היה מועמד לפרס השחקן הבריטי הטוב ביותר). פיטר פינץ' (בתיקו עם במבנג הרמנטו) זכה גם בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי במוסקבה.

השפעה

הסרט שימש השראה עבור סרטון לקידום מכירות הסינגל "We Love You" של הרולינג סטונז; בסרטון משנת 1967, בבימויו של פיטר וייטהד, השתתפו מיק ג'אגר בתפקיד אוסקר ויילד, קית' ריצ'רדס בתפקיד המרקיז ומריאן פיית'פול בתפקיד בוזי.
קסנוטורבלה

טקסונומיה

הסוג קסנוטורבלה שייך למשפחת Xenoturbellidae ולמערכה Xenoturbellida. המין הראשון של קסנוטרובלה, קסנוטורבלה בוקי (Xenoturbella bocki) התגלה בשנת 1915 על ידי סיקסן בוק (Sixten Bock) ותואר בספרות המדעית לראשונה בשנת 1949 על ידי איינר ווסטבלאד (Westblad,1949, Arkiv Zoologi 1:3-29) כשהמין נקרא על שם החוקר שמצא אותם לראשונה, בוקי. משך שנים לא היה ברור כיצד יש לסווג את הקסנוטורבלה מבחינה טקסונומית. במשך שנים חשבו שהם שייכים לתולעי טורבלריה או ל-Acoelomorpha. 
בשנת 1997 נערך ניתוח גנטי של הקסנוטורבלה, אשר הוביל למסקנה השגויה כי היא שייכת לרכיכות. אולם בשחזור התוצאות הסתבר כי המחקר בדק בעצם DNA שהופק ממזון שאכלה התולעת ולא מהתולעת עצמה. בשנת 2003 מחקר גנטי מקיף הציב אותם בעץ של הבילטריה, כצאצא הפרימיטיווי ביותר של קבוצת "שניוני הפה", שממנה התפתחו בעלי החוליות.
לקסנוטורבלה מבנה גוף פשוט ביותר. צורתם כשל חצי סהר, צבעם צהבהב-חום. הם חסרי אברי מין, מערכת עיכול, מערכת נשימה. גודל תולעת מגיע לכ-4 סנטימטר. הם נפוצים בחופי שוודיה, נורווגיה, סקוטלנד ואיסלנד.
פיטר טמין

פיטר טמין (אנגלית: Peter Temin; ב-17 בדצמבר 1937) הוא כלכלן והיסטוריון כלכלי יהודי אמריקאי, המשמש כפרופסור במחלקה לכלכלה ב-MIT.

אודות

טמין נולד בשנת 1937 בפילדלפיה למשפחה יהודית. הוא סיים תואר ראשון בכלכלה בהצטיינות מ- Swarthmore College בשנת 1959 ואחר כך השלים תואר דוקטור בכלכלה באוניברסיטת MIT בשנת 1964. הוא לימד בMIT, בשנת 1967 מונה לפרופסור חבר, בשנת 1970 מונה לפרופסור מן המניין, בין השנים 1985 ל-1986 לימד באוניברסיטת קיימברידג', בין השנים 1990 ל-1993 עמד בראש המחלקה לכלכלה ב-MIT, ובשנת 1993 מונה כ-Elisha Gray II Professor of Economics. בשנת 2002 הוענקה לו מלגת גוגנהיים. בשנת 2009 יצא לגמלאות. 
הוא תרם תרומה משמעותית להבנה הכלכלית של התקופה שבין מלחמות העולם ותפקידו של תקן הזהב. בשנת 1999 הוא פרסם ספר על תפקיד האליטות בכלכלה שכתב ביחד עם אליס ברזיס.  
הוא אחיו של הווארד טמין, גנטיקאי חתן פרס נובל לרפואה לשנת 1975.
אלדר שרון

ביוגרפיה

אלדר שרון נולד בתל אביב לאדריכל אריה שרון ושחקנית תיאטרון האהל חיה סנקובסקי-שרון. 
בנעוריו, הוא היה חניך "השומר הצעיר" וקיבל את סמל-הבוגרים של התנועה לפני שהתגייס לצה"ל לשירות בנח"ל.
סיים את לימודי הארכיטקטורה בפקולטה לאדריכלות ובנוי ערים בטכניון בחיפה בשנת 1956. תואר B.ARCH.
בשנים 1956-1958 היה אדריכל בחיל ההנדסה – אחראי על תכנון מעבדות כימיות עבור חיל חימוש. השתחרר בדרגת סרן.
בין ינואר ואפריל 1958 עבד לתקופה קצרה לעבודה עם אביו, האדריכל אריה שרון, שהיה אז שותף עם האדריכל בנימין אידלסון.
מאפריל 1958 עד דצמבר 1965 שימש שותף במשרד יחד עם האדריכלים פרופסור אלפרד נוימן הקנדי (שהיה מורה שלו ושל הקר בטכניון) ועם האדריכל צבי הקר.
משנת 1965 משמש שותף של אביו, אריה שרון, במשרד "אריה שרון אלדר שרון אדריכלים ומתכנני ערים בע"מ" – המשרד מנוהל מפטירתו של אלדר שרון ב-1994 ועד היום על ידי בנו, בוגר ה-AA בלונדון, האדריכל ארד שרון.
משנת 1972 ועד שנת 1992 מרצה ב"סדנא לאדריכלות" של אליעזר פרנקל בתל אביב ומ-1992 מרצה בטכניון בחיפה.
אלדר שרון נפטר בתל אביב ב-14 ביולי 1994.

כללי

אדריכל אלדר שרון הוא מאבות האדריכלות ה"ברוטליסטית" שאפיינה את האדריכלות הישראלית בשנות ה-60. ביחד עם מורו הקנדי בטכניון, אדריכל פרופסור אלפרד נוימן ואדריכל צבי הקר – הם הקימו משרד תכנון – שהווה מעין מעבדה ניסיונית אוונגרדית וחשובה בהיסטוריה של האדריכלות הישראלית, שבדקה שימוש בצורות גאומטריות השאולות מהטבע. האדריכלות שלהם הושפעה מהמטבוליסטים ואופיינה בעיקר על ידי תכנון מורפולוגי מודולרי.
הקבוצה האוונגרדית הושפעה רבות מאבי האדריכלות המודרנית – לה-קורבוזיה והסתייגה מהקוקטייל האידאולוגי של הבאוהאוס והסגנון הבינלאומי שבא לידי ביטוי בעיקר ביחס הישיר בין הצורה לפונקציה. "מרד הצורה בפונקציה"- ייצר מבנים בעלי חזות פיסולית, מורכבים מהבחינה הגאומטרית. מדובר ב"אריזות חלל" מדולריות לעיתים (מלון כנרות בטבריה, בי"ח רמב"ם בחיפה וכו')
במידה מסוימת "מרד" אלדר שרון באדריכלות של אביו, אריה שרון – אבי האדריכלות הישראלית וזוכה פרס ישראל (ב-1962).
אריה שרון, בוגר הבאוהאוס שהושפע ממורו הנס מאייר, דגל באדריכלות בסגנון הבינלאומי – כפי שבאה לידי ביטוי בעיקר ב"מעונות עובדים" ובפרויקט הקיבוצים.
יהיה לנו טוב

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי דיקלה ומור שלומוביץ, הולחן על ידי דיקלה והופק על ידי דיקלה, עידו אוחיון ורוני בראון. השיר הוא שיר פופ, המשלב בתוכו גם את הסגנון הים-תיכוני, שאפיין עוד כמה שירים מתוך האלבום.
עם השיר הופיעה דיקלה בשוק הכרמל ב-1 ביוני 2017, ובהופעות נוספות שנכללו בסיבובי ההופעות שלה.

וידאו קליפ

במקום ווידאו קליפ מלא אשר היה צריך לצאת לשיר, הוחלט כי יעלה ליוטיוב אודיו רשמי של השיר, בו נראית גם עטיפתו של הסינגל. בעטיפה ניתן לראות את דיקלה, כשהיא לובשת חולצה בצבע אדום.
האודיו זכה להצלחה נאה, ונכון לאפריל 2018, מונה הצפיות שלו עומד על קרוב ל-2 מיליון צפיות.
המרכז הגלקטי

המרכז הגלקטי הוא המרכז של גלקסיית שביל החלב. הוא נמצא באזור של גלקסיית שביל החלב אשר נראה הכי בהיר.
סגיטריוס A*, מיקום מקור גלי רדיו חזק ומרוכז במיוחד במרכז גלקסיית שביל החלב, הוא כנראה חור שחור על-מסיבי, כמו אלה הקיימים במרכזים של רוב הגלקסיות.

גילוי המרכז הגלקטי

בשנת 1954 צוות אסטרונומים מסידני שבאוסטרליה בראשות ג'וזף לייד פאוסי (Joseph Lade Pawsey) בנו צלחת בגודל 24 מטרים, והשתמשו בה על מנת לערוך מחקר מפורט על שידורי רדיו רבי עוצמה, אותם הם זיהו בקבוצת הכוכבים קשת. הם קראו למוקד שידור הרדיו אשר במרכז קבוצת הכוכבים קשת סגיטריוס A*, והבינו שהוא ממוקם ממש במרכז גלקסיית שביל החלב.
ב-1958 החליט האיגוד האסטרונומי הבינלאומי (IAU) כי המיקום של סגיטריוס A* הוא נקודת האפס האמיתית במערכת קווי הרוחב והאורך הגלקטיים. הקואורדינטות של המרכז הגלקטי לפי מערכת הקואורדינטות המשוונית:  RA 17h45m40.04s, Dec -29º 00' 28.1"
פרכוס לא-אפילפטי

פרכוסים לא-אפילפטיים הם אירועים  בהם יש התקפי עוויתות המחקים פרכוס אפילפטי אבל אינם כוללים יריות חריגות, ריתמיות של נוירונים. הם נגרמים על ידי תנאים פיזיולוגיים או פסיכולוגיים.

אבחנה

יש ספקטרום רחב של תופעות שיכולות להיות דומות להתקפים אפילפטיים. דבר זה עלול לגרום לכך שאנשים שאין להם אפילפסיה יאובחנו, בטעות, כחולים בה. למעשה, אחוז ניכר של אנשים שאובחנו בתחילה כחולי אפילפסיה, אבחנתם כחולים תתוקן מאוחר יותר. במחקר אחד לרוב הילדים שהופנו למרפאה בשל התקפים, התעלפויות וכמעט התעלפויות לא הייתה אפילפסיה והתעלפות הייתה החלופה השכיחה ביותר. במחקר אחר ל-39% מהילדים שהופנו למרכז אפילפסיה שלישוני לא הייתה אפילפסיה. התופעה העוויתית השכיחה ביותר בקרב ילדים בעלי פיגור שכלי הייתה בהייה. אצל מבוגרים המספרים דומים. במחקר אחד דווח על 26% של מקרים בהם האבחנה הייתה שגויה.

טרמינולוגיה

הליגה הבינלאומית נגד אפילפסיה (The International League Against Epilepsy) (ILAE) מגדירה פרכוס אפילפטי כהתרחשות ארעית של סימפטומים הנובעים מהתפרצות בלתי מבוקרת של פעילות חשמלית מוגברת ועודפת בתאי עצב בקליפת המוח. התקפים אפילפטיים יכולים לקרות למישהו שאין לו אפילפסיה כתוצאה מפגיעת ראש, הרעלה או מינון יתר של תרופות/סמים/אלכוהול, או פרכוסי חום (בדרך כלל אצל ילדים עד גיל 5).
מבחינת רפואית, כשמשתמשים במונח פרכוס כשלעצמו מתכוונים לפרכוס אפילפטי. כשמשתשים בצורה לא מקצועית במונח הוא כולל גם התקפי מחלה, איבוד שליטה, עוויתות או שבץ. כאשר רופא אינו בטוח באבחנה הרי המונח הרפואי אירוע התקפי (paroxysmal event) והמונחים הלא מקצועיים שניתן להשתמש בהם הם התקפים, הרדת התעלפות.
דני ורטה

דני ורטה ("נוקיו"; נולד ב-13 ביוני 1952) הוא במאי וקולנוען ישראלי.

ביוגרפיה

ורטה נולד בירושלים לעדה צמח, מתרגמת וחוקרת ספרות ולמאיר ורטה, פרופסור ליחסים בינלאומיים. סבו היה איש העלייה השנייה, הסופר, המסאי הפילוסוף וחתן פרס ישראל שלמה צמח.
לורטה עוד אחות, תמר ורטה-זהבי , סופרת ילדים ונוער, ואח, יורם ורטה, משורר.
סיים את לימודיו התיכוניים בגימנסיה העברית רחביה בירושלים. סיים לימודי היסטוריה ופסיכולוגיה באוניברסיטה בשנת 1975. 
לאחר מכן עבר לשארם א-שייח' ופתח שם
מסעדת דגים בשם "המפלט האחרון". הוא ניהל את המסעדה במשך שנתיים והכיר לראשונה את הבדואים ואת אורח חייהם. באותה תקופה כתב סיפורים קצרים ל"סימן קריאה" ול"פרוזה".
ב-1981 ביים את הסרט "בתוך העיר חומה", שהוקרן בפסטיבל סאן-פרנסיסקו הבינלאומי וכן בערוץ הטלוויזיה הצרפתי-גרמני Arte.
בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 עבד עם הבמאי דני וקסמן וכתב יחד אתו את התסריט לסרט חמסין, זוכה האוסקר הישראלי, 1982. 
בשנת 1985 יצר את "קוקו בן 19", סרטו הראשון באורך מלא.
במהלך השנים יצר סרטי פרסומת רבים. 
בשנת 2000 יצא לאקרנים סרטו עטור השבחים אספלט צהוב, פרס הסרט הטוב בפסטיבל חיפה 2000 ,פרס המבקרים בפסטיבל קלן, 5 מועמדויות לפרס אופיר. אספלט צהוב זכה ל עשייה מחודשת עתירת תקציב בהוליווד, ארצות הברית. תחת השם החדש - לפני הגשמים. אס]לט צהוב הסרט הישראלי הראשון שזכה לעשיה מחודשת בהוליווד. 
ב-2004 יצא למסכים סרטו "מטאליק בלוז," קאופרודוקציה ישראלית, גרמנית, קנדית, סרט מסע בגרמניה של שני סוחרי מכוניות ישראלים שזיכה את שחקניו בפרסי אופיר, ואת ורטה בפרס התסריט בפסטיבל הקולנוע בירושלים. 
בשנת 2002 זכה ורטה בפרס אומנות הקולנוע הישראלי.  
בשנת 2010 זכה סרטו התיעודי, הטורבינה האנושית - בפרס הסרט התעודי בפסטיבל חיפה, ובפרס זכויות האדם ישראל 2010.
"גלריה יאיר" בתל אביב הציגה את "שברים שלמים" (09.12.2010 - 21.01.2011), תערוכת יחיד של ורטה, צילומים שצילם במהלך שריפה במפעל הרהיטים של קיבוץ צרעה.  
בין השנים 2008 - 2014 הציג 4 תערוכות יחיד, צילום, בבית האמנים תל אביב. אוצר אריה ברקוביץ'. 2008 - אפוקליפ. 2010 - מאין לאן.
2014 - קו המים. 
ב-2016 הציג ורטה בגלריה גלוריה דלסון בלוס אנג'לס, ארצות הברית, תערוכת יחיד של צילומיו - ממלכה אבודה. 
בשנת 2019 הוצגה תערוכת הצילום "ממלכה אבודה, בבית האמנים ע"ש זריצקי בתל אביב.
דני ורטה אב לשתי בנות, מתגורר ביישוב כפר חנניה בגליל. בעבר התגורר עם רעייתו ובנותיו ביישוב הקהילתי שריגים, בחבל עדולם.
דייר סטרייטס

היסטוריה

בשנת 1977 הוקמה הלהקה על ידי מארק נופלר, זמר וגיטריסט, בשיתוף עם אחיו, דייוויד נופלר (גיטרה), ג'ון אילסלי (באס), ופיק ויטרס (תופים). מנהל הלהקה היה אד ביקנל.
בשנת 1978 הוציאה הלהקה את אלבומה הראשון, Dire Straits. האלבום לא זכה להצלחה עד יציאת סינגל מתוכו, Sultans of Swing שהיה להיט והעלה במהירות את מכירות האלבום, שהגיעו לבסוף לכ-15 מיליון עותקים. האלבומים שיצאו לאחר מכן היו "Communiqué", ולאחר מכן "Making Movies" ו-"Love Over Gold", השקט יותר. גם אלבומים אלה נמכרו במיליוני עותקים. לאחר יציאת אלבום זה הוחלף המתופף פיק ויטרס בטרי ויליאמס, שהגיע מלהקת Rockpile. בשנת 1982 האטה הלהקה את קצב פעילותה עד שנת 1984 אז הוציאה את אלבום ההופעה הכפול "Alchemy".
בשנת 1985 יצא אלבום האולפן החמישי, "Brothers in Arms". אלבום זה היה אחד הראשונים שיצאו על גבי תקליטור, והוא זכה להצלחה גדולה במיוחד - מעל ל-20 מיליון עותקים נמכרו ברחבי העולם. סינגל מהאלבום, "Money for Nothing", שיר המוגש מנקודת מבטו של עובד זוטר בחנות אלקטרוניקה שמקנא בזמר הרוק על המרקע שמקבל "כסף בשביל כלום, בחורות בחינם", היה הקליפ הראשון ששודר בתחנת MTV אירופה. ההצלחה המסחרית הגדולה של אלבום זה, בשילוב עם הופעה מוצלחת בקונצרט הלייב אייד, הפכו את דייר סטרייטס ללהקה הנמכרת ביותר בעולם בתקופה של אמצע שנות ה-80. בעקבות האלבום יצאה הלהקה לסיבוב הופעות נרחב אותו השיקה בבריכת הסולטאן בירושלים והופיעה גם בפארק הירקון ב-1985 ולאחר מכן יצאה להפסקה של שש שנים, עד שנת 1991. בשנה זו הוציאה הלהקה את אלבום האולפן האחרון שלה, "On Every Street", שהצלחתו הייתה בינונית בלבד. לאחר מסע הופעות שליווה את הוצאת האלבום הפסיקה הלהקה את פעילותה, וחבריה פנו לקריירות סולו נפרדות.
בשנת 1995, עם יציאת אלבום ההופעה "Live at the BBC" הודיעה הלהקה על התפרקותה באופן רשמי.
עם השנים הוכר מארק נופלר כאחד הגיטריסטים הטובים בעולם המשלב וירטואוזיות גדולה ויכולת הלחנה מיוחדת של קטעי גיטרה בשירי הלהקה.

חברי הלהקה

במהלך השנים התחלפו חלק מחברי הלהקה, כשהרוח החיה מאחוריה היא תמיד מארק נופלר, שאחראי גם לרוב הלחנים והמילים של הלהקה. בוב דילן אמר שהוא אוהב את דייר סטרייטס כי זוהי להקה שנשמעת כמו איש אחד - האיש הזה למעשה היה מארק נופלר.
יקותיאל אריה קמלהאר

הרב יקותיאל אריה קמלהאר (י"ח בטבת ה'תרל"א, 7 בינואר 1874 - י"ט באלול ה'תרצ"ז, 26 באוגוסט 1937) היה ראש ישיבה, רב וסופר יהודי-פולני. כיהן כרב בקהילות ריישא וקארטשין וכראש ישיבה בסטניסלב. חיבר ספרי הלכה ומונוגרפיות על חכמי ישראל.

ביוגרפיה

הרב יקותיאל אריה קמלהאר נולד בקולושיץ לגרשון קמלהאר שהיה בן ביתו וקרובו של רבי צבי הירש מרימנוב. בשנת ה'תרפ"ז היגר לארצות הברית והתגורר בניו יורק. היה רב בקהילת רישא קראטשין אך פוטר על ידי נשיא הקהילה. בחודש כסלו תרצ"ג התקבל לרב בקהילה החסידית "קשר אחים", אנשי ספרד באיסט ניו-יורק. בכ"ג תמוז תרצ"ג עלה לארץ ישראל והשתקע בירושלים.
בשנת תרס"ג הוציא לאור את "הבונה", כתב־עת ראשון מסוגו לענייני "הדת והחיים", ובו תעודות היסטוריות, סיפורים, שירים, משלים, פתגמים ומכתמים. בגלל התנגדות לרעיון הוא לא המשיך בהוצאתו. כן ערך וכתב מאמרים בכלי המבטא "קול מחזיקי הדת" שיצא לאור בלבוב. במאמרו "שלום בפמליא של מעלה (תרס"ח) ובעוד מאמרים הוא יצא נגד הנוהג בגליציה של רכישת משרת הרבנות בכסף לכל המרבה במחיר, וקומם נגדו רבים. הוא חזה כי תופעה זו תהיה לדיראון כפי שמעשי ה"פאכטורים" (חוכרי האחוזות) נודעו כבר לשמצה.
הוא היה מראשוני הרבנים שהצביעו על הצורך בחינוך דתי לבנות].

משפחתו

היה נשוי לחנה. בנו בכורו הרב ישראל ובנותיו רחל, איטה ובילה ומשפחותיהם נספו בשואה. בניו גרשון ק' גרשוּני, משה קמלהאר (עורך ספרים) וצבי ק' אריאל (סופר) עלו לארץ.
בית הספר סאדברי ירושלים

יום בבית הספר

ביום לימודים טיפוסי ניתן למצוא תלמידים בכל הגילאים, עוסקים במגוון פעילויות. חלקם יושבים בסלון ומנהלים שיחות, חלקם קוראים, חלקם מנגנים וחלקם יושבים מול המחשב או עוסקים באומנות. סדר היום של כל תלמיד נקבע על ידו, לפי רצונו ותחומי העניין שלו. אין מערכת שעות כללית ואין חובת השתתפות בפעילויות השונות המתרחשות בבית הספר. הלמידה מתרחשת בכל מקום ובכל זמן בבית הספר בין אם בשיחה, במשחק, בלמידה עצמית או בקבוצות. כל התלמידים והצוות מחויבים בשמירה על חוקי בית הספר והנהלים בתקנון בית הספר. חוקי בית הספר נקבעים ונאכפים על ידי התלמידים והצוות באופן מלא ושווה באמצעות מוסדות בית הספר.

אספת בית הספר

בית הספר מנוהל על ידי האספה, בה יש קול שווה לכל תלמיד או איש צוות (חברי אספת בית ספר). האספה היא הסמכות העליונה הקובעת את חוקי בית הספר, התקציב, בעלי תפקידים, ענייני משמעת ונושאים הנוגעים לניהול חיי היומיום של בית הספר. את האספה מנהלים יו"ר האספה ומזכיר האספה הנבחרים באופן דמוקרטי לתפקיד. באספה רשאי כל חבר להביע את עמדתו לגבי הנושאים השונים וניתנת לו זכות הצבעה. החוקים צומחים מתוך יוזמות חברי האספה. כל חוק שנחקק באספה עובר הצבעת רוב וניתן לתיקון או ביטול במידת הצורך.

הוועדה לזכויות הפרט (וזה"פ)

הגוף המשפטי של בית הספר. הוועדה עוסקת בכל ענייני המשמעת, ויש לה הסמכות להטיל עונשים ולהעלות לדיון באספה עבירות משמעת חמורות. הוועדה מורכבת מתלמידים ואנשי צוות ומתכנסת מדי יום. ההשתתפות בוועדה היא חובה לשבוע אחד כול שנה. הוועדה עוסקת בתלונות על הפרות משמעת שהוגשו לה בכתב על ידי תלמידים או אנשי צוות. אחרי שמיעת טענות הצדדים מחליטה הוועדה אם לנקוט בצעדים משמעתיים.

פקידים וועדות

בעלי התפקידים נבחרים לכך באספת בית הספר. הם אחראים על תחומים שונים כגון: קבלת תלמידים, כספים, נוכחות, ניקיון, אחזקה, כו'. בסמכותם לקבוע נהלים ולאכוף אותם.

תאגידים

תאגיד הוא קבוצת אנשים המתעניינים בנושא משותף ורוצים לקדם אותו בבית הספר באמצעות פעילויות, אירועים, שיעורים, גיוס כספים, רכישת ציוד וכו'. לדוגמה, תאגיד טיולים אחראי על תכנון וביצוע הטיולים בבית הספר. תאגיד חיות מנהל פינת חי, תאגיד מוזיקה מרכז את פעילות המוזיקה, מפיק ערבי הופעות ורוכש ציוד. תאגידים מוקמים לפי יוזמות של תלמידים ואנשי צוות.

שם בית הספר

מהקמתו ועד לדצמבר 2005, היה שמו של בית הספר "בית הספר הדמוקרטי בירושלים". בסוף שנת 2005, לאחר דיונים רבים ותהליך מורכב שארך כשלושה חודשים, החליטה קהילת בית הספר (כולל הורי התלמידים) לשנות את שמו לשמו הנוכחי, "סאדברי ירושלים", בעיקר לאות הזדהות עם התנועה הבינלאומית לחינוך בדגם סדברי.
באפריל 2011 שינתה אספת בית הספר לשם "הדמוקרטי סאדברי ירושלים"
כרומיום

פלטפורמות תומכות

רוב הפצות הלינוקס ומערכות ה-BSD מציעות את הדפדפן במאגרי התוכנה שלהם. ל-BSD ולינוקס קיימות גרסאות נפרדות ל־x86 ול־x86-64. בנוסף קיימות גרסאות התואמות למערכות ההפעלה חלונות של מיקרוסופט, macOS של אפל, Chrome OS, ואנדרואיד (החל מגרסה 4.0).
אדולף שטרן

קורות חיים

שטרן למד משפטים בלייפציג וקיבל תואר דוקטור. הוא תרגם מגרמנית ומאנגלית לרומנית את שילר ואת המלט מאת שייקספיר. בשנת 1871 ייסד את העיתון הגרמני-רומני "רומנישה פוסט" (Rumänische Post). הוא תרגם לעיתון הגרמני "בוקרשטר סלון" טקסטים מיצירתו של וסילה אלכסנדרי וגם מיוצרים אחרים. כשנתיים לאחר מכן בשנת 1873 נבחר לשמש כמזכיר בחברת אחוות ציון בבוקרשט. 
במאי 1885 ביקש וקיבל רישיון להקמת בית חרושת לגפרורים בגאלאץ.
ב-1909 התמנה לנשיא התאחדות יהודי רומניה והנהיג אותה עד 1919.
בפסח 1910 ערך שטרן מסע לטרץ ישראל ובשובו לרומניה הירצה על רשמיו מהנסיעה וחלק מחמאות לציונות. להבדיל מהתנועה הציונית של יהדות רומניה, ובמעמדו זה הוביל ביהדות רומניה את הזרם שביקש נתיבות להשתלב, כמו שעשה יחד איתו וגם אחריו וילהלם פילדרמן.
א-ספאח

הרקע לעלייתו לשלטון

התנגדות השיעים לבית אומיה הובילה למרד בתקופת שלטונו של הח'ליף השאם בכופה, עיר מרכזית בדרום עיראק. בשנת 736 ארגנו השיעים בעיר מרד והחזיקו בה עד 740. המרד הונהג על ידי זיד אבן עלי, נכדו של חוסיין וחבר אחר בשבט בנו האשם. צבאות אומיה הצליחו לדכא את המרד בשנת 740, אך המרד עצמו סימל את חוסר השקט בעולם המוסלמי. 
אבו אל-עבאס התמקד בח'וראסאן, אזור חשוב מבחינה אסטרטגית במזרח איראן. ב-743 פרצה מלחמת אחים בעולם המוסלמי, לאחר מותו של הח'ליף השאם. אבו אל-עבאס, בסיוע השיעים, הח'וארג' ותושבי ח'וראסאן, הוביל את כוחותיו לניצחון על בני אומיה והדיח בסופו של דבר את הח'ליף האחרון לבית אומיה, מרואן השני, בשנת 750. 
במהלך מלחמת האחים, נפוצו בקרב חלק מהשיעים אמונות אפוקליפטיות-משיחיות, לפיהן אבו אל-עבאס הוא המהדי. בספרות המוסלמית של תקופה זו קיימים חישובי קצים שונים, לפיהן המלחמה היא הקרב הסופי בין הטוב לרע, ולראיה, בית אומיה נלחם תחת דגלים בצבע הלבן, צבע האבל בתרבות הפרסית, בעוד שבית עבאס נלחם תחת דגלים שחורים.

שלטונו של אבו אל-עבאס

על מנת לבסס את שלטונו ולמנוע תפיסת כוח מחודשת של בית אומיה, הזמין אבו אל-עבאס את כל החברים הנותרים בבית אומיה לארוחת ערב, שבמהלכה הכה את כולם למוות. אירוע זה הקנה לו את הכינוי "א-ספאח" – שופך הדם. בן שושלת אומיה היחיד ששרד את המתקפה, עבד אל רחמן הראשון, נמלט לאל-אנדלוס, ושם המשיך את השושלת ל-300 שנים נוספות. 
אחרי הניצחון על בית אומיה, עסק אבו אל-עבאס בעיקר בייצוב שלטונו ובניית הח'ליפות. למרות כינויו ומדיניותו כלפי בני אומיה, מדיניותו באופן כללי הייתה מאופיינת בסובלנות ופתיחות יחסית כלפי מיעוטים – יהודים, נסטוריאנים ופרסים היו מיוצגים בממשלו. אל-עבאס עודד חינוך ונייר הגיע לאימפריה האסלאמית בתקופתו. סדנאות ייצור הנייר הראשונות הוקמו בסמרקנד ועבדו בהן סינים אשר נלקחו כשבויים בקרב טלס. 
מדיניות מהפכנית זו של אבו אל-עבאס הגיעה גם לצבאו. בניגוד למדיניותם של בני אומיה, אל-עבאס התיר (ואף עודד) את גיוסם של לא-מוסלמים ולא-ערבים לצבא. אחד ממפקדי צבאו החשובים היה אבו מוסלים, פרסי ובן לאב מאמין זורואסטרי, ששירת בצבאו עד 755. 
עם זאת, השיעים, אשר תלו בו תקוות משיחיות וקיוו כי ימנה את האמאם לח'ליף, נחלו אכזבה צפויה. תומכי אבו אל-עבאס בין השיעים חשו מבודדים. 
א-ספאח מת מאבעבועות שחורות בשנת 754. אחיו, אל-מנצור, ירש את הח'ליפות.
חלל (כהונה)

חלל - בהלכה, הוא צאצא של כהן שנתחלל ממעמדו כיוון שנולד מנישואים האסורים על כהן, וקדושת הכהונה פוקעת ממנו. חללה היא אישה שחלל שכב עימה ובכך נפסלה מלהינשא לכהן כשר.

פרטי הדינים

החלל (צורת נקבה: חללה) הוא אדם שנולד לכהן מאשה האסורה עליו בגלל היותו כהן, למשל: גרושה, חלוצה וחללה לכהן רגיל. כמו כן, חללה היא גם אישה האסורה להנשא לכהן, שנבעלה לכהן.  
בניו ובנותיו של חלל זכר גם הם חללים, אלא אם כן נולדו מאשה בייחוס יותר נמוך מהחלל, כגון צאצא של חלל וממזרת, צאצא לחלל ושפחה וצאצא לחלל וגויה, שכן אז הצאצא הוא בייחוס של האם (שהיא בעלת הייחוס ה"נחות" יותר). מכיוון שהחללות עוברת בירושה מאב לבן, היא נחשבת בין עשרת היוחסין שבעם ישראל. הבנים והבנות של חללה וישראל כשר הם ישראלים כשרים, שכן חללות אינה עוברת מהאם לצאצאיה.  
מבחינת ההלכה, החלל הוא כישראל לרוב עניינים; כלומר, הוא אינו עולה לברך את העם בברכת כהנים, אין הוא רשאי ליהנות ממתנות הכהונה ואין לכבדו כשם שמכבדים כהנים. כמו כן, איסורי הכהן אינם חלים עליו: הוא רשאי לשאת נשים האסורות לכהן ומותר לו להיטמא למת. מותר לחלל להנשא לבת של כהן, לעומת זאת לחללה מותר להתחתן עם לוי, ישראל, חלל וגר, אך לא עם כהן.
אבל החלל אינו נחשב כישראל לעניין עבודת המקדש: לכתחילה אסור לו לעבוד במקדש, אבל בדיעבד עבודתו כשרה.

כהן עבריין

כהן שעבר על האיסורים שחלים עליו אינו נהפך לחלל -איסורים כגון איסורי נישואים לכהן. גם כהן בעל מום איננו חלל ובניו הם כהנים כשרים. עם זאת, כהן שנשוי לאשה האסורה עליו בגלל היותו כהן, אינו יכול לעבוד במקדש עד שיגרש אותה. בדיעבד, חלל שעבד בבית המקדש - עבודתו כשרה.

שמות משפחה

יש טענה כי קיימים שמות משפחה יהודיים המאופיינים בהיותם שמות של חללים, כמו שיש שמות משפחה מובהקים לכהנים ולויים. יש המייחסים את שם המשפחה הנפוץ אזולאי למשפחות הכהונה, כמבטא את ראשי התיבות של איסורי הנישואין הנוגעים לכהנים אישה זונה וחללה לא יקחו.
אוניון (אוניית מעפילים)

אוניון הייתה אוניית מעפילים.
האוניה הושקה בשם Ionion (יוונית: Ιόνιο) כאוניית משא. נחכרה על ידי אנשי התנועה הרוויזיוניסטית לצורך הבאת מעפילים לארץ ישראל.
  האונייה הפליגה מנמל פיראוס שביוון באוגוסט 1934, ועליה 67 מעפילים.
כאשר שעגנה בהיראקליון עלו על סיפונה 50 מעפילים נוספים מהאונייה "קפולו".
האונייה הגיעה לחוף תל אביב ב-28 באוגוסט. 100 מהמעפילים שירדו מהספינה הצליחו להתפזר בעיר, אך 17 מעפילים נתפסו וגורשו ליוון.