google/wiki40b huggingface dataset:
יואן מקגרגור

ביוגרפיה

מקגרגור נולד בפרת', סקוטלנד שבהממלכה המאוחדת למשפחה נוצרית. אמו, קרול דיאן (לבית לוסון), היא מורה ומנהלת בית ספר, ואביו, ג'יימס צ'ארלס סטיוארט מקגרגור, הוא מורה לחינוך גופני. דודו של מקגרגור הוא השחקן דניס לוסון שהופיע גם-כן בסדרת סרטי מלחמת הכוכבים. אחיו של מקגרגור, קולין, הוא טייס במטוס "טורנדו" בחיל האוויר המלכותי של בריטניה.
ב-1988 מקגרגור למד דרמה בית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה. כחצי שנה לפני שסיים את לימודיו, קיבל את תפקידו הראשון במיני הסדרה של דניס פוטר "שפתון על צווארונך".

קריירה

תפקידו הראשון בקולנוע היה בסרט "להיות אנושי". שנה לאחר מכן, הוא הופיע בסרטו של דני בויל "חברים לרצח" ב-1994. סרטו השני היה אף הוא של בויל והעניק לו תהילה קולנועית - טריינספוטינג (1996). מקגרגור חבר אליו גם לסרטם ההוליוודי הראשון "חיים לא רגילים" (1997), קומדיה רומנטית בהשתתפותה של קמרון דיאז.
מקגרגור הופיע ביצירות מגוונות כמו "כתוב בעור" של פיטר גרינוויי (1996), "התזמורת", "ולווט גולדמיין" של טוד היינז (1998). ב-1999 נבחר לגלם את תפקידו של אובי ואן קנובי בסרט מלחמת הכוכבים: אימת הפנטום, ושיחק את אותה הדמות גם בשני סרטי ההמשך ב-2002 ו-2005. מקגרגור לקח את התפקיד ברצינות וניסה להתאים את דמותו כמה שיותר קרוב למשחקו של סר אלק גינס שגילם את אובי וואן קנובי הזקן. למרות זאת, מקגרגור הצהיר שעבודתו במלחמת הכוכבים היא העבודה הגרועה ביותר שביצע אי פעם ושהוא מתחרט ששיחק בסרט. ב-2001 שיחק לצד ניקול קידמן בסרט מולן רוז' והיה מועמד לגלובוס הזהב על תפקידו. הוא הופיע גם ב"בלאק הוק דאון" של רידלי סקוט, וכיכב לצידה של רנה זלווגר ב"לגמור עם האהבה". למקגרגור הוצע תפקידו של ג'יימס בונד בסרט קזינו רויאל אך סירב בשל חשש מהזדהות עם הדמות.
ב-2005 השאיל מקגרגור את קולו ודיבב שני סרטי אנימציה. הוא דיבב את הרובוט הנאהב רודני קופרבוטום ב"רובוטס", שבו גם דיבבו האלי ברי ורובין ויליאמס. ואז הוא דיבב בסרט "פגוש את היונים" את גרי צ'אפמן. בנוסף ב-2005 מקגרוגר שיחק לצד סקרלט ג'והנסון בסרט "איילנד" ובמותחן הפסיכולוגי "הישאר!" לצד נעמי ווטס. שני הסרטים לא היו שוברי קופות ואף קיבלו ביקורת שלילית.
ב-2007 מקגרגור שיחק לצד קולין פארל בסרטו של וודי אלן "חלומה של קסנדרה".
ב-2009 שיחק בסרט "אני אוהב אותך פיליפ מוריס", המבוסס על סיפור אמיתי, לצדו של ג'ים קארי, בתור האסיר ההומוסקסואל פיליפ מוריס שמאוהב בסטיבן ג'יי ראסל.
בשנת 2017 שיחק בסרט הפנטזיה "היפה והחיה", המבוסס על סרט האנימציה של חברת וולט דיסני "היפה והחיה" מ-1991. באותה שנה חזר לגלם את דמותו של מארק רנטון בדרמה של דני בויל "טריינספוטינג 2" המשך לסרט משנת 1996, אשר מבוסס על הספר טריינספוטינג. בסרט הוא מככב לצד רוברט קרלייל וג'וני לי מילר. בשנה זו גם השתתף ב-10 פרקים בסדרה "פארגו", בתפקיד שבגינו זכה בפרס גלובוס הזהב.
מקגרוגר הוא אחד ממעט השחקנים שמסכימים להופיע בסרטים בעירום מלא. הוא הופיע בעירום בסרטים: "טריינספוטינג", "וולווט גולדמיין", "כתוב מעור" ו"הזר". הוא גם שיחק תפקידים של דמויות הומוסקסואליות או ביסקסואליות בסרטים "כתוב בעור" (פיטר גרינוויי) ו"וולווט גולדמיין" (טוד היינס) ואני אוהב אותך פיליפ מוריס.

חיים אישיים

ב-1995 נישא למעצבת האמנותית היהודיה-יווניה-צרפתיה, איב מבראקיס. לזוג ארבע בנות כאשר את אחת מהן אימצו במונגוליה. כיום הם מתגוררים בלוס אנג'לס, קליפורניה. מקגרגור סיפר שהם מגדלים את הילדות בדתה היהודית של אשתו. הזוג התגרש  ב-2018 בעקבות רומן של מקגרגור עם מרי אליזבת' וינסטד ששיחקה לצידו בפארגו.
ב-2010 הוענק לו תואר אבירות מממשלת צרפת.
פרס קפלן (רפואה)

פרס קפלן הוא פרס הניתן מדי שנה על ידי האיגוד הישראלי לכירורגיה פלסטית לעבודות מחקר המצטיינת בתחום. הפרס נוסד על ידי משפחתו של ד"ר איזידור קפלן אשר התמחה בתחום. קפלן שהה בישראל בזמן מלחמת יום הכיפורים וטיפל בפצועים בה. מאז יסוד הפרס בשנות השבעים המאוחרות הוענקו למעלה מ-20 פרסים לחוקרים ורופאים אשר הצטיינו במחקרים אודות הכירורגיה הפלסטית.
מתיחת מאדים

מתיחת מאדים היא הכינוי למתיחה אשר החלה בקיץ 2003 ומאז מתחדשת מדי שנה. לפי הנטען במתיחה זו, כוכב הלכת מאדים ייראה גדול כמו הירח, דבר שאינו נכון. המתיחה מופצת בעיקר בתכתובות דואר אלקטרוני במהלך חודשי הקיץ. נכון לאוגוסט 2014 נראה שממדי המתיחה קטנו באופן ניכר.

הבסיס למתיחה

ב-27 באוגוסט 2003 כוכב הלכת מאדים הגיע למרחק של 55,758,006 ק"מ מכדור הארץ – מרחקו הקטן ביותר ב-40,000 השנים הבאות. ככל הנראה, המקור למתיחה הוא בהשמטת משפט בו נכתב כי צופה שיביט אל מאדים בעת קרבתו המרבית דרך טלסקופ ובהגדלה של פי 75, יוכל לראותו כאילו הביט בירח המלא בעין הבלתי מצוידת. בתכתובות מאוחרות יותר משפט זה לא נכלל ונכתב לרוב כי "יראו שני ירחים".

היתכנות פיזיקלית

מסלוליהם של כדור הארץ ומאדים מתקרבים זה לזה בכל 26 חודשים, כך שמדי שנתיים וחודשיים מאדים מגיע למרחק המינימלי באותה תקופה, קרבה זו משתנה בין כ-56,000,000 ק"מ לכ-100,000,000 ק"מ (לדוגמה בשנים 2003 ו-2012 בהתאמה), בעוד שמרחקו הממוצע של הירח עומד על כ-380,000 ק"מ בלבד. כיוון שמאדים רק כפול בקוטרו מהירח ואילו מרחקו גדול ביותר מפי 100 לעולם לא נראה את מאדים גדול כמו הירח מכדור הארץ. אמנם בהתקרבויות המינימליות שלאחר 2003 המרחק בין כדור הארץ ומאדים הלך וגדל, אולם החל משנת 2012 מרחק זה קטן שוב. ההתקרבות המינימלית המשמעותית הבאה של מאדים תיראה ב-15 באוגוסט 2050, אז מרחקו של מאדים מכדור הארץ יהיה 55,957,233 ק"מ בלבד וקוטרו הזוויתי יהיה קטן בעשירית שניית קשת מזה שנראה ב-2003.
חסידות קשאנוב

חסידות קשאנוב הייתה חסידות גליציאנית, ענף מחסידות צאנז. האדמו"ר הראשון בחסידות היה רבי דוד הלברשטאם בנו של רבי חיים הלברשטאם בעל ה"דברי חיים" מצאנז. רוב החסידים נהרגו בשואה וכיום צאצאי האדמו"רים משמשים באדמו"רות אך ללא קהילות חסידים.

תולדות החסידות

רבי דוד נולד ברודניק בשנת תקפ"א. בזיווג ראשון נישא לעכסה גיטל בת הרב יוסף זאב מטרניגרד ממנה נולדו לו שני בניו הגדולים. בזיווג שני נישא ללאה זיסל צינץ נכדת בעל ה"יד הקטנה". היה נחשב לגאון ותלמיד חכם. היה תלמידם של אביו, של רבי צבי הירש מרימנוב ושל רבי ישכר בר מרדושיץ. כיהן ברבנות בקשאנוב ומשנת תרל"ו החל לשמש באדמו"רות. נפטר בכ"ה באלול תרנ"ד. בניו היו רבי יוסף זאב, רבי אריה לייבוש מדוקלה, רבי משה (ת"ר - ה' באדר תרע"ה) חתנו של הרב ישראל אלימלך אונגר מדומברובה (בנו של רבי יוסף מדומברובה) ובזיווג שני של שרה שיינא, בתו של הרב מרדכי שניאור זלמן שניאורסון רב בזיטומיר ורבי נפתלי.

הדור השני

רבי יוסף זאב (תקצ"ז - כ"ג באלול תרכ"ב) בנו של רבי דוד כיהן כאדמו"ר בקשאנוב. סבו רבי חיים מצאנז שבחו ואמר עליו שהוא יחיד במידת ההשתוות. היה חתנו של רבי מנחם מנדל מגלגוב.
רבי נפתלי (תר"י - כ"ט בתמוז תרפ"ג) בנו של רבי דוד שימש ברבנות קשאנוב יחד עם אחיינו רבי יוסף אלימלך בן אחיו רבי משה, ומשנת תרס"ח כרב יחיד. היה חתנו של הרב אברהם יהושע השיל קצעלנבויגן רב בטלוסט ובזיווג שני (ממנה נולדו ילדיו) של בתו של רבי משה הגר מרדוביץ. בנו רבי מנחם מנדל (תר"מ-תש"ג) מילא את מקומו ברבנות עד הרצחו בשואה והיה הרב האחרון בקשאנוב.
חתניו של רבי דוד היו; הרב אלעזר ויסבלום מריישא (נכד רבי אלימלך מליז'נסק), רבי יחיאל הורוביץ מפאקשווניץ, הרב משה יוסף טייטלבוים מאויהל, הרב שלום שפירא מפשיטיק (בנו של רבי יעקב יצחק שפירא מבלנדוב) והרב שמעון אלתר תאומים-פרנקל רב בפדגרוזה.

גזע דוקלא

רבי אריה לייבוש (תקצ"ח - אדר א' תרס"ח) בנו של רבי דוד מקשאנוב היה חתנו של דודו זקינו רבי אביגדור הלברשטאם מדוקלא (אחיו של ה"דברי חיים" וחתנו של רבי אברהם חיים הורוביץ מלינסק) וכיהן כרב ואדמו"ר בדוקלא. בנו רבי מנחם מנדל, חתנו של דודו זקינו רבי יחזקאל שרגא הלברשטאם משינאווא מילא את מקומו. נפטר בכ"א באדר ב' תרפ"ו. 
רבי חנה הלברשטאם בנו של רבי מנחם מנדל כיהן בקולשיץ. היה אדמו"ר מפורסם ורבים מחסידי צאנז הסתופפו בצילו. היה קנאי גדול. חיבר מספר קונטרסים (נדפסו בספרו דברי חנה). בין תלמידיו היו רבי יעקב לייזר מפשעווארסק ורבי יקותיאל יהודה הלברשטאם מקלויזנבורג. רבי שלמה הלברשטאם מבני ברק מכונה כיום האדמו"ר מקולשיץ.
בניו האחרים של רבי מנחם מנדל היו רבי דוד אדמו"ר בטשעבין, רבי חיים ברוך אב"ד פריסטוק ורבי יחזקאל שרגא אב"ד דוקלא.
אלישבע כהן

ביוגרפיה

כהן נולדה בט' בטבת ה'תרע"א בפרנקפורט אם מיין שבגרמניה להיינריך נפתלי ולנֶטי בנימין. אביה עסק בסחר אבנים יקרות והמשפחה קיימה אורח חיים דתי אדוק. כהן סיימה את לימודיה בבית ספר יסודי האורתודוקסי של הקהילה היהודית ובבית הספר התיכון המקומי הכללי. בנעוריה ניגנה בכינור ובתום לימודיה התיכוניים למדה תולדות האמנות באוניברסיטת מינכן ובאוניברסיטאות בפרנקפורט, ציריך, היידלברג ומרבורג. לימודיה הופסקו עם עליית הנאצים לשלטון, בשנת 1933, וכהן עזבה את גבולות גרמניה. היא נישאה בשטרסבורג לחיים כהן ויחד עמו עלתה לארץ ישראל והתיישבה בירושלים. עשרים שנה ניהלה את משק ביתם, עד לגירושיהם בשנת 1954.
בעקבות פגישתה עם מרדכי נרקיס הציעה כהן לסייע בארגון הצגת יצירות האמנות הגרפיות של "בצלאל". בטרם החלה בעבודתה, בשנת 1956, למדה את תפקיד האוצר ברחבי אירופה ולמדה את יסודות האחסון, הקטלוג והתצוגה. התערוכה הראשונה שאצרה הייתה שרטוטי דמויות תנ"כיות של רמברנדט. כהן שימשה גם כמנהלת בפועל של מוזיאון בצלאל בהיעדר מנהליו - תחילה נרקיס ואחריו קרל כץ. בשנת 1960 היא הוכשרה באנגליה ובארצות הברית כחלק ממעורבותה בתכנון מוזיאון ישראל, אליו סונף מוזיאון בצלאל עם הקמתו ב-1965. בשנת 1968 מונתה כהן לאוצרת האמנות הראשית, נוסף לתפקידה כאוצרת ההדפסים והאיורים, ובתפקידים אלו נשאה עד לפרישתה ב-1975. לאחר פרישתה מתפקיד פעיל המשיכה כהן לשמש יועצת למוזיאון ישראל, חברת מועצת המנהלים של המוזיאון, יו"ר מועצת המוזיאונים של משרד החינוך והתרבות, וכן לקחה חלק פעיל בתכנון בית טיכו.
בשנת 1977 הוענק לכהן פרס ישראל לעיצוב ובשנת 1980 הוענק לה תואר יקירת ירושלים.
שימשה כיו"ר מועצת המוזיאונים בישראל עד לפטירתה בכ"ב בכסלו ה'תש"ן, 20 בדצמבר 1989. היא נקברה בחלקת קהילת ירושלים בבית הקברות היהודי בהר הזיתים.
קים יאנג-וון

קריירת מועדונים

יאנג-וון התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של אוניברסיטת ג'אונג'ו. בינואר 2010 הצטרף לפ.צ. טוקיו. ב-20 במרץ 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד גמבה אוסקה. ב-6 ביוני 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו במשחק הגביע נגד קיוטו סנגה. ב-31 בדצמבר 2010 חתם באורמייה ארדיג'ה.
ב-2 ביולי 2012 חתם יאנג-וון לארבע עונות בגואנגג'ואו אוורגראנד מליגת העל הסינית תמורת 2.5 מיליון דולר. ב-22 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–1 נגד ליאונינג ווהווין במסגרת הגביע. שלושה ימים לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הסינית בתיקו 0-0 נגד טיינג'ין טדה. ב-20 באפריל 2013 הבקיע יאנג-וון את שער הבכורה שלו בגואנגג'ואו בניצחון 1–6 נגד צ'אנגצ'ון יטאי.
בינואר 2019 חזר יאנג-וון ליפן וחתם בגמבה אוסקה.

קריירה בינלאומית

קים שיחק בצעירותו בנבחרות הצעירות של קוריאה הדרומית, והשתתף עימן בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 בשנת 2009, המשחקים האסיאתים בשנת 2010 ובאולימפיאדת לונדון (2012).
ביולי 2010 קים זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת. ב-11 באוגוסט 2010 קים ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד ניגריה. ב-3 ביוני 2011 קים הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד סרביה.
ב-26 בינואר 2015 קים הבקיע בניצחון של קוריאה הדרומית נגד עיראק במסגרת חצי גמר גביע אסיה, ניצחון שנתן לקוריאה עלייה לגמר גביע אסיה לראשונה משנת 1988.
קים השתתף עם הנבחרת במונדיאל 2014, גביע אסיה בכדורגל 2015, מונדיאל 2018 וגביע אסיה בכדורגל 2019.
רב אבא גאון

רב אבא בר אמי גאון היה גאון, ראש ישיבת פומבדיתא בין השנים ד'תרכ"ט-ד'תרל"א (869–871).

ביוגרפיה

נולד למשפחה יהודית-בבלית מיוחסת, אביו רב אמי היה בן בנו של רב שמואל גאון, שהיה ראש ישיבת סורא ובן בנו של מר רבה גאון שכיהן כראש ישיבת פומבדיתא.
הוא התמנה לראשות ישיבת פומבדיתא, לאחר תום כהונתו של רב מתתיהו גאון בשנת ד'תרכ"ט, וכיהן בתפקידו שנתיים. אחריו התמנה לתפקיד, רב צמח בר פלטוי.
אגדה מספר 17

עלילה

שנת 1956. ספרד. ולרי חרלמוב הילד מוצא עצמו בלב מרוץ שוורים ובסכנת הימחצות, אך ניצל ברגע האחרון. כשהוא מדבר עם דודו, חוסה, הוא חושש שלא יצליח להגיע להישגים בחייו והלה מעודד אותו שאין דבר העומד בפני הרצון.
שנת 1967. מוסקבה. ולרי חרלמוב הוא שחקן הוקי קרח מתחיל המנסה את מזלו ולהתקבל לקבוצת ההוקי קרח המוערכת צסק"א מוסקבה שבהדרכת המאמן אנטולי טראסוב. אך טראסוב לא רואה בצעיר שחקן הוקי קרח מספיק טוב ושולח אותו עם חברו אלכסנדר גוסב ("אווזון") להתאמן בקבוצת "זבזדה" בעיר צ'רבקול שבמחוז צ'ליאבינסק. גם קבוצה זו הופעלה על ידי הצבא האדום ושיחקה בליגה השנייה של ברית המועצות. מאמן הקבוצה, ולדימיר אלפר, ראה בו חלוץ מרכזי בקבוצה והגביר את אימוניו של חרלמוב שבלט מאוד ביכולתו בקבוצה, כבש 34 שערים ב-40 משחקים ובמרץ 1968 זימן אותו טראסוב בחזרה לצסק"א.
לאחר שהתאקלם בקבוצה, חרלמוב מקבל מקום של קבע בקו הראשון של התקפת צסק"א ולאחר מכן בנבחרת הסובייטית והחל לשתף פעולה עם ולדימיר פטרוב ובוריס מיכאילוב - שיתוף פעולה שיימשך מספר שנים הן בקבוצה והן בנבחרת ברית המועצות. במקביל טראסוב סופג לחץ מצד השלטונות ובעיקר מצד הממונה על ההוקי קרח מטעם מפלגה, אדוארד בוריסוביץ' בלאשוב, שטראסוב הביא לסילוק בנו מהקבוצה. בלאשוב מנסה לשכנע את חרלמוב לפעול נגד טראסוב בשל שיטות האימון הקשוחות שלו, אך חרלמוב מסרב לחתום על המסמכים ומאוחר יותר אף מתוודה על כך בפני טראסוב.
במקביל להתפתחות קריירת המשחק שלו, מנסה חרלמוב לתמרן ביחסיו עם חברתו אירינה סמירנובה. לאחר משחק תצוגה שערורייתי ושיפוט מוטה במשחק בין ספרטק מוסקבה לנבחרת ברית המועצות ובאקט מחאה טראסוב הורה לשחקניו לעזוב את ההיכל, חרלמוב העצבני יוצא לנהוג במכוניתו, במהלך הנסיעה הוא ניסה לעקוף משאית, אולם לא הבחין במשאית נוספת שנסעה מולו ובניסיון להתחמק ממנה הוריד את הרכב מהכביש והתנגש בעמוד חשמל. הוא שבר בתאונה את אחת מרגליו ושתיים מצלעותיו וספג גם זעזוע מוח. חרלמוב עבר סדרה של ניתוחים בעוד קריירת ההוקי שלו עומדת בספק. רק כעבור חודשיים היה יכול לרדת ממיטתו ולהתחיל ללכת. במהרה נכנס להליך מזורז של שיקום. חרלמוב חוזר להתאמן בנבחרת לקראת משחקי הפסגה המתוכננים ומאמן הנבחרת החדש וסבולוד בוברוב, שמונה במקום טראסוב, מציג את חרלמוב כשחקן מרכזי בנבחרת והם טסים לקנדה. בנמל התעופה לפני עזיבתם לקנדה, טראסוב מגיע להיפרד מהם ומזכיר לחרלמוב כי מדובר במשחק גורלי וכי המדינה כולה תצפה בו: "אתה מספר 17 וכל העולם יידע זאת".
שחקני הנבחרת נוחתים במונטריאול. הקנדים שאננים ובטוחים בניצחונם, עד כדי כך שבמסיבת עיתונאים אחד העיתונאים אומר כי במקרה של ניצחון הנבחרת הסובייטית הוא יאכל את עיתון מהדורת הערב של עיתונו ובראיון לטלוויזיה הקנדית שחקני הנבחרת הקנדית בובי קלארק ופיל אספוסיטו מצהירים כי לנבחרת הסובייטית אין אפשרות לנצח.
המשחק מתחיל. הקנדים מובילים כבר לאחר 6 דקות, אך הסובייטים מצליחים להשוות את התוצאה וברבע השני אף להעלות ליתרון 3:2 משער של חרלמוב, שזוכה אגב כך לתשואות מהקהל, הקנדי ברובו. בהפסקה המאמן הקנדי מכריז בפני שחקניו כי לא מדובר במשחק גרידא אלא מלחמה של ממש ושעליהם לגמור את "מספר 17". במהלך המשחק בובי קלארק הכה במכוון בקרסולו הפגוע של חרלמוב באמצעות מקל ההוקי ופצע אותו אך חרלמוב מסרב לרדת מהקרח וחוזר לשחק. בסוף המשחק הוא מצליח להבקיע את שער הניצחון ובסוף המשחק אף זוכה להערכה רבה מצד השחקן פיל אספוסיטו. המשחק מסתיים בתוצאה 7:3 לברית המועצות.
נונק דימיטיס

נונק דימיטיס (בלטינית: Nunc dimittis) המכונה גם שירו של שמעון או תפילת שמעון היא תפילה מתוך הבשורה על פי לוקס בברית החדשה (לוקס ב, 29 - 32) ואחת משלוש התפילות בבשורה זו (יחד עם המגניפיקט והבנדיקטוס). 
התפילה נקראת על שם מילותיה הראשונות בלטינית.

תיאור אמירת התפילה בברית החדשה

על פי המסופר בברית החדשה, בבשורה על פי לוקס, שמעון היה יהודי אדוק, אשר ביקש מרוח הקודש לא למות עד אשר יראה את בא המשיח. כאשר מרים ויוסף, הורי ישו הביאו אותו לבית המקדש השני לטקס פדיון הבן, שמעון ראה את הילד, לקח אותו בזרועותיו ואמר את התפילה.

נוסח התפילה

המקור ביוונית:
Νυν απολύεις τον δούλον σου, Δέσποτα, κατά το ρήμα σου εν ειρήνη,
ότι είδον οι οφθαλμοί μου το σωτήριόν σου,
ο ητοίμασας κατά πρόσωπον πάντων των λαών,
φως εις αποκάλυψιν εθνών και δόξαν λαού σου Ισραήλ.
לטינית (הוולגטה):
Nunc dimittis servum tuum, Domine, secundum verbum tuum in pace
Quia viderunt oculi mei salutare tuum
Quod parasti ante faciem omnium populorum
Lumen ad revelationem gentium, et gloriam plebis tuae Israel.
אנגלית (תנ"ך המלך ג'יימס):
Lord, now lettest thou thy servant depart in peace, according to thy word:
For mine eyes have seen thy salvation,
Which thou hast prepared before the face of all people;
A light to lighten the Gentiles, and the glory of thy people Israel.
עברית:
אדוני, עתה הרשה לעבדך למות בשלום, בהתאם להבטחתי
כי עיניי חזו בישועתך
אשר הבאת, בפני כל האנשים
להיות האור אשר יאיר את הגויים, ולהיות תהילה לישראל עמך.

הלחנה

מלחינים רבים הלחינו את התפילה (לרוב יחד עם תפילת המגניפיקט) מאחר שהתפילה (כמו גם המגניפיקט) נאמרים כחלק מנוסח התפילה האנגליקני של תפילת ערבית ותפילת הלילה. 
התפילה נאמרת גם בתפילת הקומפליטוריום של הכנסייה הקתולית ובתפילת הערבית של הכנסייה היוונית אורתודוקסית.
GTK

עיצוב

GTK+‎ היא תוכנת ערכת כלים מונחית־עצמים הכתובה בשפת התכנות C. היא עושה שימוש במערכת GObject למכוונות העצמים שלה. בשרת התצוגה X11, נעשה שימוש ב־Xlib לציור יישומונים. השימוש ב־Xlib מספק גמישות ומאפשר ל־GTK+‎ לפעול בפלטפורמות בהן מערכת X Windows אינה זמינה. בעוד GTK+‎ מיועדת בעיקר למערכת X Windows, היא עובדת על פלטפורמות אחרות, לרבות Microsoft Windows ו־Mac OS X. קיימת תמיכה ב־HTML5 ובמערכת Wayland בגרסה נסיונית, הנמצאת בפיתוח מואץ.
ניתן להגדיר ולשנות את מראה יישומוני GTK+‎. הדבר נעשה באמצעות מנועי תצוגה שונים. קיימים מספר מנועי תצוגה המנסים לחקות את מראה היישומונים על פלטפורמות שונות.

התפתחויות עתידיות

מפתחים חושבים על כיוונים חדשים לספרייה, כולל הסרה של רכיבי ה־API המוקטנים והוספת מערכת משולבת תרשים הסצנה, בדומה לספריית הגרפיקה Clutter, שזה למעשה שילוב של GTK+‎ עם OpenGL.

דוגמה לתוכנית GTK+‎ בשפת התכנות C

הקוד הבא מציג תוכנית "שלום עולם" עם GTK+‎ בשפת התכנות C. תוכנית זו יוצרת חלון עם הכותרת "שלום עולם!" ותווית עם טקסט דומה:
#include <gtk/gtk.h>int main (int argc, char **argv){
 GtkWidget *window;
 GtkWidget *label;

 gtk_init (&argc, &argv);

 /* יצירת החלון הראשי, היישמון העליון ביותר */
 window = gtk_window_new (GTK_WINDOW_TOPLEVEL);

 /* קביעת כותרת החלון */
 gtk_window_set_title (GTK_WINDOW (window), "שלום עולם!");

 /* ** RTL כאשר יתקבל מהמשתמש אירוע המבקש לסגור את החלון ** gtk_main_quit אז נקרא לפונקציה ** RTL פונקציה זו תפסיק את הלולאה הראשית על ידי החזרת ערך 0 */
 g_signal_connect (window, "destroy", G_CALLBACK (gtk_main_quit), NULL);

 /* יצירת יישומון "תווית" וקביעת הטקסט שהוא יציג */
 label = gtk_label_new ("שלום עולם!");

 gtk_container_add (GTK_CONTAINER (window), label); /* הכנסת יישומון התווית לחלון הראשי */

 gtk_widget_show_all (window); /* הצגת היישומונים */

 gtk_main (); /* התחלת הלולאה הראשית, מבלי לעשות דבר עד לקבלת אירוע בקשה לסגירת החלון */

 return 0;}
באמצעות GCC ו־pkg-config, עם מסוף יוניקס (או MinGW או Cygwin על חלונות), ניתן להדר קוד זה עם הפקודה הבאה (בהנחה שקוד המקור נמצא בקובץ "helloworld.c"):
gcc -Wall -o "helloworld" "helloworld.c" `pkg-config --cflags --libs gtk+-3.0`

דוגמה לתוכנית GTK+‎ בשפת התכנות Vala

הקוד הבא מציג תוכנית "שלום עולם" עם GTK+‎ בשפת התכנות Vala. תוכנית זו יוצרת חלון עם הכותרת "שלום עולם!" ותווית עם טקסט דומה:
using Gtk;int main (string[] args){
 Gtk.init (ref args);

 var window = new Window ();
 window.title = "שלום עולם!";
 window.border_width = 10;
 window.window_position = WindowPosition.CENTER;
 window.set_default_size (350, 70);
 window.destroy.connect (Gtk.main_quit);

 var label = new Label ("שלום עולם!");

 window.add (label);
 window.show_all ();

 Gtk.main ();

 return 0;}
הידור הקוד, באמצעות המסוף, מצריך כמובן הכללת הספרייה GTK+‎, מתבצע כך (בהנחה שקוד המקור נמצא בקובץ "helloworld.vala"):
valac --pkg gtk+-3.0 helloworld.vala

שימוש

GTK+‎ נמצא בשימוש נרחב, בעיקר בסביבות דמויות יוניקס. החל מעורכי טקסט פשוטים, המשך בסביבות פיתוח משולבות, בדפדפנים ובתוכנות לעיבוד גרפיקה וקטורית, וכלה במנהלי חלונות ובסביבות שלמות. להלן חלק מהעושים שימוש ב־GTK+‎.
בגוף אחד

עלילה

מוניקה סראנו היא פסנתרנית עשירה ומפורסמת, ואם לשתי בנות מתבגרות. היא נשואה בשנית לגבר צעיר ממנה בשם חררדו, שבו היא מאוהבת, ואינה יודעת שלמעשה התחתן איתה רק בשל בצע כסף. מאחורי גבה, חררדו מנהל רומן עם אלנה, אחייניתה השאפתנית והמרושעת של מוניקה, שזוממת להרוג אותה.
כשאלנה מוציאה את מזימתה לפועל והורגת את מוניקה, נפשה של זו אינה יודעת מנוח והיא שבה ונולדת בגוף אחר. גוף זה שייך לאדריאנה, אישה צעירה ויפה שהיה לה הכול – גבר אוהב, עתיד מבטיח וחלומות גדולים, שנגדעו בידיו של גנגסטר מסוכן, כעת, כשנשמתה בגופה של אדריאנה, מוניקה תעשה הכול כדי להגן על בנותיה ולהוציא את הצדק לאור, בעוד נשמתה של אדריאנה נודדת בעולם. אבל אדריאנה משתוקקת להחזיר לעצמה את חייה ואת אהובה דייגו, והיא מחליטה להשיב אליה את גופה בחזרה. אולם מוניקה תתנגד לכך ותסרב לצאת מגופה של אדריאנה עד שמשימתה בעולם הזה תושלם.
יאסיון

במיתולוגיה היוונית, יאסיון (ביוונית: Ιασίων) או יאסוס הוא אל למחצה, בנם של זאוס ואלקטרה ואחיו של דארדאנוס. לפי המסורת, יאסיון היה מייסד טקסי המיסטיקה באי היווני סאמותראקי.
יחד עם דמטר היה יאסיון אביהם של התאומים פלוטוס ופילומלוס, ובן נוסף בשם קורייבס. יאסיון נהרג כשהוכה בברק בידי זאוס בשל ההיבריס שלו.
על פי האגדה, בחגיגת נישואיהם של קדמוס והרמוניה, פותה יאסיון על ידי דמטר ושכב עמה בשדה. כאשר חזרו השניים אל החגיגה, ראה זאוס את גבה המלוכלך של דמטר, ניחש את אשר קרה, ובתגובה הרג את יאסיון.
Y(4140)

(4140)Y הוא חלקיק תת-אטומי שהתגלה בניסוי במאיץ הלאומי על שם אנריקו פרמי (Fermilab) באילינוי שבארצות הברית, ופורסם לקהילה המדעית ב-17 במרץ 2009.
החלקיק נוצר בהתפרקות מזון B⁺. הוא התגלה לאחר בחינת 20 מילארדי התנגשויות פרוטונים ואנטי-פרוטונים, שם זוהה כי בחלק קטן של המקרים הייתה ההתפרקות שונה מההתפרקות המוכרת, והפיקה את החלקיק (4140)Y.
מסת המנוחה שלו היא 4143.0 ± 2.9 ± 1.2 MeV/c², ומכאן שמו.
ג'ינס אמהות

מאפיינים

ג'ינס האמהות/גרושות מתאפיין בגזרה גבוהה, למעלה מגובה הטבור. הג'ינס מופיע לרוב בצבע כחול-בהיר אחיד, ללא סימני שפשוף.
מושב לצים

מושב לצים הוא ביטוי מקראי המופיע במזמור הראשון בספר תהלים:
(א) אַשְׁרֵי הָאִישׁ אֲשֶׁר לֹא הָלַךְ בַּעֲצַת רְשָׁעִים וּבְדֶרֶךְ חַטָּאִים לֹא עָמָד וּבְמוֹשַׁב לֵצִים לֹא יָשָׁב. (ב) כִּי אִם בְּתוֹרַת ה' חֶפְצוֹ וּבְתוֹרָתוֹ יֶהְגֶּה יוֹמָם וָלָיְלָה.
— ספר תהלים, פרק א', פסוקים א'-ב'
לביטוי פרשנות רחבה, שעיקרה הוא מושב משותף של אנשים שאינם עוסקים בדברי תורה וחכמה וכתוצאה מכך ישיבתם מאופיינת בקלות דעת וחוסר רצינות כלפי כל דבר ועניין, וזו תכונה שלילית בראי היהדות.
לפי המשנה במסכת אבות, על אדם להעביר את זמנו בעיסוק מהותי ומועיל, ולא להשחית את זמנו לריק בבטלה או בבדיחות הדעת. אם צריך לעבוד - יש לעבוד, אם הזמן לאכול - יש לאכול, ואם אין משהו קונקרטי שיש לבצעו, מוטב לקרוא וללמוד דברי תורה.
הגמרא במסכת קידושין מגדירה "לץ" מי שאינו עוסק במקרא, במשנה או ב"דרך ארץ" - פרנסה. כלומר: מי ש"מבלה" את זמנו, בהבלים. במסכת עבודה זרה מגדירה הגמרא כ"מושב לצים" ישיבה בתיאטראות שעיסוקם הוא להצחיק את האנשים, פעילות שכל מטרתה היא בידור והנאה רגעית. מכאן גוזרים רבים ביטול או אף איסור על ישיבה משותפת באירועים בידוריים, צפייה בתוכניות וסרטים שאין בהם תועלת או הרחבת דעת, צפייה באירועי ספורט וכיוצא בזה.
Journal of the Chemical Society

Journal of the Chemical Society הוא כתב עת מדעי לכימיה, אשר יצא לאור לראשונה בשנת 1849 על ידי האגודה הכימית, ואשר תחילה נקרא Quarterly Journal of the Chemical Society. עם איחודה של האגודה הכימית בשנת 1980 עם עוד מספר אגודות נוצרה האגודה המלכותית לכימיה, אשר מוציאה כיום לאור את כתב העת.
משפט קניג (תורת הקבוצות)

הוכחה

תהי \textstyle f : \sum_{i \in A} B_i \rightarrow \prod_{i \in A} C_i פונקציה, ונניח כי |B_i| < |C_i|, לכל i. נראה כי הפונקציה הזו איננה על.
לכל i \in A, נגדיר את הפונקציה fᵢ על ידי צימצום הפונקציה f לקבוצה Bᵢ בקלט וצמצום הפלט רק לקואורדינטה ה-i שלו. אם נחשוב על איברי המכפלה כפונקציות עם קלט ב-A, אז f_i(x) = f(x)(i) עבור x \in B_i. הפונקציה הזו, f_i : B_i \rightarrow C_i, לא תהיה על בגלל שמתקיים |B_i| < |C_i|. לכן, ניתן לבחור c_i \in C_i שאינו בתמונה של fᵢ.
נטען כי האיבר c = \langle c_i | i \in A \rangle \in \prod C_i לא נמצא בתמונת f, ובכך נסיים את ההוכחה. אחרת, היה לו מקור, b \in B_i, \,i \in A. אבל אז, הקואורדינטה ה-i של c, הייתה נמצאת בתמונה של fᵢ, וזו סתירה לצורה בה בחרנו את c.
השימוש באקסיומת הבחירה נעשה בשלב האחרון, בו טענו כי c קיים (או באופן שקול, כאשר בחרנו לכל i את cᵢ). ללא אקסיומת הבחירה קיים אוסף של קבוצות לא ריקות שמכפלתו ריקה. אוסף זה יסתור את משפט קניג באופן טריוויאלי.
דייב מארי

חייו

מארי גדל במשפחה ענייה, אשר עברה לעיתים קרובות ממקום אחד למשנהו. בגיל 15 החל לגלות עניין ברוק, לאחר ששמע את וודו צ'יילד של ג'ימי הנדריקס. בעודו נער הקים את הלהקה הראשונה שלו, שנקראה Stone Free. הלהקה כללה גם את אדריאן סמית', שהפך אחר-כך לאחד מחברי איירון מיידן. מארי היה חבר בעוד מספר להקות לפני שפגש את סטיב האריס והצטרף לאיירון מיידן לראשונה. הוא עזב את הלהקה לתקופה קצרה לאחר שרב עם הסולן דאז, דניס וילקוק. מארי הצטרף לסמית', ללהקת ארצ'ין והקליט תקליט שדרים אחד, "Black Leather Fantasy". לאחר מכן הוא עזב את ארצ'ין והצטרף מחדש לאיירון מיידן, לאחר שווילקוק עזב את הלהקה.
סטוונגר

קשרים עם ישראל

בעיר פועלת קהילה נוצרית-פרוטסטנטית גדולה המתפעלת "אגודת ידידים של מדינת ישראל" בראשותו של מר ארנה קרלסן. אגודה זו תומכת באופן גלוי בישראל, מגייסת תרומות רבות ואף מארחת באופן קבוע בעיר קבוצות של נפגעי טרור ישראלים.
סטוונגר היא עיר תאומה של נתניה.
דריה מעוז

דריה מעוז (נולדה ב-1969) היא סופרת, סוציולוגית, ואנתרופולוגית ישראלית.

ביוגרפיה

נולדה וגדלה בירושלים לרבקה ולמשה מעוז. בתקופת שירותה הצבאי הייתה כתבת בביטאון חיל האוויר הישראלי. למדה משפטים והתמחתה בבית המשפט המחוזי. לאחר הסמכתה עבדה כעורכת דין במשך חצי שנה, אך מיד שבה לכתיבה. היא הגישה את התוכנית "מפתח הלב" ברדיו ירושלים.
מעוז עבדה כעיתונאית בעיתונים שונים כמו ידיעות אחרונות, מסע אחר, ליידי גלובס, לאשה. סיימה תואר שני ותואר שלישי במחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטה העברית, נושא מחקרה היה התרמילאים הישראלים בהודו. מעוז חקרה את נושא התרמילאים הישראלים בסיני. היא המשיכה לפוסט-דוקטורט באוניברסיטת בן-גוריון.
מעוז מלמדת במכללת הדסה בירושלים. תחומי התמחותה כיום הם זוגיות והורות.
מעוז נשואה ואם לשני בנים. אחותה היא פרופסור יפעת מעוז.
חולם בספרדית (שיר)

רקע

שלמה יידוב עלה לישראל עם משפחתו בגיל 13 מארגנטינה. משפחתו התיישבה בירושלים ויידוב רכש את השפה העברית ונקלט בישראל.
השיר נכתב על ידי אהוד מנור, והוא נכלל באלבום "חולם בספרדית" שהוציא יידוב.
בשיר מספר הדובר כי הוא למד את השפה העברית ומתנהל איתה ללא קושי. עם זאת, כמי ששפת אמו היא ספרדית, מספר הדובר כי בלילה הוא חולם בספרדית, ולא בשפה העברית בה הוא משתמש באופן יומיומי.
במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשמ"ח (1988) דורג השיר במקום ה-47.