יעקב רוטבליט

ביוגרפיה

רוטבליט נולד בחיפה בשנת 1945. 
היה חניך ב"אגודת יורדי ים זבולון" וב"השומר הצעיר". 
לאחר סיום לימודי התיכון ב"חוגים", התגייס לנח"ל עם גרעין השומר הצעיר "שדמה", שנועד להשלים את קיבוץ מצר. לאחר השחרור מצה"ל, בהיותו סטודנט באוניברסיטה העברית בירושלים, ב-1967, פרצה מלחמת ששת הימים. הוא לחם כמפקד מחלקה בגדוד 63 של החטיבה הירושלמית. במהלך הקרב בשכונת אבו תור נפצע רוטבליט קשה בידו ואיבד רגל.
בשנות ה-70 הכיר לו דורי בן זאב את מי שתתפרסם לימים כמורה רוחנית, רינה שני. הם עברו לגור יחד וחיו כשנה בקליפורניה, אולם בסופו של דבר רוטבליט חזר ארצה. ב-1982 נישא לאורנה, שהביאה איתה את בתה בת ה-5 מנישואיה הראשונים, לימים הזמרת עלמה זהר. אורנה ילדה שתי בנות ובן, ונפטרה בשנת 1998 לאחר מחלה. רוטבליט הקדיש לה את השיר "דרכנו" שהולחן על ידי יזהר אשדות ובוצע על ידי דני בסן. למעט שנים אחדות שבהן שהה במקומות נוספים בארץ ובחו"ל, רוטבליט מתגורר מאז 1966 בירושלים.
בשנת 1968 הוקלט לראשונה שיר פרי עטו של רוטבליט, "זמר שכזה", ולאחריו "שיר לשלום" (1969), אשר בוצע לראשונה על ידי להקת הנח"ל והסולנית מירי אלוני וזכה לפופולריות רבה, ובין השאר הושר על ידי יצחק רבין בעצרת השלום, שבסיומהּ נרצח.
רוטבליט כתב מילים לעשרות שירים ידועים, בהם "אמא אדמה", "כמה טוב שבאת הביתה", "אני רואה אותה בדרך לגימנסיה", "קפה טורקי", "שבתות וחגים", "באה מאהבה", "אחרי עשרים שנה", "חוזה לך ברח", "לוח וגיר", "דברים שרציתי לומר", "רואים רחוק רואים שקוף", "בנימין זאב" ו"דרכנו". בין האמנים שהלחינו ושרו את שיריו: יהודית רביץ, שלום חנוך, שמוליק קראוס ,מתי כספי, נורית גלרון, ריקי גל, קורין אלאל, יהודה פוליקר, שלמה ארצי, מיקי גבריאלוב, ג'וזי כץ, להקת תיסלם, כיף התקווה הטובה, להקת אחרית הימים, השלושרים, יגאל בשן, אריאל זילבר, יזהר אשדות, נינט טייב ותמר אייזנמן.
שיתופי פעולה עם אמנים הניבו אלבומים שלמים, בהם: אריק איינשטיין ("בדשא אצל אביגדור" 1971), יהודית רביץ ("באה מאהבה" 1987), דני בסן ("דני בסן" 1986), שמוליק קראוס ("גלגל מסתובב" 1982, "אחרי עשרים שנה" 1988, "ידידותי לסביבה" 1994, "יום רודף יום" 2003). 
אחדים משיריו של רוטבליט הפכו לשירי נושא של סרטי קולנוע: "סוסעץ", "העיט" ו"מכת שמש". השיר "רואים רחוק רואים שקוף" היה לשיר הנושא של סדרת הטלוויזיה "מעורב ירושלמי" (2003), והשיר "דרכנו" לשיר הנושא של סדרת הטלוויזיה "הבורגנים" (2001).  
בשנת 1998 סיכמה חברת "הד ארצי" חלק מיצירתו של רוטבליט באלבום אוסף כפול, "דברים שרציתי לומר", ובו 36 משיריו הבולטים, המבוצעים על ידי אמנים ידועים. בשנת 1999 התקיים במסגרת פסטיבל ישראל ערב מחווה לרוטבליט ולשיריו. בשנת 2004 יצא בהוצאת NMC אוסף כפול נוסף מיצירתו, "שיר לכל עת", ובו 36 שירים, חלקם יצאו לראשונה על גבי תקליטור, בהם: "עגילים וג'ינס קרוע" המוקדש להרוגי הפיגוע בציר פילדלפי, "מתה האמת הישנה", ו"שיר לכל עת".
בשנת 1998 זכה רוטבליט בפרס אקו"ם על מפעל חיים. בשנה זו, נערך גם מופע מחווה ליצירתו ועבודתו של רוטבליט בתיאטרון ישראל אשר שולב בפסטיבל ישראל, ירושלים. בשנת 2002 קיבל תואר "עמית כבוד" של בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה בירושלים. 
בנוסף לכתיבתו הפזמונאית, עסק רוטבליט לאורך השנים גם בכתיבה עיתונאית. בשנים 1970–1973 פרסם טור סאטירי שבועי בשם "שחק אותה" במוסף "הארץ" וכן מדור נוסף בשם "גלגל אותה" בגיליון אמצע השבוע של העיתון. לאורך השנים פרסם טורים אישיים, רשימות וכתבות בעיתונים חדשות, העולם הזה, דבר, דבר אחר, צלול, מעריב, מוניטין והעיר. 
לצד פועלו כפזמונאי וכעיתונאי, הוציא רוטבליט חמישה אלבומי סולו שאותם הלחין, כתב וביצע בעצמו: "כך שחררתי את ירושלים" (1978), "מכתבים מבית רביעי" (1989), "מדינת היהודים/קטעים" (2004), "מדינת היהודים/חלק ב'" (2005) ו"צומת עלעול" (2011).  
בשנת 2011 החל לעבוד על פרויקט החצר האחורית יחד עם תומר יוסף, איתמר ציגלר וגדי רונן. בשנת 2013 יצא האלבום לאור לאחר שחברי הלהקה פתחו במסע גיוס כספים לאלבום באמצעות מימון המונים בלבד, ללא חברת תקליטים. רוטבליט כתב את מילות כל ארבעה עשר השירים באלבום זה, הנושא את שם הלהקה. בשנת 2017 הוציאה הלהקה את אלבומה השני.
בין השנים 2006–2010 כיהן רוטבליט כיו"ר דירקטוריון אקו"ם.