המרכז הרפואי ת"א ע"ש סוראסקי

היסטוריה

בית החולים נוסד בשנת 1914 על ידי ארגון נשות הדסה במבנה קטן בנחלת בנימין. עם התרחבות העיר עבר למבנה ברחוב בלפור, שהיה מוכר כבית החולים הדסה-בלפור. בשלהי שנות העשרים של המאה ה-20, כאשר גדלה אוכלוסיית תל אביב וסביבתה, ובעקבות מאורעות תרפ"ט, נוצר צורך רב בבית חולים נוסף לבית החולים הדסה ברחוב בלפור. בשנת 1934 הקצתה עיריית תל אביב שטח שנרכש בפרדס פורטליס (כיום המקום בו שוכן בניין העירייה), ושלחה משלחת עירונית ובה אדריכל, מהנדס העיר ומנהל בית החולים העירוני למצרים, ללמוד ולתכנן בית חולים מודרני. אירועי מלחמת העולם השנייה ומלחמת העצמאות השהו את התכנון והביצוע. ורק לאחר מלחמת העצמאות הקצתה העירייה שטח חדש באזור המושבה שרונה, בין שדרות דוד המלך לדרך פתח תקווה. התכנון הופקד בידי האדריכלים אריה שרון וב. אידלסון, בהתייעצות עם מנהל בית החולים העירוני (הדסה) ד"ר אברמוביץ והרופא הראשי של בית החולים תל השומר (ולשעבר מנהל בית החולים בילינסון) פרופ' הרי הלר. אבן הפינה נורתה בשנת 1951, בעת כהונתו של ראש העיר ישראל רוקח, אולם הבנייה הושלמה רק כעבור 10 שנים ובית החולים נפתח לציבור ב-1 בפברואר 1961, כאשר ראש העיר היה מרדכי נמיר.
עם פתיחת בית החולים איכילוב, בניהולו של ד"ר יצחק קויש, אוכלסו בשש קומות המבנה, המחלקות והמכונים הבאים: פנימית א' בניהולו של ד"ר אליהו (אילקה) לוריא (42 מיטות), פנימית ב' בניהולו של פרופ' פריץ דרייפוס (60 מיטות), כירורגיות א'-ב' בניהולו של פרופ' מכס מרכוס (50 מיטות), כירורגית ג' בניהולו של ד"ר אריה אלוטין וסגניו ד"ר משה סולובייצ'יק וד"ר מנדל סטבורובסקי (25 מיטות), אורתופדיה, בניהולו של פרופ' ש.א. ויסמן, וסגניו ד"ר עובד חרמוש וד"ר רפאל סלמה, אורולוגיה בניהולו של ד"ר זאב שמשוני, אף-אוזן-גרון (15 מיטות), מחלקת עיניים בניהולו של ד"ר אפרים סיני, נוירולוגיה בניהולו של פרופ' מקס שטרייפלר (18 מיטות), מחלקה למחלות לב בניהולו של ד"ר ש. לב (10 מיטות), מחלקת הרדמה והתאוששות בניהולו של פרופ' מרדכי חן, (בקומה השישית), היחידה לכירורגיה מקסילופציאלית בניהולו של ד"ר שלום סלובס, בנק הדם, בניהולו של משה רבינוביץ, מכון רנטגן בניהולו של פרופ' שמואל שור (קומת קרקע), ומכון פתלוגי בניהולו של ד"ר מינארט לבנטאל (ברחוב דפנה). בשנת 1964 נפתחה מחלקה לנוירוכירורגיה בניהולו של פרופ' אלברט ברטל, בינואר 1965 נפתחה מחלקת כירורגיית ילדים בניהולו של הכירורג הפרופ' משה סולובייצ'יק, אשר ניהל את כירורגית ב', בסוף 1965 נפתחה המחלקה לכירורגיית כלי דם בניהולו של הכירורג פרופ' מנדל סטבורובסקי אשר ניהל את כירורגיית ג'. בשנת 1975 נפתחה המחלקה הגריאטרית בניהולו של ד"ר רפאל שן. בשנת 1980 הקים הפרופ' ברנרדו וידנה את המחלקה לניתוחי חזה ולב.
ד"ר אריה הראל נתמנה למנהל שלושת בתי החולים העירוניים: איכילוב, בית היולדות הקריה והדסה.
בית החולים איכילוב עדיין לא היה בעל מינוי אקדמי (הפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב עדיין לא נפתחה), וחמשת הפרופסורים הוסמכו ברובם באוניברסיטה העברית בירושלים.
בית החולים נקרא על שמו של משה איכילוב, סגן ראש העירייה ויו"ר הוועד המנהל של בית החולים העירוני, שנפטר בשנת 1957. בשנת 1973 נחתם חוזה בין אגודת ידידי בית החולים "איכילוב" לבין ממשלת ישראל ועיריית תל אביב-יפו, באשר לקריאת בית החולים על שם הנדבן המקסיקני אליאס סוראסקי. בשנת 1980 נפלה החלטה משותפת של שר האוצר ושר הבריאות לאחד את שלושת בתי החולים העירוניים, שפעלו בתל אביב באותו הזמן: בית החולים איכילוב, בית היולדות הקריה (נפתח ב-1951) והמוסד האשפוזי הוותיק ביותר של תל אביב - בית החולים הדסה (תל אביב).
בשנת 1980 נחנך בניין מרכז השיקום ע"ש אידה סוראסקי. בשנת 1986 הונחה אבן הפינה לבית החולים "דנה", שנפתח באוקטובר 1991. בשנת 1992 נסגר סופית מתחם הדסה תל אביב וכל המחלקות הועברו למתחם המרכז הרפואי. ביולי 1997 הועבר בית היולדות הקריה ונפתח ביה"ח "ליס" ליולדות, ובספטמבר 1997 הונחה אבן הפינה למגדל אריסון שנפתח בשנת 2001. באוגוסט 2007 הונחה אבן הפינה לבניין הלב על שם סמי עופר וחלק מן הבניין המקורי של בית החולים איכילוב נהרס לצורך זה.
מערך הטראומה של בית החולים נקרא על שם יצחק רבין, אשר הובא לבית החולים לאחר ההתנקשות בחייו בעצרת השלום בכיכר מלכי ישראל, ונפטר שם למרות מאמצי הצוות הרפואי.

סגל בית החולים

כיום (2016) עובדים במרכז הרפואי ת”א 1,131 רופאים, מהם 675 מומחים, 215 מנהלי מחלקות ויחידות, 103 בעלי תואר פרופסור. מספר עובדי הסיעוד הוא 1,759 (95.6% מהם אחיות מוסמכות), וכן 1580 עובדי מינהל ומשק. במרכז 43 מחלקות אשפוז ובהן 1,050 מיטות אליהן מתקבלים מדי שנה 94,000 מתאשפזים. ב-150 המרפאות מבקרים מדי שנה 1,112,000 איש. בבית חולים ליס כ-10,200 לידות. האגף הכירורגי עורך מעל 25,000 ניתוחים ובחדרי המיון מבקרים כ-181,000 איש מדי שנה.
רב בית החולים נכון ל-2016 הוא הרב אברהם רזניקוב.

מבנה

המבנה המרכזי של המרכז הרפואי הוא מגדל האשפוז על שם תד אריסון. המגדל נבנה בתרומתם של תד אריסון ובתו שרי אריסון. המגדל מתנשא לגובה של 13 קומות, ובראשו מנחת המסוקים. כמו כן במגדל ממוקמת הספרייה הרפואית. 
בפברואר 2008 החלה הקמת בניין הלב על שם סמי עופר ובמרץ 2011 החלו לעבור המחלקות הראשונות, קרדיולוגיה וניתוחי לב-חזה. שטח הבניין כ-56 אלף מ"ר ב-17 קומותיו (4 מהן תת-קרקעיות) והוא מאכלס את כלל המערך הקרדיולוגי, מערך המוח ומחלקות נוספות. מתחת לקרקע נבנה בית חולים חירום ממוגן חל"כ הכולל למעלה מ-700 מיטות בקומות החניון. במרכז הרפואי ישנה גם מלונית ליולדות בשם "בייבי ליס" ומחוץ למרכז ממוקם בית המלון "ויטל", שנבנה בשביל משפחות החולים.