google/wiki40b huggingface dataset:
לורנס ניקולסון

ביוגרפיה

ניקולסון נולד בטורונטו שבקנדה. ב-1979 סיים לימודיו במכללה הצבאית של קרוליינה הדרומית ("סיטאדל"). את הלימודים עשה במסגרת תוכנית הכשרת קציני המילואים של חיל הנחתים.
שירת כמפקד מחלקה בגדוד השלישי של דיוויזיית הנחתים הראשונה, כקצין גיוס של חיל הנחתים ומפקד מחלקה בבית הספר לקצינים של המארינס. פיקד על פלוגה רובאית בגדוד השלישי של רגימנט הנחתים השביעי ועל פלוגה בגדוד הראשון של רגימנט הנחתים התשיעי. בשנים 1990–1993 הדריך באקדמיה הימית של ארצות הברית ולאחר מכן יצא ללימודים במכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית והשלים תואר שני. ב-1994 הוצב בירושלים כחלק מכוח המשקיפים של UNTSO. בשנים 1995–1997 שירת כסגן מפקד גדוד הסיור הממוכן השני של דיוויזיית הנחתים השנייה ובשנים 1997–1999 שימש קצין אג"ם של הדיוויזיה.
ב-1999 מונה למפקד הגדוד השני ברגימנט הנחתים השני. התקופת פיקודו נשלח הגדוד לאזור קוסובו כחלק מיחידת המשלוח ה-26 של הנחתים. ב-2001 מונה לסגן מפקד רגימנט הנחתים השני. למד במכללת ההגנה של נאט"ו ברומא ושירת כקצין תכנון במטה נאט"ו בבריסל.
ביולי 2004 מונה לקצין אג"ם של דיוויזיית הנחתים הראשונה שהוצבה ברמאדי שבעיראק. ב-14 בספטמבר 2004 מונה למפקד רגימנט הנחתים הראשון שהוצב בפלוג'ה, באותו היום נפגע מפצצת מרגמה שהרגה את קצין הקשר שלו. ניקולסון נפצע באורח קשה ופונה לגרמניה ולאחר מכן למרכז הרפואי הלאומי של הצי במרילנד. לאחר מספר ניתוחים ותקופת שיקום חזר בסוף השנה לשירות בעיראק. ביולי 2005 מונה למפקד רגימנט הנחתים החמישי שהוצב בפלוג'ה בשנים 2006–2007. במהלך הלחימה בעיראק נהרגו 221 מחיילי הרגימנט ונספחיו. על פועלו עוטר ניקולסון באות לגיון ההצטיינות עם סימון V לאומץ לב.
לאחר שהועלה לדרגת בריגדיר גנרל מונה לסגן מפקד פיקוד פיתוח הלוחמה של הנחתים בבסיס קוונטיקו. פיקד על חטיבת המשלוח השנייה של הנחתים שהוצבה במחוז הלמנד באפגניסטן. שימש עוזרו הצבאי הבכיר של סגן מזכיר ההגנה של ארצות הברית וקצין אג"ם של כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי באפגניסטן.
ביוני 2013 מונה למפקד דיוויזיית הנחתים הראשונה, וב-11 בספטמבר 2015 הועלה לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד כוח המשלוח השלישי של הנחתים שמפקדתו באוקינאווה שביפן. הוא שירת בתפקיד עד אוגוסט 2018.
קול קורא

קול קורא הוא פרסום רשמי מטעם גוף או אדם. לקול קורא שתי פונקציות ידועות:

1. תהליך בעל קווי אופי דומים למכרז - במקרה זה, מיועד הקול קורא לחבר בין תקציב ייעודי למבצע. לפיכך, תוכני הקול קורא יכללו לרוב: פירוט העבודה הנדרשת; תקציב ייעודי שהגוף המפרסם מוכן להעמיד לטובת העבודה; תנאים להגשת תוכנית עבודה; תנאי סף של מגישי ההצעה (גיל מסוים, ניסיון בתחום מומחיות וכיוצא בזה); קריטריונים שמשמשים את הגוף המפרסם לבחירת ההצעה הטובה ביותר.
 
2. העלאת תשומת לב ציבורית - במקרים אלו, הקול קורא יעסוק בסוגיה, אירוע או מיזם - אליו מתבקשים בני אדם או ארגונים להצטרף, לתרום מהונם וממשאביהם, או להגיש מועמדות כדי להצטרף לקבוצת עניין לקידום נושא מסוים.

מקור הביטוי ושימושיו

מקור הביטוי הוא בפסוק בספר ישעיהו: "קול קורא במדבר". בהקשר המקורי ישנן שתי פרשנויות לביטוי.

קריאה שאינה נשמעת

מאחר שמדבר הוא מקום שומם, קריאה בקול רם לא תעזור לקורא וככל הנראה לא תשמע על ידי איש. לפיכך הביטוי מבטא אמירה חסרת תוחלת. למשל: "אורי ביקש מחבריו לעזור לו בהובלת חפציו לביתו החדש, אולם דבריו היו כקול קורא במדבר".

קריאה שנשמעת על ידי כולם

רוביק רוזנטל, עתונאי וחוקר השפה העברית ומקורותיה, טוען שמשמעותו של הביטוי השתבשה עקב שינוי בפיסוק המשפט המקורי בתרגום השבעים ובברית החדשה. 
לפי הסבר זה, מובנו התנ"כי המקורי של הביטוי הוא להביע כיצד כולם נשמעים כאשר אלוהים קורא. רוצה לומר, אפילו במדבר ישמעו כאשר אלוהים קורא.
כיום השימוש מופיע בעיקר במילים "קול קורא" כשמשמעותו קריאה לציבור. בשימוש "קול קורא במדבר" משתמשים בדרך כלל במשמעות קריאה שאינה נשמעת.

שימוש מודרני

הביטוי נמצא בשימוש עברי מודרני החל מראשית הציונות, כאשר משמעות הפרסום היא לרוב העלאת תשומת הלב הציבורית לנושא. 
דוגמה טובה לשימוש בביטוי מצויה במאמרו המפורסם של יוסף ויתקין בשם עמנו וארצנו קול קורא מ-1903, בו הוא קורא ליהודים באירופה לעלות לארץ למרות הקשיים הרבים.

מכרז

במרוצת השנים, החל הביטוי "קול קורא", להיות בשימוש של פרסומים שונים בעלי אופי דומה למכרז. בין אם לגיוס עובדים וספקים או לביצוע עבודה כלשהי. יחד עם זאת, עדיין נותר השימוש בביטוי בפרסומים שונים הקוראים להתגייסות ציבורית לנושא מסוים.

נושאים וארגונים המפרסמים קול קורא

קולות קוראים יכולים להתפרסם במגוון של נושאים, מטעם מגוון של ארגונים (עמותות, משרדי ממשלה, חברות עסקיות, התאגדויות וכיוצא בזה).
מטרת ה"קול קורא", היא בדרך כלל לנצל תקציב מסוים, על ידי פרסום הזמנת עבודה ייעודית אשר כוללת תנאי סף וסעיפים לביצוע.
הציבור הרחב מתבקש להיענות לקריאה זו על ידי מילוי טפסים ייעודיים מאת המפרסם.
בתום הליך ברירת הבקשות שהוגשו, נבחרים הזוכה או הזוכים לפי הקריטריונים שנקבעו מראש ופורסמו ב"קול קורא".
רוב משרדי הממשלה מפרסמים קולות קוראים אותם ניתן למצוא כדרך קבע בפרסומים באתר הרשמי של משרדי הממשלה.
"קול קורא" עוסק לרוב בסוגיה (למשל, קידום אומנות מקומית), אירוע (למשל, ארגון כנס למשרד ממשלתי) או מיזם (למשל, הקמת מערך לוגיסטי לרשות מוניציפלית). בנוסח ה"קול קורא" מתבקשים בני אדם או ארגונים להצטרף או להגיש מועמדות. 

לעיתים, זכייה ב"קול קורא" משמעה קבלת כספי מימון לטובת נושא מסוים שה'קול קורא' מעוניין לקדם, אולם הדבר קשור באופי ה"קול קורא" ובזהות הגוף המפרסם ומטרותיו. 

בשונה ממכרז, המפנה בדרך כלל אל מיזם עשייה מוגדר ששכר בצדו; "קול קורא" פונה אל הציבור במגוון תחומים כגון:
התנדבות והשתתפות ביעדים חברתיים, כנסים אקדמיים וכתיבת עבודות מחקר, ביצוע תוכנית/פרויקט מתמשך על ידי ספקים ועוד.
יחסי קטר–רומניה

רומנים בקטר

בקטר חיה קהילה קטנה של כ-2000 רומנים בסוף שנת 2014, חלקם במעמד תושב וחלקם במעמד אזרח.
יצחק זאב אלטשולר

יצחק זאב (איצ'ה-וולה) אלטשולר (1866 – 26 בספטמבר 1934) היה מאנשי העלייה הראשונה וממייסדי המושבה רחובות. מראשי פעילי אגודת מנוחה ונחלה ברחובות.

ביוגרפיה

נולד בעיירה בובר שבפלך מוהילב שברוסיה הלבנה (האימפריה הרוסית), לבנימין-נחמן ולחיה אלטשולר. סבו שמאי-הלל היה אב בית הדין של העיירה. סבו של שמאי-הלל, עקיבא אלטשולר, היה תלמידם של מנחם מנדל משקלוב ושל חיים מוולוז'ין. בצעירותו עבר למוסקבה ולמד בה הנהלת חשבונות. התקרב לתנועה הציונית בעקבות נאום של מנחם אוסישקין באספה של חובבי ציון, והיה פעיל בארגון הנוער הציוני. בשנות ה-80 של המאה ה-19 נישא למחלה לבית וגנר.
בשנת 1890 עלה לארץ ישראל והתיישב במושבה רחובות, שהייתה אז בשלבי הקמה ראשונים. זמן קצר אחריו הגיעו אשתו ובנם הבכור שמאי. אלטשולר היה פועל, חקלאי, ומאוחר יותר היה מראשי אגודת "מנוחה ונחלה" ומנהל החשבונות שלה. היה נציג רחובות בוועד הראשי לאגודות הציוניות המאוחדות בארץ ישראל. היה מראשי הציבור ברחובות ונמנה עם מייסדי אגודת העשרות ומייסדי החברא קדישא ברחובות.
אלטשולר נטע כרמים רבים ברחובות והדריך את החלוצים הצעירים בעבודת חקלאות ובנטיעת כרמים. ייבא מאיטליה זנים שונים של עצי פרי, ובהם תפוחים ותאנים, והפיץ אותם ברחובות ובשאר המושבות החדשות. היה חבר הוועד של אגודת הכורמים ושל תעשיית הזיתים. הענבים שבכרמו שווקו ליקב בראשון לציון. על השטח של כרמיו עומדים כיום חלק ממבני מכון ויצמן.
היה בין חמש המשפחות שהתיישבו בשכונת עזרא (כיום רחוב עזרא במרכז העיר), שהוקמה בשנת 1896 על ידי חברת "עזרא" מברלין. החברה רכשה חמישים דונם אדמה מידי חברי "מנוחה ונחלה", והשטח חולק לחמישה מגרשים, עליהם הוקמו חמישה בתים שיועדו לפועלים שעבדו בכרמים.
אלטשולר היה בין שישה עשר הפרשים שקידמו את פניו של הרצל בביקורו ברחובות באוקטובר 1898 (כונו "פרשי הרצל"). בין הרוכבים: משה סמילנסקי ויעקב פורר (סבו של יהושע פורר, ראש עיריית רחובות לשעבר). סמילנסקי כינה את אלטשולר "ששון החיים" והנציחו במסה 'ביקור הרצל ברחובות'.
נפטר בירושלים בשנת 1934, ונקבר ברחובות.
מקס ויטלוק

ביוגרפיה

ויטלוק נולד בהמל המפסטד שבמזרח אנגליה. בשנת 2010 זכה להישגים בולטים ראשונים בזירה הבינלאומית, במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו בדלהי, בהם זכה במדליית כסף בסוס הסמוכות ובמדליית ארד במתח, וכן זכה במדליית כסף עם נבחרת אנגליה. באליפות העולם שנערכה ב-2011 בטוקיו היה חבר בנבחרת הבריטית, אך רק כמחליף. באליפות אירופה שנערכה ב-2012 במונפלייה היה שותף לזכייתה ההיסטורית של נבחרת בריטניה במדליית זהב. בתחרויות האישיות בלט בסוס הסמוכות, בו סיים במקום השישי.
באולימפיאדת לונדון (2012) זכה ויטלוק במדליית הארד בסוס הסמוכות, וכן היה שותף לזכייתה ההיסטורית של הנבחרת הבריטית במדליית הארד, 100 שנה לאחר המדליה האולימפית האחרונה שהשיגה נבחרת בריטניה בהתעמלות.
באליפות אירופה שנערכה ב-2013 במוסקבה חלק ויטלוק את מדליית הזהב בתרגיל הקרקע עם אלכס שטילוב, ובנוסף זכה במדליית הכסף בקרב-רב ובמדליית הארד בסוס הסמוכות. באליפות העולם שנערכה בהמשך השנה באנטוורפן זכה במדליית הכסף בסוס הסמוכות, וכן סיים במקום הרביעי בקרב-רב. באליפות אירופה שנערכה ב-2014 בסופיה זכה במדליית הזהב בסוס הסמוכות ובמדליית הכסף עם הנבחרת, וכן סיים במקום החמישי בתרגיל הקרקע. בהמשך השנה השתתף גם באליפות העולם שנערכה בנאנינג, בה זכה במדליית הכסף בקרב-רב, וסיים במקום הרביעי עם נבחרת בריטניה. במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו בגלאזגו זכה בשלוש מדליות זהב: בקרב-רב, בתרגיל הקרקע, ועם הנבחרת האנגלית. בנוסף, זכה במדליית כסף בסוס הסמוכות ובמדליית ארד במקבילים. ב-2015 שב לתחרות גדולה נוספת בגלאזגו, אליפות העולם, והוכתר לאלוף העולם בסוס הסמוכות. בנוסף, זכה במדליות כסף בתרגיל הקרקע ועם נבחרת בריטניה, וסיים במקום החמישי בקרב-רב.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) היה ויטלוק למתעמל הבריטי הראשון בהיסטוריה שזוכה במדליית זהב אולימפית בתחרות אישית, כשניצח בתרגיל הקרקע. בהמשך, זכה במדליית זהב גם בתרגיל על סוס הסמוכות, בו הקדים את בן-ארצו לואיס סמית'. בנוסף, זכה במדליית ארד בקרב-רב.
צפע גדול (סוג)

תיאור

מלבד המין M. schweizeri, נחשים אלו מסוגלים להגיע לאורך הגדול מ-1.5 מ'. 
הראש עבה, שטוח וניכר מן הצוואר.

מרחב גאוגרפי

המינים בסוג הזה מצויים ב: מרוקו, תוניסיה ואלג'יריה בצפון אפריקה, פקיסטן, קשמיר והודו במזרח, איי מלוס ביוון, ארמניה ודאגסטן בצפון, בדרום ישנו תיעוד ישן על פרט מתימן, אך מאז לא נמצאו שום פרטים שם.

אזור מחיה ורבייה

הצפע הגדול חי באזורים צחיחים ויבשים. 
כל המינים מטילי ביצים.
תיאטרון ראסל

פעילות

אולם התיאטרון הוקם בעזרת עיריית רמת גן ובסיוע עזבונו של המלחין והמעבד היהודי-אמריקאי רוברט ראסל בנט, דרך קרן החינוך של הסוכנות היהודית, והוא קרוי על שמו.
באולם תיאטרון ראסל מתקיימים מופעים, כנסים, הצגות, ערבי זמר, טקסים שכונתיים, הרצאות ואירועים קהילתיים, והוא משמש את מוסדות החינוך בעיר לקיום טקסים ואירועים.
בתיאטרון התקיימו צילומים לתוכניות טלוויזיה שונות, בהן "בית הספר למוסיקה", אודישנים ל"כוכב הבא", אודישנים לתוכניות ערוץ המוסיקה 24 ועוד.
בשנת 2018 צולם קדם-אירוויזיון הילדים הראשון.
רכס בלו

מקור השם

הרכס נקרא כך בשל צבעו הכחלכל, כאשר צופים בו ממרחק.
וילייקה (מחוז משנה)

דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה וילייקה 52,053 בני אדם. האוכלוסייה הצטמצמה ובשנת 2018 נמנו במחוז המשנה 47,349 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה ב-2009: 93.89% בלארוסים, 4.48% רוסים, ו-1.63% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (84.23%) ורוסית (14.98%).
סינכרוטרון

סינכרוטרון הוא מאיץ חלקיקים מעגלי שחלקיקים טעונים מואצים בו באמצעות שדות חשמליים משתנים, וסיבוב קרן החלקיקים מתבצע באמצעות שדות מגנטיים. סינכרוטרונים משמשים לשתי מטרות: ניסויי התנגשות חלקיקים ובחינת התוצרים, וניסויי קרינה סינכרוטרונית שנפלטת מחלקיקים טעונים שנעים במסלול מעגלי. המבנה המעגלי של הסינכרוטרון קרוי גם טבעת אחסון, משום שניתן לשמור בו חלקיקים בתנועה מעגלית במשך זמן רב. למעשה, המהירות והאנרגיה של החלקיקים בטבעת האחסון נותרת קבועה ומטרת השדה החשמלי לפצות על אובדן אנרגיה כתוצאה מקרינה סינכרוטרונית.

מתקן SESAME

בנוסף לפעילות המחקרית ב-CERN, גם אונסק"ו מעניקה את חסותה להקמת מרכז מאיץ סינכרוטרון קטן נוסף במזרח התיכון בשם SESAME. בחודש ינואר 2003 הונחה אבן הפינה למתקן הממוקם ליד עמאן שבירדן. מטרתו לשרת מדענים של מזרח התיכון וכן מקווים שמרכז SESAME גם יתרום לקידום השלום האזורי. המאיץ הזה לא מהווה את פסגת הטכנולוגיה כמו המתקן ב-CERN, אבל מקווים שהוא ישרת את המדענים במדינות האזור.

סינכרוטרונים בישראל

הוועדה הלאומית לקרינת סינכרוטרון היא וועדה פנימית של האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים והיא זו האחראית בישראל לקידום הפעילות המדעית בנושא קרינת הסינכרוטרון. במסגרת כך היא אחראית למימון חלקה של ישראל במתקני הסינכרוטרון בעולם כך שתתאפשר למדענים ישראלים גישה חופשית אליהם לצורך מחקריהם. נכון לשנת 2006 יש לישראלים גישה חופשית למתקן האירופי לקרינת סינכרוטרון (ESRF) עד לשנת 2009. כמו כן פורום תל"מ (תשתיות לאומיות למחקר ופיתוח) משתתף במימון המתקן ESRF. כמו כן מייצגת הוועדה, בראשות פרופ' משה דויטש מאוניברסיטת בר-אילן, את ישראל בדיונים על הקמת מתקני סינכרוטרון חדשים בעולם, דוגמת SESAME‏.
סנט ג'ון (ניו ברנזוויק)

היסטוריה

סנט ג'ון נוסדה ב-1604, תחת שמה הצרפתי סן-ז'ן, על ידי סמואל דה שמפלן הצרפתי. משמעות השם היא "יוחנן הקדוש" והוא ניתן כהוקרה ליוחנן המטביל.
בעקבות הסכם אוטרכט ב-1713 חלקים גדולים מאקדיה הועברו מצרפת לבריטניה, אך סן-ז'ן נותרה בשליטה צרפתית. בשנים שלאחר מכן התיישבו בסן-ז'ן מתיישבים אקדיאנים מהשטחים שנמסרו.
ב-1758, במהלך מלחמת הצרפתים והאינדיאנים, סן-ז'ן נכבשה על ידי כוחות בריטים בהנהגת רוברט מונקטון. לאחר הכיבוש הבריטים גירשו מסן-ז'ן את האקדיאנים ושמה תורגם לסנט ג'ון. במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית מספר פריבטירים התקיפו את סנט ג'ון והחריבו מבצר שהיה בה.
סנט ג'ון החלה להתפתח בשנים שלאחר מכן והוקמו בה נמל ומספנה. ב-1783, עם סיום מלחמת העצמאות האמריקאית, התיישבו בעיר כ-3,000 לויאליסטים שצידדו בבריטניה במלחמה והיגרו מארצות הברית עם סיומה. ב-18 במאי 1785 סנט ג'ון הייתה הראשונה בקנדה לקבל מעמד של עיר והיא הפכה למרכז אזורי חשוב.
במחצית הראשונה של המאה ה-19 התיישבו בעיר מהגרים אירים וסקוטים ששינו את אופייה. בין 1860 ו-1880 כלכלת סנט ג'ון הידרדרה, בין היתר בעקבות הירידה בביקוש לספינות עץ שיוצרו במספנה של העיר. ב-1877 הייתה שריפה גדולה שהחריבה חלקים גדולים ממרכז העיר ומהנמל שלה. בעקבות כל האירועים האלו ירדה חשיבותה של סנט ג'ון ואוכלוסייתה החלה לפחות. העיר החלה להתאושש בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, אך היא לא חזרה לגדולתה.
במלחמת העולם השנייה נמל העיר ירד מחשיבותו בעקבות האיום של הצוללות הגרמניות. עם זאת, באותו זמן החלה להתפתח התעשייה בעיר והיה בה מפעל לייצור מטוסי דה הבילנד מוסקיטו.

כלכלה

הענפים המסורתיים של כלכלת סנט ג'ון ירדו במהלך השנים מחשיבותם וכיום הכלכלה המקומית מתבססת בעיקר על תיירות. עם זאת נמל העיר והתעשייה עדיין מהווים חלק משמעותי בכלכלת העיר. כמו כן, בקרבת העיר נמצא בית הזיקוק הגדול ביותר בקנדה.

חינוך

בעיר נמצא קמפוס של אוניברסיטת ניו ברנזוויק, שמרכזה בבירת הפרובינציה פרדריקטון.

תחבורה

את העיר משרת נמל התעופה סנט ג'ון, הנמצא במרחק של 25 קילומטרים צפון-מזרחית לעיר ומציע טיסות למספר יעדים מרכזיים בקנדה כמו טורונטו ומונטריאול.
רצח ישראל בן זאב

ישראל בן זאב (לויפר) (1905–1938) היה שומר יערות של קרן קיימת לישראל שנרצח על ידי ערבים ועצמותיו התגלו רק לאחר עשרות שנים.
הוא נולד ביסוד המעלה. בשל קשיים כלכליים במשק החקלאי עבר לפתח תקווה ועבד בפרדסים. שם נישא ונולדו לו בן ובת. לאחר מספר שנים החל לעבוד כשומר יערות בעמק זבולון. הוא עבר עם משפחתו לעכו אבל בגלל בעיות ביטחוניות התיישב בשכונת סביניה (כיום נמצאת בקריית ביאליק). הוא ידע ערבית שוטפת ואף לבש בתפקידו בגדים ערביים כמו כאפיה וגלביה. הוא היה מקובל על הערבים שקראו לו בעקבות בנו זאב - "אבו דיב".
בתחילת חודש אוגוסט 1938 מסר בן זאב את סוסתו ליום אחד לידיד ערבי מהכפר דאמון שגם הוא היה שומר והיה נאמן עליו. משהתמהמה להחזיר לו את סוסתו, יצא לכיוון דאמון ומאז נעלמו עקבותיו.
בנו זאב, בעזרתו של גיורא זייד (בנו של אלכסנדר זייד) עשה מאמצים רבים לגלות מה עלה בגורל אביו. ב-27 במרץ 1990 נמצאו עצמותיו במערה ליד מושב שכניה (מערת שכניה). הסתבר שהבדווים המקומיים ידעו במשך שנים רבות שבמערה קבור יהודי ואף כינו אותה "ביר אל יהוד".
החקירה העלתה שליד שכונת צור שלום של היום, נתפס בן זאב על ידי שלושה בדואים שביקשו להשתמש ברציחתו כ"כרטיס כניסה" לכנופיות. הוא נכבל והועבר למערה במרחק של כ-50 ק"מ שם נרצח וגופתו הוטמנה במערה.
שרידי העצמות הועברו לבדיקה פתולוגית שהוכיחה שהן עצמותיו של בן זאב. הוא הובא לקבורה ב-15 במאי 1990 ונקבר בבית הקברות סגולה בפתח תקווה בסמוך לקבר אשתו.
הקרן הקיימת לישראל הקימה בטיילת שכניה, מצפור לזכר ישראל בן זאב ובו סיפור חייו ורציחתו.
הנרי קראון

הנרי קראון (באנגלית: Henry Crown; ‏ 1896 - 14 באוגוסט 1990) היה תעשיין ופילנתרופ יהודי-אמריקאי. ייסד את חברת "Material Service Corporation" שהתמזגה בשנת 1959 לג'נרל דיינמיקס.

אודותיו

נולד בארצות הברית כהנרי קרינסקי להורים יהודים אשר היגרו מליטא והיה הילד השלישי מתוך שבעה ילדים. אביו, אריה, שינה את שם המשפחה לקראון כשהיה הנרי ילד. קראון למד בבית ספר עד לכיתה ח' ובשנת 1915, כשהיה בן 19, הקים יחד עם אחיו סול חברה למכירת ברזל.
בשנת 1919, בעזרת הלוואה על סך עשרת אלפים דולר, הקים יחד עם אחיו אירווינג את חברת "Material Service Corporation". החברה עסקה במכירת חצץ, חול, פחם וחומרי גלם נוספים בעבור חברות בנייה באזור שיקגו. בשנת 1959 שווי החברה הגיע לכ-100 מיליון דולר והיא התמזגה עם חברת ג'נרל דיינמיקס ובשנת 1966 קראון הפך לבעל השליטה העיקרי בחברה.
במלחמת העולם השנייה, גויס קראון לחיל ההנדסה של צבא ארצות הברית ומאז דבק בו הכינוי "קלונל קראון". הוא תרם כסף רב למטרות שונות, בהן לאוניברסיטת סטנפורד, לאוניברסיטת ברנדייס ולאוניברסיטת נורת'ווסטרן. משפחת קראון תרמה להקמת מרכז החלל במוזיאון המדע והתעשייה בשיקגו, תיאטרון אריה קראון ב-McCormick Place ומרכז רבקה קראון (על שם אשתו הראשונה) באוניברסיטת נורת'ווסטרן. לזכרו הוקמה הקתדרה על שם הנרי קראון ללימודים עבריים מודרניים באוניברסיטת שיקגו.
בירושלים תרם להקמת אולם קונצרטים על שם הנרי קראון (בית התזמורת הסימפונית ירושלים) בתיאטרון ירושלים והמכון למחקר עסקים בישראל ע"ש הנרי קראון בפקולטה לניהול באוניברסיטת תל אביב.
הוא נפטר בשנת 1990 כשהוא בן 94. השאיר במותו את אשתו גלדיס, ושני בנים.
The Family Jewels

רקע

דיימנדיס הסבירה שהאלבום הוא "גוף עבודה שהושפע רבות מהפיתוי של מסחריות, ערכים חברתיים מודרניים, משפחה ומיניות נשית". היא גם מתארת את זה כ"אלבום מאוד מגוון מבחינת סגנון בגלל שאני שאני כזאת כותבת גמישה, אז יש בו הרבה פופ, אבל יש בו גם מין דברים מוזרים שניסיתי. בעיקרון זה אלבום על מה לא להיות."
אנדרטת אראס

האנדרטה

האנדרטה ניצבת במערבה של אראס, בירת מחוז פה דה קאלה, כ-170 קילומטרים מצפון לפריז. היא הוקמה לאורך פאתו המערבית של בית הקברות פאבור-ד'אמיאן (Faubourg-d'Amiens), שבו נקברו למעלה מ-2,600 מחללי צבאות האימפריה הבריטית במלחמת העולם הראשונה. 
האנדרטה היא אכסדרת עמודים באורך של כ-75 מטרים, בעלת גג משופע, שבה משולבות שלוש חצרות. בחצר המרכזית, הפונה אל חלקות הקבורה הסמוכות, ניצבות אנדרטת שירותי התעופה (ראו להלן) ואבן הזיכרון. שמות הנעדרים נרשמו על גבי 11 לוחות ענק שהוצמדו אל קירותיה הפנימיים של האנדרטה.
על גבי חזיתה המזרחית המעוגלת של החצר המרכזית נחרתה באנגלית ובצרפתית כתובת זו:
 
האנדרטה מנציחה את שמותיהם של 34,791 נעדרים מצבאות בריטניה, דרום אפריקה וניו זילנד שנהרגו בקרבות בקרבת העיר מאביב 1916 ועד ל-7 באוגוסט 1918.‏ 13 מן הנעדרים ששמותיהם נחרתו על גבי האנדרטה עוטרו בעיטור צלב ויקטוריה – העיטור הגבוה ביותר של האימפריה הבריטית.
שמות נעדרי צבאות קנדה, אוסטרליה והודו שנהרגו בקרבת אראס בתקופה האמורה הונצחו על גבי שלוש אנדרטאות אחרות. כמו כן, אנדרטת קאמברה שבקרבת אראס מנציחה שמות נעדרים נוספים מצבאות האימפריה הבריטית, שנהרגו בקרבת העיר.

אנדרטת נעדרי שירותי התעופה הבריטים

בחצר המרכזית של האנדרטה ניצבת אנדרטה נוספת - ל-990 נעדרי חיל האוויר המלכותי הבריטי, שירות התעופה של הצבא הבריטי (שקדם לחיל האוויר המלכותי) ושירות התעופה של הצי הבריטי, שנהרגו בצרפת ובבלגיה במהלך המלחמה כולה. אנדרטה זו מעוצבת כעמוד אבן שבראשו ניצב גלובוס (בדומה לאנדרטת חיל האוויר המלכותי שבלונדון). שמות הנעדרים שלזכרם הוקמה האנדרטה נרשמו על גבי האנדרטה העיקרית.
שתי האנדרטאות תוכננו על ידי האדריכל הבריטי סר אדווין לאצ'נס. פריטי הפיסול בהן פוסלו על ידי ויליאם ריד דיק. הן הוקמו ומתוחזקות על ידי ועדת חבר העמים לקברי מלחמה. 
האנדרטאות נחנכו על ידי הלורד טרנצ'רד, המפקד הראשון של חיל האוויר המלכותי, בטקס שנערך ב-31 ביולי 1932.
מורן מזור

ילדות ותחילת הקריירה

מזור נולדה בעיר חולון למשפחה יהודית ממוצא גאורגי. בראיון, היא סיפרה כי הוריה עלו לישראל מגאורגיה בתחילת שנות השבעים.
את שירותה הצבאי עשתה מזור בשנים 2011-2009 בלהקת חיל האוויר. ב-2011 השתתפה מזור בעונתה הראשונה של תוכנית המציאות, "אייל גולן קורא לך", וזכתה במקום הראשון.

2013-2017: אלבום בכורה ואירוויזיון 2013

לקראת אלבומה הראשון הוציאה מזור לאור את הסינגלים "תביט בי", "נסיך שלי", "חודרת ללבך", "אני כאן" ו"עלינו". 
ב־2013 נבחרה מזור בקדם-אירוויזיון לייצג את ישראל באירוויזיון 2013 עם השיר "רק בשבילו". מזור התחרתה בחצי הגמר, סיימה במקום ה-14 עם 40 נקודות, ולא העפילה לגמר התחרות.

2018-הווה:"זה אני" וחזרה לקריירה

ב-25 באפריל 2018, הוציאה מזור סינגל חדש שנקרא: "כמעט מאוהבים".
בשנת 2018, מזור לוהקה לתפקיד הראשי במחזמר "זה אני" של מאור זגורי המבוסס על שירי אייל גולן.
ב-13 במרץ 2019, יצא הסינגל שנקרא: "רק אותך". לחן השיר של הסדרה הטורקית "הכלה מאיסטנבול" אותו מזור קנתה בעקבות הסינגל החדש.
קתרין ברנס

ביוגרפיה

ברנס נולדה בניו יורק, התחנכה ב"מכללת האנטר" וב"אקדמיה האמריקאית לאומניות דרמה".
התגלתה לראשונה בשנת 1967 בסרט הטלוויזיה המבוסס על המחזה "ציד המכשפות".
זכתה בשנת 1968 בפרס התיאטרון העולמי על הופעת הבכורה של בברודוויי במחזה "תהילתה של מיס ג'ין ברודי".
ב-1969 הועמדה ברנס לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על הופעתה הראשונה כשחקנית קולנוע בדרמת ההתבגרות "קיץ אחרון" בתפקיד הנערה המלאה והביישנית רודה.
בנוסף הופיעה ברנס בדרמה "שמיים אדומים בבוקר" ובתפקיד קטן לצידו של אל פאצ'ינו בתחילת דרכו בדרמה של פרד קאו "אני, נטלי".
באמצע שנות ה-70 שיחקה בדרמה הביוגרפית שביים ג'ורג' שייפר "אמיליה ארהארט" בתור פידג' אחותה של הטייסת אמיליה ארהארט ובמיני סדרת הדרמה "סיפור רפואי".
צפון-מזרח אנגליה

היסטוריה

ההיסטוריה הקדומה של אזור זה נרשמה לראשונה בהתיישבות הרומית, אשר כללה את בניית חומת אדריאנוס. חומה זו בנוסף לסטיינגייט (הדרך המקבילה לחומה), ממשיכה גם ממערב לאזור זה, אך רוב אשנבי הירי בחומה זו נמצאים באזור זה מכיוון שהאבן לבנייה הייתה יותר זמינה באזור זה. 

אזור זה הוכרז לראשונה בשנת 1994 ובמקור הכיל את נורת'מברלנד, טיין אנד וויר, דארהם וקליבלנד. כחלק מרפורמה מקומית בשלטון, מחוז קליבלנד בוטל ונוצרו מספר מחוזות יוניטריים. אזור זה נחשב מאוד דתי, בייחוד מחוז נורת'מברלנד.

כלכלה

לאזור צפון-מזרח התמ"ג הנמוך ביותר באנגליה, והשני הכי נמוך בממלכה המאוחדת אחרי וויילס. הכלכלה באזור זה יוחסה בעיקר לבניית ספינות וכריית פחם. דארהם ונורת'מברלנד הם בעיקר חקלאיים. סקוטיש אנד ניוקאסל היא מבשלת השיכר הגדולה ביותר בבעלות בריטית אשר מייצרת את הבירה ניוקאסל. לחברת נסטלה יש מפעל שוקולד באזור זה. המטרוסנטר, מרכז הקניות הגדול ביותר באיחוד האירופי ממוקם בדאנסטון באזור זה.
זלמן דולינסקי

הרב זלמן דולינסקי (תר"ל, 1870 לערך -  ט' באב תר"ע, אוגוסט 1910) היה משגיח בישיבות סלובודקה ומיר.

תולדותיו

נולד בשם שלמה זלמן הכהן כ"ץ, בעיירה אליטה שבליטא, לרב זכריה מנדל כ"ץ, רב העיירה. בצעירותו עבר אביו עם משפחתו לעיירה ראדין כדי לכהן בה כרב, ועל שמה כונה הבן זלמן רדינר. 
למד בבית ה"תלמוד תורה" בקלם, אצל הרב שמחה זיסל זיו, ה"סבא" מקלם. הוא הצטרף אל רבו בנסיעת הנופש השנתית שלו בימי הקיץ לכפר גויגר שליד קלם, שם שהו באחוזתו של הגביר שאול בונר. בשנת תרנ"ו (1896) נישא לרחל, בתו של הגביר שאול בונר. כעבור זמן, לאחר שחותנו ירד מנכסיו, עבר להתגורר בשאוול, ולפרנסתו פתח חנות מכולת שנוהלה בידי אשתו.
בשנת תר"ס (1900) לערך, בהיותו כבן שלושים, התמנה כמשגיח בישיבת סלבודקה על ידי "הסבא מסלבודקה" הרב נתן צבי פינקל. במשך כל זמן שהותו בסלבודקה המשיכה משפחתו להתגורר בשאוול, והוא שב לביתו לתקופת החגים בלבד. 
בשנת תרס"ז (1907) ביקשו הרב פינקל לעבור לכהן כמשגיח בישיבת מיר כדי להפיח בה את רוח תנועת המוסר. אף בהיותו בישיבת מיר המשיכה משפחתו להתגורר בשאוול, והוא שב לביתו לתקופת החגים. 
כעבור שנה, בשנת תרס"ח (1908), חלה במחלת סרטן הקיבה. הוא נאלץ לעבור ניתוחים בקניגסברג ובברלין. במשך תקופה נבצר ממנו לאכול דרך הפה והוא ניזון דרך צינורית שהותקנה ישירות לקיבה. הוא התייחס לדבר בגישה מוסרית, באומרו שהואיל וחטא בימי חייו בפיו, מן השמים התקינו לו פה אחר שאינו יכול לדבר בו. לאחר כשלוש שנות חולי נפטר בערב תשעה באב תר"ע.
חזרת הפלואורסצנציה לאחר הלבנתה

חזרת הפלואורסצנציה לאחר הלבנתה (באנגלית: Fluorescence Recovery After Photobleaching או FRAP) היא שיטה מיקרוסקופית אופטית למדידה של דינמיקה בתאים חיים. השיטה מבוססת על שילוב של מספר שיטות הכוללות מיקרוסקופיה פלואורסצנטית, שימוש בקרן לייזר לביצוע הלבנה של הפלואורסצנציה וכן שימוש בשיטות סימון של חלבונים (או מבנים ביולוגיים אחרים) בעזרת חלבונים פלואורסצנטיים כמו GFP. חלבון הנמצא בתא החי נע בדרך כלל בתנועה אקראית, או בדיפוזיה, ובנוסף הוא יכול להתקשר ולהתנתק לחלבונים או מבנים אחרים.
הדיפוזיה מתאפיינת על ידי מקדם הדיפוזיה D, שאכן ניתן למדוד אותו בעזרת FRAP. בנוסף, אם החלבון יכול להתקשר לחלבונים אחרים או למבנים אחרים, ניתן ללמוד בעזרת שיטת FRAP על קצב הקישור של החלבון ועל קצב ההתנתקות שלו.

מה מודדת השיטה

עקרון הפעולה של שיטת FRAP תקף עבור חלבונים, אך ניתן להשתמש בשיטה זו גם לחקר הדינמיקה של מולקולות ומבנים אחרים.
על מנת לבצע את פעולתם בתאים חיים, החלבונים צריכים ליישם שתי יכולות: להגיע לאתר שבו הם צריכים לפעול; להתקשר לאתר ובדרך כלל גם להתנתק ממנו.
ההגעה של חלבונים לאתר שבו הם פועלים נעשית בדרך כלל בתנועה אקראית, או דיפוזיה, כפי שנקרא התחום העוסק בתנועה האקראית של חלקיקים. תנועה זו איטית יחסית וחסרת כוון מוגדר היטב, אך היא עדיין יעילה מאוד כאשר התחום שבו נע החלקיק קטן יחסית. כאשר חלקיק או גוף כלשהו נע בתנועה קבועה, ניתן לאפיין את התנועה על ידי מהירות החלקיק; באופן דומה, כאשר חלקיק נע בתנועה אקראית, ניתן לאפיין את תנועתו על ידי מקדם הדיפוזיה, שבדרך כלל מסומן בעזרת האות D. מקדם הדיפוזיה הוא אחד מהמשתנים שאותם ניתן למדוד בעזרת שיטת FRAP.
כשהחלבונים נמצאים בסביבת האתר שאליו הם נקשרים, כמו למשל חלבונים הנקשרים לממברנה של התא, אזי קיים קצב התחברות שקובע כמה זמן יעבור בממוצע עד שחלבון בודד יקשר לאתר. קצב זה מאופיין על ידי קבוע הקישור. בנוסף, כאשר החלבון קשור כבר לאתר, יהיה לו גם קצב התנתקות כלשהו, שאופייני לסוג הקשר ולחוזק שלו. קצב הניתוק מאופיין על ידי קבוע ההתנתקות. שיטת FRAP מאפשרת גם למדוד את קבוע ההתחברות וההתנתקות של חלבון.