google/wiki40b huggingface dataset:
רייצ'ל וייס

ביוגרפיה

וייס נולדה בשכונת וסטמינסטר שבמרכז לונדון, וגדלה בפרוור גארדן המפסטד שבצפון המפסטד. אמהּ  אדית רות' היא מורה לפסיכולוגיה. לפני נישואיה היא התגיירה. אביה ג'ורג הוא יהודי-הונגרי. שני הוריה ברחו לממלכה המאוחדת כדי להימלט מהמשטר הנאצי. וייס מחשיבה עצמה כיהודייה. לה אחות צעירה.
וייס למדה בקולג' פרטי בצפון לונדון, בבית ספר בננדן ונרשמה ל"בית ספר לבנות של סנ'ט פול". למדה במכללת טריניטי האל קיימבריג' וסיימה בהצלחה את לימודיה. בעת לימודיה הופיעה וייס במספר פרויקטים קולנועיים של סטודנטים במכללה ואף זכתה פרס הגארדיאן על משחקה הדרמטי.

קריירה

בשנותיה הראשונות על המסך הופיעה בסדרות טלוויזיה, שהבולטת בהן היא "המפקח מורס" ב-1993.
את קריירת הקולנוע שלה החלה ב-1996 כאשר הופיעה בסרטו של ברנרדו ברטולוצ'י "לגעת ביופי" ובמותחן "תגובת שרשרת"  . בשנת 1997 השתתפה בסרט "עקומים".
פריצתה החלה בשנת 1999 בסרט שובר הקופות של סטיבן סומרס, "המומיה", בו גילמה את דמותה של אוולין קארנהאן. באותה שנה שיחקה וייס בסרט סאנשיין.
ב-2001 הופיעה בסרט המלחמה "אויב בשער" ובסרט ההמשך לסרט "המומיה", "המומיה חוזרת".
ב-2002 שיחקה בקומדיה "רווק פלוס ילד".
ב-2003 הופיעה בסרט הפשע, "ביטחון" ובסרט "משחק המושבעים".
ב-2004 הופיעה בקומדיה של בארי לוינסון "קנאה".
שנת 2005 הייתה השנה הפורייה ביותר בקריירה הקולנועית של וייס עם זכיות בפרס אוסקר ופרס גלובוס הזהב על משחקה בסרט "הגנן המסור" בו גילמה וייס את דמותה של טסה, בחורה בריטית אינטלקטואלית שנישאת לאיש שגרירות בריטי בשם ג'סטין (רייף פיינס), ונרצחת באופן אלים ומסתורי באזור מבודד בקניה. כמו כן הופיעה בשובר הקופות "קונסטנטין".
ב-2006 דיבבה בסרט אראגון ושיחקה בדרמה של דארן ארונופסקי "המעיין".
ב-2007 שיחקה בקומדיה "פרד קלאוס" ובסרט "לילות בלוברי".
ב-2008 שיחקה בקומדיה "בטוח, אולי" וב-2009 בסרט "אגורא" בו גילמה את דמותה של הפילוסופית היווניה היפאטיה.
ב-2012 שיחקה בזהות גנובה.
בשנת 2015 שיחקה בדרמה הקומית "הלובסטר" לצידם של קולין פארל, אוליביה קולמן ובן וישו. בדצמבר 2015 שיחקה לצד מייקל קיין והארווי קייטל בדרמה זוכת הפרסים "נעורים" של הבמאי האיטלקי פאולו סורנטינו. 
בשנת 2016 שיחקה בסרט הדרמה הביוגרפי "ג׳קי" על ג'קלין קנדי-אונאסיס, רעייתו של נשיא ארצות הברית ג'ון פ. קנדי, בכיכובה של נטלי פורטמן.

חיים אישיים

בשנים 2001-2010 הייתה בזוגיות עם במאי הסרטים האמריקאי-יהודי דארן ארונופסקי, ולהם בן משותף.
ביוני 2011 נישאה לשחקן האנגלי דניאל קרייג, ובאפריל 2018 הודיעו שהם מצפים לתינוק ראשון משותף.
וייס אזרחית בריטית מלידה, והחל מ-2011 יש לה גם אזרחות אמריקאית.
ניצן עין הבר

ביוגרפיה

עין הבר נולד בשנת 1964 למשפחה של מוזיקאים, אביו יצחק עין הבר, שנפטר בשנת 2006, היה נגן אקורדיון. שני אחיו, עפר ואייל, הם נגנים, מלחינים ומנצחים מקצועיים. אמו, חנה עין הבר, נפטרה כשהיה בן 15. 
עין הבר החל לנגן בחלילית בגיל 5, ובגיל 6 החל לנגן בפסנתר בקונסרבטוריון של חדרה, בגיל 11 בחר ללמוד סקסופון, הכלי אותו העדיף מכל היתר, וכבר בגיל 13 כתב ועיבד יצירה לתזמורת כלי נשיפה, כשהיה בן 15 החל ללמוד אצל מל קלר. 
כנגן צעיר מאוד נטל חלק בנגינה באנסמבלים, בהופעות וזכה בפרסים ומלגות לעידוד נוער מצטיין. בגיל 16 הוא היה נגן סקסופון בתזמורת הנוער הישראלית ובגיל 18 השתתף בהרכב מוזיקלי פעיל בשם "אדמה חמה". בצה"ל שירת בתזמורת צה"ל בניצוחו של יצחק גרציאני ועם שחרורו נסע לאנגליה להקלטות והופעות. ב-1987 שב לישראל. 
בשנת 1988 הקים עם דורון רפאלי, מנחם זיבצנר ואיתי שמרון הרכב ג'אז חדשני בשם "מינואט" שהוציא שלושה דיסקים כשהראשון בהם זכה לאהדת המבקרים, ונמכר יותר מכל אלבום ג'אז ישראלי אחר. הרכב מינואט נחשב לאחד ההרכבים החשובים המשפיעים ביותר בהיסטוריית הג'אז הישראלי]. 
ב-1991 החל לנגן כסולן מוביל עם שלמה ארצי. 
עין הבר הופיע והקליט עם שלמה ארצי במשך השנים הבאות. נגן עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית, עם התזמורת הסימפונית אשדוד ועם הקאמרטה הישראלית ירושלים, כמו גם בהפקות והקלטות רבות. מאמצע 1990 ואילך ניגן בהופעות חיות, תיאטרון, קולנוע, תוכניות טלוויזיה ורדיו, פסטיבלים והפקות בארץ ובחו"ל. 
בשנת 2004 נבחר עין הבר כחבר בוועדה האמנותית של פסטיבל ג'אז בים האדום, שנערך מדי שנה באילת. כיום (2013) עין הבר חבר בוועדה לאומית אשר בוחרת מוזיקאים מצטיינים בצה"ל.
מגלן חום-צוואר

מאפיינים

אורכו כ-75 ס"מ. הצוואר חום-צהבהב, הכנפיים והגב אפורים, הבטן ונוצות התעופה שחורות, ועל הכנפיים יש כתם לבן. המקור וקטע העור החשוף שמקיף את העיניים שחורים; הרגליים אדומות.
המגלן חום-הצוואר מצוי במגוון רחב של בתי גידול: בין השאר שדות, ביצות, סוואנה וערבות. ישנן שתי אוכלוסיות: תת-המין T. c. caudatus מצוי בצפון ומרכז אמריקה הדרומית, במדינות קולומביה, ונצואלה, גיאנה הצרפתית, גיאנה, ברזיל וסורינאם; בעוד תת-המין T. c. hyperorius מצוי בדרום-מרכז אמריקה הדרומית: דרום ברזיל, מזרח וצפון בוליביה, פרגוואי, אורוגוואי וצפון ארגנטינה. המגלנים חיים בעיקר באזורי שפלה סובטרופיים, אך עשויים להגיע גם לאזורי רמה (אם כי, לעולם הם לא נצפו בגבהים בהם מצוי המגלן שחור-הפנים). המגלנים חומי-הצוואר יציבים; משמע, הם כמעט ואינם נודדים.
מכיוון שאוכלוסייתו גדולה (לפי ההערכות האחרונות, היא עומדת כיום על כ-25,000 עד כ-100,000 פרטים), המגלן הוכרז במצב "ללא חשש" ברשימה האדומה של ארגון IUCN.
המגלן חום-הצוואר ניזון בעיקר מחרקים, עכבישים, צפרדעים, זוחלים, שבלולים וחסרי-חוליות אחרים. הנקבה מטילה 2-4 ביצים, בקן שבנוי מזרדים וענפים, ומוקם על עץ.
תורגן הזאר

מועדוני נוער

הזאר נולד בלה לובייר שבדרום בלגיה, אך גדל בעיירה קטנה במחוז ולוניה. בבית הזאר היה הכדורגל נושא מרכזי, וראיה היא ששלושה מהאחים - תורגן, אדן וקיליאן - הפכו לכדורגלנים מקצועניים. הוריהם, קארין ותיירי, היו אף הם כדורגלנים בעברם. תורגן החל את הקריירה הראשונית שלו בקבוצת רויאל סטאד ברנואה המקומית, ועבר בגיל עשר לטוביזה. בגיל 14 הצטרף למחלקת הנוער של לאנס.

קריירה מקצוענית

ב-2011 עלה הזאר לקבוצת הבוגרים של לאנס. ב-2012 נרכש על ידי קבוצת צ'לסי מהפרמייר ליג, ומיד הושאל לזולטה ורכם מליגת העל הבלגית. לאחר שנתיים מוצלחות בזולטה, שכללו 17 שערים ב-73 הופעות, הושאל לבורוסיה מנשנגלדבך מליגת העל הגרמנית. בעונת 2014/2015 הציג יכולת טובה במנשנגלדבך, שהחליטה לממש את סעיף המכירה בחוזהו, ומכאן שהזאר היה שייך לצ'לסי במשך כשלוש עונות מבלי לשחק אפילו משחק אחד בשורותיה. אחרי עליות וירידות עקב תחלופת מאמנים ועומס בסגל מנשנגלדבך בעמדתו, התייצב הזאר בתחילת עונת 2015/2016, כשהוא מבקיע שלושער ראשון בקריירה נגד יאנג בויז ברן בפלייאוף העלייה לליגת האלופות. בהמשך העונה הוא הבקיע גם נגד ברצלונה בשלב הבתים של ליגת האלופות.
ב-21 במאי 2019 נרכש על ידי בורוסיה דורטמונד תמורת 25 מיליון אירו, וחתם בקבוצה על חוזה לחמש שנים.

קריירה בינלאומית

הזאר שיחק בכל הנבחרות הצעירות של בלגיה מאז גיל 15, וכשהגיע לגיל 21 וסיים את דרכו בנבחרות הצעירות נסכמו הופעותיו ושעריו במדים הלאומיים ב-66 ו-24 בהתאמה. הזאר ערך את הופעתו הרשמית הראשונה במדי הנבחרת הבוגרת ב-29 במאי 2013 במשחק ידידות נגד נבחרת ארצות הברית. הוא זומן לסגל הסופי של בלגיה למונדיאל 2018.
האסון האווירי בסופרגה

האסון האווירי בסופרגה הוא שמו של אסון אווירי שהתרחש ב-4 במאי 1949 בטורינו. מטוס נוסעים שבו נסעו שחקני מאמני ומנהלי קבוצת הכדורגל טורינו ששבו ממשחק ידידות בפורטוגל ומספר עיתונאים שסיקרו אותם, התרסק. בשל תנאי ראות לקויים וסופות רעמים המטוס התנגש בבזיליקת סופרגה הממוקמת על הר וכל הנוכחים במטוס כולל אנשי הצוות, 31 במספר, נהרגו במקום.
קבוצת הכדורגל של טורינו הייתה ממוקמת במקום הראשון בטבלת הסרייה א'. הרכב הקבוצה באותה תקופה היה אחד הטובים ביותר בתולדות הכדורגל האיטלקי - הקבוצה זכתה בארבע אליפויות ברציפות, וכונתה "גרנדה טורינו" (טורינו הגדולה). כל שחקני הסגל נספו, אך נשיא המועדון לא היה על המטוס וניצל. קבוצת הנוער של המועדון זכתה מספר שבועות לאחר מכן באליפות איטליה. הקבוצה הבוגרת התקשתה להתאושש מהאסון, ואת האליפות הבאה שלה השיגה רק כ-30 שנה לאחר מכן, בעונת 1976/1975.
האסון גרם להלם באיטליה ומעל מיליון בני אדם השתתפו בלוויה שנערכה בטורינו. ההלם היה כה גדול עד ששנה לאחר מכן, במונדיאל 1950 שנערך בברזיל, נסעה נבחרת איטליה באונייה עקב הטראומה הלאומית מהאסון.
מעשי ג'וקרים

פורמט

לפני כל אתגר ארבעת חברי ההרכב מתווים את כללי האתגר אותו יבצעו. האתגרים הפשוטים יחסית כרוכים בכך שכל אחד מהחברים, בתורו, יבצע את המתיחה כאשר יתר חברי ההרכב אומרים לו בזמן אמת דבר מה מביך אותו עליו לומר בעת מפגש עם אנשים אקראים. האתגרים היותר מורכבים כוללים מקרים בהם כל אחד מחברי ההרכב צריך בתורו לשכנע אנשים אקראיים לומר או לעשות דבר מסוים. במקרים הנדירים בהם חברי ההרכב לא מסוגלים לבצע את האתגרים, הם נפסלים באופן אוטומטי. 
המיקום בו חברי ההרכב עורכים את האתגרים יהיה בדרך כלל שטח ציבורי כגון פארק עירוני או טיילת.
חבר ההרכב שצבר הכי הרבה הפסדים בפרק מוגדר כחבר שהפסיד באותו הפרק ונשלח לבצע בסוף הפרק אתגר קצר מול קהל אשר לעיתים רבות מביך יותר מארבעת האתגרים הקודמים.
יוג'ין קמנקה

אודות

קמנקה נולד בקלן שבגרמניה בשנת 1924, ובשנת 1937, בעקבות  עליית הנאצים לשלטון, ברחה משפחתו לאוסטרליה. הוא למד ב-Sydney Technical High School ואחר כך למד פילוסופיה באוניברסיטת סידני. קיבל תואר דוקטור מהאוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה בקנברה, על עבודה בנושא "הבסיס האתי של המרקסיזם". העבודה פורסמה בשנת 1962 כספר, והייתה לעבודתו המוכרת ביותר.
היה נשוי לאליס, פרופסור למשפטים באוניברסיטת סידני. היה אב לשני ילדים מנישואים קודמים. הלך לעולמו בינואר 1994 בבית בקנברה, בן 65 במותו.
הכשרה

הכשרה היא תהליך הכנתו של אדם להתיישבות בארץ ישראל על סמך הבסיס האידאולוגי הציוני-הסוציאליסטי. יש להבדיל בין ההכשרה בארץ ישראל, לבין ההכשרה בחו"ל, שהוותה בסיס לעלייה והתיישבות בארץ ישראל, בוצעה בעיקר על ידי תנועת החלוץ והייתה בשיאה בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20.

הכשרה בארץ ישראל

בשנות המנדט הבריטי ובתקופה הראשונה לקיום מדינת ישראל הייתה מקובלת ההכשרה לחקלאות. קבוצות של צעירים וצעירות אשר התארגנו ל"גרעין" לקראת התיישבות חקלאית היו יוצאים לקיבוץ לתקופת הכשרה. היה זה תנאי מוקדם ליציאה להתיישבות ביישוב קיים וכל שכן ליישוב חדש. ההכשרה כוללת הכנה מקצועית ואידאולוגית.

הכשרה מחוץ לארץ ישראל

ההכשרה החלה באימפריה הרוסית בסוף המאה ה-19 ובארצות הברית בתחילת המאה ה-20.
בקונגרס הציוני ה-12 בשנת 1921 נערך כנס היסוד של ההסתדרות העולמית של החלוץ, בהשתתפות נציגים מכל רחבי העולם.
ההכשרה נערכה לרוב בחוות או במשקים חקלאיים, המשתתפים חולקו לקבוצות ולמדו את מכלול הנושאים הנדרשים להקמת יישוב חקלאי. רוב המשתתפים היו בעלי רקע עירוני וחסרי ידע חקלאי, לכן ההכשרה כללה עבודה חקלאית, לימוד מלאכות מכניות-טכניות ולימוד עברית. עם התפתחות ההכשרה נוספה גם ההכשרה בתחום הזהות היהודית שכללה לימוד היסטוריה וספרות יהודית. קבוצות ההכשרה חיו לרוב בקומונה וחגגו את החגים היהודיים. לעיתים רחוקות נשלחו גם מועמדים בודדים לעלייה ללימוד אצל חקלאים או בעלי מלאכה לא-יהודים. בגרמניה הוכשרו בשנת 1934 כ-3,500 צעירים ב-32 מתקני הכשרה שונים.
ג'יימס בלייק

ביוגרפיה

מגיל צעיר נמשך בלייק, שאביו הוא מוזיקאי רוק מתקדם, למוזיקה ולנגינה, וכילד קיבל שיעורים בפסנתר. לאחר הלימודים בתיכון למד באוניברסיטת גולדסטון בלונדון והשלים תואר במוזיקת פופ.

תחילת הקריירה

בלייק התחיל את קריירת המוזיקה שלו כאשר שחרר ביולי 2009 באנגליה את מיני-אלבום הבכורה שלו, "Air & Lack Thereof". הוא התחבב במהרה על שדרן הBBC One המוערך, ג'יילס פטרסון, שהזמין אותו לעשות מיקס מיוחד בתוכנית שלו, המואזנת ברחבי העולם. באותה תקופה בלייק למד מוזיקה פופולרית בקולג' גולדסמית'. בשנתו השנייה, במסגרת מטלת הלחנה, הוא הגיש את האי.פי השני שלו, Klavierwerke.
במאי 2010 שחרר בלייק את האי.פי השלישי שלו, CMYK. שיר הנושא, CMYK, זכה להשמעות רבות בתוכנית הרדיו של ניק גרימשו ב-BBC ONe ובתחנות נוספות.

אלבומי אולפן

בינואר 2011 הגיע למקום השני ברשימת הסאונד של 2011 של ה-BBC.
אלבום הבכורה של בלייק "James Blake" יצא בבריטניה ב-7 בפברואר 2011. הסינגל הראשון ממנו, Limit To Your Love, יצא בבריטניה בנובמבר 2010, והופץ ברחבי אירופה בינואר 2011. את "Limit To Your Love", שכתב בלייק, ביצעה במקור הזמרת פייסט, ונכלל באלבומה "The Reminder" שיצא באפריל 2007. אלבומו השני, "Overgrown", יצא ב-2013. ב-5 במאי 2016, שחרר בלייק בהפתעה את אלבומו ה-3, "The Colour in Anything", שכלל 17 שירים.
ב-18 בינואר 2019 יצא אלבומו הרביעי Assume Form. בשנת 2014, הועמד לפרס גראמי לתגלית השנה.

סגנון מוזיקלי

היצירות המוקדמות של בלייק הן עבודות אלקטרוניות מקוטעות, המושפעות ממוזיקת הרייב הבריטית ומסגנון הבאס הבריטי, כמו גם מהטריפ הופ והאר אן בי של שנות התשעים. בשלושת המיני-אלבומים הראשונים שירתו של בלייק לרוב מוסתרת ומעובדת ואת המקום המרכזי תופסים סימפולים מאר-אן-בי משנות התשעים, תדרי סאב-בס בולטים ומקצבים מתוחים ומינימליסטיים. בתקופה זו תויגה יצירתו על ידי המבקרים כמוזיקת ״פוסט דאבסטפ״, ברמיזה לתנועתו אל מעבר למאפייני הסגנון.
עם הופעת אלבום הבכורה ב-2011 החלו קולו של בלייק והנגינה בפסנתר לתפוס מקום מרכזי יותר, ומבני שיר מסורתיים נעשו גלויים יותר בקטעים ששחרר, משקפים השפעות מגוספל, מוזיקת נשמה ואמביינט. האלבום השני, Overgrown, המשיך מגמה זו, משלב גישה אלקטרונית עם סגנון דמוי בלדה ושירה עדינה המושפעת מסול, בהשתתפות אמן ההיפ-הופ ריזה והמוזיקאי האלקטרוני בריאן אינו.
על התפתחות סגנונו המוזיקלי של בלייק כתב המבקר מארק פישר: ״ההאזנה החוזרת ליצירותיו של בלייק ברצף כרונולוגי דומה להאזנה לרוח רפאים המקבלת בהדרגה צורה חומרית, או לשמיעת צורת השיר מתגבשת מתוך האתר הדגיטלי״. הסופר מדיסון מור ציין את השימוש הבולט במינימליזם ובשקט ביצירה של בלייק.
לואיס פביאנו

קריירת מועדונים

פביאנו, יליד קמפינאס, סאו פאולו, החל את הקריירה שלו בקבוצת פונטה פרטה הברזילאית, אך לא היה שחקן הרכב קבוע במשך שלוש העונות שלו שם, והשתתף ב-11 משחקים בסך הכל. לאחר מכן הוא שיחק בקבוצת רן הצרפתית במשך עונה אחת, אך גם שם לא שותף במשחקים רבים.
בתום עונת משחקים אחת במדי רן הוא חתם בסאו פאולו מברזיל, ושם החל להתבלט. הוא החל להתפרסם בשל שליטתו החזקה בכדור, בעיטות חזקות מול השער וקצב משחק, והיה חלק משמעותי מהסגל שהודח בחצי גמר גביע ליברטדורס בשנת 2004, שלוש שנים לאחר שזכה עם הקבוצה בטורניר ריו-סאו פאולו. אולם, למרות יכולתו הטובה הוא נודע גם בשל מספר אירועים שליליים על המגרש, שהקנו לו תדמית של שחקן לא ממושמע.
בשנת 2004 הוא עבר לפורטו תמורת 10 מיליון אירו. הוא שיתף שם פעולה עם עמיתו לנבחרת דייגו, עמו שיחק בקופה אמריקה בשנת 2004. הוא לא היטיב לשחק, והבקיע 2 שערים ב-22 משחקים. בסיום העונה החליטה ההנהלה של פורטו להעבירו לסביליה מלה ליגה.
ב-10 במאי 2006 הבקיע פביאנו שער בנגיחה במהלך הניצחון 4 - 0 של סביליה על מידלסברו בגמר גביע אופ"א. בעונתו הראשונה בסביליה הצליח פביאנו להבקיע 10 שערים, והוביל את קבוצתו למקום השלישי בליגה. עונה לאחר מכן סייע לה לזכות פעם נוספת בגביע אופ"א, לאחר ניצחון על אספניול במשחק הגמר. הוא המשיך להצליח במדי המועדון הספרדי גם בעונת 2007/2008, בה סיים במקום השני מבחינת מספר שערים עם 24 הבקעות (2 בפנדלים), במרחק של 3 שערים מדניאל גוויסה שזכה בתואר מלך השערים, ובשל יכולתו הטובה הוא זכה לזימון מחודש לנבחרת ברזיל. ב-29 בנובמבר הורחק במשחק מול ברצלונה, לאחר שפגע באופן מכוון עם המרפק שלו בסרחיו בוסקטס, וצוות הקבוצה נאלץ לרסנו. בשנת 2009 הוא האריך את חוזהו בסביליה עד לשנת 2011. במרץ 2011 חתם במפתיע בקבוצת הפאר הברזילאית סאו פאולו, לאחר שכבש 105 שערים בכל המסגרות עבור קבוצתו סביליה. בתחילת חלון העברות של ינואר 2016 חתם בקואנג'יאן טיאנג'ין מהליגה הסינית השנייה. כיום פביאנו בואשקו דה גאמה.

נבחרת ברזיל

פביאנו ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ברזיל במשחק הידידות מול נבחרת ניגריה ב-11 ביוני 2003, ולפני שהוחלף הוא הספיק להבקיע שער. הוא נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע הקונפדרציות 2003, אך לא שותף בפועל במשחק כלשהו.
הוא זכה עם נבחרתו בקופה אמריקה בשנת 2004, ופתח בכל חמשת המשחקים לצידו של החלוץ אדריאנו. אולם, בשל יכולתו באירופה בפורטו ובסביליה הוא לא שיחק במשך כשלוש שנים, עד לזימונו בנובמבר 2007 למשחק במסגרת מוקדמות המונדיאל. החל מאותו זימון הוא זכה למקום קבוע בסגל לצידו של רוביניו. ב-19 בנובמבר 2008 הוא הבקיע את השלושער הראשון שלו בנבחרת, במסגרת משחק הידידות מול נבחרת פורטוגל בברזיליה. המשחק הסתיים בניצחון 6 - 2 לטובת ברזיל.
פביאנו זומן לסגל הנבחרת לקראת גביע הקונפדרציות 2009, והבקיע בו חמישה שערים שזיכו אותו בתואר מלך השערים. שניים מתוך חמשת השערים הובקעו במשחק הגמר מול נבחרת ארצות הברית, וסייעו לברזיל לחזור מפיגור 0 - 2 ולזכות בתואר בפעם השנייה ברציפות בעקבות שער הניצחון של הבלם לוסיו.
לאחר גביע הקונפדרציות הוא לא הצליח להבקיע במדי הנבחרת במשך תשעה חודשים, ושבר את הרצף השלילי עם שער מול חוף השנהב במחזור השני של שלב הבתים במונדיאל 2010. לאחר מכן הבקיע שער נוסף במשחק. שערו השלישי בטורניר הובקע במשחק שמינית הגמר מול צ'ילה ב-29 ביוני 2010, בו ניצחה ברזיל 3 - 0.
מייסון פלאמלי

נעורים וקריירת מכללות

פלאמלי נולד בפורט ויין שבאינדיאנה, בנם של פרקי ולסלי. שני הוריו היו כדורסלנים בתקופת לימודיהם באוניברסיטה אמו קבעה שיא ריבאונדים עם 25 במשחק אחד והם הכירו במחנה כדורסל ב-1979. גם סבו ושניים מדודיו מצד אמו  היו כדורסלנים. שני אחיו של פלאמלי אף הם כדורסלנים, אחיו הבכור מיילס ואחיו הצעיר מרשל משחקים גם הם ב-NBA. אחות נוספת היא שחקנית כדורעף באוניברסיטת נוטרדאם. לאחר שנה בתיכון בוורשה שבאינדיאנה, עבר עם אחיו מיילס לתיכון בארדן שבקרוליינה הצפונית. בשלוש השנים שלו בארדן זכה בשלוש אליפויות תיכונים של קרוליינה הצפונית. הוא נבחר למשחק כוכבי התיכונים של נייקי ולמשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן. כמו כן היה חבר בסגל נבחרת ארצות הברית עד גיל 18 לאליפות אמריקה שהתקיימה בפורמוסה ב-2008 וזכה עמה במדליית הכסף. באליפות השיג ממוצע של 5 נקודות ו-6 ריבאונדים למשחק. 
ב-2009 החל ללמוד ולשחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת דיוק והצטרף בכך לאחיו מיילס. בשנתו הראשונה באוניברסיטה השיג ממוצע של 3.7 נקודות ו-3.1 ריבאונדים למשחק. וזכה עם דיוק בטורניר אליפות המכללות בכדורסל. בשנתו השנייה השיג ממוצע של 7.2 נקודות, 8.5 ריבאונדים ו-1.7 חסימות למשחק. בעונתו השלישית רשם 11.1 נקודות ו-9.2 ריבאונדים בממוצע למשחק ובעונתו האחרונה בדיוק השיג ממוצע של 17.1 נקודות ו-9.9 ריבאונדים למשחק. בעונה זו נבחר לחמישיית העונה בליגת ה-SEC ולחמישייה השנייה ב-NCAA. בעונת 2011-2012 שיחקו שלושת האחים יחד בדיוק.

ברוקלין נטס

פלאמלי נבחר במקום ה-22 של דראפט ה-NBA‏ 2013, על ידי ברוקלין נטס. בעונתו הראשונה שותף ב-70 משחקים מהם פתח בחמישייה ב-22 והשיג ממוצע של 7.4 נקודות ו-4.4 ריבאונדים למשחק. הוא נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה ב-NBA. בעונתו השנייה השיג 8.7 נקודות ו-6.2 ריבאונדים בממוצע למשחק.

פורטלנד טרייל בלייזרס

במהלך ערב דראפט ה-NBA‏ 2015 הועבר בטרייד לפורטלנד טרייל בלייזרס, יחד עם זכויות הדראפט על פאט קונאטון (הבחירה ה-41), בתמורה לסטיב בלייק וזכויות הדראפט על רונדיי הוליס-ג'פרסון (הבחירה ה-23). בעונת 2015/2016 השיג שיאי קריירה של 9.1 נקודות ו-7.7 ריבאונדים למשחק. בפלייאוף הודחה פורטלנד בסיבוב השני על ידי גולדן סטייט ווריורס.

דנוור נאגטס

בפברואר 2017 הועבר בטרייד לדנוור נאגטס, בתמורה ליוסוף נורקיץ' ובחירת דראפט עתידית. בספטמבר 2017 חתם על הארכת חוזה בדנוור ל-3 עונות נוספות עבור כ-41 מיליון דולר.

נבחרת ארצות הברית

בתום עונת הרוקי שלו נבחר פלאמלי לסגל נבחרת ארצות הברית וזכה עמה במדליית הזהב בגביע העולם בכדורסל 2014 שהתקיים בספרד. הוא רשם בטורניר ממוצעים של 2 נקודות ו-2.2 ריבאונדים למשחק.
כלורפרומאזין

היסטוריה

התרופה שווקה לראשונה בשנת 1952. התרופה, שפותחה במקור כחומר הרדמה לשימוש בניתוחים, נוסתה לראשונה על חולים פסיכיאטריים במחלקות אשפוז שונות בעקבות השפעתה המרדימה החזקה. באותה התקופה התרופה היוותה תחליף חדשני ללובוטומיה, ואף כונתה מספר פעמים בשם "לובוטומיה פרמקולוגית" - הניסויים שנערכו בכלורפרומאזין הראו שהשפעתו על המטופלים נשלטת יותר וספציפית יותר לתסמינים הפסיכוטיים מזו של הלובוטומיה, תוך שמירה על האפקט המרדים החזק המבוקש. באותה התקופה המנגנונים הנוירוכימיים שמעורבים בפעולתה של התרופה לא היו ברורים לחלוטין, אך מאז נערכו מחקרים וניסויים רבים בתחומי הביוכימיה והפרמקולוגיה שהובילו להבנה מלאה יותר של פעולת התרופה. 
גילויו של הכלורפרומאזין והמיפוי של השפעותיו המרגיעות הובילו לירידה משמעותית בשימוש בקשירה, בבידוד ובהרדמה של מטופלים פסיכיאטריים פסיכוטיים ואלימים. התרופה פתחה אפיק מחקר חדש שהוביל בתורו לפיתוחן של אינספור תרופות אנטי-פסיכוטיות חדשות ושל תרופות נוספות מתחום הפסיכיאטריה כדוגמת התרופות נוגדות הדיכאון. גם חסרונן העיקרי של התרופות האנטי-פסיכוטיות, תופעות הלוואי הרבות שכרוכות בהן, הוטב עם פיתוחן של תרופות אנטי-פסיכוטיות טיפוסיות חדשות ולאחר מכן גם של התרופות האנטי-פסיכוטיות הלא-טיפוסיות כדוגמת קלוזאפין, התרופה הלא-טיפוסית הראשונה, וקוואטיאפין.

שימושים רפואיים

התרופה משמשת בעיקר לטיפול בסכיזופרניה ובמחלות נפש אחרות המלוות בפסיכוזה. לעיתים התרופה משמשת גם לטיפול במאניה, בהפרעה דו-קוטבית ובשיטיון. במקרים נדירים יותר התרופה עשויה לשמש גם לטיפול באגרסיביות, בהיפראקטיביות, בבחילות והקאות, בשיהוקים כרוניים ובהפרעות חרדה.

תופעות לוואי

תופעות הלוואי השכיחות ביותר של התרופה כוללות ישנוניות, עלייה במשקל, הפרעה בתפקוד המיני, טשטוש ראייה, סחרחורות, סינקופה, רעד ותנועות לא-רצוניות. במקרים נדירים עלולה להופיע צהבת, תסמונת ארנב או הפרעה בספירת הדם בעקבות שימוש ממושך בכלורפרומאזין.
מוחמד עומאר

ביוגרפיה

עומאר נולד למשפחה איכרים ענייה ללא קרקעות בעיר קטנה ליד קנדהאר שבאפגניסטן. הוא גדל בבקתה עשויה בוץ בכפר באזור מאיוואנד במחוז קנדהאר, אשר בדרום אפגניסטן. אביו נפטר לפני שנולד, ולכן הוא נשא באחריות לדאוג לבני משפחתו בבגרותו.
עומאר הופיע ברשימת הטרוריסטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI מאוקטובר 2001, כיוון שסיפק מחסה לאוסאמה בן לאדן ופעילי אל-קאעידה בשנים שקדמו לפיגועי 11 בספטמבר. האמונה הרווחת הייתה כי הוא נמצא בפקיסטן, ומשם הוא מכוון את התקוממות הטליבאן כנגד כוחות נאט"ו וממשלו של חאמיד כרזאי באפגניסטן. בין השאר, עומאר היה זה שנתן את הפקודה להחריב את פסלי בודהה בבמיאן ב-2001.
למרות מעמדו הפוליטי ומיקומו הגבוה ברשימת המבוקשים של ה-FBI, רב הנסתר על הגלוי אודותיו. ישנן תמונות מעטות שלו, אך אף אחת מהן איננה רשמית ויש עוררין על מהימנותן. מלבד העובדה שחסרה לו עין, ישנה מחלוקת על מראהו החיצוני. עומאר מתואר כאדם גבוה מאוד וביישן, שאינו נוטה לדבר עם גורמים זרים.
איי דבנהאם

גילוי האיים

האיים התגלו על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גראהאם, אשר חקרה את ארץ גראהאם בין השנים 1937–1934 בהנהגת ג'ון רידוך ריימיל. המשלחת הקימה בסיס מחקר על האי בארי במהלך שהותה באזור.
בסיסי המחקר באי בארי הם אתר מורשת היסטורי אנטארקטי, בהתאם לאמנה האנטארקטית.

מקור השם

האיים נקראו על שמו של פרנק דבנהאם, שהיה חבר בוועדה המייעצת של משלחת החקר הבריטית לארץ גראהאם.

לקריאה נוספת

• Ben Saul, Tim Stephens, editors Antarctica in International Law, P 269
באסטד

היסטוריה

הלהקה הוקמה ב־2002 על ידי מאט וג'יימס. הם נפגשו במועדון, באותה שנה לג'יימס הייתה להקה בשם "הכלב החולה" לאחר שמאט ראה אותם מופיעים הוא התלהב והציע לג'יימס להקים להקה משלהם, שקיבל את הצעתו. 
אף על פי ששניהם נהנו עד מאוד לנגן יחד, הם הסכימו שלהקה לא יכולה להיות מבוססת על שני חברים בלבד. על כן הם פרסמו מודעה בעיתון "שני בחורים מוכשרים בטירוף מחפשים חבר נוסף לשלישייה." רבים נענו למודעתם אך לאחר מבחנים שערכו השניים נבחר צ'ארלי.
בתחילת הדרך הלהקה ניקראה "באסטר" רק לאחר שחברתו של מאט התקשרה ל-MTV ריקווסט שהנחתה אז ג'רי האליוול מהספייס גירלז וביקשה להעלות אותם לשידור, ג'רי קראה להם בטעות "באסטד". לכן הם החליפו את שמם. הם אהבו את התהילה מהתוכנית, והחליטו לחפש חברת תקליטים שתקבל אותם ואת סגנון המוזיקה הייחודי שלהם. בשנת 2002 באסטד הוחתמה על ידי חברת התקליטים "יוניברסל". חצי שנה לאחר מכן באסטד נכנסו לראשונה לאולפן ההקלטות להקליט את אלבומם הראשון הקרוי על שמם. השיר הראשון שהם הוציאו בספטמבר של אותה שנה היה תחת השם What I go to school for. השיר עורר סערה גדולה ברחבי בריטניה והגיע לראש המצעדים. 
בשנת 2003 הוציאה באסטד לחנויות את אלבומה השני הקרוי "A Present For Everyone", לאחר צאת אלבום זה באסטד זכתה להכרה בכל העולם. הם הצליחו בכל העולם, ואף זכו להיכנס לספר השיאים של גינס בתור "הלהקה היחידה בכל העולם שהסינגל הראשון שלה היה מקום שני, השני מקום ראשון, השלישי מקום שלישי והרביעי מקום שני." העתיד נראה מזהיר בשביל באסטד, אך בשנת 2004 צ'ארלי הקים להקת רוק בשם "פייטסטאר" [Fightstar] ובאסטד הודיעו על פרוק הלהקה. "פייטסטאר", הלהקה החדשה של צ'ארלי, הוציאה 3 אלבומים, והגיעה למקום הראשון עם השיר The English Way במצעד של מיי ספייס. הלהקה מצליחה בבריטניה. באפריל 2009 יצא האלבום החדש של הלהקה - "Be Human" וזכה אף הוא להצלחה גדולה.
מאט הוציא 2 סינגלים ודיסק בתור סולן וג'יימס הקים להקה חדשה בשם "סאן אוף דורק" אשר משמרת את הסגנון הייחודי של באסטד. הלהקה הצליחה מאוד בבריטניה. 
ב-2013 הלהקה "מקפליי" הזמינה את חברי הלהקה להופיע איתם בסיבוב ההופעות לכבוד 10 שנים ללהקה, אך רק מאט וג'יימס הצטרפו לסיבוב ההופעות. לאחר ההצלחה הרבה בסיבוב הופעות שתי הלהקות החליטו ליצור איחוד זמני של שתי הלהקות בשם "מקבאסטד" הכולל את חברי להקת מקפליי ובאסטד -למעט צארלי (לפי דבריו של ג'יימס, טען שיש סיכויים שחזירים יעופו לפני שצארלי יחזור לבאסטד) .מקבאסטד הוציאו אלבום בשם Mcbusted. 
ב-10 בנובמבר 2015 באסטד הודיעו על איחוד וחזרתו של צארלי ללהקה, הלהקה צפויה לצאת לסיבוב הופעות במאי 2016 .
סויוז 1

המשימה

סויוז 1 שוגרה למסלול ב־23 באפריל 1967, כשבה הקוסמונאוט ולדימיר קומארוב.
מתכנני המשימה תכננו במקור לשגר חללית שנייה, "סויוז 2", יום לאחר שיגורה של סויוז 1. החללית השנייה הייתה אמורה לשאת שלושה קוסמונאוטים - ואלרי ביקובסקי, יבגני חרונוב ואלכסיי יליסייב. שניים מהם היו אמורים לבצע פעילות חוץ רכבית לסויוז 1. זמן קצר לאחר השיגור החלו בעיות כשאחד מהלוחות הסולאריים לא נפתח, דבר שהוביל למחסור בכוח למערכות החללית. כמו כן, בעיות של גלאי האוריינטציה סיבכו את תמרון החללית. צוות סויוז 2 תכנן לתקן את הלוח הסולרי של סויוז 1 אך גשם כבד בקוסמודרום בייקונור הפך את השיגור לבלתי אפשרי.
בעקבות ההפרעה בשיגור סויוז 2, בתום ההקפה ה־17 של כדור הארץ, לאחר 25.2 שעות טיסה, פנתה סויוז 1 לכיוון כדור הארץ ברגע שעברה שוב מעל ברית המועצות. בעת שובה לכדור הארץ, ארעה תקלה במצנח הבלימה שלה - הוא לא נפתח עקב בעיות בחיישן הלחץ. הקוסמונאוט פלט אותו והפעיל את מצנח הגיבוי. עקב תקלה, המגלש הרזרבי המתפרס ידנית הסתבך והפריע לניתוקו של המצנח הראשון. שני מצנחיה של סויוז 1 הסתבכו זה בזה וגרמו לחללית ליפול לכדור הארץ כמעט ללא בלימה. החללית ששקלה 6.35 טונות התרסקה וגרמה למותו של קומורוב. הוא נקבר כגיבור של ברית המועצות בבית הקברות של חומת הקרמלין, בו קבורים גדולי האומה של רוסיה בתקופה הסובייטית.

לאחר האירוע

בדיקה מאוחרת של הסויוז 2 גילתה את אותה הבעיה עם המצנח שהיה עשוי לחרוץ את דינם של כל שלושת הקוסמונאוטים אם השיגור היה ממשיך. המשימה המקורית של סויוז 1 וסויוז 2 בוצעה מאוחר יותר על ידי סויוז 4 וסויוז 5.
מהנדסים זיהו פגמים תכנוניים נוספים בחללית לפני השיגור אך פקידי הממשלה דחפו לניסוי חלל כדי להביס את ארצות הברית במרוץ החלל. הבעיות בסויוז 1 עיכבו את שיגור סויוז 2 וסויוז 3 עד ל־25 באוקטובר 1968.