google/wiki40b huggingface dataset:
סרחיו ברגמן

סרחיו ברגמן (בספרדית: Sergio Bergman; נולד ב-23 בינואר 1962) הוא רב רפורמי ופוליטיקאי ארגנטינאי המכהן כשר איכות הסביבה בממשלתו של מאוריסיו מאקרי וכחבר הקונגרס הלאומי הארגנטינאי.

קורות חיים

ברגמן נולד בארגנטינה, סיים לימודי רוקחות וביוכימיה באוניברסיטת בואנוס איירס. הוא למד בסמינר הרבנים של התנועה הקונסרבטיבית "סמינריו רביניקו" בבואנוס איירס, סיים לימודי תואר שני בחינוך באוניברסיטה העברית בירושלים והוסמך לרבנות בהיברו יוניון קולג' בירושלים. ב-1994 שב לארגנטינה וב-2001 מונה לרב בית הכנסת קהילת ישראל בארגנטינה (המוכר גם כבית הכנסת "ליברטאד").
ב-2011 נבחר למועצת העיר בואנוס איירס מטעם מפלגת PRO בראשות ראש העיר מאוריסיו מאקרי. הוא עתר לבית המשפט בדרישה שעל פתק ההצבעה יהיה רשום "הרב ברגמן" במקום "סרחיו ברגמן", מאחר שכך מוכר לציבור, אך עתירתו נדחתה לאחר שבית המשפט קבע שיהיה בכך קונוטציה חיובית שאינה מתאימה להופיע בקלפי. ב-2013 נבחר מטעם מפלגת PRO כנציג העיר בואנוס איירס בבית הנבחרים הארגנטינאי (הבית התחתון של הקונגרס הלאומי). הוא מכהן כחבר הקונגרס מדצמבר 2013. לאחר ניצחונו של מאוריסיו מאקרי בבחירות לנשיאות ב-2015, מונה ברגמן לשר לאיכות הסביבה.
ברגמן הוא מייסד "פונדסיון יודאיקה" ארגון הכולל בתי כנסת ומרכזים חינוכיים יהודים בארגנטינה. הוא מחברם של ששה ספרים העוסקים בדת ובנושאים אזרחיים. את ההקדמה לספרו "Argentina Ciudadana" (ארגנטינה אזרחית) כתב ב-2008 הארכיבישוף המטרופוליטני חורחה מריו ברגוגליו, לימים האפיפיור פרנציסקוס. 
לאחר הפיגוע בבניין הקהילה היהודית בארגנטינה ב-1994 ארגן קבוצת פעילים שמפגינה מדי יום שני למען חקר הפרשה ועשיית צדק. סימן ההיכר שלו היא כיפה גדולה צבעונית. 
ברגמן נשוי ואב לארבעה.
אריה גביוס

ביוגרפיה

פרופ' אריה גביוס נולד ב-1963. גביוס גדל והתחנך בחולון. למד בבית הספר "מיטרני" במגמה מתמטית-פיזיקלית. התגייס לצה"ל ב-1982, ושירת שירות סדיר בבית הספר לנ"מ .
גביוס סיים בשנת 1987 תואר ראשון במתמטיקה שימושית מהטכניון בהצטיינות.
את התואר השני למד בטכניון, במתמטיקה שימושית עם התמחות בתקשורת מחשבים, אשר סיים בשנת 1990.
את הדוקטורט במנהל עסקים סיים באוניברסיטת תל אביב בתחום חקר ביצועים ותורת המשחקים, בשנת 1996.
בשנת 1996 מונה כחבר סגל באוניברסיטת בן-גוריון בנגב במחלקה להנדסת תעשייה וניהול.
בשנים 2003 ועד 2004 שימש כפרופסור אורח באוניברסיטת טורונטו, בפקולטה למנהל עסקים,
וב-2009 מונה באוניברסיטת בן-גוריון לדרגת פרופסור חבר.
בשנת 2014 מונה גביוס לפרופסור מן המניין באוניברסיטת בן-גוריון שבנגב.

פעילות אקדמית

גביוס הוא מומחה ליישום של מודלים מתמטיים ותורת המשחקים לבעיות מתחומי הכלכלה, השיווק, הון סיכון, המכרזים והבריאות.
גביוס פרסם עשרות מחקרים בתחומים אלו. מחקריו בתחום הון סיכון עסקו ביחסים בין חברת הון סיכון ליזם. במחקרים אלה בנה מודלים מתמטיים, המתבססים על כלים מתורת המשחקים ומסבירים את הקשר בין הצלחת המיזם לבין מבנה ההסכם בין היזם והמשקיע.
בנוסף, מחקריו בתחום השיווק עסקו באסטרטגית תמחור מוצרים לאורך זמן בשוק תחרותי. כמו כן, עסק כ 15 שנה במחקרים בתחום המכרזים אשר מטרתם ניתוח התנהגות המשתתפים במכרזים והרווחים לבעל המכרז.
בשנים 1993 ועד שנת 1996 גביוס עבד כיועץ עבור תשתיות הגז בישראל.
במקביל שימש כמרצה באוניברסיטת תל אביב.
משנת 2000 שימש כראש תוכנית התואר השני בניהול תעשייתי באוניברסיטת בן-גוריון במחלקה להנדסת תעשייה וניהול.
בין השנים 1996 ועד שנת 2003 שימש כמרצה אורח בבית הספר למנהל עסקים בטולוז (Toulouse Business School).
גביוס זכה ב-2002 בפרס עודד לוין של האגודה הישראלית לחקר ביצועים על עבודת מחקר בתחום תמחור מוצרים בשוק תחרותי].
בשנים 2003 ועד 2004 שימש כפרופסור אורח באוניברסיטת טורונטו. בפקולטה למנהל עסקים.
משנת 2008 ועד שנת 2012 שימש כמזכיר האגודה הישראלית לחקר ביצועים וחבר המועצה, ובשנים 2012–2015 שימש כחבר מועצה.
בשנים 2012 ועד 2015 כיהן כראש תוכנית התואר השני במנהל עסקים MBA בקריה האקדמית אונו.
החל משנת 2015 גביוס מונה כדיקן הפקולטה למנהל עסקים בקריה האקדמית אונו.
במקביל, גביוס יעץ לגופים שונים במשק בתחום של ניתוח סיכונים, תמחור מוצרים והערכת פרויקטים הנדסיים וטכנולוגיים.
החל משנת 2013 משמש גביוס כחבר מערכת בכתב העת European Journal of Operational Research].
יחסי גרמניה–מקדוניה הצפונית

היסטוריה

מסוף המאה ה-14 נכלל האזור של מקדוניה הצפונית של ימינו בשטחי האימפריה העות'מאנית. במהלך המלחמה הטורקית הגדולה (1683–1699) כבשו הכוחות הקיסריים את סקופיה, אולם החזירו אותה לטורקים לאחר המלחמה. עם הידרדרותה של האימפריה העות'מאנית במהלך המאה ה-19, החלו המעצמות האירופיות הגדולות ועמי הבלקן, השואפים לעצמאות תחת השלטון הטורקי, להתמודד עם הארגון מחדש של דרום מזרח אירופה. לאחר הניצחון הרוסי במלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), שהביא את הכוחות הרוסים עד 60 ק"מ מאיסטנבול, התעוררה הבעיה הבלקנית במלוא עוזה. מאחר שהמעצמות האירופיות לא הסכימו לקבל את חוזה סן סטפנו, שנחתם בהשפעה רוסית, הזמין קנצלר גרמניה אוטו פון ביסמרק את קונגרס ברלין כדי ליישב את הסכסוך בדרכי שלום. אחת התוצאות של הקונגרס הייתה שמקדוניה נשארה תחת שליטת האימפריה העות'מאנית. בשנת 1912 פרצה מלחמת הבלקן הראשונה, ובסיומה חולקה מקדוניה בין בולגריה, סרביה ויוון. בולגריה לא הסכימה לתוצאות ההסכם, ובעקבות כך פרצה בשנת 1913 מלחמת הבלקן השנייה, ובסיומה כבשו הסרבים והיוונים שטחים נוספים ממקדוניה, על חשבון הבולגרים.
בשנת 1915 בעיצומה של מלחמת העולם הראשונה, חברה בולגריה למעצמות המרכז, וכתוצאה מכך הצליחה לספח את "מקדוניה הסרבית" בין השנים 1915–1918. לאחר תבוסת מעצמות המרכז בסיום המלחמה, חזרה מקדוניה לשלטון סרבי, והייתה חלק מממלכת יוגוסלביה. במהלך מלחמת העולם השנייה שוב הצטרפה בולגריה לגרמניה הנאצית, ולאחר כיבוש יוגוסלביה הורשתה לכבוש את מזרח ומרכז מקדוניה הסרבית. בניגוד לשטחי המולדת הבולגרית, היהודים שהיו בשטחים הכבושים בידי בולגריה ספגו את אימי השואה. 7,100 יהודים, כולל 2,000 ילדים, גורשו משטחי מקדוניה למחנה ההשמדה טרבלינקה, ורק 196 מהם שרדו. בסוף אוגוסט 1944 נסוגה בולגריה מהשטחים הכבושים של יוגוסלביה. לאחר כיבושה של יוגוסלביה בשנת 1941, נוספה מערב מקדוניה הסרבית לאיטליה, ומאז 1943 הייתה תחת חסותה הגרמנית כחלק מאלבניה הגדולה. בקיץ 1944 נסוגו הכוחות הגרמניים מיוון דרך סקופיה, והמיטו סבל וחורבן על העיר.
לאחר נסיגת הגרמנים, הפך האזור שוב לחלק מיוגוסלביה בתור הרפובליקה הסוציאליסטית של מקדוניה. לאחר קריסת יוגוסלביה הכריזה מקדוניה על עצמאותה בספטמבר 1991, אולם בשל הסכסוך על שם המדינה, הכירה ממשלת גרמניה בעצמאותה של מקדוניה רק בסוף 1993. לאחר מכן הייתה גרמניה התומכת הפעילה ביותר במקדוניה, ובכלל זה היא סיפקה את רוב הסיוע לפיתוח מקדוניה, וקידמה את יחסי הסחר והתרבות עמה באופן מסיבי. בהמשך תמכה גרמניה במקדוניה בהתמודדות עם משבר פליטים מקוסובו בעקבות מלחמת קוסובו (1999), ובבלימת ההתקוממות האלבנית במקדוניה ב-2001, ואף סייעה לחתימת הסכם אוחריד ליישוב הסכסוך.

יחסים דיפלומטיים

גרמניה מחזיקה במקדוניה הצפונית שגרירות בסקופיה. מאידך, מקדוניה הצפונית מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין ו-6 קונסוליות בדיסלדורף, המבורג, מיינץ, מינכן, נירנברג ושטוטגרט.
קווין וייטלי

ביוגרפיה

וייטלי נולד ב-Humshaugh  קרוב להקסם בנורת'מברלנד. אמו מרי הייתה מורה, ואביו ריצ'רד היה מפקד בצי המלכותי הבריטי. סבתו מצד אמו, דוריס פיליפס, הייתה זמרת מקצועית, וסבא של סבא שלו ריצ'רד וייטלי , היה הארכיבישוף האנגליקני של דבלין.
הוא התחנך בבית הספר ברנרד קאסל ולמד משחק ב-"Central School of Speech and Drama". ב-2011 היה הפטרון של להקת התיאטרון בבית הספר "Full House Theatre Company". אחיו, פרנק, הוא מרצה לדרמה באוניברסיטת לונדון. בשנות השבעים של המאה העשרים לפני שפנה לקריירה מקצועית הופיע וייטלי כשחקן חובב בתיאטרון פיפל'ס בניוקאסל.

קריירה

בתחילת הקריירה שלו היה וייטלי זמר פולק, הוא מנגן בגיטרה ומופיע במופעי צדקה. יחד עם שאר שחקני הסדרה "Auf Wiedersehen, Pet" הופיע בניוקאסל בקונצרטים "Sunday for Sammy". לפני שהיה לשחקן הוא התחיל ללמוד הנהלת חשבונות.
בתיאטרון הופיע וייטלי במחזות אחדים בהם עיבוד בימתי של "Twelve Angry Men". בקולנוע שיחק בסרטים "שובו של חייל", "הפצוע האנגלי", "פרנואיד" ו"משהו לחלום עליו".
בטלוויזיה שיחק וייטלי בין השאר בפרקים בסדרות "Shoestring", "מלאכים", "ג'ולייט בראבו", "Strangers", "קורוניישן סטריט", "שאקלטון", "Auf Wiedersehen, Pet", "סמית' וג'ונס", "Look and Read", הסדרה הקומית "You Must Be The Husband", סדרה לילדים "B&B", הסדרה הרפואית "Peak Practice", העיבוד לרומן "Skallagrigg", סדרת הדרמה "The Broker's Man", סדרת המתח "Murder in Mind", "קומיק ריליף" ב-2003, "לואיס", "סדר חדש", סרט הטלוויזיה "אני, גרושתי, והכלב", המיני-סדרה "הילדים" ובסרט "Silent Cry". הוא דיבב את הגרסה האנגלית של הסדרה לילדים "Hilltop Hospital". עוד היה הקריין בפרסומות עבור WaterAid.
ב-1985 הופיע וייטלי בעיבוד לספרה של אגאתה כריסטי "A Murder Is Announced", בתפקיד סמל בילוש פלטשר לצדו של ג'ון קאסל שגילם את המפקח קרדוק. תפקיד זה היה דומה לדמות שגילם בשנים הבאות והפכה להיות מזוהה איתו. הוא לוהק לתפקיד סמל בילוש לואיס בסדרה הבלשית "המפקח מורס" בכיכובו של ג'ון ת'או ששיחק בתפקיד הראשי. וייטלי כיכב לצדו של ת'או במשך 13 שנים ב-32 פרקים של הסדרה המצליחה, והוא הפך להיות מוכר בכל בית בבריטניה.
וייטלי גילם שוב את הדמות בסדרת ספין-אוף בשם "לואיס", שבה לואיס חוזר לאוקספורד והפעם בדרגת מפקח. יחד עם שותפו, סמל בילוש ג'יימס האת'וויי בוגר קיימברידג' (בגילומו של לורנס פוקס), הוא פותר תעלומות רצח. במקביל הוא מנסה לשקם את חייו אחרי מותה הפתאומי של אשתו בתאונת פגע וברח.
בסוף 2012, אחרי צילומי העונה השביעית של הסדרה "לואיס", הודיעו וייטלי ולורנס פוקס שהם עושים הפסקה מהסדרה לפחות לשנה אחת. הסדרה נמשכה עד 2015 והסתיימה בעונה התשיעית.
ב-4 בנובמבר 2012 הופיע וייטלי בתוכנית דרמה של רדיו BBC3 בשם "The Torchbearers", על כמה אזרחים בריטיים שהיו נושאי הלפיד האולימפי. במרץ 2013 הופיע וייטלי במחזה "White Rabbit, Red Rabbit".

חיים אישיים

וייטלי חי בוובורן סנדס קרוב למילטון קינס עם אשתו השחקנית מדלן ניוטון. היא כיכבה בדרמה "When the Boat Comes In" של ה-BBC בשנות העשרים של המאה העשרים. לבני הזוג יש שני ילדים, הבת קתרין "קיטי" וייטלי נולדה ב-1983 והופיעה לצד אביה בסדרה "Auf Wiedersehen, Pet"; הבן קירן נולד ב-1985.
וייטלי אוהב מוזיקת רוק והוא מנגן בגיטרה. הוא ציין את פינק פלויד ודייר סטרייטס כלהקות שהוא אוהב במיוחד. הוא אוהד של מועדן הכדורגל ניוקאסל יונייטד ושל ברנלי, אבל אומר שהוא מעדיף עכשיו את משחק הרוגבי ליג על כדורגל.
באוגוסט 2014 היה וייטלי אחד ממאתיים החותמים על מכתב לעיתון הגרדיאן נגד העצמאות הסקוטית לקראת משאל העם על עצמאות סקוטלנד.
SNRI

SNRI (ראשי תיבות של Serotonin-Norepinephrine Reuptake Inhibitors), או SSNRI‏ (ראשי תיבות של Selective Serotonin-Norepinephrine Reuptake Inhibitors - מעכבים או מעכבים סלקטיביים של ספיגה חוזרת של סרוטונין ונוראפינפרין) הוא שם המתאר משפחה של תרופות פסיכוטרופיות המשמשות לטיפול בדיכאון, הפרעות חרדה וכאבים כרוניים הנובעים מסיבה עצבית.

אופן הפעולה

המנגנון העיקרי דרכו פועלות התרופות הוא עיכוב הספיגה החוזרת של המוליכים העצביים סרוטונין ונוראפינפרין שלא נוצלו בסינפסות. 
פעולת תרופות אלה דומה לפעולתן של כמה מהתרופות נוגדות הדיכאון הקלאסיות הידועות כטריציקליים (בעלי שלוש טבעות) או טטרציקליים (בעלי ארבע טבעות) וכו', אך בדרך כלל עם פחות תופעות לוואי.
צופי אוויר

צופי אוויר הם חלק מתנועת הצופים הבינלאומית עם דגש מיוחד על תוכנית תעופה ועל פעילויות מבוססות תעופה. צופי האוויר משתמשים באותם כלים בסיסיים של תנועת הצופים, אבל מקדישים זמן נכבד לפעילויות האוויר שלהם.
צופי האוויר לובשים לעיתים קרובות מדים מעט שונים משאר חניכי תנועת הצופים ויש להם תגים וסמלים נוספים.
רוב פעילות הצופים מתנהלת על הקרקע, כמו ביקורים בשדות תעופה ובמוזיאונים של תעופה, טיסות נשלטות רדיו ושלט רחוק, בניית מודלים של מטוסים ומחנות קיץ בשטחי תעופה.
בהתאם לקבוצת הגיל, למדינה ולקבוצת הצופים, הפעילויות יכולות לכלול גם צניחה או טיסות במטוסים קלים, מסוקים, דאונים או כדורים פורחים.

היסטוריה

מייג'ור באדן פלטשר סמית באדן פאוול, אחיו הצעיר של רוברט באדן פאוול, היה טייס והראשון שהכניס פעילות מבוססת טיסה לתנועת הצופים. פאטץ' של איש טייס הוצג לראשונה בארגון הצופים הבריטי בשנת 1911. עם זאת, צופי האוויר לא הוצגו עדיין באופן רשמי.
הצעה להקמת שבט צופי אוויר הובאה לראשונה במאי 1927. ההצעה לא התקבלה מהחשש שהשבט יהיה "מובל אך ורק על ידי בסיס אטרקטיבי" ולא היה מספיק כח אדם בתנועה לקיים את הפעילות. אבל, בשנות ה-30, קבוצות צופים שנמצאו בקרבת שדות תעופה ומועדוני גלישה עודדו לכלול פעילויות אוויר בתוכניות שלהם והחוברת "צופי אוויר" הופקה. ארגון הצופים הבריטי הכריז באופן רשמי על צופי האוויר בשנת 1941. 
ג'מבורי הצופים העולמי הרביעי בשנת 1933 היה האירוע הבינלאומי הראשון בו צופי האוויר לקחו חלק. ב-9 באוגוסט ביקר רוברט באדן פאוול את צופי האוויר, בליווי פאל טלקי, ראש צופי הונגריה ולאסלו אלמאשי (הידוע גם בתור הפצוע האנגלי), שהיה המדריך הראשי של צופי האוויר של הונגריה.
מנואל ולאסקס

קריירה

ולאסקס החל את דרכו באקדמיה של ריאל מדריד, ממנה הושאל לקבוצה אחרת בעיר - ראיו וייקאנו. לאחר שנה אחת עבר לשחק במלאגה, אותה עזב בתום שנתיים וחזר למועדון נעוריו ריאל מדריד.
בשנת 1965 ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת של ריאל מדריד תחת המאמן מיגל מוניוס, בה הפך לאחד השחקנים הבולטים בחבורת ה'יה-יה'. כבר בעונתו הראשונה זכה עם הקבוצה בגביע אירופה לאלופות, לאחר ניצחון על פרטיזן בלגרד במשחק הגמר שנערך באצטדיון הייזל בבריסל. 
ולאסקס הפך לשחקן מוביל בריאל מדריד, בה רשם מעל 400 הופעות ב-12 עונות. בשנת 1978 עבר לשנת ניסיון בקבוצת הכדורגל של טורונטו הקנדית. בסיום אותה שנה פרש מכדורגל.
ב-15 בינואר 2016 נפטר ולאסקס.
קשור באלכסון (חידה)

קשור באלכסון (ביפנית: ごきげんななめ) היא סוג של חידת היגיון שפורסמה על ידי ההוצאה לאור ניקולי.

חוקים

המשחק מתבצע על גבי טבלה מרובעת, בה מופיעים על חלק מההצטלבויות מספרים בתוך עיגולים.
המטרה היא לצייר קווים אלכסוניים בכל תא בטבלה, כך שהמספר בכל עיגול יהיה שווה למספר הקווים היוצאים מעיגול זה. בנוסף, אסור שהאלכסונים ייצרו לולאה סגורה. שלא כמו משחקים רבים דומים של ניקולי, כמו גשרים, החוקים לא דורשים שתהיה רשת אחת בלבד.
הקורפוס ה-83 (ורמאכט)

היסטוריה

הקורפוס הוקם ב-25 במאי 1942, על בסיס הקורפוס ה-45, כחלק מהארמייה הראשונה, וכמפקדו מונה הנס פלבר.
ב-14 באוגוסט 1943 מונה גאורג פון זודנשטרן למפקד הקורפוס, וב-26 באוגוסט 1943 הפך הקורפוס לארמייה ה-19.
נחום גבריאלי

נחום גבריאלי (גבריאלוביץ) (23 בספטמבר 1899 – 2 ביוני 1964) היה מחנך, סופר, מנהל הסמינר ע"ש לוינסקי בתל אביב, מפקח מחוז תל אביב ויושב ראש המזכירות הפדגוגית לחינוך היסודי ולהכשרת מורים והשתלמותם.

ביוגרפיה

גבריאלי, בן הרוקח שאול -בנימין גבריאלוביץ, נולד ב-1899 בירושלים,  למשפחת רבנים ורוקחים ידועה .היה בן הדור השישי מגבריאל משטוקליישקבר שעלה לארץ בעליית תלמידי הגר"א. בילדותו למד תלמוד תורה ובישיבת עץ חיים, ולאחר מכן בסמינר למורים של "עזרה". במלחמת העולם הראשונה עבד תחילה כפועל חקלאי בעמק יזרעאל, ואחר-כך שירת בצבא העות'מאני. בתום שירותו המשיך בלימודיו בבית המדרש למורים העברי תחת הנהלתו של דוד ילין, וסיים בשנת תר"פ.
בשנת 1920 הורה בבית הספר היסודי בטבריה, ובשנים 1922–1923 השתלם בפדגוגיה באוניברסיטאות ברלין ולייפציג.
בשנים 1924–1933 הורה בבית הספר העממי א' בחיפה, ולאחר מכן הורה מתודיקה של חשבון בסמינר לוינסקי בתל אביב. 
בין השנים 1933–1935 ניהל את המכינות בבית הספר הריאלי בחיפה, ובין השנים 1940–1953 ניהל לסירוגין את סמינר לוינסקי. 
בשנת 1936 נתמנה גבריאלי למפקח ומדריך בתי הספר של הזרם הכללי באזור חיפה, העמקים והצפון, שימש יו"ר במספר ועדות פדגוגיות, וכן היה ראש המערכת שגיבשה את תוכנית הלימודים לבתי הספר היסודיים, שהפכה לתוכנית הלימודים של בתי הספר הממלכתיים והממלכתיים-דתיים. ולאחר שהונהגה שיטת החינוך הממלכתית, נתמנה למפקח מחוז תל אביב, למעט השנים בהם היה מנהל בית ספר. 
החל משנת 1960 כיהן כיו"ר המזכירות הפדגוגית לחינוך היסודי ולהכשרת מורים והשתלמותם, תפקיד בו שימש עד ליום פטירתו.
גבריאלי נפטר ב-2 ביוני 1964, ונטמן בחיפה. לאחר מותו הוציא לכבודו משרד החינוך והתרבות חוברת זיכרון בכתב העת "בחינוך ובתרבות - בעיות, סקירות, ידיעות", מספר (37) 1, ירושלים, סיוון תשכ"ה, יוני 1965.
גבריאלי עסק בכתיבה ספרותית לילדים ולנוער, ובכתיבה בתחום הפדגוגיה של ספרי לימוד, מאמרים ודרכי הוראה.
גבריאלי היה חבר המערכת הקבועה  של אנציקלופדיה תרבות ביחד עם אשר ברש, י. פרישמן, ואלימלך-שמעון רימלט, אשר יצאה בהוצאת מסדה. 
בשנת 1963 זכה בפרס החינוך של עיריית תל אביב, שחולק אותה שנה לראשונה, עבור ספרו "אורחות חנוך".
בשנת 1965 הוסב בית הספר היסודי "כרמל" בתל אביב על שמו (בית הספר גבריאלי-הכרמל),
על שמו נקרא גם בית הספר היסודי "גבריאלי" שבמזרח חיפה כיום בית ספר לאקולוגיה ולספורט.
מרדכי שרעבי

חייו

נולד בתימן בשם מרדכי יפת-תעיזי. אביו נפטר עוד קודם לידתו ובגיל שנתיים התייתם גם מאמו. יחד עם אחותו גדל בבית סבו, אבי אביו, הרב אברהם יפת תעיזי שלימדו תורה. לאחר פטירת סבו, בעודו ילד דאג הרב חיים סינואני לגדלו וללמדו תורה. בבחרותו נסמך לרבנות. עבר לעיר עדן, שם למד בישיבתו של הרב משומר נסים. בגיל 15 עבר בהצלחה מבחנים בגמרא, ברמב"ם, בטור ובשולחן ערוך.
בשנת תרצ"ב (1932) עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים. נמנה עם רבני ישיבת המקובלים בית אל. למד גם בישיבת "שערי ציון" של הראשון לציון הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל. לימים, ייסד ישיבה בשם "נהר שלום" על שמו של גדול המקובלים רבי שלום שרעבי, בה לימד תורה, בנגלה ובנסתר, במשך עשרות שנים. הוא שינה את שם משפחתו לשרעבי גם משום ששם זה הוא גם ראשי תבות של שלום רב על בני ישראל.
הרב שרעבי התפרסם כבעל מופתים. רבים השכימו לביתו לעצה ולברכה. את הכספים שקיבל מציבור המבקרים הקדיש להחזקת הישיבה ולתמיכה בנצרכים, וכן חילק כסף לנערים על מנת למשכם ללימוד תורה. חי בפשטות עם אשתו, לאה (נפטרה בשנת ה'תשל"ט, 1979). בני הזוג היו חשוכי ילדים. מסופר שלפני מלחמת השחרור החביא ארגון האצ"ל נשק בביתו, בהנחה ששם לא יחפשו הבריטים.
הרב שרעבי היה חלש מאוד פיזית ובשנותיו האחרונות היו רגילים תלמידיו לקחתו ממקום למקום כשהוא יושב על כסא.
בין תלמידיו: הרב מרדכי עטיה, הרב מאיר יהודה גץ, הרב ציון ברכה, רבי שלום שמואלי ובנו הרב בניהו שמואלי שממלא את מקום הרב שרעבי בראשות ישיבת נהר שלום.
מסופר כי גדולי המקובלים היו מציעים לפניו את ספקותיהם, בהם ראש ישיבת בית אל, הרב הדיין עובדיה הדאיה. הרב עובדיה יוסף, שהרב שרעבי לימד אותו באופן אישי במשך פרק זמן מסוים, אמר על הרב שרעבי כי "הוא היה גדול הדור, וכמוהו לא היה בקבלה".
תלמידיו מספרים כי נהג לישון בלילות למשך כ-20 דקות בלבד, הקפיד על טבילה במקווה מידי בוקר, הקפיד על לבישת שני זוגות תפילין (לפי שיטות רש"י ורבינו תם) יחד, הורה לומר בכל השנה את תפילת אבינו מלכנו, ולקיים התרת נדרים בכל יום שישי.
נקבר בהר המנוחות בירושלים. על שמו הוקמו מוסדות תורה, בהם בית מדרש בהרצליה "ישיבת חזון מרדכי" וישיבת שערי מרדכי בירושלים ומוסדות המייש"ר בבת-ים.

מדעותיו

סבר כי הקבר המיוחס לתנא רבי מאיר הוא קברו של רבי מאיר ש"ץ בעל האקדמות. טען כי מהקדמת תיקוני הזוהר מוכח כי אין חיים מחוץ לכדור הארץ. אמר כי לימוד תורה בשבת במשך שעה שווה ללימוד תורה ביום חול במשך שנה.
אחד מתלמידיו סיפר שענה לו כי דרכו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק נכונה מדרכו של הרב יוסף חיים זוננפלד, משום ש"כתוב 'דרכיה דרכי נועם וכל נתיבותיה שלום', הרב קוק קירב רחוקים, וזו דרכנו, ובדרכו צריך ללכת!".
M108

היסטוריה

M108 התגלתה ב-19 בפברואר 1781 על ידי עוזרו של שארל מסיה, האסטרונום הצרפתי פייר מאשן, שדיווח על תגליתו למסיה. מסיה צפה בה ככל הנראה רק ב-24 במרץ כאשר צפה בערפילית הינשוף (M97) הסמוכה והכניס אותה לקטלוג מסיה. מסיה כתב שהערפילית נמצאת ליד ערפילית הינשוף, שהיא התגלתה על ידי מאשן יומיים או שלושה אחרי שגילה את M97 ושיש לחשב את הקואורדינטות שלה. מסיבה לא ידועה מסיה חישב את מיקומה של M108 רק אחרי פרסום הקטלוג ולכן היא לא נכללה בו, אך מסיה רשם את הקואורדינטות שלה על גבי עותק פרטי של הקטלוג. במכתב ששלח מאשן בשנת 1783 ליוהאן ברנולי השלישי הוא סיפר על גילויה של M108, וציין את מיקומה בסמוך ל-M97 ולכוכב מראק. ויליאם הרשל צפה בגלקסיה בשנת 1789 בלי שידע על גילויה המוקדם יותר על ידי מאשן, ותיאר אותה כבהירה מאוד ומאורכת מאוד. הוא ציין גם שבמרכזה יש כוכב בהיר שאינו קשור אליה. ג'ון הרשל צפה בה בשנת 1831 ותיאר אותה כערפילית בהירה וגדולה מאוד עם צורה מאורכת עם כוכב בהיר במרכזה וכוכב או שניים חיוורים יותר. בשנת 1918 ביצע האסטרונום האמריקאי הבר קרטיס צילום ארוך חשיפה של מספר ערפיליות וביניהן M108, וגילה את המבנה הספירלי שלה. רק ב-1953 גילה אוון גינגריץ' את הזהות של הקואורדינטות שרשם מסיה ושל המיקום של NGC 3556.
עד היום נצפתה ב-M108 סופרנובה אחת, SN 1969B, מסוג II שהגיעה לדרגת בהירות 14.

תצפית

M108 נמצאת כמעלה וחצי ממזרח-דרום-מזרח לכוכב מראק. ערפילית הינשוף נמצאת כ-50 דקות קשת מדרום-מזרח לה. עם בהירות נראית מדרגה 10 דרוש טלסקופ חובבים כדי לצפות בה ולהבחין בצורתה המאורכת. נחוץ צילום ארוך חשיפה כדי לראות את המבנה הספירלי שלה.

תכונות

מישור הדיסקה של M108 כמעט מקביל לקו הראייה אליה כך שהיא נראית ארוכה וצרה מאוד. אורכה הזוויתי הוא כ-8.7 דקות קשת שממרחק של 46 מיליון שנות אור שקול לקוטר של כ-115,000 שנות אור. את M108 מקיפה מערכת של כ-300 צבירים כדוריים שמשתרעת עד למרחק של כ-65,000 שנות אור ממרכז הגלקסיה. מתנועת הצבירים סביב הגלקסיה ניתן לחשב את מסתה שמוערכת בכ-‎1.26×10¹¹‎ מסות שמש. בתצפיות שנעשו על ידי טלסקופ החלל שפיצר התגלה של-M108 יש גרעין גלקטי פעיל שבמרכזו חור שחור שמסתו כ-‎2.4×10⁷‎ מסות שמש.
רג'י ווקר

ביוגרפיה

ווקר נולד בדרבן שבפרובינציה קוואזולו-נטאל. למרות היותו אלוף דרום אפריקה לשנת 1907 הוא התקשה למצוא תקציב לנסיעה ללונדון למשחקים האוליפיים. כתב ספורט ממחוז מגוריו עזר לו בגיוס המימון לנסיעה. באנגליה הוא התאמן בהדרכתו של סם מוסביני מי שלימים אימן את האלופים האולימפיים הרולד אברהמס ואלברט היל.

אלוף אולימפי

באולימפיאדת לונדון (1908) זכה ווקר במדליית זהב בריצת 100 מטר בשיא אולימפי חדש של 10.8 שניות, לפני ג'יימס רקטור מארצות הברית (10.9 שניות) ורוברט קר מקנדה (11.0 שניות).
זוקן ראייה

תסמינים

התסמינים הראשונים בהם מבחינים רוב בני האדם הם קשיים בקריאת אותיות קטנות, במיוחד בתנאי תאורה גרועים, עייפות בעיניים לאחר קריאה ממושכת, טשטוש בראייה או טשטוש רגעי בראייה בעת מעבר ממבט בעצם מרוחק למבט בעצם קרוב. רבים מאלה הסובלים מזוקן ראייה קיצוני מתלוננים על תחושה שזרועות ידיהם נעשו "קצרות מדי" מכדי לאחוז בחומר קריאה במרחק נוח.
זוקן ראייה, בדומה להפרעות אחרות במיקוד הראייה, מגביל פחות בתנאי תאורה טובים, זאת כיוון שקשתית העין מתכווצת ומקטינה את האישון. כבכל עדשה, הגדלת יחס המיקוד ("מספר f") מגדיל את עומק השדה על ידי הפחתת הטשטוש של עצמים מחוץ למוקד.
בין בעלי מקצועות מסוימים נמצא איחור בפניה לתיקון ראייה עם התפתחות זוקן ראייה, במיוחד עקרות בית וחקלאים, בעוד שעובדים במגזר השירותים נוטים לפנות לעזרה בתיקון הראייה מוקדם יותר. אף הסובלים ממיוזיס מאחרים בפניה לתיקון ראייה עם התפתחות זוקן ראייה.

טיפול

בעבר היו ניסיונות שונים להתמודד עם זוקן הראייה, ברומא העתיקה השתמשו בענבר מלוטש, באירופה של תקופת הרנסאנס נעשה שימוש במונוקול, בסין העתיקה השתמשו בזכוכית מגדלת. במאה ה-18 כבר נעשה שימוש נרחב במשקפיים דו-מוקדיים.  הטיפול בזוקן ראייה התקדם מאד בשלהי המאה ה-20 ובתחילת המאה ה-21, במיוחד לאחר פיתוח עדשות מתקנות למשקפי קריאה שהן זולות, ניתנות לקנייה מן המוכן, ואשר מכסות טווח רחב מאד של מוקדים. ניתן לתקן זוקן ראייה אף בעזרת עדשות מגע. יש הבוחרים לתקן זוקן ראייה בעזרת משקפיים ביפוקליים, המעניקים להם טווח רחב יותר של מוקדי ראייה ללא צורך להחליף משקפיים בעת ראייה למרחוק. ככל שמצב זוקן הראייה מתקדם, כך יש להחליף את עדשות הקריאה.
יש המנסים להתמודד עם בעיית זוקן הראייה לצד קוצר ראייה בעזרת שימוש בשתי עדשות מגע שונות, כך שבעין אחת מוקד הראייה קרוב בעוד שבעין השנייה מוקד הראייה מרוחק, שיטה זו עשויה לפגום בתחושת עומק הראייה. קיימות אף עדשות מגע ביפוקליות ומולטיפוקליות הבאות לפתור בעזרת עדשה אחת את קוצר הראייה לצד זוקן הראייה.
יש המקדמים תרגילים לאימון העיניים כדי להשהות את ביטויי זוקן הראייה, אולם יעילות תרגילים אלה לא הוכחה במחקרים רפואיים.

ניתוח

שיטות ניתוח חדשות עשויות להוות פתרון לסובלים מזוקן ראייה אשר אינם רוצים להרכיב משקפיים או עדשות מגע. בשיטת ניתוח אחת מושתלות עדשות בעיניים. ניתוח לתיקון הראייה בלייזר עשוי אף הוא להוות פתרון חלקי לבעיית זוקן הראייה, אולם אף לאחר הניתוח ייתכן הצורך להשתמש במשקפי קריאה בתנאי תאורה גרועים, או לאחר קריאה ממושכת.
שני סוגי טיפול אלו לא מונעים את המשך התהליך וכך לאחר מספר שנים, בהן העין ממשיכה להזדקן, הבעיה תחזור.
פראגל רוק

אודות הסדרה

עלילת הסדרה מתמקדת בהרפתקאותיהם של יצורים צבעוניים דמויי אדם המכונים "פרוגולים" אשר הם בגובה 46 סנטימטרים וחיים במערה תת-קרקעית המכונה "פראגל רוק". הפרוגולים מנהלים חיים נטולי דאגות ומבלים את מרבית זמנם במשחק, שירה וריקודים.
מלבד הפרוגולים חיים בפראגל רוק גם שני גזעים נוספים בולטים - יצורים ננסיים ירוקים המכונים "הדוזרים" אשר מבלים את מרבית זמנם בבניית מבנים ברחבי פראגל רוק. כמו כן, למערה ישנו גם פתח המוביל לחצר של משפחת ענקים המכונה "הגורגים" אשר מנסה באופן חוזר ונשנה ללכוד את הפרוגולים משום שהם ניזונים מהצנוניות שגדלות בגינה של הגרוגים.
הפרוגולים נוהגים גם לבקר בכל פרק את מרג'ורי, ערימת אשפה הנמצאת בחצר של הגורגים. היא נחשבת בעיני הפרוגולים לאורקל אשר יודעת הכל על העולם ועל כן הם נוהגים להתייעץ עימה לעיתים קרובות.

"היצורים המטופשים" מהחלל החיצון

הפתח שמחבר בין מערת ה"פראגל רוק" ו"החלל החיצון" הוא חור קטן בקיר ביתו של ממציא אקסצנטרי בשם "דוק". גובו חייב לטייל לתוך בית המלאכה של "דוק" כדי לקחת את הדואר ששולח אליו הדוד מאט. הדוד מאט נוהג לשלוח את הדואר לכתובתו של דוק, ודוק נוהג באופן קבוע לזרוק את הגלויות הללו לפח האשפה - ממנו גובו אוסף את הגלויות. דוק איננו מודע לקיומם של הפרוגולים אבל הכלב שלו ספרוקט רואה אותם בכל פעם ומנסה באופן נואש להוכיח לאדונו כי הפרוגולים קיימים. בני האנוש מכונים "יצורים מטופשים" על ידי הפרוגולים, שם אותו העניק לבני האנוש הדוד מאט במהלך מסעותיו.
לאורך הסדרה דודו של גובו, המכונה "הדוד מאט", מטייל ברחבי "החלל החיצון" (השם אשר הפרוגולים מכנים את העולם האנושי).
בפרק הלפני אחרון של הסדרה דוק מגלה על קיומם של הפרוגולים ומתיידד עימם.

גורגים

פתח נוסף במערת הפורגולים מוביל למשפחת ענקים פרוותיים דמויי אנוש בגובה 7 מטר. ההורים במשפחת הגורגים מחשיבים עצמם לקיסר והקיסרית של היקום כולו, בעוד שבנם המגושם המכונה "ג'וניור" מחשיב עצמו לנסיך של היקום. הגורגים מודעים לקיומם של הפרוגולים נחשבים בעיני הגורגים למזיקים, בעיקר משום שהפרוגולים נוהגים לגנוב צנוניות.

הדוזרים

בתוך מערת "פארגל רוק" שוכן גם גזע של יצורים ננסיים ירוקים דמויי אדם בשם "דוזרים" באורך 15 סנטימטרים. בניגוד לפרוגולים, חייהם של הדוזרים מוקדשים לעבודה בתעשייה. הדוזרים מבלים חלק גדול מזמנם בבניית פיגומים שונים ברחבי המערה באמצעות ציוד בנייה מיניאטורי בעת שרובם לובשים קסדות ונעלי עבודה.

מרג'ורי

הפרוגולים נוהגים לעיתים רבות להתייעץ עם ערימת אשפה בשם מרג'ורי. למרג'ורי שני עוזרים, יצורים דמויי עכברים בשם פילו וגונג'.