דגנית אליקים

ביוגרפיה

אליקים החלה את לימודי הקומפוזיציה בגיל 17 אצל רביב גזית ולאחר כשנה המשיכה בבית הספר רימון שם התנסתה לראשונה בעבודה עם מוזיקה אלקטרונית וזכתה בפרסים עבור יצירותיה "דודא" ו"אבקה".
בשנת 2000 המשיכה בלימודי קומפוזיציה אצל המלחין אריה שפירא. ב-2004 סיימה את לימודי התואר הראשון במוזיקה ובפילוסופיה באוניברסיטת חיפה. במשך לימודיה כיהנה כמלחינת הבית של להקת המחול "אסקסטה" בניהולה האמנותי של רות אשל. יצירותיה עבור הרכב זה בוצעו בפסטיבל ישראל, בפסטיבל כרמיאל ובסיבובי הופעות ברחבי ארצות הברית ואירופה.
בשנת 2006 סיימה אליקים את לימודי התואר השני בקומפוזיציה בקונסרבטוריון המלכותי בהאג. במסגרת זו אליקים כתבה את יצירות הטייפ "סוויטה אמהארית" (2004) ו"ערווה" (2005), אשר בוצעו באולמות שונים כגון מרכז פליציה בלומנטל למוזיקה, מוזיאון תל אביב לאמנות. שתי היצירות ראו אור על גבי תקליטורים בהוצאת "תו+". לסיום לימודיה, הלחינה אליקים את "עדשים" (2006), אשר העפילה לשלב הגמר בתחרות "גאודאמוס".

באותה שנה חזרה אליקים לישראל ומיד עם חזרתה הלחינה שתי יצירות נוספות: "בלונד" (2006) לטייפ, אשר נכתבה בהזמנתו של המלחין קלרנס ברלו ובוצעה באולמות כגון ב-STEIM אמסטרדם, פסטיבל KOMA, בלגרד‪; ״רעפים״ לבס קלרינט ואלקטרוניקה אשר בוצעה בבכורה עם הקלרניתן יוני סילבר ובאולם רבקה קראון בירושלים עם הקלרינתן גלעד הראל.
בשנת 2008 מונתה לתפקיד יו"ר פורום המלחינות והמבצעות בישראל, וכיהנה בתפקיד זה במשך שנתיים. במסגרת תפקיד זה, היא אצרה את הקונצרט "גג2" בתיבה, בשיתוף עם המלחינות מאיה דוניץ, ענת פיק, הגר קדימה ואחרות.
ב-2009 החלה אליקים ליצור שיתופי פעולה רב-תחומיים. במסגרת זו כתבה את "אימפלוזיה", לצ'לו אלקטרוניקה ווידאו, בשיתוף עם נתן ברנד והצ'לן דן ויינשטיין. היצירה בוצעה באירועים כגון "לילות סינסתזיה", ירושלים, ה"תיבה" ובcca-המרכז לאמנות עכשווית, תל אביב. באותה שנה היא גם הלחינה פס-קול ל"שלולית", וידאו-דאנס בשיתוף עם טליה הופמן ואלעד שכטר. היצירה הוצגה במרכז לאמנות ומדיה "מעמותה", כמו גם בפסטיבל "Wall Paper", באיטליה. בשנת 2010, היא כתבה יצירה לרשת האינטרנט "חוקי השתקפות" עבור גלריה 1024 (אוצר: יניב יהודה אייגר), בהשתתפותם של הגיטריסט אורי פרוסט, אמנית הרשת Batt-Girl, אמן הנויז דניאל דבידובסקי, המשורר ערן הדס והוויולן רונלד בורסן. היצירה זכתה להדים רבים. באותה שנה ייסדה אליקים ביחד עם ערן הדס ו-Batt-Girl את קבוצת הנטארט "בנות טיורינג". הקבוצה העלתה מספר עבודות גלריה לצד מופעים חיים. המופע "מייבי אטנדינג" זכה להצלחה רבה והוצג באירועים ומקומות כגון פסטיבל "ארס אלקטרוניקה" באוסטריה, במוזיאון תל אביב לאמנות, ובמוזיאון המדע בירושלים.
ב-2011 לקחה אליקים חלק בפרויקט "סינסתזיה" פעם נוספת, אליה כתבה את 4‪_L‪_is, אימפרוביזציה מונחית לפסנתר ולאנסמבל. היצירה בוצעה ב"לבונטין 7", תל אביב וב"וילה קבילה", האג. ב-2012 יצרה אליקים את "קרש" - טרילוגיה למחול בשיתוף עם הכוריאוגרפית רוני הלר אשר הועלתה מספר פעמים במשך השנה במרכז סוזן דלל. ב-2013 כתבה את Jonah עבור אנסמבל מיתר אשר הוצגה לראשונה במסגרת "חג המוזיקה הישראלית" במוזיאון תל אביב לאמנות. כמו כן, בשנה זו החלה לאצור את סדרת הקונצרטים "הקלות הבלתי נסבלת של הקוהרנטיות", עבור "התיבה". בשנת 2014 הלחינה אליקים את הפסקול לסרט "הגרמני הרך" בבימויו של האמן נדב בן נון. הסרט זכה במקום הראשון בפסטיבל קולנוע דרום בקטגוריית הסרטים העצמאיים. בנוסף, הלחינה באותה השנה את הפסקול להצגה "גן העדן האבוד" בבימויה של לילך דקל אבנרי ואת הפסקול לiWoman, קטע מחול של שלומית פונדמינסקי.
במסגרת סדרת הקונצרטים "הקלות הבלתי נסבלת של הקוהרנטיות" אותה אליקים אוצרת, עלתה ב-2015 יצירתה "קוד/ה" - יצירה המתבססת על ספר השירה של ערן הדס, "קוד". היצירה המלאה בנויה מ-1,595 מיניאטורות, היא בת 372 דקות וכתובה לפסנתר אוטומטי, אפליקציית טקסט-טו-ספיץ' המבוססת על קולו של ערן הדס, סאונדים אלקטרוניים וסימפולים מוכנים מראש. הספר עליו מבוססת היצירה, חושף את כל מבני ההייקו האפשריים בתורה. זוהי דרשה חילונית המציעה פרשנות דיגיטלית בת-זמננו לסיפור הבריאה ולאבני הבניין של המסורת היהודית, תוך בחינת מעמדם של הטקסט, המוזיקליות והטקסיות אז והיום, בין הסתום לברור.
במרץ 2016 יצא האלבום "Failing Better" בלייבל Aural Terrains.