google/wiki40b huggingface dataset:
תאו מים

תאו המים בישראל

התאו הנמצא בארץ הוא מהגזע תאו הנהרות וידוע בשמו הערבי ג'מוס.
קיימת אי בהירות מתי הגיע התאו לארץ ישראל וכיצד נקרא בתקופות קדומות, אך ככול הנראה לא נקרא תאו וייתכן ונקרא כוי
בתקופה הערבית הקדומה נעשה מאמץ ממלכתי להבאת תאואים מאזור סינד בפקיסטן של היום לתחומי סוריה וכך כנראה הגיעו התאואים גם לתחומי ארץ ישראל.
קיימת בידנו עדות על גידול הג'אמוסים בצפון עמק החולה בשנת 724 לערך, בתיאורו של הצליין האנגלי וילבלד:
"הם מגדלים שם בקר יוצא דופן : גבו ארוך, רגליו קצרות וקרניו עצומות. נולם בעלי גוון סגלגל. במקום זה יש ביצות עמוקות, וכאשר מגיע הקיץ והשמש מכה בחזקה וחושפת את הקרקע, הבקר הזה נע לעבר הביצות וטובל את כל גופו ורק ראשו מבצבץ".
הגאוגרף אלמקדסי ציין לשבח בין מוצרי החקלאות של מחוז פלסטין במאה העשירית את חלב הג'אמוסים (לבן אלג'נאמיס).
בתעודות מנהל עות'מאניות מן המאה השש-עשרה נזכר מס על גידול ג'אמוסים ועל שחיטתם באזורים שונים בארץ, למשל עמק החולה, עכו, ביצות השרון ויפו, אזורים בהם היו ביצות המתאימות לגידול תאואים ובכול אותם אזורים ניתן היה לראות את התאואים גם בתחילת המאה העשרים.
על שמם של התאואים (ג'מוס) נקראו גם שמות מקומות בערבית: ליד תל אביב היו שני כפרים, ג'מאסין א-שרקי וג'מאסין אל-ע'רבי, שתושביהם גידלו תאואים בירקון, ברמלה הייתה ברכת אל ג'מוס, למרגלות החרמון נמצאת עין מרג' אל ג'מוס, והשם אבו ג'מוס משמש גם כשם משפחה.
היישוב העברי המתחדש ראה בביצות אויב שיש לנקזם ולמעט ניסיונות מועטים לא הכניס את התאואים למעגל חיות המשק שבו, צמצום שטחי הביצות וחוסר הביקוש לבשרם ולחלבם הביא לצמצום במספרם, למרות זאת בסוף תקופת המנדט היו באגם החולה ובבקעת הבטיחה בצפון מזרח הכנרת כ – 5,000 ג’מוסים.
התאואים נעלמו מתחומי מדינת ישראל לאחר קום המדינה.
בעקבות מלחמת ששת הימים התגלה עדר תאואים בביצות הבטיחה בצפון הכנרת, עדר זה, העדר האחרון ששרד, הועבר ב 1967 מבקעת הבטיחה לשמורת אגם החולה, ומונה כיום מאות בודדות, מעדר זה הועבר גרעין רבייה לשמורת עין אפק.
כיום קיימות שתי חוות האחת - במושב ביצרון, והשנייה, ביישוב חניאל שבגליל אשר מגדלות תאואים לתעשיית החלב.
אגודת האספרנטו העולמית

מבנה ובעלי תפקידים

הסמכות העליונה של האגודה היא המועצה הנבחרת אחת לשלוש שנים. המועצה מתכנסת פעם בשנה, בכנס העולמי, למשך 9 עד 12 שעות. מתוך כ־80 חברי המועצה, כ־60 נבחרים על ידי הארגונים הארציים או המקצועיים המסונפים.
המועצה בוחרת מתוכה את הנהלת האגודה, בדרך כלל 7 חברים, ובראשה יושב-ראש האגודה. בשנת 2007 נבחר ההודי ד"ר פרובל דסגופטה (D-ro Probal Dasgupta) ליו"ר האגודה. בשנים האחרונות מכהן בהנהלת האגודה (בתחום הפעילות המקצועית והמדעית) הישראלי עמרי ונדל, פרופסור לאסטרופיזיקה באוניברסיטה העברית.
בנוסף ישנם 20 רכזי תחומים.
בעלי התפקידים הנ"ל אינם מקבלים שכר. חברי המועצה פטורים מתשלום דמי חבר לאגודה. חברי הנהלה ורכזי תחומים זכאים להחזרי נסיעות והוצאות תקשורת.
שיחון

שׂיחוֹן הוא ספר יעץ הכולל קטעי שיחות מוכנים מראש (שאלות ותשובות) מתורגמים זה מול זה משפה לשפה. השיחון נועד לתיירים או אנשי שירות הבאים במגע עם אוכלוסיות דוברות שפה זרה. השיחות מסודרות לפי תחומי הידברות נפוצים (כגון במסעדה, בבית המלון, אצל הרופא, בתחנת הרכבת) ומיועדות לאפשר שיחה אינפורמטיבית בין דוברי שפות שונות. בנוסף כולל השיחון כללים לביטוי נכון של מילים בשפת היעד, הערות לגבי הדקדוק וכן התייחסויות לתרבות, נימוס ומנהגים מקובלים. השיחון נועד להיות כלי שימושי ולפיכך הוא קל-משקל וקל להתמצאות.

היסטוריה

השיחונים הראשונים הופיעו בימי הביניים נועדו לצליינים לארץ הקודש וכללו תרגום משפות אירופאיות עיקריות לעברית וליוונית
במאה ה-15 החלו להופיע שיחונים לסוחרים. ב-1493-1496 הודפס השיחון האנגלי-צרפתי Good Boke to Lerne to Speke French.‏
על דרך המשי נפוצו שיחונים שכללו ביטויים נפוצים בשפת סכה (סקיטו־ח'ואטנזית) ובסנסקריט.
מישל מקלין

ביוגרפיה

מקלין נולדה בנמיביה. כבר בגיל שלוש עשרה היא הצטרפה לתעשיית הדוגמנות הבינלאומית.
ב-1991 הוכתרה למיס נמיביה ונבחרה לסגנית רביעית בתחרות מיס עולם. ב-1992 נבחרה למיס תבל.
היא הנחתה טקסים רבים ברחבי העולם ובין היתר את תחרות מיס עולם 2009, וכן הנחתה תוכניות סגנון חיים בדרום אפריקה.
משמשת כדוגמנית הבית של החברה "Lux Lotion".
היא הובילה קמפיין צדקה לילדים, הקימה בית ספר משלה, וזכתה בפרס על עבודותיה הפילנתרופיות מטעם דונלד טראמפ, כשהיה ראש ארגון מיס תבל.
היא חברה בפורום הכלכלה העולמית, ומשמשת כיועצת למסחר ותיירות בדרום אפריקה.
מקלין היא מוסמכת למאמנת אישית.
מהמט אוקור

קריירת המשחק

אוקור החל לשחק כדורסל מקצועני בהיותו בן 18, כאשר עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון אויאק רנו. לאחר עונה אחת חתם בקבוצת הצמרת טופאש בורסה, עימה זכה בכל שלושת התארים החשובים בטורקיה בעונת 1998/99: אליפות טורקיה, הגביע הטורקי וגביע הנשיאים. עונה לאחר מכן, זכה שוב עם קבוצתו בדאבל בטורקיה (אליפות וגביע).
בשנת 2000 אוקור עבר לאפס פילזן, אף על פי שהיה אחד מהשחקנים המובילים של טופאש ופתח בקביעות בחמישייה. בעונתו הראשונה במדי פילזן לא הצליחה הקבוצה להגיע להישגים משמעותיים בליגה ובאירופה. אף על פי כן, בעונה שלאחר מכן הוא סייע לקבוצה לזכות באליפות טורקיה ובגביע הטורקי, וסיים את העונה עם ממוצעים גבוהים של 14.8 נקודות ו-7.5 ריבאונדים.
בשנת 2001 אוקור נרשם לדראפט ה-NBA, ונבחר במקום ה-38 הכללי על ידי דטרויט פיסטונס אך הצטרף אליה רק בסיומה של עונת 2001/02. הוא שיחק עבור דטרויט במשך שתי עונות, בהן עזר לקבוצה לזכות באליפות ליגת ה-NBA ב-2004, ובכך הפך לכדורסלן הטורקי הראשון שזוכה באליפות ה-NBA. בעונת האליפות העמיד ממוצעים של 9.6 נקודות ו-7.5 ריבאונדים.
לאחר שהחליט שלא לחדש את חוזהו בדטרויט, אוקור חתם ביוטה ג'אז למשך שש עונות, תמורת סכום שהוערך ב-50 מיליון דולר. בעונתו הראשונה ביוטה הוא שותף בכל 82 משחקי הקבוצה וב-25 מהם פתח בחמישייה. הוא העמיד ממוצעים של כ-13 נקודות ו-7.5 ריבאונדים, אך למרות מספריו הגבוהים קבוצתו כשלה להעפיל למשחקי הפלייאוף.
בעונה שלאחר מכן, אוקור קלע 18 נקודות והוריד 9 ריבאונדים בממוצע למשחק, אך שוב לא סייע לקבוצתו להעפיל לפליאוף. בעונתו השלישית עזר ליוטה, יחד עם מספר שחקנים מובילים שצורפו לקבוצה, להפעיל למשחקי הפלייאוף לראשונה מזה זמן רב. באותה עונה הוא נחשב לאחד משחקני המפתח של המועדון, ואף נבחר למשחק האולסטאר של ה-NBA.‏
בעונה הבאה אוקור שבר את שיא המועדון במספר השלשות שנקלעו בעונה בודדת.‏ ,העמיד ממוצעים של 14.5 נקודות ו-7.2 ריבאונדים, והעפיל עם קבוצתו לפלייאוף פעם נוספת.
בחצי הראשון של עונת 2008/09, אוקור שותף בכל משחקי הקבוצה, פרט לשלושה משחקים בהם הושבת עקב פציעה.
למרות גובהו, עיקר משחקו של אוקור מתבסס על קליעות מחצי מרחק ומקו השלוש.
במרץ 2012 עבר בטרייד יחד עם שון ויליאמס לפורטלנד טרייל בלייזרס תמורת ג'רלד וולאס. הוא לא שותף בפורטלנד כלל, ובנובמבר 2012, עקב פציעות חוזרות, פרש ממשחק פעיל.

נבחרת לאומית

בשנת 1998, אוקור עזר לנבחרת טורקיה עד גיל 22 לסיים במקום השישי באליפות העולם. אוקור חבר בנבחרת הלאומית של טורקיה משנת 1997. הוא הוביל את נבחרתו לזכייה במדליית הכסף באליפות אירופה 2001 ולשתי העפלות ראשונות בתולדותיה לאליפות העולם.

חיים אישיים

אוקור נשוי לדוגמנית ייליז סאליקאן, ואב לבת.
דניאל אסייג

ביוגרפיה

נולד באילת בשם דין אסייג. אביו הוא הקומיקאי שלום אסייג. הוריו התגרשו כשהיה בן חצי שנה. עד גיל 12 גדל דניאל אסייג בטירת הכרמל אצל סבו וסבתו, לאחר שאמו עברה לחיות באנגליה. מגיל 12 חזר לחיות עם אביו, ואת שנות התיכון עשה בבית הספר עירוני י"ד בתל אביב.
בילדותו השתתף בתפקיד אורח בפרק הסיום של סדרת הדרמה "המשאית", בסצנה קצרה לצד אביו.
בנעוריו החל לקיים הופעות סטנדאפ, חלקן לצד אביו. בשנים 2010–2011 הופיע מספר פעמים בהופעות אורח בתוכנית "צחוק מעבודה".
בשנת 2013 החל להופיע בסדרה הקומית "שנות ה-80", המבוססת על קורותיה של משפחת אביו בטירת הכרמל בשנות ה-80. בסדרה מגלם את דמותו של אביו, שלום אסייג בנעוריו, תפקיד אותו מגלם לאורך ארבע עונות הסדרה.
אסייג נמנה גם עם מגישי התוכנית של רשת "חופרים למיליון", יחד עם טום קשתי ושי-לי שינדלר, אשר ליוותה את שידור העונה השלישית של תוכנית המציאות "המירוץ למיליון".
בשנת 2014 השתתף בסדרת הדוקו-ריאליטי "מחוברים+", בה התוודה על יחסיו עם אמו, שעמה לא היה בקשר במשך שנים.
בשנת 2017 הוציא סינגל בשם "מתחיל הקיץ" יחד עם עדי אלון וגל מלכה.

חיים פרטיים

לאסייג בן מנישואיו הקודמים מ-2011. בפברואר 2018 נישא בשנית, לזוגתו יניר בן שושן וביולי נולדה בתם המשותפת.
נטלי פאק

ביוגרפיה

פאק נולדה בלייז' ובילדותה השתתפה בחוגי דרמה וריקוד.
בשנת 1989, נבחרה פאק על ידי ערוץ France 2 לייצג את צרפת באירוויזיון עם השיר "J'ai volé la vie", ובגיל 11 בלבד, הייתה לזמרת הסולו הצעירה בהיסטוריה שהופיעה באירוויזיון. בתחרות עצמה סיימה פאק במקום השמיני.
כתוצאה מהופעתה השנויה במחלוקת באירוויזיון מפאת גילה, יחד עם גילי נתנאל בן ה-12 שייצג את ישראל באותה התחרות, הוציא איגוד השידור האירופאי כלל לפיו, על המתמודדים להיות לפחות בני שש עשרה.
בהמשך, הוציאה פאק מספר סינגלים במהלך שנות התשעים, ב-1996 יצא אלבומה "C’est vrai… je t’aime" וב-1998 יצא אלבומה השני "Chante-nous la vie".
כן השתתפה פאק במספר מחזות זמר וביניהם טיטניק ושיר אשיר בגשם.
בעשור הראשון של המאה ה-21 השתתפה במספר פרקים של תוכנית המוזיקה "Chanter la vie".
מוזג הברים

תיאור המשחק

המשחק מתנהל כולו בפאב אשר מכיל ארבעה שולחנות. לקוחות רבים נכנסים לפאב באופן שוטף מצדו הימני של המסך וכולם דורשים משקאות. השחקן חייב להוציא במהירות משקאות ללקוחות בעודם מתקדמים לאורך השולחנות באיטיות לכיוון המוזג. כאשר אחד הלקוחות מצליח להגיע למוזג, הלקוח תופס את המוזג וזורק אותו - דבר אשר עולה לשחקן בנקודת חיים אחת.
המוזג משרת את הלקוחות על ידי כך שהוא ממלא ספל אחד באחד מארבעה ברזים. כאשר הספל מלא, השחקן משחרר את הברז ובאופן אוטומטי הספל מחליק על השולחן לכיוונו של הלקוח אשר מרים את הספל ושותה את המשקה. הלקוחות יתפסו ספלים שמחלקים בכיוונם, רק אם הם אינם עסוקים כבר בשתיית בירה. אם הלקוח לא תפס את הספל (משום שהלקוח עסוק בשתיית הספל הקודם או כי בשולחן לא קיים לקוח), אז הספל ימשיך להחליק עד קצה השולחן והספל יפול על הרצפה - דבר אשר יעלה לשחקן בניקוד. לאחר שהלקוח מסיים לשתות את הספל הוא מחליק את הספל חזרה למוזג. השחקן חייב לאסוף את הספלים הריקים לפני שהם מגיעים לסוף השולחן ונופלים לקרקע. ספל אשר נופל לקרקע עולה נקודת חיים אחת.
הלקוחות גם משאירים טיפים על השולחן למוזג. הטיפ יופיע רק לאחר מספר ספציפי של ספלים ריקים אשר נצרכו על ידי הלקוחות, ויופיעו במקום שבו עמד הלקוח כאשר סיים לשתות את המשקה שלו. לדוגמה, בכל רמות המשחק, הטיפ הראשון ניתן על ידי הלקוח אשר צרך שני משקאות וימצא במקום שבו הלקוח עמד. על ידי איסוף הטיפים, השחקן מרויח נקודות.
כדי לסיים שלב, השחקן חייב לרוקן את כל הבר מהלקוחות.
ככל שהשלבים במשחק מתקדמים יותר, הלקוחות מהירים יותר ודורשים יותר שתייה, ובכך מצטמצם המרחק בין השחקן ללקוחות.
לאחר שמסיימים את כל 13 השלבים של המשחק, המשחק מתחיל מהשלב הראשון שוב, אשר קשה יותר מהפעם הראשונה עם וריאציות שונות.
נכה, לא חצי בן אדם

"נכה לא חצי בן אדם" היא עמותה ישראלית הפועלת למען זכויות אנשים עם מוגבלות במדינת ישראל. מטרותיה העיקריות הן העלאת קצבת הנכות הכללית והשוואתה לשכר המינימום, קידום נושא הנגישות, הזכות לדיור, סיעוד, טיפול רפואי ראוי ושילוב אנשים עם מוגבלות בחברה ובתעסוקה.

היסטוריה והווה

העמותה הוקמה באפריל 2016. העמותה הוקמה כחלק מקמפיין ארצי שנקרא "נכה, לא חצי בן אדם" שהחל בחודש ינואר 2015, כמחאה על שחיקת קצבת הנכות בישראל במשך למעלה מ-15 שנים. העמותה חברה בפורומים חברתיים שונים כגון הפורום למאבק בעוני, הפורום לקידום בריאות לאנשים עם מוגבלויות, הוועדה הארצית לקידום זכויות אנשים עם מוגבלות בלשכת עורכי הדין, ועוד.
מייסד העמותה ויושב הראש שלה הוא אלכס פרידמן, המרותק לכיסא גלגלים ומשותק בעקבות ניוון שרירים (SMA). פרידמן, תסריטאי שפעל ברשתות החברתיות, החליט לייסד את העמותה לאחר ששמע בינואר 2015 על אישה עם מוגבלות שניסתה להתאבד בעקבות מצוקה כלכלית והרים קמפיין ויראלי להעלאת קצבת הנכות בישראל אשר תרם להפיכתו למוביל במאבק הנכים בקמפיין להשוואת קצבת הנכות לשכר המינימום. מייסדים נוספים הם מנכ"ל העמותה חנן טל, היועץ המשפטי שלה, עו"ד עמית חלמיש, וראש תחום המחקר, אשר רוכברגר.
סופיה שרלוטה, נסיכת בוואריה

ביוגרפיה

מתילדה נולדה בטירת פוסנהופן שבממלכת בוואריה. אביה היה מקסימיליאן יוזף, דוכס בבוואריה ואמה הייתה לודוביקה, נסיכת בוואריה. סבה מצד האם היה מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה. ילדותה עברה עליה בטירת פוסנהופן שליד אגם סטרנברג, אשר אותה רכש אביה. אחותה הגדולה הייתה אליזבת "סיסי", אשר נישאה לפרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה. אחות אחרת שלה הייתה מריה סופיה אשר נישאה לפרנצ'סקו השני, מלך שתי הסיציליות. בילדותה היא כונתה במשפחתה "סופרל". 
ב-22 בינואר 1867 התארסה סופיה שרלוטה עם בן דודה לודוויג השני, מלך בוואריה. לודוויג, שכבר אז החל להתבלט כמלך מטורף, לא התלהב מהרעיון, אולם הסכים בעקבות בקשותיהם של הוריה. לודוויג אכן החל בהכנות לחתונה, אולם דחה אותה שוב ושוב. במהלך תקופה זו סופיה שרלוטה ניהלה רומן עם אדגר האנפשטנגל (אביו של ארנסט האנפשטנגל). האנפשטנגל היה הצלם האישי של לודוויג, אשר ביקש ממנו לצלם את הכלה מספר פעמים. כך הם נפגשו והתאהבו. מספר מכתבי אהבה שכתבה סופיה שרלוטה להאנפשטנגל שרדו. בסופו של דבר באוקטובר, ביטל לודוויג את האירוסין. הוריה המשיכו לחפש שידוך עבורה. בין ההצעות שעלו על שולחנם נמנו לודוויג ויקטור, ארכידוכס אוסטריה, לואיש הראשון, מלך פורטוגל ופיליפ, דוכס וירטמברג. כל ההצעות נדחו, חלקן בידי סופיה שרלוטה וחלקן בידי המוצעים. 
סופיה שרלוטה נשלחה לשהות בממלכת סקסוניה אצל דודתה אמליה אוגוסטה, נסיכת בוואריה אשתו של יוהאן, מלך סקסוניה. בסקסוניה היא נפגשה עם פרדיננד, דוכס אלנסון - בנם של  הנסיך לואי, דוכס נאמור וויקטוריה, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה, ונכדו של לואי פיליפ, מלך הצרפתים לשעבר. הם נישאו ב-28 בספטמבר 1868 בטירת פוסנהופן. יחסיה עם בעלה היו טובים, על אף שהיא הייתה מסוכסכת עם חמיה. שנה לאחר נישואיהם, עבר הזוג ללונדון, שם ילדה סופיה שרלוטה שני ילדים. ב-4 במאי 1897 ביקרה סופיה בבזאר דה לה שריטה - אירוע צדקה שארגנה האצולה הצרפתית בפריז מדי שנה. במקום פרצה שריפה גדולה, אולם סופיה סרבה לניסיונות לחלצה ודרשה שיצילו קודם את משרתותיה. היא נספתה במקום יחד עם עוד 126 נשות אצולה. ניסיונות לזהות את גופתה בידי המשרתות שלה לא צלח, והיא זוהתה תודות לרופא השיניים שלה שזיהה את סתימות הזהב שלה.
אלירן מלכה

ביוגרפיה

מלכה נולד וגדל בנהריה והתחנך כדתי החובש כיפה סרוגה. למד במדרשיית נעם בפרדס חנה, ובישיבת מעלה גלבוע. בצבא שירת ביחידת התצפיות של חיל המודיעין, ולאחר מכן סיים השכלה על-תיכונית בבית ספר מעלה לטלוויזיה קולנוע ואמנויות, שם למד בימוי והפקה (2006–2010) ובמגמת צילום ובימוי (2007–2010). עבד כצלם חתונות.
למד בכולל ישיבת מעלה–גלבוע,
בגיל 20 התחתן עם מיכל, יועצת הלכה ומטפלת במרכז אלימות במשפחה של יד שרה, אב לשישה ומתגורר בירושלים.
המרכז הרפואי לבריאות הנפש באר יעקב – נס ציונה – מב"ן שב"ס

המרכז הרפואי לבריאות הנפש באר יעקב - נס ציונה - מב"ן שב"ס הוא בית חולים פסיכיאטרי במרכז הארץ, שנוצר מאיחוד של שלושה אתרי אשפוז פסיכיאטרי נפרדים בנס ציונה, באר יעקב וכלא מג"ן-ניצן ברמלה (חטיבה השייכת לשירות בתי הסוהר), וכן מערך שירות קהילתי, הכולל שמונה מרפאות חוץ ברחבי האזור. המרכז הרפואי מסונף לבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב.
בית החולים נחשב לגדול ומוביל בארץ בתחום הפסיכיאטריה ומקצועות בריאות הנפש. המרכז הרפואי מסונף לפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב.
בית החולים שותף לתהליך ההכשרה המקצועית וההסמכה של מתמחים צעירים בתחום הפסיכיאטריה, הפסיכולוגיה הקלינית, הסיעוד הפסיכיאטרי, ריפוי בעיסוק, עבודה סוציאלית וטיפול בהבעה ויצירה וכן של מטפלים בפסיכותרפיה. המרכז הרפואי מתמחה בטיפול, שיקום ומניעה בבריאות הנפש.

היסטוריה

ביה"ח מוביל ומיישם את הרפורמה המקיפה במערכת בריאות הנפש בישראל, שנכנסה לתוקפה בשנת 2015. הרפורמה בבריאות הנפש מהווה שינוי משמעותי ברפואה בישראל: מעתה האחריות הביטוחית על תחום בריאות הנפש ובכלל זה המחויבות לאספקת השירות, עוברת ממשרד הבריאות אל קופות החולים, בדומה לכל שירות רפואי אחר בתוקף חוק ביטוח בריאות ממלכתי. בהתאם לכך נערך בי"ח מבחינה ארגונית ומערכתית, כדי להטמיע את השינוי, שמטרתו העיקרית היא לשפר ולייעל את שירותי הבריאות, לשפר את הזמינות והנגישות של כל אזרח לשירותי בריאות הנפש ולבטל את ההבחנה שהייתה נהוגה עד היום בישראל בין רפואת הגוף ורפואת הנפש. הטיפול הדרוש ניתן במסגרת בתי החולים הפסיכיאטריים ומרפאות קהילתיות הפזורות בארץ באמצעות טופס התחייבות מקופות החולים, בדומה להפניה לכל בדיקה גופנית בבתי חולים כלליים.
בהתאם לכך, ביה"ח עובר שינויים ארגוניים ומקצועיים, הכוללים העמקת הקשר עם הקהילה, הקמת מערך מחלקות ומרפאות ייעודיות, כגון מחלקת נשים ואשפוז יום נשים, מחלקה ומרפאה לתחלואה כפולה, מרפאות ייעודיות לילדים, מרפאות לטיפול בחרדה ובדיכאון ועוד. דגש רב מושם על מחקר חדשני בפסיכיאטריה, הטמעת שיטות טיפול מתקדמות בבריאות הנפש והכשרה של מתמחים ואנשי צוות מקצועיים.
בית החולים עובר בימים אלה תהליך אקרדיטציה לקבלת הסמכה מטעם ארגון JCI. מטרת התהליך ליצור סטנדרט טיפולי ואחידות העומדים בדרישות בינלאומיות מחמירות.
המערך הקהילתי של המרכז נועד לתת שירותים של אבחון, טיפול ומניעה בתחום בריאות הנפש בכלל האזור. הוא כולל, בנוסף למרפאות החוץ שבקמפוסים של באר יעקב ונס ציונה, גם מרפאות ברחובות (מרפאה לילדים ומרפאה לגיל הרך) רמלה, לוד, יבנה ומודיעין-מכבים-רעות. המערך הוקם בשנות ה-70 של המאה ה-20 כשהוקמה המרפאה ברחובות.
המרכז הרפואי כולל גם יחידת מחקר המבצעת מחקרים קליניים בטיפולים תרופתיים שונים. נכון להיום מתקיימים 3 מחקרים קליניים בריפוי בעיסוק ביחידת המחקר.
יחידה נוספת ייחודית הפועלת במסגרת המרכז הרפואי היא הוסטל לניצולי שואה שהוקם בשנת 2000 בקמפוס באר יעקב. בתחילה ההוסטל נוהל על ידי ה"אגודה לבריאות הציבור" ומשנת 2012 המעון צורף ומנוהל על ידי בית החולים באר יעקב.
בכלל מתקני המרכז עובדים כ-1000 איש. מנהל המרכז משנת 2015 הוא פרופסור חיליק לבקוביץ'.
אנג'לה בקסטון

הישגים בטניס

החלה לשחק טניס בגיל צעיר. בתחילת 1953 היא הלכה ללמוד טניס אצל ביל טילדן בקליפורניה. הגיעה לרבע הגמר וימבלדון 1955 ביחידות. השנה המוצלחת ביותר שלה הייתה בשנת 1956, אז היא הגיעה לגמר יחידות וזכתה בזוגות בווימבלדון. באליפות צרפת הפתוחה היא הגיעה לחצי הגמר ביחידות וזכתה בטורניר הזוגות ביחד עם אלתיאה גיבסון.
ב-1953 זכתה בקסטון במכביה הרביעית בתואר ליחידות. לטענתה, יהדותה פגעה ביכולתה להתקבל ולהתקדם בתחום הטניס העולמי בגיל צעיר, כי סבלה מאנטישמיות.

פרישה

לאחר שסבלה מפציעה קשה ביד בסוף 1956 (tenosynovitis), נאלצה בקסטון לפרוש לאחר שנת 1957, בגיל 22.
בקסטון כתבה מספר ספרי טניס באנגלית: Tackle Tennis This Way, טניס למתחילים, וטקטיקות מנצחות של טניס וזוגות.
בקסטון היא אחת מששת המייסדים של מרכזי הטניס בישראל.

היכל התהילה

בקסטון נכנסה להיכל התהילה של הספורט היהודי בשנת 1981. בשנת 2014 היא נכנסה למוזיאון והיכל התהילה הלאומי היהודי של הספורט בניו יורק.
הגל השקט

הגל השקט הוא כינוי לערוץ רדיו ששידוריו פורצים את הדממה רק במקרה של אזעקת אמת.
לראשונה נעשה שימוש ב"גל השקט" בלילות מלחמת המפרץ הראשונה, על בסיס התדרים של ערוץ הרדיו "צה"ל 2" של גלי צה"ל ויועד להתראה עבור אזרחים שגרו באזורים מבודדים, אשר מצד אחד חששו שלא להתעורר בזמן השמע אזעקה ומצד שני לא רצו להשאיר מכשיר טלוויזיה או רדיו רועש למשך כל הלילה. כל ערב, המעבר מהתוכניות הרגילות לגל השקט צוין בהשמעת השיר "בובה זהבה", של הלהקה החלונות הגבוהים.
יוזם הפעלת ה"גל השקט" הוא פרופ' פרץ לביא, ראש המעבדה לחקר השינה בטכניון דאז ולימים נשיא הטכניון.
עם התקדמות ימי המלחמה, הורחב השימוש ב"גל השקט" גם לשבתות, על מנת לאפשר לציבור שומרי השבת לקבל עדכונים ביטחוניים בעת השמע אזעקה, וזאת ללא הצורך להדליק את מקלט הרדיו בשבת, אלא להשאירו מופעל לכל משך השבת.
שימוש חוזר ברעיון "הגל השקט" נעשה לימים גם בזמן מלחמת לבנון השנייה, מבצע עופרת יצוקה, מבצע עמוד ענן ומבצע צוק איתן, אך בניגוד לימי מלחמת המפרץ, התדרים שהוקצו היו אזוריים בלבד (קול המוסיקה, רדיו חיפה, רדיו דרום, רדיו קול ברמה, רדיו קול חי, רדיו תל אביב וכולי).
בתחנת הרדיו שורר שקט מוחלט בכל שעות היממה (24/7) והוא משדר רק כאשר נקלעים לשעת מצוקה.
קלאומדס

קלאומדס (ביוונית: Κλεομήδης; המאה ה-1 או ה-2 לספירה) היה אסטרונום יווני, הידוע בעיקר בשל ספרו "על התנועות הסיבוביות של הגופים השמימיים" (Κυκλικὴ θεωρία μετεώρων).

זמן כתיבת חיבורו

תאריכי לידתו ומותו אינם ידועים. היסטוריונים הציעו שהוא כתב את חיבורו בזמן כלשהו בין אמצע המאה ה-1 לפנה"ס לסביבות 400 לספירה. ההערכות המוקדמות יותר מסתמכות על כך שקלאומדס מתייחס במידה רבה בכתיבתו לחיבורו של המתמטיקאי והאסטרונום פוסידוניוס מרודוס (135–51 לפנה"ס), אך נראה כי לא מתייחס בכלל לחיבורו של תלמי (85–165 לספירה). קלאומדס מתייחס גם אל סופרים מוקדמים יותר מפוסידיניוס: אריסטו, פיתאס, אראטוס , ארטוסתנס והיפרכוס. אולם כנגד המסקנות הללו, נטען כי חיבורו של קלאומדס עסק באסטרונומיה בסיסית באופן יחסי, ושאין בהכרח לצפות להתייחסות לתלמי.

על התנועות הסיבוביות של הגופים השמימיים

הספר שבזכותו קלאומדס ידוע הוא ספר לימוד אסטרונומי די בסיסי בשני כרכים. מטרתו בכתיבתו נראה שהייתה פילוסופית כפי שהייתה מדעית - הוא משקיע זמן ניכר בביקורת על הרעיונות המדעיים של האסכולה האפיקוראית.
ספרו של קלאומדס מוערך קודם כל בזכות שימורו, ככל הנראה כלשונם, את כתביו של פוסידוניוס על אסטרונומיה (אף אחד מספריו של פוסידוניוס לא שרד עד ימינו). קלאומדס מדויק בכמה מהערותיו על ליקוי ירח, במיוחד השערתו שהצל על הירח מצביע על ארץ ספירית (כדורית). הוא גם מעיר תוך ראיית הנולד שהגודל האבסולוטי של כוכבים רבים עשוי לעלות על זה של השמש (ושהארץ עשויה להופיע ככוכב קטן מאד, אם ייראה מפני שטחה של השמש).
ספר זה הוא המקור לסיפור הידוע היטב על כיצד ארטוסתנס מדד את היקף  כדור הארץ. מתמטיקאים ואסטרונומים מודרניים רבים חושבים שהתיאור הגיוני (וחושבים שהישגו של ארטוסתנס הוא אחד המרשימים יותר של האסטרונומיה העתיקה).
קלאומדס זכאי לקרדיט עבור ההצהרה הברורה המוקדמת ביותר על ההסבר למרחק הנראה לעין של אשליית השמש או אשליית הירח. הוא טען שהשמש נראית רחוקה יותר באופק מאשר בזנית, ולכן גדולה יותר (מכיוון שגודלה הזוויתי עקבי). הוא ייחס את ההסבר הזה לפוסידיניוס.

התייחסות ליוונית המדוברת על ידי היהודים

בקטע מסוים בחיבור, בו תוקף קלאומדס את לשונו ההמונית של אפיקורוס, הוא מציג כמה דוגמאות של צירופי מילים שבהם השתמש הפילוסוף הקדום, וטוען: "ניתן לומר שביטויים אלה נובעים בחלקם מבתי בושת, חלקם דומים לאלה הנאמרים על ידי נשים החוגגות את התסמופוריה בפסטיבלים של דמטר, ובחלקם נובעים מתוך בית הכנסת ומהקבצנים שבחצרותיו. אלה הם יהודים ומושפלים והרבה מתחת לזוחלים" (De Motu Circulari, II, 1:91). קלאומדס מתייחס בדבריו ליוונית המשובשת המדוברת על ידי היהודים. זו נבעה מתרגומים מילוליים מעברית ליוונית, במיוחד בקשר לעניינים דתיים, שנעשו עם מעט תשומת לב לדקדוק וסגנון יווניים. אלה הותירו את רישומם בשפה היוונית שהייתה בשימוש היהודים והפכו אותה למטרה קלה לבוז עבור המעמדות היווניים המשכילים.

אופטיקה

כתלמידו של פוסידוניוס, קלאומדס ציין כמה פרטים איכותיים בסיסיים לגבי שבירה (או "השתברות"), כמו כיפוף של קרן אור לכיוון האנכי במעבר מאמצעי פחות מרוכז לאמצעי יותר מרוכז, והציע שעקב שבירת אור אטמוספירית (השתברות אטמוספירית) , השמש והקשת שלה עשויות להיראות כאשר השמש מתחת לאופק.

מורשת

קלאומדס מונצח באמצעות המכתש "קלאומדס"  בחלק הצפון-מזרחי של הירח הנראה לעין.
מאיר ראוך

מאיר ראוך (בפולנית:‏ Meir Rauch‏; 15 באוקטובר 1909 – 1 באוגוסט 1983), היה שחמטאי בדרגת אמן.

ביוגרפיה

מאיר ראוך נולד בז'וליניה, פולין. ב-1925 ראוך עבר לברלין, שם עבד לפרנסתו ואת יתר זמנו השקיע במשחק השחמט. מגיל צעיר התחיל לשחק ומהר מאוד הצטיין, ניצח בתחרויות ושמו התפרסם כשחמטאי מעולה.
בשנת 1934 עלה לארץ ישראל והשתקע בתל אביב, הצטרף למועדון הארץ-ישראלי לשחמט והפך לאחד מהשחמטאים הבולטים בארץ.
ב-אוגוסט 1939 הצטרף ראוך למשלחת הארץ-ישראלית לאולימפיאדת השחמט ה-8, שהתקיימה בבואנוס איירס, ארגנטינה, והייתה הראשונה שנערכה מחוץ ליבשת אירופה. למרות רוחות המלחמה הקרבות והסכנות בנסיעה ארוכה בים, המשלחת הפליגה ואחרי 3 שבועות הגיעה ליעדה. הרכב הנבחרת הישראלית היה: משה צ'רניאק, יוסף פורת, ויקטור וינץ, זלמן קליינשטיין ומאיר ראוך. ראוך סיים בתוצאה של 7.5 נקודות מ-13 אפשריות.
ראוך נאלץ להישאר בארגנטינה בשנות מלחמת העולם השנייה. בזמן שהותו שם המשיך להקדיש את רוב זמנו למשחקים ותחרויות שחמט עם יתר שחמטאי המשלחות לאולימפיאדה שנשארו בארגנטינה. בין היתר, היה בקשר רציף עם רב אמן משה ניידורף, ממנו למד לשחק שחמט עיוור וכשחזר ארצה ב-1945 (עם האנייה הראשונה שיצאה מנמל בואנוס איירס), הפך לאלוף הישראלי בשחמט עיוור סימולטני כנגד 8 יריבים, כשהודות לזיכרון הפנומנלי שלו הצליח לנצח.
במהלך השנים המשיך לשחק ולהתחרות אך בפחות תדירות בגלל מחלתה של אשתו, לה הקדיש את רוב זמנו הפנוי. הוא היה פעיל במועדון השחמט "רטי" בתל אביב.