google/wiki40b huggingface dataset:
קלינוזואיסיט

הרכב

נוסחת המבנה הכימי של הקלינוזואיסיט היא (Ca₂Al₃SiO₄Si₂O₇O (OH. הקלינוזואיסיט הוא פולימורף של המינרל זואיסיט, כלומר לשניהם הרכב כימי זהה, אך בעוד שהקלינוזואיסיט הוא מונוקליני הזואיסיט הוא אורתורומבי.

קריסטלוגרפיה

הקלינוזואיסיט מתגבש במערכת המונוקלינית, חבורת סימטריות נקודתית "מונוקלינית רגילה" , וחבורת סימטריות מרחבית P2₁/m. הפרמטרים של תא היחידה הם: Å‏a=8.879‏, b=5.583Å‏, c=10.155Å, וגודלה של זווית β הוא 115.5°.

תכונות פיזיקליות

הקלינוזואיסיט מופיע בטבע בדרך כלל כגרגרים בגודל משתנה המשובצים בסלעי יסוד. הגבישים סיביים או פריזמתיים מוארכים ומשורטטים. תופעת גבישים תאומים קיימת, אך אינה נפוצה. לקלינוזואיסיט יש פצילות מושלמת בכיוון אחד, והוא נשבר באופן בלתי שווה. הקשיות של המינרל בינונית-גבוהה, 7-6.5 בסולם מוס, והמשקל הסגולי הוא בממוצע 3.34.

תכונות אופטיות

אופטית המינרל הוא דו-צירי חיובי. מקדמי השבירה של הקלינוזואיסיט הם: nα=1.706-1.724‏, nβ=1.708-1.729‏ ו-nγ=1.712-1.735. גבישי הקלינוזואיסיט שקופים עד שקופים למחצה, והם בדרך כלל חסרי צבע, אבל החלפה של קטיונים של ברזל (Fe⁺³) במקום האלומיניום תגרום לגוונים של ירוק, ירוק בהיר, ירוק צהבהב או צהוב בהיר. במקרים נדירים מחליפים קטיונים של מנגן (Mn⁺²) את הסידן ואז מופיע גוון אדמדם ורדרד. הקלינוזואיסיט ניחן בפליאוכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו) חלש. הוא נראה חסר צבע, ירוק צהבהב או צהוב ירקרק מזווית אחת, חסר צבע, ירוק או ורוד מזווית שנייה וחסר צבע, ירוק או אדום מזווית שלישית.

גילוי ומקור שם

המינרל קלינוזואיסיט התגלה לראשונה ב-1896 בגסלסואנד (Gösleswand) ליד העיירה פראגרטן (Prägraten) במזרח טירול שבאוסטריה. מקור השם בדמיונו למינרל זואיסיט ולצורתו המונוקלינית.

מקור ותפוצה

הקלינוזואיסיט מופיע בסלעי יסוד ובסלעי משקע שעברו התמרה אזורית בלחץ ובחום נמוכים עד בינוניים; כמו כן מהתמרת מגע של סלעי משקע עשירים בסידן, כמו כן מפלגיוקלז במהלך סאוסוריטיזציה.
הקלינוזואיסיט הוא מינרל נפוץ למדי. מקומות בהם ניתן למצוא גבישי קלינוזואיסיט באיכות טובה כוללים את גסלסואנד (Gösleswand) ליד העיירה פראגרטן (Prägraten) במזרח טירול שבאוסטריה (המקום בו נמצא המינרל לראשונה); ורנירוביצ'ה (Vernirovice) שבצ'כיה; ארנדל שבנורווגיה; הר קמאדרי (Camaderry) במחוז ויקלאו באירלנד; אמבורומפוטסי במדגסקר; מחצבות הר בלוודיר בלובל (Lowell) במחוז אורליאנס (Orleans) שבורמונט, וקניון נורת' ספייד (Spade Spring Canyon) במחוז לוס אנג'לס בקליפורניה שבארצות הברית; ובמדינות באחה קליפורניה, אואחאקה וסונורה שבמקסיקו.
מתחפרים

מתחפרים, או נוברים (באנגלית: "Burrower" או "Fossorial", נגזר מהמילה הלטינית "fossor" שפירושה "כורה"), הוא מונח המתאר בעלי חיים הנוהגים לחפור מחילות מתחת לאדמה ומותאמים לחיים תת-קרקעיים. בין בעלי החיים הנכללים תחת המונח ניתן למנות יונקים רבים כמו הגירית, החולד, השנבוב, הבילבי, החפרפרת, הארנבת, הדרבן, השועל הטיבטי, המארה, המרמיטה, הנובחנית, וכן מינים רבים של זוחלים, חרקים, דו-חיים, חסרי חוליות ויצורים ימיים. המינים המתחפרים רבים מתאפיינים בדרך כלל ברגליים קדמיות חזקות עם טפרים גדולים ועבים (בעיקר בקרב היונקים המתחפרים), מנגד ישנם מינים מתחפרים שהגפיים שלהם מנוונים או נעלמו לגמרי (כך זה אצל תולעי האדמה, זוחלים כמו החומטיים והנחשיליים, ודו-חיים כמו חסרי רגליים). למינים רבים יש ראיה חלשה, חלקם אפילו עיוורים לחלוטין. כמו כן רבים רבים מהאיברים הבולטים של המתחפרים, לרבות אפרכסות האוזניים והזנב, נוטים להיות קצרים כדי של יפריעו למתחפר בתנועתו מתחת לאדמה.
הגדרת המושג היא לעיתים כוללנית יותר: מרבית הדבורים וצרעות רבות נקראות "מתחפרות" (בגלל המחילות בכוורת) וכן מכרסמים רבים נחשבים לחופרים, למרות שההתאמה שלהם לחיים מתחת לאדמה היא מינימלית (או במקרה של הדבורים בכלל לא). אף על פי כן, משנת 2000 ואילך, המונח "מתחפר" מתייחס גם לבעלי חיים אשר חופרים וחיים במחילות במהלך חלק מהיממה, בעוד שבעלי חיים שחיים מתחת לאדמה במשך רוב חייהם נקראים "בעלי חיים תת-קרקעיים". יש לציין כי המונח אינו מתייחס לבעלי חיים המשתכנים במחילות שנעזבו אלא למינים שמסוגלים לחפור בעצמם.
בעלי חיים רבים - בעיקר אלו החיים באזורים מדבריים - משתמשים במחילות על מנת לווסת את חום גופם (לדוגמה הפנק), בעוד שאחרים משתמשים במחילות כאזור מוגן מפני טורפים או לאחסון מזון (לדוגמה סנאי קרקע, טמיאס, ונמליים). ישנם בעלי חיים המשתמשים במחילות למגוון דברים: מגן מפני טורפים ושמש, מקום לאיסוף מזון, אמצעי לתנועה מתחת לאדמה מאזור אחד למשנהו וכמקום לשינה ומנוחה. בעלי חיים שמראים הסתגלות מוגבלת לחפירה ולחיים מתחת לאדמה מכונים "תת-מתחפרים" (לדוגמה צבועון הרעמה). מינים כאלה יעדיפו לרוב למצוא מחילה נטושה מאשר להוציא אנרגיה על חפירת מחילה חדשה.
יחסי אינדונזיה–טנזניה

היסטוריה

היחסים הבילטרליים בין אינדונזיה וטנזניה נוסדו ב-1964. באפריל 2005, סגן נשיא טנזניה, ד"ר עלי מוחמד שיין (Ali Mohammed Shein) ביקר באינדונזיה כדי לציין 50 שנים לוועידת באנדונג. באפריל 2007, שר החקלאות האינדונזי, אנטון אפריאנטונו, ביקר בטנזניה ובמסגרת ביקורו חתם על הסכם הקמת ועדת שיתוף הפעולה החקלאי האינדונזית-טנזנית (JACC).

שיתוף פעולה חקלאי

היחסים בין שתי המדינות מתבססים בעיקר בתחום החקלאות. בשנת 1996, הקימה אינדונזיה את מרכז ההכשרה החקלאי והכפרי לחקלאי (FARTC), במקינדו, מורוגורו, טנזניה, היכן שמומחי חקלאות אינדונזים מספקים הדרכה לחקלאים טנזנים. עם זאת, בגלל בעקבות צעדי צנע התוכנית הופסקה בשנת 2004. בשנת 2007 שר החקלאות של טנזניה ביקר את שר החקלאות באינדונזיה, וביקש את חידוש תוכנית ההכשרה החקלאית. במרץ 2011, הממשלה האינדונזית חידשה את התוכנית. בשביל אינדונזיה, סיוע זה בחקלאות לטנזניה היה מונע על ידי הסכם דרום-דרום וסולידריות המדינות הבלתי-מזדהות, אשר קידם את הסתמכותה העצמית של טנזניה, בעיקר בתחום הביטחון התזונתי.
עיט לוחם

תיאור

זהו עיט גדול מאוד, אורכו נע בין 76 ל-96 ס"מ, משקלו 3.1-6.2 ק"ג ומוטת כנפיו היא 188–260 ס"מ. לבוגרים חלקים עליונים, ראש וחזה חומים. החלקים התחתונים לבנים ומנוקדים בשחור. האברות המשניות חומות, האברות הראשיות חיוורות והן גם מפוספסות בשחור. הנקבה בדרך-כלל גדולה מהזכר ומנוקדת יותר ממנו. הצעירים חיוורים יותר וחלקיהם התחתונים לבנים לגמרי.

תפוצה

העיט הלוחם מצוי בכל אפריקה שמדרום לסהרה, בכל מקום שבו יש אוכל בשפע והסביבה מועדפת. הוא אף פעם לא שכיח, אבל צפיפויות אוכלוסין גדולות יותר קיימות באפריקה הדרומית, במיוחד בזימבבוה ובדרום אפריקה. באופן כללי, הוא נפוץ יותר באזורים מוגנים כמו הפארק הלאומי קרוגר והפארק הלאומי קגאלאדי בדרום אפריקה או הפארק הלאומי אטושה בנמיביה.
בתי הגידול במועדפים עליו הם תת-מדבריות וסוואנות פתוחות. הוא מתחמק בעיקר מיערות סבוכים אבל הוא זקוק לעצים לקינון. הטריטוריה שלהם יכולה להגיע לגודל של יותר מ-1,000 ק"מ עד לטריטוריות שהמרחק בין קן אחד למשנהו הוא 10 ק"מ. השוני הזה הוא בגלל הבדלים בכמות המזון.

תזונה

תזונת העיט הלוחם משתנה בהתאם לזמינות הטרף. טרפם כולל עופות בגודל של חסידה אך גם עופות שוכנות-קרקע בגודל בינוני כגון פרנקולינים, פניניות וחובות. בכמה אזורים יונקים מרכיבים חלק גדול יותר מתזונתם, עם מינים כגון שפני סלע, בבונים צעירים, ארנבות, נמיות, אימפלות צעירות וצביונים בוגרים - עיט לוחם נצפה טורף צביון במשקל 37 ק"ג. העיטים תוקפים גם חיות משק, כולל תרנגול, טלאים ועזים צעירות, אבל הם לא מהווים חלק גדול מתזונתם. העיט הלוחם צד בזמן תעופה, כשהוא עף בסיבובים מעל הטריטוריה שלו, והוא רוכן בזווית חדה כדי לתפוס את טרפו בהפתעה.

קינון

לעיטים לוחמים אין מעוף ראווה משלהם, אבל הם משמיעים צעקות רמות בעונת ההזדווגות. הם בונים את קיניהם בעצים אבל גם (בקארו בדרום אפריקה) על עמודי חשמל. הקן הוא מבנה ענק, שמשתמשים בו שנה אחרי שנה, קוטרו של הקן 2 מטר ועומקו 0.9 מטר. קצב התרבותם איטי - הם מטילים ביצה אחת כל שנתיים. הביצה מודגרת למשך 45 ימים, הגוזל פורח מהקן בגיל של כ- 100 ימים ונשאר עם ההורים עוד חצי שנה עד שנה.

שימור

העיט הלוחם סובל מפגיעה על ידי הרעלה וירי, אבל גם איומים עקיפים, כגון התנגשות עם חוטי חשמל. עוד סכנה היא מאגרי מים שנבנים במקומות גבוהים, שבהם העופות יכולים לטבוע. בדרום אפריקה 20% מהאוכלוסייה נהרגה תוך שלושה דורות. באזורים בהם הוא בא במגע עם בני-אדם, אוכלוסיית העיטים קטנה, מפני שהאשימו אותם בהריגת חיות משק. במציאות, חיות משק מרכיבות רק חלק קטן מתזונתם. שימור העיטים תלוי בחינוך האיכרים, והגנה ישירה של אתרי הקינון.
ג'יי שון

ביוגרפיה

שון הופיע לראשונה עם אומנים אסייתים נוספים כחבר בפרויקט של רישי ריץ' עם "Dance with You", שהגיע למקום ה-12 במצעד הסינגלים הבריטי ב-2003. בעקבות ההצלחה חתם בחברת ההקלטות Virgin Records, והוציא 2 להיטים בעשירייה הפותחת של מצעד הסינגלים הבריטי ב-2004: "Eyes on You" במקום ה-6, ו-"Stolen" במקום ה-4. הם נכללו באלבום הבכורה שלו שזכה לביקורות משבחות, "Me Against Myself", אשר למרות הצלחה מתונה בבריטניה, מכר יותר מ-2 מיליון עותקים ברחבי אסיה, ונשאר האלבום המצליח ביותר שלו עד כה. לצד דברים אלו, שון היה חלוץ בסגנון הבאנגרה-רית'ם אנד בלוז, ואלבום הבכורה שלו העלה את המודעות לסגנון זה ברחבי דרום אסיה.
בסופו של דבר עזב ב-2006 את Virgin Records והקים חברת הקלטות עצמאית משלו, "Jayded Records". לאחר כמעט 4 שנים, חזר בשנת 2008 עם "Ride It", אשר הגיע למקום ה-11 במצעד הסינגלים הבריטי, ולפסגות מצעדי פזמונים ברחבי מזרח אירופה. אחריו יצא השיר "Maybe" אשר הגיע למקום ה-7 במצעד הפזמונים של יפן, ו-"Tonight". הם נכללו באלבום השני שלו, "My Own Way", אשר הפך לאלבום המצליח ביותר שלו בבריטניה. בתקופה זו הוא החל לשלב אלקטרופופ במוזיקה שלו.
מאז סוף 2008 חתום שון בחברת ההקלטות קאש מאני רקורדס. ב-2009, הסינגל האמריקאי הראשון שלו, "Down" הגיע לראש טבלת הבילבורד הוט 100, מצעד הפזמונים האמריקאי, מה שהופך אותו לאומן הדרום-אסיאתי הראשון שכבש פסגה זו. היה זה השיר השביעי ברשימת הסינגלים הנמכרים ביותר לשנת 2009, כאשר מכר יותר מ-3 מיליון עותקים בארצות הברית באותה שנה. לבסוף מכר השיר 4 מיליון עותקים בארצות הברית ויותר מ-6 מיליון עותקים ברחבי העולם, מה שהופך את שון לזמר הבריטי/אירופאי המצליח ביותר באמריקה בכל הזמנים. לאחר זמן קצר הוציא שון להיט נוסף, "Do You Remember" אשר מכר יותר ממיליון עותקים בארצות הברית, ונכנס לעשיריה הראשונה של הבילבורד הוט 100. שירים אלו נכללו באלבום הבכורה האמריקאי שלו "All or Nothing". שון דורג במקום ה-35 ברשימת האומנים של הבילבורד הוט 100 לשנת 2009.
הנרי פוליין

תחילת דרכו

פוליין נולד ב-12 בדצמבר 1838, בעיר יורקשייר שבבריטניה, כבנו של כומר. הוא התגייס לצבא הבריטי בשנת 1855, ובשנת 1858 הועלה לדרגת לוטננט. בשנת 1861 הועלה לדרגת קפטן, בשנת 1871 הועבר למושבת הכף, ובשנת 1877 הועלה לדרגת לוטננט קולונל. עם זאת, למרות שהוא יכל לזקוף לזכותו למעלה מ-20 שנות שירות, הוא עדיין לא התנסה בקרב של ממש. הניסיון הקרבי הראשון שלו בא לו במהלך מלחמות קוסה, שבמהלכן דאג לגיוס פרשים לצבא הבריטי מקרב המתיישבים האירופים. בתקופת המלחמות הוא קנה לו שם של מארגן ומנהל מוצלח.
13 שעות: החיילים הסודיים של בנגאזי

עלילה

קבוצה קטנה של אנשי ביטחון שכירים, יוצאי יחידות מובחרות, מבצעת משימות אבטחה בבנגאזי שבלוב עבור ה-CIA. בפרוץ מתקפת הטרור בקונסוליה האמריקנית בבנגאזי הם מנסים לסייע לצוות השגרירות האמריקאי שהותקף על ידי כוחות גדולים של ארגון אל קאעידה, תוך כדי שהם מפירים את הפקודות שקיבלו מראש תחנת ה-CIA המקומית. הקבוצה מצליחה לחלץ חלק מהאמריקאים אך השגריר נעדר ובהמשך מתגלה לקבוצה כי הוא מת. הם נסוגים למתחם מבוצר של ה-CIA ונערכים להגן עליו מפני אנשי אל קאעידה. השישה נאלצים לנסות ולהדוף את המתקפה ללא סיוע אמריקאי נוסף, מאחר שבסיס חיל האוויר הקרוב נמצא בסיציליה, וכוחות יבשתיים אמריקאים אחרים נמצאים בטריפולי המרוחקת מאות קילומטרים מבנגאזי. הקבוצה מצליחה לגונן על המתחם, אך במתקפת מרגמות על המתחם נהרגים רון, מפקד הכוח וגלן, מפקד כוח הסיוע, ואוז נפצע קשה.

הפקה וצילום

צילומי הסרט החלו באפריל 2015 ובוצעו במרוקו ובמלטה, שם נבנה סט גדול בטא' אלי.

ביקורת ותגובות

עם יציאתו זוהה הסרט ככזה המותח ביקורת על הילרי קלינטון שכיהנה כמזכירת מחלקת המדינה בעת האירועים המתוארים בו, זאת על אף ששמה כלל לא מוזכר בסרט. דונלד טראמפ שהתמודד באותה עת בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016, שכר אולם קולנוע באיווה, שם נערכו הבחירות המוקדמות הראשונות, והזמין את הבוחרים לצפייה בהקרנות חינם של הסרט.
לוביטו

התקופה הקולוניאלית

לוביטו נבנתה על שטח חולי במיקומו של אחד הנמלים הטבעיים הטובים ביותר באפריקה. העיר נוסדה בשנת 1843 על ידי השלטון הפורטוגלי בפקודת מריה השנייה מלכת פורטוגל והעבודות להקמת הנמל החלו ב-1903. התפתחותה הייתה איטית עד להשלמתה של מסילת הברזל בין אנגולה לבין קונגו הבלגית ב-1928. תחת השלטון הפורטוגזי היה נמל לוביטו אחד הנמלים הפעילים ביותר במושבה, שממנו עברו היצוא החקלאי של אנגולה והתוצרת של המכרות בדרום קונגו הבלגית ובזמביה. חשיבות רבה נודעה גם לענפי הדיג, התיירות והשירותים. הקרנבל של לוביטו היה אחד הידועים והפופולרים באנגולה הפורטוגלית.

לאחר קבלת העצמאות

לאחר מהפכת הציפורנים בפורטוגל ב-25 באפריל 1974 קיבלה אנגולה עצמאות. הפעילות בנמל לוביטו הייתה מוגבלת עקב ההפרעות לתנועת הרכבות בזמן מלחמת האזרחים באנגולה בין השנים 1975-2002. עם חזרת השלום והיציבות בשנות האלפיים, החלה לוביטו בתהליך של בנייה מחדש ושל פיתוח.
איתי אהלי

איתי אהלי (נולד ב-1979) הוא מעצב תעשייתי ישראלי, ומרצה במכון הטכנולוגי חולון במחלקה לעיצוב תעשייתי. אהלי הוא מעצב תעשייתי ישראלי הפעיל בישראל ובאירופה.

ביוגרפיה

ב־2007 סיים אהלי תואר ראשון בעיצוב תעשייתי, במכון הטכנולוגי חולון. בתואר השני התמחה בעיצוב קונטקסטואלי, באקדמיה לעיצוב באיינדהובן שבהולנד (באנגלית: Design academy eindhoven).
בין הפרויקטים הבולטים של אהלי הוא פרויקט בשם בית החרושת היצירתי (באנגלית: The Creative Factory) אותו יזם ואצר יחד עם המעצב התעשייתי תומא ואי (באנגלית: Thomas Vailly), במהלך שבוע העיצוב בהולנד באוקטובר 2012. הפרויקט התקיים בתוך מפעל ריק באינדהובן, מספר מעצבים צעירים פיתחו קו ייצור של 16 מכונות שונות המשתפות את הקהל בחווית יצירת המוצרים, קהל המבקרים הוזמן לחזות לא רק במוצר הסופי אלא גם בתהליך ייצורו.
במסגרת בית החרושת היצירתי יצר אהלי בשיתוף שני המעצבים תומא ואי וכריסטיאן פיביג (באנגלית: Christian Fiebig) פרויקט בשם יחידת ריהוט אימפולסיבית (באנגלית: Impulsive Furnishing Unit) הם פיתחו סדרה חדשה של רהיטים המיוצרים ביחידת ייצור. יחידת הייצור מעבדת לוח דיקט בטכנולוגית cnc לכדי מערכת ישיבה. היחידה ניתנת להעברה וכך מאפשרת ייצור בכל מקום. הפרויקט זיכה אותם בפרס בתחרות של חברת Moooi ומגזין Frame בשנת 2013.
סימסאלה גרים

עלילה

ספר הקסמים לוקח אותנו למסע עם האגדות המוכרות ביותר בעולם. עולמם של האחים גרים מתעורר לתחייה בעזרת איורים מרהיבים ומבעד לנקודת המבט הייחודית והמבדרת של קרוקי ויויו. קרוקי, תולעת הספרים, ויויו, זאב הערבות, עושים בכל פרק את כל שביכולתם כדי שגיבורי האגדות יגיעו אל הסוף הטוב ויחיו באושר ובעושר.
חרטת פטרוס

חרטת פטרוס או הכחשת פטרוס הוא אירוע המוזכר בכל ארבע הבשורות, סיפור המתאר את המקרה בו הכחיש פטרוס שהוא מכיר את ישו וכאשר הבין מה עשה, התחרט ופרץ בבכי.
על פי הכתוב בספרי הבשורה. לאחר מעצרו של ישו, פטרוס התגנב לחצרו של הכהן הגדול במטרה לעקוב אחר גורלו של ישו. כאשר ישב עם המשרתים ליד המדורה, זיהו אלו בחיתוך דיבורו כי מוצאו מהגליל ושאלו אותו האם הוא מכיר את ישו. פטרוס התכחש להכרות זו, על מנת שלא ייעצר אף הוא. "ופטרוס הלך אחריו מרחוק עד-לחצר הכהן הגדול פנימה וישב שם עם-המשרתים ויתחמם נגד האור"
ישו צפה מראש שפטרוס יתכחש להיכרותו עמו לאחר שייעצר. על פי הבשורה על פי מתי פרק כ"ב, במהלך הסעודה האחרונה חזה ישו כי "אתם כולכם תכשלו בי הלילה" פטרוס ענה לו: "גם כי-יכשלו בך כולם אני לא אכשל לעולם" ישו ענה "אומר אני לך כי בלילה הזה בטרם יקרא התרנגול תכחש בי שלש פעמים". פטרוס לא האמין שדבר כזה ייתכן וענה "גם אם עלי למות אתך לא אכחש בך"
ההתכחשות הראשונה הייתה כאשר "ופטרוס ישב מחוץ לבית בחצר ותגש אליו שפחה אחת לאמר גם-אתה היית עם-ישוע הגלילי, ויכחש בפני כולם לאמר לא ידעתי מה-את אמרת"
הפעם השנייה "ויעבר אל-פתח השער ותרא אותו אחרת ותאמר לאנשים אשר-שם גם-זה היה עם-ישוע הנוצרי, ויוסף לכחש וישבע לאמר לא ידעתי את-האיש"
בפעם השלישית, כמעט והתכחש, אולם כאשר שמע את קריאת התרנגול, נזכר בדבריו של ישו, "ויצא החוצה וימרר בבכי." (מתי כ"ו)
מרקוס, בפרק יד מתאר זאת כך "ויהי בהיות פטרוס בתחתית החצר ותבא אחת משפחות הכהן הגדול.  ותרא את-פטרוס כי מתחמם הוא ותבט-בו ותאמר גם-אתה היית עם-הנוצרי ישו.  ויכחש ויאמר לא אדע ולא אבין מה את אמרת ויצא החוצה אל-האולם ויקרא התרנגול: ותראהו השפחה ותאמר עוד אל-העומדים שם זה הוא אחד מהם ויכחש פעם שנייה. ומעט אחרי-כן גם-העומדים שם אמרו אל-פטרוס אמנם אתה אחד מהם כי אף-גלילי אתה ולשונך כלשונם: ויחל להחרים את-נפשו ולהשבע לאמר לא ידעתי את-האיש הזה אשר דברתם: והתרנגול קרא פעם שנית ויזכר פטרוס את-הדבר אשר אמר-לו ישוע בטרם יקרא התרנגול פעמים תכחש בי שלש פעמים וישם על-לבו ויבך."
סיפור זה בנוסח דומה נמצא גם אצל לוקאס בפרק כ"ב:31-34, 54-62; ואצל יוחנן בפרק י"ח:15-18, 25-27.
סיפור זה הוא הסיבה לכך שסמלו של פטרוס הוא תרנגול הבית.
דשא

דשא בחברה האנושית

לדשא חשיבות רבה בחברה האנושית. הוא מגודל כמזון לבעלי חיים מבויתים מעל 10,000 שנים, ושימש כחומר גלם לייצור נייר מהמאה ה-3 לפנה"ס.
כיום, לצד בתים רבים ובגנים ציבוריים מגודל דשא כצמח נוי. חברות גינון רבות מתמחות במדשאות, ומתאימות אותן לצורכי הלקוח תוך התחשבות בקריטריונים רבים כגון כמות שעות החשיפה היומית לשמש, שמירת צבע בקור, עמידות למחלות ולדריכה, מהירות התחדשות לאחר נזק וגובה ותדירות כיסוח. כמו כן, ניתן היום לקנות סוגים רבים של דשא מלאכותי מפלסטיק, הנקרא גם "דשא סינתטי".
דשא משמש גם בתור משטח במגרשי כדורגל מקצועיים.

יתרונות הדשא

לדשא יש יתרונות אסתטיים ברורים, והוא גם רך ונעים למגע, לדריכה ולישיבה. מסיבה זו נבחר הדשא למשטחים בפארקים גדולים, גני שעשועים, אצטדיונים, גינות פרטיות ועוד. יתרונות נוספים של הדשא הם מניעת בוץ ואבק, קירור הסביבה של הבית ואפילו פנים הבית, הפחתת קרינה והקטנת הרעש הסביבתי.
שלמה שושן

הרב שלמה שושן (נולד ב-1959) הוא ראש ישיבת ההסדר בבית שאן, ודיין בבית הדין הרבני טבריה-צפת. שימש כאב בית דין לגיור במחוז צפון.

ביוגרפיה

נולד בישראל בשנת 1959 להורים יוצאי מרוקו. למד בישיבת כפר הרואה. לאחר מכן למד שבע שנים בישיבת ההסדר כרם ביבנה ובישיבת מרכז הרב והוסמך לרבנות עיר. בין השנים 1985-1993 למד בכולל לדיינות בפסגות והוסמך לדיינות על ידי הרבנים הראשיים לישראל דאז, הרב מרדכי אליהו והרב אברהם שפירא. שימש כר"מ בישיבת "אורות הנגב", ר"מ בישיבת בית אל וראש הכולל לדיינות בישיבה, הקים את הגרעין התורני בגבעת זאב ועמד בראש הכולל.
בשנים 1995-2001 כיהן כדיין בבית הדין המיוחד לגיור בירושלים.
בשנים 2001-2003 הרצה באוניברסיטת בר-אילן במחזורים הראשונים של הקורס להכשרת טוענות רבניות היה מיוזמי ודוחפי הרעיון.
בין השנים 2000-2004 היה דיין בבית דין לענייני ממונות בירושלים.
בשנת 2006 עבר עם משפחתו מפסגות לבית שאן והקים בה את ישיבת ההסדר ואת הכולל לרבנות, דיינות ולהכשרת רבני קהילות שמשמשים כמובילי קהילות שונות בעיר.
בתוך גוון הפעילויות של הגרעין החינוכי חברתי אותו הקים במסגרת פעילות הישיבה, יזם והקים את המרכז המקצועי לחיי משפחה- בית שאן (בשיתוף עם הרב נתן שלו מנכ"ל עמותת חיים של טובה) העוסק במימון טיפוליים נפשיים, זוגיים ומשפחתיים למעוטי יכולת כלכלית, קיום סדנאות במגוון תחומי המשפחה והחינוך, הכשרת משפחות מלוות וכו'
במקביל לראשות ישיבת ההסדר והגרעין החברתי בעיר בית שאן, בערב ראש השנה תשע"ו התמנה הרב שלמה שושן לדיין בבית הדין הרבני, ועתה מכהן גם כדיין בבית הדין הרבני טבריה - צפת.
להק ראש המטה

להק ראש המטה (רמ"ט) הוא יחידה ראשית במטה חיל האוויר הישראלי.
הלהק מופקד על בניין הכוח בחיל האוויר, מבקר את מימושו ומתאם את עבודת המטה הבין-להקית. ראש המטה הוא קצין בדרגת תת-אלוף ואיש צוות אוויר, הוא משמש גם כסגנו של מפקד חיל האוויר וממלא את מקומו בהיעדרו. 
ראש מטה חיל האוויר מאוקטובר 2019 הוא תא"ל ניר ברקן.] 
הלהק הוקם ב-15 בדצמבר 1983 כתוצאה מארגון מחדש של חיל האוויר וקיבל חלק מתחומי האחריות של להק האוויר.
HSK

HSK, (בסינית: 汉语水平考试, בתעתיק סיני: Hànyǔ Shuǐpíng Kǎoshì), הוא מבחן רמה רשמי מטעם ממשלת סין, הבודק ומדרג את דרגות השליטה בשפה הסינית הסטנדרטית כשפה זרה בקרב דוברים שאינם ילידים, בדומה למבחן ה-TOEFL העוסק בשפה האנגלית. המבחן מיועד במקור עבור המגזר האקדמי והעסקי, ובהתאמה גם השאלות המופיעות בו מכילות תוכן אקדמי (מלבד ברמות הנמוכות, המחייבות שימוש בשפה פשוטה מחיי היום יום).

המבנה הנוכחי (החל מ-2010)

בשנת 2010 מספר הרמות צומצם מ11 ל-6, מבנה השאלות השתנה וכן נוספה מטלת כתיבה החל מהרמה השלישית. בדומה לגרסה הקודמת, ככל שעולה רמת הבחינה, נדרש ידע מורכב יותר של השפה וכן נדרשת שליטה באוצר מילים גדול יותר. שינוי קטן ברשימת אוצר המילים נערך בשנת 2012.
מבחן ה HSK כולל בחינה בכתב ובחינה בעל פה הנערכים בנפרד. המבחן בעל פה ידוע בכינוי HSKK (בסינית: 汉语水平口语考试. בתעתיק סיני: Hànyǔ Shuǐpíng Kǒuyǔ Kǎoshì)

הבחינה בישראל

בישראל ניתן כיום ללמוד סינית בבתי ספר ברמת בגרות 5 יחידות, באוניברסיטאות, ובקורסים פרטיים. בוגרי תיכון שולטים בכ-600 סימנים, ורמת הסינית שלהם תואמת למדרג YCT4(הדומה ל-HSK עבור נוער), השקול בערך לרמת HSK3. תלמידי אוניברסיטה לתואר ראשון בלימודי אסיה בדרך כלל יכולים לגשת לבחינת HSK4 בשנתם השלישית, ולרמות הגבוהות יותר בתואר השני.

לקריאה נוספת

* Wang Jiang, Stimulated Tests of the New Chinese Proficiency Test HSK (HSK Level 1) (Discs Included) (Chinese Edition), 2010
Nyayo Car

Nyayo Car היא אב-טיפוס של מכונית משפחתית אשר יוצרה בקניה בשנת 1986, כאשר נשיא קניה דניאל אראפ מוי ביקש מאנשי אוניברסיטת ניירובי  לפתח רכב מתוצרת מקומית.

"Nyayo Car" - היסטוריה

ניבנו 5 אבות טיפוס, בין השנים 1986–1989, בשם "Pioneer Nyayo Cars " ובמבחני דרכים של היצרן, שנערכו במומבסה אבות הטיפוס הגיעו למהירות של 120 קמ"ש.
הוקמה בניירובי חברה ממשלתית בשם : "Nyayo Motor Corporation " כדי להגיע לייצור המוני.
עם זאת, בשל היעדר כספים, המכונית מעולם לא נכנסה לפסי הייצור.
הפרויקט של ייצור ה-"Nyayo Car" שכשל הפך לכינוי לפיל לבן.
זבד לוטראי

מאפיינים

הזבד הלוטראי חי בטבע בתאילנד, מלזיה, אינדונזיה (בעיקר בסומטרה ובורניאו) וברוניי וייתכן שגם בווייטנאם, באזורי מים והוא מותאם לחיים מימיים: הוא בעל לסת גדולה עם שפם ארוך החש בתנועות קטנות במים, רגליים בעלות קרומי שחייה וטפרים חדים. הוא בעל צוואר קצר, אוזניים ועיניים קטנות ופרוותו בצבעי חום-אפרפר עד חום בהיר. למרות שהוא חי באזורים מימיים הוא בעל זנב קצר יחסית. אורכו 57-68 ס"מ ומשקלו 3-5 ק"ג.
הם חיים ביערות גשם או יערות שפילה וגם בביצות וביצות מנגרובים, וברוב המקומות האלו נוהג לשחות במקווי המים בהם. הם אוכלים בעיקר מזון מיימי כמו דגים, סרטנים ורכיכות שונות וגם מטפסים על עצים אז הם יכולים לצוד ציפורים או לאכול פירות.
יש מידע מועט על מין חשאי ונדיר זה.
הזבד מצוי בסכנת הכחדה עקב הרס בית גידולו וכן מזיהומים שונים. האוכלוסייה פחתה ב-50% בשלוש השנים האחרונות.
מלכים צלבנים 2

מלכים צלבנים 2 הוא משחק אסטרטגיה רחב שאירועיו מתרחשים בימי הביניים. המשחק פורסם על ידי חברת Paradox Interactive בתור המשך למשחק מלכים צלבנים. הוא שוחרר למערכות windows של מיקרוסופט ב-14 בפברואר 2012.

משחקיות

המשחק הוא סימולטור שושלות בו השחקן שולט בשושלת ימי-בנימית בין משנת 1066 ועד 1453, למרות שבהרחבות האלים העתיקים וקרל הגדול ניתן להתחיל את המשחק מהשנים 867 ו-769. דרך השימוש האסטרטגי במלחמה, נישואין התנקשויות ועוד אמצעים רבים, השחקן צריך לגרום להצלחת שושלתו. המשחק כולל מספר דמויות היסטוריות כגון וויליאם הכובש, קרל הגדול, אל סיד, הארון א-רשיד, צלאח א-דין, אבל מאפשר לשחק ולפתח דמויות בדיוניות.   
הסימולציה חסרת סוף עלילתי כך שה"הצלחה" מוגדרת לחלוטין על ידי השחקן. המשחק נגמר כאשר דמותו הנוכחית של השחקן מתה ללא יורש מאותה שושלת או כאשר מגיעה השנה 1453.
בתוך המשחק ישנן מערכות גנטיקה וחינוך כך שצאצאים יירשו תכונות, תרבות, דת ומיומנויות מהוריהם ומחנכיהם. מערכת זו מוסיפה עוד שכבה לאסטרטגיות של נישואין, מעבר לבריתות דיפלומטיות וצבירת יוקרה וממון.
בעוד שניתן לבחור כמעט כל אציל בעל אדמות, יש כמה סוגי דמויות שלא ניתן לשחק ללא מודים כגון תיאוקרטיות. ההרחבות הרבות של המשחק מאפשרות גם לשחק באמצעות שליטים מוסלמים, פגנים, הודים ורפובליקות סחר.
מפרץ הלגולנד

מפרץ הלגולנד (גרמנית Helgoländer Bucht) הוא עיקול של קו החוף בצפון מערב גרמניה, מול שפך נהר האלבה. מפרץ הלגולנד הוא חלק מהמפרץ הגרמני (Deutsche Bucht) - עיקול קו החוף מהולנד בדרום עד חצי האי יוטלנד בצפון מערב. המפרץ נקרא על שם האי הלגולנד, הנמצא במרכזו.
במפרץ הלגולנד התחולל קרב מפרץ הלגולנד בתחילת מלחמת העולם הראשונה, ב-28 באוגוסט 1914. בתחילת מלחמת העולם השנייה, 18 בדצמבר 1939, התחולל מעל המפרץ קרב אווירי גדול, קרב הלגולנד השני.
קארל פורמן

חייו

פורמן נולד בשיקגו למשפחה יהודית מן המעמד הבינוני. כסטודנט בשנות ה-30 נתפס לאידאולוגיה הקומוניסטית, על רקע עליית הנאציזם בגרמניה והשפל הגדול בארצות הברית. פורמן הצטרף למפלגה הקומוניסטית של ארצות הברית בימי לימודיו, ולאחר סיום לימודיו עבר להוליווד, והחל לעבוד כתסריטאי.
בין 1941 ל-1942 היה מעורב בכתיבתם של שלושה סרטים, אך לאחר מכן התגייס, ושירת בצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה. בסוף שנות הארבעים החל שוב בכתיבת תסריטים והפך לאחד מן התסריטאים המובילים בהוליווד, כאשר תסריטו לסרט "אלוף" (בכיכובו של קירק דאגלס) היה מועמד לפרס האוסקר בשנת 1949.
בשנת 1951 בעודו עוסק בהסרטת הסרט "בצהרי היום" זומן פורמן להופיע בפני ועדת בית הנבחרים לפעילות אנטי אמריקאית. הוא העיד כי היה חבר במפלגה הקומוניסטית האמריקנית למשך כעשור בימי נעוריו, אך התפכח משהתבגר, ועזב את הפעילות במפלגה. כתוצאה מסירובו לנקוב בשמות של חבריו למפלגה, הוכתר כ"עד עוין" ונאסר עליו לעבוד עבור אולפני הסרטים הגדולים.
פורמן היה התסריטאי של בצהרי היום, סרט שנחשב כאלגוריה לתקופת "ציד המכשפות" של ג'וזף מקארתי. על אף ששימש כמפיק משנה לא קיבל על כך את הקרדיט בכותרות הסרט, אך הותר לו לקבל את הקרדיט עבור התסריט, אשר היה מועמד לפרס האוסקר. הסרט נחשב לקלאסיקה בסוגת המערבון ולאחד הסרטים הטובים ביותר שנעשו אי פעם. זה היה הסרט האחרון שהותר לפורמן ליצור במשך שש שנים.
פורמן עזב את ארצות הברית לאנגליה שם המשיך ליצור תסריטים ולשלוח אותם להוליווד תחת שם בדוי. הישגו הגדול ביותר של פורמן לא נושא את שמו. בשנת 1956 היה שותף לתסריטאי נוסף ב"רשימה השחורה" לכתיבת התסריט לסרט "הגשר על הנהר קוואי" על פי ספרו של פייר בול. השניים אינם מופיעים ככותבי הסרט בכותרותיו, ולפיכך ניתן פרס האוסקר עבור התסריט לפייר בול. רק בשנת 1984 הכירה האקדמיה האמריקנית לקולנוע בתרומתו לסרט, והעניקה לו את הפרס לאחר מותו.
בנוסף להיותו תסריטאי עסק פורמן גם בהפקה. בשנת 1963 הפיק את הסרט האנטי מלחמתי "המנצחים", אשר צולם במלואו בבריטניה. בשנת 1965 מונה למנהל מכון הקולנוע הבריטי, ושימש בתפקיד זה עד שנת 1970. בשנת 1971 קיבל את תואר האצולה CBE (אביר האימפריה הבריטית).
לקראת סוף חייו שב פורמן לארצות הברית, שם מת כתוצאה מגידול במוחו בשנת 1984 בביתו בשכונת בוורלי הילס. שני ילדיו נולדו בלונדון. בתו, אמנדה פורמן היא ביוגרפית ידועה, ובנו ג'ונתן פורמן הוא היסטוריון ומבקר קולנוע.