google/wiki40b huggingface dataset:
Getting Things Done

איסוף

הרעיון של פרודוקטיביות נקייה מלחצים מתחיל בפריקת כל הנדרש לעשיה מראשנו, לכידת כל מה שנדרש למעקב, לתזכורת או לנקיטת פעולה, אל תוך, מה שאלן מכנה, "סל". סל פיזי, תא דואר נכנס באימייל, רשמקול, מחשב, מחשב כף-יד וכו'. הרעיון, להוציא הכל מהראש אל מתקן אגירה, מוכן לעיבוד. כל ה"סלים" צריכים להיות מרוקנים (מעובדים) לפחות אחת לשבוע.
אלן אינו מייעץ על שיטת איסוף כלשהי והוא משאיר את הבחירה בידי המשתמש, אולם הוא מדגיש את חשיבות ריקון הסלים בקביעות. כל שיטה שמעובדת בקביעות על ידי המשתמש, מקובלת עליו.

סקירה

רשימות הפעולות והתזכורות יהיו בשימוש מועט אלא אם יעברו סקירה יומית, או בכל פעם שאפשר. להקצות את הזמן, האנרגיה והמשאבים הזמינים ברגע נתון כדי לקבוע את הפעולה החשובה ביותר שנדרש לבצע מיד, ולבצעה. אם ניקלעים למצב של דחיינות, המצב מסתיים תמיד בכך שהפעולה הקלה ביותר מתבצעת ונמנעים מעיסוק בפעולות הקשות יותר. כדי לפתור זאת, ניתן להחליט לבצע את המשימות ברשימה, אחת אחת, לפי הסדר, ממש כמו עיבוד תיבת הדואר הנכנס.
הדיסיפלינה של GTD דורשת שכל שהפעולות יוצאות הדופן, הפרויקטים ורשימת ההמתנה יעברו סקירה לפחות פעם בשבוע, כדי להבטיח שכל משימה או אירוע הוכנסו למערכת, וכן שהכל עדכני. אלן מציע ליצור רשימת תזכורות למשימות יוצאות דופן ופרויקטים, כדי לרענן את הזיכרון כל שבוע.

ביצוע

כל מערכת ארגון אינה מוצלחת אם נדרש להקדיש זמן רב לארגון המשימות במקום לביצועם.
אלן טוען, שאם ניתן לבצע זאת פשוט, קל ומהנה לביצוע הפעולות הנדרשות, הנטייה לדחייה או להצפה ביותר מדי לולאות פתוחות, תפחת.

תיקיית תזכורות

אחד המתקנים שמציע אלן היא תיקיית תזכורות, לארגון הניירת (מוכר גם כ 43 מחיצות) 12 מחיצות מייצגות את החודשים ו 31 מחיצות משמשות לייצוג הימים בחודש. המחיצות מסודרות באופן שמסייע למשתמש לזכור את הפעולות שיש להשלים ביום הנתון.

תוכנות עבור GTD

בעוד אלן מראה כי GTD ניתן ליישום עם כלי ניירת פשוטים, הוא גם הציע במיוחד תוכנה ככלי מסייע חשוב ליישום GTD, כולל מתווה דיגיטלי, סיעור מוחות וכלים לניהול פרויקטים. עם זאת, בשנת 2001, התלונן אלן על ליקוי כללי של "כלי ניהול פרויקט טובים". זאת ניתן להסיק מדברים שאמר
" ...אפליקציות פחות מובנות ויותר פונקציונליות יופיעו בשנים הבאות אשר יתבססו על הדרך הטבעית שבה אנו חושבים ומתכננים".
מאז תחזית זו, חלה התפוצצות בהופעת תוכנות שתומכות GTD, באפריל 2008, יותר מ 100 אפליקציות הציעו ישומים לתמיכה ב GTD. הכל מניהול רשימת משימות פשוטה ועד שירותי רשת עם שיתוף, תוכנות חופשיות ומסחריות, לכל הפלטפורמות והמכשירים הפופולריים. רוב התוכנות יוצרות אוטומציה של התהליכים או אפילו כופות את מטודולוגית GTD של איסוף, עיבוד, ארגון, סקירה וביצוע.

כלים אחרים

חוקרים אחרים מציעים את גישת "חזרה ליסוד" לניהול עצמי, ודחיה של פתרונות הי-טק, במטרה ליצור כלים פשוטים וזולים יותר, פתרונות כמו כרטיסים מודפסים, כרטיסי רשימות, פנקס או מחברת רשימות. דייוויד אלן עצמו אמר שהוא מתבסס על מחשב כף-יד, את אירועי היום הוא רושם על נייר לצורך עיבוד מאוחר יותר
משחק בצורה תכסיסית

משחק בצורה תכסיסית (נקרא גם משחק בצורה אסטרטגית, או משחק מטריצה) הוא תיאור מקובל של משחק בתורת המשחקים, בו תוצאת המשחק מתוארת כתוצאה ישירה של בחירת תכסיסים, או אסטרטגיות, על ידי השחקנים בתחילת המשחק. צורת תיאור זו שימושית כאשר לא מתעניינים בשלבי המשחק, אלא רק בתוצאותיו, ומאפשרת מציאת תכסיסים שולטים ונשלטים, כמו גם שיווי משקל נאש, בקלות יחסית.

הקדמה

במסגרת תורת המשחקים קיימות מספר דרכים מקובלות לתאר משחק באופן מתמטי. תיאור מתמטי של משחק מאפשר חקירה אלגוריתמית של המשחק, והסקת מסקנות שימושיות לגביו. כל תיאור משחק צריך לכלול את כל התרחישים האפשריים בו, ואת התשלומים לכל שחקן בסוף כל תרחיש במשחק. עם זאת, שיטות תיאור שונות עשויות לתת ייצוג טבעי במידה שונה למושגים כמו שלבים, סדר פעולות וידיעה שלמה או חלקית.
שתי השיטות הנפוצות לתיאור מתמטי של משחק הן צורה תכסיסית, וצורה רחבה.
כאשר משחק מתואר בצורה תכסיסית, תכסיס של שחקן מתאר ביחידות את הפעולות בהן ינקוט במהלך המשחק. אם במשחק יש כמה שלבים, תכסיס של שחקן (שנקבע בתחילת המשחק) קובע מראש ביחידות את הפעולה שינקוט השחקן בכל שלב במשחק, בהינתן כל פעולה אפשרית של שחקנים אחרים. לכן, בחירת תכסיסים לכל אחד מהשחקנים קובעת ביחידות תוצאה למשחק. 
כאשר משחק מתואר בצורה רחבה, לעומת זאת, תיאור המשחק הוא כעץ החלטות, בו כל צומת מייצגת תרחיש אפשרי במשחק, וכל קשת מייצגת פעולה בה יכול לנקוט שחקן באותו תרחיש.
בשל ההבדלים בין שתי צורות ההצגה, הצורה התכסיסית טבעית לתיאור משחקים בעלי שלב אחד, בו השחקנים פועלים במקביל, או ללא ידיעה מראש על פעולות האחרים.
יחסי סן מרינו–צרפת

היסטוריה

צרפת כוננה את היחסים הדיפלומטיים עם סן מרינו בשנת 1855 בעת שסן מרינו פתחה נציגות בפריז. ב-14 בינואר 1954 חתמו צרפת וסן מרינו על הסכם הדדי המסדיר את תנאי המגורים וההתיישבות של אזרחי שתי המדינות בשטחה של האחרת. בשנת 1982 ביקר קפטן המחוז של סן מרינו בצרפת והזמין את בכירי הממשלה לביקור גומלין בסן מרינו.
במהלך ביקורו של שר החוץ בסן מרינו בצרפת, בדצמבר 1985, נחתם הסכם תרבותי ומדעי, שהתמקד בחילופי תלמידים בתחומי החינוך המדעי, האומנות וספורט. שר האוצר הצרפתי נסע לסן מרינו בשנת 2009 וחתם על אמנה למניעת כפל מס.
פרוסט/ניקסון

הפקה

הסרט הופץ על ידי סרטי יוניברסל וקיבל חמש מועמדויות לפרס האוסקר, שבהן המועמדות לפרס הסרט הטוב ביותר, המועמדות לפרס השחקן הראשי הטוב ביותר והמועמדות לפרס הבימוי הטוב ביותר.
עלילת הסרט עוסקת בנשיא ארצות הברית לשעבר ריצ'רד ניקסון, בראיונותיו עם העיתונאי הבריטי דייוויד פרוסט. הראיונות, שהחלו כניסיון של ניקסון לזכות במחילה והבנה ואולי אף לסלול את דרכו בחזרה לחיים הפוליטיים, הפכו לחשבון נפש נוקב על חלקו בפרשת ווטרגייט.
הסרט הופץ בעותקי DVD ו-Blu-ray בשנת 2009. הסרט זכה בטקס פרסי אגודת מבקרי הקולנוע של לאס וגאס 2008, בפרס התסריט הטוב ביותר, הבימוי הטוב ביותר, השחקן הראשי הטוב ביותר, העריכה הטובה ביותר והסרט הטוב ביותר.
ג'ון גודאינף

ביוגרפיה

גודאינף נולד ביינה שבגרמניה, בנם של ארווין  והלן. הוא גדל בניו הייבן שבקונטיקט, שם לימד אביו היסטוריה של הדתות באוניברסיטת ייל. בגיל 12 נשלח לפנימיית גרוטון במסצ'וסטס. ב-1944 סיים בהצטיינות יתרה תואר ראשון במתמטיקה באוניברסיטת ייל. במלחמת העולם השנייה שירת כקצין באיים האזוריים, לאחר המלחמה קיבל מלגה מיוחדת ליוצאי צבא ללימודי פיזיקה באוניברסיטת שיקגו, במחלקה בה לימדו באותה העת אנריקו פרמי ואדוארד טלר. ב-1951 סיים תואר שני וב-1952 השלים תואר שלישי, כשאת עבודת הדוקטורט שלו ביצע תחת הנחייתו של פרופסור קלרנס זנר. לאחר הלימודים החל לעבוד במעבדת לינקולן במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס שם הניח את היסודות לפיתוח זיכרון גישה אקראית לתעשיית המחשבים וביחד עם ג'ונג'ירו קאנאמורי ניסח סט כללים המכונים חוקי גודאינף - קאנאמורי, לקביעת התכונות המגנטיות של מגוון רחב של חומרים. 
ב-1976 מונה לפרופסור ולמנהל מעבדת הכימיה אי-אורגנית באוניברסיטת אוקספורד. בשנת 1979 פיתח תא חשמלי נטען בעל צפיפות אנרגיה גבוהה הכולל מתכת ליתיום כאלקטרודה השלילית ותחמוצת ליתיום קובלט כאלקטרודה החיובית. פיתוח זה היה הבסיס לסוללה נטענת ליתיום-יון בה נעשה כיום שימוש במגוון רחב של מכשירים ניידים וכלי רכב חשמליים. ב-1986 מונה לפרופסור באוניברסיטת טקסס באוסטין. 
גודאינף חיבר שלושה ספרים בתחום עיסוקו ומאות מאמרים אקדמיים.
סלטה (תרגיל)

סלטה היא רצף של תנועות שבו הגוף מסתובב סביב ציר ב-360°, כך שהרגליים עוברות מעל הראש. כיוון הסלטה יכול להיות לפנים, לאחור או לצד. סלטה יכולה להיות מבוצעת באוויר או על הקרקע. כשסלטה מבוצעת על הקרקע היא נקראת גלגול. סלטות נהוגות בכמה ענפי ספורט, בניהם פארקור, התעמלות, טריקינג ועוד.
מקור המילה מהשפה הלטינית, saltus - לקפוץ.

תרגילים

בענף ההתעמלות יש תרגילים רבים בשם סלטה. את הסלטה ניתן לבצע באופנים רבים כאשר כל תרגיל מקבל שם מעט שונה. למשל, סלטה המבוצעת בגוף מוחזק וישר (כמו במצב עמידה) תקרא סלטה בגוף ישר. סלטה לפנים המבוצעת כאשר הגוף בקיפול עם רגליים ישרות, תקרא סלטה קדמית בקיפול. יש מגוון רחב של שילובים, כאשר הסלטה יכולה להתבצע קדימה ואחורה, סלטה כפולה ומשולשת או לשלב סיבובים רבים של הגוף.
ארתור לנק

ארתור לנק (נולד בשנת 1964) הוא דיפלומט ישראלי, בעבר שגריר ישראל באזרבייג'ן ובדרום אפריקה.

ביוגרפיה

לנק נולד בניו ג'רזי שבארצות הברית. עלה לישראל בשנת 1983. בין השנים 1986-1984 שירת כחובש בצה"ל, והיה מדריך לעזרה ראשונה בבית ספר להכשרת קציני רפואה של צה"ל. לאחר מכן למד באוניברסיטה העברית וקיבל תואר במשפטים ותואר שני במשפט הבינלאומי.
לנק הצטרף בשנת 1994 לשירות החוץ של ישראל. תחילה הוצב בשגרירות הישראלית בניו דלהי, ולאחר מכן בלוס אנג'לס. היה מנהל המחלקה למשפט בינלאומי במשרד החוץ והיה שותף בצוות המשפטי שייצג את ישראל בבית הדין הבינלאומי בהאג בעניין גדר ההפרדה. הוא גם שירת בוועדת מזכ"ל האו"ם לבירור העובדות של פרשת המשט בשנים 2010-11.
באפריל 2005 מונה לנק לשגריר הישראלי באזרבייג'ן, תפקיד בו כיהן עד לשנת 2009. בינואר 2013 הוחלט למנותו לשגריר ישראל בדרום אפריקה ושגריר לא תושב בלסוטו ובסווזילנד, שם כיהן עד שנת 2017. 
לנק היה מרצה במכון הרצוג לחקר המזרח התיכון באוניברסיטת בן-גוריון.
גדליה גל

ביוגרפיה

גל נולד במגדיאל בשנת 1933, למשפחה שהייתה ממקימות המושבה. הוא למד בבית הספר המקצועי שבח בתל אביב והוסמך כמסגר. בצבא שימש כמדריך בבית הספר לקצינים. עם סיום שירותו הצבאי, הצטרף לפרויקט התנדבותי של תנועת המושבים, והתגורר שנתיים במושב מסלול, שם סייע למשפחות עולים.
בסוף שנות ה-50 חזר לצה"ל, ונשלח לאתיופיה, שם שהה כחצי שנה ועסק בהקמת פלוגת קומנדו בצבאו של הקיסר היילה סילאסי. במלחמת ששת הימים היה סגן מפקד גדוד בחטיבת הצנחנים, והשתתף בכיבוש מתחם מוזיאון רוקפלר. השתחרר בדרגת סגן-אלוף. במלחמת יום הכיפורים פיקד על גדוד 54, גדוד חרמ"ש במילואים של חטיבה 11 ולחם עמו בחזית המצרית.
עם שחרורו מצה"ל, החל למלא תפקידים שונים בתנועת המושבים. הוא שימש כמנהל תנובה אקספורט, כיו"ר מועצת ההדרים וכמזכיר תנועת המושבים.
בשנת 1988 נבחר לכנסת מטעם המערך. הוא פעל לחקיקתו של חוק ההסדרים במגזר החקלאי המשפחתי, התשנ"ב-1992, שזכה לכינוי "חוק גל". החוק נועד לחייב את הבנקים להגיע להסדרים של מחיקה ופריסה של חובות המושבים. לחוק זה היו מאוחר יותר השלכות רחבות הרבה יותר מאשר על מערכת היחסים בין הבנקים והמושבים. חוקתיותו נדונה בבית המשפט העליון במה שנודע כפרשת "בנק המזרחי", שמהווה את אחת מאבני הדרך המרכזיות במהפכה החוקתית.
בשנת 1992 נבחר גל לקדנציה שנייה בכנסת, שבה גם שימש כיו"ר ועדת הכספים. במהלך כהונתו הוביל את חקיקת חוק משק החשמל, התשנ"ו-1996. חוק זה, שהחליף פקודה מנדטורית, נועד ליצור רגולציה במשק החשמל בישראל וליצור את התשתית לצמצום המונופול של חברת החשמל.
גל נמנה עם מקימיה של הדרך השלישית, אך משהחלה להתמסד כמפלגה בחר שלא להצטרף אליה, ונשאר במפלגת העבודה. בפריימריז שנערכו לקראת הבחירות לכנסת ה-14 הוא נדחק למקום לא ריאלי, ולא נבחר לכהונה נוספת בכנסת. גורמים פוליטיים מעריכים כי עובדים בחברת החשמל שהתפקדו למפלגת העבודה פעלו לסיכול בחירתו.
לאחר סיום כהונתו מונה ליו"ר תנובה, ושימש בתפקיד זה עד שנת 2001. מאוחר יותר מילא שורה של תפקידים ציבוריים שונים, שאת חלקם מילא בהתנדבות. בין היתר, שימש כיו"ר הוועד המנהל של החברה להגנת הטבע, כיו"ר הנהלת גבעת התחמושת, יו"ר החברה הכלכלית "בית העמק", יו"ר מועצת הנדל"ן בקיבוץ שדות ים, כחבר בחוג עמיתי תיאטרון גשר ועוד.
גל מתגורר בכפר ויתקין. בעבר עסק גל בגידול בקר ותרנגולי הודו. כיום גל עוסק בנוסף בחקלאות, מגדל זיתים ואשכוליות והוא איש משפחה, בעל, אבא לארבעה ילדים וסבא לארבעה־עשר נכדים ולנינה בכורה - רוני.
הוגו בוס

הוגו בוס (Hugo Boss AG) הוא בית אופנה גרמני הפועל מן העיר מצינגן (Metzingen) שבבאדן-וירטמברג, המתמחה באופנת גברים ברמת המחירים הגבוהה. בית האופנה קרוי על שם הוגו פרדיננד בוס (1948-1885) אשר יסד את החברה בשנת 1923.
לבית האופנה הוגו בוס שלושה קווים אופנתיים: בשנת 1987 השיק בית האופנה קו אופנה חדש בשם "בוס אורנג'" אשר תואר כלבוש יום-יום ספורטיבי השונה מן הלבוש המתוחכם והאופנתי של קו האופנה "בוס בלאק". קו אופנה שלישי מבית הוגו בוס הוא "בוס גרין" שהוא לבוש ספורטיבי בלבד. 
לבית האופנה שלושה מותגים: בוס (Boss), הוגו (Hugo) ובלדסריני (Baldessarini), בעל המראה היוקרתי יותר, אשר נוסף בשנת 2004. מותגי בית האופנה מופצים ב-103 מדינות בעולם ונמכרים ביותר מ-5,000 חנויות. תחת שלושת מותגים אלה מפיצה החברה דברי ביגוד, נעליים, בשמים ועזרי אופנה. בשנת 2000 היה מחזור המכירות של חברת הוגו בוס בשיעור 1.8 מיליארד דולר.
בחודש אוגוסט 2006 מכרה הוגו בוס את המותג בלדסריני תמורת 9 מיליון ליש"ט לחברת אהלר (Ahler AG).

מעורבות החברה במלחמת העולם השנייה

הוגו בוס היה חבר המפלגה הנאצית החל משנת 1931. בין השנים 1932-1945 עיצבו פרופ' קרל דיביץ' וולטר הק את המדים השחורים לאס אס וייצורם נעשה בידי חברת הוגו בוס. במלאכה הועסקו גם עובדי כפייה. הוגו בוס עיצב וייצר גם את החולצות החומות עבור האס אה, פלוגות הסער הנאציות. בנוסף עסקה החברה באותה תקופה בייצור מדים לשירות הדואר והמשטרה בגרמניה. בשנת 1997 הכירה החברה בשירותים שנתנה לשלטון הנאצי בגרמניה וטענה שהייתה אחת מאלפי חברות אשר נתנו שירותים דומים בתקופת גרמניה הנאצית.
חיפוש והצלה קרבי

היסטוריה כללית

מלחמת העולם הראשונה הייתה הרקע לפיתוחה המוקדם של תורת חיפוש והצלה, בעיקר בזירות המלחמה בבלקן ובמזרח התיכון. בשנת 1915 מפקד הטייסת, ריצ'רד בל-דייוויס, איש חיל האוויר המלכותי הבריטי, ביצע את החילוץ המוטס הראשון בהיסטוריה, כאשר נחת בשטח לחלץ את סגן-משנה סמיילי שמטוסו הופל בבולגריה. הוא עוטר על כך בצלב ויקטוריה. ב-21 באפריל 1917 נחת קפטן ריצ'רד ויליאמס מחיל האוויר האוסטרלי מאחורי קווי האויב כדי להציל טייס שהופל. מבצעי חילוץ רבים בוצעו במהלך מסע מסופוטמיה. טייסים בריטים שמטוסם הופל בשטחי בדואים עוינים, אותרו על ידי סיורים אוויריים וחולצו.
מדינות רבות תרמו לפיתוח תורת חיפוש והצלה מודרנית. במלחמת הודו הראשונה, רופא צרפתי, טייס וצנחן בשם ולרי אנדרה היה חלוץ הפינוי הרפואי בהטס (MEDEVAC) כאשר נחת עם מסוקו באזורי הקרבות לצורך טיפול רפואי בחיילים פצועים וחילוץ נפגעים.
במלחמת העולם השנייה, החל חיל האוויר הגרמני להפעיל מטוסים לביצוע חילוצים מהים.
בשנת 1972, במהלך מלחמת וייטנאם, סגן אלוף המבילטון, נווט בחיל האוויר האמריקאי היה הניצול היחיד ממטוס EB-66 שהופל במהלך מתקפת הפסחא. הוא שרד בשטח אויב עד להצלתו 11 וחצי ימים לאחר מכן. במהלך מבצע ההצלה, חמישה מהמטוסים שהשתתפו הופלו, נהרגו 11 חיילים ושני חיילים נתפסו בשבי. היה זה המבצע הגדול, הארוך והמורכב ביותר במהלך מלחמת וייטנאם כולה.במלחמת וייטנאם נרכש ניסיון רב בחילוץ ופינוי קרבי בהטס. במהלך המלחמה הצילו הכוחות האמריקנים 3,883 נפש. מבצעים אלה גבו את חייהם של 71 מחלצים ו-45 מטוסים שנמחו.
טייסת הטקטיקה המיוחדת ה-24 של חיל האוויר האמריקאי הייתה מעורבת בקרב מוגדישו ב-1993. על פעולות הגבורה במהלך הקרב הוענק ללוחם החילוץ טימותי וילקינסון, צלב חיל האוויר
ב-2 ביוני 1995, מטוס F-16 אמריקאי הופל על ידי הצבא הבוסני-סרבי באמצעות טיל קרקע-אוויר SA-6. הטייס האמריקני, סקוט או'גראדי, נפלט בשלום וחולץ כעבור שישה ימים. המבצע נודע כאירוע "גראד מרקוניג'ק". ב-1999 הצליחו לוחמי יחידת חילוץ של חיל האוויר האמריקני לחלץ בהצלחה טייס F-117 אשר נורה מעל יוגוסלביה בעודו במשימה של נאט"ו. הטייס חולץ תוך 6 שעות מתחילת האירוע.
במהלך רגעי הפתיחה של מלחמת המפרץ, צוות מטוס MH-53 מטייסת המבצעים ה-20 חילץ טייס מטוס F-14 שמטוסו נפל בעיראק.
אצטדיון סק"א רוסטוב

היסטוריה

הקמת מתחם הספורט החלה באמצע שנות ה-60 ביוזמת מפקד כוחות מחוז הצבא הקווקזי, אלוף-משנה אלטונין. הצבא החזיק בבעלות על מועדון הכדורגל ולכן יזם את הקמת המתחם. מתחם הספורט המחוזי כלל את זירת הספורט העיקרית עם יציעים ל-33,000 מושבים, מגרש כדורגל, מרכז אתלטיקה למגרשים ושטח, מתחם ספורט מים עם שלושה בריכות, מגרשי ספורט, בית הארחה עם 300 מקומות ישיבה ואולם אתלטיקה במגרש המזרחי.
זירת הספורט העיקרית וכל מתחם הספורט הושלמו באפריל 1971. מעצב הבניינים והמבנים היה ארגון Voenproekt, שפעל בחסות משרד ההגנה הסובייטי.
ב-1981 נערכו משחקי 16 האחרונות ושמינית גמר גביע המחזיקות האירופי בעונת 1981/1982, כאשר מחזיקת הגביע הסובייטי סק"א רוסטוב פגשה את אנקראגיוז'יו ואת איינטרכט פרנקפורט.
מאז פברואר 2007 האצטדיון שופץ פעם אחת. היציעים המזרחיים והמערביים (השכבה הנמוכה יותר ולא האח"מי) תפקדו באופן מלא. האצטדיון יכול להכיל 11,000 איש. לאחר שחזור יציעי הדרום והצפון, קיבולת האצטדיון הייתה 25,000 איש.
ב-28 בינואר 2016 אישרה פיפ"א רשימה של 36 מגרשי אימונים למונדיאל 2018, כולל אצטדיון סק"א. לכן היה צורך לשפץ שוב את האצטדיון בכדי להתאימו לדרישות.
בשנת 2018, לאחר שלב השיפוץ הראשוני (כאשר נהרסו לחלוטין כל היציעים הישנים), קיבולת האצטדיון הייתה 500 איש. אז הותקנו היציעים החדשים עם עלייה בקיבולת הכוללת של האצטדיון ל-2,200 מושבים, הותקן לוח התוצאות הדיגיטלי ונוספו מסלולי האתלטיקה. הפתיחה הרשמית של הזירה המשופצת התקיימה ב-23 במרץ 2019, עם משחק בין סק"א (רוסטוב) לדינמו (סטברופול) (0: 2). נחתם הסכם בין צסק"א לבין סק"א, כך שהשניים התקשרו בהסכם שיתוף פעולה ארוך טווח.
שפיר הנדסה ותעשייה

אודות החברה

שפיר הנדסה נוסדה בשנת 1968  על ידי יעקב שפירא, תחילה התמקדה החברה בעבודות ימיות ובשנות ה-70 של המאה ה-20 בנתה את רציפים 5–8 בנמל אשדוד, את שוברי הגלים של תחנות הכוח בחדרה, של מעגן היאכטות בתל אביב ושל חופי הרחצה בחיפה ובבת ים. בשנות ה-80 של המאה ה-20 הצטרפו ארבעת ילדיו של שפירא לחברה. 
בשנת 1983, נכנסה החברה לתחום כריית מחצבים כשקיבלה שפיר זיכיון לפתיחת מחצבה בעציונה, סמוך לבית שמש. בהמשך קיבלה זיכיונות לשלוש מחצבות נוספות, זנוח (סמוך לבית שמש), נטוף (סמוך למודיעין) וורד (סמוך לוואדי ערה). בשנות ה-80 של המאה ה-20 נכנסה החברה לתחום הבנייה למגורים.
בשנת 2005, רכשה את חברת האחים רויכמן שנקלעה לקשיים כלכליים. חברת שפיר נכנסה לפעילות באתרי עבודות שניהלה עד אז חברת האחים רויכמן. 
בשנת 2014, פרסמה החברה תשקיף הנפקה לציבור, שעל פיו הונפקו לציבור ונרשמו למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב ניירות ערך של החברה.
במרץ 2017, נכנסה החברה לתחום הגז והנפט כאשר החליטה להשתתף במכרז של משרד האנרגיה על 24 רישיונות חיפוש חדשים בים התיכון. באוגוסט 2017, נכנסה להשקעה בשותפות גבעות עולם חיפושי נפט שנקלע לקשיים. יחד איתה נכנסה גם נאוויטס פטרוליום, לאחר שחברת RDL הודיעה כי לא תמשיך איתם כפי שתוכנן.
באוגוסט 2018 הוכרז ששותפות שפיר-פיצרוטי תקים את כביש 16 בכניסה לירושלים.
ויליס גולדבק

ביוגרפיה

נולד בניו יורק. בראשית שנות ה-20 השתלב בעסקי הסרטים האמריקאיים כתסריטאי, לאחר שעסק קודם לכן בעיתונאות. הוא כתב את מרבית הסרטים בסדרת הסרטים של MGM על "ד"ר קילדרה" (Kildare), החל בסרט הראשון, Young Dr. Kildare ("ד"ר קילדרה הצעיר"; 1938) בכיכובו של לו איירז (Lew Ayres), וכמה מבין הסרטים בסדרה הוא גם ביים. על אף שביים לאחר מכן כמה סרטים נוספים - לרבות סרט ההרפתקאות Ten Tall Men ‏(1951) בכיכובו של ברט לנקסטר - גולדבק התמקד בעיקר בכתיבת תסריטים, ובאמצע שנות ה-50 החל לעסוק בהפקה. בשנת 1931 אף השתתף בכתיבת התסריט לסרט הפולחן "פריקס" (שיצא ב-1932) בבימויו של טוד בראונינג.
ב-1962 פרש מתעשיית הקולנוע. ב-17 בספטמבר 1979 מת בסאג הרבור, ניו יורק.
ארמיית הטנקים החמישית (ברית המועצות)

היסטוריה

ארמיית הטנקים החמישית הוקמה ב-5 ביוני 1942 לפי הוראת הסטבקה. הייתה זו הפעם הראשונה במלחמה שהצבא האדום התנסה בהפעלת יחידה משוריינת גדולה, שגודלה עלה על קורפוס. בהקמת ארמיות הטנקים חיקה הפיקוד העליון הסובייטי את הצבא הגרמני הנאצי, שהפעיל בהצלחה ארמיות משוריינות בחזית הסובייטית (שכונו בתחילה "קבוצות שריון") החל מפתיחת מבצע ברברוסה. ארמיות הטנקים נועדו להוות כוח משולב נייד רב-עוצמה, שיכלול יחידות טנקים, תומ"תים, חי"ר ממונע, נ"מ ונ"ט, ויהיה מסוגל לפעול באופן עצמאי עמוק בעורף האויב. הם כללו בדרך כלל 2 קורפוסי טנקים, קורפוס ממוכן ולעיתים גם קורפוס פרשים. 
ארמיית הטנקים החמישית כללה בעת הקמתה את קורפוס הטנקים ה-2, קורפוס הטנקים ה-11, בריגדת הטנקים העצמאית ה-25, דיוויזיית הרגלים ה-25, 2 רגימנטים של ארטילריה, גדוד נ"מ ויחידות קטנות נוספות. בראשית יולי תוגברה הארמייה ב-קורפוס הטנקים ה-7. ביוני 1942 צורפה הארמייה לחזית בריאנסק והשתתפה בקרבות באזור וורונז'. בעקבות האבידות הכבדות שספגה היחידה, היא פורקה ביולי וכוחותיה פוצלו בין חזית בריאנסק לחזית וורונז'.
הארמייה הוקמה מחדש ב-3 בספטמבר 1942 והפעם כללה את קורפוס הטנקים ה-1 ואת קורפוס הטנקים ה-22, דיוויזיית הרגלים ה-119 ויחידות קטנות נוספות.
במסגרת זו שולבה הארמייה מחדש בחזית בריאנסק, אך בסוף אוקטובר הועברה לחזית הדרום-מערבית והשתתפה במתקפת הנגד הסובייטית באזור סטלינגרד (מבצע אורנוס), שהביאה לכיתור הארמייה הגרמנית השישית ולהשמדתה.  לאחר מכן השתתפה הארמייה בלחימה באזור נהר ציר. היחידה פורקה ב-20 באפריל 1943.
שנות ה-30 של המאה ה-12

אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
מעצר ימים

מעצר ימים או בהגדרתו הפורמלית, מעצר לצורכי חקירה, הוא מעצר טרם הגשת כתב אישום, שהוא תחילתו של ההליך ההמשפטי פלילי. שמו ניתן לו כיוון שהוא מוגבל למספר מרבי של ימים. מעצר הוא כלי שיצר החוק שלא לשם ענישה, אלא למניעת שיבוש מהלך החקירה או ביצוע עבירות נוספות על ידי אדם החשוד בביצוע מעשה פלילי. לאחר מעצר ראשוני שאורכו עד 24 שעות, רשאית המשטרה לבקש מעצר ימים של החשוד, כיוון שטרם מוצתה החקירה. הפרוצדורה מוגדרת בחוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה - מעצרים).

ההליך הפורמלי

הרשאים להחליט על מעצר ימים, הם בית המשפט והמשטרה. סעיף 4 לחוק קובע עדיפות לכך שמעצרו של אדם יהיה מלכתחילה בצו שופט. אולם, קיימים מצבים המפורטים בסעיף 23 לחוק, בהם יש למשטרה סמכות לעצור בלא צו, אלא בשל חשד לביצוע עבירה, שיבוש הליך חקירה ועוד.
כאשר שוטר מוסמך מחליט לבצע מעצר, עליו על פי סעיף 25 לחוק, להביא את החשוד לתחנת המשטרה, שם ייבדק על ידי הקצין הממונה על חקירות אשר יקבע האם לשחרר את העצור או שאכן קיימת עילה למעצרו. עילת המעצר מוגדרת בסעיף 13 לחוק. סעיף 29 לחוק קובע כי כאשר החליט הקצין הממונה שישנה עילה, עליו להביא את החשוד בפני שופט בית משפט השלום תוך 24 שעות, על מנת שיינתן צו מעצר. אישור זה יינתן אם בית המשפט יקבע שקיימת עילה להארכת מעצר לצורך ביצוע הליכי חקירה, מכוח סעיף 13 לחוק. במהלך הדיון בבית המשפט, יש לחשוד זכות לטעון לטובתו, בעצמו או באמצעות עורך דינו. 
פרק הזמן המרבי למעצר ימים הוא 30 יום, אלא במקרים בהם אישר היועץ המשפטי לממשלה בקשה לתקופת מעצר נוספת. אישור כזה ייעשה בדרך כלל במקרים בהם יש חשש כי החשוד עלול לבצע מעשים פלילים נוספים או יפגע בחקירה. לאחר 75 ימים, רק לבית המשפט העליון סמכות להאריך את המעצר ומקרים כאלו הם נדירים.

זכויות החשוד בתקופת מעצר הימים

לחשוד זכות להיפגש עם עורך דינו בהיותו במעצר. אם אין בידי החשוד אמצעים לשכור עורך דין עקב מצבו הכלכלי, יוכל החשוד להגיש בקשה למנות לו עורך דין מטעם המדינה, ללא תשלום. הפגישה עם עורך הדין תיעשה ביחידות ובתנאים המבטיחים את סודיות השיחה בינו לבין החשוד. אולם, המשטרה יכולה להחליט על דחיית הפגישה של החשוד עם בא כוחו במקרים חריגים כגון: כשהחקירה נמצאת בעיצומה והפסקתה עלולה לסכנה, כשיש חשש לסיכול מעצר חשודים אחרים, כשקיים חשש לסיכון חיי אדם וכדומה. 
כל חשוד זכאי לתנאי מעצר הולמים. קרי, כי בתא המעצר יהיו תנאי תברואה הולמים, יסופקו טיפולים רפואיים ותנאי השגחה מיוחדים. אולם, המשטרה יכולה להגביל זכות זו לצורכי החקירה. בפ"ד מדינת ישראל נ' פלוני החליט בית המשפט לשחרר חשוד ממעצר עקב תנאי מעצר שאינם נאותים.
הר קוואדרה (אלברטה)

מקור השם

שמו של ההר ניתן לו בשנת 1910 על ידי ארתור אוליבר וילר. וילר נתן להר את שמו (Quadra Mountain) בשל ארבע פסגותיו (קוודרה = ארבע), ואולם בשל טעות שונה שם ההר בשנת 1952 ל- Mount Quadra בשל ההנחה השגוייה כי ההר נקרא על שם חואן פרנציסקו דה לה בודגה אי קוואדרה (מקובל לתת אם השם "Mount" ("הר") להר הקרוי על שם אדם, בניגוד ל- "Mountain"; בעברית לא קיים הבדל זה). 
ב-6 בנובמבר 1983 שונה שם ההר לשמו הנוכחי (Quadra Mountain), על ידי ממשלת קולומביה הבריטית וממשלת אלברטה, וב-23 ביולי 1984 הכירה רשות הפארקים של קנדה בשינוי השם.

הטיפוס על ההר

הראשונים שטיפסו על ההר היו אפ. סי. בל (F.C. Bell), אי. אמ. גורדון (A.M. Gordon), אי. פאוז הבן ( E. Feuz Jr.), ו-ג'יי. וו. א. היקסון (J.W.A. Hickson) בשנת 1910.

לקריאה נוספת

•  Brian Patton, Bart Robinson, Canadian Rockies Trail Guide, PP 102-103
• Dave Birrell, 50 Roadside Panoramas in the Canadian Rockies, P 85
בני עבדי שלמה

במקרא, בני עבדי שלמה הם סוג של "קבוצת יוחסין" שעלו מבבל בימי עזרא, הם מתייחסים כצאצאי העבדים שנתנום שלמה המלך למס עובד ויש משערים כי הם בעצם צאצאי שבעת העממים של ארץ כנען. הקבוצה לא זכתה אפוא לנישואין בקהל ישראל ובחז"ל השקיפו עליהם כעוזרי חיילי נבוכדנצר בחורבן בית המקדש הראשון וכלהוטים אחרי חיתון עם בנות ישראל.

עבדי שלמה המקוריים

עבדי שלמה מוזכרים בספר מלכים ובספר דברי הימים; ב"וַיִּשְׁלַח לוֹ חוּרָם בְּיַד עֲבָדָיו אוניות [אֳנִיּוֹת] וַעֲבָדִים יוֹדְעֵי יָם וַיָּבֹאוּ עִם עַבְדֵי שְׁלֹמֹה אוֹפִירָה וַיִּקְחוּ מִשָּׁם אַרְבַּע מֵאוֹת וַחֲמִשִּׁים כִּכַּר זָהָב וַיָּבִיאוּ אֶל הַמֶּלֶךְ שְׁלֹמֹה" (דברי הימים ב ח יח) וכן ב"וְגַם עַבְדֵי חירם [חוּרָם] וְעַבְדֵי שְׁלֹמֹה אֲשֶׁר הֵבִיאוּ זָהָב מֵאוֹפִיר הֵבִיאוּ עֲצֵי אַלְגּוּמִּים וְאֶבֶן יְקָרָה" (דברי הימים ב ט י). לא ברור אם עבדי שלמה נמנו עם שבעים אלף העבדים של שלמה נושאי סבל וחוצבי-הר, שעליהם מספר הכתוב "ויהי לשלמה שבעים אלף נשא סבל ושמנים אלף חצב בהר" (מלכים א ה כט) ושם פירש רש"י, שהם היו "גרים גרורים". המלבי"ם מנמק כי עבדי שלמה היו מצאצאי שבעת עממין על סמך, שנמנו בספר עזרא יחד עם הנתינים
בספר מלכים עוד מסופר על שימוש שלמה בעבדיו להבאת כסף מאופיר; "וָאֳנִי עָשָׂה הַמֶּלֶךְ שְׁלֹמֹה בְּעֶצְיוֹן גֶּבֶר אֲשֶׁר אֶת אֵלוֹת עַל שְׂפַת יַם סוּף בְּאֶרֶץ אֱדוֹם. וַיִּשְׁלַח חִירָם בָּאֳנִי אֶת עֲבָדָיו אַנְשֵׁי אֳנִיּוֹת יֹדְעֵי הַיָּם עִם עַבְדֵי שְׁלֹמֹה" (מלכים א ט כח) הובאה רשימה מפורטת על מפעלי הבנייה של שלמה ועל הזהב שהביא מאופיר על ידי עבדי חירם ועבדיו. שם נאמר כי שלמה שעבד את האוכלוסייה הכנענית הנשארת ונתנה למס עובד - סוג עבדות שפורש כעבודה גופנית ולא רק תשלומת-מיסים וארנונא.
נזמית

מאפייני הסוג

מיני סוג זה הם עשבים חד שנתיים או רב-שנתיים, שאופייני להם עלים משוננים ומחוספסים. הפרחים אופייניים למשפחה בצורתם ואיבריהם. יוצאת דופן היא התכונה שפרחים רבים אינם נפתחים משלב הניצן, והפרח עובר האבקה עצמית, מהם יכולים להתפתח זרעים פוריים.
סוג זה מונה כ-40 מינים, הנפוצים בחצי הכדור הצפוני. שמו ניתן לו בזכות דמיון הפרח לנזם. חלק ממיני סוג זה מאפיינים בתי גידול מופרעים בקרבת האדם.
הפרי זעיר, בעל 3 מקצועות ('פאות').