ז'אקטה מלוקסמבורג

ביוגרפיה

אביה, פיטר מלוקסמבורג, רוזן סיינט־פול ויורש רוזנות בריאן, היה בנם של ג'ון מלוקסמבורג ושל מרגריט.
סבתה הגדולה של ז'אקטה מצד אביה, מאוה משטיון, הייתה צאצאית של ביאטריס, בתו של הנרי השלישי, מלך אנגליה, ואלינור מפרובנס. אימה של ז'אקטה, מרגרט מבו (=באלצו), הייתה בתם של פרנסיס מבו (פרנצ'סקו מבאלצו), הדוכס אנדריה הראשון וסואבה אורסיני, צאצאית של סימון החמישי דה מונפור ואלינור, בתו הצעירה של ג'ון, מלך אנגליה, ואיזבלה מאנגולם.
בית משפחת לוקסמבורג טען שמוצאו מאלת מים, מלוזינה, דרך אב קדום, זיגפריד מלוקסמבורג (בסביבות 922 - 998). ז'אקטה הייתה בת־דודתו בדרגה רביעית בהבדל של שני דורות של זיגיסמונד מלוקסמבורג, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ומלך בוהמיה והונגריה.
ז'אקטה נולדה בתקופת קרבות מלחמת לנקסטר במלחמת מאה השנים. דודה, ג'ון השני מלוקסמבורג, רוזן ליני, היה שתפס את ז'אן ד'ארק. ג'ון החזיק בה כאסירתו ולאחר מכן מכר אותה לאנגלים.

נישואים ראשונים

ב־עשרים ושניים באפריל 1433, בעת שהייתה ז'אקטה בת 17, נישאה לג'ון מלנקסטר, דוכס בדפורד הראשון. הדוכס היה בנם השלישי של הנרי הרביעי, מלך אנגליה, ומארי בוהון, ונכדו של ג'ון מגונט, דוכס לנקסטר הראשון, שהיה בנו השלישי של אדוארד השלישי, מלך אנגליה. הנישואים היו עריריים והדוכס נפטר ב־חמישה עשר בספטמבר 1435 ברואן. לאחר נישואיה הראשונים, כמנהג בזמנו, ז'אקטה שמרה על תארה מבעלה הראשון והייתה ידועה לאורך כל ימי חייה כדוכסית בדפורד, עקב נישואיה השניים היו לרוזן, מעמד נמוך יותר מדוכסות. ז'אקטה ירשה כ־שליש מרכושו של בעלה הראשון, כהיותה אלמנתו.

נישואים שניים

סר ריצ'רד וודוויל, בנו של סר ריצ'רד וודוויל היה הצ'מברליין של הדוכס ג'ון מלנקסטר, עליו ניתלה האחריות על ידי הנרי השישי, מלך אנגליה, להביא את האלמנה, ז'אקטה, לאנגליה. במהלך המסע, השניים התאהבו ונישאו אחד לשני בסתר (לפני ה־עשרים ושלושה במרץ 1437), ללא היתר המלך. לז'אקטה היו ניתנות אדמות אלמנה לאחר מותו של בעלה הראשון, בתנאי ולא הייתה מתחתנת ללא היתר מלכותי. לאחר שהנרי החמישי גילה אודות הנישואים, סירב לראותם והטיל על הזוג קנס של 1000£. הנישואים היו ארוכים ומאוד פוריים: לז'אקטה ולריצ'רד היו ארבעה עשר ילדים, לרבות אליזבת וודוויל, מלכת אנגליה. עם זאת, איבדה את בנה הבכור, לואיס, אשר חלה בקדחת כאשר היה בן 12.
באמצע שנות הארבעים של המאה ה־חמש עשרה, הוודווילים היו בעמדה חשובה וחזקה. ז'אקטה הייתה קרובה למלך הנרי ולאשתו, מרגרט מאנז'ו. אחותה, איזבל מסיינט־פול, נישאה לדודה של מרגרט, המלכה הרעייה, לשארל ממיין, כאשר ז'אקטה הייתה אלמנה. היא נשאה בתואר הגבוה ביותר מגבירות חצר המלכות, למעט המלכה, מרגרט מאנז'ו. הייתה חביבה בחצר המלכות וזכתה להרשאות והשפעות ייחודיות. מרגרט שכנעה את המלך הנרי להפוך את בעלה של ז'אקטה לברון ריברס ב־1448, והוא היה תומך אדוק של בית לנקסטר בתחילת מלחמות השושנים.

מלחמות השושנים

בית יורק ניצח את בית לנקסטר בקרב טואוטון ב־עשרים ותשעה במרץ 1461, ואדוארד הרביעי, המלך הראשון מבית יורק, תפס את השלטון האנגלי. בעלה הראשון של בתה, אליזבת וודוויל, סר ג'ון גריי, נהרג בקרב כחודש לפני כן, שהיה ניצחון לבית לנקסטר. אך, בקרב טואוטון, היה נראה שהיורקים ניצחו.
אדוארד הרביעי פגש ונשא בסתר את אליזבת וודוויל האלמנה לאשתו, לפי המסורת, בביתם של הוודווילים ב־אחד במאי 1464 בנוכחותן של ז'אקטה ועוד שתי גבירות. אליזבת הוכתרה כמלכה ב־עשרים ושישה במאי 1465. הנישואים הרסו את תוכניותיו של ריצ'רד נוויל, רוזן וורוויק, בן דודו של אדוארד, שניהל משא ומתן עם צרפת לנישואים פוליטיים עם המלך, כדי ליצור ברית בין המדינות.
הוודווילים זכו לעלייה בחשיבותם בממלכה. בעלה של ז'אקטה, ריצ'רד, זכה בתואר רוזן ריברס ומונה כגזבר אנגליה במרץ 1466. ז'אקטה חיתנה את ילדיה באנשים משפיעים ועשירים, שעזרו לנכדיה להגיע למעמד גבוה. היא חיתנה את בנה ג'ון, בן ה־19, עם אלמנה עשירה מאוד, קתרין נוויל, דוכסית נורפוק, שהייתה בת 65. עליית מעמדם של הוודווילים יצרה עוינות בקרב בית יורק, לרבות וורוויק ואחיו של המלך, ג'ורג' וריצ'רד, שהוחלפו עם קודמיהם, בני לנקסטר.
ב־1469, וורוויק הדיח את אדוארד הרביעי באופן זמני. הרוזן ריברס ובנו ג'ון נתפסו והוצאו להורג על ידי וורוויק ב־שנים עשר באוגוסט. ז'אקטה נפטרה כשלוש שנים לאחר מותו, ב־1472, בגיל 56.

כישוף

לאחר הוצאותו להורג של בעלה על ידי וורוויק, תומאס ווייק, תומכו של וורוויק, האשים את ז'אקטה בכישוף ובהיותה מכשפה. ווייק הביא פסלון עופרת "הוכן כמו אדם של זרועות... שבור באמצעו והוכן בחוט מתכתי," וטען שז'אקטה השתמשה בפסלון למטרות כישוף. הוא טען שג'ון דאוגנר הלבלר יכול להעיד על כך שז'אקטה הכינה עוד שני פסלונים, אחד למלך ואחד למלכה. המשפט לא המשיך לאחר שוורוויק שחרר את אדוארד הרביעי ממעצר, וז'אקטה זוכתה בהחלטת מועצת המלך הגדולה ב־עשרים ואחד בפברואר 1470. ב־1484, ריצ'רד השלישי, כחלק מ"הטיטלוס רגיוס" החזיר את הטענות אודות כישופיה של ז'אקטה המנוחה, שהייתה אחראית לנישואים בין המלך אדוארד הרביעי ואליזבת וודוויל. עם זאת, ריצ'רד לעולם לא הציע הוכחות לטענותיו.

מורשת

בתה הבכורה של אליזבת וודוויל, אליזבת מיורק, הייתה נכדתה של ז'אקטה. לאחר מותם של שני אחיה ("הנסיכים שבמצודה") - הפכה ליורשת בית יורק, נישאה להנרי השביעי, שירש את תביעת בית לנקסטר לכתר (עקב מותם של כל בית לנקסטר). לאחר קרב בוסוורת', הנרי השביעי הביס את צבא יורק ואת ריצ'רד השלישי, מלך אנגליה והפך למלך הראשון מבית טיודור למלוך על אנגליה, ובכך הסתיימו מלחמות השושנים. אליזבת מיורק והנרי השביעי מהווים אבים קדומים לכל מלכי אנגליה שבאו אחריהם.