google/wiki40b huggingface dataset:
אנה סופיה, נסיכת דנמרק

ביוגרפיה

אנה סופיה נולדה ב-1 בספטמבר 1647 בפלנסבורג, לפרדריק השלישי, מלך דנמרק ולסופיה אמליה מבראונשווייג-לינבורג, בתם של גאורג, דוכס בראונשווייג-לינבורג ואנה אלאונורה מהסן-דרמשטדט. היא קיבלה חינוך מעולה, וידעה דנית, גרמנית, לטינית, צרפתית, ספרדית ואיטלקית.
בשנת 1662 נפגשה אנה סופיה עם יוהאן גאורג השלישי, הנסיך הבוחר מסקסוניה, וב-9 באוקטובר 1666 התחתנו השניים, ונולדו להם שני ילדים. הנישואים לא היו מאושרים, ובעלה אף החזיק בפילגש, ממנה נולד לו בת אחת. בשנת 1691 מת בעלה במפתיע מכולרה, ובנה יוהאן גאורג הרביעי, הנסיך הבוחר מסקסוניה עלה לשלטון במקומו. בשנת 1692 התחתן יוהאן גאורג עם אלאונורה, נסיכת סקסוניה-אייזנך על פי דרישת אנה סופיה, כביכול על מנת להביא יורש לגיטימי לעולם, אולם כוונתה הייתה לסיים את הקשר בין יוהאן גאורג למגדלנה זיבילה מניידשוץ, שהייתה לכאורה בתו של יוהאן גאורג השלישי, הנסיך הבוחר מסקסוניה מפילגשו. מיד לאחר חתונתו עזב יוהאן גאורג את אשתו, ועבר לגור עם פילגשו שאף ילדה לו את וילהלמינה מריה פרדריקה מרכליץ. יוהאן גאורג שרצה להתחתן רשמית עם פילגשו, ניסה לרצוח את אשתו, אולם נחסם על ידי אחיו פרידריך אוגוסט, שאף נהיה נכה כתוצאה מכך.
ב-4 באפריל 1694 חלתה פילגשו של יוהאן גאורג במחלת אבעבועות שחורות ומתה כתוצאה מכך, וזמן קצר לאחר מכן מת אף הוא עצמו כתוצאה מכך, ואחיו פרידריך אוגוסט הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה עלה לשלטון במקומו. בשנת 1697 נבחר פרידריך אוגוסט למלך פולין, ובעקבות כך המיר את דתו לקתולית. אשתו, כריסטיאנה אברהרדינה מברנדנבורג-ביירוית לא אהבה את מעשיו של בעלה, היא סירבה להמיר את דתה לקתולית יחד אתו. על אף שאוגוסט ניהל את חצרו מדרזדן, בשל ריבוי פילגשיו וחוסר העניין שלו בה, רוב הזמן היא לא גרה אתו שם, וניהלה חיים שקטים וצנועים באחוזה ליד דרזדן, שהייתה קרובה למגורי אנה סופיה, שלעיתים קרובות ביקרה באחוזת כלתה, שכן היא וכלתה היו ידידותיות זו לזו. אנה סופיה סייעה בגידול נכדה פרידריך אוגוסט, נסיך סקסוניה, וב-1 ביולי 1717 מתה באחוזתה בפרטין.
פונטון

פונטון (מצרפתית: ponton) הוא מבנה חלול ואטום דמוי מכל, המלא אוויר ולכן יכול לצוף במים. הפונטון משמש כאמצעי הציפה של סירות מדגמים אחדים, כמו סירת פדלים, במבדוקים צפים, וכן בגשרים צפים המכונים גם גשרי פונטונים ומשמשים לרוב לצרכים צבאיים.
הפנימייה

עלילה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
סופרגול

סוּפרגוֹל הוא שמו של אלבום איסוף מדבקות מאת ידיעות אחרונות, שיוצא לאור בישראל מדי שנה מאז 1998. האלבום מכיל את תמונותיהם של כדורגלני ליגת העל, כדורגלנים בכירים בעולם ועוד. האלבום יוצר על ידי חברת P.M.I, ושווק על ידי חברת בר שיווק והפצה. בנוסף לקלפים הנאספים באמצעות רכישת חבילת קלפים, ישנם קלפים מיוחדים המכונים "אסים" אותם ניתן להשיג בדרכים שונות, לרוב באמצעות רכישת מוצרים של חברות אשר מעורבות בתהליך האיסוף לצורכי פרסום. האלבום כולל גם תחרויות נושאות פרסים.
משחק האולסטאר של ה-WNBA

משחק האולסטאר של התאחדות כדורסל הנשים הלאומית (באנגלית: Women's National Basketball Association All-Star Game), ידוע לרוב בשם משחק האולסטאר של ה-WNBA (באנגלית: WNBA All-Star Game), היא משחק כדורסל ראווה שמשוחק בארצות הברית בין השחקניות הטובות ביותר של האזור המזרחי והאזור המערבי בהתאחדות כדורסל הנשים הלאומית (WNBA). מאז 2004, המשחק אינו מתקיים בשנים שבהן ישנה אולימפיאדת קיץ.

מבנה

כל אזור (מזרחי והמערבי) מיוצג על ידי קבוצה של 12 שחקניות שבאותו זמן ביצועיהן הן הטובים ביותר ברחבי הליגה. שחקניות החמישיות הפותחות נבחרות על ידי אוהדים בהצבעה מקוונת. שאר השחקניות נבחרות על ידי בעלי תפקידים בליגה, דוגמת מאמנים ואנשי תקשורת. בסיומו של המשחק נבחרת השחקנית המועילה ביותר (ה-MVP), כפי שמחליט פאנל המורכב ממספר אנשי תקשורת.
רצח משפחת גביש

רקע

בחודש מרץ 2002 ספגה ישראל את מספר האבידות הגבוה ביותר מבין כל חודשי האינתיפדה השנייה: ביהודה ושומרון נרצחו למעלה מ־30 חיילים ואזרחים ישראלים, ובתחומי הקו הירוק נערכו 11 פיגועי התאבדות, שבהם נרצחו 81 ישראלים נוספים (לשם השוואה, בכל שלוש שנותיה של האינתיפאדה הראשונה נהרגו 90 ישראלים). כמעט לא חלף יום בחודש זה ללא פיגוע קטלני, ובסך הכל נרצחו 105 אזרחים ישראלים ונהרגו 26 חיילים ישראלים בחודש זה. שיאם של הפיגועים היה הפיגוע במלון פארק – פיגוע התאבדות שנערך במלון פארק בנתניה בעיצומו של ליל הסדר (ב־27 במרץ 2002), ובו נרצחו 30 חוגגים. יש המכנים את חודש מרץ 2002 בכינוי "מרץ השחור".
הפיגוע באלון מורה היה במוצאי יום טוב ראשון של פסח, יממה אחרי הפיגוע במלון פארק. באותו ערב הוחלט על יציאה למבצע חומת מגן.

הפיגוע

בליל ה-28 במרץ, חדר המחבל אחמד עבדל ג'וואד ממחנה הפליטים עסכר בשכם, אל היישוב אלון מורה הסמוך. המחבל עבר את הגדר המקיפה את אלון מורה (שלא הייתה אלקטרונית), והצליח לחדור לבית משפחת גביש בשכונה א' ביישוב. סמוך לשעה 20:30 בערב הוא נכנס לקומה הראשונה בבית, ופתח בירי. ארבעה מבני המשפחה נהרגו מאש המחבל: בני הזוג רחל ודוד גביש; בנם אברהם, קצין סיירת מטכ"ל, בן 25; ויצחק קנר, אביה של רחל. אחיו של אברהם הביא לו את רובהו האישי, אך אברהם כבר היה פצוע קשה ולא הצליח לבצע ירי לעבר המחבל.
שלושה בני משפחה נוספים ששהו בבית הצליחו להסתתר מפני המחבל בקומה השנייה, והזעיקו את כיתת הכוננות של היישוב. במקום החלו חילופי אש בין כיתת הכוננות לבין המחבל, שהתבצר בקומה הראשונה, כאשר במקביל חולצו בני המשפחה בסולמות מהקומה השנייה.
חיילי צה"ל, כוח מיוחד של מג"ב וכיתת כוננות כיתרו את הבית והסתערו עליו. במשך מספר שעות סרקו הכוחות בזהירות מרבית את הבית ורק כחמש שעות לאחר תחילת האירוע פרצו לחדר בו שהה המחבל ומצאו את גופתו. לא ברור באיזה שלב של האירוע נהרג. בהוראת צה"ל נותרו תושבי אלון מורה בבתיהם מתחילת האירוע ועד סופו. מותם של האם, אביה ובנה נקבעו במקום. דוד גביש הועבר במצב אנוש לבית החולים תל השומר, שם נפטר על שולחן הניתוחים.

אחרית דבר

גדודי עז א-דין אל-קסאם, הזרוע הצבאית של חמאס, קיבלה אחריות על הפיגוע.
במרץ 2016, כ-14 שנה אחרי הפיגוע, ניסתה מחבלת פלסטינית חמושה בסכין לחדור לבית אחד מבני משפחת גביש בקדומים, אך היא נתפסה מיד.
סיווס

השם

לפי מספר דעות השם "סוּבַסַה" שנזכר לראשונה בכתבי החתים התייחס לעיר השוכנת סמוך למקורותיו של נהר קיזילאירמאק, והוא המקור לשמה של העיר. לדעת אחרים מקורו של השם הוא ב"סבסטי" (Σεβαστή) היוונית, אשר התפתח לאחר הכיבוש הרומי ל"סבסטה" (Sebaste). שלוש אגדות מציעות שלוש אפשרויות נוספות למקור השם - לפי הראשונה בא זה משמו של נהר סמוך בשם "נהר סיפאס" (Sipas suyu); לפי האחרת השם בא מעם עתיק בשם סיבסיפ (Sibasip); ולפי השלישית שמה של העיר בא לה מהצירוף "סה באסט" בפרסית שמשמעותו "שלוש טחנות". העיר נודעה בשמות נוספים במשך השנים, וביניהם טלאברה, מגלופוליס, קראנה ודייפוליס.

היסטוריה

לסיווס היסטוריה עשירה והיא החליפה שליטים לעיתים מזומנות בשל מיקומה. בתל טופראקטפה (Topraktepe) הסמוך לעיר, התגלו עדויות ליישוב חתי, אך מעט מאוד ידוע על העיר עובר לכיבושה בידי הרומאים במאה ה-1 לפנה"ס. העיר הייתה לבירת הפרובינקיה של ארמניה הקטנה (Armenia Minor) במאה ה-3. בעיר שהייתה מרכז נוצרי במאה ה-4, שכן ביתם של בלסיוס הקדוש ופטרוס הקדוש מסבסטיה ששימשו בה כבישופים. העיר נודעה גם כמקום הוצאתם להורג של ארבעים הקדושים מסבסטיה, ארבעים חיילים רומים שמסרו נפשם בשל אמונתם הנוצרית בשנת 320. 
ב-1021 ויתר מלך ארמניה על העיר וסביבותיה ומסרם לקיסר האימפריה הביזנטית בסיליוס השני בולגרוקטונוס, אולם השלטון הביזנטי נמשך זמן קצר בלבד, ולאחר קרב מנזיקרט ב-1071 השתלטו הסלג'וקים על העיר. 
העיר צברה חשיבות לאחר שב-1174 נכבשה בידי סולטאן רום קיליצ' ארסלן השני (II. Kılıç Arslan), ושימשה כבירה משנית של המדינה לצד קוניה. קרב קסדה (Kösedağ Savaşı) בין סולטנות רום לבין המונגולים התקיים ב-26 ביוני 1243 מזרחית לעיר, וסימן את קיצה של רום. הסולטנות נחלה מפלה מוחצת ובעקבותיה כבשו המונגולים את סיווס והתקדמו לתוככי אסיה הקטנה. 
סולטאן העות'מאני באיזיט הראשון, כבש את סיווס ב-1398 אך זו ניטלה ממנו על ידי טימור לנג לאחר קרב אנקרה. העות'מאנים שבו וביססו את שלטונם בעיר ב-1408 והחזיקו בה מאז. 
לפי הסכם סייקס-פיקו שנחתם בין צרפת לבריטניה ב-1916 נועדה סיווס לצרפתים עם סיומה של מלחמת העולם הראשונה, אך הם לא הצליחו לממש את תביעתם לעיר ולא כבשוה. העיר נבחרה על ידי מוסטפא כמאל לקיומה של ועידת סיווס אשר התכנסה בה ב-4 בספטמבר 1919 ונמשכה עד 11 בספטמבר 1919. בוועידה סיווס התכנסו לראשונה תחת קורת גג אחת פעילי התנועה הלאומית הטורקית מכל רחבי אסיה הקטנה. 
העיר נודעה עוד בשל הצתת מלון מדימאק ב-2 ביולי 1993 בידי אספסוף מוסלמי, דבר שהביא למותם של 37 איש. המהומות התרחשו בעת פסטיבל תרבות שהתקיים בעיר בו נכח והשתתף אזיז נסין (Aziz Nesin), אשר תרגם לטורקית את הספר "פסוקי השטן" מאת סלמאן רושדי.
לילי זלוף

לילי זלוף (1932 - 4 במאי 2014) הייתה משוררת ישראלית.

ביוגרפיה

לילי זלוף נולדה בבצרה שבעיראק בשנת 1932. מנעוריה הייתה פעילה בהתארגנויות ציוניות בבצרה שפעלו באופן מחתרתי, ובהן למדה עברית. בשנת 1949 עזבה את עיראק בצורה בלתי-ליגלית ועלתה לישראל. לאחר הגעתה לישראל הצטרפה לקיבוץ רמת יוחנן. בזכות ידיעתה את השפה העברית, השתלבה במהירות והייתה בוועדת התרבות של הקיבוץ. בשנת 1950 נשלחה מטעם הקיבוץ לשער העלייה כדי לסייע בקליטת עולים חדשים מעיראק, ובשנת 1951 התגייסה לצה"ל ושירתה בנח"ל.
למדה ספרות באוניברסיטת בר-אילן. הייתה חברה פעילה באגודת הסופרים העבריים, חברה בפא"ן ובאקו"ם. השתתפה בחוגים לספרות והופיעה בבמות שונות.
זלוף פרסמה את קובץ שיריה הראשון, "צלילה", בשנת 1986, והוציאה לאור עוד ארבעה קובצי שירה במהלך חייה. רבים משיריה מתארים את אישיותה החצויה בין תרבויות. לשון כתיבתה שאובה מעולם הרוח היהודי-בבלי.
על יצירתה זכתה בפרס מטעם אח"י ובמענק מטעם קרן תל אביב לספרות ואמנות.
מינאמוטו נו יושיטסונה

מינאמוטו נו יושיטְסוֹנֵה (Minamoto no Yoshitsune 源 義経‏; 1159 - 15 ביוני 1189) היה גנרל משבט מינאמוטו ביפן של סוף תקופת הייאן ותחילת תקופת קאמאקורה. יושיטסונה היה בנו התשיעי של מינאמוטו נו יושיטומו. אחיו הבוגר של יושיטסונה, מינאמוטו נו יוריטומו, ייסד את שוגונות קאמאקורה והיה לשוגון הראשון בהיסטוריה של יפן. שמו של יושיטסונה בילדותו היה אוֹשׁיוָואקָמַארוּ (牛若丸).

ביוגרפיה

יושיטסונה נולד בסוף שנת 1159, במהלך מרד הייג'י, בו נהרגו אביו ושני אחיו הבוגרים. המנצחים במרד חסו על חייו והוא נמסר לטיפול במקדש קוּראמה, השוכן בהרים הסובבים את הבירה דאז קיוטו, בעוד יוריטומו הוגלה לפרובינציית איזוּ (כיום חלק ממחוזות שיזואוקה וטוקיו). בסופו של דבר, הושם יושיטסונה תחת חסותו של פוג'יווארה נו הידֶהירה, ראש הענף הצפוני של בית פוג'יווארה, בעיר הירָאִיזוּמי שבמחוז איוואטה של ימינו, בצפון מזרח יפן.
בהיותו סיף מוכשר, הוא ניצח את הלוחם האגדי בּנְקֵיי בדו-קרב, ומאז ואילך, היה בנקיי ליד ימינו של יושיטסונה, עד מותם המשותף בקרב נהר קוֹרוֹמוֹ.
בשנת 1180 שמע יושיטסונה כי יוריטומו, שהיה באותה עת ראש שבט מינאמוטו, הקים צבא לבקשתו של הנסיך מוצ'יהיטו, על מנת להלחם בשבט טאירה אשר נטל לעצמו את כוחו של הקיסר. יושיטסונה הצטרף במהרה ליוריטומו יחד עם מינאמוטו נו נוריורי (שלושת האחים מעולם נפגשו עד אז), לשלושת הקרבות האחרונים של מלחמת גֶנְפֵּיי, בה הושמד שבט טאירה.
יושיטסונה ניצח והרג את בן דודו מינאמוטו נו יושינאקה בקרב אָוַואזוּ בחודש הראשון של שנת 1184, ובחודש לאחר מכן הביס את צבא טאירה בקרב איצ'י נו טאני (כיום העיר קובה). בשנת 1185 יושיטסונה הביס את טאירה פעם נוספת בקרב יָשימָה (באי שיקוקו) והשמיד אותם סופית בקרב דאן נוֹ אוּרה (כיום במחוז ימאגוצ'י).
לאחר מלחמת גנפיי הצטרף יושיטסונה לקיסר גו-שירקאווה כנגד אחיו יוריטומו. הוא נאלץ לנוס חזרה לאיוואטה, אך בסופו של דבר נבגד על ידי בנו של הידהירה, פוג'יווארה נו יאסוהירה, ונאלץ לבצע ספוקו יחד עם אשתו ובתו. יושיטסונה מקודש במקדש השינטו שירהאטה ג'ינג'ה (Shirahata Jinja), שבעיר פוג'יסאווה.
בשל היותו הדמות המרכזית בחלק השלישי של האפוס הקלאסי עלילות הייקה, יושיטסונה נחשב כדמות פופולרית בספרות היפנית ובתרבותה בכלל. המושג היפני "סימפתיה לגיבור טראגי" (hougan biiki 判官贔屓) נגזר מהתואר Hougan (שופט) אותו קיבל יושיטסונה מהחצר הקיסרית.

אמנות מסורתית

בנוסף ל"עלילות הייקה" ו"קורות יושיטסונה", המתאר את חייו של יושיטסונה לאחר מלחמת גנפיי, יש מגוון רחב של יצירות ספרותיות ודרמות העוסקות בו, אשר יוצרות יחד מחזור ספרותי הנקרא "עולמו של יושיטסונה".
באמנות החזותית, יושיטסונה מתואר לרוב כנער יפה תואר, זאת בניגוד להערכות המודרניות לגבי מראהו. דמותו אף מופיעה במספר משחקים המיועדים לקונסולות משחקים, בעיקר יפניים, ומגוון סרטי אנימה וסיפורי מאנגה.
Dovetail Games

היסטוריה

הסדרה הקודמת של טריין סימולטור, רייל סימולטור, פותח על ידי Kuju Entertainment, אותה החברה שפותחה את מיקרוסופט טריין סימולטור עם מיקרוסופט.
צורת ההתפתחות השתנתה לגרסה חדישה של התוכנה שנקראה Train Simulator אשר יצאה בSteam.
ב-9 בדצמבר 2013 הוכרז ש-RailSimulator.com שינתה את שמה ל-Dovetail Games.
Dovetail Games הכריזה ב-1 ביולי 2014 על מוצר הסימולציה החדש הראשון שלה; משחק סימולציית דיג בשם Euro Fishing.
ב-9 ביולי 2014 הכריזה Dovetail Games על העברת הקוד של המשחק Flight Simulator X לSteam.
פטרת השמש

תסמינים אופייניים

הפריחה מופיעה לרוב בחלק הגוף העליון, בעור החזה, הגב, הצוואר והזרועות. לפעמים היא מופיעה בפנים, ולעיתים נדירות יותר בעור הבטן. היא מאופיינת בכתמים בגוון לבן, ורוד-אדום או חום. הכתמים עשויים להיות קטנים ומוגבלים לקטע עור קטן או להתמזג לשטחים רחבים. על פני הכתמים ניתן להבחין לעיתים קרובות בקשקשת עדינה. צבע התפרחת נובע מהשפעה ישירה של הפטרת על הצבע הטבעי המצוי בעור. לעיתים הנגעים מתמזגים לכדי אזורים גדולים ולרוב ישנו גוון שולט אחד, אך לעיתים ייתכנו נגעים בגוונים שונים באותו אדם. בילדים המחלה יכולה לערב גם את הפנים.
בדרך כלל לא.
פטריות השמש אינן מדבקות, לא גורמות לכאב ואינן מסכנות את בריאותנו הכללית. לעיתים גורמות לגירוד קל.
הנזק לו גורמת פטריית השמש הוא בעיקר אסתטי. הכתמים בעור בולטים מאוד לעין.

אבחון

האבחון מתבצע בעיקר על סמך המראה. כאשר יש ספק ניתן לבצע משטח מדגימת הקשקשים על ידי טפטוף של אשלגן הידרוקסידי ולאחר מספר דקות מתבוננים במיקרוסקופ. התמונה האפיינית מזכירה ספגטי עם כדורי בשר. כמו כן ניתן להשתמש במנורת ווד שמודלקת בחדר חשוך ומאירה על אזור התפרחת. במקרים של פטריית שמש תתקבל תמונת זריחה אופיינית צהובה-ירוקה על פני העור.

אפידמיולוגיה

מחלת עור זו מופיעה בעיקר במתבגרים ובמבוגרים צעירים בעיקר באזורים בעלי אקלים חם ולח. פטריות השמש נמצאות באופן טבעי בשומני העור ובתאי עור מתים, אך קיימת נטייה גנטית להתפרצותן על פני העור. נתונים כמו הרכב השומנים בעור, נטייה להזעה ומצב המערכת החיסונית הם בעלי חשיבות להתפרצות. לצד החשיפה לשמש והלחות, גם שימוש בתכשירים על בסיס סטרואידים (כמו קורטיזון) עלול להאיץ את יציאתה של פטריית השמש. הפטריות נפוצות גם בקרב הסובלים מסבוריאה דרמטיטיס, קשקשים והזעת יתר. למרות שמה, הפטרייה אינה קשורה ישירות לשמש ולא נגרמת מקרינה.
שייח' בראק

שֵייח' בֻּראֵק (ידוע גם בשם שֵייח' בּוּרֵיִק) היה כפר ארמני, סמוך לעתלית, שננטש בתחילת שנות השמונים.

תולדות המקום

רצח העם הארמני שהתרחש במהלך מלחמת העולם הראשונה, הוביל לגל פליטים ארמנים מהאימפריה העות'מאנית. קבוצת משפחות איכרים, מכפר קטן שליד העיר אדנה שבארמניה הקטנה, הגיעה לארץ ב-1920 וביקשה להמשיך באורח חייה הקודם. כאן חכרה הקבוצה כ-800 דונם, במישור החוף, מבעל אדמות ערבי נוצרי, אנטון חמודה, והקימה כפר בשם שייח בראק בו קיימה את המסורות הארמניות.
היישוב לא הוכר מעולם על ידי הרשויות (המנדטוריות ולאחר מכן הישראליות) ולכן לא חובר לתשתיות (חשמל, מים וביוב) ובמשך תקופה ארוכה היו תלויים בעזרה ובחיבור לתשתיות של הקיבוצים נווה ים ועין כרמל.
ב-1948 ברח בעל האדמות ללבנון, ואדמותיו הופקעו וחולקו לקיבוצי הסביבה. תושבי הכפר המשיכו לעבד את האדמות כאריסים של אותם יישובים וכן עבדו במפעל השימורים של נווה ים ובניקיון בתים בעתלית. במהלך השנים שלאחר מלחמת העצמאות עזבו הצעירים את הכפר. ב-1981 נטשו אחרוני התושבים את המקום, עם פיצויים שקיבלו ממינהל מקרקעי ישראל. לאחר עזיבתם נהרסו בתי הכפר על מנת שתושביו לא יוכלו לחזור. גם לאחר עזיבתם המשיכו אנשי הכפר לקבור בו את מתיהם עד שהונחו על ידי רשויות המדינה להפסיק מנהג זה.
הגבעה עליה היה הכפר חולקה בין קק"ל (שאחראית על השטח המיוער), לבין רשות הטבע והגנים (שהפכה את שאר הגבעה לשמורת טבע). חורבות הכפר מצויות כיום בצד המזרחי של כביש החוף, סמוך לבית העלמין של נווה ים. ניתן לראות מכביש החוף את שרידי מבנה הקבר של השייח' המוסלמי בראק (או בוריק). ההגעה למקום אפשרית דרך עתלית או דרך עין כרמל, במקום יש מספר מצבות שמתוחזקות על ידי יוצאי הכפר.
מצודת שפנדאו

היסטוריה

המצודה נבנתה במהלך המאה ה-16 אולם ראשיתו של המגדל המרכזי של המצודה במאה ה-12. מגדל זה (ולאחר מכן המצודה) הוקמו על מנת להגן על העיר שפנדאו.
מתכנן המצודה היה האדריכל האיטלקי פרנצ'סקו קיאראמלה דה גאנדינו אשר החל לתכנן את מבנה המצודה בשנת 1557. עבודות הבנייה החלו בשנת 1560. בשנת 1578 החליף האדריכל רוקו גווריני די ליניארי את דה גאנדינו בפיקוח על עבודות הבנייה, ואלה הושלמו בשנת 1594. 
המצודה נבנתה במצודה סימטרית בת ארבעה מצדים המחוברים יחד.
בשנת 1691 פוצץ מגדל נסיך הכתר. מגדל זה נבנה מחדש בשנת 1692. בשנת 1806 כבש נפוליאון בונפרטה את המצודה והיא נפגעה בצורה קשה. המצודה שופצה זמן קצר לאחר מכן אולם בעת נסיגת הכוחות הצרפתיים בשנת 1813 פוצץ מגדל המלכה ונהרס. מגדל זה שוקם בשנת 1821. 
בין השנים 1935–1945 שימשה המצודה כאתר מחקר ללוחמה כימית ואתר אחסון גזים רעילים. בשנת 1945 נכבשה המצודה על ידי הכוחות סוביטיים ובהמשך אותה שנה עברה לידי שלטון הכיבוש הבריטי, ונשארה בידי הבריטים עד שנת 1948.
בשנת 1960 נפתח במבנה הארמון מוזיאון להיסטוריה מקומית.
בין השנים 1962–1976 עברה המצודה שיפוץ נרחב. בשנת 1992 נפתח במבנה הַנַּשָּׁקִיָּה מוזיאון היסטורי.

מבנה השער

מבנה השער המקורי נבנה על פי תכנונו של צ'יארמלה אשר הושפע מפורטה נואבה (השער החדש) בעיר ורונה שבאיטליה. שער זה נבנה בסגנון הרנסאנס אולם נהרס בשנת 1813.
מבנה השער הנוכחי נבנה בשנת 1839 בסגנון קלאסי.

מבנה הארמון

הארמון המקורי נבנה בסגנון גותי אולם בין השנים 1520–1523 שופץ בסגנון הרנסאנס. במסגרת השיפוץ של שנת 1977 שוקם הבניין בסגנון ניאו גותי. בצידו הדרומי של המבנה התגלו, בעת הקישום, קברים יהודיים מהשנים 1244 ועד 1346.

מגדל המצודה (ה-Juliusturm)

מגדל המצודה מגיע לגובה של 30 מטרים. מועד הקמת המגדל אינו ידוע, וככל הנראה בסיסו נבנה במהלך המאה ה-13. 145 מדרגות הבנויות בסגנון גותי מובילות למרפסת התצפית מראש המגדל.
מקור שמו של מגדל יוליוס אינו ידוע. ישנה סברה לפיה שם המגדל מתייחס לבעלות השטח על ידי יהודים בשנת 1536 (ומשמעות השם היא מגדל היהודים).
רנדי שקמן

ביוגרפיה

שקמן נולד במינסוטה שבארצות הברית. ב-1971 סיים את התואר הראשון שלו בביולוגיה מולקולרית באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. במהלך לימודיו הוא עבד במעבדות בכימיה וכן במסגרת חילופי סטודנטים, למד שנה אחת באוניברסיטת אדינבורו. ב-1975 סיים את הדוקטורט שלו מאוניברסיטת סטנפורד בנושא של שכפול DNA. בזמן הדוקטורט עבד שקמן בין היתר עם ארתור קורנברג. לאחר מכן עשה בתר-דוקטורט במעבדה של ג'ונתן סינגר, באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו, אשר פרסם את המודל המוזאי (mosaic model) של מבנה הממברנה. ב-1976 חזר שוב לברקלי, שם קיבל משרה כפרופסור.
מאז 1991 שקמן הוא חוקר במחלקה לביוכימיה וביולוגיה מולקולרית ב-Howard Hughes Medical Institute שבאוניברסיטת קליפורניה בברקלי. קודם לכך היה שייך למחלקה לביוכימיה של האוניברסיטה. המחקר שלו עוסק בתנועה של בועיות ברמה מולקולרית בתאים איקריוטים, ובהם של שמרים. לתנועת הבועיות יש תפקידים פיזיולוגיים רבים, ובהם חלוקת תא, תקשורת בין-תאית ובפרט בין תאי עצב, הוצאה של הורמונים ועוד. יש קשר בין פגמים בתהליכים אלה לבין מחלות שונות, ובהן סוכרת ומחלות זיהומיות שונות. 
ב-2006 הוא הפך לעורך הראשי של PNAS. כמו כן, במהלך הקריירה שלו היה עורך כתב העת לביולוגיה תאית (Journal of Cell Biology), כתב העת השנתי לביולוגיה תאית (Annual Review of Cell Biology) וכתב העת לביולוגיה מולקולרית של התא (Molecular Biology of the Cell). ב-1992 נבחר להיות חבר באקדמיה הלאומית למדעים (ארצות הברית). ב-2002 זכה בפרס לסקר למחקר רפואי בסיסי. כמו כן, הוא חבר בוועדה של פרס שאו. ב-2013 הפך לחבר זר בחברה המלכותית וכן זכה שקמן יחד עם ג'יימס רותמן ותומאס סודהוף בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה.

מחקריו

במעבדה שלו פיתחו שיטה ביוכימית לבדיקת ההעברה של פוליפפטידים ל-ER ומשם לגולג'י. החלבונים שלא התקפלו כמו שצריך וצריכים להיות מופרשים עוברים מה-ER לאזור אחר בצורה הפיכה באמצעות בועיות. חלבוני Sec הם שנחקרים במעבדתו. לפי ניסויים גנטיים שביצעו בחלבונים אלה, בהם נעשו מוטציות, החלבונים קשורים להעברה של חלבונים מופרשים מחוץ לתא. לאורך השנים מצאו במעבדתו מוטציות המשפיעות על כל מסלול ההפרשה של חלבונים מהתא. כמו כן, הצליחו לחקות את תהליך ההעברה של חלבונים מחוץ לתא in vitro, וכך גילו חלבונים שונים שחשובים לתהליך ההעברה של חלבונים מחוץ לתא, ממצאים שהיו חשובים להבנת התהליך.
כמו כן, מחקריו עזרו בגילוי המבנה של הרשת הפנימית של אזורי התא המובילים להפרשה של חלבונים.
תמר גוטליב-סטימצקי

קורות חיים

גוטליב נולדה בצפת, בת להורים שעלו לארץ ישראל מאוקראינה. אביה עבד כפקיד במנדט הבריטי האחראי על רשת הטלפונים באזור הצפון, והיא התגוררה עם משפחתה ביישובים שונים בגליל, בחיפה, בקריית חיים ולמדה בבית הספר הריאלי. סיימה תואר ראשון ושני בביולוגיה, מיקרוביולוגיה וכימיה ודוקטורט במיקרוביולגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. בתקופת מלחמת העצמאות שירתה בחיל המדע.
בתחילת שנות החמישים עברה לארצות הברית להתמחות במכון לנגיפים בפילדלפיה. עקב התפרצות מגפת שיתוק הילדים בישראל, פנה אליה ראש המחלקה לאפידמיולוגיה במכון לחקר רפואה צבאית, נתן גולדבלום, בבקשה שתסייע בלימוד גידול נגיף הפוליו לצורך הכנת חיסונים. ב-1955 היא עברה למעבדת המחקר לזיהומים ומחלות בבית החולים לילדים של בוסטון תחת ניהולו של ג'ון פרנקלין אנדרס ולמדה את שיטת גידול הנגיף ברקמות קופי מקוק רזוס. 
בסוף 1955 חזרה לישראל, חברה לגולדבלום ולג'ורג' מילר להקמת מעבדה בבית החולים צהלון בה פותח חיסון לפוליו ובכך ישראל נהייתה לאחת משש המדינות היחידות בהן יוצר חיסון מעין זה. השימוש בחיסון החל ב-1957 ובזכותו נבלמה המגפה בישראל. ב-1960 החלה ללמד במחלקה למיקרוביולוגיה באוניברסיטת תל אביב ובהמשך מונתה למנהלת המעבדה שעברה לבית החולים תל השומר והייתה תחת הנהגתה למעבדת הנגיפים המרכזית במדינה. 
גוטליב הייתה נשואה לצייר אביגדור סטימצקי ואם לבת אחת. במרץ 2013 הלכה לעולמה ונקברה בבית הקברות קריית שאול.
קאדילק אסקאלה

קאדילק אסקאלה

דגם ה"קאדילק אסקאלה" הוגדר כמכונית סלון.
דגם ה"קאדילק אסקאלה" תוכנן ונבנה בהתאם לפלטפורמת אומגה של חברת ג'נרל-מוטורס ("GM Omega platform").
עיצוב דגם קאדילק CT5 שנת 2019 (מודל 2020) נלקח מדגם "קאדילק אסקאלה".
ג'ורדין ספארקס

שנותיה הראשונות

ספארקס נולדה בפיניקס, בירת אריזונה לאם לבנה ממוצא אירופאי ולאב אפרו-אמריקאי שהיה שחקן NFL. יש לה אח צעיר בשם פיליפ ספארקס ג'וניור, שגם משחק פוטבול. היא התגוררה זמן קצר ברידג'ווד, ניו ג'רזי ושם למדה בבית הספר היסודי. בכיתה ח' חברה לחיי קהילת הנוצרים בבית הספר שלה חזרה בפיניקס. בגיל 14 החלה לקחת שיעורי פיתוח קול ממאמנת אישית בשם מליסיה בלאק במשך כמעט שנה. היא ניסתה את מזלה במספר תוכניות ריאליטי במטרה לזכות להצלחה כזמרת, ואף הוציאה מיני-אלבום בשם "For Now" גיל 15 (2005), תחת חברת תקליטים עצמאית, בו הקליטה חמישה שירים. היא זכתה בפרס האומן הצעיר ביותר באריזונה במשך שלוש שנים.

אמריקן איידול

בינואר 2007 החלה את השתתפותה בעונה השישית של "אמריקן איידול". בגמר, שהתקיים ב-23 במאי 2007, התמודדה ספארקס מול בלייק לואיס בן ה-25. היא ניצחה לאחר שזכתה ב-60% מ-74 מיליון ההצבעות. בגמר ביצעה את השירים: "Fighter" של כריסטינה אגילרה ו"A Broken Wing", של הזמרת מרטינה מק'ברייד. ניצחונה הפך אותה להיות זוכת "אמריקן איידול" הצעירה ביותר עד זכייתו של סקוטי מקרירי בעונה העשירית.
לאחר זכייתה הייתה ספארקס במרכזו של דיון ציבורי לגבי משקלה, כשהאגודה האמריקאית למלחמה בהשמנת יתר הכריזה על הסכנה בכך שפארקס תשמש מודל לחיקוי לבני גילה, בשל משקלה העודף.

2007-2008: אלבום בכורה

ב-20 בנובמבר 2007 הוציאה ספארקס את אלבום הבכורה שלה שנקרא על שמה "Jordin Sparks". הסינגל הראשון שיצא ממנו היה "Tattoo". לשיר צולמו שני וידאו קליפים שונים. הסינגל השני היה "No air", דואט יחד עם הזמר כריס בראון שהפך להצלחה גדולה ברחבי אירופה והגיע לראשי המצעדים.
הסינגל השלישי מהאלבום היה "One Step at a Time" שזכה להצלחה רבה. הסינגל הרביעי שהיה אמור להשתחרר מהאלבום היה "Freeze", אך בסוף לא יצא כסינגל עקב בעיות טכניות.

2009-2010: אלבום שני

במשך שנת 2008 הקליטה ספארקס חומרים לאלבומה החדש שנקרא "Battlefield" שיצא ב-21 ביולי 2009. הסינגל הראשון מהאלבום נקרא "Battlefield" על שם האלבום ויצא לתחנות הרדיו כבר ב-12 במאי 2009. הסינגל השני מהאלבום נקרא "(S.O.S. (Let the Music Play" ויצא ב-4 בספטמבר 2009, ב-21 בנובמבר יצא לתחנות הרדיו דואט של ספארקס יחד עם זוכה כוכב נולד האוסטרלי גאי סבסטיאן שנקרא "Art of Love". לאחר מכן יצא הסינגל השלישי מהאלבום ב-8 בינואר 2010 רק בממלכה המאוחדת ונקרא "Don't Let it Go to Your Head". האלבום לא זכה להצלחה רבה כמו אלבום הבכורה.

2011-הווה: אלבום שלישי

באוקטובר 2010 הודיעה ספארקס כי החלה לעבוד על אלבומה השלישי. ובינואר 2011 נודע כי החלה לעבוד יחד עם הזמר ג'ון לג'נד על אלבומה החדש.
ספארקס השתתפה גם בסדרה המצליחה "ביג טיים ראש" המשודרת בערוץ ניקלודיאון בה היא שרה בדואט עם הלהקה.
בשנת 2013 שיחקה בסרט הדרמה "תבוסה בלתי נמנעת של מיסטר ופיט" לצידם של אנתוני מאקי וג'ניפר הדסון. בשנת 2014 שיחקה בסרט המתח "הנותרים", לצד ניקולס קייג'.

חיים אישיים

בין השנים 2012 ל-2014 הייתה ספארקס במערכת יחסים עם הזמר ג'ייסון דירולו.