מיס סההרה

גיל ההתבגרות - התמודדות עם הזהות המגדרית

בילדותה, היא אף פעם לא הרגישה מתואמת לדעות השמרניות והדתיות בניגריה. היא לא הייתה מודעת לקיום הדיספוריה המיגדרית, והרצון המתמיד שלה להציג את עצמה כאישה כאשר החברה הכירה בה כזכר גרם לה לתחושות קשות, כאילו משהו מהותי מעוות בה.
היא פנתה לדת בתקווה למצוא מרפא, אך בניגוד למטרות ההמרה שייעדו לה, היא התפללה לאלוהים שיהפוך אותה לאישה כשתגדל. היא ניסתה להתאבד פעמיים, כי לא יכלה לשאת את הכמרים והאנשים סביבה שכל הזמן אמרו לה שהיא חריגה בשל מאפייניה הנשיים. היא גם נעצרה ונכלאה בשל הופעתה הנשית. היא מספרת שניסיונות ההתאבדות חיזקו אותה בהחלטתה לעזוב את ניגריה ולמצוא מקום סובלני יותר, או לחלופין - להצליח בניסיון ההתאבדות הבא. 
היא כתבה במאמר ב-Gay Star News, לכבוד יום הזיכרון הטרנסג'נדרי ב-2013 על התמודדותה עם הסביבה הלא-מקבלת ועל חוסר ההבנה של זהויות מגדריות שגרמו לה לבלבול ולתחושת אי שייכות:
הלוואי שיכולתי להגיד לעצמי הצעירה שניסתה להתאבד פעמיים שהחיים משתפרים וחלומות באמת מתגשמים. לא יכולתי לדמיין שהחיים יכולים להיות כל כך מדהימים אז, אחרי שהשתחררתי מהכלא הניגרי הנוראי, בו נכלאתי על היותי שונה... נענשתי על היותי "הומו", כפי שהם הניחו בשל הנשיות שלי. אני לא הייתי הומו, אני אישה שנולדה אחרת... מה שהרגשתי לא תאם את המראה החיצוני. להיות מסומנת כזכר בלידה לא עושה אותי גבר או אישה, אף אחד לא נולד גבר או אישה, אתה נולד זכר או נקבה, ואז אתה מתפתח לתוך המגדר המועדף שלך ובכך אתה הופך לגבר או אישה. עבורי, המגדר הזה היה אישה. אני נולדתי זכר, אבל המוח שלי, המחוות שלי, המאפיינים והתפקוד שלי הם כשל אישה. לגדול בלי להבין מה קורה לגוף שלי גרם לי להרגיש מבולבלת ואבודה... מצאתי נחמה במוזיקה ובחלומות. חלמתי להיות חופשיה להיות עצמי, ללא עלבונות, ללא שיפוט וללא התעמרות בי.
כשיכלה, עברה מיס סההרה ללונדון, למצוא שם מקלט מהרדיפה של המשטרה הניגרית.

לונדון

היא עזבה את ניגריה ב-2004 לטובת לונדון, שם התחילה טיפולי מעבר מגדרי בעזרת רופאים, והדימוי העצמי שלה השתפר בהתאם. היא החלה לעבוד בתור זמרת ב"קיטש קברה" של מאדאם ג'וג'ו בסוהו, בווסט אנד של לונדון. היא הופיעה שם במשך 10 שנים, עד נובמבר 2014, כאשר המקום נסגר.
היא כתבה מספר שירים והפיקה אותם בשיתוף עם סקוט הוזט בתחילת קריירת המוזיקה שלה.

דוגמנות

היא הופיעה על המסלול במספר רב של תצוגות אופנה בלונדון ובמקומות אחרים. היא דגמנה עבור על זיאד גאנם בשבוע האופנה של לונדון במשך ארבע עונות.
היא גם הייתה מעורבת באופנה אלטרנטיבית במשך כחמש שנים, ואף הציגה קולקציית קוטור בעיצובה.

שמות

מיס סההרה מסרבת לפרסם את השמות שנולדה עמם. היא מסבירה כי ל"דד-ניימינג" (השימוש המכוון בשמות קודמים של אנשים טרנסג'נדרים) ומיסג'נדרינג (שימוש בכוונה או מתוך חוסר אכפתיות בפניה המגדרית הלא נכונה) יש השלכות שליליות כמו עידוד שנאה, אפליה וטרנספוביה. היא גם מספרת שהשם שמופיע בפייסבוק שלה, "איריס סההרה הנסון" אינו שמה החוקי, אלא פסבדונים שהמציאה כדי למנוע מבלוגרים מלפרסם את שמה המקורי, מתוך חשש לאלימות בעקבות האיומים הרבים שהיא מקבלת על חייה באינטרנט.

סכסוכים עם בלוגרים וקוראים

למיס סההרה יש קונפליקטים מתמידים באינטרנט עם בלוגרים ניגרים, אשר לעיתים קרובות מפרסמים עליה פוסטים טרנספוביים uעושים לה מיסג'נדרינג, והיא בתורה מקפידה לענות לפוסטים מסוג זה בדף הפייסבוק שלה, מתוך רצון להתנגד לטרנספוביה ולהעלות למודעות נושאים המזיקים לאנשים טרנסג'נדרים.
גם הרטוריקה האנטי-דתית שלה לא מחבבת אותה על הקהל הניגרי.
לדבריה, כל הדתות הן דכאניות וארכאיות. מבקריה טוענים שעליה להתמקד בפעילות שלה למען זכויות טרנסג'נדריות ולשתוק לגבי סוגיות שנויות במחלוקת כמו דת. אך היא ממשיכה לפרסם את דעותיה ואת תסכולה מכך שאפריקאים מסרבים להטיל ספק באמונתם, אותה היא מכנה "שריד קולוניאלי".

תחרויות יופי

היא הייתה מתחרה בתחרות מיס עולם האלטרנטיבי של אנדרו לוגן, זמן קצר אחר הגיעה ללונדון, וייצגה את ניגריה. היא הגיעה למקום שני.
ב-2011, היא השתתפה בתחרות מיס אינטרנשיונל קווין, בתאילנד, ושוב ייצגה את ניגריה. זה היה במהלך התחרות שהיא יצאה לעולם התקשורת כטרנסג'נדרית ניגרית גאה, והצהירה על כוונתה להמשיך להלחם עבור קבלה ושוויון לקהילת הלהט"ב באפריקה.
בשנת 2014 זכתה בתואר הבינלאומי הראשון שלה, בתחרות סופר סיריינה העולמית, בפיליפינים. גם בתחרות היוקרתית הזו היא ייצגה את מולדתה ניגריה, כדי לעורר מודעות ליחס השלילי המשפטי והחברתי כלפי הקהילה באפריקה.

אקטיביזם 

ב-2014, מיס סההרה התחילה פרויקט מודעות גלובלית למען הקהילה הטרנסג'נדרית שנקראת TransValid. הארגון השיק עם קמפיין בליווי ההאשטאגים #IAmValid ו-#YouAreValid, שבו בו אנשים טרנסג'נדרים ובעלי ברית פרסמו קטעי וידאו של עצמם מכריזים על תמיכתם בקהילה. מטרת הארגון היא "להתמודד עם תפיסות מוטעות, פחד, ושנאה של טרנסג'נדרים ברחבי העולם" ולחנך לגבי סוגיות שעומדות בפני אנשים טרנסג'נדרים.
באוגוסט 2015, מיס סההרה הפיקה סרט קצר עבור TransValid בשם "המחיר הקטלני של טרנספוביה בברזיל", אשר מתאר את המצוקה והסכנה של החיים בברזיל כאישה טרנסג'נדרית.
במרץ 2016, לכבות יום הנראות הטרנסג'נדרית הבינלאומי, היא חברה עם אלייקה בארוס, מיס טרנס יוניברס 2015 ומלכות יופי טרנסג'נדריות אחרות, לקמפיין מודעות למען הקהילה הטרנסג'נדרית תחת הכותרת "אני טרנסית ויש לי את הזכות לחיות".