google/wiki40b huggingface dataset:
יצחק חזן

ביוגרפיה

נולד בשנת 1919 בכפר אלמנצוריה שבעמק דרעא במרוקו לרב יצחק ומסעודה. מצד אמו הוא משתייך למשפחת אביטן, והוא קרוי על שם סבו, הרב יצחק אביטן.
בשנת 1936 נשלח ללמוד תורה בעיר מקנס, שם למד בישיבתו של הרב ידידיה טולדנו. כמו כן הוא ינק הרבה תורה ממורו הרב מאיר טולדנו.
בשנת 1940 הוסמך לשוחט ובודק על ידי הרב יהושע ברדוגו. באותה שנה חזר לכפר הולדתו וכיהן כרב הקהילה תחת אביו, במשך שמונה שנים. בתקופה זו למד עם הרב שמעון דיין, שלאחר פטירתו סייע להוציא את ספר תשובותיו 'זהב שבא'.
בשנת 1941 נשא לאשה את עיישה ממשפחת ריווח. לאחר שהתחתן התמנה על ידי הרב משה זריהן לתפקיד מסדר הגיטין של כל מחוז דרעא, ומפקח ראשי לכל מסדרי הנישואין וסופרי בית הדין במחוז.
בין השנים 1948–1953 לימד תורה בישיבת אוצר התורה בקזבלנקה.
בשנת 1954 הוסמך לדיינות על ידי הרב שאול אבן דנאן – רבה הראשי של יהדות מרוקו, והתמנה לכהן כדיין באגדיר למשך כחצי שנה.
אחר שסיים את תפקידו באגדיר, זומן לכהן כדיין בבית הדין המרכזי בקזבלנקה. בתפקיד זה ישב עם הרב שלום משאש – הראב"ד, הרב משה מלכה – סגן הראב"ד, הרב חיים רפאל שושנה והרב רחמים בן עמארה. תפקידו העיקרי בבית הדין היה סידור הגיטין.
ב-21 באוגוסט 1967 (ט"ו באב ה'תשכ"ז) עלה לארץ ישראל, ועבר מבחנים מחודשים בהכשרת דיינים על ידי מועצת הרבנות הראשית לישראל. במבחן זה, הרב חזן ציטט מילה במילה את לשונו של הבית יוסף ועורר את חשדם של בוחניו שאילצו אותו לעבור בחינה נוספת בעל פה. על מסמך הסמכתו חתומים הרב יוסף שלום אלישיב והרב קרליץ שכתבו :""נבחן על ידינו בכתב ובעל פה ולשון השולחן ערוך ומפרשיו בהלכות אלו שגורים על לשונו"".
כמו כן הסמיכוהו בכתב הרב יצחק ניסים והרב איסר יהודה אונטרמן.
בשנת 1969 התמנה הרב יצחק לדיין בבית הדין בחיפה עד לשנת 1988 וקבע את מגוריו בקריית שמואל. בשנת 1980 ייסד שם את כולל "בית יוסף".
בשנת 1988 הצטרף לבית הדין הגדול בירושלים עד לפרישתו שהייתה כחודש ימים לפני פטירתו.
הלך לעולמו ב-26 באפריל 1990 (א' באייר ה'תש"ן).

חיים אישיים

בנו הוא הרב שמואל חזן – דיין בבית הדין בחיפה, חבר ועדת בחינות להסמכה של הרבנות הראשית לישראל וחתנו ראש כולל והרב משה אלחרר.
אוקספורדשייר

היסטוריה

מקור שמו של המחוז באנגלית סקסונית: "אוקסנפורד" - "מעבר השוורים", היה מעבר רדוד בנהר התמזה. האזור לא היה מיושב בתקופה הרומית, וראשית ההתיישבות באזור העיר אוקספורד מקורה במאה השמינית. אלפרד הגדול נולד בוואנטאז' שבברקשייר, בתחום המחוז.
ראשיתו של מחוז אוקספורדשייר בראשית המאה העשירית. באותה עת גבולות המחוז היו נהר התמזה בדרום, אזור הקוטסוולדס במערב, אזור הקילטרנס במזרח, ואזור המידנלנדס בצפון.
האזור היה בעל חשיבות היסטורית וכלכלית, בשל השדות הפוריים שבו, ובשל מיקומו במרכז אנגליה. האוניברסיטה שנוסדה בעיר המחוז אוקספורד בשנת 1096 הייתה למוסד תרבותי רב חשיבות, ששמעו יצא למרחק, כבר בימי הביניים.
אזור הקוטסוולדס היה במהלך המאה ה-13 למרכז של גידול וסחר בצמר.
האזור נותר אזור חקלאי שליו, והמהפכה התעשייתית הגיעה אליו בשלב מאוחר יחסית. חברת מנועי מוריס הייתה חברת התעשייה הכבדה הראשונה שפעלה במחוז, וזו נוסדה בשנת 1912.
המיכון החקלאי והתיעוש במאה ה-20 שינו את פני התעסוקה במחוז. בראשית המאה ה-20 לא היה כל תיעוש במחוז, ובשלהי המאה ה-20 פחות מאחוז מאוכלוסיית המחוז עוסק בחקלאות.
לאורך ההיסטוריה חולק המחוז ל-14 תת-מחוזות: באמפטון, באנבורי, בינפילד, בלוקסהאם, בולינגדון, צ'אדלינגטון, דורצ'סטר, אוולמה, לנגטריי, לווקנור, פיירטון, פלאוליי, תיים, וווטון.

השכלה

במחוז פועלים 23 בתי ספר פרטיים, ו-35 בתי ספר ממלכתיים.
כמו כן פועלות במחוז שתי אוניברסיטאות: אוניברסיטת אוקספורד בעלת השם העולמי, ואוניברסיטת אוקספורד ברוקס. שתיהן ממוקמות בעיר אוקספורד. מכללת וורקסטון ממוקמת בבאנבורי שבמחוז.

מבנים בעלי חשיבות

בוודסטוק ממוקם ארמון בלנהיים, שנבנה על ידי האדריכל ג'ון ואנברו עבור ג'ון צ'רצ'יל, דוכס מרלבורו הראשון, לאחר ניצחונו בקרב בלנהיים. גני הארמון תוכננו על ידי אדריכל הגנים לנסלוט בראון בצורת מצעד צבאי.
בתי אחוזה גדולים נוספים הממוקמים במחוז הן בית צ'סטלטון ופארק סטונור.
בעיר אוקספורד ממוקמים מבנים היסטוריים רבים אשר שימשו את המכללות השונות המרכיבות את אוניברסיטת אוקספורד מאז הקמתן.
שמואל עזר

ביוגרפיה

עזר נולד בי"ט בחשוון תר"ץ כצעיר בניהם של אדלה (לבית כדן) ודוד עזר באלכסנדריה שבמצרים. משפחתו הגיעה למצרים מטורקיה בראשית המאה ה-20. הוא למד בבית-הספר היסודי של הקהילה היהודית בעיר, סיים לימודיו בהצטיינות וזכה במלגת לימודים בבית-ספר התיכון הצרפתי באלכסנדריה. גם את לימודי התיכון סיים בהצטיינות וזכה למלגת לימודים באוניברסיטה בעיר.

הוא למד בפקולטה להנדסת חשמל של אוניברסיטת אלכסנדריה וסיים את לימודיו בשנת 1952 בציונים הטובים ביותר שניתנו אי-פעם לתלמיד בפקולטה להנדסה באוניברסיטה במצרים. בשנה השנייה ללימודיו באוניברסיטה נאסר על תלמידים יהודים להשתתף בשיעורים עקב הוראה של האחים המוסלמים. עזר נעדר מהשיעורים אבל הורשה לגשת לבחינות ועבר אותן בהצטיינות.
לעזר לא הייתה אזרחות מצרית, לכן לא יכול היה לעסוק במקצועו עם תום לימודיו ונאלץ לעבוד כמורה בבית הספר היסודי של הקהילה היהודית.
בשנת 1943 הצטרף בגיל 13 לתנועת הנוער הציונית "החלוץ הצעיר",  שסניף שלה באלכסנדריה הוקם על ידי רפאל רקנאטי, שליח מארץ ישראל. עזר ונמנה עם קבוצת פעילים שיצאה בשנת 1946 להכשרה בת חודשיים בקיבוצים בארץ ישראל.
בין תחביביו היו ציור, פיסול וקריאת ספרי פילוסופיה. בנוסף התעניין גם ברפואה, פסיכולוגיה וכלכלה.
תיווך נדל"ן

תיווך נדל"ן הוא תחום העוסק בהפגשת מוכרים וקונים בעסקאות נדל"ן.

רקע

בעלי נכסי נדל"ן (מבני מגורים וקרקעות) המעוניינים למכור או להשכיר את נכסי הנדל"ן שברשותם יכולים לפנות לאדם המכונה "מתווך נדל"ן" שתפקידו הוא לאתר קונים או שוכרים פוטנציאליים על מנת לבצע את עסקת הנדל"ן.
משרדי תיווך נדל"ן מחזיקים במאגר נכסים המוצעים למכירה או להשכרה, ובהם עובדים מתווכים, לרוב במעמד של עצמאים. בישראל קיימים משרדי תיווך עצמאים רבים, לצד רשתות שחלקן רשתות בינלאומיות כגון רימקס,  Realty Executive,  Century21 וכדומה. על מנת להביא להצלחת עסקת הנדל"ן משתמשים המתווכים במספר אמצעים כגון פרסום מודעה על גבי הנכס המוצע, פרסום מודעה באתרי אינטרנט, פרסום בעיתון, קיום "בית פתוח" וצבירת מאגר לקוחות המעוניינים בנכס נדל"ן.
לאחר ביצוע פעולת המכירה/השכרה זכאי המתווך לקבל את שכרו הנקרא "עמלת תיווך", מהגורם המוכר ו/או הקונה. בישראל עמלת התיווך אינה קבועה בחוק.
בישראל על פי חוק על כל אדם שמעוניין לעסוק בתיווך נדל"ן לעבור מבחן רישוי מטעם רשם המתווכים שבמשרד המשפטים, ורק לאחר מעבר המבחן הוא יהיה זכאי למעמד מתווך מורשה. רשם המתווכים הוא יחידה במשרד המשפטים שהוקמה ב-1996, שמתפקידיה העיקריים הם לקיים את בחינות הרישוי למתווכים, להעניק רישיונות למתווכים ולנהל את פנקס המתווכים בו רשומים כל המתווכים המורשים.

חוק המתווכים

בשנת 1996 אושר בכנסת חוק המתווכים במקרקעין, המסדיר את תחום תיווך נכסי הנדל"ן. החוק מגדיר בין היתר את התנאים לקבלת רישיון מתווך, בחינת הרישוי, דרישה להזמנת שירותי תיווך בכתב, בלעדיות מתווך, את התנאים בהם זכאי המתווך לדמי תיווך, ותנאים לשלילת רישיון מהמתווך.
מרטין סילבה

מועדונים

סילבה התחיל את הקריירה שלו ככדורגלן מקצועי בקבוצת דפנסור ספורטינג האורוגוואית, קבוצת הנוער בה גדל. הוא שיחק בקבוצה הבוגרת של דפנסור בין השנים 2002 עד 2011. במדי דפנסור רשם 176 הופעות ליגה.
באוגוסט 2011 חתם סילבה באולימפיה הפרגוואית. בדצמבר 2013 עזב את אולימפיה וחתם בואסקו דה גאמה מברזיל.

נבחרת אורוגוואי

סילבה הופיע בנבחרות אורוגוואי הצעירות, נבחרת אורוגוואי עד גיל 17 ונבחרת אורוגוואי עד גיל 20 בין השנים 2000 ו-2002.
סילבה הופיע לראשונה במדי נבחרת אורוגוואי הבוגרת ב-12 באוגוסט 2009, במשחק ידידות נגד אלג'יריה. בנוסף, הוא נכלל בסגל של אורוגוואי למונדיאל 2010, קופה אמריקה 2011, גביע הקונפדרציות 2013 ומונדיאל 2014. הוא הופיע בניצחון נבחרתו 0-8 את טהיטי בגביע הקונפדרציות 2013, ובצמד המשחקים מול ירדן בפלייאוף בין-יבשתי של מוקדמות מונדיאל 2014.
מחוברים

תהליך העבודה על הסדרה

בכל עונה מקבלים חמישה או שישה משתתפים ישראליים מצלמה ומתבקשים על ידי ההפקה לתעד את חייהם למשך שנה שלמה ללא הפסקות. המשתתפים רשאים לקחת את המצלמה לאן שהם הולכים (כולל חו"ל).
בכל שבוע מעבירים המחוברים את התיעוד שלהם להפקת התוכנית. לאחר שפרק מוכן, מתכנסים המחוברים לצפייה משותפת בפרק במשרדי ההפקה, דנים בו ומאשרים אותו לשידור.
בנוסף, לעיתים ההפקה מחלקת מצלמות נוספות, במקרה של בני זוג, בני משפחה או חברים שהסיפור האישי שלהם תומך ומאיר בזויות נוספות את הסיפור של הדמות הראשית.
כריסטינה, נסיכת שוודיה

ביוגרפיה

כריסטינה נולדה בארמון האגה המלכותי לנסיך גוסטב אדולף, דוכס וסטרבוטן וזיבילה, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה.
ב-1961 פגשה לראשונה את בעלה לעתיד, טורד מרגוסון, וב-1974 הוכרז על אירוסיה. ב-15 ביוני 1974 התקיימו הנישואים, ועקב נישואיה לפשוט עם שאינו בן למשפחת האצולה היא איבדה את זכותה לרשת את הכתר השוודי, היא אמא לשלושה בנים.
היא פעילה רבות באירועים של משפחת המלוכה ובין היתר נוכחת מדי שנה בטקס חלוקת פרס נובל ובביקורים רשמיים של מנהיגי מדינות בשוודיה.
היא שימשה מספר שנים כנשיאת ארגון הצלב האדום השוודי.
היא זכתה למספר גדול של אותות הוכרה מטעם מדינתה ומטעם מדינות שונות, היא קיבלה בין היתר את אות מסדר הפיל מטעם ממשלת דנמרק ואת אות מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה.
ספר הישר (מקרא)

ספר הישר הוא ספר קדום המוזכר פעמיים בתנ"ך, אך אינו נמנה עם עשרים וארבעה ספרי הקודש, ולא שרד ממנו אלא קטע קצר.

אזכורים במקרא

איזכור של ספר הישר השתמר בקריאת "שמש בגבעון דום" של יהושע: 
"שֶׁמֶשׁ בְּגִבְעוֹן דּוֹם וְיָרֵחַ בְּעֵמֶק אַיָּלוֹן. וַיִּדֹּם הַשֶּׁמֶשׁ וְיָרֵחַ עָמָד עַד יִקֹּם גּוֹי אֹיְבָיו, הֲלֹא הִיא כְתוּבָה עַל 'סֵפֶר הַיָּשָׁר'."
וכן בקינת דוד על מות שאול ויהונתן בספר שמואל ב':
"וַיְקֹנֵן דָּוִד אֶת הַקִּינָה הַזֹּאת עַל שָׁאוּל וְעַל יְהוֹנָתָן בְּנוֹ. וַיֹּאמֶר: לְלַמֵּד בְּנֵי יְהוּדָה קָשֶׁת, הִנֵּה כְתוּבָה עַל 'סֵפֶר הַיָּשָׁר'."
אזכור שלישי אפשרי מופיע בתרגום השבעים לתפילת שלמה בחנוכת המקדש בספר מלכים א' פרק ח', ושם נאמר כי התפילה כתובה בספר השיר (ἐν βιβλίῳ τῆς ᾠδῆς) ויש ששיערו שבמקור העברי שעמד לפני השבעים התחלף "ישר" ב"שיר", אך הדברים אינם מוסכמים.

ספר בפני עצמו?

לפי פרשנות המקרא האקדמית, הוא ספר שירה עברי קדום, שאבד, כפי הנראה, בגלות בבל]. במדרש זוטא על שיר השירים, פרשה ה', מופיע משפט התייחס לספר הישר כאל חיבור אבוד: "באותה שעה הוא [=אליהו הנביא, באחרית הימים] מוציא את ספר הישר, שכל התורה הזאת אינה אלא שירה אחת מתוכו".
אולם לפי רש"י ורד"ק המתבססים על דברי הגמרא במסכת עבודה זרה, ספר הישר אינו ספר שאבד, אלא כינוי לספר בראשית. והגמרא שם מציגה פירושים נוספים אפשריים לכינוי "ספר הישר" - ספר בראשית, הקרוי כך כיוון שהוא מספר על האבות שנקראו ישרים; ספר דברים, שנאמר בו (דברים ו', י"ח) "ועשית הישר והטוב בעיני ה' "; או ספר שופטים, הפותח בתיאור "איש הישר בעיניו יעשה". הגמרא מוסיפה ומבארת כיצד רמוזים לשיטתה בכל אחד מספרים אלו קריאת יהושע אל השמש ומומחיות בני יהודה באומנות הקשת. הנצי"ב מוולוז'ין בפירושו "העמק דבר" על התורה, בהקדמתו לספר בראשית, מסביר בהרחבה מדוע (לשיטתו) נקרא ספר בראשית "ספר הישר".
איליה פיאטצקי-שפירו

ביוגרפיה

פיאטצקי-שפירו נולד במוסקבה שבברית המועצות למשפחה יהודית מסורתית. בשנת 1954 סיים את לימודיו במתמטיקה באוניברסיטת מוסקבה והוסמך כדוקטור. בשלוש השנים שלאחר סיום לימודיו עבד בשירות הממשלה.
בין השנים 1958—1974 עבד במכון מוסקבה למתמטיקה שימושית ובמקביל, בשנים 1965—1973, כפרופסור באוניברסיטת מוסקבה. באותה תקופה השיג תוצאות מוקדמות שהשתלבו בתוכנית לנגלנדס, וקנה לו שם בעולם המתמטיקה. הוא הוזמן להרצות בקונגרס העולמי למתמטיקה בשנים 1962 ו-1966. באותה תקופה הוזכר כמועמד לפרס לנין, ועם זאת, ב-1974, לאחר שביקש לעלות לישראל, היה מסורב עליה ופוטר מכל משרותיו. בשנת 1976 עלה לישראל, והצטרף לסגל האקדמי של אוניברסיטת תל אביב. פרש לגמלאות בשנת 1997, אך המשיך לעבוד מטעם אוניברסיטת ייל, בה החל לעבוד בשנת 1977. הוזמן להרצות בקונגרס העולמי שוב, בשנים 1978 ו-2002.
תרומתו העיקרית של פיאטצקי-שפירו לתחום המתמטיקה היא בפיתוח של טורי פורייה עבור פונקציות אוטומורפיות בכמה משתנים, במסגרת תורת המספרים. בין הישגיו העיקריים: פתרון בעיית סלם, פתרון בעיית טורל, פתרון בעיית משטחי K3 שהעלה אטלה סלברג, וכן הרחבת תורת הפונקציות האוטומורפיות לקונטקסט הכללי של חבורות לי.
פיאטצקי-שפירו נבחר בשנת 1978 לאקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. בשנת 1981 הוא זכה בפרס ישראל למתמטיקה ובשנת 1990 בפרס וולף.
ארתור 3: מלחמת שני העולמות

תקציר העלילה

הסרט השלישי הוא המשך לסוף הסרט השני אחרי שמלתזר הרשע לקח את מקומו של ארתור במסע חזרה אל תוך העולם של בני האדם ועכשיו הוא בגודל אנושי ומעל 2 מטר. הוא לוקח מארצ'יבלד מתכוון מלתזר להשתלט על העולם ולהקים צבא משלו ארתור סלניה ובטאמש בגודל מינימוני של 2 מילימטר צרכים למצוא תוכנית חדשה לעצור את מלתזר מלהשתלט על העולם. דארקוס בנו של מלתזר חוזר להשמיד את המינימונים ורוצה לחבור לאביו בהשתלטות על העולם, אבל בכמה מאמצים הוא עבר לצד הטובים, ארתור חוזר להיות בן אדם לאחר שנפרד מהמינימונים, כשמלתזאר מתקיף את העיר והורס אותה בעזרת חייליו הוא נעצר ונהפך להיות שוב קטן על ידי דבורה שבאטמש וסלניה רכבו עליה, בסוף הסרט דארקוס שר עם החיילים שיר סיום.
פאסט

היסטוריה

חברת "לוילנס" נוסדה בפברואר 2005, ופועלה העיקרי הוא בשירות אחסון שרתים ואתרים בחוות השרתים שברשותה.
בשנת 2009 קיבלה החברה רישיון לספק שירותי אינטרנט במדינת ישראל, ובשנת 2010 כחלק מפעילות החברה, הקימה את חברת הבת "פאסט" כדי שזו תהיה ספקית אינטרנט נוספת בישראל.
בשנת 2012 החברה יצאה בקמפיין פרסומי בהפקתו וביצועו של השחקן דודו זר. החברה יצאה עם מחירים נמוכים במיוחד לאותה תקופה בשוק האינטרנט, ולמרות זאת החברה נשארה קטנה יחסית לעומת המתחרות שלה לנתח שוק זה. בראיון שנערך עם מנכ"ל החברה, אייל תמיר בדצמבר 2012, ציין שהחברה היא החמישית בגודלה בענף בישראל מבחינת היקף לקוחות, אבל היא מקום ראשון מבחינת היקף תעבורת האינטרנט שעובר דרכה.
באפריל 2013, האשים מנכ"ל החברה אייל תמיר, את חברת נטוויז'ן בכך שלקוחות החברה נחסמו ולא יכולים לגשת לאתרי אינטרנט שמאוחסנים אצלה, הוא אף שלח מכתב רשמי בנושא למשרד התקשורת, כמה ימים מאוחר יותר החסימה השתחררה בהתערבות משרד התקשורת בנושא.
Woman Like Me

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי כל חברות הלהקה, ביחד עם ניקי מינאז', אד שירן ופזמונאים נוספים. השיר זכה בפרסי המוזיקה הבריטית בקטגוריית "הקליפ הבריטי של השנה", ובפרס ה-Global Awards בקטגוריית "שיר השנה".
בסמוך לצאתו על השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של ליטל מיקס ב-,26 באוקטובר 2018 כמה ימים לאחר צאתו כסינגל. על הקליפ אמרה חברת הלהקה לי-אן פינוק כי: "זהו אחד מהקליפים שהיה הכי כיף לצלם אותם".
נכון ליולי 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-200 מיליון צפיות.
האיגרת השנייה אל התסלוניקים

האיגרת השנייה אל התסלוניקים היא איגרת מבין האיגרות שנכתבו על ידי השליח פאולוס (שאול התרסי). איגרת זו מהווה אחת מספרי הברית החדשה - כתבי הקודש של הנצרות.

מחבר האיגרת

בפתיחת האיגרת מצוין שמו של פאולוס כמחבר האיגרת אולם שאלת היותו המחבר שנויה במחלוקת. התומכים בטענה שפאולוס הוא מחבר האיגרת מפנים אל הפסוקים האחרונים באיגרת בהם נאמר "אני, פאולוס, כותב ברכה זו במו ידי".
מאידך, החל משנת 1798 פורסמו מחקרים המפקפקים בהיות פאולוס כותב האיגרת וטוענים כי מדובר באיגרת פסדואפיגרפית שנכתבה על ידי אחד מתלמידיו לאחר מותו.

תוכן האיגרת

האיגרת מופנית אל הקהילה הנוצרית בסלוניקי, ונכתבה ככל הנראה בהיותו של פאולוס בקורינתוס (בהנחה שהוא כתב את האיגרת). ככל הנראה האיגרת נכתבה בתגובה לאי הבנות שהתעוררו בסוגיה בדבר הביאה השנייה של ישו - אי הבנות שנבעו מאי הבנת האיגרת הראשונה.
אלביס צ'יפזזה

קריירה

צ'יפזזה ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת זימבבואה ב-5 ביוני 2019 במשחק חצי גמר גביע COSAFA נגד זמביה. נבחרתו הפסידה 2–4 בפנדלים לאחר 0–0 בתום הזמן החוקי.
הוא היה השוער הפותח של קבוצתו במשחקי גביע אפריקה לאומות 2019. במשחק האחרון בשלב הבתים, בו היה לנבחרתו סיכוי אחרון לעלות לשמינית הגמר, הפסידה נבחרתו 0–4 לנבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, כששניים מהשערים היו באשמתו הבלעדית.
עקיפה

עֲקִיפָה (בלועזית: דִּיפְרַקְצְיָה) היא תופעה פיזיקלית המתרחשת כל אימת שגל פוגע בעצם כלשהו. אם העצם קטן (יחסית לאורך הגל) הגל מתקדם סביבו, ואם מדובר במחסום בעל מפתח קטן, הגל מתפזר בעברו השני של המחסום. ניתן לתאר את התופעה כיצירת גל חדש על שפת המחסום שעוצמתו תלויה במידת ההחזרה או ההעברה של המחסום. כתוצאה מכך מגיע הגל גם לאזורים שמעבר למחסום, אזורים שבהם לפי אופטיקה גאומטרית לא מגיעות קרניים הנעות בקווים ישרים.

תבנית העקיפה

תבנית עקיפה היא התפלגות משרעת הגל במרחב לאחר שעבר מחסום. חישובה מבוסס על עקרון הויגנס, לפיו ניתן להתייחס לכל נקודה בחזית גל כמקור נקודתי של גל חדש: כל נקודה שמופרעת על ידי מעבר של גל דרכה הופכת למקור של גל כדורי, וההתאבכות של כל הגלים הכדוריים היא הגל הכולל המתקדם במרחב. גל שפוגע במחסום זהה לגל שנוצר על ידי אוסף של מקורות נקודתיים שעוצמת כל אחד מהם תלויה במקדם ההעברה של החומר ממנו עשוי המחסום באותה נקודה. התבנית הנוצרת על מסך שניצב בעברו האחר של המחסום היא התאבכות של כל המקורות הללו, ועוצמתה מקסימלית כאשר מקורות רבים נמצאים הפרש מופע קטן. חישוב זה הוא מסובך למדי, ותבנית העקיפה לרוב מחושבת תחת שני קירובים נפוצים: עקיפת פראונהופר היא תוצאת עקיפה במרחק גדול מאוד מהמחסום, אזור הנקרא שדה רחוק. בקירוב זה תבנית העקיפה תלויה בהתמרת פורייה הדו-ממדית של המחסום. עקיפת פרנל היא תוצאת עקיפה במרחק קטן יותר, הנקרא שדה קרוב.
ליאור גפשטיין

ביוגרפיה

בשנת 1991 גפשטיין סיים לימודי תואר ראשון במדעי הרפואה בהצטיינות. בשנת 1996 סיים בהצטיינות לימודי דוקטור ברפואה ובשנת 1999 סיים לימודי דוקטור בפילוסופיה במחלקה לפיזיולוגיה וביופיזיולוגיה. את כל מסלול לימודיו עשה בפקולטה לרפואה ע"ש רפפורט בטכניון. עם סיום לימודיו החל לעבוד כמרצה בפקולטה לרפואה בטכניון ובשנת 2004 התמנה לדרגת פרופסור חבר. בשנת 2002 הוא סיים התמחות ברפואה פנימית ובשנת 2004 סיים התמחות בקרדיולוגיה במרכז הרפואי רמב"ם. בין השנים 2005-2006 הוא התמחה באלקטרופיזיולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו ומאז שנת 2006 הוא משמש רופא קרדיולוג בכיר ביחידה לאלקטרופיזיולוגיה במרכז הרפואי רמב"ם. בשנת 2006 הוא זכה בפרס זייפס להוקרת עבודתו המדעית של חוקר צעיר שנתן תרומה יוצאת דופן למחקר הקרדיו-וסקולרי תוך הצגת הישגים אקדמיים מרשימים. בנימוקי השופטים נכתב כי ליאור גפשטיין הוא הדוגמה לרופא-חוקר מעולה, ושהישגיו בתחום עומדים בסטנדרטים הגבוהים של הפרס. גפשטיין פרסם עשרות מאמרים על מחקריו בירחונים רפואיים בולטים וכתב פרקים במספר ספרי רפואה. כיום הוא מנהל המחלקה הקרדיולוגית בבית החולים רמב"ם ועומד בראש המעבדה למחקר אלקטרופיזיולוגי ושיחזור תפקודי של הלב ע"ש משפחת סוניס בפקולטה לרפואה של הטכניון. הוא זכה לפרסים רבים על מחקריו פורצי הדרך, בהם פרס מיכאל ברונו ברפואה לשנת 2009, פרס על הצטיינות במחקר מטעם האיגוד הקרדיולוגי האירופי, האיגוד הקרדיולוגי הישראלי ועוד. בחודש נובמבר 2012 נבחר לחבר האקדמיה הצעירה למדעים כאחד מתוך 26 חוקרים ומדענים צעירים מהשורה הראשונה בישראל. הוא הרופא היחיד מבין החוקרים שנבחרו לאקדמיה.
נשוי לורדית, רופאה במקצועה. יש לו 2 בנים, רועי ונדב

מחקרו

מחקרו של ליאור גפשטיין עוסק בתאי גזע וביישומיהם הרפואיים, בעיקר למחלות לב כגון אי-ספיקת לב והפרעות קצב. במקרה של אי ספיקת לב, הלב מתכווץ באופן לא תקין בגלל אובדן תאי לב, שלרוב נגרם מהתקף לב קשה. במעבדתו של ליאור גפשטיין עובדים על פתרון שיהפוך תאי גזע לתאי לב חדשים, ובכך לרפא את המחלה. במקרה של הפרעת קצב הרכיב שאחראי על קביעת קצב הלב מתקלקל, ואז יש צורך בקוצב לב. במעבדתו של ליאור גפשטיין עובדים על פיתוח קוצב לב ביולוגי, שבנוי מתאי הלב המותאמים למטרת קביעת קצב הלב. הבעיה עם קוצבי הלב כיום היא שהוא עלול להתקלקל, לגרום לזיהום או בעיות אחרות שאין בקוצב הלב הביולוגי. ליאור גפשטיין עובד בשיתוף פעולה עם אוניברסיטת טורונטו, שם יש חוקרים המסוגלים לגרום לתאי גזע להיות סוג מסוים של תא לב, ובכך להיות מותאמים לאחד מסוגי המחלה המתוארים למעלה.
בשנת 2000 המעבדה שלו הייתה הראשונה בעולם שהצליחה להפוך תאי גזע עובריים לתאי גזע אנושיים, ועל כך הם זכו לפרסום בינלאומי. כיום הם לא משתמשים בתאי גזע עובריים שמקורם בביצית מופרית, אלא בתאים בוגרים שהוחזרו להיות תאי גזע. הדרך שבה תהליך זה נעשה פותחה על ידי זוכה פרס נובל שיניה ימאנאקה, שמצא דרך "להחזיר" תאים בוגרים למצבם הצעיר שהוא תאי גזע, ובכך לפתור את הבעיה העיקרית בשימוש בתאי גזע בפרט ובהשתלות בכלל, שהיא דחייה של השתל על ידי הגוף. תופעה זאת מתרחשת מכיוון שהגוף מתייחס לשתל כאל גוף זר ועקב כך דוחה אותו בתור מנגנון הגנה. הסיבה שהפתרון של גפשטיין פותר את הבעיה הזאת היא שאפשר לקחת תאים כדוגמת תאי עור מהמטופל, ולהשתיל אותם בלב אחרי תהליך של הפיכה לתאי גזע ומיונם לתאי לב.
פיטר האמיל

האמיל כזמר וכמשורר

האמיל מנצל מנעד רחב ביותר ויכולת שליטה מופלאה בקולו. יכולתו המרשימה לעבור משירה אופראית קלאסית לצווחות רוקיסטיות ונהמות פאנק היא מאפיין ייחודי של עבודותיו. היו שהשוו את זמרתו של האמיל לנגינתו של הנדריקס.
הנושאים עליהם שר האמיל השתנו אך מעט במהלך השנים. מתחילת הדרך נטה להתמודד עם שאלות קיומיות, אהבה ויחסי אנוש, דת ופוליטיקה. בתקופה המוקדמת נטה לעיסוק בולט במדע בדיוני (למשל באלבום H to He) שנזנח. נושאים נפוצים נוספים הם שירים של חרטה אישית, וגם שירי קינה על ידידים ובני משפחה שאבדו, אם בשל מוות ואם בשל אבדן קשר מסיבות פרוזאיות יותר. עיסוקו המתמיד בנושאים קודרים אלו יצרו להאמיל תדמית של אדם עגום וזועף, שהוא מתכחש לה: "בחיי הפרטיים אני אדם רגיל ומאושר למדי. אפשר לומר שמפני שאני מטפל בנושאים אלו ומתמודד עמם אני פטור מעונשם".
מאז תחילת שנות ה-80 הופיע זרם נוסף ביצירתו של האמיל - ביקורת אישיותית נוקבת על אישה או נשים מתעשיית הבידור, שזהותה אינה ידועה. לזרם זה שייכים שירים כגון Comfortable‏ (1983), Tango for One‏ (2000) ו-Naked to the flame‏ (2006).
האמיל מתנגד למתן פרשנות מילולית ישירה לרוב יצירתו. "שירים הם עניין שיש בו מן המסתורין" הוא אומר, ומוסיף: "אין זה סביר שמישהו יקלוט את כל מגוון האלוזיות שאני מצייר (בשיר), וכך זה צריך להיות". עבור האמיל, שיר הוא יצירה מונוליתית, וכל ההפרדה בין התמליל לנגינה היא בהכרח כפויה ומלאכותית.

האמיל בהופעות

בשל היקף ומגוון יצירתו של האמיל לאורך השנים קשה מאד לדעת מראש למה לצפות בהופעות שלו. הוא נמנע בעקביות מלערוך סבב הופעות בעקבות אלבומים. כך למשל בשתי הופעות עוקבות בישראל ביצע בראשונה בלדות עצובות כגון שיר על אישה מוכה - Like Veronica - ובלדה על זכר השואה - Primo on the parapet. בשנייה לעומת זאת (ייתכן שבעקבות הערה בראיון בגלי צה"ל) ביצע חומרים ישנים הרבה יותר מיצירתו בשנות ה-70. ככלל, הוא מכין לכל מסע הופעות מעין מאגר של עד 70 משיריו, וההחלטה אילו מהם יכללו בהופעה בפועל נשמרת לרגע האחרון.
לעיתים קרובות ביצועי ההופעה החיה שונים מאד מביצועי האולפן. בפרט נוטה האמיל בהופעותיו לצליל מלודי פחות ומחוספס יותר.
הוצאת א. לוין אפשטיין

הוצאת א. לוין אפשטיין הייתה הוצאת ספרים עברית שפעלה בוורשה ובארץ ישראל משנת 1880 עד שנות ה-70.

בשנים 1880 עד 1930

תחילתה של ההוצאה ב"בית מסחר לספרים של האחים לוין אפשטיין ושותפיהם" בוורשה. הייתה זו הוצאת ספרים שהדפיסה החל משנת 1880 ספרים בעברית בלבד. תחילה התמקדו בהוצאה לאור של ספרי קודש וספרי רומ"ל (רבנים ומלומדים). המהדורות בדרך כלל היו גדולות מאד וחלקן הפכו לתקן דה פקטו (למשל תלמוד ירושלמי, מדרש תנחומא ה"קדום"). אט אט החלה ההוצאה להדפיס גם ספרות יפה בעברית וביידיש.
אליהו זאב לוין אפשטיין, בנו של מייסד ההוצאה, עלה בשנת 1890 לארץ ישראל ובה עסק בפעילות חלוצית וחינוכית ובהקמת המושבה רחובות במסגרת אגודת מנוחה ונחלה. במשך שנים רבות נסע למסעות גיוס כספים בארצות הברית. הוא העביר את בסיס ההוצאה לארץ ישראל ושינה את שמה ל"הוצאת א. לוין אפשטיין". לקראת סוף חייו, בשנות ה-30, הכניס את בניו שמואל ורחביה להוצאה כיורשים, ואז שונה שוב שם ההוצאה ל-"א. לוין אפשטיין ובניו בע"מ".

משנות השלושים ועד שנות השבעים

שמואל ורחביה ניהלו את ההוצאה בתחילה בדרך המסורתית והתמקדו בספרי קודש וספרי רבנים. עם זאת, ב-1965 מונה להוצאה מנכ"ל חדש, לוחם הפלמ"ח ומפקד גייסות השריון לשעבר, תת-אלוף במיל' אורי בן ארי. מינוי זה סימל מפנה חשיבתי בהוצאה, ולאחריו החלה ההוצאה פונה לקהלים רחבים ושונים. בין היתר החלו לצאת בה ספרי ילדים ונוער, מקוריים ומתורגמים ומספר גדול יחסית של ספרים בנושאי צבא וביטחון. כמו כן יצאו בהוצאה חוברות זולות במיוחד של סיפורי ילדים מצוירים, בעלוּת הפקה זולה. ב-1967, לאחר מלחמת ששת הימים, פנה שמואל לוין אפשטיין לאהד זמורה בבקשה לשיתוף פעולה בהפקת אלבום ניצחון. כך פגש זמורה את חשב ההוצאה, עודד מודן. אחד מפירות העיסוק באלבום הניצחון היה אחד הספרים החשובים על אודות מלחמת ששת הימים והתקופה שלפניה, "החודש הארוך ביותר" בעריכת מיכאל בר זוהר.
ביולי 1970 התפטר בן ארי, על רקע הפסדי ההוצאה ובמקומו מונה למנכ"ל, יעקב שלמון. בראשית 1972 התפטר שלמון ובמקומו התמנה אברהם גוטסמן. 
בין השנים 1967 ו-1970 הפך עודד מודן לדמות המפתח בהוצאה. על רקע חובות ההוצאה, בסוף 1972 נכרת הסכם על מכירת ההוצאה לחברת מולדת של ראובן הכט, אולם ההסכם התפוצץ לאחר שלא הושגו הסכמות על תנאי המימון. באפריל 1973 נמכרה ההוצאה לחברה המאוחדת לפרסומים והדפסות. ביולי 1973 נמכרו עסקי ההוצאה לאור לעודד מודן, ופעילות הדפוס המשיכה להתנהל בידי החברה המאוחדת לפרסומים. 
מודן המשיך להוציא ספרים תחת שם ההוצאה "לוין אפשטיין מודן" ובהמשך אף שינה את שמה ל"מודן הוצאה לאור". במקביל, ב-1973 נוצרה השותפות בין מודן, זמורה ואשר ביתן, שיצרה את הוצאת זמורה ביתן מודן.

בית הדפוס

אחד מהנכסים הגדולים של ההוצאה היה בית דפוס גדול שהקים שמואל לוין אפשטיין ב-1936 בבת ים והיה אחד המפעלים הראשונים ביישוב הצעיר דאז. עם קום מדינת ישראל קיבל בית הדפוס זיכיון מהמדינה להדפיס את כל בולי הדואר שלה, וכל בולי המדינה מודפסים בו מיום הקמתה. בשנת 1964 נמכר המגרש של הדפוס במרכז בת ים ובמקומו הוקם בית דפוס באזור התעשייה בעיר.
ב-1979 נרכש בית הדפוס על ידי "מעריב" ושימש כבית דפוס של העיתון והמגזינים של הוצאת מודיעין, כמו "מעריב לנוער" ו"רייטינג". בעקבות קשייה הכספיים של קבוצת מעריב נמכר בית הדפוס באישור בית המשפט באוקטובר 2012 לקבוצת רוכשים בראשותו של איש העסקים עמוס מיימון תמורת 65 מיליון ש"ח. בדצמבר 2013 נמכר שוב, הפעם לעיתון "ישראל היום" שהעביר אליו את הדפסת העיתון (עד אז הדפיס "ישראל היום" את מרבית גיליונותיו בבית הדפוס של עיתון "הארץ").