Draconian

הקמה, דמואים וקריירה מוקדמת

דראקוניאן הוקמה במאי 1994 בשוודיה על ידי יוהאן אריקסון (תופים), אנדי הינדנס (גיטרה חשמלית) ויספר סטולפה (גיטרה בס ושירה). בתחילת הדרך נקראה הלהקה 'Kerberos' ואופיינה כלהקת דום מטאל ששאבה השפעות גם מסגנון הבלאק מטאל. שבעה חודשים לאחר הקמתה הצטרף אליה הזמר והכותב אנדרס יאקובסון, ואז גם שונה שמה של הלהקה לשמה הנוכחי.
באוקטובר 1995 הקליטו חברי הלהקה דמו ראשון – Shades of a Lost Moon ("צללים של ירח אבוד"), שבוע אחרי שביצעו את ההופעה החיה הראשונה שלהם. בהקלטות השתתפו גם החלילנית והזמרת יסיקה אריקסון והקלידנית והזמרת סוזאנה ארווידסון. הדמו שוחרר בפברואר 1996, ובאותה תקופה הצטרף ללהקה הגיטריסט מגנוס ברגסטרם.
מכיוון שהדמו לא הביא לחתימה על חוזה הקלטות ניגשו חברי הלהקה בינואר 1997 להקלטת דמו שני – In Glorious Victory ("בניצחון מהולל"). לאחר סיום ההקלטות חשה הלהקה חוסר שביעות רצון מאיכות הסאונד בהקלטה והחליטה שלא לשחרר את הדמו. באותה תקופה פרשה סוזאנה ארווידסון מהלהקה והוחלפה באנדראס קרלסון.
בשנים 1998 ו–1999 ביצעה הלהקה הופעות חיות, ובעקבות תגובות חיוביות מצד הקהל החליטה להקליט אלבום דמו נוסף. הדמו The Closed Eyes of Paradise ("העיניים העצומות של גן העדן"), שהוקלט באוגוסט 1998, עסק בלוציפר, מלאכיו המוגלים, הפנים האמיתיות של אלוהים והקרב ההולך וקרב בין השניים. סוזאנה ארווידסון הופיעה בדמו בהופעת אורח. גם הקלטה זו לא עמדה בסטנדרטים של הלהקה, והדמו יצא לבסוף רק בשנת 2000, לא לפני שנערכו בו שיפורים רבים.
לאחר יציאת הדמו החלו חברי הלהקה להתרכז ביצירת משהו חדש ושונה. הסאונד של הלהקה הפך להיות איטי ואפל והחל לנטות לכיוון סגנון הדום מטאל. הם שיחררו לאינטרנט ועל גבי תקליטורים פרומו בעל שתי רצועות בשם Frozen Features שהציג את הכיוון החדש אליו פנתה הלהקה. הגיטריסט אנדי הינדנס עזב את הלהקה ואת מקומו תפס מי שהיה עד אז המתופף - יוהאן אריקסון. את עמדת התופים אייש חבר חדש בלהקה - ירי טורסטנסון.

הפריצה וההצלחה

בקיץ 2002 הוקלט ושוחרר דמו נוסף – Dark Oceans We Cry ("אוקיינוסים אפלים אנחנו בוכים") בהשתתפות ליסה יוהנסון כזמרת. הדמו הזה פרץ למעשה את כברת הדרך האחרונה של דראקוניאן מהאלמוניות אל מרכז הבמה. הדמו קיבל ביקורות טובות ובזכותו הוחתמה הלהקה על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים נאפלם רקורדס.
ביולי 2003 הקליטה דראקוניאן את אלבום הבכורה שלה באולפני "סטודיו מגה" (Studio Mega) בהפקתו של כריס סילבר. רוב שירי האלבום היו בעצם הקלטות מחדש של חומרים ישנים. לאחר צאתו של Where Lovers Mourn ("היכן שהאוהבים מתאבלים") יצאה הלהקה לסיבוב הופעות על מנת לקדם את האלבום. אלבום זה כלל שירים העוסקים בעיקר בבדידות, אהבה נכזבת והרצון למות. השיר הראשון The Cry of Silence הוא הארוך באלבום וכולל גם ליווי מקהלה ברקע, השיר השלישי A Slumber Did My Spirit Seal הוא עיבוד לשיר של ויליאם וורדסוורת', השיר השביעי הוא קטע אקוסטי בו ליסה יוהנסון שרה לבד, השיר האחרון הוא שיר זועם על התנוונותה של האנושות.
ב-2005 ראה אור האלבום השני – Arcane Rain Fell ("גשם מסתורי ירד"). האלבום עוסק בנפילתו של לוציפר מגן עדן אל הגיהנום. האלבום נחשב לאחד האלבומים הכבדים של הלהקה, והקטע האמצעי בו הוא דקלום של ראיין הנרי המתאר את החלטת לוציפר למרוד באלוהים באמצעות מלחמה על לב האדם (הקטע כולל אף מילים בעברית). האלבום נחתם בשיר האפי Death, Come Near Me בן רבע השעה, שנכתב במקור עבור הדמו Dark Oceans We Cry. השיר האחרון עמד במוקד שערוריה, כאשר אמא שלחה ללהקה מכתב ובו טענה שבנה התאבד בעקבות האזנה לשירי הלהקה ובפרט לשיר Death, Come Near Me. בתגובה הביע הסולן יאקובסון צער, אך דחה את הטענה שהילד התאבד בגלל המוזיקה.
בשנת 2006 החלה העבודה על האלבום השלישי, אולם בעקבות פניות רבות ממעריצים הוחלט להוציא קודם אלבום בונוס שיכלול גרסאות חדשות לשירים ישנים מהדמו Closed Eyes of Paradise (שירים אלה הם בסגנון מטאל גותי ועוסקים גם הם בלוציפר). האלבום The Burning Halo ("ההילה הנשרפת") כלל גם שלושה שירים חדשים ושתי גרסאות כיסוי לשירי מטאל משנות ה-70 של המאה ה-20. עקב כמה בעיות בהפקת האלבום יציאתו נדחתה כמה פעמים, עד שלבסוף הוא יצא לאור בספטמבר 2006.
בספטמבר 2007 החלה הקלטת אלבום האולפן השלישי של דראקוניאן באולפני "Fascination Street Studios" בהפקתם של ינס בוגרן ודוד קסטילו. האלבום Turning Season Within ("להפוך את העונה מבפנים"), שיצא לאור בפברואר 2008, טומן בחובו שינוי סגנוני מסוים בהשוואה לשני קודמיו. הוא מהיר יותר, והשירה הנשית בו מובלטת יחסית לאלבומים האחרים. גם מילות האלבום הרבה יותר אישיות ו"קרובות למציאות" מבעבר, ועוסקות בעיקר באהבה ובמערכות יחסים כושלות.
בסוף 2008 הוציאה הלהקה את הסינגל "No Greater Sorrow" שממשיך את הקו של האלבום "Turning Season Within" מבחינת מוזיקה ונושא השיר.
בסוף 2010 החלה הלהקה לעבוד על אלבומה המלא הבא. האלבום, שנקרא "A Rose for the Apocalypse", יצא ב-23 ביוני 2011. חלק משירי האלבום עוסקים בתוצאות הרות האסון שגרמה האנושות לכדור הארץ כאשר יצרה מערכת "nature divorced" מנותקת מהטבע.
בסוף אוקטובר 2011 הודיעה ליסה יוהנסון על עזיבת הלהקה, בשל רצונה להקדיש יותר זמן למשפחתה ובייחוד לבנה, וב-15 בנובמבר 2011 עזבה.
בספטמבר 2012 הצטרפה ללהקה במקומה הזמרת-יוצרת הייקה לנגהנס מדרום אפריקה אך היא לא קיבלה אשרת עבודה בשוודיה, דבר שפגע באופן ניכר ביכולתה של הלהקה להקליט אלבומים ולהופיע.
ב-2015 יצא אלבומה השישי Sovran. לאחר השקת האלבום יצאה הלהקה למסע הופעות, כאשר את לנגהנס מחליפה הזמרת ליסה קת'ברט (זאת מאחר שלנגהנס לא יכולה לעזוב את שוודיה עקב בעיות אשרה (ויזה)).

דרקוניאן וישראל

Draconian זכתה להצלחה רבה בישראל ואלבומיה נמכרו בכמויות גדולות יחסית לאלבומי מטאל. נכון ל-6 באפריל 2012 אלבומה "Where Lovers Mourn" הוא אלבום המטאל הנמכר ביותר של הלייבל הישראלי Raven Metal.
לפי סולן הלהקה, קהל מעריציה בארץ הוא מן הטובים בעולם: "בישראל אולי יש הרבה כאב בהרבה מקומות, אבל אני יכול לומר בלב שלם, שיש שם קהל אדיר. אולי הטוב ביותר בעולם. זה משהו שממש לא ציפינו לו. זו הייתה חוויה נהדרת והאנשים היו נדיבים."
הלהקה הופיעה בישראל יחד עם להקת המטאל הסימפוני Therion בקיץ 2007. ב-27 בפברואר 2009 הופיעה הלהקה שנית בישראל, ביחד עם להקות המטאל הישראליות Desert ו-Distorted.
הלהקה הופיעה שוב בישראל ב-10 בנובמבר 2016. את הלהקה חיממו Tomorrows's Rain המנגנת דום מטאל ו-Edellom המנגנת דום-דת' גותי.

מוזיקה

Draconian מנגנת דום-דת' גותי - שילוב של דום-דת' ומטאל גותי, עם ריפי גיטרות כבדים ואיטיים אך לעיתים יש גם קטעים מהירים יותר. לעיתים קרובות יש שילוב קלידים ואף כינור. Draconian שמה דגש גם על עבודת גיטרות וחלק משיריה כוללים גם סולואי גיטרות, בדרך כלל בסוף השיר (למשל ב-No Greater Sorrow). רוב שירי הלהקה הם בסולם סול מינור. השירה היא בסגנון "היפה והחיה" האופיינית למטאל הגותי: גרואלינג (שאגות בקול נמוך) של הזמר אנדרס יאקובסון לצד שירת נשית רכה של הזמרת - קולה של ליסה יוהנסון נע בין מצו-סופרן לסופרן וקולה של הזמרת הייקה לנגהנס נעה בין אלט למצו-סופרן. ברבים משיריה משלבת הלהקה גם דקלומים וציטוטים מהספרות בקול נקי של גבר.
אנדרס יאקובסון תיאר את המוזיקה של הלהקה כמטאל גותי אפל עם השפעה של דום מטאל ודת' מטאל.
שירי הלהקה עוסקת בנושאים כבדים ועצובים הנעים בין נושאים ארציים יתר כמו אהבה נכזבת, בדידות והרצון למות עד לנושאים דתיים ושמימיים כמו נפילתו של לוציפר מגן עדן (לנושא זה הקדישה הלהקה שני אלבומים ומספר שירים). חלק משיריה מתבססים על יצירות של סופרים ומשוררים קלאסיים, בהם ג'ון מילטון, דנטה אליגיירי, ה.פ. לאבקראפט וויליאם וורדסוורת'.
את מילות השירים כותב אנדרס יאקובסון ומלחין יוהאן אריקסון.