google/wiki40b huggingface dataset:
Adult Industry Medical Health Care Foundation

Adult Industry Medical Health Care Foundation (בתרגום חופשי: הקרן לבריאות רפואית לתעשיית המבוגרים, בראשי תיבות: AIM) הוא מוסד ללא כוונת רווח שעורך בדיקות לגילוי HIV ומחלות מין בשחקני פורנוגרפיה (Adult Industry הוא כינוי באנגלית למונח "תעשיית הפורנוגרפיה").
רוב הבדיקות נערכות במטות הקרן בעמק סן פרננדו (שבלוס אנג'לס, קליפורניה) הממוקמים בשרמן אוקס ובגרנדה הילס. בכל חודש כ-4,000 שחקנים נבדקים בבדיקות HIV. הבדיקה אפקטיבית 10 ימים או יותר לאחר הידבקות פוטנציאלית (כלומר אם אדם נדבק 10 ימים או יותר לפני ביצוע הבדיקה, הבדיקה תזהה את הנגיף) (HIV-1 DNA, by PCR) לעומת בדיקות אחרות (HIV ELISA) שאפקטיביות 6 חודשים או יותר לאחר הידבקות פוטנציאלית. בדיקות אחרות כוללת מחלות מין כגון כלמידיה, זיבה ועגבת.
בנוסף לשירותים הרפואיים, מספק ה-AIM גם שירותים אחרים לשחקנים כדוגמת סרטי הסברה וייעוץ, הכוונה פיננסית, ייעוץ לשחקניות פורנוגרפיה שהן אמהות וכיוצא בזה.

פעילות הקרן

בשנות ה-80 של המאה העשרים התפרצות של נגיף ה-HIV גרמה למספר מקרי מוות של שחקני פורנוגרפיה, ונוצר צורך להתמודד עם בעיה זו.
מנהלת ה-AIM היא ד"ר שרון מיטשל, שחקנית פורנוגרפיה שעזבה פעילות זו בשנת 1996, התמחתה בייעוץ לבריאות הציבור ובסקסולוגיה, והקימה את הקרן ב-1998.
הקרן עזרה להקמת מערכת בדיקות בארצות הברית ששחקני פורנוגרפיה פעילים נבדקים בה לפחות פעם ב-30 יום, לרוב מדובר בבדיקה כל 14 יום.
חברות הפקת סרטי פורנוגרפיה דורשות מכל שחקן תוצאה שלילית של בדיקה כזאת לפני השתתפות בסרט בו מקיימים יחסי מין ללא קונדומים. כאשר חלון הזמן המקובל בין ביצוע הבדיקה להשתתפות בסרט הוא בין 10 ל-30 יום ובדרך כלל מקובל חלון 14 יום.
מערכת זו של בדיקות הובילה לשיעור נשאות HIV נמוך במיוחד בענף סרטי הפורנוגרפיה (למרות שברוב רובם של סרטי הפורנוגרפיה ההטרוסקסואלי לא משתמשים בקונדומים): בארבע השנים שקדמו לשנת 2004 לא נרשם מקרה איידס בקרב שחקני פורנוגרפיה, וכן משנת 2004 ועד היום (2009) אף שחקן פורנוגרפיה לא אובחן כנשאי HIV.
ב-2004 ה-AIM סייע להשבתת ענף סרטי הפורנוגרפיה למשך כמעט חודשיים לאחר ששחקן הפורנוגרפיה דארן ג'יימס נמצא נשא בבדיקת HIV. כדי למנוע התפרצות של הנגיף נבדקו הפרטנריות שלו (והפרטנרים שלהן וכו') ו-4 שחקניות פורנוגרפיה שהשתתפו איתו בצילומי סרט פורנוגרפיה בברזיל נמצאו נשאיות HIV. ג'יימס קיים ככל הנראה יחסים עם 12 נשים מאז בדיקת ה-HIV הראשונית שלו במרץ 2004 ועד חזרתו מברזיל.
מאז 2006 מציעה AIM שירותים מקוונים להזמנת בדיקות למחלות מין ולתשלום עבורן בקליניקות מקומיות ומעבדות בערים רבות. גישה מקוונת לתוצאות הבדיקות מונעת זיוף מסמכי בדיקות, מאחר שהנבדקים יכולים לשתף אחרים בתוצאות דרך אתר האינטרנט, הדואר האלקטרוני או הטלפון הנייד, תוך שמירה על פרטיותם.
בתחילת שנת 2011 פרסם האתר Porn Wikileaks מאגר מידע ובו למעלה מ-15,000 שמות של שחקני סרטים פורנוגרפיים ותוצאות בדיקות למחלות מין שנעשו להם. בחודש מאי נסגרו משרדי הקרן, היא הכריזה על חדלות פרעון והפסיקה לספק שירותי בדיקה. נגד החברה הוגשה אף תביעה על פגיעה בפרטיות בטענה כי במחדליה גרמה לדליפת מידע מתוך מאגר המידע שהוחזק על ידה.
מכוטוס

מכוטוס הקדוש (מכונה גם מאלו, מאקלו, ומכלוביוס) הוא קדוש נוצרי. מכוטוס נחשב למייסד סן-מלו שבברטאן (צרפת) ולאחר מ"הקדושים המייסדים של בריטני". 
מכוטוס נולד בשנת 520 בגלמורגן שבוויילס. ברנדן מקלונפרט לימד אותו על הנצרות, המיר את דתו והטביל אותו לנצרות. לאחר מכן הפך לנזיר במנזר לאנקרבן (Llancarfan) בוויילס. מאוחר יותר היה אחד ממלוויו של ברנדן במסעותיו המסיונריים.
מכוטוס מת ב-15 בנובמבר בשנת 565 או 620 לערך ב-סיינטון (Saintonge), ליד Archingeay שבמערב צרפת.
המכון למדיניות ואסטרטגיה

המכון למדיניות ואסטרטגיה (IPS) העורך את כנסי הרצליה השנתיים, הוא מכון מחקר הפועל בבית ספר לאודר לממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה במרכז הבינתחומי הרצליה.

פעילות

המכון נוסד בשנת 2000 במטרה לתרום למדיניות הלאומית של ישראל ולשדרוג תהליך קבלת ההחלטות האסטרטגי. כנס הרצליה השנתי הוא ספינת הדגל של המכון. בנוסף, המכון מקיים פעילויות מגוונות - הכוללות כנסים וימי עיון, פרסום סדרות ניירות עמדה, כתיבת ספרים בהוצאות הספרים המובילות בעולם, סימולציות ומחקרי מדיניות. 
המכון עוסק בסוגיות מכריעות עבור ישראל, בהן: גיבוש מחדש של תפיסת הביטחון של ישראל; פרויקט תקווה ישראלית - לקראת סדר ישראלי חדש, בברכת נשיא המדינה; סקרים ייחודיים בישראל ובמדינות ערב, מחקרים בקבלת החלטות, בביטחון לאומי, מדיניות חוץ, ואסטרטגיה; כמו כן, עוסק המכון בנושאי חדשנות, כלכלה, מדע וטכנולוגיה; ומדיניות חברתית. מחקריו של המכון מקיפים קשת רחבה של נושאים, ומתרכזים בזיהוי סוגיות ומגמות עכשוויות. במחקרים אלה מיישם המכון מתודולוגיות מחקר וניתוח חדשניות וגישה בינתחומית, אינטגרטיבית ומקיפה. 
המכון מטפח יחסי עבודה עם ממשלות, מוסדות ציבוריים, צוותי חשיבה בינלאומיים, מכוני מחקר ועם חוקרים מובילים רבים מרחבי העולם. צוות המכון מארגן את הקורס לדיפלומטים הזרים בישראל, וסימולציות בנושאים מדיניים-ביטחוניים. באמצעות קשריו המסועפים הוא מעודד ועידות פסגה לעריכת דיאלוג מושכל ודיוני מדיניות. לדיונים אלה השפעה על השיח הציבורי, ועל המדיניות הלאומית בזכות ההמלצות והתפישות הפרגמטיות המוצגות בהם, המסייעות בקידום האינטרסים הלאומיים של ישראל. המכון גם עוקב אחר יישום המלצות המדיניות המגובשות בחסותו.
מחקרי המכון וניירות עמדה מופצים באמצעות ההוצאה העצמית של המכון IPS Publications. כמו כן, למכון רכיב אקדמי-מחקרי בינלאומי חשוב, תוכנית POPDM.
בראש המכון עומד פרופ' אלכס מינץ, יושב ראש האגודה הישראלית למדע המדינה ודיקן לשעבר של בית ספר לאודר לממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה בבינתחומי. פרופ' מינץ הוא חוקר בעל שם עולמי שזכה בפרסים היוקרתיים ביותר בעולם על מחקריו האקדמיים בקבלת החלטות בממשל האמריקאי, פסיכולוגיה פוליטית, וניתוח מדיניות חוץ. לאחרונה יצא לאור ספרו על קבלת החלטות בממשל האמריקאי על כניסה ויציאה למלחמות (עם קרלי וויין), בהוצאת אוניברסיטת סטנפורד.
תזמורת כלי נשיפה

תזמורת כלי נשיפה היא תזמורת המורכבת מכלי נשיפה (ממתכת ומעץ) וכלי הקשה. תזמורות אלו נפוצות כתזמורות צבאיות (כדוגמת תזמורת צה"ל), תזמורות צעידה, תזמורת בתי ספר, תזמורות נוער, תזמורות חובבנים, תזמורות עירוניות ואף תזמורות מקצועיות. הרפרטואר של תזמורות אלו מגוון מאוד ונע בין מוזיקה קלאסית, מוזיקה מקורית לתזמורות כלי נשיפה (ז'אנר בפני עצמו), מוזיקה לסרטים, ג'אז, מוזיקה פופולרית (שירים בעיקר) וכמובן מארשים (שירי לכת). מרבית היצירות המנוגנות בתזמורות מסוג זה הן עיבודים.

כלי מיתר

בתזמורות כלי נשיפה מקצועיות קיים שימוש גם בצ'לו, קונטרבס או נבל.

תזמורות כלי נשיפה בישראל

בישראל פועלות קרוב ל-100 תזמורות כלי נשיפה], מרביתן תזמורות נוער עירוניות. נהוג לחלק את התזמורות האלו לשלוש קבוצות על פי רמת נגינתן: הרכבי ג', הרכבי ב' והרכבי א', אשר לרוב משמשים כתזמורות הייצוגיות של עריהן.
תזמורות הנוער העירוניות משתתפות בכנסים ומייצגות את עריהן בארץ ובעולם. במהלך השנה משתתפת כל תזמורת בשלושה כנסים בממוצע, שאחד המרכזיים והוותיקים בהם הוא פסטיבל "נושפים" בכפר סבא. במהלך פסטיבל זה הנערך שלושה ימים בשנה, מנגנות תזמורות נשיפה רבות, אשר הקונצרט הראשי הוא קונצרט הסיום של הפסטיבל שהתזמורת המובילה אותו היא התזמורת הייצוגית של כפר סבא. בקונצרט זה מנגנים מעל 500 נגנים בכיכר העיר כפר סבא, אשר מגיעים מתזמורות בכל רחבי הארץ. לדוגמה: תזמורת דימונה, תזמורת חיפה, תזמורת תל אביב-יפו, תזמורת עפולה, תזמורת ראש פינה, ועוד. בעבר, היה האיגוד הישראלי לתזמורות נוער (א.י.ת.ן) מכנס למספר כנסים בשנה את התזמורת המקובצת, בה נגנו בכירי נגני תזמורות הנוער לכלי נשיפה בארץ. כיום, עושה זאת משרד החינוך במספר כנסים שנתיים של תזמורת הנוער הלאומית.
אנסי אגולי

קריירת מועדונים

אגולי התחיל את הקריירה שלו בקיי אף טירנה בה שיחק בכל קבוצות הגילאים שלה עד הקבוצה הבוגרת. בעונת 2000/2001 הצטרף לקבוצה הבוגרת, אך התקשה לבסס את מקומו ובינואר 2003 הושאל לאפולוניה פייר. במדי אפולוניה, אגולי רשם 12 הופעות והבקיע שער אחד, אך הקבוצה ירדה לליגה השנייה ואגולי חזר לטירנה עימה זכה באליפות עונה לאחר מכן.
ביולי 2005 חתם בנשאטל גזמאקס מליגת העל השווייצרית. בתום העונה חתם בלוצרן, בה התקשה לקבל דקות משחק ובינואר 2007 חתם בואסן פאלוסאורה מליגת העל הפינית.
ביולי 2008 חזר לטירנה כשחקן מושאל עד לאפריל 2009 לקראת פתיחת ליגת העל הפינית.
ביולי 2009 אגולי חתם בקריוובאס קריבי ריג מליגת העל האוקראינית והתאחד עם ארווין בולקו, דוריאן ביליקבאשי ואיסלי הידי, חבריו לנבחרת אלבניה.
ביולי 2010 הושאל לקרבאג מליגת העל האזרית לשנה וחצי. בינואר 2012 חתם בקרבאג תמורת 30 אלף פאונד. ב-22 בפברואר 2013 אגולי הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2-3 נגד רוואן באקו. בעונת 2014/2015 אגולי נבחר לכדורגלן העונה של המועדון. והאריך את חוזהו בעונה נוספת. ב-22 באפריל 2016 אגולי ערך את הופעתו ה-228 במועדון ובכך הפך לשחקן הזר בעל מספר ההופעות הגדול בתולדות המועדון.

קריירה בינלאומית

בצעירותו, אגולי שיחק בנבחרת הצעירה של אלבניה. ב-3 בספטמבר 2005 אגולי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת נגד קזחסטן במסגרת מוקדמות מונדיאל 2006. ב-10 ביוני 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד גאורגיה.
רק בהופעתו ה-58 בנבחרת ב-16 בנובמבר 2015, אגולי רשם את משחקו הראשון בנבחרת בו סיים 90 דקות.
אגולי השתתף עם הנבחרת ביורו 2016. לאחר פרישתו של לוריק צאנה מהנבחרת, אגולי מונה לקפטן הנבחרת.
מד נאוטילוס

מד נאוטילוס (MedNautilus) היא מערכת כבלי תקשורת אופטיים תת-ימיים במזרח אגן הים התיכון. עד לראשית 2012, מערכת זו הייתה מערכת התקשורת העיקרית המחברת את ישראל לשדרת האינטרנט העולמי (כבל לב וכבל CIOS בבעלות חברת בזק סיפקו קיבולת נמוכה באופן משמעותי). רק בראשית 2012 נפרסו כבלים נוספים, שיצרו תחרות עם הכבל הקיים.

תשתית

מערכת הכבלים היא באורך כולל של 5,729 ק"מ, הוקמה על ידי חברת מד נאוטילוס האיטלקית והחלה לפעול בשנת 2001. הכבלים מקשרים בין קטניה שבסיציליה, חאניה שבכרתים, אתונה שביוון, איסטנבול שבטורקיה, פאנטסקינוס שבקפריסין, ותל אביב וחיפה שבישראל. המערכת הימית מחוברת לכבלי תקשורת יבשתיים פנים אירופאים, ודרכם לכבלים תת-ימיים המחברים בין מערב אירופה לצפון אמריקה.
המערכת בנויה בצורה טבעתית, כאשר שני כבלים יוצאים מסיציליה, אחד צפוני ואחד דרומי, ומגיעים לחיפה ולתל אביב בהתאמה. הכבלים מחוברים ביניהם באמצעות כבל תת-ימי ובכבל יבשתי נוסף המחבר בין תל אביב לחיפה. צורת תכנון זו מסייעת לשרידות, שכן במקרה תקלה באחד הכבלים ניתן להשתמש בכבל השני כגיבוי. קצב העברת הנתונים במערכת הוא 3.84 טרה-ביט לשנייה, העוברים בשישה זוגות של סיבים אופטיים.
עד לשנת 2012, עברה כמעט כל תעבורת התקשורת והאינטרנט בין ישראל לאירופה ולארצות הברית דרך צמד כבלים אלו, דבר שהפך את חברת מד נאוטילוס, בעלת השליטה בכבלים, למונופול בתחום תעבורת האינטרנט בין ישראל לעולם, ויצר בעיה פוטנציאלית חמורה במקרה של תקלה או חבלה בכבלים. מסיבות פוליטיות, ישראל חייבת להסמך על כבלים תת-ימיים, ואינה יכולה להתחבר לשדרת האינטרנט העולמי באמצעות חיבור יבשתי דרך שכנותיה. זאת למרות הסכמי השלום עם מצרים, ומעבר כבלים רבים בחצי האי סיני ובתעלת סואץ. בשל חיוניותה של המערכת לתקינות התקשורת בין ישראל לעולם, כלולים מתקני מד נאוטילוס בצו להסדרת הביטחון בגופים ציבוריים (2007), שמשמעו מתן הנחיות אבטחה פיזית וחמושה על ידי משטרת ישראל והנחיות אבטחת מידע על ידי השב"כ לתשתיות חיוניות בישראל.

מודל עסקי

ספקיות האינטרנט חוכרות את החיבור לחו"ל בשני מודלים. באחד, החברות מבצעות חכירה של קו ברוחב-פס של 10 ג'יגה-ביט (המכונה גם "צבע") בחוזה של 15 שנה, תמורת כ-30 מיליון דולר. ספקיות אינטרנט החוכרות כיום במודל זה הן בזק בינלאומי, 012 סמייל ו-013 נטוויז'ן, החוכרות 150 ג'יגה-ביט, כלומר 15 קווים, בחלוקה שווה ביניהן. מרבית החוזים במודל זה סגורים עד שנת 2017. מודל אחר הוא שכירות חודשית של STM1 - יחידה בנפח 155 מגה-ביט. מודל זה בשימוש בעיקר על ידי ספקיות האינטרנט הקטנות.]
כמה מדינות ערביות במזרח התיכון, כדוגמת לבנון, נמנעות מלהתחבר לכבל מסיבות פוליטיות, היות שהוא מחובר גם לישראל.
צ'ובאקה

הופעותיו בסרטים

צ'ובאקה הופיע לראשונה בסרט מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה. שם, יחד עם חברו, האן סולו (לו הוא חייב חוב חיים, לאחר שסולו הציל את צ'ובאקה ממוות), נשכר על ידי גורם מסתורי להוביל את לוק סקייווקר, אובי ואן קנובי ושני הדרואידים R2D2 ו-C3PO לכוכב אולדריאן. עם זאת, כשהחבורה מוצאת כי כוכב המוות הרס את הכוכב, שני המבריחים מצטרפים לברית המורדים של ליאה. התפתחותם הגדולה של סולו וצ'ובאקה התרחשה בסרטים מלחמת הכוכבים - פרק 5: האימפריה מכה שנית ובמלחמת הכוכבים - פרק 6: שובו של הג'דיי. שם, וזאת לאחר שהאן סולו מוקפא בפחמן ומועבר לגנגסטר ג'אבה ההאט, צ'ובאקה נהיה לשותף ולתפקיד חשוב בהבסת האימפריה הגלקטית.
בסרט הפריקוול מלחמת הכוכבים - פרק 3: נקמת הסית', צ'ובאקה נאבק בצבא הפולש לכוכב הבית שלו, "קאשיק". שם, הוא מקבל סיוע ממסדר אבירי הג'דיי בראשות מאסטר יודה לאחר שפלפטין מגיע למקום. שם, נחשף כי הנשק המסורתי של גזע הווּקים הוא ה"בואקסטאר", נשק הדומה ביותר לרובה קשת.
בסרט מלחמת הכוכבים - פרק 7: הכוח מתעורר, צ'ובאקה עוזר למורדים למצוא את לוק סקייווקר ולהחזירו, לאחר שהאן סולו מת, צ'ובאקה טס עם ריי ו R2-D2 לאי ששם נמצא לוק סקיווקר.
לאחר מכן בסרט מלחמת הכוכבים - פרק 8: אחרוני הג'דיי צ'ובאקה נמצא על אי עם לוק סקייווקר וריי בשביל שלוק ילמד את ריי את דרכי הכוח.

סדרות אנימציה וטלוויזיה

בתוכנית הטלוויזיה "ספיישל מלחמת הכוכבים לחג" משנת 1978, מוצגת משפחתו של צ'ובאקה, החיה בשלווה על כוכב קאשיק. תוכנית הטלוויזיה מורכבת, למעשה, מסיפור מסגרת בו האן סולו וצ'ובאקה מוכרחים לתקן כמה מנזקיו של דארת' ויידר, כשעל צ'ובאקה להגיע לארוחת החג המשפחתית. בפרק הסיום של העונה השלישית של הסדרה מלחמת הכוכבים: מלחמת המשובטים, צ'ובאקה נתפס על ידי ציידי "טראנדושאן", אך מחולץ על ידי אסוקה טאנו. צ'ובאקה בונה חללית מרכיבים פגומים, המתפרקת, כשלאחר מכן הוא תוקף את מבצר "טראנדושאן", כשהוא נעזר בחבריו מגזע הווּקי.

ספרים, קומיקס

משפחתו המורחבת של צ'ובאקה הופיעה בכמה מספרי מלחמת הכוכבים, ובספר "אבירי הג'דיי הצעירים" נחשף כי יש לו אחיין בשם לואובאקה, שהצטרף לאקדמיית הג'דיי. בספר "רומן אדון האופל: עלייתו של דארת' ויידר" מוסבר כי עזב את כוכב ביתו, קאשיק, מכיוון שדארת' סידיוס וויידר שיעבדו את תושבי הכוכב.
ראונג

ההתפרצות של 2015

התגברות של פעילות געשית אובחנה בהר הגעש ראונג ב-24 ביוני 2015. ב-25 ביוני הראו צילומים שהגיעו ממערך הלוויינים של לנדסט שבהר נוצר אגם לבה חדש, שנוסף לאגם הלבה שכבר היה בהר. בשל כך הניחו כי תימנע התפרצות כיוון שהקלדרה מספיק גדולה ועמוקה על מנת להכיל את כל הלבה.
ב-29 ביוני 2015 החל ההר לפלוט חומרים שגרמו לענן אפר שגרם להתראות לכלל התושבים ברדיוס של 38 קילומטרים מהקלדרה.
ב-9 ביולי 2015 נסגרו כמה שדות תעופה באינדונזיה, כולל שדות התעופה באתר הנופש הפופולרי של האי באלי בשל האפר שנפלט מההתפרצויות.
יום חופשי ממכוניות

יום חופשי ממכוניות, המכונה גם יום ללא מכוניות, הוא אירוע שנועד להוריד באופן משמעותי את מספר המכוניות הנוסעות ברחובות העיר או באזור מסוים או בשכונה למשך כל היום או חלק ממנו, כדי לתת לאנשים שחיים ועובדים שם הזדמנות לבחון כיצד יכולה עירם להיראות ולתפקד כשנעות בה פחות מכוניות. אירוע זה נערך מדי שנה ב-22 בספטמבר, והוא מאורגן במקומות שונים באופנים שונים. בעוד שפרויקטים בעלי מאפיינים דומים התרחשו מדי פעם לפעם על בסיס אד הוק החל מ"משבר הנפט" של 1973, רק באוקטובר 1994 השמיע אריק בריטון קריאה ממוסדת לפרויקט כזה בנאום מפתח בכינוס בינלאומי בטולדו, ספרד בנושא ערים נגישות.
בשנת 1995 הוקמה התאגדות לא רשמית לתמיכה בקיום "ימים חופשיים ממכוניות" ברחבי העולם, ובתוך שנתיים מהנאום של בריטון, צוינו ימים חופשיים ממכוניות ברייקיאוויק (איסלנד), בבאת' (אנגליה) ובלה רושל (צרפת). 
התוכנית הלאומית הראשונה "בעיר ללא מכוניתי" החלה בצרפת בשנת 1998 והתפשטה כיוזמה המתקיימת באופן נרחב באירופה על ידי הנציבות האירופית בשנת 2000. 
באותה שנה, הנציבות הרחיבה את התוכנית לשבוע תעבורה אירופאי, שבו יום חופשי ממכוניות הוא חלק ממכלול תעבורתי שלם. 
בשנת 2000 הושקה תוכנית ל"יום חופשי ממכוניות" בינלאומי.
בעוד שהושג שינוי משמעותי במונחים של כיסוי תקשורתי, התברר כי קשה לארגן אירועים כאלה באופן שישיג הצלחה משמעותית (דבר הדורש אולי ארגון מחדש של סידורי התחבורה בעיר) וגם לאחר עשור של אירועים כאלה לא ברור עד כמה גישה כזו מועילה לקידום תחבורה בת קיימא. תנאי להצלחה של יוזמה כזו הוא תמיכה ציבורית רחבה ומחויבות לשינוי. 
על פי הערכות של תומכים ביוזמה, בשנת 2005 התקיימו למעלה מ-1000 "ימים ללא מכוניות" ברחבי העולם, כאשר התוצאות היו שונות למדי במקומות שונים.
הקלאסיקו הבלארוסי

רקע

המשחק הראשון בין הקבוצות התקיים ב-4 במאי 1998 במינסק באצטדיון "אורביט". המפגש הסתיים בתוצאה 2–0 לטובת דינמו מינסק.
בתולדות המפגשים הקבוצות נפגשו ב-7 אצטדיונים שונים. "דינמו" אירחה את היריבה באצטדיון אורביט, אצטדיון דינמו, מגרש "דינמו-יוני" ו"אצטדיון טרקטור". באטה אירחה את דינמו מינסק באצטדיון העירוני בבוריסוב, "אצטדיון טורפדו" (ז'ודינו) ובאצטדיון "בוריסוב ארנה".
הקלאסיקו הראשון בבוריסוב ארנה התקיים ב-15 במאי 2014 ובו צפו 11,509 צופים, במה שהיה לשיא בכמות צופים בתולדות המפגשים.
איגור קריושנקו הוא היחיד שהיה מאמן שתי הקבוצות בזמנים שונים.
עמינח

היסטוריה

מייסד החברה, משה שורץ, הקים ביפו בשנת 1932 מרפדיה קטנה, שנקראה "מרפדיית משה שורץ ובניו" ובמרוצת השנים הלכה והתפתחה. בשנת 1965 נרשמה כחברה וניתן לה השם "עמינח" - מלשון העם שלי נח, והמרפדיה הקטנה עברה למפעל גדול יותר במושב ניר צבי אשר אותו ניהלו אברהם ואמנון שורץ, בניו של משה.
בימיה הראשונים של עמינח התמודדה החברה מול מותגים גדולים ומבוססים. אחד מהם היה קונצרן רים, שבבעלותו היו חנויות רהיטים בכל הארץ. בשנת 1993, נקלעה חברת רים תעשיות לקשיים ועמינח רכשה אותה.
במהלך השנים הפך המותג עמינח לשם גנרי בתחום המזרנים ופתרונות השינה בישראל, באמצעות השקתם של קונספטים שיווקיים ומותגי משנה כגון המרכז הבריאותי, ספפה, מיטה וחצי, King Koil ואחרים.

עמינח כיום

מפעלי הייצור והנהלת החברה ממוקמים בניר צבי כולל אגפי החברה כגון שיווק, מעצבי מוצר, מחקר ופיתוח, אבטחת איכות, שירות לקוחות ועוד. המפעל כולל שישה אגפי ייצור: מזרנים, קפיצים, עץ, מתכת, ספוג והרכבה. לעמינח יש מספר מותגי מזרנים ומיטות ובהם: עמינח, King Koil, ספפה, ועוד. בנוסף, בבעלות החברה מספר רשתות ביניהן עמינח סנטר, גוד נייט סנטר, רשת אמריקן קומפורט ורשת עמינח מדיק. עמינח מדיק הוא מותג בת של עמינח המיועד לחולים סיעודיים וכולל מיטות מיוחדות, כיסאות גלגלים, מזרנים למניעת פצעי לחץ, כורסאות דיאליזה ואביזרים משלימים.
Innovation, מותג עולמי של ספה-מיטה מעוצבת הגיע מדנמרק על ידי עמינח לישראל עם חנות קונספט הממוקמת בדיזיין סנטר ר"ג. באינוביישן פוטונים מעוצבים, ספות, מיטות, כיסאות ופרטי ריהוט משלימים.
נכון לשנת 2013 פועלת עמינח ב-14 מדינות באמצעות רשתות בבעלות החברה, רשתות בזכיינות ומפיצים עצמאיים. בישראל בכ-60 חנויות בפריסה ארצית המופעלות בשלוש רשתות קמעונאיות:
עמינח סנטר-רשת מוצרי הפרימיום של החברה, המפעילה 17 סניפים ברחבי המדינה.
גוד נייט-רשת קמעונאית בתחום המזרנים, חדרי השינה ומוצרי הנוער, שכוללת 16 סניפים
אמריקן קומפורט-רשת ששיווקה תחילה את כורסאות הטלוויזיה של אמריקן קומפורט אך התפתחה עם השנים וכיום היא משווקת גם מערכות ישיבה מתכווננות, מזרנים ומיטות מתכווננות. לרשת 17 חנויות ברחבי הארץ.
לעמינח יש פעילות בינלאומית ענפה ברוסיה, אוקראינה והונגריה, כמו גם באמריקה.

גוד נייט סנטר ואמריקן קומפורט

לרשת עמינח יש שתי תתי רשתות: רשת גוד נייט סנטר אשר מתמקדת בצעירים דלי תקציב, ורשת אמריקן קומפורט אשר מתמקדת במוצרי ה-High end של החברה.
אמריקן קומפורט היה שמה של חנות קטנה ברחוב בן יהודה בתל אביב, אשר נקנתה על ידי עמינח בשנת 1993 מהתאגיד רים אשר החזיק בה קודם לכן. מחקר שיווקי שערכה עמינח בשנת 2008 הראה לה שהצרכנים מייחסים איכות גבוהה למזרני אמריקן קומפורט, זאת על אף שכאלה אינם קיימים כלל באותה העת. (המותג הוצמד לרשת חנויות, ולא למוצרים) עמינח מיהרה לנצל את ההזדמנות והחלה משווקת מזרנים תחת מותג חדש זה ממטרה לנצל את הבלבול הצרכני לתועלתה.

פיתוחי עמינח

המרכז הבריאותי: בשנת 1970 יצא "המרכז הבריאותי" שמאפשר למרכז המזרן להיות קשיח יותר וכך לספק תמיכה לגב ולשפר את איכות השינה.
ספפה: בשנת 1975 הוכרזה מיטה-ספה שגם נפתחת למיטה נוספת. הספפה פנתה לבני נוער שעד אותו יום ישנו במיטות עץ עליהן הונחו דיקט ומזרן גומי והציעה להם מיטה עדכנית.
מיטה וחצי: מיטה נוער ברוחב 1.20 מ', שהפכה לקטגוריה משל עצמה והושקה בסיסמה "מיטה וחצי אפשר לישון באלכסון".
המרכז הבריאותי הוא פיתוח של חברת עמינח וסימן מסחרי רשום. המרכז הבריאותי הוא הקשחה אשר נמצאת בשליש המרכזי של המזרן ומטרתה לתת תמיכה לאזור הרגיש של עמוד השידרה. המרכז הבריאותי עשוי פלדה קפיצית ומונע את שקיעת המזרן במרכזו (תופעת הערסל).
סן לואיס (פרובינציה)

גאוגרפיה

שטחה של סן לואיס 76,748 קמ"ר, וצורתה מלבנית. דרומה של הפרובינציה מישורי ונמוך, ואילו בצפונה מתנשא רכס סן לואיס, שגובהה של הפסגה הגבוהה ביותר בו הוא 2,150 מ' מעל פני הים. גבולה המערבי של סן לואיס, עם פרובינציית מנדוסה, נקבע על תוואי נהר דסאגואדרו, שמשנה את שמו לסלאדו לאחר מפגשו עם נהר דיאמנטה, הנשפך אליו ממערב. נהר זה הוא הגדול והמשמעותי בפרובינציה.
האקלים בפרובינציה יבש, וגשמים יורדים רק בקיץ, בין אוקטובר למרץ. הטמפרטורות הממוצעות נעות בין 17° ל-23°.
בתחומי סן לואיס פארק לאומי אחד, סיירה דה לאס קיחאדאס, המשתרע על פני כ-1,500 קמ"ר בצפון-מערב הפרובינציה.

היסטוריה

בטרם הגיעו הספרדים לדרום אמריקה, חיו בשטחה של סן לואיס של ימינו בני עמים שונים: מיצ'ילינגואה, קלצ'אקייה, רנקלה, פואלצ'ה ופוונצ'ה. ב-1594 הגיע לאזור לואיס חופרה דה לואאיסה אי מנסס, וייסד את העיר סן לואיס. העיר ננטשה תוך זמן קצר עקב התקפות התושבים הילידים, ונוסדה מחדש ב-1596 בידי מושל צ'ילה, מרטין גרסיה אונייס דה לויולה, בשם סן לואיס דה לויולה נוּאֶבָה מדינה דה ריו סֶקו. מקומה הועתק ב-1643, וב-1689 הועתק שוב, למקומה הנוכחי. ב-1712 הותקפה העיר בידי המאפוצ'ה, ניזוקה באופן חמור ונבנתה מחדש באופן מבוצר יותר.
לאחר הקמת מלכות המשנה של ריו דה לה פלטה ב-1776, סופחה אליה סן לואיס, כחלק מהאינטנדנסיה של קורדובה. ב-1813 הוקמה האינטנדנסיה של קוז'ו, שכללה את פרובינציות סן לואיס, מנדוסה וסן חואן של ימינו. ב-1820 פורקה האינטנדנסיה, וסן לואיס הייתה לפרובינציה עצמאית. ב-1855 אושרה חוקתה.
לשפל הגדול בשנות ה-30 של המאה העשרים הייתה השפעה קשה על הפרובינציה, וכמעט מחצית מהאוכלוסייה נטשה אותה. רק לאחר שהונהגה בה מדיניות של הקלות מס למפעלי תעשייה, התאוששה כלכלת הפרובינציה, ותושבים חדשים החלו להגיע אליה.

דמוגרפיה

בסן לואיס מתגוררים, נכון לשנת 2001, כ-368 אלף נפש, למעלה ממחציתם (כ-192 אלף נפש) בבירה, סן לואיס. העיר השנייה בגודלה היא ויז'ה מרסדס, שבה מתגוררים כ-97 אלף נפש. בעיר השלישית בגודלה, מרלו, מתגוררים רק 11 אלף נפש, ויתר האוכלוסייה מפוזרת על פני עיירות קטנות וכפרים. צפיפות האוכלוסין בפרובינציה עומדת על כ-5 בני אדם לקמ"ר. מבחינה מינהלית, היא מחולקת לתשעה דפרטמנטוס.

כלכלה

התמ"ג בסן לואיס נאמד בשנת 2006 בכ-3.4 מיליארד דולרים, שהם כ-9,200 דולרים לנפש, שיעור גבוה במעט מהממוצע הארצי בארגנטינה.
עד 1982, כלכלת הפרובינציה התבססה על חקלאות, ובמיוחד על גידולי תירס ובקר, והתעשיות הנלוות לגידולי בקר: בשר, מוצרי חלב ובורסקאות. רפורמות במיסוי שהונהגו באותה שנה הביאו לגידול חד בחלקה של התעשייה בתוצר, וכיום מהווה התעשייה קרוב למחצית ממנו, יותר מבכל פרובינציה אחרת בארגנטינה. עיקר התעשייה כוללת מכשירי חשמל ביתיים, טקסטיל, קרמיקה, פלסטיק ונייר.
מחצבים הנכרים בתחומי הפרובינציה כוללים בעיקר אבן גיר ושיש, אך גם טונגסטן, אורניום ומלח.
פזיל סאי

ביוגרפיה

פזיל סאי נולד באנקרה שבטורקיה, בן לאחמט סאי. למד נגינה בפסנתר וקומפוזיציה בקונסרבטוריון של אנקרה. בגיל 17 קיבל מלגה שאיפשרה לו ללמוד במשך חמש שנים אצל דויד לוין במכון רוברט שומאן בדיסלדורף. בשנים 1992-1995 המשיך בלימודיו בקונסרבטוריון של ברלין. בשנת 1994 זכה בתחרות אמן הקונצרטים הצעיר, ופרס זה הזניק את הקריירה הבינלאומית שלו. 
הופיע עם תזמורות חשובות באירופה ובאמריקה, ובהן התזמורת הפילהרמונית של ניו יורק, תזמורת בולטימור, התזמורת הפילהרמונית של סנקט פטרבורג והתזמורת הקאמרית האנגלית. מופיע גם בישראל, כסולן בקונצרטים של התזמורת הפילהרמונית הישראלית וברסיטלים לפסנתר. השתתף בפסטיבלים רבים. מנגן במופעי מוזיקה קאמרית, בין היתר עם יורי בשמט ושלמה מינץ. הקים רביעיית ג'אז שאתה הופיע גם בפסטיבל הג'אז במונטרה. 
עוסק גם בהלחנה של יצירות לתזמורת ויצירות לפסנתר, שאותן הוא גם מבצע. בהיותו בן 16 הלחין יצירה בשם "הימנונים שחורים". הלחין גם פסקולים אחדים לסרטי קולנוע. 
התקליטור הראשון שלו, מיצירות מוצרט יצא לאור ב-1998. הקליט יצירות רבות, ובהן "פולחן האביב" של סטרווינסקי בעיבוד לפסנתר בארבע ידיים, שבהקלטתה מנגן סאי את תפקידיהם של שני הפסנתרנים. 
מבקר המוזיקה של "הארץ", חגי חיטרון, תיאר את יכולתו של סאי:
קודם כל חובה לציין שפאזיל סאי פסנתרן יוצא מן הכלל - עובדה שזוכה לאישוש בכל ביקור שלו. הוא מרגיש טוב ליד הפסנתר, ותנועות ה"ניצוח" שבהן הוא מלווה מדי פעם את עצמו, כאשר יד אחת חופשית מנגינה, נראות אמיתיות, משקפות את השתקעותו במוזיקה.
באפריל 2013 הורשע בהעלבת האסלאם (בין היתר, הצהיר על עצמו כאתאיסט), עקב מסרים שפרסם בטוויטר, ונדון לעשרה חודשי מאסר על תנאי.
שפראכבונד

שפראכבונד (מגרמנית: Sprachbund - "איחוד שפות") או אזור לשוני הוא קבוצה של שפות שנדמו זו לזו במאפיינים מסוימים בשל קרבה גאוגרפית. שפות השפראכבונד עשויות להיות מנותקות לחלוטין זו מזו מבחינה גנטית, או בעלות קרבה רחוקה. כאשר קרבה גנטית בין שפות איננה ברורה כל צרכה, עשויה תופעת השפראכבונד להציג מצג מוטעה של קרבה כזו. 
קיימות מספר דוגמאות לתופעת איחוד שפות: 
שפראכבונד בבלקן – שפראכבונד זה מבוסס ביותר מבחינה מדעית, וכולל מספר שפות הודו-אירופיות השייכות לענפים שונים ומרוחקים זה מזה. בשפראכבונד כלולות בולגרית, מקדונית וסרבו-קרואטית (שפות סלאביות דרומיות), אלבנית (ענף עצמאי), רומנית (שפה רומאנית), יוונית (ענף עצמאי) ורומאני (שפה הודו-איראנית). שפות אלה חולקות מאפיינים לשוניים משותפים שאינם מצויים בשפות אחרות הקרובות אליהן יותר מבחינה גנטית (לדוגמה, שפות סלאביות ורומאניות אחרות). 
שפראכבונד בדרום-מזרח אסיה – בשפראכבונד נכללות מספר שפות מזרח אסיתיות, בין היתר וייטנאמית השייכת למשפחת השפות האוסטרו-אסיאתיות ותאית השייכת למשפחת שפות תאי קדאי . שפות אלה אימצו מאפיינים של שפות סיניות, כגון ריבוי מילים בנות הברה אחת והבחנה טונאלית, אף כי אין קשר גנטי בין השפות והן שייכות למשפחות שפות שונות. 
שפראכבונד הוא אחד משתי התאוריות הרווחות המסבירות את הקרבה בין שפות טורקיות, מונגוליות  וטונגוסיות. המצדדים בתאוריה זו טוענים כי קווי דמיון בין השפות נוצרו עקב קרבה גאוגרפית ומגע בין דובריהן, ומתנגדים לטוענים לקשר גנטי בין משפחות שפות אלה, קבוצה אותה הם מכנים שפות אלטאיות, ולעיתים אף מצרפים אליה את הקוריאנית והיפנית. 
דוגמאות נוספות לשפראכבונד קיימות ברמת אתיופיה, באזור הבלטי, בתת היבשת ההודית, בקווקז ועוד.