google/wiki40b huggingface dataset:
שאהבה נפשי

עלילה

רונית קרושקה היא צלמת יהודייה, חוזרת בשאלה, החוזרת לקהילת ילדותה בקהילה החרדית של לונדון כדי ליטול חלק בהלוויית אביה, רב הקהילה. בהגיעה לשם היא פוגשת את אסתי ודוד, חברי ילדות שלה.
היא מגלה שאסתי נישאה לדוד, ודוד הוא שאמור לרשת את מקומו של רב הקהילה, שגידל אותו כבן טיפוחיו.
הפגישה המחודשת בין אסתי לרונית מעוררת בשתיים את רגשות האהבה ההדדית ביניהן, אותם רגשות שהובילו לקשר הרומנטי שהתפתח בין השתיים בצעירותן, קשר שכשנחשף לאביה של רונית הביא לבסוף לבריחתה מלונדון לניו יורק.
אסתי משתפת את רונית בכך שהתחתנה עם דוד למרות שהיא לסבית משום שרב הקהילה לחץ עליה לעשות כך, למרות שאינה אוהבת אותו. היא מבקשת מדוד להיפרד ממנה, אך מתקשה להתחיל חיים משותפים עם רונית.
דוד מתלבט, אך לבסוף מסכים לאסתי לעזוב ומוותר על מקומו כרב הקהילה, כשאסתי מגלה לו שהיא בהיריון, וכי היא רוצה להיות חופשיה באמת.
בסצנת הסיום דוד ואסתי נפרדים, ורונית חוזרת לניו יורק.

פיתוח

ב-29 בספטמבר 2016, דווח כי רייצ'ל וייס לוהקה לתפקיד ראשי. בסרט שיעבד את ספרה של נעמי אלדרמן עם סבסטיאן לליו כבמאי על פי תסריט של לליו עצמו ורבקה לנקיביץ'. ב-4 באוקטובר 2016, רייצ'ל מקאדמס הצטרפה לצוות השחקנים, ואחריה אלסנדרו ניבולה כבעלה של מקאדמס, ב-7 בדצמבר 2016. הסרט מומן על ידי Film4 הפקות וחברת FilmNation Entertainment‏. מת'יו הרברט הצטרף לצוות ההפקה כמלחין.

צילומים

צילומי הסרט החלו בלונדון בינואר 2017.
מלאכת מרקד

מְלֶאכֶת הַמְרַקֵּד (וגם הַמַּרְקִיד) היא הרקדת הקמח בנפה, כדי לגרום לקמח הדק יותר ליפול למטה, ולהותיר את הפסולת למעלה, היא מלאכה המנויה כמלאכה נפרדת בל"ט מלאכות שבת ממלאכות זורה ובורר, אף על פי שמלאכה זו ומלאכת בורר הן מלאכות שוות, שמהותן ברירת פסולת מתוך אוכל, ולמרות זאת הן מנויות כשלוש מלאכות נפרדות מכיוון שבמשכן היו שלוש פעולות נפרדות.
למרות זאת, קיים חילוק בין מרקד לבורר וזורה, בכך שמלאכת מרקד היא דווקא מלאכה הנעשית על ידי כלי, זורה הוא דווקא על ידי רוח, ובורר הוא אפילו ביד, וזה החילוק המעשי בין שלוש המלאכות.

משמר

במסכת שבת קובעת המשנה כי אסור לברור את שמרי היין מתוך היין בשבת, דין זה נלמד ברמז מדברי המשנה: "תולין את המשמרת ביום טוב ונותנין לתלויה בשבת". המשנה קובעת כי בשבת אסור להשתמש בכלי "משמרת" העשוי לברור את שמרי היין מתוך היין, אלא אם כן המשמרת תלויה ועומדת שאז מותר לתת לתוכה שמרים ולסנן, כי אין דרך משמר בכך, אך אסור לקחת את הכלי ביד ולסנן.
בתלמוד, נחלקו רבה ורבי זירא מה הוא איסור מלאכת משמר. למשמר יש נקודות דמיון למרקד, אך היא שונה ממנה. אף על פי ששתיהן נעשות על ידי כלי שבורר את האוכל מהפסולת, שונה משמר שמרי יין ממרקד את הקמח מתוך הפסולת, שבזה האחרון האוכל נותר בכלי והפסולת הדקה נופלת מבין הנקבים, ואילו במשמר שמרי היין העבים נותרים בכלי והיין הצלול נשפך אל עבר הכלי המונח למטה.
רבה אומר כי פעולת משמר היא עבירה על מלאכת בורר מכיוון שהיא דומה לזו יותר מאשר ל"מרקד", כי "מה דרכו של בורר? נוטל אוכל ומניח הפסולת, אף הכא נמי נוטל את האוכל ומניח את הפסולת", ומכיוון שכך, ניתן להתרות בפני ה"משמר" על מלאכת מרקד, לעומת זאת סבור רבי זירא שמשמר הוא איסור מלאכת מרקד, ולכן אם העדים מתרים בו על מנת לחייבו סקילה, יש להתרות בו משום מלאכת מרקד, כי "מה דרכו של מרקד? פסולת מלמעלה ואוכל מלמטה! אף הכא נמי אוכל מלמעלה ופסולת מלמטה".
נחלקו הראשונים בפירוש המחלוקת. לפי רש"י כולם מודים שניתן להתרות ב"משמר" משום מלאכת מרקד, והמחלוקת היא רק האם ניתן להתרות בו גם משום מלאכת בורר. אך רבינו חננאל סבור שהמחלוקת היא קוטבית, וכל אחד מהם סובר שניתן להתרות בו רק משום מלאכה אחת. הרמב"ם פוסק פוסק להלכה שמשמר חייב משום בורר או מרקד, כלומר שניתן אכן לחייבו משום כל אחתד מהשתיים, משום ששתיהן מהותן שווה.

אקטואלי

כל מלאכת בורר הנעשית על ידי כלי היא איסור מלאכת מרקד. מכיוון שכך, התחבטו הפוסקים האם מותר לערות משקה תה מתוך כלי שיש מסננת בפיו שמטרתו למנוע חדירת עלי התה לתוך הכוס. נחלקו הפוסקים בזה, יש שסבורים שמדובר באיסור, ויש שסברו שמותר מכיוון שאפשר לשתות את עלי התה ואינם נחשבים לפסולת גמורה, וראיה לכך שאם נכנסו לתוך פיו אין הדרך לפולטם אלא לבלוע אותם, ולכן גם אם משום צלילות המים בוררים אותם, אין הם נחשבים לפסולת כלל.
משקיפים בעצרת הכללית של האומות המאוחדות

משקיפים באומות המאוחדות הן ישויות מדיניות, ארגונים בינלאומיים, ומדינות שאינן חברות באו"ם אשר הוענק להם מעמד מיוחד בארגון האומות המאוחדות, זאת בניגוד למעמד של חברות מלאה של 193 המדינות החברות. מעמד של משקיפה ניתן על ידי העצרת הכללית של האומות המאוחדות.
למשקיפות זכות לנאום בעצרת הכללית של האומות המאוחדות, להשתתף בהצבעות פרוצדורליות, אולם הן אינן יכולות להצביע על הצעות. זכויות נוספות כמו הזכות להגיש הצעות או הזכות להגיש מסמכים ניתנות למשקיפים מסוימים בלבד.
למשקיפים מוענקים מושבים בהיכל העצרת הכללית של האומות המאוחדות מאחורי המושבים של המדינות החברות.

מדינות שאינן חברות באו"ם

מדינות משקיפות שאינן חברות באו"ם מוכרות על ידי הארגון כישויות מדינותיות אשר יכולות להגיש בקשה להצטרפות לארגון לפי החלטתן. שווייץ הייתה במעמד זה משנת 1948 עד לקבלתה כחברה מלאה באו"ם בספטמבר 2002. שתי המדינות במעמד זה הן הכס הקדוש, אשר משמש כריבון על קריית הוותיקן, והרשות הפלסטינית, תחת השם "מדינת פלסטין". הרשות הפלסטינית זכתה למעמד זה בנובמבר 2012, כאשר עד אז (מ-1974) הוכר אש"ף כארגון משקיף וכנציג המאמץ הלאומי הפלסטיני. נציג הרשות הנוכחי הוא ריאד מנסור.
גם למסדר הריבוני הצבאי של מלטה, אשר ריבונותו הוכרה על ידי יותר ממאה מדינות, מעמד של משקיף משנת 1993. המסדר הוא הישות העצמאית היחידה בעולם שאין לה טריטוריה כלשהי.
לאיי קוק וניווה ממשלה אוטונומית המטפלת בעניינים פנימיים בטריטוריות, אך קשרי החוץ שלהן מנוהלים על ידי ניו זילנד, ולכן הן אינן חברות באומות המאוחדות, אלא מתייחסים אליהן כאל מדינות שאינן חברות.

ארגונים בין-ממשלתיים

בהם: האיחוד האפריקאי, הקרן העולמית למאבק באיידס, שחפת ומלריה, מועצת אירופה, הקהילייה המזרח-אפריקנית, הליגה הערבית, האינטרפול, איגוד המדינות הפרנקופוניות, חבר המדינות, האיחוד האירופי ועוד.
טמבוב (הוקי קרח)

היסטוריה

משנת 1981 התקיים מועדון הוקי קרח בשם אוונגרד טמבוב, אך מועדון זה לא זכה להצלחה רבה בזירה הלאומית. בשנת 2000 הוקם מועדון ההוקי טמבוב. המועדון התמודד בליגה השלישית בחשיבותה במדינה בעונות 2015–2018. בעונת 2018/2019 החלה להתמודד בליגת VHL, השנייה בחשיבותה ברוסיה אחרי KHL. באותה עונה נערך שינוי בסגל אך הקבוצה התקשתה ולא הצליחה להעפיל לפלייאוף הליגה.

היכל הבית

מאז שופץ היכל הקרח קריסטל בטמבוב בשנת 2015, הקבוצה מארחת בו את משחקי הבית שלה. מכיל 1,250 מושבים.
דני יוסטון

ביוגרפיה

יוסטון נולד ברומא לשחקנית ולסופרת זואי סאליס ממוצא אנגלי-הודי ולבמאי האמריקאי זוכה האוסקר ג'ון יוסטון. יוסטון הוא אחיה למחצה של השחקנית אנג'ליקה יוסטון ונכדו של שחקן הקולנוע וולטר יוסטון.
יוסטון היה נשוי במשך שלוש שנים לשחקנית וירג'יניה מדסן.
הוא נישא בשנית לקייטי ג'יין אבנס, איתה גידל את בתם היחידה.
יוסטון נפרד מאבנס לאחר חמש שנות נישואים וזו התאבדה בשנת 2008 לפני שהגירושים נכנסו לתוקף.

קריירת משחק

יוסטון התחיל את דרכו בקולנוע כבמאי, ויצר ביחד עם אביו את הקומדיה "מר נורת'".
התגלה ובפרץ כשחקן קולנוע בעיבודיו הקולנועיים של ברנרד רוז לרומנים של לב טולסטוי "אנה קרנינה" בדמותו של הנסיך סטיבה ו"מותו של איוואן איליץ'" בתפקיד סוכן השחקנים המצליח בהוליווד איבן באקמן עליו קיבל יוסטון מועמדות לפרס אינדפנדנט ספיריט.
התפרסם לראשונה בדרמות המופת "21 גרם" של אלחנדרו גונסלס איניאריטו בתור מייקל בעלה של כריסטינה פק (נעמי ווטס) שנדרס ביחד עם ילדותיו על ידי ג'ק ג'ורדן (בניסיו דל טורו), "הטייס" של מרטין סקורסזה בתור מקים חברת התעופה "טראנס וורלד איירליינס" ג'ק פריי
ו"לידה" בתפקיד ג'וזף לו מתארסת האלמנה המיוסרת אנה.
הופיע ב-2005 בדרמה של פרננדו מאירלס "הגנן המסור" בתפקיד הדיפלומט סנדי וודרו ובמערבון האוסטרלי "ההצעה" בתור ארתור אחיו של הפושע צ'ארלי בארנס.
ב-2006 השתתף במותחן הספרותי "הילדים של המחר", בתור נייג'ל בכיר בממשל הבריטי ודודו של גיבור העלילה תיאו (קלייב אואן) ובסרטה של סופיה קופולה "מארי אנטואנט" בתור יוזף השני, אחיה של מארי אנטואנט (קירסטן דאנסט).
ב-2007 שיחק יוסטון במותחן הערפדים "30 ימים של לילה" בדמות מנהיג הערפדים המגיעים לעיירה קטנה באלסקה והופיע במשך חמש דקות בלבד במותחן "מספר 23".
ב-2008 יוסטון הופיע בשלושה פרקים במיני סדרת המופת של הבמאי הבריטי זוכה פרס האוסקר טום הופר ושל טום הנקס " ג'ון אדמס" בתפקיד סמואל אדמס בן דודו של נשיא ארצות הברית ג'ון אדמס (פול ג'יאמטי).
כמו כן הופיע בקומדיה "איך לאבד חברים ולהרחיק אנשים" בתפקיד לורנס מדוקס הבוס של העיתונאי הבריטי סינדי יאנג (סיימון פג).
ב-2009 שיחק בסרט הרביעי בסדרת סרטי אקס מן "אקס מן המקור:וולברין" וגילם את קולונל ויליאם סטרייקר הרוצה לנצל את כוחותיו של החייל שלו לשעבר  ג'יימס האולט (יו ג'קמן).
ב-2010 השתתף בתפקידי משנה בשוברי הקופות הקיציים " התנגשות הטיטאנים" בתור פוסידון איל הימים ו"רובין הוד" בתור מלך אנגליה  ריצ'רד הראשון.
ב-2011 הופיע בסרט הישראלי פלייאוף המבוסס על סיפור חייו של רלף קליין.
הופיע בתפקידים ראשיים במותחן הפשע "על סף תהום" בתור ג'ק בנט ראש סוכני הנורת'מור ובהפקתו הטלוויזיונית של בארי לוינסון "ד"ר מוות ומיסטר ג'ק" לצידו של אל פאצ'ינו בתור הפרקליט ג'פרי פייגר. בשנת 2014 שיחק בסרט הדרמה של טים ברטון "עיניים גדולות" בכיכובה של איימי אדמס.
בשנת 2017 השתתף בסרט גיבורי-העל "וונדר וומן", אשר מבוסס על חוברות הקומיקס "וונדר וומן" מבית DC קומיקס. הסרט הוא הרביעי במספר כחלק מהיקום הקולנועי של DC.
ברנוביץ' (מחוז משנה)

דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה ברנוביץ' 41,902 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 86.9% בלארוסים, 5.9% פולנים, 5.2% רוסים ו-1.1% אוקראינים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (81.6%) ורוסית (16.6%).
פתן שחור

תיאור

נחש זה הוא באורך בינוני המגיע לאורך מקסימלי של 1.3 מ' ומשקלו עד 1035 גרם. הוא בעל גוף שחור ומבריק, זנב קצר וראש צר, שטוח ועבה הנבדל מן הצוואר. העיניים קטנות וכהות בעלות ראייה חלשה.

תפוצה ואזור מחיה

הפתן השחור נפוץ במזרח התיכון, במדינות: מצרים, ישראל, לבנון, ירדן, ערב הסעודית, עיראק, כווית, ומערב איראן.
פתן שחור יימצא באזורים ערבתיים, במדבריות, בחולות ובאזורים סלעיים. אזורים בעלי לחות ומים מהווים גורם משיכה עבור הנחש, וכך גם אזורים מיושבים בתחום תפוצתו.

נסיוב

בשנות ה-90 פותח נסיוב נגד הארס של הנחש על ידי חוקרים מאוניברסיטת ת"א.
ABBYY

היסטוריה

החברה הוקמה בשנת 1989 על ידי דייוויד יאנג ועד לשנת 1997 נקראה BIT Software. ל-ABBYY יש משרדים ראשיים בארבעה אזורים: צפון אמריקה (מילפיטאס, קליפורניה), מערב אירופה (מינכן), מזרח אירופה (קייב) וכן רוסיה (מוסקבה). רוב הפרויקטים למחקר ופיתוח של החברה נערכים במוסקבה. קבוצת ABBYY מורכבת מ-16 משרדים מקומיים הנמצאים באוסטרליה, קנדה, קפריסין, צרפת, גרמניה, יפן, רוסיה, ספרד, טייוואן, איחוד האמירויות הערביות, בריטניה, אוקראינה וארצות הברית . ב-2007, הוקמה חברת בת בשם ABBYY Press, המתמחה בהוצאה לאור של מילונים, ספרי עיון, אנציקלופדיות וספרי עזר. ABBYY היא גם הבעלים של ABBYY Language Services, סוכנות תרגום ולוקליזציה מתקדמת.

שם החברה

לדברי החברה, הפירוש של ABBYY הוא "עין חדה" בקבוצת השפות ההיפותטיות, הכוללת את מיאו-יאו, נו, המונג-מיין, המונג וקים מון ומשתייכת למשפחת השפות הסינו-טיבטיות.
יוחנן העשרים ושניים

חייו

ז'אק דואז נולד בעיר קאור שבדרום מערב צרפת לאב שהיה סנדלר. התחנך אצל אנשי מסדר הדומיניקנים בעיר מולדתו. למד רפואה באוניברסיטת מונפלייה, ותאולוגיה ומשפטים בפריז. שימש ככומר ראשי בעיר מולדתו ואחר כך לימד משפטים באוניברסיטת טולוז. ב-1300 נתמנה על ידי האפיפיור בוניפקיוס השמיני לבישוף העיר פרז'ו. ב-1309 שימש שר ראשי בחצרו של שארל השני מאנז'ו, מלך נפולי. ב-1310 נתמנה על ידי האפיפיור קלמנס החמישי לבישוף העיר אביניון, וב-1312 נתמנה לקרדינל.
אחרי מות קלמנס החמישי ב-1314, נתגלעו חילוקי דעות בין הקרדינלים האיטלקיים והצרפתיים שהיוו את חבר הקרדינלים הבוחרים את האפיפיור. כתוצאה מכך, במשך כשנתיים לא נבחר אפיפיור. ב-1316 כינס פיליפ החמישי מלך צרפת בעיר ליון עשרים ושלושה קרדינלים שבחרו את ז'אק דואז לאפיפיור בשם יוחנן העשרים ושניים. יוחנן העשרים ושניים היה האפיפיור השני בשושלת אפיפיורות אביניון, שתימשך עד לכהונתו של גרגוריוס האחד עשר ב-1378.

מחלוקות

יוחנן העשרים ושניים היה מאוד מעורב בפוליטיקה אירופית. בין היתר, היה ממקבלי הצהרת ארבראות' (הצהרת העצמאות הסקוטית) ב-1320, והעותק הקיים כיום מן ההצהרה הוא למעשה האיגרת שנשלחה לאפיפיור. מעורבותו בנושא העצמאות הסקוטית מתגמדת לעומת המחלוקת שעורר במעורבותו בבחירת קיסר האימפריה הרומית הקדושה. האפיפיור יוחנן העשרים ושניים סירב לאשר את בחירתו של לודוויג הרביעי מבוואריה לקיסר האימפריה הרומית הקדושה. ב-16 בנובמבר 1323 הכריז הקיסר כי הוא אינו מכיר בסמכות האפיפיור לאשר את בחירתו. ב-23 במרץ 1324 יוחנן העשרים ושניים הטיל חרם על לודוויג הרביעי, שבתגובה האשים את האפיפיור בכפירה ובהגנה על כופרים. ב-1327 לודוויג הרביעי פלש לאיטליה, וב-1328 הוכתר לקיסר ברומא, ומינה אנטי-אפיפיור בשם ניקולס החמישי. אולם ב-1329, אחרי שהקיסר חזר לבוואריה, ניקולס החמישי נאלץ להתפטר.
הריב בין הקיסר לאפיפיור היה כרוך גם בוויכוח תאולוגי. המורדים הפרנציסקנים "הרוחניים" טענו לעיקרון העוני, שלפיו ישו ושנים עשר שליחיו לא היו בעלי רכוש כלל, אם כפרטים ואם כקהילה. לודוויג הרביעי נתמך על ידי הפרנציסקנים הרוחניים ועל ידי מלומדים נודעים שתמכו בעיקרון העוני ובהם ויליאם מאוקאם ומרציליוס מפאדובה. אך עיקרון זה הוכרז ככפירה במשפט שנערך על ידי האינקוויזיציה, שאנשיה השתייכו למסדר הדומיניקנים ולמסדר הפרנציסקנים, וגונה גם על ידי האפיפיור יוחנן העשרים ושניים. האפיפיור גם פרסם איגרת הקוראת להחרמתו של ויליאם מאוקאם. במחלוקת תאולוגית נוספת, פסק ב-27 במרץ 1329 כי תורתו של מייסטר אקהרט היא בגדר כפירה.
עמדה תאולוגית נוספת שעוררה מחלוקת היא זו שהחזיק כתאולוג לפני שמונה כאפיפיור, ולפיה המתים לא יזכו בקרבתו של אלוהים, אלא רק אחרי יום הדין. הבעייתיות בעמדה טמונה בכך, שאם הטענה נכונה, הרי שגם מערך הקדושים עליו נשענת התאולוגיה הקתולית לא זכה לקרבתו של האל לאחר מותם. יוחנן העשרים ושניים שינה את עמדתו לאחר מכן והסכים כי המתים שמתו באמונה שלמה זוכים לקרבתו של האל.
יוחנן העשרים ושניים היה זקוק לכספים כדי לבסס את שלטונו באביניון, להחזיק בנחלות הכנסייה באיטליה, ולעמוד במאבק נגד הקיסר לודוויג הרביעי. הוא גייס כספים באמצעות מכירת משרות הכנסייה לכל המרבה במחיר (סימוניה). משרות אלה היו כרוכות בזכויות להכנסות מקרקעות הכנסייה הקתולית באירופה. האפיפיור הצדיק זאת בכך שהוא וחצרו איבדו את ההכנסות מאיטליה בגלל העברת מושב האפיפיור מרומא לאביניון.
יוחנן העשרים ושניים נפטר באביניון ב-1334, ובמקומו נבחר לאפיפיור בנדיקטוס השנים עשר.
יהודה בן יצחק מסר לאון

רבי יהודה בן רבי יצחק, המכונה גם רבי יהודה שירליאון או רבי יהודה מפריז (נולד בשנת ד'תתקכ"ו, 1166, נפטר בשנת ד'תתקפ"ד, 1224) היה אחד מחשובי בעלי התוספות בצרפת וראש ישיבת פריז. כונה גם גור אריה או רבינו האריה. חיבר תוספות על מספר מסכתות בתלמוד, המכונים 'תוספות ר' יהודה מפאריש'.

משפחתו

אבי רבי יהודה שירליאון היה רבי יצחק (תלמידו של ר"ת), בנו של רבי יהודה מפלייזא שהיה מבעלי התוספות, בנו של רבי יום טוב מפלייזא, בנם של ריב"ן ושל מרים בתו של רש"י. דודתו - אחות אביו רבי יצחק - הייתה נשואה לר"י הזקן, גדול חכמי צרפת בדורו.
חותנו היה רבי אברהם בן רבי יוסף בכור שור, מבעלי התוספות ומפרשני המקרא הבולטים בתקופתו.

רבותיו ותלמידיו

רבינו יהודה שירליאון היה תלמידו המובהק של דודו ר"י הזקן. יחד עמו למדו אצל ר"י חכמים רבים כמו רבי ברוך בן יצחק בעל התרומה, רבי שמשון בן אברהם משאנץ, רבי שמשון מקוצי, רבי אלחנן בנו של ר"י, ועוד; רבים מהם הקימו מרכזי תורה גדולים בצרפת לאחר פטירת ר"י רבם, וביניהם היה רבי יהודה שירליאון שייסד ישיבה חשובה בפריז.
תלמידיו היו מגדולי בעלי התוספות בתקופתם, ביניהם רבי יחיאל מפריז שלימים היה ליורשו בראשות ישיבת פריז, רבי משה מקוצי מחבר ספר מצוות גדול, ורבי יצחק בן משה מווינה מחבר הספר "אור זרוע".

חיבוריו

רבי יהודה שירליאון כתב קובצי תוספות רבים שהיו מבוססים על תוספותיו של רבו ר"י הזקן. תוספותיו עובדו על ידי תלמידיו, ומתורתו נשתייר הרבה בקובצי התוספות שלפנינו.
מחיבוריו המקוריים מצויים כיום תוספותיו למסכת מגילה שנדפסו בדפוסי התלמוד שלפנינו, וכן תוספותיו למסכת ברכות שנדפסו לראשונה על שם רבי יהודה החסיד, אך הוברר שאינם לו אלא לרבי יהודה שירליאון, חלק מתוספותיו למסכת שבת, חלק מתוספותיו למסכת עבודה זרה ו"תוספות ישנים" למסכת יומא, שנקראים על שמו ונכתבו על ידי תלמידו הסמ"ג.

מקרא

      - גיס
ניקטופוביה

ניקטופוביה (מיוונית: הלחם המילים ניקס - אלת הלילה במיתולוגיה היוונית ופוביה) היא פחד לא רציונלי מהחושך. פחד זה שונה משאר הפוביות, בכך שהסובל מניקטופוביה אינו פוחד ישירות מגורם הפוביה (במקרה זה, החושך). עם זאת, זהו אחד הפחדים הנפוצים ביותר, בעיקר בקרב ילדים, אך נפוץ במידה מסוימת גם בקרב מבוגרים. 
לא ידוע מהו מקור הפחד, ומשערים כי הוא שריד מתקופת הפרהיסטוריה בה החושך היווה חיסרון בהתמודדות נגד טורפים. תמיכה בסברה זו היא העובדה שהסובלים מניקטופוביה פוחדים שיצור (בעל חיים או אצל ילדים מפלצת) יתקוף אותם בחושך. פחד זה מתבטא בשני סוגי מצבים, בהם תסמיניו שונים: כאשר הסובל מהניקטופוביה נמצא לבדו במקום חשוך, הוא עלול לחוש הרגשת רתיעה גדולה, המלווה בהזעה, שיתוק, ובמקרים קיצוניים גם צעקות. כל צליל הנשמע מרחוק מפתיע ומרתיע. המצב השני, כאשר האדם הולך לישון במקום חשוך.

דרכי התמודדות

אחת מדרכי ההתמודדות הנפוצות ביותר היא שימוש במנורת לילה בעת השינה, כדי להעלים את החושך. עצות התמודדות לאדם החש לכוד בחושך הן עצימת עיניו, דבר המשמש להרגעות, והגדרת מצבו, על מנת לפוגג את הפחד האי רציונלי. מומלצת גם שריקה, המפוגגת את אשליית השקט, המשמש גם הוא גורם לפחד.
טמפר

ביוגרפיה

טמפר הוא ארנבון מצוי עם פרווה בצבע אפור ובטנו בלבן. הוא גר ביער יחד עם במבי וחברים כמו פרח הבואש, הינשוף ואחרים. עם גדילתם הופך טמפר לחברו הטוב ביותר של במבי וגורם לו להסתגל לחיי היער. 
מקור שמו של טמפר הוא ידוע על שם מנהגו בזמן שהולם ברגל האחורית השמאלית שלו. זוהי תכונה שחסרה מאוד לרוב הארנבים.
הכוחות המזוינים של פקיסטן

הכוחות המזוינים של פקיסטן (באורדו: پاکستان مُسَلّح افواج, בתעתיק: פקיסטן מוסאלה אפוואג', באנגלית: Pakistan Armed Forces) מהווים את הכח הצבאי הרשמי של פקיסטן. הוא השביעי בגודלו בעולם מבחינת כח אדם.
הכוחות המזוינים של פקיסטן מורכבים ממספר ענפים מרכזיים: הצבא, חיל הים, חיל האוויר, נחתים, ועוד.
מאז 1962 נוהלו קשרי צבא הדוקים עם סין. בין השאר פעלו יחדיו לפתוח ה JF-17, וה K-8. מאז 2013, סין היא הספקית הגדולה ביותר של ציוד צבאי לפקיסטן. שתי המדינות משתפות פעולה גם בתחום הגרעין וטכנולוגיות חלל והן מנהלות תרגילים משותפים דרך קבע.
לכחות המזוינים של פקיסטן גם קשר חזק עם ארצות הברית אשר נתנה לפקיסטן מעמד של חברה ללא זכות וטו בנאט"ו בשנת 2004.
אאורוס

אאורוס הוא מותג רכבי יוקרה רוסיים שנועד הן לשוק הפרטי והן לשירות המדינה. השם Aurus, מהווה הלחם למילה "זהב" (בלטינית: Aurum) והמילה "רוסיה" (בלטינית: Russia)‏.
על פיתוח מותג רכבי היוקרה עבדו מכון המחקר המדעי לרכבים ומנועים (НАМИ) וחברת Sollers‏ בתמיכת משרד המסחר והתעשייה של רוסיה.
מנהל מותג אאורוס הוא פרנץ גרהרד הילברט, ממנהלי חברת Sollers, שניהל בעבר גם את חברת דיימלר AG.

פיתוח

על פי תוכניות משרד התעשייה, תוכנן לפתח פלטפורמה שתהווה בסיס לייצור רכבי נוסעים דומים הן לשוק העסקי והן לשוק הפרטי. על פי התוכניות מפעל הקרונות של אורל היה אמור לייצר ג'יפים ורכבי שטח על בסיס הפרויקט. ב-13 בספטמבר 2013 הונפק צו ממשלתי המנחה את מכון המחקר המדעי לרכבים ומנועים לפתח ולייצר רכב שרד ממשלתי מתוצרת רוסיה, שבהמשך יועד גם לשוק הפרטי.
על הפרויקט הופקד מנהל העיצוב במכון, י. צ'רננקו, שהחל לעבד את הרכב בדמות רכבי ZIS-110, הסובייטים. בשיחה עם כתבי תקשורת, שר המסחר והתעשייה דניס מנטורוב הבהיר, שאב טיפוס ראשון של הרכב ייצא מפס הייצור כבר בינואר 2017, אך הרכב לא ייחשף לציבור עדיין. סדרת הרכבים שכוללת לימוזינה נשיאותית ורכבי אבטחה נמסרה לידי שירות האבטחה הפדרלי בסוף שנת 2017, אז שר המסחר והתעשייה הבטיח כי הרכב יוצג לציבור בטקס השבעת נשיא רוסיה בשנת 2018.
בקיץ 2017 המכון השהה את פיתוח רכבי השטח המבוססים על פלטפורמת הרכב בשל העדר משאבים והתמקד בפיתוח הלימוזינה ורכבי הליווי שלה. במשרד התעשייה דחו טענות לפיהן מימון הפרויקט הופסק ושבו והצהירו כי הרכב ייחשף בטקס ההשבעה במאי 2018. ביולי 2017 נשיא רוסיה ולדימיר פוטין ביצע נסיעת מבחן ברכב. דווח ששירות האבטחה הפדרלי יקבל 16 רכבי ליווי מדגם זה בשנת 2017. ב-20 בנובמבר 2017 הושלם ייצור 14 רכבים מדגם זה. אלה נמסרו לשירות האבטחה הפדרלי בדצמבר אותה שנה.
הרכב נבנה בתנאים של סודיות גמורה ודגמי הבכורה היו שמורים במוסכים סגורים של הפ.ס.או, עד חשיפתם לציבור במאי 2018. ב-7 במאי 2018 פוטין נסע לראשונה בפומבי בלימוזינה אאורוס סנאט, בטקס השבעתו לנשיאות. באותו היום, מנטורוב דיווח שייצור סדרתי של הרכב יעלה יותר מ-10 מיליון רובל (כ-160 אלף דולרים) ונחשפו גם דגמי האאורוס ארסנל.
על פי התוכניות דגמי הסנאט יוצעו למכירה במהלך שנת 2019 במחיר של 6—7 מיליון רובלים.
באפריל 2019 הוצג לציבור אב טיפוס של רכב הקרוסאובר אאורוס קומנדאנט.
במאי 2019 שר המסחר והתעשייה של רוסיה חשף כי תחת המותג מפותח גם אופנוע חשמלי, שייצורו נעשה בשיתוף פעולה עם מכון NAMI, רוסטכנולוגיות וחברת Sollers.
באוגוסט 2019 נחשף כי מסוק אנסאט מעוצב כחלק ממותגי אאורוס.
מקורמיק נגד הלורד אדבוקט

מקורמיק נגד הלורד אדבוקט הוא פסק דין שניתן בסקוטלנד בשנת 1953 בו נדונה שאלת זכותה של המלכה אליזבת השנייה להיקרא בשם זה מאחר שלא הייתה מלכה בשם "אליזבת" בסקוטלנד קודם למלכותה של אליזבת השנייה.

תיאור המקרה

התביעה הוגשה על ידי ג'ון מקורמיק, הרקטור של אוניברסיטת גלאזגו, נגד הממשלה הבריטית בטענה כי "אליזבת השנייה" לא יכולה להיקרא בשם זה בסקוטלנד, וכי מעשיה עומדים בניגוד לחוקי האיחוד של 1707, כיוון שאליזבת הראשונה הייתה מלכת אנגליה בלבד ולא מלכת סקוטלנד.
התביעה הוגשה לבית המשפט של קסציות ונדחתה על ידי הערכאה הראשונה. ערעור לאינר האוס שנדון בפני השופטים הלורד תומאס קופר, הלורד קלרמונט והלורד ראסל מקורמיק השאיר את ההחלטה של הערכאה הראשונה על כנה.
בית המשפט קבע כי מקורמיק לא יכל לתבוע את בית המלוכה הבריטי וכי חוקי האיחוד לא קובעים הנחיות בדבר מספור שמות המלכים. עוד קבע בית המשפט כי לא הוגשה באף בית משפט אנגלי תביעה הטוענת שחוק התארים המלכותיים משנת 1953 אשר נחקק על ידי הפרלמנט הבריטי סותר את חוקי האיחוד, וכי לתובעים אין זיקה אישית או עניין בתביעה, ומשכך אין להם זכות עמידה בפני בית המשפט.
בית המשפט קבע כי תוארה של אליזבת השנייה נכנס לתוקפו עוד קודם לחקיקת החוק האמור וכך התקבל בסקוטלנד בה אין חוק לעניין זה. בעוד שבאנגליה קיים העיקרון של ריבונות הפרלמנט - עיקרון שמקורו במשפט המקובל האנגלי, עיקרון זה לא קיים במשפט החוקתי הסקוטי. בעת איחוד הפרלמנטים בשנת 1707 שאב לתוכו הפרלמנט האנגלי את תכונות הפרלמנט הסקוטי, ומשכך שאב גם את "העדר הסמכות" לקבוע את שמו של המלך המולך בסקוטלנד.

השפעות פסק הדין

במסגרת פסק הדין קבע בית המשפט את הכלל לפיו תארם של מלכי אנגליה ימוספר לפי הגבוה מבין שני המספרים שהיו - כך לדוגמה על אף שלא היה מלך בשם הנרי בסקוטלנד, מאחר שמלך באנגליה הנרי השמיני המלך הבא בשם הנרי שימלוך יכונה "הנרי התשיעי" ואילו אף שהיה מלך בשם ג'יימס השני באנגליה, אשר מלך גם בסקוטלנד כג'יימס השביעי, הרי שהמלך הבא בשם ג'יימס יקרא, גם באנגליה "ג'יימס השמיני".
לפסק דין זה הייתה השפעה במהלך הדיונים שנערכו בבית הנבחרים הבריטי בשנת 1999 על הקמת הפרלמנט הסקוטי וסמכויות הפרלמנט הסקוטי.  סמכויות הפרלמנט הסקוטי שהיו קודם לאיחוד הפרלמנטים הושבו בחלקם לפרלמנט הבריטי, אולם במהלך הדיונים בשאלה של העברת סמכויות מהפרלמנט המאוחד לפרלמנט הסקוטי החדש נדונה שאלת היקף הסמכויות שיועברו לו (כך למשל, יכולה להתעורר שאלה האם בסמכות הפרלמנט הסקוטי לקבוע את תארו של המלך, בדומה לפרלמנט הבריטי - סמכות שלא הייתה לו קודם לכן, ואם אכן בידיו הסמכות, ייתכן מצב שכל פרלמנט יקבע תואר שונה למלך).
אמיר נחומי

קורות חייו

אמיר נחומי נולד ב-1945 בירושלים, בן להורים יוצאי רוסיה שעלו לארץ בעלייה השלישית. הוא החל מסלול בעתודה האקדמאית אך החליט לעזוב את הלימודים והתנדב לקורס טיס, ממנו הודח בשלב המכין. הוא עבר לסיירת שריון ושם השלים את שירות החובה. לאחר השירות למד כימיה ופיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. במלחמת ששת הימים לחם כשריונאי, ולאחריה ניסה להתקבל בשנית לקורס טיס. הוא נקלט ישירות לשלב הראשוני בקורס וסיים אותו בנובמבר 1968 כטייס קרב. הוא הוצב בטייסת אוראגנים והדריך בבית הספר לטיסה. ב-1971 עבר לטייסת 107, טייסת מטוסי F-4 פנטום.
בתחילת מלחמת יום הכיפורים (1973) הוביל נחומי את המבנה הישראלי בקרב האוויר הראשון במלחמת יום הכיפורים, בסמוך לבסיס חיל האוויר אופיר בשארם א-שייח' בדרום סיני. בקרב השתתפו שני מטוסי F-4 פנטום של חיל האוויר הישראלי, שהיו בכוננות יירוט והגנה רגילה, ומולם עשרים ושמונה מטוסי מיג 17 ומיג 21 מצריים שהיו בדרכם לתקוף מטרות של צה"ל באזור. בסיומו של הקרב, שנמשך כשש דקות, הופלו שבעה מטוסי מיג, מהם ארבעה על ידי נחומי. יתר מטוסי המיג נמלטו ומטוסי הפנטום נחתו בשלום. על פועלו בקרב זה קיבל נחומי את עיטור המופת. הוא הפיל שני מטוסים נוספים במהלך שירותו על מטוסי הפנטום.
נחומי שירת בתפקידי מטה בחיל, היה ראש מדור תקיפת טילים במחלקת מבצעים והיה שותף בצוות פיתוח מערכת לחיל האוויר בזכותה זכו בפרס ביטחון ישראל. בהמשך חזר לטייסת הפנטומים 107 כמפקדה.
ב-1980 עבר הסבה למטוסי F-16 פייטינג פלקון (שקיבלו בחיל האוויר את השם "נץ"), והתמנה למפקד טייסת "אבירי הצפון". במסגרת תפקיד זה השתתף בתקיפת הכור הגרעיני בעיראק ביוני 1981 כמוביל המבנה השני. ב-14 ביולי 1981 היה לטייס הראשון בעולם שביצע הפלת מטוס קרב עם מטוס F-16, כשהפיל מטוס מיג 21 סורי. ב-1982 הפיל במהלך קרבות אוויר שישה מטוסים נוספים. ב-1986 מונה למפקד בסיס רמת דוד ולאחר מכן המשיך לתפקיד ראש להק אוויר. במאי 1991 פיקד על החלק האווירי של מבצע שלמה להעלאת כ-14 אלף מיהודי אתיופיה לישראל. נחומי השתחרר בדרגת תת-אלוף ולאחר שחרורו המשיך לשרת במילואים כמדריך בבית הספר לטיסה. בשנת 2005  פרש מטיסה מבצעית בחיל.
לינה שביב

ד"ר לינה שְבִּיבּ (בערבית: لينا شبيب; נולדה ב-1962) היא פוליטיקאית ירדנית המכהנת כשרת התחבורה של ממלכת ירדן בממשלתו של עבדאללה אנסור.

ביוגרפיה

לינה שביב נולדה בשנת 1962 בירדן. היא למדה לימודי דוקטורט בהנדסה ובתכנון תחבורתי באוניברסיטת לונד שבשוודיה. היא שימשה כיועצת במספר חברות בינלאומיות לתחבורה ותכנון תחבורתי. בהמשך נכנסה לשירות הציבורי ועבדה במשרד לדיור, ובתפקידים בעיריית עמאן. היא שימשה כמרצה באוניברסיטת אל-אהליה  בעמאן בירת ירדן, בנושאי הנדסה תחבורתית ותכנון תחבורה עירונית.
ב-21 באוגוסט 2013, לאחר חילופי תפקידים בקבינט, מונתה שביב בידי ראש הממשלה עבדאללה אנסור לתפקיד שרת התחבורה של ירדן. היא אחת משתי שרות בממשלת ירדן הנוכחית.
בהיותה שרת התחבורה התנגדה לשדה תעופה חדש באילת.