טורהאן הדיג'ה סולטאן

שנותיה הראשונות

טורהאן הדיג'ה, אשר שמה המקורי אינו ידוע, כפי הנראה נולדה באזור סלאבי-מזרחי (רוסיה או אוקראינה). היא נחטפה ילדה במהלך פשיטת עבדים קרימאית, ונמכרה לעבדות באימפריה העות'מאנית. כשהיא הייתה בערך בת 12, היא נשלחה להרמון הסולטאן כשי מאת החאן של קרים עבור אמו של סולטאן אבראהים, קסם סולטאן.

יחסיה עם סולטאן אבראהים

קסם סולטאן נתנה את טורהאן הדיג'ה לבנה אבראהים, והיא ילדה את בנם, הסולטאן לעתיד מהמט הרביעי, ב-2 בינואר 1642, וכן בת, בייהאן סולטאן. טורהאן הדיג'ה הייתה אחת משמונה האסקי סולטנות של אבראהים, ולא הייתה באופן רשמי אשתו, אלה מספר ארבע בסדר הפילגשות-בנות הזוג בהרמון.

עלייתו של מהמט למלכות

ב-8 באוגוסט 1648, הודח אבראהים מכס המלוכה, וכעבור מספר ימים נרצח. יורשו, מהמט, היה עדיין ילד, וככזה, תפקיד ואלידה סולטאן היה צריך לעבור לטורהאן הדיג'ה. אך באמתלת גילה הצעיר וחוסר ניסיונה, נטלה על עצמה את התפקיד אמו של אבראהים, קסם סולטאן, ששירתה כוואלידה סולטאן בעת שלטונו של בנה.
אך טורהאן הדיג'ה סירבה לוותר על מעמדה, וערכה מאבק כוחות מול קסם סולטאן, בעזרתם של הקיזלאר אגא (הסריס הראשי), מפקד שומרי ההרמון ותפקיד בעל השפעה גדולה בארמון הסולטאן, וכן של הווזיר הגדול. בקסם סולטאן תמך חיל היניצ'רים, ועל אף שהחזקתה בתפקיד נתפש באופן נרחב כטוב לממשלה, הייתה הרבה טינה מהעם ביחס להשפעת היניצ'רים. קסם סולטאן תכננה להדיח את מהמט, ולהחליפו באחד מנכדיה האחרים - תוכנית שכפי הנראה נועדה בעיקר לסקל את מעמדה של טורהאן הדיג'ה. היא לא הצליחה. לא ידוע אם יש קשר בין הדברים, אך קסם סולטאן נרצחה כעבור שלוש שנים.

תפקידה כוואלידה ועוצרת

עם מותה של יריבתה, טורהאן הדיג'ה הייתה לוואלידה סולטאן, ולעוצרת בשם בנה מהמט. בתפקידה זה, היה לה כוח רב. היא ליוותה את בנה למפגשים חשובים, ואף הייתה מדברת בהם, אם כי מאחורי וילון. בנה אהב אותה מאוד וראה בה שותפה למלוכה, ונתן לה סמכויות רבות, עד להחשבתה כסולטאנית הרשמית של האימפריה. היא הייתה הוואלידה היחידה בהיסטוריה העות'מאנית לחלוק באופן שווה את ניהול האימפריה עם בנה, והחזיקה ביותר כוח אפילו מקסם סולטאן בזמנה בתפקיד. עם זאת, טורהאן נשענה מאוד על עצתם של חברי ממשל אחרים, ובמיוחד הווזיר הגדול.
שני נושאים הכתימו את תקופת עוצרותה: המלחמה עם הוונציאנים על האי כרתים, והמשבר הכלכלי שעריכת מלחמה זו גררה. שורה של וזירים גדולים חלשים לא סייעו לשיפור המצב. אך כשמונה בשנת 1656 וזיר גדול חדש בשם קפרילי מהמט פאשא, הוא הסכים לקבל על עצמו את התפקיד רק אם יקבל סמכויות רחבות יותר מקודמיו, וטורהאן הסכימה לכך. קפרילי ביצע רפורמות שהחזירו לצבא העות'מאני את עוצמתו.

המשך חייה

בהעבירה כוח כה גדול לווזיר הגדול, הגבילה טורהאן הדיג'ה בעצם את הסמכויות שלה עצמה. אך היא הקדישה בעקבות כך את כוחותיה לפרויקטים אחרים בהם היה בידה להשפיע, כגון יוזמות אדריכליות גדולות.
המיזם הגדול הראשון שלה, אולי בעקבות מלחמת הציים עם ונציה, היה בשנת 1658, בבניית שתי מצודות בפתח מיצרי הדרדנלים. המצודות, אחת בצד האסייתי ואחת בצד האירופי של המיצרים, קיימים עד היום. יוזמה זו מציבה את טורהאן הדיג'ה כשווה בין שווים עם מהמט הכובש וסולטאנים אחרים הידועים על ביצורים באזור.
אך ההצלחה הגדולה שלה הייתה בניית מסגד ואלידה סולטאן (מסגד יני) החדש באסטנבול. הבנייה החלה בסוף המאה הקודמת על ידי הוואלידה סאפיה סולטאן, ברובע של העיר בה חיו תושביה הלא-מוסלמים. היא חשבה שבכך תסייע באסלאמיזציה של האזור. השטח עליו נבנה המסגד הופקע מידי תושבים לא-מוסלמים. אך הבנייה פסקה כשנפטר ב-1603 בנה של סאפיה סולטאן, מהמט השלישי, והיא כבר לא הייתה ואלידה. כמעט 60 שנים מאוחר יותר, טורהאן הדיג'ה החליטה לסיים את הפרויקט, אחרי שהרובע נהרס בשריפה הגדולה של 1660. היא סיימה את הבנייה ב-1665. בסיום הפרויקט, נבנו במתחם, בנוסף למסגד, גם בית ספר, מזרקות ציבוריות, שוק, ומאוזוליאום. היה זה המסגד האימפריאלי הראשון שנבנה על ידי אישה.
טורהאן הדיג'ה נפטרה בשנת 1683, ונקברה במאוזוליאום במסגד יני; לצדה קבורים בנה וצאצאיה שאחריו. היא הייתה האישה האחרונה להחזיק בכוח כה רב באימפריה, ולשמש כעוצרת ליורש.