google/wiki40b huggingface dataset:
יחסי החוץ של טנזניה

יחסי החוץ של טנזניה הם יחסי החוץ של הרפובליקה המאוחדת של טנזניה.
הנשיא של הראשון טנזניה, ג'וליוס נייררה, היה גם ממייסדי ארגון המדינות הבלתי-מזדהות. במהלך המלחמה הקרה טנזניה שיחקה תפקיד חשוב בארגונים אזוריים ובינלאומיים, כמו המדינות הבלתי-מזדהות, ארגון מדינות החזית, G77, ארגון אחדות אפריקה (OAU) (כעת האיחוד האפריקאי). כאחד מהמדינאים האפריקאים המשפיעים ביותר, נייררה היה פעיל בחלק רב מארגונים אלו, וכיהן כיו"ר ארגון אחדות אפריקה (1984–1985) ויו"ר שש מדינות בארגון מדינות החזית שפעלו לביטול האפרטהייד בדרום אפריקה. נייררה היה גם מעורב במשא ומתן לשלום בבורונדי עד מותו ב-14 באוקטובר 1999.
טנזניה היא בעלת יחסים טובים עם המדינות השכנות לה והיא שותפה פעילה במאמצים לפתרון סכסוכים בדרכי שלום. טנזניה עוזרת ליזום שיחות בנושא השלום לסיום הסכסוך בבורונדי ותומכת בהסכם לוסקה בנוגע לסכסוך ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו. במרץ 1996, טנזניה, אוגנדה וקניה חידשו את הדיון על שיתוף פעולה כלכלי ואזורי. שיחות אלה הגיעו לשיאן עם החתימה על הסכם שיתוף הפעולה המזרח אפריקאי בספטמבר 1999, אשר נועד להוביל לאינטגרציה כלכלית באמצעות פיתוח של מזרח אפריקה. טנזניה היא המדינה היחידה במזרח אפריקה אשר גם חברה בקהילה לפיתוח דרום אפריקה (SADC).
לאורך ההיסטוריה, טנזניה קלטה פליטים רבים ממדינות שכנות, כולל מוזמביק, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, בורונדי ורואנדה. קליטה זו נעשתה בדרך כלל בשיתוף עם נציבות האו"ם לפליטים.

חברות בארגונים בינלאומיים

טנזניה חברה בארגונים בינלאומיים רבים, ביניהם: האיחוד האפריקאי, חבר העמים הבריטי, הקהילייה המזרח-אפריקנית, הנציבות הכלכלית של האומות המאוחדות לאפריקה, ארגון המזון והחקלאות, G77, הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית, הארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית, בית הדין הפלילי הבינלאומי, הצלב האדום, הקרן הבינלאומית לפיתוח חקלאי, ארגון העבודה הבינלאומי, קרן המטבע הבינלאומית, ארגון הימאות הבינלאומי, אינמרסט, אינטרפול, הוועד האולימפי הבינלאומי, ארגון ההגירה הבינלאומי, ארגון התקינה הבינלאומי, איגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי, המדינות הבלתי-מזדהות, ארגון אחדות אפריקה, הארגון למניעת הפצת נשק כימי, האומות המאוחדות, ועידת האו"ם לסחר ופיתוח, אונסק"ו, נציבות האו"ם לפליטים, איגוד הדואר העולמי, ארגון הבריאות העולמי, הארגון העולמי לקניין רוחני, הארגון המטאורולוגי העולמי, ארגון התיירות העולמי, ארגון הסחר העולמי ועוד.
יחסי הממלכה המאוחדת–סלובניה

היסטוריה

בריטניה הכירה בסלובניה לאחר הכרזת עצמאותה בשנת 1991, ועד מהרה כוננה עמה יחסים דיפלומטיים. ב-29 באפריל 1992 פתחה סלובניה שגרירות בלונדון, וב-25 באוגוסט באותה שנה, פתחה בריטניה שגרירות בליובליאנה. כיום, שתי המדינות הן חברות מלאות באיחוד האירופי ובנאט"ו, והן משתפות פעולה במגוון תחומים.

נציגויות דיפלומטיות

סלובניה מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון וקונסוליות באדינבורו ובבלפסט. מאידך, בריטניה מחזיקה בסלובניה שגרירות בליובליאנה בלבד.
ספון (קומיקס)

עלילה

לאחר מותו ועסקתו עם מלבולג'יה, אל סימונס חוזר לעולם החיים כאשר גופו מעוות ללא הכר וברשותו כוחות הנקרופלסמה האפלים של השאול. הוא מגלה כי חמש שנים עברו מאז מותו, ואשתו לשעבר כעת נשואה לחברו הטוב ביותר. כאשר הוא מסתתר בסמטאות האפלות המרכיבות את "עיר העכברושים" (Rat City), הוא מתכנן את נקמתו בג'ייסון ווין אשר גרם למותו, אך עד מהרה הוא מגלה כי זו לא החזית היחידה בה הוא צריך להלחם, אלא כי עליו להלחם גם בכוחות השאול שנשלחו בידי מלבולג'יה ולשבור את שליטתו של מלבולג'יה עליו. הוא מוצא מקלט באיש זקן בשם קוליוסטרו, שנראה בהתחלה כחסר בית נוסף בקרב בני האדם שמאכלסים את "עיר העכברושים", אך מתגלה כחייל שאול כמוהו, שעוזר לסימונס לשמור על שארית אנושיותו.
בהמשך הדרך, ספון מוצא עצמו נלחם גם נגד כנופיות רחוב ובפשע המאורגן המאיימים על שלוות "עיר העכברושים", ובנוסף נאלץ להתגונן אל מול כוחות הגיהנום המאיימים לחסלו אם לא יעשה כמצוותם, ביניהם "ליצן", מלבולג'יה עצמו, מלך השאול האימתני אוריזן (שם שנלקח מעבודתו של המשורר ויליאם בלייק), המלאך הסורר מאמון, וכוחות גן-עדן כחיילי "הגואל", אנג'לה, וזרה.
ספון גילה כי עלייתו לכוח של אוריזן תוכננה בידי מלבולג'יה, כחלק מתוכנית גדולה יותר להשתלט על ממלכות הגיהנום. בעזרתה של אנג'לה, ספון חוזר לגיהנום ומביס את מלבולג'יה. מאמון הרשע מציע לו את כתר ממלכת הגיהנום ואפשרות כניסה לגן-עדן, אך הוא מסרב. לאחר שספון מציע לקוליוסטרו אפשרות לקבל על עצמו את כס מלכות הגיהנום כדי להפוך את ממלכת הרוע לאוטופיה ומקור הטוב שיכה בצער שאופף את ממלכת הארץ, קוליוסטרו בוגד בו ברגע של חולשה ולוקח את הכתר לעצמו. מאמון, מצידו, זומם להשתלט על כוחותיו הנקרופלסמיים של ספון, ולאור מלחמת אחרית הימים הממשמשת ובאה בין הגיהנום לגן עדן, מתגלה מזימה שנועדה להשתמש בבני האדם כדי להוליד את אלוהים והשטן בדמות אדם, פשוטו כמשמעו.

כוחות

לספון מוענקים כוחות נקרופלסמיים מממלכת הגיהנום, כאלה שמאפשרים לו יכולות על-טבעיות וריפוי עצמי. בנוסף, חליפתו היא מעטה קשיח וסימביוטי אשר מעניקה לו כושר סיבולת גבוהה ומשנה את צורתו לכדי יצירת כלי נשק כמו שלשלאות ודורבנים, בנוסף לגלימה המעניקה לו יכולת תעופה. לאחר פגישה ראשונה עם "הגואל", ספון נהפך לחזק יותר, כאשר חליפתו מעניקה לו כוחות גדולים יותר. כאשר הוא נתקל באוריזון, מלך השאול הבלתי מנוצח (Spawn #95) הוא כמעט מאבד את צלם אנושיותו, עד שכוח מסתורי חדש מעניק לו כוחות בלתי ישוערים שעוזרים לו לכלוא את אוריזן במעמקי האדמה, ומאוחר יותר אף מאחד את חליפתו של ספון בגופו הנקרופלסמי. בעקבות זאת, ספון מגלה שגופו מאכלס בתוכו אלפי נשמות בני אדם, כשכל אחד יכול לשמש כחייל השאול.
בשלב מסוים נוספים לספון כוחות אמפתיה שמאפשרים לו לחוש בכאב וסבל בעולם, ולאחר מאורעות אחרית הימים ואכילת הפרי האסור מעץ החיים (Spawn #161), ניתנים לו כוחות זמניים כמעט-אלוהיים שעוזרים לו ללכוד את יתר חיילי השאול ולהוות כוח שקול כנגד כוחות גן עדן וגיהנום.
ספון יכול להיהרג רק אם נערף ראשו בידי נשק מממלכת גן-עדן.
M2

היסטוריה

הצביר התגלה בשנת 1746 על ידי האסטרונום הצרפתי ממוצא איטלקי ג'ובאני דומניקו מראלדי, שגילה גם את הצביר M15, במהלך תצפיות שערך בכוכב שביט יחד עם ז'אק קאסיני (בנו של ג'ובאני דומניקו קאסיני). מראלדי תיאר את שני הצבירים כ"כוכבים ערפיליים", אך לא זיהה שמדובר בצבירים של כוכבים. בשנת 1760 התגלה הצביר על ידי שארל מסיה, שגם כן לא הבחין בכוכבי הצביר וסיווג אותו בקטלוג מסיה כערפילית. רק בשנת 1783 זיהה האסטרונום ויליאם הרשל שמדובר למעשה בצביר המורכב מכוכבים רבים.
הצביר ניתן לצפייה בעין רק בחשיכה מוחלטת ובתנאי תצפית מיטביים, כ-5 מעלות מצפון לכוכב β בדלי. במשקפת או בטלסקופ חובבים ניתן להבחין שמדובר בגרם שמיים שאינו כוכב ורק בטלסקופ מקצועי ניתן להבחין בכוכבי הצביר, שהבהירים ביותר מביניהם הם בעלי דרגת בהירות 13.1.

מאפייני הצביר

M2 הוא אחד הצבירים הגדולים ביותר שמוכרים כיום - קוטרו כ-175 שנות אור, כך שלמרות מרחקו הגדול - כ-37,500 שנות אור גודלו הזוויתי הוא כ-16 דקות קשת - כרבע מעלה. צורתו אליפטית והוא צפוף למדי - חצי ממסתו מרוכזת ברדיוס של כ-10 שנות אור בלבד. מבין 150,000 הכוכבים שבו זוהו 21 כוכבים משתנים. הכוכבים הבהירים ביותר שבו הם ענקים אדומים וצהובים. הספקטרום הכולל של אור הצביר מתאים לסוג ספקטרלי F4. גילו של הצביר מוערך בכ-13 מיליארדי שנים, כך שזהו אחד הצבירים ה"זקנים" בגלקסיית שביל החלב.
ישראל רול (ארכאולוג)

ביוגרפיה


רול היה בוגר החוג לארכאולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. עבודת הדוקטורט שלו מאוניברסיטת הסורבון בפריז, היא על פולחן מיתרה.
בשנים 1977–2006 עמד רול בראש משלחת החפירות הארכאולוגיות בארסוף (הרצליה). באותן שנים הועסק כמרצה לארכאולוגיה באוניברסיטת תל אביב. לאחר שפרש מעבודתו כמרצה עסק בפרסום העונות האחרונות של אפולוניה–ארסוף. חיבר מאמרים רבים וכמה ספרים.

הדרכים הרומיות ביהודה

זוהי עבודת סקר בשני כרכים שרול תיעד, ניתח ופרסם בהוצאה הגאוגרפית ב.א.ר. באוקספורד ביחד עם בנימין איזק. בכרך השני הצטרף אליהם משה  פישר. הכרך הראשון (Roman Roads in Judaea, I, The Scythopolis-Legio Road) מתאר את הדרכים מבית שאן ובכרך השני (Roman Roads in Judaea, ii, The Jaffa - Jerusalem Roads) מתארים פישר איזק ורול את הנסיעות מיפו לירושלים בכל התקופות. בספרים מופיע תיאור מפורט של כל האתרים לאורך הדרכים וגם דיווח של מקורות עתיקים ומאוחרים יותר ופרסום כתובות. עתיד לצאת לאור כרך שלישי של עבודת הסקר.
בית הספר הגבוה למוזיקה ע"ש הנס אייזלר

בית הספר הגבוה (Hochschule)

בית הספר הגבוה מורכב מארבע מחלקות וארבעה מכונים. הוא מציע תוכניות בכלי מיתר, פסנתר, כלי נשיפה מעץ, אקורדיון, גיטרה, נבל, תופים, טימפני, הלחנה, ניצוח, קורפיטיציה, הרמוניה וקונטרפונקט, ג'אז, תיאטרון מוזיקה ובימוי אופרה. 
מכון קורט-זינגר, שנוסד בשנת 2002, מתמחה במחקר בנושא בריאות נגנים. מאז 2003 עוסק המכון למוזיקה חדשה במוזיקה עכשווית. עם ייסוד מכון הג'אז של ברלין בשנת 2005, הגיע הקונסרבטוריון לרמה בינלאומית בלימודי ג'אז; בין אנשי הסגל דייוויד פרידמן, ג'ון הולנבק, ג'ודי נימאק וג'יגס ויגהאם. 
מדי שנה מתקיימים בבית הספר למעלה מ-400 אירועים - קונצרטים, הפקות אופרה, רסיטלים כיתתיים וקונצרטי מבחן. בית הספר עובד בשיתוף פעולה עם הקונצרטהאוס ברלין ועם קרן הפילהרמונית של ברלין. בשני האולמות האלה מתקיימים קונצרטים של התזמורת, המקהלה וסגל המורים.

היסטוריה

אחרי ייסוד גרמניה המזרחית (DDR), נמצאו כל בתי הספר למוזיקה והקולג' היחיד למוזיקה במערב ברלין. משום כך החליט משרד החינוך של מזרח גרמניה לייסד קולג' למוזיקה בחלקה המזרחי של העיר. ב-1 באוקטובר 1950 נוסד בית הספר הגרמני הגבוה למוזיקה. מנהלו הראשון היה פרופסור גיאורג קנופלר. בסגל הוראה היו רודולף וגנר-רגני והנס אייזלר (הלחנה), הלמוט קוך (ניצוח), הלמה פרכטר, ארנטו שלנברג (קול), קרל אדולף מרטינסה, גרטה הרוויג (פסנתר), גוסטב האוומן, וילהלם מרטנס (כינור), ברנהרד גינתנר (צ'לו), ורנר בוכהולץ (ויולה) ואיוואלד קוך (קלרנית). 
מאז 1964 קרוי הקונסרבטוריון "בית הספר הגבוה למוזיקה 'הנס אייזלר' ברלין". 
בשנת 1950 נוסד בית ספר מיוחד למוזיקה. הקונסרבטוריון יצר שותפות עם בית הספר ע"ש קרל פיליפ עמנואל באך.
בשנת 1953 נפתחה תוכנית של בימוי אופרה ותיאטרון מוזיקה, לאחר ששני סטודנטים הביעו עניין בתחום זה. הלימודים במקצוע הבימוי לתיאטרון מוזיקה הם לתואר ראשון ואילו בימוי אופרה לומדים לתואר מוסמך.
לאחר איחוד גרמניה העבירה מדינת ברלין את הקונסרבטוריון לניהולה. כיום נמצא המוסד בשטח השיפוט של מחלקת המדע, המחקר והאמנויות של הסנאט הגרמני.
חפה

בצמח, חָפֶה (ברבים: חָפִים) הוא עלה מתמחה (שעבר התאמה), ובפרט כזה הקשור במבני הרבייה כגון פרח, שִׁזְרַת תפרחת או קשקש אצטרובל. על פי רוב, חפים נבדלים מן העלים ה"רגילים" של הצמח – שונים בגודלם, בצבעם, בצורתם או במרקמם.
CSI: מיאמי

עלילה

הסדרה עוסקת במחלקת הזיהוי הפלילי של משטרת מיאמי שבמדינת פלורידה, ארצות הברית, העוסקת בפענוח מקרי רצח בלבד. בכל פרק מנסים גיבורי הסדרה לפענח מקרה רצח אחד או כמה, שלעיתים יש ביניהם קשר. לרוב מסתיים פענוח המקרים בתוך אותו הפרק, אך לעיתים מתמשך הפענוח על פני מספר פרקים.
בכל פרק הצוות אוסף ראיות בזירת הרצח, מדבר עם עדי ראיה ומביא את הראיות למעבדה. לאחר איסוף הראיות עוסק הצוות בפענוחן בעזרת אמצעים מדעיים כגון זיהוי טביעות אצבעות, זיהוי ממצאי DNA והתאמתם למאגר, קביעת סיבת המוות ומציאת ראיות על גופו של הקרבן על ידי רפואה משפטית וחקירת חשודים שנמצאו על-פי הראיות.
במרכז הסדרה עומד מנהל המחלקה - המפקח הוריישיו קיין, אדם אוהב צדק ושקול. בנוסף לעלילה הראשית של הסדרה, מלווה הסדרה בעלילה משנית העוסקת בחייהן הפרטיים של הדמויות. כך, לדוגמה, ליוותה העלילה את פרשת האהבה של המפקח קיין עם אחותו של חוקר זירת הפשע (שהפך בעונה השמינית לחוקר במשרד התובע הממשלתי) אריק דלקו, ומאוחר יותר את חיי הנישואים של סגניתו של קיין, קאלי דוקיין, לבין דלקו. 
המחלקה הוקמה כאשר הורשיו ("אייץ'") פענח ב-1997 רצח של אישה שנרצחה על ידי הגנן שלה. למרות שגם המפקח הקודם לפני הורשיו וגם שותפו של הורשיו - סאלי (שבמהלך הסדרה מופיע מספר פעמים כשוטר מושחת, המטה חקירות לטובתו האישית) בטוחים שהרוצח הוא בעלה של הקורבן, הורשיו מצליח לפענח את הרצח באמצעות שימוש בכלים מדעיים ובעזרת חברי הצוות הנוכחיים. הורשיו מקבל קידום ומקים את היחידה.
במהלך העונות התרחשו מספר שינויים בצוות הסדרה. כך, למשל, במהלך העונה השמינית הוחלף חוקר מקרי המוות עקב מותו של החוקר הקודם.
קאזי ראסל

קריירת מכללות

ראסל נולד בשיקגו שבאילינוי, ובשנת 1962 החל ללמוד באוניברסיטת מישיגן. בשתי עונותיו הראשונות בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, 1964 ו-1965, הוביל אותה לשלב הפיינל פור של טורניר אליפות המכללות, עם ממוצעים של 24.8 ו-25.7 נקודות למשחק, בהתאמה. בעונת 1964 הפסידה מישיגן במשחק חצי הגמר מול אוניברסיטת דיוק, בה שיחק ג'ף מאלינס, בתוצאה 80–91, ובעונת 1965 הפסידה הקבוצה במשחק הגמר מול UCLA, אותה הוביל גייל גודריץ', בתוצאה זהה. בעונת 1966 קלע ראסל 30.8 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר ל"שחקן העונה של ליגת המכללות" מטעם "איגוד הכתבים", ה-"Associated Press" ו-"Sporting News".
בשנת 2011 הוצג ראסל בהיכל התהילה של כדורסל המכללות.

קריירת משחק

בדראפט ה-NBA‏ 1966 נלקח ראסל בבחירה הראשונה, על ידי ניו יורק ניקס. ב-5 עונותיו עם הניקס קלע 13.3 נקודות בממוצע למשחק, וסייע לקבוצה לזכות באליפות ה-NBA הראשונה בתולדותיה בעונת 1969/1970, כמחליפם מהספסל של דיק בארנט וביל בראדלי.
לקראת עונת 1971/1972 הועבר ראסל בטרייד לגולדן סטייט ווריורס, בתמורה לג'רי לוקאס. בעונתו הראשונה עם הווריורס קלע שיא קריירה של 21.4 נקודות למשחק, ונבחר להשתתף במשחק האולסטאר בפעם היחידה בקריירה. בשתי העונות הבאות המשיך להציג יכולת גבוהה לצד ריק בארי, ג'ף מאלינס ונייט ת'ורמונד בגולדן סטייט, עם ממוצע של כ-18.1 נקודות למשחק.
בקיץ 1974 חתם על חוזה בלוס אנג'לס לייקרס. באותה עונה החמיצו הלייקרס את שלב הפלייאוף בפעם השנייה בלבד בתולדות המועדון, ולראשונה מזה 17 שנים. בעונת 1977/1978 שיחק עבור שיקגו בולס, ובסיומה עזב את ליגת ה-NBA.
בשנת 1978 חתם על חוזה בקבוצת "גרייט פולס סקיי" מליגת "איגוד הכדורסל המערבי" (WBA), ובעונת 1980/1981 שיחק עבור "פילדלפיה קינגס" מליגת ה-CBA, בטרם פרש ממשחק.

קריירת אימון

בשנת 1981 החל ראסל לאמן את קבוצת "לנקסטר לייטנינג" מליגת ה-CBA, והוביל אותה לזכייה באליפות הליגה בעונתו הראשונה. בשנים הבאות אימן ב-CBA גם את קבוצות "ויומינג ויילדקטרס", "גרנד ראפידס הופס" ו"קולומבוס הורייזון". בעונות 1989 ו-1990 שימש כעוזר מאמן באטלנטה הוקס, תחת המאמן מייק פראטלו.
טכנוקרטיה

טכנוקרטיה (על בסיס היוונית: τέχνη (טכנה) - כשרון, יכולת κράτος (קרטוס) - כח, שלטון) היא סגנון שלטוני המבוסס על מומחים המתמנים או נבחרים על סמך יכולותיהם המקצועיות ולא על ידי נבחרי-ציבור על בסיס פולטי-מפלגתי. מנהיגותם של הטכנוקרטים (מחליטי ההחלטות) מבוססת על הצטיינותם המקצועית, הניסיון והידע שלהם (בדומה למריטוקרטיה) ולא על יכולות נאום, ניסוח חזון אידאולוגי כולל או עשייה פוליטית, הנתפסות, על ידי תומכי הטכנוקרטיה, כפופוליזם או תככנות. תומכי השיטה רואים בה תריס כנגד שחיתות שלטונית בעוד מתנגדיה סבורים שלא ניתן לקיים מדיניות עקבית ללא אידאולוגיה. המונח "טכנוקרט" מתייחס לפקיד-מומחה שפעילותו מותווית אך ורק משיקולים מקצועיים-טכניים ("צרים" בפי המתנגדים/ "ענייניים" בפי המצדדים) ללא שיקולים חברתיים, פוליטיים ואידאולוגיים ("רחבים"/ "זרים").

היסטוריה של הרעיון

לדברי אפלטון בדיאלוג "המדינה", יש להותיר את הממשל בידיהם של הפילוסופים, הצודקים ביותר ולכן הנתונים פחות מכל להשחתה. בעיר האידיאלית מושלים מלכים-פילוסופים; אנשים חסרי נטייה-עצמית שאינם מושלים עבור טובתם האישית אלא לטובת המדינה-העיר (הפוליס).
ההוגה הצרפתי בן ראשית המאה ה-19, קלוד-אנרי דה סן-סימון דגל ברעיון שמנהיגי החברה צריכים להיות "מעמד התעשיינים" - הבנקאים, המדענים, הפועלים ובעלי המפעלים - ולא האצולה. לשיטתו קרא "מונרכיה מדעית", שאמורה להיות, לפחות באופן זמני, דיקטטורה, עד לחינוך החברה ל"דת ניוטון". הוא לא השתמש במונח "טכנוקרטיה".
את המונח עצמו טבע ב-1919 המהנדס ויליאם הנרי סמית (William Henry Smyth) בהצעתו לכינון "שלטון הטכנאים". בשנת 1921 חיבר טרסטיין וובלין (Thorstein Veblen) את ספרו: The Engineers and the Price System, הניסוח העקבי הראשון של הרעיון. בעת המשבר הכלכלי של 1929 הפכה הטכנוקרטיה לתנועה פופולרית, והוצגה כחסם בפני השחיתות השלטונית שדירדרה את מצבה של ארצות הברית והעולם כולו. בשנות הששים טענו חוקרים צרפתים כגון ז'אן מיינו (Jean Meynaud) כי "השלטון האמיתי" עבר מן הנציגים הנבחרים לידי המומחים הטכנאים וכי עתה מתחיל "סוג חדש של שלטון שאין הוא לא דמוקרטיה ולא בירוקרטיה אלא טכנוקרטיה". שלטונם של הטכנוקרטים מזוהה עם עלית מעמדו של התכנון הכלכלי, החשיבה האסטרטגית-תועלתנית בסוגיות מדיניות (בניגוד לחשיבה אידאולוגית ביסודה) והתפשטות המדעים והמחקר.
ארגון הצופים הערביים

פעילות הארגון

כמו כל ארגון צופים בישראל, מתקיימות פעילויות בשבטי צופים פעמיים בשבוע, כאשר חברי השכבה הבוגרת בגילאי 16 ומעלה מדריכים את חניכי השכבות הצעירות. בנוסף לכך מתקיימים ימי עיון, סמינרים ועוד.
הארגון לוקח חלק בפעילות התאחדות הצופים והצופות בישראל וביניהם קורס תג היער וקורס תג הצופיות.

שייכות לארגון העולמי

כחלק מהיותו שייך להתאחדות הצופים והצופות בישראל, הארגון שייך למעשה לאזור צופי אירופה. למרות זאת, בזכות האחוז הגבוה של חניכי צופים מוסלמים הנמצאים בארגון, ישנם קשרים רבים לאזור צופי מדינות ערב ומדי פעם חניכי הארגון מוזמנים לכנסים ולאירועים במדינות ערב, כנציגי מדינת ישראל.

שבטי הארגון

הארגון פעיל כיום בחמישה מחוזות והחלוקה למחוזות היא על-פי מחוזות משרד החינוך.
כדורשת

כַּדוּרֶשֶת הוא משחק כדור קבוצתי בעל מאפיינים הדומים לכדורעף.

תיאור המשחק

למשחק הכדורשת מאפיינים הדומים למשחק הכדורעף כאשר ההבדל העיקרי הוא שבמקום להדוף את הכדור במכות עילית ותחתית, תופסים את הכדור בידיים לפרק זמן של עד שנייה אחת.
המטרה במשחק היא לגרום לכדור לפגוע במגרש הקבוצה היריבה, תוך העברתו מעבר לרשת. רוב הליגות בישראל משחקות לפי החוקה הרשמית של איגוד הכדורשת הישראלי.

היסטוריה

מוצאו של משחק הכדורשת מיוחס למשחק Newcomb ball שהומצא בשנת 1895 על ידי קלרה גרגורי בר (Clara Gregory Baer) חלוצה בתחום החינוך הגופני באוניברסיטת ניוקומב בלואיזיאנה, ארצות הברית.
צורה פשוטה של המשחק קיימת בבתי ספר בישראל ומכונה "כדור מעבר לרשת" או "כדור-רשת", שם משחקים את המשחק בכיתות הנמוכות וכהכנה לכדורעף.
שמו באנגלית הוא Catchball ולא Netball שעל אף השם הדומה, במשחק נטבול מתבססים על הכדורסל ולא הכדורעף (יש סל לקלוע אליו ולא רשת שמפרידה בין הקבוצות).

שדה המשחק

המשחק מתבצע על מגרש בגודל של מגרש כדורעף (9 מטרים רוחב ו-18 מטרים אורך) עם רשת באמצע בגובה 2.24(גובה הרשת לנערות הוא 2 מטר). בישראל גובה הרשת 2.24מטר. מגרש כל קבוצה מחולק בקו לחלק קדמי ואחורי. בכל קבוצה 6 שחקנים המסודרים 3 בקו קדמי ו-3 בקו אחורי. העמדות על המגרש ממוספרות מ-1 עד 6. עמדה מספר 1 נמצאת בצד הימני של הקו האחורי ועמדות הבאות אחריה מסודרות נגד כיוון השעון.

ייחוד המשחק בקרב נשים

משחק הכדורשת הפך לפופולרי ביותר בקרב נשים בזכות מאפייניו הידידותיים המאפשרים לכל אישה בכל גיל ובכל כושר גופני באופן פשוט יחסית ללמוד את המשחק ולהצליח בו. בשביל לשחק נדרשות מיומנויות בסיסיות של תפיסה וזריקה. אופי המשחק קבוצתי והחלק החברתי והקבוצתי הוא מרכיב חשוב ובלתי נפרד מההנאה מספורט זה.
לואיק ללום

ביוגרפיה

ללום נולד וגדל בצרפת ועלה לישראל על מנת לשרת בצה"ל. לאחר שהשתחרר הוא חזר להתאמן בטאקוונדו. לואיק הוא אב לשישה ילדים והוא אחיה של אליה ללום, לוחמת טאקוונדו גם כן.
ללום השתתף באליפות אירופה בשנת 1998 שנערכה באיינדהובן שבהולנד וזכה במדליית ארד בקטגוריית המשקל עד 72 ק"ג. בקרב הראשון הוא ניצח בתוצאה 1:0 את קית' מרטין האירי, בשמינית הגמר הוא ניצח בתוצאה 1:0 את זולטן קאשה ההונגרי וברבע הגמר הוא שוב ניצח בתוצאה 1:0 את ניל האלימונד הבריטי. בחצי הגמר הוא הפסיד לזוראן קרנקינוביץ' הסרבי.
ללום נמנה בסגל האולימפי הישראלי לקראת אולימפיאדת סידני בשנת 2000 אך החליט שלא להשתתף באולימפיאדה מאחר שהתחרות שלו הייתה אמורה להיערך בשבת של ראש השנה.
במהלך הקריירה ללום זכה שש פעמים באליפות ישראל בטאקוונדו. לאחר פרישתו ללום הפך לאיש עסקים ובין היתר גם כיהן כיו"ר התאחדות האיגרוף התאילנדי בישראל.
ניו סאות' ויילס

היסטוריה

התושבים המקוריים של ניו סאות' ויילס היו שבטים אבוריג'ינים אשר הגיעו לאזור לפני כ-40,000 עד 60,000 שנה. לפני ההתיישבות האירופית היו כ-250,000 אבוריג'ינים באזור. האזור נחשף לראשונה למערב על ידי ג'יימס קוק בשנת 1770. הוא קרה למקום "ניו ווילס" על שם הארץ ויילס. בהמשך השם תוקן ל"ניו סאות' ויילס".
בשנים 1788–1792 הוקם היישוב המערבי הראשון. האזור פותח מאוד בתחילת המאה ה-19. בשנת 1839 צ'ארלס דרווין ביקר באזור. באמצע המאה שטחי אוסטרליה חולקו לטריטוריות שונות. הקולוניה הנוכחית של ניו סאות' ויילס הוקמה בשנת 1855. כ-15 שנה קודם לכן, בשנת 1840, הופרדה ניו זילנד מהטריטוריה על ידי ויליאם הובסון כתוצאה מהסכם ואיטנגי.
לקראת סוף המאה החלה להיווצר התנועה לאיחוד אוסטרליה, דבר שגרם למחלוקות רבות בתוך המדינה לגבי היותה מדינת סחר חופשי, ולגבי גבולותיה עם המדינה השכנה ויקטוריה.
בשנים שלאחר מלחמת העולם הראשונה הכלכלה המקומית שגשגה, בעיקר לטובתם של החקלאים. בשנת 1919 הוקמה במדינה המפלגה הלאומית של אוסטרליה על ידי המקומי ארל פייג'. המשבר הכלכלי העולמי שאירע בשנת 1929 גרם לסכסוכים פוליטיים ומעמדיים בניו סאות' ויילס. האבטלה ההמונית ועליית המחירים גרמו למשברים רבים בחקלאות הכפרית ובסחר בערים. משברים אלו גרמו לעלייתה של ממשלת לייבור מקומית בנובמבר 1930. כשנה וחצי לאחר מכן הוקמה ממשלה שמרנית.
בעשורים שלאחר מכן שלטה שוב מפלגת הלייבור, שלקראת סוף שלטונה (1965) בנתה את בית האופרה של סידני, בנייה שהובילה למשבר פוליטי ולנפילת הממשלה והחלפתה על ידי המפלגה הליברלית. מפלגה זו שלטה במדינה כ-11 שנה. בשנים 1976–1988 הלייבור שלטו שוב בניו סאות' ויילס.

כלכלה

התוצר הגולמי של ניו סאות' ויילס הוא 265,966,000,000 דולרים אוסטרליים, שהם תוצר לנפש של 39,950 דולרים אוסטרליים, שיעור ייצור הנמוך במעט משיעור הייצור של הגדולות שבמדינות האיחוד האירופי.

דמוגרפיה

62.9% מאוכלוסיית המדינה מתגוררת במטרופולין של סידני. מטרופולין מרכזית נוספת ושנייה בגודלה היא ניוקאסל.
יוסף חמיץ

רבי יוסף חמיץ (Camis; בכתבי מקובלי זמנו נכתב לעיתים בקיצור: הרי"ח) היה רב, פילוסוף, רופא, ומקובל מחכמי יהדות איטליה במאה ה-17.

ביוגרפיה

נולד בראשית המאה ה-17, היה מתלמידיו של רבי יהודה אריה ממודנה ונסמך לרבנות על ידו ועל ידי חכמי ונציה. בהמשך למד באוניברסיטת פדובה ובשנת שפ"ד (1624) קיבל תואר דוקטור לרפואה ופילוסופיה. כתב הסמיכה שכתב לו רבו, אושר בידי רבי יוסף סאמיגה לבקשת רבי יצחק גרשון. 
לדעת שמעון ברנשטיין, התאמץ די מודינא לרכוש את לב תלמידו זה כדי למנוע אותו מלהיסחף אחרי המקובלים,  ומשערים כי אף הקדיש עבורו את ספרו "ארי נוהם" התוקף בחריפות את חכמת הקבלה וחכמיה הוא הקדיש לו גם את מאמרו "בן דוד" התוקף את האמונה בגלגול נשמות, ויש שייחסו בשל כך, בטעות, את חיבור המאמר לרבי יוסף חמיץ עצמו אולם ניסיונות אלו עלו בתוהו; חמיץ דבק בשני מקובלים מובהקים שהיו לרבותיו: רבי אהרן ברכיה די מודינה ורבי מנחם די לונזאנו.
בשנת ת"ז (1647) שקל עלייה לארץ ישראל ותכנן להקים בירושלים ישיבה בתמיכת נדיבים יהודים-איטלקים. לשם כך הוא נמלך בעצתו של רבי שמואל אבוהב וביקש ממנו את עזרתו בהשפעתו על עשירי איטליה על מנת שיסייעו לו במימון הישיבה. ר' שמואל אבוהב יעץ לו לשלוח שליחים ישירות אל העשירים ולא להסתפק בפנייה אליהם במכתב. לא ידוע מה עלה בתוכנית זו והאם אכן עלה לארץ ישראל, אך ידוע כי בסוף ימיו התגורר כמה שנים באי זאנטי. לפי מאיר בניהו בשנת ה'תי"ח (1658) מימש לבסוף את תוכניתו ועלה לארץ, אך אין מידע כלשהו אודותיו לאחר מכן ואין ידוע בבירור אם נשאר בארץ ומה עשה בה.
לדברי ישעיהו תשבי יש לזהות מספר מסמכים שבתאיים ככתביו של רבי יוסף חמיץ. אם זיהוי זה נכון, הרי שהוא תמך בתנועה השבתאית גם לאחר התאסלמותו של שבתי צבי; אך תשבי סייג זאת, לדבריו משנתו של חמיץ לא השתנתה בתקופת תמיכתו בשבתאות, כך ששבתאותו מסתכמת בתמיכה באישי התנועה, שבתי צבי ונתן העזתי כמשיח ונביא. לכן ניתן להסביר את תמיכתו בתנועה לאחר ההמרה, כהמשך למתח המשיחי בו היה נתון, מתוך תקוה כי ההמרה תתגלה כמכשול בדרך לגאולה. מסמכים אלו, אותם חקר תשבי, נכתבו בין השנים תכ"ז-תל"ה (1667-1675), ואם זיהוי מחברם נכון, יש לאחר את שנת פטירתו של חמיץ לפחות עד 1675.

חיבורים אבודים

ספרו "יודעי בינה"  על הזוהר, נכתב על ידו על 33 הדפים הראשונים של ספר הזוהר לחומש בראשית, והושלם בידי הרמ"ז. הספר אבד, והחיד"א בספרו "מעגל טוב" מצטט עדות לפיה רבי בנימין הלוי יעץ לרמ"ז שרצה להדפיס את הספר, שלא להדפיסו, אך הוא רצה להדפיסו (ונציה ה'ת"י) ובמהלך ההדפסה נשרף בית הדפוס ועותקי הספר. חיד"א עצמו ראה עותק של "יודעי בינה" שתחילתו וסופו בכתב יד, ובאמצע כ-100 עמודי דפוס שנצילו מן השריפה. כתב היד (האוטוגרף עצמו) השתמר, הוא היה באוסף שלמה מוסיוף בירושלים, ועבר לרשות הספרייה הלאומית ומתואר ברשימת גרשם שלום.
בסדר הדורות מיוחסים לו בטעות גם הספרים "אור עולם", "ראש יוסף", ו"תבואות שמש". אך הם אינם אלא מפתחות בכתב-יד לספרו "יודעי בינה".
נמל התעופה הבינלאומי של סן פרנסיסקו

היסטוריה

שדה התעופה נפתח ב-7 במאי 1927, על 150 דונם של מרעה פרות. הקרקע הוחכרה מאחד מבעלי הקרקע הגדולים באזור, אוגדן.ל. מילס, והשדה נקרא "שדה התעופה העירוני מילס". שם השדה שונה בשנת 1931 ל"שדה התעופה העירוני סן פרנסיסקו". שדה התעופה הפך מ"עירוני" ל"בינלאומי" בשנת 1955.
יונייטד איירליינס החלה להשתמש בשדה בתחילת שנות ה-30. במרץ 1939 הציגה OAG שתים עשרה יציאות וכניסות של חברות תעופה בשדה, אחד עשר מהם של יונייטד איירליינס וטראנס וורלד איירליינס. 
אחרי המלחמה יונייטד איירליינס החלה להשתמש בטרמינל "פאם אם" לטיסות במטוסי הDC-6 להוואי החל משנת 1947.
שדה התעופה כיום הוא אחד מבסיסי יונייטד איירליינס, ומרכז התחזוקה הגדול ביותר שלהם.
בשנת 1954 נפתח טרמינל הנוסעים המרכזי. באפריל 1957 השדה החל להעניק שירות למטוסי סילון.  ב-1959 בנתה יונייטד מתקן תחזוקה גדול בסן פרנסיסקו למטוס הדאגלס החדש שלה. באותה שנה נבנה גשר עלייה למטוס ראשון, ובין הראשונים בארצות הברית.

מדיניות סביבתית

שדה התעופה פועל כדי להפחית את זיהום הסביבה. ב-2019 נאסר על מכירת בקבוקי פלסטיק לנוסעים, והוצב יעד של 100% מיחזור עד 2021.

טיסות לישראל וממנה

יונייטד איירליינס מפעילה טיסה יומית בין תל אביב לסן פרנסיסקו במשך כל השנה.
בינואר 2018 הודיעה אל על על כוונתה לחנוך ברבעון האחרון של השנה קו טיסה בין הנמל לנמל התעופה בן-גוריון. אך לבסוף קו זה נדחה, ונפתח לבסוף ב-13 במאי 2019.