google/wiki40b huggingface dataset:
רון שחר (חוקר)

קורות חייו

שחר נולד וגדל ברמת גן, והוא בוגר תיכון בליך. הוא נשוי לפרופסור עידית שחר ממכון ויצמן, ולהם שני ילדים. 
סיים לימודי תואר ראשון, שני ושלישי בכלכלה באוניברסיטת תל אביב. לאחר סיום הדוקטורט בתל אביב והפוסט דוקטורט באוניברסיטת הרווארד הצטרף לסגל האקדמי של אוניברסיטת ייל כחבר בבית הספר למנהל עסקים (בין השנים 1992 ו-1997). בשנת 1997 חזר לישראל ולאוניברסיטת תל אביב. בין השנים 2004 ו-2010 כיהן כראש התמחות שיווק. במהלך שנים אלה נבחר כמרצה מצטיין והיה מרצה אורח באוניברסיטת דיוק. ב-2006 מונה לפרופסור חבר וב-2009 לפרופסור מן המניין. משנת 2011 הוא מכהן כפרופסור במרכז הבינתחומי הרצליה.
שחר נחשב לחוקר מוביל בעולם] בתחומים של פרסום, מיתוג ושיווק פוליטי. הוא מילא שורה של תפקידי עריכה בכירים בכתבי עת בינלאומיים. מחקריו התפרסמו בכתבי עת מובילים כמו למשל ה-American Economic Review.
שחר מילא תפקידים מקצועיים במסגרת המערכת הפוליטית. בשנת 1989 שימש כיועץ כלכלי לסגן שר האוצר יוסי ביילין, ובשנת 1992 כיהן כחבר צוות "100 הימים" של יצחק רבין. שחר שימש כסוקר ואסטרטג של מפלגת מרצ בבחירות לכנסת בשנים 1999 ו-2003, וכן כפרשן פוליטי בערוצי טלוויזיה.
שחר ייעץ למגוון חברות מובילות בארצות הברית בהן רשת הטלוויזיה CBS והבנק העולמי, ושימש כיועץ לחברת שידורי קשת ולחברות פרסום שונות בישראל.
שחר שימש ככתב ועורך במספר עיתונים בישראל וכמו כן כתב שני ספרים. ב-2001 יצא לאור ספר עיון שחיבר על אסטרטגיות של שיווק פוליטי תחת הכותרת "מנהיג בהזמנה". ב-2006 יצא רומן מתח מפרי עטו בשם "סרנדיפיטי".
מתקפת הסייבר על Dyn

מתקפת הסייבר על חברת Dyn התרחשה ב-21 באוקטובר 2016. המתקפה כללה התקפת מניעת שירות מבוזרת (DDoS) שכוונה למערכות Domain Name System‏ (DNS) המופעלות על ידי חברת Dyn ואשר גרמה לשירותים ופלטפורמות אינטרנט שונים להפוך ללא זמינים למשתמשים באירופה ובצפון אמריקה. קבוצות אנונימוס ו-New World Hackers לקחו אחריות על התקיפה.
כספק שירותי DNS, חברת Dyn מספקת למשתמשי הקצה את האפשרות להמיר את שם תחום (כתובת ה-URL של אתר מסוים) לכתובת IP אליה מקושר האתר. בהתקפת מניעת שירות מבוזרת מפעילים עשרות מיליוני בקשות DNS ממספר גדול של כתובות IP. על פי הערכות, הפעילות כללה הפעלת בוטנטים רבים אשר פעלו באופן מתואם דרך מכשירי האינטרנט של הדברים כגון מדפסות, מצלמות רשת, נתבים ביתיים ומוניטורים לתינוקות, אשר נדבקו בנוזקת מיראי .

ציר הזמן והשפעה

על פי Dyn, מתקפת מניעת השירות החלה ב-7:00 בבוקר (על פי שעון החוף המזרחי) ונפתרה עד 9:20 בבוקר. מתקפה נוספת דווחה ב-11:52 בבוקר, כשמשתמשי אינטרנט החלו לדווח על קשיי גישה לאתרים. ההתקפה השלישית החלה בשעות אחר הצהריים, אחרי 16:00. ב-18:11, Dyn דיווחו כי הם הצליחו לפתור את הבעיה.
על פי ההערכות, המתקפה יצרה עומס מידע של 1.2 טרה-ביט לשנייה. עיתון הגרדיאן דיווח שזו ההתקפה הגדולה ביותר של מניעת השירות שנעשתה עד אותו יום.

החקירה

המחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית החלה לחקור את ההתקפה. אף קבוצת האקרים לא נטלה אחריות תוך כדי ההתקפה או מיד לאחריה. מנהל האסטרטגיה של Dyn מסר כי המתקפה על שרתי החברה הייתה מורכבת וחריגה. ברברה סימונס, חברת הוועדה המייעצת בנושא בחירות, אמרה כי מתקפה שכזאת יכולה להשפיע על ההצבעה הממוחשבת בחו"ל.
Dyn ציינו כי על פי חברות מודיעין עסקי המתקפה בוצעה באמצעות בוטנטים רבים ממכשירים כגון מצלמות, נתבים ועוד אשר נדבקו בנוזקת מיראי. Dyn ציינו כי הם קיבלו בקשות מכתובות IP של עשרות מיליוני מכשירים נגועים. נוזקת מיראי תוכננה לעשות שימוש בכוח גס על מנת לפצח את סיסמאות הכניסה של מכשירי IoT ולאפשר לתוקף לשלוט במכשיר מרחוק. קוד המקור של הנוזקה שוחרר לאינטרנט כקוד פתוח כמה שבועות לפני המתקפה, מה שיקשה על זיהוי מבצע התקיפה.
עמוס בר

ביוגרפיה

עמוס בר נולד לשרה ופנחס ברבר במושב תל עדשים שבעמק יזרעאל. בגיל 9 עבר לתל אביב עם משפחתו, וחוויות ילדותו ונעוריו שזורות בספריו. לאחר שסיים את בית הספר תיכון חדש בתל אביב, התגייס לגדוד הנח"ל הראשון ושירת בהיאחזות הנח"ל "נח"לאים מול עזה", שלימים הפכה לקיבוץ נחל עוז. ב-1951 הצטרף לקיבוץ רביבים שבנגב. את ספרו הראשון "הטרקטוראי הקטן" כתב בשנת 1958, בעקבות חוויותיו כחקלאי בשדות הקיבוץ. בהמשך פרסם ספרי ילדים רבים, סיפורים בעיתוני ילדים, תסכיתים ותסריטים לתוכניות ילדים ברדיו ובטלוויזיה (ספרו הראשון, "הטרקטוראי הקטן", הופק כסרט). לאחר סיום לימודיו בסמינר הקיבוצים ובאוניברסיטת תל אביב, עסק שנים רבות בהוראה, בעיקר לימודי טבע. 
בשנת 1978 קיבל על עצמו את עריכת "פשוש", ירחון טבע לילדים בהוצאת החברה להגנת הטבע, והיה עורכו במשך 24 שנים. בנוסף שימש עורך ספרי ילדים בהוצאות הספרים הקיבוץ המאוחד, שוקן וכנרת. בשני העשורים האחרונים לחייו התגורר עם משפחתו ביישוב שערי תקווה, וערך מפגשי סופר עם ילדים ובני נוער ברחבי ישראל. 
עמוס בר (פּוֹסָה) נפטר ב-15 במרץ 2011. היה אב לשישה וסב לארבעה.

יצירתו

ספריו של עמוס בר נכתבו בהשראת חוויות ילדותו בארץ ישראל, על נופיה, צמחייתה ובעלי החיים שבה. כתיבתו מצטיינת בסגנון אישי מחויך ושובבי - מתובל בנוסטלגיה ואופטימיות. בספריו ניכרת החיבה העזה שהסופר רוחש לגיבוריו: "לעיתים, לפנות בוקר, לקול שירת הציפורים, אני חוזר לימי ילדותי, רואה את מראות העולם בעיני ילד, שומע את הקולות באוזני ילד, וחש הכל בלב ילד. אני מזדהה כהרף עין עם כל מה שאספר עליו, מעץ ופרח ועד ציפור, צבי או גמד; בעת כתיבה אני רואה אותם חיים ומבצעים תעלולים, שומע אותם מדברים כבני אדם, ולא נותר לי אלא לכתוב או לספר את שאני רואה ומרגיש", תיאר בר את דרך עבודתו. "סיפורי הילדות שלי נכתבים במהירות וללא קושי. פשוט, אני זוכר בבהירות כל מה שקרה לי מרגע שהתחלתי ללכת".

פרסים

בשנת 1972 נכלל ברשימת כבוד של פרס אנדרסן על ספרו נגמר לי הסוס. חמש שנים לאחר מכן, בשנת 1977, זכה בפרס למדן על ספרו פורץ המחסומים. בשנת 1993 זכה בפרס זאב על יצירתו המשוררת מכנרת.

ארכיון

ארכיונו נמצא בארכיון גנזים- אגודת הסופרים בבית אריאלה בתל אביב.
חצות הלילה (הלכה)

חצות הלילה הוא ציון זמן בהלכה לרגע בלילה שנמצא בדיוק באמצע בין שקיעת החמה להנץ החמה. השעות שבין שקיעת החמה להנץ החמה מחולקות ל-12 שעות זמניות, ובסוף השעה השישית חל חצות הלילה. ברגע זה השמש נמצאת בדיוק "מתחת" לכדור הארץ.

חישוב זמן חצות

חצות הוא הזמן שבין השקיעה לזריחה (בלילה) ובין הזריחה לשקיעה (ביום). לכן, בכל יום חצות הלילה הוא באותה שעה בדיוק של חצות היום.
לכדור הארץ 360 מעלות - קווי אורך. ביממה 24 שעות, כך שכל שעה היא 15 מעלות אורך. בזמן שעון גריניץ, מעלת אורך 0, זמן חצות הממוצע עומד בדיוק על השעה 12:00. כך גם בכל קו אורך שמתחלק ב-15. למשל, קהיר, שהיא בערך 30 מעלות מזרח (ליתר דיוק: 31).
כיוון שזמני השקיעה והזריחה מתקדמים ומתאחרים במשך שנת החמה, ואינם עושים זאת במקביל (כלומר לפעמים הזריחה מתאחרת והשקיעה מקדימה, לפעמים להפך, אבל לפעמים שתיהן מתאחרות ולפעמים שתיהן מקדימות וכו'), זמן חצות לא נשאר קבוע במשך שנת החמה אלא נע בעליה, ירידה, עליה יותר גדולה ושוב ירידה.

זמן חצות בארץ ישראל

ישראל אינה על קו אורך שמתחלק ב-15, אלא קו האורך שלה הוא קצת מעל 35 מעלות מזרח. לחלוקה של 35 ב-15 תישאר שארית 5. כלומר אנחנו 5 מעלות מזרחה מקהיר. מזרח מקהיר = מוקדם יותר מקהיר (הרי כיוון היום ממזרח למערב). 5 מעלות הן שליש שעה (שעה = 15 מעלות כדלעיל), כלומר 20 דקות. לכן חצות אצלנו הוא 20 דקות בממוצע לפני 12:00.
בארץ ישראל זמן חצות נע בערך כך (בשעון חורף): 11:25 -> 11:45 -> 11:25 -> 11:50. הממוצע הוא בערך 11:40 (הממוצע כאן אינו הממוצע בין השעה הקצרה ביותר לארוכה ביותר, אלא בין כל השעות של כל הימים, לכן הוא לא האמצע שבין 11:25 ל-11:50).
זה בערך גם זמן חצות ביום הבינוני - אמצע הסתיו (תקופת תשרי) ואמצע האביב (תקופת ניסן), שאורך היום שווה לאורך לילה.

חצות הלילה במקורות

על פי הקבלה הלילה מתחלק לשני חלקים: לפני חצות מידת הדין שולטת, ולאחר חצות מידת הרחמים.
הגמרא מספרת כי משה רבנו ודוד המלך התקשו בקביעת הרגע המדויק של חצות הלילה (ברכות ג ע"ב ד ע"א, ותלוי בתירוצי הגמרא).
המאירי (פסחים ה.) כותב שבעולם יש ארבע שיטות ממתי להתחיל למנות את היום: מתחילת הלילה (וכך להלכה לרוב הדינים), מתחילת היום, מחצות הלילה, מחצות היום.
ישראל גלעדי

ביוגרפיה

נולד בשם ישראל בוטרברוט למשפחה יהודית מסורתית ולמד בתלמוד תורה. כבר בגיל צעיר הצטרף לתנועת פועלי ציון. בשנת 1903 השתתף בפעילות של ארגון להגנה עצמית של יהודים ובשנת 1905 עלה לארץ ישראל ושינה את שמו ל"גלעדי". עבד במושבות השומרון (זכרון יעקב והסביבה) ובגליל. נשא לאשה את קיילה לבית בקר, אחותם הבכירה של נשות "השומר" ציפורה זייד ואסתר קוזלובסקי.
היה מבין מייסדי ארגון השמירה העברי הראשון בארץ ישראל, ארגון בר גיורא בסג'רה בשנת 1907. היה מבין מייסדי הקולקטיב הראשון להתיישבות פועלים, מראשוני ארגון השומר (וממלא מקומו של ישראל שוחט, מפקד הארגון) ומראשי הסתדרות הפועלים החקלאיים בגליל.
גלעדי היה איש מעשה ולא כתב את משנתו, אך מעדויות ניתן ללמוד שהיה מורה הדרך המצפוני של ארגון השומר. הוא הטיף לחברי הארגון ליטול חלק בהתיישבות באזורי הספר ובכיבוש העבודה והציב דרישות מוסריות גבוהות לצורך התקבלות חברים לארגון השומר. חלומו היה הקמת כפרי שומרים בגבולות הארץ, בהם תשתלב השמירה בעבודת האדמה, והחברים יגנו על הגבול.
במלחמת העולם הראשונה ניסה לעלות עם קבוצה להתיישבות בתל עדשים, אך סכסוכים אילצו אותו ואת חבריו לעזוב. עקב כך עזבו גם את "השומר" ועברו למסחה, שם קיבלו את השמירה ובאוקטובר 1916 עלו לשמירה במטולה ובמקביל הקימו כפר בסמוך, כפר "בר גיורא". המשטר הטורקי חשד באנשי הכפר שהם מסייעים לארגון החשאי ניל"י ובאוקטובר 1917 נהרס הכפר וגלעדי וחלק מחבריו נאסרו לתקופה קצרה. עם שחרורם הקימו מחדש את הכפר. באותה תקופה יושבו הסכסוכים בינו ובין אנשי השומר והוא חזר להנהגת הארגון, תוך שפרש ממפלגת "פועלי ציון".
בדרכו לקבוצת כנרת לאספה של הסתדרות פועלי הגליל, חלה בשפעת ספרדית ומת.
לקיילה וישראל נולדו חמישה ילדים, רק שניים מתוכם - הדסה ונחמן, שרדו את תנאי החיים הקשים, שלושת האחרים, גדעון, דב ודוגל, נפטרו בילדותם. בנו הצעיר של נחמן, אביהוא, נהרג במלחמת יום הכיפורים.

הנצחה

לאחר מותו שונה שמו של כפר בר גיורא לכפר גלעדי. על שמו נקראים גם רחוב גלעדי בשכונת תלפיות בירושלים ורחוב ישראל גלעדי באשדוד.
ברלין (לו ריד)

רקע ההפקה

שנה לפני "ברלין" ראה אור תקליטו המוצלח והקליט של ריד, Transformer, שאיפשר לחברת התקליטים שלו, תקליטי RCA, לתת לו חופש אמנותי. אנשי חברת התקליטים ציפו לעוד תקליט גלאם רוק שיפיק להיטים שנונים כגון Perfect Day ו-Walk on the wild side. במקום זאת יצר ריד תקליט אפל, דיכאוני ובלתי מסחרי בעליל. התקליט הוקלט באולפני מורגן בלונדון ובאולפני רקורד פלנט בניו יורק. מבקר המוזיקה הישראלי עומרי חג'ג' מתאר את "ברלין" כתיאור של העיר "ספוגת האלימות, הסמים, והאהבה, המתקיימת לצד השנאה והמוות, עיר ואלבום בהם שולטים הבלבול, השנאה העצמית ואמיתות החיים האכזריות".

תכנים

התקליט הוא אלבום קונספט טראגי המגולל את סיפורו של זוג אומלל הנלקע למערבולת של הסתבכויות ואסונות עקב התמכרות לסמים, בהם זנות, דיכאון וסכיזופרניה, אלימות במשפחה, נטילת הילדים על ידי שירותי הרווחה והתאבדות. השירים מגוללים את סיפור עלייתם ונפילתם מנקודות המבט של שני בני הזוג והולכים והופכים קודרים יותר יותר במהלך התקליט.

סגנון מוזיקלי

"ברלין" מציין סגנון שונה בעבודתו של לו ריד. הצליל שלו "מלא" ועשיר בתזמור הכולל כלי נשיפה וסוללת נגנים משובחת בהם בוב אזרין, שגם עיבד, מייקל ברקר, רנדי ברקר, ג'ק ברוס, סטיב ווינוד ועוד. ריד עצמו שר וליווה את עצמו בגיטרה אקוסטית.
ריד כלל בתקליט עיבודים חדשים לשירים שכבר הופיעו בתקליטיו קודם לכן. כך, למשל, שיר הנושא, "ברלין", הוא עיבוד מחדש לפסנתר לשיר שכבר הופיע באלבום הבכורה של ריד. "Oh, Jim" הוא מחווה ל-"Oh, Jin" של להקת וולווט אנדרגראונד, בה היה ריד חבר ו-"(Caroline Says (II" הוא שכתוב של "Stephanie Says" של וולווט אנדרגראונד. גם השיר "Men of Good Fortune" נוגן בהופעות של וולווט אנדרגראונד החל מ-1966.

תגובות

התקליט זכה לתגובות ביקורתיות פושרות עד קטלניות. מבקריו יצאו נגד אווירתו המדכאת ותכניו הקשים לעיתים להאזנה (כגון בכי קורע לב של הילדים הנקרעים מעל אמם על ידי רשויות הרווחה בשיר "The Kids"). עם זאת הגיע למקום ה-7 במצעד האלבומים הבריטי (הישגו הטוב ביותר של ריד עד Magic and Loss ב-1992). בארצות הברית היו מכירות האלבום דלות יחסית והוא הצליח אך בקושי להיכנס לרשימת 100 האלבומים הנמכרים ביותר באותה שנה (מקום 98). ריד שילב רבים משירי האלבום בהופעותיו ובהקלטות מחודשות בתקליטיו הבאים וכך הפך רבים מהם (בעיקר "Berlin", "Lady Day", "Caroline Says I", "How Do You Think It Feels") לשירים מושמעים. בעשור הראשון של המאה ה-21 זכה התקליט להכרה ביקורתית, מסחרית וציבורית כאחת מיצירותיו המשובחות והמוכרות של ריד. בשנת 2007 תיעד במאי הקולנוע ג'וליאן שנאבל סדרת הופעות חיות בברוקלין, בהם הופיע ריד עם שירי התקליט ויצר את הסרט Berlin: Live at St. Ann's Warehouse‏. בראיון מ-2010 נשאל ריד על "החיים המחודשים" להם זכה האלבום בקרב הקהל ולא היה מופתע, כיוון שלדבריו תמיד אהב והעריך את התקליט וידע שיומו יגיע.
הפיגוע בבסיס חיל האוויר בגראם

הפיגוע בבסיס חיל האוויר בגראם שבאפגניסטן התרחש ב-27 בפברואר 2007. מחבל מתאבד הפעיל את חגורת הנפץ שלו וגרם למותם של 23 בני אדם. הפיגוע התרחש בשעה שבבסיס ביקר סגן נשיא ארצות הברית דיק צ'ייני.

הפיגוע

בסיס בגראם שוכן כ-50 קילומטר מצפון לעיר קאבול בירת אפגניסטן. הוא שימש כבסיס חיל האוויר המרכזי של ארצות הברית במדינה. ב-2007 שהו בו כ-9,000 מחיילי הקואליציה המערבית באפגניסטן. 
המחבל המתאבד, מארגון הטליבאן או מארגון אל-קאעידה, הפעיל את מטען הנפץ שלו בשעה 10:00 ליד שער הכניסה הראשי לבסיס, אשר היה מאובטח באבטחה כבדה. אחרי שער הכניסה נמצאו עוד שתי נקודות ביקורת בדרך אל פנים הבסיס.
משרדו של נשיא אפגניסטן הודיע כי בפיגוע נהרגו 23 איש, וביניהם 20 אזרחים אפגנים שעבדו בבסיס. דובר של נאט"ו מסר כי תשעה אנשים נהרגו וביניהם חייל אמריקאי אחד, חייל דרום קוריאני אחד וקבלן אזרחי אמריקאי. עם זאת מסר הדובר בהמשך כי הדיווח של משרד הנשיא על האבדות היה "קרוב למציאות". עוד 20 אנשים נפצעו בפיגוע.
סגן הנשיא צ'ייני נמצא בעת הפיגוע בתוך הבסיס במסגרת ביקור שערך אצל כוחות הקואליציה המערבית באפגניסטן. הוא נמצא במרחק של כ-1.5 קילומטר ממקום הפיגוע. הוא העיד כי שמע את הפיצוץ וכי מאבטחיו העבירו אותו לאחריו למקלט למשך זמן קצר.
דובר מטעם ארגון הטליבאן נטל בהודעה לעיתונות אחריות לפיגוע וטען כי לארגונו היה ידוע על ביקורו הצפוי של צ'ייני בבסיס בגראם וכי הפיגוע נועד להתנקש בחייו. דוברים אמריקאים הגיבו לטענה זו בספקנות.
בשנים 2015 ו-2016 התרחשו בבסיס עוד שני פיגועי התאבדות, שבהם נהרגו 6 ו-5 אנשים, בהתאמה.
ואצלב קדלץ

קריירת מועדונים

קדלץ החל לשחק כדורגל באקדמיית הנוער של מועדון בוהמיינס 1905. הוא עבר לשחק בקבוצת ספרטה פראג, וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת הבוגרים של המועדון ב-25 באוקטובר 2008, במסגרת משחק ליגת הגמברינוס מול פריבראם. הוא כבש את שערו הראשון בליגה כבר בגיל 16. בנובמבר 2012, קדלץ סדק את גולגולתו בהתנגשות ראשים עם מרטין נשפור, במהלך משחק של ספרטה פראג מול מלאדה בולסלאב.
לאחר 5 עונות במועדונו הצ'כי, חתם קדלץ ב-18 באוגוסט 2013, במועדון הבונדסליגה איינטרכט פרנקפורט, על חוזה ארבע-שנתי. אחרי עונת בכורה בגרמניה, בה כבש 5 שערי ליגה, הושאל חזרה לקבוצתו הראשונה, ספרטה פראג. אחרי תקופת השאלה קצרה, בה כבש 4 שערי ליגה ב-6 משחקים, שב למועדונו הגרמני.
ב-1 בינואר 2016 חתם במיידטלנד הדנית.
בקיץ 2016 חזר קאדלץ לספרטה פראג.

קריירה בינלאומית

ב-12 באוקטובר 2010 ערך קדלץ את הופעת הבכורה שלו עבור נבחרת צ'כיה מול ליכטנשטיין. בהופעת בכורה זו, הספיק קדלץ לכבוש שער בינלאומי ראשון, ובכך להפוך לכובש הצעיר בכל הזמנים עבור הנבחרת הצ'כית. ב-2010 זכה בתואר "הכישרון הצ'כי לשנה". 
הוא ייצג גם את נבחרת צ'כיה עד גיל 21 במסגרת אליפות אירופה לנבחרות עד גיל 21 2011.
בריטניה החדשה

גאוגרפיה

האי ממוקם בין קו האורך "31 '18 148° ועד קו האורך "57 '23 152° מזרח לבין קו הרוחב "25 '08 4° לקו הרוחב "31 '18 6° דרום. לאי צורת חצי סהר. רוחבו כ-477 ק"מ ואורכו נע בין 29 ל-146 ק"מ. זהו האי ה-38 בגודלו בעולם: שטחו הכולל הוא 35,144 קמ"ר. אורך חופי האי 1678.7 ק"מ.
אזור מישורי החוף של האי שטוחים, ופני האי הררי. הגבוה בהרי האי הוא הר סינוויט שברכס ביינינג במזרח האי, אשר גובהו 2,438 מטרים. מרבית שטח האי מכוסה ביערות גשם צפופים.
באי מספר הרי געש פעילים ובהם אולאוון (הגבוה בהרי הגעש של פפואה גינאה החדשה), לאנגילה, הרי גארבונה, רכס סולו והרי הגעש טבורבור ווולקן בקלדרת רבאול. הר הגעש טבורבור התפרץ בשנת 1994 וגרם הרס רב לבירת האי רבאול. בעקבות ההרס וההתפרצות לא שוקמו חלקים רבים מהעיר המכוסים אפר געשי והבירה עברה לעיירה קוקופו הסמוכה.

היסטוריה

ב-27 בפברואר 1700 הגיע לאי חוקר הארצות האירופאי הראשון ויליאם דמפייר אשר נתן לאי את השם הלטיני "נובה בריטניה" (Nova Britannia - בריטניה החדשה).
בנובמבר 1884 הכריזה גרמניה על פרוטקטורט בארכיפלג בריטניה החדשה, ושינה את שם האי ל"ניופומרן" (Neupommern - פומרניה החדשה), במקביל שונה שם האי הסמוך אירלנד החדשה ל"נוימקלנבורג" (Neumecklenburg - מקלנבורג החדשה). לקבוצת האיים ניתן השם ארכיפלג ביסמרק והם נוהלו כקולוניה גרמנית בשם גינאה החדשה הגרמנית.
בשנת 1909 הגיע אוכלוסיית האי המקומית למספר תושבים משוער של כ-190,000 תושבים מקומיים (ורק 474 מתיישבים לבנים), אשר התגוררו בבירת האי דאז הרברטשו (Herbertshöhe) - כיום קוקופו. כלכלת האי התבססה על החקלאות ובעיקר על גידולי קופרה, כותנה, קפה וגומי. המתיישבים הלבנים התגוררו בסמוך לבירת האי ונמנעו מלהיכנס ליערותיו מפחד השבטים המקומיים.
ב-11 בספטמבר 1914 התרחש באי אחד מהקרבות הראשונים של מלחמת העולם הראשונה עת שצי אוסטרליה נחת באי וכבש אותו מידי הכוחות הגרמניים. בשנת 1920 הכריז חבר הלאומים כי האי יהפוך לחלק מטריטוריית גינאה החדשה במנדט של אוסטרליה.

מלחמת העולם השנייה

סמוך לאחר הצטרפות יפן למלחמת העולם השנייה, בשנת 1942, הפציץ חיל האוויר היפני את רבאול והרס את העיר. ב-23 בינואר 1942 נחתו כוחות הצי הקיסרי היפני באי, ובעקבות ניצחונם בקרב רבאול נכבש האי ונותר תחת שלטון יפני עד שנת 1944. היפנים בנו באי בסיס צי גדול אשר שימש כבסיס לנחיתה הכושלת שלהם בפורט מורסבי. חיילי צי ארצות הברית נחתו במערב האי בשנת 1944 והקיפו את הבסיסים היפניים ברבאול מבלי לכבוש אותם. בסיסים אלה פונו על ידי היפנים באוגוסט 1945, במהלך נסיגתם צפונה.

אוכלוסין

באי מתגוררות שתי קבוצות אוכלוסייה מקומיות: הפפואנים המתגוררים באי עשרות אלפי שנים והאוסטרונסיאנים שהגיעו לאי לפני כאלפיים שנים. באי מדוברות עשר שפות פפואניות מקומיות וכ-40 שפות אוסטרונזיות. השפות הרשמיות באי הן אנגלית וטוק פיסין.
נכון לשנת 2011 מתגוררים באי 513,926 תושבים.
מסלול הייאשי

מסלול הייאשי (באנגלית: Hayashi track) הוא יחס בין אוריות (luminosity) לבין טמפרטורה לאורך התפתחות של קדם-כוכב במסה הקטנה מ-3 מסות שמש לפני הגעתו לסדרה הראשית. בדיאגרמת הרצשפרונג-ראסל שמתארת אוריות כפונקציה של טמפרטורה, מסלול זה נראה כקו ישר כמעט אנכי. מסלול התפתחות זה קרוי על שמו של האסטרופיזיקאי היפני צ'ושירו הייאשי שפיתח את המודל בשנות ה-60 של המאה ה-20.

תיאור המסלול

לאחר שקדם-כוכב מגיע לשלב כוכב T בשור הוא מאופיין בהארה גבוהה מאוד. הארה זו הולכת ויורדת עם הזמן, תוך כדי התכווצותו. התהליך הוא תהליך איזותרמי בקירוב מכיוון שקיים מנגנון הדואג לסלק את האנרגיה החוצה בהקרנה ובכך לשמור על טמפרטורה פחות או יותר קבועה. משמעות הדבר היא שתנועתו של כוכב צעיר על פני דיאגרמת HR היא קו ישר אנכי היורד לכיוון כוכבי הסדרה הראשית. קדם-כוכב מגיע לסדרה הראשית ברגע שמחילה בו נוקליאוסינתזה כוכבית, כלומר היתוך גרעיני היוצר גרעינים חדשים. והחל מאותו הרגע הוא למעשה מהווה כוכב.
הצורה המדויקת והמיקום של המסלול בדיאגרמת HR תלויים בהרכב הכימי ובמסה ההתחלתית של הקדם-כוכב. עבור כוכבים במסת שמש אחת, המסלול נמצא בטמפרטורה של כ-4000 מעלות קלווין.
אהרון שידלובסקי

אהרון שִידְלוֹבְסקי (ב' בטבת תרנ"ב, 1892 – כ"ה בכסלו תש"ם 1980) היה איש העלייה השנייה וממייסדי קבוצת כנרת.

ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
נולד באחוזה סקריהיטשין שעל נהר הבוג המערבי בפולין, אז חלק מן האימפריה הרוסית. עלה לארץ ישראל בשנת 1912 ועבד במושבות ובחוות פועלים. הצטרף לקבוצת פועלים שעלתה לחוות כנרת והקימה לאחר מכן את קבוצת כנרת. מאנשי "הגדוד העברי הארצישראלי", מסגרת התנדבותית שהוקמה ב-1917 בעת כיבוש הארץ על ידי הצבא הבריטי מן הטורקים. היה מפעילי הרכש למען ההגנה. היה קנאי לערכי "העבודה העצמית" וההסתפקות במועט, אותם דרש קודם כל מעצמו וגם מאחרים. התנגד להזדקקות לתמיכות ולהלוואות כדי להקים את המשק החקלאי.
על מצבתו השחורה בבית הקברות כנרת חקקו חבריו את המילים: "צדיק יסוד עולם". לאחר מותו כתב עליו מוטי זעירא את הספר "עקשנות וכוכבים". פרקים מחייו מופיעים בספר "אמא", שכתב נכדו, ענר שלו.

משפחתו

אחיו הצעיר של אהרון שידלובסקי, יוסף שידלובסקי, היה מהנדס, ממציא ותעשיין. 
אשתו של אהרון שידלובסקי, עליזה שידלובסקי, הייתה מראשי איחוד הקבוצות והקיבוצים וחברת הוועדה המרכזת של ההסתדרות. לזוג שתי בנות: ריקה שלו, ציירת, וד"ר הדסה דין, רופאה. ריקה נישאה למבקר הספרות מרדכי שלו, ולה שני ילדים: הסופרת צרויה שלו, הנשואה לסופר איל מגד, והמתמטיקאי והסופר ענר שלו, הנשוי לד"ר דנה שלו מהחוג ללימודים קלאסיים באוניברסיטה העברית בירושלים (בתה של הסופרת וחוקרת המקרא אריאלה דים-גולדברג).
אורי (ספר)

תקציר

אורי הוא נער הלומד בכיתה ח במושבה עברית בארץ ישראל. הספר מלווה אותו במהלך התבגרותו. תוך כדי גם מספר את סיפורה של המושבה ואנשיה. הספר נפתח בגירושו של אורי מבית הספר, על לא עוול בכפו. אורי פוגש את שלמה שומסקי, מעשירי המושבה והם הופכים להיות חברים טובים. שומסקי אוהב את אורי ומנסה לעזור לו. לאחר שמתגלה האמת בזכותו של שומסקי, אורי חוזר לבית הספר. הוא אינו תלמיד מצטיין אך לומד להכיר בערכם של הלימודים. שומסקי נעזר באורי לסייע לירוחם, מלוחמי האצ"ל. אמו של אורי, חלתה בדלקת ריאות וכמעט מתה. היא מתוארת כאשה טובת לב ונדיבה. בזכותה ירוחם התארח בביתו של אורי, ונישא לבחירת ליבו. במהלך הספר ירוחם הופך לאב, ואז נתפס על ידי הבריטים. הוא נידון להוצאה להורג בתלייה, אך בעזרת אורי וחבריו גזר הדין מומר למאסר עולם. אורי גם עוזר לשאול, אלמן, שאיבד את אשתו ובנו הקטן. שאול סבל ממחלת נפש, ניצל על ידי אורי ממוות, והחלים.
לאורי ידידה החולה במחלת פוליו ששמה דליה. לאחר שטסה לארצות הברית להבריא, מצבה הורע. חנה, חברתו הראשונה של אורי נפרדת ממנו בטענה כי הוא אוהב את דליה. בהמשך מתברר כי דליה אכן אהבה את אורי והוא חלק לה רגשות מאוד עמוקים. לבסוף, לאחר מותה של דליה ותקופת האבל אורי מבין כי הוא אוהב את עפרה והיא אוהבת אותו. מערכת יחסיו עם חבריו משתנה עם התבגרותו, במיוחד חברו הטוב עוזי. עוזי יצא עם עפרה ולאחר שנפרדה ממנו האשים את אורי בפרידה. אורי הוא נער טוב, חזק ואהוב. ישנם נערים בכיתתו אשר רוחשים לו טינה על כך ועל הצלחתו הרומנטית עם חנה ועפרה. 
הספר גם מתאר את המתרחש בארץ באותו הזמן דרך עיניו של אורי. את המאבק של ארגוני ההגנה האצ"ל והלח"י נגד הבריטים. אורי וחבריו רוצים להצטרף לשורות ההגנה, לסייע בשמירה על המושבה. אורי מצטיין בפעילותו ולבסוף אף עובד קורס מדריכי כיתות. אביו של אורי נאסר פעם אחת אך שוחרר בעזרתו של שומסקי. ראש המועצה נאסר אף הוא, ושומסקי עצמו נבגד על ידי הפועל הערבי שלו וישב בכלא בלטרון. יחס ערביי האזור למושבה התדרדר עד שהגיע להתקפה על המושבה. הספר מסתיים בהתנדבותו של אורי לעלות לשיירה לירושלים במלחמת העצמאות, ותפילתה של עפרה שישוב בשלום.

מאפיינים

בספר יש מאפיינים רבים הדומים לספריה האחרים של הסופרת. כולם מלווים את הדמויות שלהם בתקופות היסטוריות, הסיפור תמיד מספר לא רק את דמותו של הגיבור, אלא של סביבתו. אורי אינו רק נער, אלא הוא סמל לנוער של אותה התקופה.
הארי אוסטרין וולפסון

הארי אוסטרין (צבי) וולפסון (באנגלית: Harry Austryn Wolfson;‏ 2 בנובמבר 1887 - 20 בספטמבר 1974) היה פילוסוף והיסטוריון יהודי-אמריקאי, פרופסור למדעי היהדות באוניברסיטת הרווארד וראש החוג הראשון ללימודים אלה בארצות הברית. אפשר ותרומתו החשובה ביותר היא במציאת המכנה המשותף בין הפילוסופיה הנוצרית, היהודית והמוסלמית. בהיותו חוקר היהדות הראשון שבנה קריירה מלאה באקדמיית יוקרה מערבית, וולפסון מבטא גם את ראשית הגשמתה של תנועת חכמת ישראל.

ביוגרפיה

הארי וולפסון נולד ברוסיה. בצעירותו למד אצל משה מרדכי אפשטיין בישיבת סלבודקה, והשתייך לחבורה עברית ציונית של תלמידי ישיבה בכירים. בשנת 1903 היגר לארצות הברית. בין השנים 1911-1915 קיבל את תאריו האקדמיים מאוניברסיטת הרווארד. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בחסדאי קרשקש והתרכזה בתרגום אור השם. בשנת 1925 התמנה לפרופסור לספרות עברית ולפילוסופיה באוניברסיטה זו, בה לימד לבסוף כיובל שנים. וולפסון קיבל תוארי הוקרה מעשר אוניברסטאות שונות והיה ממקימי האקדמיה האמריקאית למחקר היהדות.

מחקריו

התמחותו של וולפסון בפילוסופית דתית הקיפה, נוסף על תרגומו ופרשנותו לקרקש, את הגותם של אבות הכנסייה, השפעת הכלאם המוסלמי על היהדות, וכן מחקר פרטני על פילון, אבן רושד ושפינוזה. מחקרו על פילון עורר תהודה רבה, והעניק זווית חדשה על התפתחות הפילוסופיה של הדת בסוף התקופה ההלניסטית.
בניגוד לגישה שראתה בפילון מטיף דתי בעיקר, מחקרו של וולפסון הראה כי לפילון שיטת ביסוס פילוסופית ברורה. וולפסון מציין כי הנחות היסוד של פילון מהוות "הטיה יסודית מהפילוסופיה היוונית האלילית" וכיוון שפילון השפיע במישרין על הבשורה על-פי יוחנן, הרי שכתביו טומנים בחובם את ייסודה של כול  הפילוסופיה של ימי הביניים. ניתוח זה של כתבי פילון נעשה באמצעות מושג הסינתזה והיווה חידוש ממדרגה ראשונה, אשר ממשיך לעורר שאלות בנוגע לחלוקת הזמנים במעבר מהעת העתיקה לחדשה בתחום הפילוסופיה.