google/wiki40b huggingface dataset:
הגירת הולכי הרגל

ממלכת רומניה שנוסדה במחצית השנייה של המאה ה-19 באיחוד הנסיכויות מולדובה עם וולאכיה סירבה, בניגוד להתחייבותה עם ההכרה בעצמאותה, לתת אזרחות למרבית תושביה היהודים. לדוגמה, בשנים 1878–1900 רק 200 יהודים רומנים זכו לקבל רשמית אזרחות רומנית. באמצעים שונים כמו חקיקה מפלה וקיפוח בכל דרך אפשרית נדחקו היהודים כמיעוט וכקהילה לחיי עוני מרודים. בין השאר נאסר על היהודים לשהות בתחום הכפרי, העוסקים ברוכלות או תיווך הואשמו בשוטטות והיו צפויים לגירוש. כן נאסרה קבלתם לשירות המדינה, לבתי חולים כלליים וכדומה. אפילו בעסקים פרטיים של יהודים נדרש שמספר העובדים היהודים לא יעלה על רבע ממספרם הכללי של העובדים. היהודים, אשר הבינו שמצבם הכלכלי והאזרחי ברומניה לא עומד להשתפר, הצמיחו מתוך יאושם תנועת הגירה, שחלקה פנתה גם אל ארץ ישראל. בגלל מצבם הכלכלי הירוד, המהגרים נאלצו לרוב לנוע בדרכים ברגל ולהסתמך במידה רבה על סיוע הקהילות היהודיות דרכן עברו.

הקבוצה הראשונה

ב-1900 היה משבר כלכלי ברומניה, בחלקו גם בגלל הבצורת של השנה הקודמת. בחודשי החורף של 1900 יהודים רומנים רבים מכרו רכושם על מנת  להשיג אמצעים לצורך הגירה, מרביתם לכיוון המערב וחלקם לכיוון ארץ ישראל. מעטים מהם הצליחו לצבור את הסכום הדרוש לנסיעתם ולכן אימצו את הרעיון של תנועה רגלית ("עלייה לרגל") לכיוון יעדם, תוך היעזרות בקהילות היהודיות שבדרכם. ב-15 במרץ, צעיר יהודי בשם גינסברג הקים בברלאד חברה בשם Drumeţii (ברומנית:"עוברי הדרך"), שבה נרשמו יותר משישים חברים ששמו להם למטרה להגר כקבוצה בהליכה ברגל. הקבוצה קנתה שני סוסים, שנועדו לשאת חפצים  וצידה, התקינו לעצמם נעלי איכרים גסות אופינצ' OPINCI לצעידה וכן ילקוטים בהם עמדו לשאת את מזונם, והוציאו לעצמם דרכונים. ביום ה-19 באפריל היוצאים רחצו במקווה ולמחרת היו נכונים ליציאה. נערך טקס פרידה מרגש בו נכחו כחמשת אלפים מקומיים ו-69 המהגרים ("הס"ט-ים") יצאו לדרכם תוך כדי שירת המזמור "Despărţirea" (הפרידה). ביום 22 באפריל יצא לאור גיליון חד פעמי של הכרוז "Daţi ajutor" (ברומנית:"הושיעו נא"), שהופק על ידי אברם אקסלרד ובו כתב הרופא ד"ר פרידמן:
שבעים אנשים, אחים בדם שלנו, יעברו לפני עיניכם, מכוונים את פעמיהם ברגל אל אמריקה... הם עוזבים בלב כואב את הארץ בה היו מסתפקים בפת לחם, הם נושאים איתם צער על ארץ בה היו רוצים לחיות...
בכרוז הופיע שיר בשם Drumeţii, שחיבר אברם אקסלרד, ידיעות שונות הנוגעות ליציאת המהגרים ומכתבים שהגיעו מחוץ לרומניה.

ממדי ההגירה

בשנת 1900 הגירת "הולכי הרגל" גאתה ואגודות רבות, שמנו 100 עד 500 חברים ששמו להם למטרה להגיע אפילו ברגל לנמל הגרמני המבורג, קמו בערים רומניות רבות. בבוקרשט קמו 5 אגודות, ביאש קמו 3, בברלאד 3, בגאלאץ 2 ובערים בראילה, פוקשאן, בוזאו, טרגו פרומוס, רמניקו סראט ופודו אילואיי אגודה אחת בכל אחת מהן. רק בשבוע שלפני חג השבועות בשנת 1900 יצאו לדרכם 6,000 הולכי רגל יהודים.
ג'ון צ'נסלור

ביוגרפיה

ג'ון צנסלור נולד בשנת 1870 למשפחת אצולה בריטית. הוא היה בוגר אקדמיה צבאית והוסמך לקצין ביולי 1890. שירת כקצין בחיל ההנדסה הבריטי ובין השאר שירת בשנת 1898 במחוז הספר הצפון-מערבי. בשנת 1904 החל לשרת בשירות הקולוניאלי הבריטי. בשנת 1909 הוענק לו תואר עמית במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש בזכות שירותו. הוא כיהן כמושל מאוריציוס (1911-1916), וטרינידד (1916-1921) ועם הכרזת דרום רודזיה כמושבת כתר בריטית היה בספטמבר 1923 למושלה הראשון, תפקיד בו החזיק עד 1928. במהלך שנות כהונתו בנה לעצמו שם של מושל מוצלח. בשנת 1928 הוא נתמנה לנציב העליון על ארץ ישראל לאור ההבנה של הממשלה הבריטית שמדובר במושבה בעייתית.
יחסו ליישוב היהודי היה עוין. לדעתו, הצהרת בלפור והתמיכה הבריטית ביהודים פגעו באינטרסים הקולוניאליים של הבריטים, ושעליהם לתמוך ברוב הערבי.
בתקופתו התרחשו מאורעות תרפ"ט (1929), שהיו המאורעות החמורים ביותר שהתרחשו בארץ מאז תחילת המנדט. מאורעות אלה הביאו בסופו של דבר לפרסום הספר הלבן השני ולהגבלה משמעותית של מכירת הקרקעות ליהודים ועלייתם לארץ. כהונתו כנציב העליון נסתיימה בשנת 1931. צ'נסלור המליץ להפסיק את העלייה ולמנוע מכירת אדמות ליהודים, שכן לטענתו כל האדמות בארץ ישראל היו מעובדות, ומכירת אדמה ליהודים פירושה היה הגדלת מספר החקלאים הערבים חסרי הקרקע. 
עם תום תקופת כהונתו תוארה כהונתו בעיתון דבר כתקופה שחורה ליישוב היהודי והונגדו המילים הגבוהות שהכביר בתחילת כהונתו על סיוע לעלייה אל מול פעולותיו כנגדה, מכירת קרקעות ליהודים והקרן הקיימת. צ'נסלור תואר כבזבזן אשר הובל על ידי הפקידוּת שלו במקום להובילה והנהיג מדיניות של ויתור לערבים במקום לעמוד מולם. 
על שמו נקרא באותה השנה רחוב מרכזי בירושלים, שהוקם שנה קודם לכן. שמו של הרחוב הוחלף בתום המנדט הבריטי וכיום הוא נקרא רחוב שטראוס.
בשנת 1936 פורסם שצ'נסלור השתתף ביוזמה להקמת בנק אנגלי-ערבי בארץ ישראל, שלא יצאה אל הפועל ושהוא מסייע בהפצת שבועון ערבי המטיף לעמדה הערבית בשאלת ארץ ישראל. בשנים 1937-1938 התבטא בעד תוכנית החלוקה.
בשנת 1947 הוענק לו תואר אביר מסדר האימפריה הבריטית. הוא מת בשנת 1952.
חרבונה

חַרְבוֹנָה או חַרְבוֹנָא, דמות מקראית, הוא אחד מסריסי המלך אחשוורוש המוזכר במגילת אסתר.

זהותו

יש בקרב חז"ל הטוענים כי אליהו הנביא היה זה שהזכיר את העץ שעשה המן, והוא התחפש לחרבונה כדי להזכיר זאת למלך. מנגד, רבי אליעזר טוען כי חרבונה היה רשע: "אף חרבונה רשע באותה עצה היה, כיון שראה שלא נתקיימה עצתו מיד ברח".

בסיפור המגילה

כאשר המלך מגלה בחמתו כי המן יעץ לו להשמיד את עמה של אסתר המלכה, מופיע חרבונה ומזכיר למלך כי לא זו בלבד יעץ המן, "גם הנה העץ אשר עשה המן למרדכי אשר דיבר טוב על המלך עומד בבית המן גבוה חמישים אמה", וכששומע זאת המלך הוא מצווה לתלות את המן עצמו על העץ שהכין למרדכי.
בפזמון "שושנת יעקב" הנאמר לאחר קריאת המגילה מופיעה שורה בדבר מעלתו של חרבונה "וגם חרבונה זכור לטוב", זאת על פי הפירוש הפשוט שהוא זה שהזכיר למלך את העץ שעשה המן.
נימה גלקטית

נימה גלקטית (באנגלית: Galaxy filament), שיש בה תת-סוג בשם קיר גדול, היא מונח בקוסמולוגיה המתאר את המבנים הגדולים ביותר ביקום הידועים כיום לאנושות. אלו הם אוסף של עצמים ביקום המקובצים ביחד ויוצרים תצורה מסיבית דמוית פתיל באורך טיפוסי של 163 עד 261 מיליון שנות אור. בין נימה גלקטית אחת לרעותה יש מרחבים עצומים של ריק. העצמים בנימה גלקטית המקובצים בסמוך זה לזה, בקנה מידה קוסמולוגי, ומוחזקים על ידי כח הכבידה ההדדי נקראים צבירי-על.
במודל הסטנדרטי של היווצרות היקום, נימות גלקטיות נוצרות לאורך, ועוקבות כמו קורי עכביש, אחר פתילים של חומר אפל. סוברים שהחומר האפל הוא הקובע את המבנים ביקום בקנה המידה הגדול ביותר. חומר אפל משפיע בכח הכבידה שלו על חומר קורן, דהיינו כוכבים, וחומר קורן זה הוא מה שאסטרונומים רואים בתצפיות כיוצר קירות ארוכים ודקים של צבירי-על לאורך הפתיל.
גילוי של מבנים גדולים מצבירי-על החל בשנות ה-80 של המאה ה-20. ב-1987 האסטרונום ר. ברנט טולי מאוניברסיטת הוואי זיהה קבוצות של צבירי-על. ב-1989 התגלתה הנימה הגלקטית CfA2 Great Wall שאורכה כ-500 מיליון שנות אור, ואחריה ב-2003 הנימה הגלקטית Sloan Great Wall שאורכה 1.37 מיליארד שנות אור. ב-11 בינואר 2013 גילו חוקרים קבוצת קוואזרים עצומה בשם Huge-LQG. זוהי קבוצה של 73 קוואזרים הנמשכת לאורך 4 מיליארד שנות אור. בנובמבר 2013, בעזרת מעקב אחר התפרצויות גמא, גילו אסטרונומים את הקיר הגדול של הרקולס-כתר צפוני, "הקיר הגדול" הגדול ביותר שהתגלה, נכון ל-2018. זהו המבנה הגדול ביותר ביקום ואורכו 6 עד 10 מיליארד שנות אור.
קשר מתכתי

קשר מתכתי הוא קשר כימי בין גרעינים חיוביים (יונים חיוביים) במתכת מוצקה ונוזלית, הנובע משיתוף של אלקטרוני הערכיות בין כל אטומי המתכת. מבנה זה, המכונה סריג מתכתי, מעניק למתכות את מוליכותן החשמלית, מאחר שהאלקטרונים אינם קשורים לשום אטום ספציפי וחופשיים לנוע וליצור זרם חשמלי. גם היכולת לעבור ריקוע, והאפקט הפוטואלקטרי הנצפה במתכות, מוסברים על ידי מבנה זה.

סידור האטומים בסריג מתכתי

בסריג מתכתי נעים האלקטרונים מרמת האנרגיה האחרונה סביב הגלעינים (חלקיקים אשר כוללים את גרעין האטום ואת האלקטרונים שסביבו, פרט לאלקטרוני הערכיות. הגרעין טעון חיובית מכיוון שחסרים לו אלקטרונים.) באופן חופשי, כלומר, בלי להיות קשורים לגרעין מסוים. אופן תנועה זה מכונה ים אלקטרונים, ענן אלקטרונים או דבק אלקטרוני.

מוליכות חשמלית ותכונות נוספות

גרעיני האטומים של המתכות הם בעלי מטען חשמלי חיובי (כפי שהוסבר לעיל, הדבר נובע בשל היעדרם של אלקטרוני הערכיות), ולכן הם נמשכים לענן האלקטרונים, שמטענו שלילי.
אם כן, קשר מתכתי הוא קשר בין יונים חיוביים, הנוצרים לאחר שהאטום מסר את אלקטרוני הערכיות שלו, לבין "ים" של אלקטרונים המקיפים אותם. בעזרת מודל זה ניתן להסביר את תכונותיהן השונות של המתכות: בשל המשיכה החשמלית החזקה בין היונים החיוביים והאלקטרונים השליליים, נמצאות מרבית המתכות, בטמפרטורת החדר, במצב צבירה מוצק.
מוליכות החום והחשמל של המתכות היא הודות לניידות האלקטרונים. למתכות טהורות יש מוליכות חשמלית טובה, בגלל שהאלקטרונים הקוולנטיים אינם ממוקמים במיקום אחד. כאשר מפעילים מתח חשמלי על המתכת, אלקטרונים מהענן חופשיים לנוע בקלות ולהעביר את הזרם חשמלי.
אם מפעילים כוח חיצוני על מתכת, עשויים היונים החיוביים להחליף את מקומם עם יונים חיוביים אחרים. תזוזה זו אמנם תגרום לשינוי מבנה המתכת, אולם האלקטרונים השליליים ימשיכו "להדביק" גם את הסידור החדש. זו הסיבה שניתן לרקע ולעבד מתכות.
כרתלוס

כרתלוס (בגאורגית: ქართლოს) היה, על פי האגדה, אבי האומה של גאורגיה, כארתלי דאז (איבריה הקווקזית). סיפורו מסופר בספר דברי ימי גאורגיה מימי הביניים, שנכתב על ידי לאונטי מרובלי, במאה ה-11.
האגדה מספרת כי הוא היה בנו של תרגמוס (בנו של גומר בן יפת, בן נח) וטוס, אחיהם של האוס (אבי הארמנים), מובקוס, לקוס, הרוס, קווקזוס, ואגרוס שממנו לקחו את השם קווקזים אחרים. כשחילק תרגמוס את אדמותיו, קיבל כרתלוס את אזור כארתלי. 
עם קבלתו את האדמה פנה כרתלוס להר שלידו נפגשים נהרות האראגווי והמטקווארי, הארמזי, הקים שם מצודה, ובנה את ביתו. הוא קרא להר כארתלי, על שמו, ועד שנבנה פיסלו של ארמזי נקרא המקום כארתלי. לאחר מכן נקרא כארתלי כל האזור מחונאן ועד לספרי (sper) שלחוף הים השחור. לאחר מכן בנה כרתלוס את "מצודת אוֹרבי" שנקראת כיום סאמצווילדה, ולאחר מכן בנה את "מצודת מטוּאֶרי", שנקראת כיום חוּנאן. הוא חי שנים רבות ומשפחתו התרחבה. מבין ילדיו היו חמישה ענקים: מסחטוס, גרדבוס, קאחוס, קוחוס וגאצ'יוס. 
בסך הכול היו לכרתלוס שמונה בנים: מסחטוס, גארדבוס, קאחוס, קוחוס, גאצ'יוס, אופהולס, אוזדרחטוס, ג'וואחוס - שהפכו לאבות המייסדים של מצחתה, גארדאבני, קאחתי, קוחתי, גאצ'יאני, אופליסציחה, אודזרחה וג'אוואחתי, בהתאמה. 
עם מותו של כארתלוס הוא נקבר בנקודה בה החלה ממלכתו, ארמזי.
במאה השלישית לפני הספירה, מלך איבריאני - פרנוואז הראשון, תבע את הירושה מכרתלוס, ונקרא בעקבותיו "כרתלוסיאני".
אמה (מיני-סדרה)

תקציר עלילה

לפירוט עלילת הרומן ראו את הערך "אמה".
הרומן של אוסטן מגולל את סיפורה של אמה וודהאוס שהיא כדבריה "יפה, פקחית ועשירה". אמה בולטת בעיירה הקטנה של הייבורי, ומאמינה שהיא שדכנית מיומנת, ומנסה שוב ושוב לשדך בין חבריה ומכריה. אין דבר שמהנה אותה יותר מאשר להתערב בחיי האהבה של הסובבים אותה. אבל כשהיא לוקחת תחת חסותה את הנערה הארייט סמית', ההתערבות שלה גורמת נזק.
כשהיא ניצבת מול האיוולת והחוסר בגרות שלה, והמשבר שמגיע בעקבותיו גורם לה לחרטה עמוקה ובהמשך לסיום מאושר.

הפקה

בתחילה נערכו הצילומים בכפר צ'ילהאם בקנט במשך ארבעה ימים מ-14 ועד 19 באפריל 2009. צוות ההפקה כיסה רחובות אחדים בחצץ כדי להסוות את כבישי המאה העשרים ואחת. בנוסף הקימו מזרקה בכיכר הכפר. הצילומים נערכו מ-8 בבוקר עד 7 בערב, בתקופה שחפפה עם חופשת חג הפסחא. בהמשך נערכו צילומים בכנסייה הקהילתית בסנד שבסארי ב-24 וב-28 באפריל, שם צולמה החתונה ויום ראשון בכנסייה. צילומי פנים נערכו בסקווריס קורט שבווסטרהאם בקנט. הסצנה בה אמה והרייט מבקרות את העניים צולמה בהטפילד שבהרטפורדשייר.
רודיגר שנופהאזה

קריירת מועדונים

שנופהאזה החל את קריירת הבוגרים ברוט-וייס ארפורט מליגת העל המזרח גרמנית בשנת 1971, ושיחק במועדון במשך שש עונות, בהן הבקיע 24 שערי ליגה ב-99 הופעות. בשנת 1977 חתם שנופהאזה בקארל צייס יינה, שם שיחק שבע עונות ברציפות. בשנת 1980 שנופהאזה היה חלק מהזכייה של קארל צייס יינה בגביע המזרח גרמני, לאחר ניצחון 3-1 בהארכה על קבוצתו הקודמת, רוט-וייס ארפורט. בשנת 1982 הבקיע שנופהאזה 19 שערי ליגה עבור יינה, שסיימה במקום החמישי בליגה, הוכתר כמלך השערים של ליגת העל המזרח גרמנית, ונבחר ככדורגלן השנה בגרמניה המזרחית. גם בעונה העוקבת היטיב שנופהאזה לשחק, הבקיע 13 שערים, וקבוצתו סיימה במקום השלישי בליגה. בשנת 1984 עזב שנופהאזה את קארל צייס יינה לאחר שהבקיע 94 שערים ב-196 הופעות ליגה, וחזר לשתי עונות ברוט-וייס ארפורט, שם הבקיע שישה שערים ב-31 הופעות, ובשנת 1986 פרש ממשחק פעיל.

קריירה בינלאומית

שנופהאזה ערך את הופעת הבכורה בנבחרת גרמניה המזרחית בשנת 1973, וכעבור שנה השתתף עמה במונדיאל 1974, בו לא שיחק דקה בשלב הבתים הראשון אותו סיימה גרמניה המזרחית במקום הראשון לאחר ניצחון במשחק הטעון על נבחרת גרמניה המערבית, וגם במשחק הראשון בשלב הבתים השני שנופהאזה לא שיחק. בשני המשחקים הבאים בשלב הבתים השני, בהם גרמניה המזרחית הפסידה 2-0 לנבחרת הולנד וסיימה בתיקו 1-1 מול נבחרת ארגנטינה, שנופהאזה פתח, ונבחרתו הודחה בתום שלב זה. שנופהאזה השתתף עם נבחרת גרמניה המזרחית גם באולימפיאדת מוסקבה שנערכה בשנת 1980, שם היה שחקן מפתח וזכה עם הנבחרת במדליית כסף, לאחר הפסד 1-0 בגמר לנבחרת צ'כוסלובקיה. בנובמבר 1983 ערך שנופהאזה את הופעתו האחרונה במדים הלאומיים, בניצחון 2-1 על נבחרת אלבניה במסגרת מוקדמות יורו 1984, שאליו לא הצליחה נבחרת גרמניה המזרחית להעפיל. לאחר משחק זה, פרש שנופהאזה מהנבחרת לאחר שלבש את המדים הלאומיים 45 פעמים, והבקיע שישה שערים.
קריספין בונהם-קרטר

ביוגרפיה

בונהם-קרטר הוא בנם של פיטר בונהם-קרטר וקלודה גרינווד. הוא בן דוד מדרגה שלישית של השחקנית הלנה בונהם קרטר ושל אחיה אדוארד. בונהם-קרטר למד בגלנאלמונד קולג', וב-1992 סיים תואר בלימודים קלאסיים באוניברסיטת סנט אנדרוז שבסקוטלנד.
הוא מוכר מתפקידו כמר בינגלי במיני-סדרה "גאווה ודעה קדומה", עיבוד משנת 1995 של ה-BBC לרומן מאת ג'יין אוסטן. לפני כן כיכב בסיטקום "Honey for Tea". ב-1993 כיכב בונהם-קרטר לצדו של יואן מקגרגור בדרמה התקופתית "Scarlet and Black" בתפקיד המחזר של רייצ'ל וייס. עוד שיחק בתפקיד משנה בסרט "יומנה של ברידג'ט ג'ונס".
בעונה הרביעית של הסדרה הקומית "פשוט נהדרת", גילם בונהם-קרטר דמות של גנן יוקרתי בשם ג'אגו בלפור שמדקלם שמות של צמחים בלטינית באוזני אדינה. לצדו הופיעה ג'וליה סוואלה, שגילמה את לידיה ב"גאווה ודעה קדומה", בתפקיד סאפי השוכרת את שירותיו של ג'אגו לעצב את הגינה בביתם.
עוד הופיע בונהם-קרטר בווידאו קליפ לגרסת הכיסוי של וסטלייף לשיר "Uptown Girl". הוא שיחק בעונה השלישית של הסדרה "Game On" בתפקיד מושא אהבתה של מנדי.

חיים אישיים

בונהם-קרטר נשוי לקתרין ג'וליאן דונווי. לבני הזוג יש ארבעה בנים: ארתור תומאס פטריק (יליד 1997), כריסטופר רואן (יליד 1999), סטנלי פיטר (יליד 2002) ופרנק דאגלס (יליד 2006).
בשנת 2011 ייצג את האוניברסיטה שלו בתוכנית ספיישל חג המולד של השעשועון "University Challenge" יחד עם מגישת הטלוויזיה הייזל אירווין. הצוות של סנט אנדרוז הפסיד בסיבוב הראשון לצוות מקיימברידג'.
ברוך בן יצחק (מוזיקאי)

ביוגרפיה

ברוך בן יצחק נולד וגדל בחולון. בסוף שנות ה-70 ולקראת סוף העשור הראשון לחייו נחשף לשיר 'מיסטר בלו סקיי' של ELO, שיר שהתנגן ללא הרף באותם ימים בתחנות הרדיו. בן יצחק הוקסם מהשיר, ומאותו רגע החל להתעניין מאד במוזיקה. כנער הושפע בן יצחק מאחיו הגדול. בשעה שחבריו האזינו ללהקות פופ כמו אבבא והבי ג'יז, האזין בן יצחק, בהשפעת אחיו, לאמנים ולהקות שניגנו רוק, ובהם ג'נסיס, יס, דייוויד בואי ופינק פלויד.
כנער מתבגר בילה את רוב שעות הפנאי בהאזנה לתקליטים ובמשחקי כדורגל בשכונה, ואז גם התגבש אצלו הרצון לעסוק במוזיקה באופן מקצועי.

עם להקת רוקפור

לדיסקוגרפיה של רוקפור ראו רוקפור

חייו הפרטיים

בן יצחק נשוי למיכל ואב לשני ילדים, מתגורר בתל אביב.
המרכז הבינלאומי לבריאות, משפט ואתיקה

המרכז הבינלאומי לבריאות, משפט ואתיקה הוא מרכז לקידום מחקר אקדמי ופעילויות חינוכיות בתחומי הממשק שבין בריאות, אתיקה ומשפט. המרכז שייך לאוניברסיטת חיפה ופועל בישראל ובעולם בהתנדבות ללא כוונת רווח מאז 1995. 
במרכז פועלות למעלה מ-15 מחלקות בתחומים שונים של בריאות, משפט ואתיקה (גנטיקה, פסיכולוגיה, רפואה משלימה, ביואתיקה סביבתית, סיעוד, אינטרסקס ועוד)
המרכז מפעיל מועדון חברתי-מקצועי המתקיים בחיפה מדי כחודש וכולל הרצאת מומחה ומפגש חברתי; ומועדון סרט המתקיים בחיפה מספר פעמים בשנה, במהלכו מוצג סרט קולנוע העוסק בסוגיות הקשורות בבריאות, משפט ואתיקה וניתנת הרצאה קצרה של מומחה ביחס לסרט. עוד הפיק המרכז תוכניות טלוויזיה ורדיו במסגרת הערוץ האקדמי. 
בכל שנה נערכים מספר כנסים מקצועיים בתחומים שונים של בריאות ומשפט בהשתתפות מומחים בולטים בתחומם בישראל. 
אונסק"ו (ארגון לחינוך, מדע ותרבות של האו"ם) הקים את הקתדרה שלו לביואתיקה במרכז. מופקד הקתדרה הוא פרופ' אמנון כרמי, ראש המרכז. עד כה הפיקה הקתדרה ספרי הוראה בתחום אתיקה רפואית שמפורסמים בחינם ומשמשים להוראת אתיקה רפואית בבתי ספר שונים לרפואה בעולם.
המרכז יזם, עודד והקים באוניברסיטת חיפה את הספרייה הגדולה בארץ בתחומי הבריאות, המשפט והאתיקה. לרשות הקוראים עומדים למעלה מ-5,000 ספרים וקלטות וידאו.
המרכז פרסם ספרים שונים בתחומי זכויות החולה, פסיכיאטריה, אפילפסיה, פסיכולוגיה, גנטיקה ומשפט רפואי.
המרכז מוציא בשיתוף פעולה עם הארגון העולמי למשפט רפואי את כתב העת הבינלאומי "Medicine and Law" ומעניק גיבוי אקדמי לכתב העת "רפואה ומשפט" של האגודה לרפואה ולמשפט בישראל.
שכונה ד' (באר שבע)

ד' דרום

שכונה ד' דרום נהנית מסמיכות לאוניברסיטה ולבית החולים סורוקה. על דרך הכניסה אל באר שבע, מכיוון צפון, מצויות תחנות אוטובוס הקרובות לשני מוסדות אלו ומיקומן נותן מנוף כלכלי לשכונה.
בשכונה נמצאים מספר מתנ"סים, קופות חולים, בתי ספר יסודיים ועל יסודיים, מעונות סטודנטים ("מעונות ד'), שני מרכזי קניות ("אורן" ו"גילת") ומרכז ספורט. בשכונה (רחוב אברהם אבינו 33) מצוי גם אחד מסמליה של האדריכלות הישראלית של סוף שנות השישים "בית הפירמידה" (ראו סקירה אדריכלית מלווה בתמונות על בית הפירמידה.) שתוכנן על ידי האדריכלים משה לופנפלד וגיורא גמרמן לאחר שזכו בתחרות לתכנון מבנה מגורים המתאים לאקלים המדברי. בניין מפורסם נוסף שמצוי בשכונה הוא מרכז הנגב, שתוכנן על ידי האדריכל רם כרמי.
במשולש הרחובות יהודה הלוי, שמעון בר-גיורא ורבי עקיבא, במערב השכונה, נמצאת מחצבה ישנה, ממנה כרה השלטון העות'מאני אבנים לבניית העיר העתיקה של באר שבע. במחצבה זו ניתן לראות את שכבות הסלעים שהושקעו בקניון באר שבע-עזה.

ד' מזרח / ו' הישנה

החלק המזרחי של השכונה שנבנה מספר שנים לאחר שאר השכונה, נבנה בצורה מתוכננת מבחינת בינוי וכבישי גישה. חלק מהבניינים בשכונה הם "בלוקים" (מבנים ארוכים, בני ארבע קומות, עם דירות קטנות וכמה כניסות לכמה חדרי מדרגות), חלק בניינים של ארבע קומות עם כניסה אחת וחלק הם שיכוני שטיח.
בתחילה נקרא אזור זה "שכונת כיסלב" אך התושבים שהורגלו בשמות השכונות על פי סדר האלף-בית החלו לקרוא לאזור החדש "שכונה ו'", אף שמצד הממשל אזור זה נחשב לחלק מ-ד'. לאחר כמה שנים הוקמה ממערב לשכונה ד' שכונה נוספת שעל פי העירייה נקראת "שכונה ו'", אך התושבים שהורגלו בשכונה ו' אחרת החלו לקרוא לשכונה זו "ו' החדשה" ולד' מזרח "ו' הישנה".
חלק זה של השכונה תחום בין שדרות רגר, פסי הרכבת וקמפוס האוניברסיטה והוא מכיל יותר סטודנטים בשכירות ומקומות בילוי (בתי קפה, מסעדות, מזנונים) מאשר חלקיה האחרים של השכונה.

ד' צפון

החלק הצפוני של השכונה נבנה מאוחר יותר משאר השכונה. בין חלק זה של השכונה לד' דרום מפריד גן שני אליהו (המכונה לרוב "פארק ד'"), שהוא הפארק הגדול ביותר בתוך באר שבע. בקצה השכונה נמצא בית החולים הפסיכיאטרי של באר שבע, ולידו מרכז קליטה. סמוך לקצה השכונה (אבל כבר בשטחן של שכונה ו' ושכונת נווה מנחם) נמצאים קמפוס מכללת קיי, היכל ספורט ותרבות ("הקונכייה"), ואצטדיון הכדורגל החדש של באר שבע - אצטדיון טוטו-טרנר.
אוריינות מקצוע מדעי החברה

אוריינות במדעי החברה

אוריינות של מדעי החברה עברה שינויים והתקדמות, הפכה לדבר יותר רלוונטי בענפי מקצוע מדעי החברה מספקים לתלמידים כלים מדעיים לבחון תופעות חברתיות ותפיסות אשר מעצבות את חיי היומיום בעולמנו, אוריינות מדעי החברה הם למעשה שם כולל ללימודים אשר מנסים להגדיר את החברה האנושית במושגים אחידים. מעבר לרצון להבין ולנתח את הקיים, השאיפה האמיתית היא שבסוף לימודי החברה יצליח התלמיד לנבא כיצד יפעל אדם בסיטואציה מסוימת וכיצד יהפוך את התאוריות למשהו שנמצא במציאות וחיי היום יום שלנו. אוריינות התפתח והשתנה בהתאם לטכנולוגיה המשמשת את החברה.

אוריינות טכנולוגית במדעי החברה

עם השימוש הרב בטכנולוגיה במשקי הבית הפרטיים, אוריינות טכנולוגית ודיגיטלית מתייחסת לרכישת מיומנויות שונות לשם תפקוד בחיים. במהלך השנים, ובמקביל להתפתחויות בטכנולוגיה, הורחבה ההתייחסות למושג טכנולוגיה שהיא מוגדרת כיום כיכולתו של אדם לגשת למגוון רחב של פעילויות ומקורות ולפעול בהם באמצעות כלים דיגיטליים. אוריינות טכנולוגית של אדם מבוססת על הרמה האוריינות הכללית שלו ובעיקר נשענת על יכולות קוגניטיביות ומיומנויות לניהול למידה.
לכן מתוך כך, הטכנולוגיה מהווה מקום מרכזי ביותר בחייהם של תלמידים. הטכנולוגיה הפכה לזירה מרכזית של פעילות עבור תלמידים לצורכי מידע, לתקשורת בין אישית, לצרכים בידוריים ולצרכים חברתיים. באמצעות הטכנולוגיה הם משחקים, מחפשים מידע, מדברים עם חבריהם, כותבים על עצמם, מציגים את תמונותיהם, מכירים אנשים חדשים, מגיבים לדברים שנאמרו ועוד. במילים אחרות, העולם הווירטואלי הפך להיות חלק בלתי נפרד מהעולם הפיסי של תלמידים ומורים.כ
למשל, מחשב- מחשב נחשב ככלי טכנולוגי הנפוץ ביותר בחיי היום יום של התלמידים והשימושים במחשב שונים להוראת מקצועות מדעי החברה. למשל, אתר המפמ"ר למדעי החברה מאפשר למורים היוועצות בעמיתים על שאלות דידקטיות, ובעולם פותחו אתרים שונים הכוללים פורומים להיוועצות של מורים במקצוע מדעי החברה כגון, סוציולוגיה, פסיכולוגיה, מדעי המדינה ועוד. האתרים הבולטים הם אתר הארגון האמריקאי ללימודי חברה (NCSS). במהלך הלימודים התלמידים מקבלים הדרכה על מאגרי מידע ועל השימוש בתקליטור לאיתור מידע, שימוש במחשב ומאגרי מידע דורש מתלמידים מיומנויות ספיציפיות בעולם הכתיבה והקריאה, דרכו התלמידים רוכשים כלים נוספים מהאוריינות ומספקים לעצמם מיומנויות מתאימות לחשיבתם, חוזקתם וכו'.
טאואנצינשטראסה

טאואנצינשטראסה (בגרמנית: Tauentzienstraße) הוא רחוב מרכזי של שדרת קניות בברלין באורך של 500 מטר.
השדרה הרחבה מתחילה בכיכר ויטנברג במזרח ומגיעה לכיכר ברייטשייד במערב, שם היא נמשכת ברחוב קורפירסטנדאם. היא נבנתה במאה ה-19 כשדרה רחבה כדוגמה של בולווארד פריזאי.
היא נקראה על שם הגנרל הפרוסי בוגיסלאב פרידריך עמנואל פון טאואנצין (Bogislav Friedrich Emanuel von Tauentzien‏; 1760–1826) שגירש את הצבא הצרפתי ב-1814 מוויטנברג.
בתקופת המלחמה הקרה עד נפילת חומת ברלין היוו טאואנצינשטראסה וקורפירסטנדאם את המרכז המסחרי של ברלין המערבית. טאואנצינשטראסה היה הומה יותר בגלל ריכוז של חנויות לאורכו.
פרשת הסוס הטרויאני (ישראל)

פרשת הסוס הטרויאני היא פרשת ריגול עסקי שנחשפה בישראל בסוף המחצית הראשונה של שנת 2005. קצה החוט לחשיפת הפרשה הגיע לאחר שחומרים מספר חדש של אמנון ז'קונט דלפו החוצה ממחשבו האישי. לאחר בדיקה, התברר כי חתנה לשעבר של ורדה רזיאל-ז'קונט, מיכאל האפרתי, ואשתו הנוכחית רות, פיתחו ושתלו במחשבו האישי תוכנה מסוג סוס טרויאני.

הרקע לפרשה

שבועות ספורים לפני יציאת ספרו החדש לאור, שם לב ז'קונט כי תכתובות מחשבון הדואר האלקטרוני שלו נמחקו ואחרות סומנו כי נקראו. חברי סגל באוניברסיטת תל אביב קיבלו דואר אלקטרוני שנכתב בשמו ובו נכתב כי הוא מודה שגנב מאמרים אקדמאים. אל הדואר האלקטרוני צורפו מאמרים שכתב שהיו מאוחסנים במחשבו האישי בלבד. בערך הויקיפדיה של ז'קונט נכתבו על ידי מיכאל ורות האפרתי דברי בלע אודותיו, בין היתר כאילו היה לו עבר פלילי וכי השתמט משירות צבאי. קטעים מספרו פורסמו ועליהם נכתבו עשרות תגובות שליליות. שמות המגיבים עוררו אצל ז'קונט תחושה שייתכן שמדובר באנשים שהוא מכיר. אחד השמות היה הסיסמה לחשבון דואר האלקטרוני שלו ושם אחר היה "פלאפל התאומים" הנמצא בגבעתיים. דברים אלו ואחרים הובילו את ז'קונט לחשוד כי מדובר במיכאל האפרתי, איתו היה בסכסוך משפטי על רקע משפחתי. תקליטור שהונח בתיבת הדואר שלו עורר את חשדו והוא לקח אותו אל המשטרה. חוקרי המשטרה פיצחו את תוכנת הרוגלה שהותקנה בו והגיעו אל השרת אליו נשלח כל החומר.

הסתעפות הפרשה

חוקרי המשטרה שחקרו פריצה למחשב אישי והטרדה, גילו חומר עסקי רב מאוד. בעקבות החומר שהתגלה על השרת נחשדו 11 חוקרים פרטיים משלושה משרדי חקירות בכך שרכשו מהזוג האפרתי תוכנת רוגלה בשם "TargetEye" ושתלו אותה במחשביהן של חברות מרכזיות במשק הישראלי באמצעות תוכנה שהופצה בצורת הצעות עסקיות על גבי תקליטור ובמשלוח דואר אלקטרוני. בין החברות שהיו קורבנות למעשה זה: הוט, פרטנר, קבוצת שטראוס, צ'מפיון מוטורס, סטימצקי, מלם מערכות, דובק ומי עדן.

תוצאות הפרשה

מפתח התוכנה וזוגתו, מיכאל ורות האפרתי, נעצרו בבריטניה והוסגרו לישראל בסוף ינואר 2006. על שניהם נגזרו במסגרת הסדר טיעון עונשי מאסר שנעו בין שנתיים לארבע שנים. הסדר הטיעון כלל גם פיצויים בסך מיליון שקלים מכל אחד. ההסדר הותנה בכך שרות תפליל את החוקרים הפרטיים שהם חברו אליהם. היא העידה נגד שניים מהם ואחר כך סירבה להעיד בטענה שהדבר פוגע בבריאותה. על כך נענשה בחודש מאסר בפועל ומאוחר יותר גם בשלושה חודשי עבודות שירות.

בנובמבר 2007 נגזרו על החוקר הפרטי אליעזר פילוסוף לפי הודאתו 15 חודשי מאסר בפועל, קנס בסך 50 אלף שקלים, ורישיון החוקר הפרטי שלו נשלל לצמיתות. בתחילת מרץ 2007 גזר בית משפט בישראל על בעל משרד חקירות צבי קרוכמל 32 חודשי מאסר בפועל וקנס כספי בסך 225 אלף שקל בגין חלקו בפרשה.
מסגד שייח' לוטפאללה

בניית המסגד

המסגד נבנה לשמש כמסגד הפרטי של חצר המלוכה, בניגוד למסגד האמאם באותה כיכר שנועד לציבור הרחב. מסיבה זו, המסגד קטן יותר, ואין בו  מינרטים. כדי להימנע מן הצורך לעבור בכיכר נבנתה מנהרה המובילה מארמון המלך עאלי קאפו ישירות למסגד. אדריכל המבנה, מוחמדרזה אספהאני, גם הקים מבואה המקשרת בין הכניסה המוליכה אליו מהכיכר לבין חלל המסגד, כדי לשמור על כיוון התפילה למכה.

תיאור המבנה

המבנה נושא כיפה בקוטר של 12 מטר הנתמכת על ידי קירות בעובי של 170 ס"מ. צבעה של הכיפה מבחוץ נע בין גוונים של אפור וורוד בהתאם לאור השמש, והיא ניצבת מעל לשער הכניסה הצבוע בגווני טורקיז. במרכז צדה הפנימי של הכיפה מצוירת דמות טווס, והאריחים הצבעוניים שמסביב לה נראים כזנבו. על קירות המבנה כתובים פסוקים מהקוראן.