google/wiki40b huggingface dataset:
בית האופרה המטרופוליטנית (רחוב 39)

היסטוריה

בית האופרה המטרופוליטנית, המכונה גם "מט הישנה", נפתח ב-22 באוקטובר 1883 עם העלאת הפאוסט בחמישה חלקים של שארל גונו. הוא שכן ברחוב ברודוויי 1411 ותפס את כל ה"בלוק" שבין רחוב 39 ו-40 ברובע הטקסטיל (Garment District) במידטאון מנהטן.
ב-27 באוגוסט 1892 נשרף בית האופרה ועקב כך בוטלו כל ההופעות באותה שנה. כמו כן הוא נבנה ונפתח מחדש עוד באותה שנה. בשנת 1903 שופץ פנים הבניין בעיצובם של האדריכלים קררה והסטינגס (Carrère and Hastings).
במהלך השנים הוצעו מספר מקומות שעליהם יוכל להיבנות בית אופרה חדש ובעל קיבולת רבה יותר, כולל הצעה מהאדריכל ג'וזף אורבן (Joseph Urban). חלק מההצעות היו על המגרשים בהם עומדים כיום כיכר קולומבוס ומרכז רוקפלר. כלל ההצעות נדחו עד בנייתו של מרכז לינקולן.
בית האופרה המטרופוליטנית נסגר ב-16 באפריל 1966 ומאחר ולא זכה מעמד שימור נהרס בשנת 1967 לטובת הקמת בניין משרדים בן 40 קומות. בניין המשרדים נמכר מאוחר יותר על ידי אגודת מטרופוליטן אופרה לחברת 1411 TrizecHahn-Swig LLC.
יואל ולטמן

מועדונים

יואל ולטמן התחיל את קריירת הכדורגל שלו בקבוצת הנוער של עיירת הולדתו, ולצן, VV IJmuiden עד מעברו ב-2001 לקבוצת אייאקס אמסטרדם. בזמן תקופה זו, עזר לקבוצתו בעונת 2011-12 לזכות באליפות הליגה ההולנדית לצעירים, וכמו כן סיים עם קבוצתו כסגנית האלופה של תחרות "נקסט-ג'ן" (תחרות בין קבוצות לשחקנים עד גיל 19 מרחבי אירופה) ב-2012. יואל ערך את בכורתו בקבוצה הבכירה של אייאקס ב-19 באוגוסט 2012 בו הוא החליף את הבלם מיטשל דיקס בדקה ה-79'. המשחק הסתיים בתוצאה של 6-1 לטובת אייאקס. בעקבות קליטתו המוצלחת לקבוצה הבכירה, ותרומתו לזכייה השלישית הרצופה של אייאקס בתואר לאומי, הוכרזה ב-6 ביוני 2013 כי ולטמן חתם חוזה להמשך פעילות באייאקס לארבע שנים, עד לקיץ של 2017.

נבחרת הולנד

ב-8 בנובמבר 2013 הוכרז כי ולטמן קיבל את זימונו הראשון לנבחרת הבוגרים של הולנד על ידי המאמן לואי ואן חאל למשחק הידידות של הולנד מול יפן וקולומביה. ולטמן, שנשאר על הספסל במשך המשחק מול יפן, ערך את הופעת הבכורה שלו ב-19 בנובמבר 2013, במשחק ידידות נגד קולומביה, שהסתיים בתוצאת 0-0 באמסטרדם ארנה. ולטמן שיחק את מלוא 90 הדקות של המשחק. ב-31 במאי 2014, ולטמן הוכרז בחלק מהסגל למשחקי גביע העולם בברזיל 2014 יחד עם חבריו לקבוצה, דיילי בלינד ויאספר סילסן.
ליאור חכמון

קריירה

את דרכו בכדורסל החל חכמון בקבוצת הנוער של ברק נתניה, איתה זכה בגביע המדינה לנוער בעונת 2003/2002, שלאחריה עלה לקבוצת הבוגרים של נתניה (דאז בליגה הארצית). לאחר עונה אחת בנתניה עבר לא.ס. רמת השרון מליגת העל, אך לא קיבל דקות משחק ולכן החליט לחזור לנתניה בעונה הבאה. לאחר העונה ברמת השרון זומן לסגל נבחרת העתודה של ישראל לקראת אליפות אירופה 2005, אך גם בה לא קיבל דקות משחק וקלע רק 2 נקודות בכ-4 דקות משחק בממוצע.
גם בעונת 2005/2006 במדי נתניה מיעט לשחק ורק בעונה שלאחר מכן, הרביעית שלו בבוגרים החל לקבל דקות משמעותיות ולהוות גורם משמעותי בקבוצה. הוא קבע ממוצעים מצוינים של 8.9 נקודות ו-7 ריבאונדים בכ-16.7 דקות למשחק בלבד. בעונה שלאחר מכן השתפר אף יותר והעלה את ממוצעיו ל-12.8 נקודות ו-6.8 ריבאונדים למשחק. נתניה שסיימה את העונה הסדירה במקום הראשון בליגה הייתה המועמדת הראשית יחד עם מכבי חיפה לעלות לליגת העל, אך הפסדים בסדרת חצי הגמר נגד אותה מכבי חיפה ובסדרה על מקומות 3-4 נגד עירוני קריית אתא השאירו אותה עונה נוספת בליגה הלאומית.
בעונת 2008/2009 עלה שוב לליגת העל וחתם בעירוני רמת גן. גם עונה זו לא הייתה מוצלחת במיוחד עבור חכמון. אומנם הוא היה אחד הישראלים הבולטים ברמת גן, אך יכולת קבוצתית חלשה הובילה אותה למאבקי הישרדות צמודים במשך כל העונה, כאשר רק ניצחון בסדרת הירידה נגד עירוני קריית אתא מבטיח לה הישארות בליגה.
בעונת 2009/2010 שב לנתניה שבעונה הקודמת העפילה לליגת העל. בנתניה הפגין את יכולת השיא שלו בקריירה והיה מלך הסלים הישראלי של הקבוצה ואחד הישראלים הבולטים בליגה. עם ממוצעים של 6 נקודות ו-3.3 ריבאונדים הוא הוביל את קבוצתו לחצי גמר גביע המדינה, שם הפסידה נתניה למכבי תל אביב, למקום החמישי בליגה בסיום העונה הסדירה ולהעפלה לפיינל פור, לאחר ניצחון 1-3 בסדרת רבע גמר הפלייאוף נגד מכבי חיפה. בפיינל פור הפסידה נתניה בחצי הגמר למכבי תל אביב ובמשחק על מקומות 3-4 להפועל ירושלים וסיימה עונה מצוינת במקום הרביעי. בעקבות יכולתו בעונה זו נכלל בסגל המורחב של נבחרת ישראל למוקדמות אליפות אירופה 2011, אך לאחר מספר שבועות נופה ולא לקח חלק בקמפיין עצמו.
בעונת 2010/2011 שיחק חכמון בהפועל ירושלים.
לקראת עונת 2011/2012 חתם חכמון שוב בקבוצת נעוריו ברק נתניה, אך נפצע וגמר את העונה בשלב מוקדם של העונה.
בעונת 2012/2013 חתם בהפועל אילת.
מוהיקן (תסרוקת)

מוהוק (Mohawk) או מוהיקן (אנגלית: Mohawk hairstyle)  הוא סוג של תספורת. תספורת זו מאופיינת על ידי ראש המגולח ברובו, פרט לקווצת שיער בצורת "פס" המשתרעת מאמצע המצח עד אמצע העורף. בשיער הלא-מגולח מקובל ליצור "קוצים" גדולים ומוארכים בעזרת תכשירים לשיער. חלק מבעלי תספורת זו נוהגים לצבוע את שיערם בצבעים בולטים, שכן האינדיאנים נהגו לצבוע את קצוות ה"קוצים" בעזרת צבעים אורגנים (מים, אדמה וחומרים דומים הנמצאו בסביבתם) בצבע כתום כדי לסמל שקיעה. בסוף שנות ה-70 אימצו רבים מחובבי הפאנק את התסרוקת כחלק מהתרבות שהתפתחה סביב המוזיקה, והיא הפכה לאחד מסמליהם הבולטים של ה"פאנקיסטים". 
שמה  של התספורת הוא מוהוק  או מוהיקן.  מוהוק מקורו בשמו של שבט המוהוק האינדיאני. מוהיקן מקורו בספר המוהיקני האחרון שמקורו כנראה באחד משני שבטים אינדיאנים: המוהיקן (שבט)  והמוהיגן  .
מנולו סאנצ'יס

קריירת משחק

סאנצ'יס החל את קריירת המשחק בקבוצת הנוער של ריאל מדריד מעיר הולדתו. לקראת עונת 1983/1984, החל סאנצ'יס לשחק בריאל מדריד קסטיליה, קבוצת המילואים של המועדון, תחת המאמן אמנסיו אמארו. ב-4 בדצמבר 1983, במסגרת המחזור ה-14 בליגה הספרדית, ערך סאנצ'יס את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, תחת המאמן אלפרדו די סטפנו. ריאל מדריד התארחה באותו משחק אצל ריאל מורסיה, ובדקה ה-82 כבש סאנצ'יס בהופעת הבכורה שלו את השער היחיד במשחק, שהסתיים בניצחונה של ריאל מדריד בתוצאה 0–1. עד לסיום העונה ערך סאנצ'יס הופעה אחת נוספת במדי קסטיליה, מאחר שהפך לשחקן הרכב מרכזי בקבוצה הבכירה, וסיים את עונת הבכורה שלו עם 18 הופעות ליגה, בהן כבש שלושה שערים. סאנצ'יס היה לחלק מ"חמישיית העייט", חבורת שחקנים מקומיים יוצאי קבוצת הנוער והמילואים של המועדון, שהפכו למובילים ולמנהיגים של הקבוצה הראשונה, לצדם של אמיליו בוטרגניו, רפאל מרטין ואסקס, מיצ'ל ומיגל פרדסה.
בעונת 1984/1985 זכה סאנצ'יס עם קבוצתו בגביע אופ"א לאחר ניצחון בגמר כפול על וידאוטון. סאנצ'יס עלה בהרכב בצמד מפגשי הגמר. עונה אחר כך, שמרה ריאל על התואר לאחר ניצחון בגמר כפול על פ.צ. קלן. סאנצ'יס החמיץ את צמד מפגשי הגמר, אך עם 28 הופעות ליגה תרם לזכייתה של קבוצתו באליפות ספרד, הראשונה בקריירה של סאנצ'יס, והראשונה מתוך חמש רצופות של הקבוצה. עד לעונת 1998/1999 רשם סאנצ'יס שלושים הופעות ליגה בכל עונה (למעט עונת 1996/1997), והיה לאחד משחקניה הבולטים והיציבים לאורך זמן.
החל מעונת 1992/1993 החליף סאנצ'יס את חברו לקבוצה צ'נדו כקפטן המועדון. בעונת 1997/1998 הוא הוביל את הקבוצה כקפטן לזכייה ראשונה בליגת האלופות מזה 32 שנים. סאנצ'יס פתח עם סרט הקפטן במשחק הגמר, בו גברה ריאל בתוצאה 0–1 על יובנטוס והשיבה לעצמה את התואר. כעבור שנתיים, כשסאנצ'יס כבר היה בשלהי הקריירה, הוא עלה כמחליף לעשר דקות בגמר ליגת האלופות 2000 מול ולנסיה, בו ניצחה ריאל בתוצאה 0–3, והיה ליחיד מ"חמישיית העייט" שזוכה בגביע אירופה שני בקריירה.
סאנצ'יס פרש בסיום עונת 2000/2001, לאחר 18 עונות במדי ריאל מדריד, בהן רשם 711 הופעות בכל המסגרות. הוא ממוקם שלישי בטבלת מלך ההופעות של ריאל מדריד בכל הזמנים, אחרי ראול גונזלס ואיקר קסיאס. בליגה הספרדית רשם סאנצ'יס 523 הופעות, שמיקמו אותו במקום השני בכל הזמנים בטבלת הופעות הליגה במדי ריאל מדריד, שני רק לראול. כמו כן, סאנצ'יס הוא אחד משחקניה המעוטרים של הקבוצה בכל הזמנים, לאחר שצבר במהלך הקריירה 21 תארים עם הקבוצה, בהם שמונה אליפויות, שתי אליפויות אירופה ושני גביעי אופ"א.

נבחרת ספרד

הקריירה הבינלאומית של סאנצ'יס החלה במדי נבחרת ספרד הצעירה, שזכתה באליפות אירופה בשנת 1986. סאנצ'יס הפגין בטורניר יכולת גבוהה וזכה בתואר השחקן המצטיין, מה שסלל את מקומו כבר באותה שנה לסגל של הנבחרת הבוגרת. הוא רשם את הופעת הבכורה שלו ב-12 בנובמבר 1986, תחת המאמן מיגל מוניוס, כשפתח בהרכב ספרד בניצחון 0–1 על רומניה במסגרת מוקדמות יורו 1988.
סאנצ'יס זכה לזימון לסגל של מוניוס לקראת יורו 1988, שם הוגרלה ספרד לבית קשה ממנו לא הצליחה להעפיל, ופתח בכל שלושת משחקי נבחרתו.
סאנצ'יס הוסיף להיות חלק חשוב מחוליית ההגנה הספרדית תחת המאמן לואיס סוארס מירמונטס, שזימן אותו לסגל לקראת מונדיאל 1990 באיטליה. סאנצ'יס פתח ושיחק בכל ארבעת משחקיה של ספרד בטורניר, שהסתיימו בהדחה בשלב שמינית הגמר מול יוגוסלביה. הוא נותר בסגל הנבחרת שנתיים נוספות, וערך את הופעתו האחרונה במדיה ב-11 במרץ 1992, במשחק ידידות מול ארצות הברית.
בסך הכול ערך סאנצ'יס 48 הופעות במדי הנבחרת, בהן כבש שער אחד.
פרנק פברה

אנביגדו

פברה החל את הקריירה שלו בקבוצת אנביגדו פוטבול קלוב, הידועה במחלקת הנוער הטובה שלה שהוציאה שחקנים כמו חאמס רודריגס, ג'יובני מורנו ופרדי גוארין. את הבכורה הוא ערך בגיל 18, ב-22 ביולי 2010 במשחק מול קוקוטה דפורטיבו. הוא תפס מהר מאוד את מקומו בהרכב הראשון בזכות המהירות שלו, השליטה בכדור והעבודה ההתקפית שלו. שיחק עם אנביגדו גם שלושה משחקים בקופה סודאמריקנה ב-2012 ופתח בהרכב בשלושתם. בסך הכל שיחק 106 משחקים בקבוצה הבוגרת וכבש 3 שערים לפני שהועבר בהשאלה לדפורטיבו קאלי ב-2014.

דפורטיבו קאלי

קאלי שאלה את פברה לעונה אחת עם אפשרות לרכישה בתום העונה וקיבלה את העונה הכי טובה שלו בקולומביה. כבר בהתחלה הוא תפס את מקומו בהרכב הקבוצה והפך לאחד המגינים השמאליים הטובים בליגה. הוא שיחק 26 משחקים וכבש שער אחד בטורניר הקלאוסורה 2014. בטורניר הראשון של 2015 פברה הגיע לשיא שלו כאשר הפך למגן המצטיין בליגה, היה חלק חשוב בזכייתה של דפורטיבו קאלי באליפות ואף נבחר לנבחרת הטורניר בקולומביה.

אינדפנדיינטה מדיין

ההצלחה הגדולה שלו בקאלי גרמה למאמנה של אידפנדיינטה מדיין דאז, לאונל אלבארס, לרכוש את פברה מאנביגדו. גם כאן ההאקלמות של פברה הייתה מאוד מהירה, והוא אף כבש את שער הבכורה של הקבוצה בפתיחת הטורניר מול דפורטס טולימה. מדיין אמנם לא זכתה באליפות, אבל פברה נבחר בפעם השנייה ברציפות לנבחרת הטורניר. לצערה של הקבוצה ושל אוהדיה, הם לא הספיקו להנות מפברה יותר מדי, שכן בתחילת 2016 התרשמה בוקה ג'וניורס מביצועיו של המגן והחליטה להחתימו.

בוקה ג'וניורס

ב-24 בינואר 2016 החליטה בוקה ג'וניורס לרכוש 40% מכרטיסו של פברה עבור קרוב לשני מיליון דולר והחתימה אותו לשלוש שנים וחצי. את הבכורה הוא ערך במשחק בית ב-14 בפברואר במשחק מול אתלטיקו טוקומאן, אבל נאלץ לצאת בדקה ה-44 בעקבות פציעה. את שערו הראשון במדי בוקה כבש דווקא מול קבוצתו לשעבר, דפורטיבו קאלי, ב-20 באפריל במסגרת הקופה ליברטדורס. ב-12 במאי כבש שער חוץ מאוד יקר מול נסיונל וכעבור שבוע, בעט את הפנדל המכריע בדו-קרב הפנדלים מולה, שהעלה את בוקה לשלב חצי גמר הקופה ליברטדורס. לאחר חצי שנה בקבוצה, הוא זכה באופן מוחלט באהבה של האוהדים אליו.

נבחרת לאומית

את זימון הבכורה לנבחרת קיבל ב-28 באוגוסט 2015 לקראת משחק הידידות מול פרו ואת הבכורה הרשמית ערך ב-8 בספטמבר באותה שנה, מול אותה פרו, הפעם במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. הוא שיחק 90 דקות והיה מהבולטים במשחק. את שער הבכורה בנבחרת כבש ב-11 ביוני 2016 מול קוסטה ריקה במסגרת טורניר הקופה אמריקה 2016, משחק בו הפסידה קולומביה 2-3 ופברה גם כבש בו שער עצמי. באותו טורניר שיחק פברה בארבעה משחקים וכבש שער אחד, כאשר במהלך מוקדמות מונדיאל 2018 שיחק שמונה משחקים ולא כבש.
ויולה דייוויס

ביוגרפיה

דייוויס נולדה בעיירה סט. מאת'יוס שבקרוליינה הדרומית, למרי ולדן דייוויס, משפחתה של דייוויס עברה לעיר סנטרל פולס שברוד איילנד כאשר דייוויס הייתה בת חודשיים. דייוויס למדה בחוג תיאטרון ב"מכללת רוד איילנד" וסיימה את לימודייה בהצלחה בשנת 1988, לאחר מכן למדה בבית הספר ג'וליארד במשך 4 שנים.

קריירת משחק

בשנת 2001 זכתה דייוויס בפרס טוני על תפקידה במחזה "המלך האדלי השני". התפקיד הקולנועי הראשון שנתן חשיפה ממשית לדייוויס היה בדרמה התקופתית מועמדת 4 פרסי האוסקר "הרחק מגן עדן" בשנת 2002, כמו כן באותה שנה השתתפה במותחן המסתורין הבדיוני של סטיבן סודרברג "סולאריס" ובסרטו של דנזל וושינגטון "אנטואן פישר". לאחר מספר שנים של משחק בתפקידי משנה בסדרות ובסרטים בין היתר "תתעשר או תמות בדרך" "דיסטרביה" ו"לילות ברודנטה". 
ב-2009 זכתה דייוויס להכרה והערכה בינלאומית כאשר גילמה את דמותה של גברת מילר, בדרמת המסתורין מועמדת חמישה פרסי האוסקר "ספק" לצד השחקנים מריל סטריפ ופיליפ סימור הופמן. על תפקידה בסרט זכתה דייוויס במועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ובמועמדות לפרס גלובוס הזהב.
ב-2011 השתתפה בסרט הדרמה "העזרה" שמבוסס על הספר באותו שם של קתרין סטוקט. על תפקידה בתור עוזרת הבית אייבלין קלארק הועמדה דייוויס לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר וזכתה בפרס גילדת שחקני המסך בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר בסרט קולנוע. ב-2012 זכתה בפרס קריסטל למצוינות נשים בקולנוע.
החל מ-2014, דייוויס מככבת בתור אנאליס קיטינג בסדרת הדרמה המשפטית "המדריך לרוצח" ב-ABC, תפקיד שזיכה אותה בפרס גילדת שחקני המסך ב-2014 ולפרס אמי לשחקנית ראשית מצטיינת בסדרת דרמה ב-2015, ובכך הפכה דייוויס לשחקנית השחורה הראשונה שזכתה בקטגוריה זאת, ולכך התייחסה בנאום זכייתה. היא הייתה מועמדת באותה קטגוריה גם ב-2016, אך הפסידה לטטיאנה מסלני.
בשנת 2016 שיחקה בסרט גיבורי-העל המצליח של הבמאי דייוויד אייר "יחידת המתאבדים" לצידם של ויל סמית', ג'ארד לטו, מרגו רובי וקארה דלווין. באותה שנה גילמה את רוז בסרט הדרמה "גדרות" בבימויו ובכיכובו של דנזל וושינגטון. על תפקידה בסרט זכתה בפרס האוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר ובפרס גילדת שחקני המסך.

חיים אישיים

דייוויס נשואה לשחקן ג'וליוס טנון משנת 2003, לזוג שני ילדים מנישואיו הקודמים של טנון. באוקטובר 2011 אימצו בני הזוג תינוקת.
פופ אפ

פופ אפ או פופאפ (מאנגלית: Pop - קופץ, Up - למעלה; המונח העברי הרווח: "חלון קופץ"; האקדמיה ללשון העברית קבעה את המונח העברי חַלּוֹן צָץ) הוא כלי המשמש בעיקר לפרסום באינטרנט. פופאפ הוא חלון דפדפן, שמוצג על פי רוב בצורה נקייה, כלומר ללא סרגלי הכלים הנמצאים בחלון דפדפן רגיל. כמו כן לרוב ייפתח החלון על חלק קטן מהמסך ולא בגודל מלא. חלונות קופצים מופעלים על ידי טכנולוגיית צד לקוח, לרוב בשפת JavaScript.
מפרסמים עושים שימוש בחלונות קופצים כיוון שריבוי הפרסומות בדף גורם למתבונן בעמוד להיות אדיש ולהתעלם מהן לחלוטין. החלון הקופץ מושך את תשומת הלב של הקורא ולכן נחשב לכלי יעיל. עם זאת, ההתנגדות לחלונות הקופצים הביאה את מפתחי הדפדפנים להוסיף לדפדפנים כלים שחוסמים את החלונות הקופצים, וכיום יעילות הפרסום בדרך זו מוטלת בספק. התחושה השלילית בציבור לגבי חלונות קופצים בד בבד עם החסימה של הדפדפנים הורידה באורח ניכר את השימוש בחלונות קופצים גם למטרות לגיטימיות.

חלון קופץ לאחור

חלון קופץ לאחור (באנגלית: Pop Under) הוא חלון קופץ שמוסתר על ידי החלון המרכזי, ולכן לא גורם להפרעה בגלישה. לרוב מבחינים בו רק עם סגירת הדפדפן הראשי. השימוש בחלון קופץ לאחור הוא למטרות פרסום בלבד.

הפן הטכני

שפת JavaScript מאפשרת לקבוע פרמטרים רבים לגבי החלון הנפתח. בין היתר: קביעת גודל החלון שייפתח, האם ניתן יהיה לשנות את גודלו, האם תופיע שורת מצב, האם יופיעו סרגלי כלים ואילו, האם יופיעו פסי גלילה ואילו, וכמה פרמטרים נוספים.
פסיכודינמיקה

פסיכודינמיקה היא תאוריה ומחקר שיטתי של הכוחות הפסיכולוגיים שביסודה של ההתנהגות האנושית. הפסיכודינמיקה עוסקת בפעולה ההדדית של המודע והלא-מודע. הטיפול הפסיכודינמי עוסק בקונפליקטים פנימיים של האדם, ומטרתו היא יצירת תובנות לגבי קונפליקטים אלו, ומציאת דרכי התמודדות עימם. 
המושג פותח על ידי זיגמונד פרויד, אבי הפסיכואנליזה. פרויד טען כי תהליכים פסיכולוגיים מושפעים מזרמים של אנרגיה נפשית היוצרים "דינמיקה" בתוך הנפש. האנרגיה הנפשית נקראת ליבידו.
הפסיכודינמיקה התפתחה מתוך הפסיכואנליזה. שתיהן עוסקות בהבנת הנפש והאישיות ומציעות באופן קליני טיפול נפשי המסייע בקשיים רגשיים של האדם, במצוקותיו ובאיכות חייו, זאת מעבר לטיפול בהפרעות בתפקודו ובהתנהגותו. עם זאת, בעוד המטופל בפסיכואנליזה מטופל בעודו שוכב על ספת הטיפולים ובתדירות של 5-3 פגישות טיפוליות בשבוע, המטופל בפסיכודינמיקה נפגש עם המטפל רק אחת לשבוע, ויושב בכיסאו מול המטפל במהלך הטיפול.
הטיפול הפסיכודינמי מיועד למטופלים בעלי מגוון הפרעות נפשיות (אם כי לרוב לא במטופלים שנמצאים במצב פסיכוטי פעיל), וכן לאנשים בעלי קשיים בחייהם שאינם מסווגים כהפרעה נפשית (למשל קשיים בקשר הזוגי). הטיפול עשוי להיות ממושך, לאורך מספר שנים, אך בעשורים האחרונים פותחו מספר שיטות טיפוליות דינמיות קצרות מועד, שהן ממוקדות מטרה ועשויות להימשך 30-12 פגישות. גישה טיפולית נוספת שפותחה בשנים האחרונות בטיפול הדינמי, היא טיפול אינטרסובייקטיבי, המתמקדת ביחסים בין המטפל והמטופל כדרך ליצירת תובנות לגבי הקונפליקטים של המטופל.
האצטדיון הבינלאומי דורא

היסטוריה

האצטדיון נחנך בשנת 1965, מכיל 18,000 מושבים. המגרש עומד בתקן הבינלאומי ובכל דרישות פיפ"א. האצטדיון שופץ והורחב פעמיים, בשנת 1990 ובשנת 2011.
באצטדיון משחקות קבוצות שבאב דורא ושבאב א-דאהרייה מליגת העל הפלסטינית. מדי פעם משחקת בו גם נבחרת פלסטין בכדורגל.

אירוח קבוצת ברצלונה

ב-3 באוגוסט 2013, אירח האצטדיון הבינלאומי דורא את קבוצת ברצלונה, שערכה אימון משותף עם ילדים מקומיים לעיני כ-24 אלף איש.

משחקים בינלאומיים

בנובמבר 2015, האצטדיון אירח את נבחרת מלזיה במוקדמות מונדיאל 2018 ואת נבחרת מזרח טימור במרץ 2016.
האחווה הלבנה האוניברסלית

האחווה הלבנה האוניברסלית (בבולגרית: Всемирно бяло братство ובאנגלית Universal White Brotherhood) היא אגודה ללא מטרת רווח, המגדירה עצמה כאגודה חניכותית והיא בית-ספר ללימודי החיים שייסד המורה הרוחני פטר דנוב. בית הספר הוקם בשנת 1922 בבולגריה. לאחר מכן, ייסד תלמידו של דנוב, המורה אומרם מיכאל איבנהוב ענף חדש בצרפת בשנת 1937, עם הגיעו לפריז בשליחות המורה דנוב.
בשנת 1922 המורה דנוב פתח בית ספר אזוטרי בעיר סופיה בשם "האחווה הלבנה האוניברסלית", וכך גם תלמידו הקים בית ספר בשם זה, בצרפת תחילה ולאחר מכן בשווייץ, וכך הוקמו, מאוחר יותר, מרכזים שונים ברחבי העולם. הגדולים בהם בקנדה.

הגדרה

על פי פטר דנוב, "האחווה הלבנה האוניברסלית הגדולה איננה דבר הנראה לעין. היא איננה כנסייה, בית-כנסת או מסגד, היא איננה כת או תנועה שנוצרה על ידי בני אדם. היא ישות רוחנית הקיימת מעבר לתנאים הקשים שלנו, בהם חי העולם הרגיל". כלומר, הוקמה אחווה ארצית, היונקת את ההרמוניה מהאחווה הגדולה יותר בשמיים.
מקורו של המונח "האחווה הלבנה האוניברסלית הגדולה", בא מהגדרות שהתפתחו באמצעות תורת התאוסופיה של הלנה בלבצקי, מן הקבלה היהודית, הצד האיזוטרי בנצרות ועוד. כבר בשנת 1851 בלבצקי כתבה בספריה על מורים רוחניים גדולים, הנמצאים בטיבט בשמבלה. אלו הם מורים דגולים, המכונים גם מהאטמה החיים שם, ויחדיו מהווים מעין ענף לבן, מסלול לבן, של האחווה האוניברסלית.
האחווה הלבנה האוניברסלית היא תנועה רוחנית הקיימת ברחבי העולם. לאחר הקמתה בבולגריה הצטרפו אליה כ-40,000 תלמידים. לאחר מכן פגעו בה השלטונות הקומוניסטים, וכמעט חיסלוה לחלוטין, מסיבה זו שלח דנוב את תלמידו איבנהוב על מנת להמשיכה ולייסדה בצרפת. שם התאגדו אנשים רבים יותר, סביב תלמידו של דנוב. התנועה נחשבת לאחת מתנועות העידן החדש, ולפי ויקיפדיה בצרפתית, היא בנויה במבנה של סינרגיה רוחנית, אשר עובדת בקבוצות, מדיטאציה בקבוצות, ריקוד פנוריתמי בקבוצות וחיים קולקטיבים ככל הניתן. אחד מעקרונותיה הם הזדהות עם אנרגיית השמש, כקולקטיב של עוצמה משיחית, תוך שימת דגש על חוקי הקארמה והגלוון הרוחני. כמו כן, שמירה על החי והצומח, תוך הימנעות מפגיעה כלשהי בטבע ובחוקיו.
יש הטוענים שפטר דנוב היה בין מצילי הקהילה היהודית בבולגריה, בתקופת מלחמת העולם השנייה, לאור קשריו עם בוריס השלישי, המלך הבולגרי, ובמיוחד עם מי שהיה ככל הנראה תלמידו, הרב דניאל ציון, רבה הראשי של קהילת סופיה.

מרכזים

לאחווה יש מרכזי לימוד, בנוסף לשני מרכזים גדולים בפריז ובדרום צרפת, באנגליה, אוסטריה, אוסטרליה, איטליה, אירלנד, ארגנטינה, ארצות הברית, בלגיה, בולגריה, גרמניה, האיטי, הולנד, יוון, ספרד, קולומביה, קנדה, רומניה, רוסיה, שווייץ, וכמה מדינות באפריקה, קונגו-ברזוויל וחוף השנהב.
מילון עולמי לעברית מדוברת

מילון עולמי לעברית מדוברת הוא מילון לסלנג עברי מאת דן בן אמוץ ונתיבה בן יהודה, שראה אור בהוצאת א. לוין אפשטיין בשנת 1972 (המילה "עולמי" בשמו של המילון איננה במשמעות התקנית שלה, אלא במשמעות הסלנג: "עצום! גדול מאוד! נפלא! מצוין!", כהגדרתה במילון).
חלוקת העבודה בין שני מחבריו של המילון מוצגת בסוף ההקדמה שלו:
מי עשה מה? ובכן הגברת בן-יהודה אחראית לתחום הלשוני במילון ולהגדרת הערכים, ואילו מר בן-אמוץ אחראי למובאות המדגימות את מקום המילה והביטוי בשפה המדוברת, לבחירת החומר הגרפי ותאורו, לחוסר הרצינות ולברדק הכללי. שניהם אחראים במידה שווה לששת אלפים הממזרים (בערך) המכונסים כאן.
המילון יצא לאור בשנת תשל"ב-1972, ובמרוצת העשור שלאחר מכן הופיע בכעשר מהדורות. בשנת תשמ"ב-1982 יצא בהוצאת זמורה-ביתן כרך המשך: "מילון אחול-מניוקי לעברית מדוברת", ובו אוסף נרחב נוסף של מונחי סלנג עבריים. 
המילון בנוי במבנה המקובל, כלומר מציג את המונחים בסדר אלפביתי, שמו של כל מונח כתוב בניקוד מלא (משימה לא פשוטה ברבים מהמונחים), ולאחריו באות ההגדרה ודוגמאות להמחשתה. בשולי המילון מופיעים איורים, אך שלא כמקובל, האיור אינו סמוך להגדרה המתאימה, אלא מהווה הגדרה ויזואלית עצמאית (לעיתים קיימת הגדרה מקבילה במקום אחר במילון, ופעמים רבות הכיתוב מתחת לאיור הוא האזכור היחיד במילון למושג זה). המילון, ובמיוחד הדוגמאות העסיסיות והאיורים המלווים בכיתובים שנונים, מהווה שילוב חינני של מילון רציני עם הומור.
על הקריטריון שהנחה אותם בבחירת ערכים כתבו המחברים בהקדמתם:
רק ערכים, שעל קיומם דה-פקטו אנו מוכנים להעיד בשבועה, זכו מצידנו להכרה דה-יורה. ובכל זאת, כדי לחזק את עדותנו ולהוציא מלב הקוראים את החשד שמילון זה הוא יצירתם הפרטית של העורכים, כללנו בו שפע של עדויות נוספות מתוך השירה, הספרות והעיתונות העברית.
"מילון עולמי לעברית מדוברת" לא היה מילון סלנג עברי ראשון - קדם לו "מילון הסלנג הישראלי", בעריכת רפאל ספן, שיצא לאור בשנת 1965. אף על פי כן, "מילון עולמי לעברית מדוברת" היווה פריצת דרך בתחום זה, משום שמילונו של ספן זכה לתפוצה מצומצמת, ואילו מילונם של בן אמוץ ובן יהודה זכה לתפוצה רחבה ביותר.
הקורפוס הראשון (ורמאכט)

החזית המערבית

הקורפוס הוקם בקניגסברג ב-1 באוקטובר 1934, וכמפקדו הראשון מונה ולטר פון בראוכיטש. הקורפוס לחם במסגרת המערכה בפולין כחלק מהארמייה השלישית של קבוצת ארמיות צפון. לאחר הפלישה הועבר על הריין התחתון. במהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס כחלק מהארמייה הרביעית, ולאחר מכן כחלק מהארמייה ה-18 במסגרת קבוצת ארמיות B. הקורפוס השתתף בקרב על הולנד ונע אל צפון צרפת. לאחר מכן הועבר אל הארמייה הרביעית שהייתה חלק מקבוצת ארמיות A. הקורפוס השתתף בפריצת הדרך בסום, וברדיפת הכוחות של צבא צרפת אל הסן והלואר. בספטמבר 1940 כבר הוחזר חזרה לפרוסיה המזרחית.

החזית המזרחית

במהלך מבצע ברברוסה לחם הקורפוס כחלק מהארמייה ה-18, ולמשך זמן קצר כחלק מארמיית הפאנצר הרביעית ומהארמייה ה-16 במסגרת קבוצת ארמיות צפון. הקורפוס חצה את הממל דרך טילזיט, וכבש את טאורגה, קלם ושאולאי. לאחר מכן חדר אל לטביה כבש את באוסקה והגיע עד הדווינה. באוגוסט 1943 לחם הקורפוס בהצטיינות בקרב לדוגה השלישי. באוקטובר של אותה שנה הוא הועבר לכוחות העתודה. בפברואר 1944 הוחזר לשירות פעיל, וניצל אך בקושי מכיתור באזור פולוטסק. הקורפוס נותר חלק מהארמייה ה-18 עד סוף המלחמה. באוגוסט הקורפוס נסוג יחד עם כל קבוצת ארמיות צפון לקורלנד שבלטביה, ועד מהרה שונה שמה של קבוצת הארמיות לקבוצת ארמיות קורלנד. הקורפוס נותר בקורלנד עד שנכנע ב-8 במאי 1945.
אומרי טגמלאק אברה

אומרי טְגאַמְלָק אַבֵרָה (נולד ב-1977) הוא סופר ישראלי ופעיל למען שמירת מורשת עולי אתיופיה בישראל.

ביוגרפיה

טגאמלק הוא ילד חמישי מבין שישה ילדים, אימו הייתה קדרית ואביו אורג. נולד באזור ווזבה שבאתיופיה, בשנת 1977 וגדל בכפר יהודי ללא חשמל ובתי ספר, ועסק ברעיית צאן. יום אחד החליט הכפר כולו לעלות לישראל, ב-1983–1984 הם נדדו שנה בדרכים ועברו את סודאן, ועלו לישראל במסגרת מבצע משה. טגמאלק למד שנה בפנימייה תורנית, בגיל שבע עשרה היה לחילוני ועבר לפנימיה חילונית. בצבא שירת כמפקד כיתה במשמר הגבול. החל ללמוד חינוך באוניברסיטת חיפה אך הפסיק את לימודיו ועבד בבנייה, בחנות ירקות וכמאבטח.
ספרו אַסתרי קרוי על שם הציפור המיתולוגית של יהודי אתיופיה, אסתרי, שנודדת לפי האגדה בין אתיופיה לירושלים, מספרת ליהודי אתיופיה על נפלאות ארץ הקודש ומספרת לאנשי ירושלים על יהודי אתיופיה שומרי המצוות. אסתרי הוא גם שם באמהרית ל"יום כיפור". הספר מתאר את עלילות ביתא ישראל באתיופיה, מסעם לישראל וחייהם בישראל, וגם נוגע בהתנכרות החברה הישראלית אליהם.
טגמלאק אברה מוזמן לבתי ספר ואירועי תרבות כמספר על הסאגה של יהודי אתיופיה ועלייתם לישראל.
Sounds of the Universe

Tour of the Universe

Tour of the Universe הוא השם שניתן לסיבוב ההופעות לקידום האלבום. הסיבוב נפתח באצטדיון רמת גן ב-10 במאי 2009, אל מול 50,000 מעריצים ישראלים.  
הופעת הבכורה אמנם התרחשה בישראל, אך ארבעה ימים לפני כן, ב-6 במאי 2009, התקיימה הופעת חימום בלוקסמבורג. 
יומיים לאחר פתיחת סיבוב ההופעות, אושפז דייב גהאן באתונה, שם הייתה אמורה להיות ההופעה הבאה של הלהקה, לאחר שחש ברע. אובחן אצלו גידול סרטני ממאיר בשלפוחית השתן, מה שגרם לביטול של כ-10 הופעות במדינות אירופה שונות ודחייה של 5 הופעות נוספות. 
מעבר לכך, הלהקה ביטלה 7 הופעות נוספות במהלך הסיבוב מסיבות שונות.
הסיבוב, למעט ההופעות שבוטלו, כלל 102 הופעות ברחבי העולם, בלמעלה מ-34 מדינות. סך הכל צפו בסיבוב ההופעות למעלה מ-2,348,819 צופים.

סט ליסט ההופעה

פלייליסט ההופעות ב-Tour of the Universe הוא המגוון ביותר מימי הלהקה. הפלייליסט כולל שירים מכל אלבומי הלהקה, למעט Speak & Spell, A Broken Frame ו- Construction Time Again.
הסיבוב התחיל כאשר נוגנו בו 7 שירים מתוך האלבום "Sounds of the Universe", אך בהדרגה מספר השירים מתוכו הצטמצם ל-4. האלבום שמתוכו נוגנו הכי הרבה שירים (חוץ מהאלבום הנוכחי) הוא Violator - כשישה שירים.
מהופעה להופעה משתנה מדי פעם סדר השירים ולעיתים מושמטים שירים מסוימים וכמו כן השירים המתחלפים. 
בסך הכל נוגנו 38 שירים מתוך רזומה הלהקה.
יהודה ליב אדל

קורות חיים

נולד בזאמושץ' שבפולין לרב משה עדל. למד תורה מפי חכמי העיר, ביניהם רבי שלמה מחלם שכיהן כרבה של העיר. בצעירותו למד מספר שנים בברודי ושם החל לעסוק גם בדרשנות. הוא היה מבאי בית הגר"א ומקורבו של רבי אברהם בן הגר"א. התפרסם כידען בספרות האגדה והמדרש, ובשנת ה'תקנ"ח (1798) קיבל את משרת ה"מגיד מישרים" של העיר סלונים. בסלונים חיבר את כל חיבוריו. לאחר פטירתו התמנה בנו הרב יוסף אליעזר אדל למגיד של סלונים. במקביל לעבודתו הדרשנית חיבר ספרי פרשנות מקיפים על סדר טהרות. ספרו "שפה לנאמנים" עוסק בבנייני הפעלים וכלליהם.
המלחין והמחנך הישראלי יצחק אדל הוא נינו.