יעל רונן (משפטנית)

יעל רונן (נולדה ב-1968) היא פרופסור חבר בבית הספר למשפטים של המרכז האקדמי שערי מדע ומשפט בהוד השרון. היא מומחית למשפט בינלאומי פומבי, ועוסקת בעיקר בתחומי סטטוס טריטוריאלי, זכויות אדם, דיני כיבוש ומעמדם של שחקנים שאינם מדינות. בנוסף לכך היא עוסקת גם במשפט בינלאומי פרטי.

ביוגרפיה

רונן נולדה וגדלה בירושלים. היא למדה בבית ספר בית חינוך תיכון עירוני ג'. את שירותה הצבאי עשתה כפקידה בבית המשפט הצבאי ברמאללה. 
בשנת 1992 היא סיימה את לימודיה לתואר ראשון במשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. במהלך לימודיה זכתה בפרס אוברלנדר לתלמיד(ה) מצטיינ(ת) במשפט בינלאומי פומבי וכן במלגות לתלמידים מצטיינים. ב-1996 היא סיימה בהצטיינות לימודי תואר שני בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים.
רונן התמחתה במשך חצי שנה במחלקה הבינלאומית בפרקליטות המדינה (העוסקת בהסגרה ובעזרה משפטית למדינות זרות) ובמשך שנה באגף משפט במשרד החוץ. היא הוסמכה כעורכת דין בשנת 1993. ומיד בתום תקופת ההתמחות החלה את הכשרת כצוערת בקורס הצוערים של משרד החוץ.
ב-1994, בתום תקופת הצוערות, הוצבה רונן באגף משפט במשרד החוץ שם עבדה עד 1998. במהלך תקופה זו, בה הובל תהליך השלום עם הפלסטינים על ידי משרד החוץ והמשא ומתן על הסכמי אוסלו, הייתה רונן מרכזת המשלחת הישראלית למשא ומתן וחברה בצוות המשא ומתן על הבחירות לרשות הפלסטינית (שהתקיימו בינואר 1996). לאחר חתימת הסכם הביניים (בספטמבר 1995) מונתה רונן לאחראית על נושא זכויות אדם באגף משפט במשרד החוץ. במקביל היא שירתה כיועצת המשפטית למשלחת הישראלית (שבראשה עמד ד"ר יוסף הדס) לוועדה המרובעת בנושא עקורי 1967 כמו כן היא כיהנה כיועצת המשפטית לנציגות ישראל לאו"ם במהלך מושבי העצרת הכללית בשנים 1996 ו-1997.
ב-1998 מונתה רונן לדוברת שגרירות ישראל בניו דלהי, הודו ואחראית על קשרים עם התקשורת.

אקדמיה

ב-2000 פרשה רונן משירות החוץ ופנתה לעבודה אקדמית. היא עבדה כעוזרת מחקר לפרופ' דוד קרצמר וכמרכזת מחקר בהנחית פרופ' רות הלפרין-קדרי ופרופ' רינה בוגוש בנושא מגדר וגישור לגירושין. מאמרן המסכם את מחקרן צוטט בפסיקת בית המשפט העליון.
ב-2002 החלה בלימודי דוקטורט באוניברסיטת קיימברידג' בהנחייתו של פרופ' ג'יימס קרופורד. עבודת הדוקטורט שלה, בנושא "סיומם של משטרים בלתי חוקיים על פי המשפט הבינלאומי", עסקה במתח שבין היעדר תוקף של הכרזות עצמאות וסיפוחים בלתי חוקיים על פי המשפט הבינלאומי לבין הצורך להבטיח יציבות והמשכיות במשפט הבינלאומי ומבחינת זכויות אדם בפרט. עבודתה הסתמכה על הפרקטיקה בעת המעבר לעצמאות של זימבבואה ב-1980, נמיביה ב-1990, המדינות הבלטיות ב-1991, ומזרח טימור ב-2002, בתום האפרטהייד והיעלמות מדינות החסות (הבנטוסטאנים) בדרום אפריקה, ובתוכנית לאיחוד צפון קפריסין עם דרום האי. הדוקטורט התפרסם כספר בהוצאת Cambridge University Press בשנת 2011. מאמר המבוסס על העבודה זכה בפרס למאמר המצטיין ביובל ה-25 של כתב העת הנורדי לזכויות אדם.
עם שובה לארץ ב-2005 החלה רונן ללמד משפט בינלאומי פומבי ומשפט בינלאומי פרטי בקריה האקדמית אונו. ב-2008 קבלה מלגת פוסט-דוקטורט (ע"ש אנג'ל) במרכז מינרבה לזכויות אדם באוניברסיטה העברית בירושלים, ומאז תום שנת המלגה היא עמיתת מחקר במרכז.
ב-2009 החלה רונן ללמד במרכז האקדמי שערי מדע ומשפט ומאז 2010 היא חברת סגל במוסד. היא מלמדת משפט בינלאומי פומבי ופרטי, קורסים בנושאי זכויות אדם, משפט בינלאומי פלילי, היבטים משפטיים של הסכסוך הישראלי-פלסטיני. בשנים 2012–2015 היא כיהנה כעורכת כתב העת "שערי משפט". בנוסף לכך היא מלמדת באוניברסיטה העברית בירושלים ומוסדות אקדמיים נוספים.
ב-2011 קודמה על ידי המועצה להשכלה גבוהה לדרגת "מרצה בכירה" ובשנת 2014 קודמה על ידי המועצה להשכלה גבוהה לדרגת "פרופסור חבר".
מאז 2008 רונן היא העורכת אקדמית של כתב העת Israel Law Review. כתב העת מתמחה בסוגיות של זכויות אדם, משפט בין-לאומי וציבורי, ובמיוחד בנושאי קונפליקטים משפטיים רלוונטיים לישראל. 
רונן מרצה בקביעות בהשתלמויות של הצלב האדום והאגודה לזכויות האזרח בישראל ובהדרכות לסטודנטים המשתתפים בתחרויות הבינלאומיות על משפט הומניטרי, וכן בהשתלמויות של שירות המדינה, בפרקליטות הצבאית ועוד. היא עמיתה בפורום לחשיבה אזורית.

מחקריה

מחקריה של יעל רונן מתמקדים באופן שבו תחומי משפט שונים – זכויות אדם, משפט הומניטרי, משפט בינלאומי פלילי – חלים ביחס לשחקנים במשפט הבינלאומי שאינם מדינות, כגון מעין-מדינות, ולמצבים שאינם מצבי ריבונות, כמו כיבוש או טענות ריבונות שאינן מוכרות. מאמרה בנושא "המדינה", נזכר בפסיקת בית המשפט המחוזי. רונן כתבה מספר מאמרים בנוגע להשלכות של הצעדים של הפלסטינים ושל הרשות הפלסטינית לקראת הכרה בינלאומית במדינה, בין היתר מבחינת אחריותם על פי דיני זכויות אדם, וסמכות בית הדין הפלילי הקבוע בנוגע למעשים שבוצעו בשטח שהפלסטינים טוענים לגביו שהוא "מדינת" פלסטין. עבודתה של רונן עוסקת גם בהיבטים שונים של אחריותה וכוחה של מדינת ישראל ביחס לשטח. מאמרה בנושא תחולתו של חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו נזכר בפסיקת בית המשפט העליון בפסק דין בנוגע לתפיסת מקרקעין פלסטינים פרטיים על מנת להקים מגורי ארעי למפוני עמונה ב"עמונה צפון".
בנוסף לכך, עסקה רונן בעבודתם של בתי דין בינלאומיים, בכתיבה משותפת עם פרופ' שבתאי רוזן על הפרקטיקה של בית הדין הבינלאומי בהאג (ICJ) ומחקרם על עבודתם של בתי הדין הפליליים הבינלאומיים וכן של מסגרות מדינתיות שהוקמו בעקבות המלחמה ביוגוסלביה, וכן ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו ובמזרח טימור.  
תחום נוסף שבו עוסקת רונן הוא מעמדם של תושבי מזרח ירושלים במסגרת המשפט הישראלי, בעיקר בהקשר של מעמדם כתושבים שאינם אזרחים.