google/wiki40b huggingface dataset:
דויטשה רייכסבאן

1924: דויטשה רייכסבאן-גזלשאפט

הדויטשה רייכסבאן-גזלשאפט (בגרמנית: Deutsche Reichsbahn-Gesellschaft ר"ת: DRG בעברית: חברת הרכבות של גרמניה) בין הוראות תוכנית דוז של שנת 1924 הייתה תוכנית לנצל את רכבת המדינה לחלוטין לתשלום פיצויי מלחמה. בעקבות הפרסום של התוכנית, ב-12 בפברואר 1924 ממשלת הרייך הודיעה על הקמת הדויטשה רייכסבאן כמפעל מדינה תחת משרד התחבורה הגרמני. כאשר זה לא הספיק למלא את חובות הנושים, ב-30 באוגוסט 1924 נחקק חוק כדי להקים את 'הדויטשה רייכסבאן-גזלשאפט' כחברת אחזקות שתתפעל את הרכבות הלאומיות. המטרה הייתה לייצר רווחים שבהתאם לתוכנית דוז, ישמשו לפיצויי המלחמה של גרמניה. תנאים אלו תוקנו מאוחר יותר בתוכנית יאנג. בסך הכל, 3.87 מיליארד גולדמארק שולמו כפיצויים למדינות ההסכמה.

דויטשה רייכסבאן

הדויטשה רייכסבאן (בגרמנית: Deutsche Reichsbahn, בראשי תיבות: DRB; בעברית: רכבת הרייך הגרמני) במהלך הדיקטטורה הנאצית, יחד עם אמצעים אחרים של השגת שליטה מוחלטת, רשת הרכבות הוצבה שוב בשליטה ממשלתית ישירה ב-10 בפברואר 1937 באמצעות חקיקה חדשה. כדי להדגיש זאת, צלבי קרס נוספו לסמל עיט הרייך (העיט, סימן מסורתי לריבונות הלאומית של גרמניה) שעל הקרונות, יחד עם הכיתוב 'הרייך הגרמני', למרות שביטוי זה היה דו-משמעי.
משחק פלטפורמה

משחק פלטפורמה הוא סוג של משחק וידאו אשר המרכיב המאפיין אותו הוא שהדמות הנשלטת בידי השחקן צריכה לעבור את שלבי המשחק תוך כדי קפיצה בין פלטפורמות (משטחים) מקובעות ומעל למכשולים שונים. על אף שמשחקים אלו כוללים אויבים ולחימה בהם, הצלחת השחקן תלויה יותר בתזמון וזריזות ופחות ברפלקסים ושליטה במערכת הקרב, כאשר השחקן חייב להימנע מלגרום לדמות בה הוא משחק ליפול מהפלטפורמה או לפספס קפיצה שהייתה הכרחית כדי להתקדם.
משחקי הפלטפורמה יצאו לראשונה לשווקים בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20. מאפיין בולט בקרב אותם משחקי הפלטפורמה הראשונים היה שכולם שוחקו מפרספקטיבת משחק גוף שלישי בהם השחקן משקיף לעולם המשחק ממבט צד. במהלך אמצע שנות ה-90 התפתח הז'אנר כאשר משחקי הפלטפורמה התלת ממדיים שווקו לראשונה והפכו לפופולריים במיוחד. בנוסף לכך, לאורך השנים הז'אנר התפתח רבות כאשר משחקים רבים שנחשבים למשחקי פלטפורמה החלו לשלב אלמנטים ז'אנרים אחרים, כגון אלמנטים מז'אנר משחקי היריות בסדרת משחקי הפלטפורמה-יריות קונטרה ואלמנטים מז'אנר משחקי ההרפתקאות במשחק פלאשבק, או אלמנטים מז'אנר משחקי ה-RPG במשחק Castlevania: Symphony of the Night.
בעוד שהז'אנר לרוב מזוהה עם קונסולת משחקים לאורך השנים משחקי פלטפורמה בולטים רבים שווקו רק כמשחקי ארקייד, או רק לקונסולות משחקים ניידות ולמחשבים הביתיים.
בשלב מסוים במהלך סוף המאה ה-20 משחקי הפלטפורמה היו ז'אנר משחקי הווידאו הפופולרי ביותר בעולם, כאשר בשיא הפופולריות של הז'אנר בין רבע לשליש מכל המשחקים שיצאו לקונסולת המשחקים היו משחקים מז'אנר זה. לא היה שום ז'אנר אחר לפי כן או אחרי כן שהצליח לזכות באותה מידת ההצלחה. מאמצע העשור הראשון של המאה ה-21 הז'אנר הפך להרבה פחות דומיננטי, זאת על אף שמאז ועד היום עדיין מיוצרים עדיין בכל שנה מספר רב של משחקי פלטפורמה חדשים. בתחילת העשור השני של המאה ה-21 משחקי הפלטפורמה זכו להתעניינות מחודשת כאשר משחקי פלטפורמה שונים שיצאו למכשירי הסמארטפון ואשר בהם דמות השחקן צריכה לרוץ דרך עולם אינסופי מבלי להיהרג הפכו פופולריים במיוחד.

היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

תנועה במסך אחד (Single screen movement)

משחקי הפלטפורמה יצאו לראשונה לשווקים בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20. בשל המגבלות הטכניות של אותה התקופה משחקי הפלטפורמה הראשונים שיצאו לשווקים הוגבלו לשטח משחק קבוע, בו השחקן צופה בדרך כלל מן הצד.
משחק הארקייד Space Panic אשר פותח על ידי חברת Universal Entertainment Corporation ויצא לראשונה לשווקים בשנת 1980 נחשב על ידי רבים בתור משחק הפלטפורמה הראשון, אם כי הבחנה זו שנויה במחלוקת — בעוד שלשחקן הייתה האפשרות לפול, לא הייתה לשחקן את היכולת לקפוץ, להתנדנד או לנתר, ובשל כך, הוא אינו עונה להגדרה העכשווית של הסוגה. עם זאת, אין מחלוקת כי למשחק זה הייתה השפעה רבה על הז'אנר - המשחק היה מרוכז בטיפוס על סולמות בין קומות שונות, אלמנט שהפך נפוץ במשחקי פלטפורמה מוקדמים רבים שבאו אחריו. משחק בולט נוסף בסוגת משחקי הפלטפורמה שיצא לשווקים באותה השנה היה המשחק Crazy Climber של חברת Nihon Bussan אשר בו השחקן היה צריך לטפס במעלה ובמורד מבנים שונים.
דונקי קונג, משחק ארקייד אשר יוצר על ידי נינטנדו ביולי של שנת 1981, היה המשחק הראשון שאפשר לשחקן לקפוץ מעבר למכשולים ולפערים בשלבים השונים.
דן השומר

דן השומר, אופרה מאת מרק לברי ללברית מאת ש. שלום ומקס ברוד היא האופרה העברית הראשונה. הופעת הבכורה הייתה בפברואר 1945 בביצוע האופרה הארצישראלית העממית בתיאטרון מוגרבי בתל אביב.

רקע וביצוע

האופרה מבוססת על המחזה "יריות על הקיבוץ" של ש. שלום משנת 1940, ונכתבה על ידי מרק לברי בשנים 1940-1943.
בהצגת הבכורה ב-17 בפברואר 1945 ניצח על התזמורת מרק לברי עצמו. הבמאי היה משה הלוי, את הכוריאוגרפיה ערכה גרטרוד קראוס והתפאורות עוצבו על ידי יוחנן סימון. מהיותה האופרה הראשונה בעברית עוררה "דן השומר" רגשות לאומיים בקרב היישוב היהודי בארץ ישראל. לאחר חמישים הצגות הוענק למחבריה פרס מטעם הקרן הקיימת לישראל.
בסמיכות לשנת 1950 הוקלטה האופרה לרדיו בהשתתפות הסולנים פאולו גורין, אברהם וילקומירסקי, תזמורת רשות השידור, מקהלת קול ישראל ובניצוחו של לברי.

מערכה ראשונה

המערכה הראשונה מתחילה כשבועיים לאחר נישואיהם של דן, גיבור המחזה, עם אפרת ומתרחשת ליד מחסן האריזה של הקיבוץ. אפרת, אשת דן, יוצאת לעבוד בפרדס. נחמן, חברה לשעבר של אפרת, עדיין מאוהב בה ומנסה להחזירה אליו, אולם היא לא אוהבת אותו יותר. אחמד, ערבי ידיד הקיבוץ, מזהיר את הקיבוץ מפני שודדים שהופיעו בסביבה, ואף משאיר גלביה של שודדים על מנת לעזור לשומרי הקיבוץ.
שמעון רוצה לעזוב את הקיבוץ בשל הסכנה. חברי הקיבוץ חוזרים מן הקטיף בפרדס נושאים את יבולם בסלים על כתפיהם.

מערכה שנייה

המערכה השנייה נערכת בחצר בית בקיבוץ. המבוגרים בקיבוץ, ובייחוד בונים הקפדן אינו מרוצה מהתנהגות הדור הצעיר (ילידי הארץ), אולם ולולה, אף הוא מהמייסדים, מסנגר על מעשי הילדים. ילדי הקיבוץ מתכנסים סביב ולולה המספר להם אגדה על ל"ו צדיקים.
שמואל, הממונה על הביטחון בקיבוץ מזהיר את כולם מפני התקפה קרובה. 
נחמן בא לחדרה של אפרת לגלות לה אהבתו אליה. דן מפתיע אותם, אך במקום לכעוס עליו מבקש ממנו שישמור על אשתו במידה ויקרה לו משהו. 
לאחר שמתחילה מתקפת השודדים, שמעון חוזר בו מרצונו לעזוב ומצטרף למגינים על הקיבוץ. נחמן לובש את בגדי השודדים ויוצא אל מחוץ לקיבוץ לעבור בינם ולנסות להזעיק עזרה. כדור פוגע והורג את ולולה.

מערכה שלישית

המערכה השלישית נערכת בעמדה, בשעת לילה, בה שומר דן. דן מרגיש בנחמן החוזר לבוש בגדי שודדים ומתפתה לירות בו, אך עומד בפיתוי, ויורה בצל המייצג את הזיותיו. נחמן הצליח להביא עזרה מקיבוצים שכנים ויחד מגרשים את השודדים. נחמן ודן מתפייסים, והקיבוץ מתאחד מחדש.
Hybrid Theory

הקלטת האלבום

לאחר יציאתו של המיני-אלבום "Hybrid Theory EP" בשנת 1999, שבעקבותיו זכתה הלהקה להכרה בעיקר באזור לוס אנג'לס, חברי הלהקה החליטו להקליט אלבום בכורה. המוזיקה שבאלבום הוקלטה במקור באותה שנה על גבי קלטת דמו, שאותה שלחו לחברות תקליטים רבות, והלהקה הופיעה עם שירים אלו מול נציגים של החברות השונות. בתחילה נדחתה הלהקה על ידי חברות התקליטים הגדולות ומספר חברות עצמאיות, עד שהמפיק המוזיקלי ג'ף בלו, שעבד בחברת Zomba אשר הפיקה את ה-EP הקודם של הלהקה, המליץ ל-Warner Bros. Records אליה עבר להחתים אותם על חוזה הקלטות.
לאחר החתימה על החוזה התקשתה הלהקה למצוא מפיק לאלבום עד שדון גילמור הסכים לשמש כמפיק, וצירף את אנדי ואלאס כטכנאי. ההקלטות, שהיו ברובן הקלטה מחדש של קלטת הדמו, החלו בסוף 1999 באולפני NRG שבצפון הוליווד, ונמשכו ארבעה שבועות. בעוד שהמלודיה כמעט ולא שונתה, קטעי הראפ הוקלטו אחרת מבמקור. דייב פרל, בסיסט הלהקה, נעדר מההקלטות, ובמקומו ניגנו סקוט קוזיול ואיאן הורנבק כמחליפים, ובראד דלסון, גיטריסט הלהקה, הקליט גם הוא חלק מקטעי הבס.
מילות השירים באלבום נכתבו על ידי בנינגטון ומייק שינודה, כאשר הן מבוססות בחלקן על מילים של מארק וייקפילד, סולן ההרכב שקדם ללינקין פארק.

לאחר יציאת האלבום

Hybrid Theory יצא לאור ב-24 באוקטובר 2000 לאחר צאתו של הסינגל הראשון One Step Closer. האלבום זכה למעמד של אלבום זהב חמישה שבועות לאחר פרסומו, והיה לאלבום הנמכר ביותר בארצות הברית בשנת 2001 עם מכירות של 4.8 מיליון עותקים. בשנת 2005 זכה באלבום יהלום על ידי ה-RIAA לאחר שמכר 10 מיליון עותקים. בנוסף, זהו אלבום הבכורה הנמכר ביותר במאה ה-21, עם כ-24 מיליון עותקים שנמכרו ברחבי העולם עד ל-2007.
האלבום התקבל בביקורות מעורבות; חלק מהמבקרים נתנו לו ציון מקסימלי וציינו כי האלבום לא נופל בעוצמתו מאלבומים של קורן ולימפ ביזקיט, והוסיפו כי לינקין פארק הראתה שהיא להקה מוכשרת ומורכבת יותר מרוב להקות הרוק באותה התקופה. מהצד השני טענו חלק מבקרי מוזיקה אחרים כי האלבום חסר גיוון ולא מקורי.

הלהקה

צ'סטר בנינגטון - סולן
מייק שינודה - סולן, פסנתר
בראד דלסון - גיטרה
רוב בורדון - תופים
ג'ו האן - די ג'יי
דייב פארל - בס (אחרי ההקלטות)
קייל כריסטנר - בס (בזמן ההקלטות)

הפקה

דון גילמור- הפקה
רישיקש

אטימולוגיה

רישיקשה (Hṛṣīkeśa) הוא אחד מכינויי האל וישנו ומשמעותו הוא "ריבון החושים".

גאוגרפיה

רישיקש שוכנת למרגלות הרי ההימאליה והיא מאחד משערי הכניסה אליהם ונקודת הפתיחה במסלול עלייה לרגל אל מרכזי עלייה לרגל הקדושים להינדואיזם ואל מקורות הגנגס. רישיקש היא מקום המפגש של נהר הגנגס ונהר צַ'נְדְרַבְּהָאגָה. בצדה המזרחי של הנהר שוכנת העיר ההודית רישיקש ובה רחובות שתי-וערב ובהם אזור המגורים והמסחר של תושבי העיר, בניגוד לאזור הרוחני והתיירותי שמאכלס לרוב אשראמים וכן אכסניות ושירותים שונים לתיירים במקום.

תיירות

התיירות ברישיקש מתרכזת בשני אזורים סמוכים: לאקשמן-גְ'הוּלָה וראם-ג'הולה הנקראים על שם שני הגשרים התלויים (ג'הולה - झूला - גשר תלוי בהינדי) המחברים את שתי גדות הנהר (ועל שם שני האחים מהאפוס ראמאיאנה: ראמה ולאקשמן). ראם-ג'הולה הוא האזור בו מתרכזים מרב האשראמים והטקסים הדתיים השונים, בהם טקס התפילה "פוג'ה אארטי" המתקיים מדי ערב אל מול צלמו של שיווה, הממוקם על גדת נהר הגנגס.
תיירים מערביים נדרשים גם הם לכבד את קדושת המקום בדגש על צניעות ברחצה בנהר ואיסור רחצת נשים בביקיני. מוסדות דת שאינם הינדואים ממוקמים מחוץ לאזור המקדשים.
בסביבות העיר ישנן מספר אטרקציות למטיילים ובהם שמורות טבע הכוללות מפלים וכפרים. מהעיר ניתן לצאת גם צפונה למספר טרקים למקורות הגנגס (כגון טרק הגאנגוטרי וטרק עמק הפרחים).
בסביבה יערות וצמחייה עבותה, כמו כן מספר מסלולי רפטינג בנהר הגנגס, באורכים שונים.
רישיקש התפרסמה במערב כמקום בו להקת הביטלס ביקרה את המאהרישי מהש יוגי. ג'ון לנון הקליט במקום שיר בשם "The Happy Rishikesh Song", והלהקה הלחינה 48 שירים נוספים במהלך שהייתם באשראם של המאהרישי, וחלקם הופיעו באלבום הלבן. אמנים רבים נוספים כמו הלהקה The Beach Boys, הזמר דונובן והשחקנית קייט וינסלט ביקרו ברישיקש כדי למדוט וליצור. האשראם לא מאוכלס וניתן להיכנס אליו בתשלום שוחד ("בקשיש"). מתצפית מחלק מהמבנים ניתן לראות את נוף העיר רישיקש עד העיר הארידוואר.
אה"מ הרמס (95)

מבנה

תכנונה של ההרמס הושפע מלקחים שהופקו מהפעלתן של נושאות מטוסים קודמות כמו הפיוריוס והארגוס. גוף האוניה של ההרמס (בדומה להושו) התבסס על גוף של סיירת וכלל מסלול המראה שטוח ומגדל פיקוח, הממוקם בצדה הימיני של האוניה, שאיפשר לפקח על כיוון האניה ביעילות וללא כל הפרעה לפעילות האווירית.
באותה העת היו למטוסים מנועים סיבוביים שהסתובבו עם כיוון השעון (במבט מירכתיי הספינה). עוצמת הסיבוב של המנוע יצרה מומנט שהשפיע על המטוס וגרם לו לנטות שמאלה לפני ההמראה. מיקום מגדל הפיקוח בצד ימין מנע התנגשות אפשרית של המטוס במבנה. 
לאחר הפעלתה של ההרמס התגלה כי צוות האוויר שלה קטן מידי, יכולת ההגנה שלה מוגבלת, היא אינה מהירה מספיק לצורך פעולות ימיות צבאיות וכן אינה יציבה בים סוער.

היסטוריה

ההרמס שנבנתה על ידי היצרנית הבריטית ארמסטרונג ויטוורת' הושקה ב-11 בספטמבר 1919 ונכנסה לשירות מבצעי רק בשנת 1923. 
בשנת 1932 היא הוצבה בקרבת שאנגחאי. 
במהלך מלחמת העולם השנייה ההרמס שירתה תקופה קצרה במסגרת צי הבית הבריטי, שמטרתו להגן על המים הטריטוריאליים הבריטים. החל מאוקטובר 1939 היא הוצבה באוקיינוס האטלנטי הדרומי. ההרמס שיתפה פעולה עם הצי הצרפתי שבסיסו היה בדקר עד עלייתה לשלטון של ממשלת וישי בצרפת. לאחר מכן מטוסיה של הרמס השתתפו בתקיפה של כלי שיט צרפתיים שעגנו בדקר, בפעולות שקדמו לקרב על דקר.
ביולי 1940 היא התנגשה בספינת מסחר, ותוקנה בסימונסטאון שבדרום אפריקה. בהמשך היא סיירה באוקיינוס ההודי כחלק מהצי המזרחי הבריטי.
במהלך הפשיטה באוקיינוס ההודי של הצי היפני עגנה ההרמס בנמל בטרינקומלי, ציילון, לצורך שיפוצים. בעקבות התרעה מראש על תקיפה יפנית היא עזבה את הנמל, אך בשובה ב-9 באפריל 1942 היא אותרה בבטיקלואה על ידי מטוס סיור יפני. ההרמס שהייתה ללא מטוסים, הותקפה על ידי 70 מפציצים יפניים, ספגה 40 פגיעות ולבסוף טבעה, ועמה 307 מלחים מצוותה. הלווי שלה, שהורכב מהמשחתת ומפייר ומהקורבטה הוליהוק ושתי מכליות נוספות הוטבעו גם כן. 590 ניצולים נאספו על ידי אוניית בית החולים ויטה ונלקחו לקולומבו.
שרידיה של ההרמס ממוקמים באוקיינוס ההודי ליד בטיקלואה, ציילון.
האס (קבוצת מרוצים)

האס (באנגלית: Haas F1 Team) היא קבוצת מירוצים המתחרה בפורמולה 1, הנמצאת בבעלות יוג'ין (ג'ין) האס. הקבוצה אמורה הייתה להתחיל את פעילותה כבר בעונת 2015, אך לבסוף נדחתה התחלת הפעילות והיא הצטרפה לסבב בעונת 2016. לקראת עונת 2019 שונה שם קבוצה ל"ריץ' אנרג'י האס".
הנהלת הקבוצה יושבת בעיירה קנפוליס, הנמצאת כ-50 קילומטר משרלוט, קרוליינה הצפונית, בסמוך למשרדי קבוצת הנאסקר סטיוארט-האס הנמצאת בבעלות חלקית של יוג'ין האס. לקבוצה יש מתקנים גם במחוז אוקספורדשייר באנגליה, שנועדו לסייע לקבוצה בשינוע הרכבים בעת שהמירוצים מתקיימים באירופה.

היסטוריה

קבוצת מארוסיה הפסיקה את פעילות במהלך עונת 2014 עקב בעיות כלכליות. לאחר ההתמוטטות רכש יוג'ין האס את המבנים ששימשו את הקבוצה במחוז אוקספורדשייר, אנגליה על מנת שאלה ישמשו את הקבוצה החדשה שהקים בהמלך המירוצים האירופאיים של הסבב. חברת דאלרה האיטלקית בנתה עבור הקבוצה את שלדת הרכבים בעונת הבכורה ואת המנועים סיפקה חברת פרארי. גונתר שטיינר, בעברו מנהל טכני בקבוצות יגואר ורד בול, מונה למנהל הקבוצה. בספטמבר הודיעה הקבוצה כי רומן גרוז'אן ינהג עבור הקבוצה החל מהעונה הבאה. חודש לאחר מכן הודיעה הקבוצה על החתמתו של אסטבן גוטיירס, ששימש נהג מבחן עבור קבוצת פרארי, לנהג השני.
במירוץ הבכורה של הקבוצה סיים גרוז'אן במקום השישי וצבר 8 נקודות ראשונות. גוטיירס נאלץ לפרוש לאחר שהתנגש בפרננדו אלונסו, פגיעה שהשביתה את אלונסו במירוץ השני בעונה. עד לסיום העונה צברה הקבוצה נקודות בשני מרוצים נוספים וסיימה במקום השמיני באליפות היצרנים . בסיום העונה החליף קווין מגנוסן את גוטיירס.
לקראת עונת 2019 חתמה הקבוצה על חוזה לשיתוף פעולה ארוך טווח עם חברת משקאות האנרגיה ריץ' אנרג'י ושמה שונה ל"ריץ' אנרג'י האס". במהלך חודש ספטמבר הופסק שיתוף הפעולה.
הדרדסים: האגדה על הפרש המסתורי

תקציר העלילה

בכל שנה בר-מוח מנצח בציד פירות-היער השנתי. השנה, כאשר הוא שוב עומד לנצח, מחליט בר-כוח, יריבו של בר-מוח, לגלות כיצד הוא מנצח כל שנה בתחרות. החקירה של בר-כוח מובילה אותו אל תוך היער המפחיד, והיישר אל תוך המלכודת של גרגמל. בסרט בר-מוח ובר-כוח שמים את יריבותם בצד לפני שגרגמל יתפוס אותם, ולפני שהם יפגשו פנים מול פנים את רוח הרפאים האגדית, הפרש המסתורי.

הפצת הסרט

הסרט הוקרן לראשונה ב-11 ביוני 2013 בפסטיבל סרטי האנימציה הבינלאומי באניס, ולאחר מכן הופץ בארצות הברית ב-DVD ב-10 בספטמבר 2013. ב-27 באוקטובר 2013 הסרט שודר לראשונה בטלוויזיה בערוץ "Freeform". בישראל הסרט הופץ לראשונה ב-DVD בדיבוב לעברית בשנת 2013.
מרטין דוהרטי

ביוגרפיה

לפני הקמתה של Chvrches, דוהרטי היה חבר בהופעות של להקת The Twilight Sad. הוא גם היה הסולן של להקת הרוק Julia Thirteen, שנוסדה בשנת 1999 והתפרקה ב-2006. הוא פגש והתיידד עם שותפו לעתיד ב-Chvrches איאן קוק בשנת 2004 בזמן הלימודים באוניברסיטת סתראת'קלייד שבגלאזגו. ב-2006, קוק השתתף בהקלטת מיני-האלבום של Julia Thirteen כשלאחר מכן, ב-2007, דוהרטי הצטרף אליו ללהקתו Aereogramme.
ב-The Bones of What You Believe, אלבום הבכורה של Chvrches, דוהרטי מתפקד כסולן בשירים "Under The Tide" ו "You Caught The Light", כשבאחרון במהלך ההופעות הוא גם מנגן בגיטרה בס. בכמה הופעות מוקדמות של השיר "We Sink" תיפקד דוהרטי כסולן, אבל בהמשך עבר התפקיד באופן קבוע לסולנית Chvrches, לורן מייברי. באלבום השני, Every Open Eye, מבצע דוהרטי כסולן את השירים "High Enough to Carry You Over" ו -"Follow You", כשהאחרון הוא שיר בונוס שכלול במהדורה מוגבלת של האלבום. אם כי בתחילה לא נכלל בסיבוב ההופעות של Every Open Eye, השיר "High Enough to Carry You Over" עשה את הופעת הבכורה ב-13 במרץ 2016 בתיאטרון הריביירה בשיקגו, אילינוי. באלבום Love Is Dead מבצע דוהרטי כסולן את השיר "God's Plan".
צבי רייזמן

הרב צבי רייזמן הוא איש עסקים, נדבן ומחבר ספרי הלכה ומחשבה חרדי.

ביוגרפיה

למד בישיבת היישוב החדש בתל אביב, אצל רבי יהודה קולודצקי ולאחר מכן בישיבת חברון בירושלים.
בשנת 1971 הקים את חברת AII ‏(ראשי תיבות של American International Industries) המשמשת כתאגיד של כ-40 מותגים שונים, בעיקר בתחום הקוסמטיקה. AII רוכשת מדי שנה-שנתיים חברה נוספת ומגדילה את סל המותגים שלה.

פעילות תורנית

פרסם ספרים תורניים, בהם הסדרה 'רץ כצבי' - העוסקת בבירורי הלכה ופרקי מחשבה. אחד הכרכים (פסח ויום טוב) זיכה אותו בפרס ירושלים לספרות תורנית לשנת ה'תשס"ז. ב-2017 זכה בפרס שר הבריאות למחברים בתחומי ההלכה והרפואה.
הקים את פרויקט 'עולמות' שבמסגרתו מממן רייזמן כ-200 שיעורים בעשרות יישובים בישראל ובעולם וכן בארגונים, כולל צה"ל והתעשייה האווירית לישראל. באתר הפרויקט כ-500 שיעורים בתוספת דפי מקורות ודפי עזר לסוגיות הלכתיות.
פתחיה מנקין

הרב פתחיה מנקין (י"ז בכסלו תרמ"ב דצמבר 1881 - י"ט בטבת תש"ז ינואר 1947) היה רב של מספר קהילות ברוסיה. מחבר ספרים בהלכה ובאגדה. אביו של הרב משה צבי נריה.

תולדות חייו

נולד בי"ז בכסלו ה'תרמ"ב לאביו ר' אריה לייב, שהיה גר בפולטבה שברוסיה (כיום באוקראינה). אביו נודע כצדיק, נדיב וירא שמים, נצר למשפחה של למדנים ורבנים. אחות אביו הענא רבקה הייתה אשתו השלישית של רבי יצחק ירוחם דיסקין. בבית המשפחה נהגו להתארח רבנים ושד"רים רבים, חלקם מארץ ישראל. 
בבחרותו למד בישיבת מיר, בישיבת לומז'ה, ובישיבת ראדין אצל "החפץ חיים". הוסמך לרבנות בווילנה אצל הרב איסר זלמן מלצר. קיבל סמיכה גם מהרבנים משה מרדכי אפשטיין, ברוך בער לייבוביץ, רפאל שפירא מוולוז'ין ומשה בצלאל לוריא. קודם חתונתו, ביקש ללמוד תורה ודעת גם בחצרות החסידיות, והוא ביקר במשך תקופה של מספר חודשים בעיירה לובביץ' בחצרו של רבי שלום בער שניאורסון ולמד בישיבתו. בישיבות התפרסם כתלמיד חכם, ונלקח להיות חתנו של "המגיד מווילקה" ששימש ברבנות בלודז'. לאחר נישואיו לרחל, למד בישיבת סלבודקה ובישיבת וולוז'ין. כששב ללודז' שימש כר"מ בישיבת "תורת חסד". 
בחודש אדר ב' ה'תרע"ד נתמנה כרבה של העיירה דאשקובקה, ליד מוהילוב שברוסיה. לאחר מכן שימש ברבנות בקהילות קניאז'יץ, קרוצ'ה וסעננא. בני הקהילות שבהן שימש ברבנות חיבבו אותו מאוד, עקב היותו דרשן כשרוני שידע להקסים ולרתק את הקהל.
עלה ארצה בכ"ג בתמוז תרצ"ג וגר בפתח תקווה. הוא לא קבל על עצמו משרת רבנות בארץ ישראל. לדברי בנו, הרב משה צבי נריה, היו לכך סיבות אחדות: התלאות שעבר ברוסיה גרמו לו חולשה והביאו לו מחלות. עם זאת, גם כאשר כיהן כרב ברוסיה הוא חיפש קהילות קטנות על מנת שיוכל לעסוק בלימוד ובכתיבת ספרים. כתב היד של ספרו הראשון עוד חובר ברוסיה. כן הוא גם סבר שיש לתת לאנשים צעירים את היכולת להתקדם והוא חשש שיתפוס את מקומם.
נפטר בי"ט בטבת ה'תש"ז ונקבר בבית הקברות סגולה בפתח תקווה.

ספריו

בנו הרב משה צבי נריה עלה ארצה לפניו והוציא לאור את הספר "כרם פתחיה", מתוך כתב היד של אביו, שהוברח מרוסיה. כאשר עלה הרב מנקין ארצה, הוא השלים שני חלקים נוספים של הספר. "כרם פתחיה" זכה לקבל הסכמה מהרב אברהם יצחק הכהן קוק, רבה של ארץ ישראל. הרב קוק הגדיר את הספר: "ויחשב בין הספרים המצוינים רבי ערך שהתחברו בדורינו". 
הספר כרם פתחיה נסב על ביאור אגדות המובאות בתלמוד. בספרו הוא חילק את האגדות - "גפניו" - ל"שריגים", באומרו: "אסור לייגע את הקורא, כל חלוקה וכל הפסקה מקילה עליו".
כן חיבר את הספרים: "פרדס פתחיה" על פרשיות השבוע, "דעת רש"י" ובו הערות המתייחסות לפירוש רש"י לתורה ו"דבר המלך" על הרמב"ם.
לאחר מותו, ערך בנו הרב משה צבי נריה את כתבי היד שהותיר והוציא לאור את הספר אורחות פתחיה ואת הספר חדושי אורח חיים ונחלת אבות - פירוש על פרקי אבות. בספר ארחות פתחיה תשובות הלכתיות שכתב המחבר, ביניהן פסיקות חדשניות ומקוריות, כגון זיהוי האקליפטוס כאחד ממיני הערבה, והכשרתו לנטילה בארבעת המינים בחג הסוכות.
ביג בן

היסטוריה

המגדל נבנה במאה ה-19, על מקומו של מגדל השעון של הארמון הישן, לאחר שריפתו ב-1834. גובהו 96 מטר ובראשו ארבעה לוחות שעל כל אחד מהם שעון. קוטר כל לוח שבעה מטרים והם מכוונים לארבע רוחות השמיים. השעון נבנה בסגנון הניאו גותי שאפיין מאוד את האדריכלות המונומנטלית באנגליה הוויקטוריאנית. הבניין מעוטר באלמנטים גותיים שונים, וקצהו העליון נראה כמו מגדל פעמונים של קתדרלות גותיות המעוטר בצריחונים קטנים ומחודדים. הפעמון במגדל שוקל 13 וחצי טון ומופעל ידנית עד היום. הפעמון מצלצל רבע שעה אחרי שעה עגולה נעימה בת ארבעה צלילים ולאחר כל רבע אחר כך הוא מנגן את הקטע הקודם וארבעה צלילים נוספים. כל שעה עגולה הוא מנגן את הנעימה המלאה בת 16 צלילים ובסיומה הפעמון מצלצל עד 12 פעמים נוספות בהתאם לשעה.
ברחוב ויקטוריה בלונדון נמצא העתק קטן של הביג בן בשם "בן הקטן".
בשנת 2011 התגלה כי תוך מספר שנים זזה פסגתו של הביג בן ב-48 סנטימטר לכיוון צפון מערב. הסיבה לכך היא הרכבת התחתית של לונדון אשר משפיעה במידה רבה על הקרקע עליה עומד המבנה.
ב-2 ביוני 2012 החליט פרלמנט בריטניה לשנות את שם המגדל ל"מגדל אליזבת'" ע"ש אליזבת' השנייה לכבוד שנת ה-60 להמלכתה. השינוי הוצע בפרלמנט הבריטי בו התקבל ברוב קולות.
באוגוסט 2015, התגלתה תקלה שגורמת לכך שהשעון מקדים את צלצוליו בכשש שניות. שענים שבדקו את התקלה אינם יכולים להצביע עליה במדויק, ואומרים שזה קשור, ככל הנראה, לגילו של השעון.
ב-21 באוגוסט 2017 החליט בית הנבחרים הבריטי להפסיק את פעילות השעון עד לשנת 2021 עקב עבודות שיפוץ במגדל.
חיים בנימיני

ביוגרפיה

בנימיני נולד בתל אביב וגדל ברמת גן, למד בתיכון חדש. התגייס לצה"ל ב-1956 והתנדב לצנחנים לגדוד הנח"ל המוצנח. בצנחנים הוא עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לצנחנים כמפקד מחלקה. בנימיני המשיך ומילא תפקידי פיקוד בחטיבה בהם קצין מבצעים גדודי, מפקד פלוגה בגדוד 50. במלחמת ששת הימים לחם בקרבות ההבקעה ברפיח כסגן מפקד גדוד 890. שירת כשנה בענף ירדן במחלקת המחקר של אגף המודיעין. ב-1970 מונה למפקד גדוד 202 ופיקד עליו במלחמת ההתשה. בינואר 1971, השתתף כאחד ממפקדי הכוחות, בפשיטת צה"ל ללבנון במבצע "ברדס 20". שירת כראש ענף מבצעים במטכ"ל והיה שותף לתכנון מבצעי תגמול ופשיטות בלבנון. לאחר מכן מונה לראש ענף מבצעים במטכ"ל.
בספטמבר 1973 קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד בית הספר לקצינים, במלחמת יום הכיפורים פיקד על "כוח בישוף" שהורכב מצוערים וסגל בה"ד 1, ולחם בחזית המצרית. פיקד על חטיבת גולני בשנים 1975 עד 1976, בהמשך עבר לאגף המודיעין, כיהן כראש מחלקת האיסוף ובשנים 1977–1979 כיהן כקצין מודיעין ראשי בדרגת תת-אלוף. השתחרר משירות הקבע ב-1982. 
לאחר שחרורו מונה למנהל משאבי אנוש בחברת סאיטקס ומילא תפקיד זה עד מאי 1988, בתקופת עבודתו עברה החברה תהליך של ארגון מחדש לאחר משבר קשה, שכלל פיטורי עובדים באופן נרחב. ב-1988 מונה לסמנכ"ל משאבי אנוש בחברת טבע תעשיות פרמצבטיות. הוא פרש מתפקידו ב-2004 והמשיך לשמש כיועץ מיוחד למנכ"ל ולהנהלה. בפברואר 2005 מונה לדירקטור חיצוני בגילת רשתות לווין.  
בשנים 1997–2003 שימש מרצה אורח בתוכנית ללימודי עבודה באוניברסיטת תל אביב.
בנימיני בעל תואר ראשון בסוציולוגיה ומדעי המדינה מהאוניברסיטה העברית בירושלים (1964), תואר שני בהתנהגות ארגונית מאוניברסיטת שיקגו (1980) ותואר דוקטור בלימודי עבודה מאוניברסיטת תל אביב (2016).
פוריקי

תקציר העלילה

הסדרה מספרת על עצלן בשם אנדריי פוריקי השונה משאר העצלנים. בזמן כשכל העצלנים מבלים את יומם באכילה ובשינה, אנדריי מקדיש את זמנו ללמוד נהיגה בשביל להגשים את חלומו ולנסוע מסביב לעולם. יחד עם חבריו בעלי החיים, בכל פרק הוא מסתבך ועובר כל מיני הרפתקאות.
משכן נוב

משכן נוב היה מבנה מקודש שהוקם, על פי המקרא, בעיר נוב, לאחר חורבן משכן שילה. לפי מסורת חז"ל, המבנה בנוב התקיים 13 שנה וחרב על ידי שאול המלך, ואז הועבר לגבעון. בזמן קיום המבנה הותרה ההקרבה בבמות הפרטיות. בזמן שהות המבנה בנוב ארון הברית היה בקריית יערים.
לפי המסורת היהודית משכן נוב עמד בין השנים ב'תתע"א - ב'תתפ"ד (889 לפנה"ס - 876 לפנה"ס).

הקמת נוב

לפי התלמוד ביום שבו מת עלי הכהן הגדול חרב משכן שילה. אובדן זה, התרחש לאחר הפסד משמעותי של עם ישראל לפלשתים, הפסד שגבה מחיר דמים כבד הכולל את בניו של עלי חפני ופנחס, ואף את ארון הברית. אירועים אלו הובילו לאובדן החשיבות והדומיננטיות של המרכז בשילה, ושרידי בית עלי הקימו את המשכן מחדש בנוב.  המשכן בנוב היה קיים 13 שנה, ובו הקריבו את קורבנות הציבור. אולם מלבד נקודה זו חשיבותו הרוחנית הייתה פחותה מאשר המרכז בשילה, כך ארון הברית שהה מעתה בקרית יערים שבנחלת שבט יהודה; ובנוסף לכך הציבור הכללי כבר לא נמנע מהקרבת קורבנות אישיים בנחלתו, כאשר המבנה בנוב משמש רק כמבנה לצורך ציבורי.

המבנה בנוב

תיאור צורת המבנה בנוב אינו ברור, ותיאורו לוט בערפל. לחלק מהדעות נוב וגבעון נבנו לפי הדגם של משכן שילה. דברים אלו מבוססים על מקורות שונים המגדירים מבנים אלו בתואר אוהל מועד, במקרא, בתוספתא ובתלמוד. אך מתוך מקורות אחרים ניתן לראות שלעיתים המבנה בנוב מתואר בכינוי אחר, מה עוד שקיום התקרה במבנה נוב והעובדה שארון הברית לא היה בו, מעידים על שינויים ידועים; כך שניתן להעריך שהתקיימו שינויים נוספים.

סוג המבנה

אין בהירות האם המבנה בנוב מהווה משכן או מקדש. מלשון הרמב"ם הבניין בנוב מכונה 'מקדש'; אולם לפי תפיסות שונות המבנה בנוב מהווה 'משכן'. ברור הדיון תלוי בהבדל בין המושג 'משכן' למושג 'מקדש'; כאשר רוב השיטות מזהות את המבנה בנוב כמשכן.

היחס בין שילה לנוב

יש שכותבים שהיחס בין נוב למשכן שילה, מקביל ליחס בין בית המקדש השני לבית המקדש הראשון. כלומר קיימת ירידה ברמת השראת השכינה, בין המשכן בשילה לבין המשכן בנוב; ירידה המתבטאת בכך שארון הברית לא היה בנוב במקומו, ובעקבות זאת אף היתר הבמות שהיה בזמן משכן נוב. אולם ירידה רוחנית זו משולבת בעלייה חומרית, כאשר רמת הבנייה בנוב הייתה טובה יותר יחסית למשכן שילה (כך מבחינה חיצונית התקיימה עלייה מתמדת, ממשכן נודד במדבר, למשכן קבוע בגלגל, ומשם לבניין ללא תקרה בשילה וממנו לבניין שלם בנוב). זאת בהתאם לבית מקדש שני שהיה גדול יותר וחזק יותר מאשר בית מקדש ראשון אך היה בו ירידה רוחנית ביחס לבית מקדש ראשון.