ביצת קינדר

ביצת קינדר, הידועה גם כביצת הפתעה, היא ממתק שוקולד לילדים בצורת ביצה המכילה צעצוע קטן להרכבה.

היסטוריה

ביצת ההפתעה נקראה כך על שם ביצי הפסחא שנוצרים נהגו להסתיר ולבקש מילדים למצאם, והוא למעשה הרחבה של מנהגי ליל הסדר - הסתרת האפיקומן, ומנהגי אכילת ביצה קשה וחלוקת אגוזים.  
ביצת הקינדר הומצאה באיטליה על ידי ויליאם סליס עובד ביצרנית השוקולד "פררו". ביצי השוקולד הראשונות יצאו לשוק בשנת 1974. הצעצועים מעוצבים ומיוצרים בעיקר על ידי "פרודוציוני אדיטוריאלי אפרילה", חברה קטנה הנמצאת בטורינו שבאיטליה, ומנוהלת על ידי האחים ולריו ורוגרו אפרילה.
ביצי קינדר מכילות צעצועים שלא מתאימים לילדים מתחת לגיל שלוש, בגלל החלקים הקטנים אותם הם עלולים לבלוע או לשאוף. בארצות הברית, ה־FDA (מנהל המזון והתרופות האמריקאי) אסר את מכירת ביצי ההפתעה לאור סכנת החנק לילדים עד גיל 3, וכיוון שבארצות הברית חל איסור למכור מוצר המכיל חלקים בלתי-אכילים בתוך מעטפת מזון (על פי חוק המזון, התרופות והקוסמטיקה). 
באירופה, הפופולריות של ביצי קינדר התפשטה אל מעבר לקהל היעד, ונהפכה לתופעת קאלט בין מבוגרים רבים. קיים אפילו שוק משגשג של אספני צעצועים של ביצי קינדר, במיוחד בגרמניה, שם היצרנים כוללים צעצועים איכותיים יותר מאשר במקומות אחרים. הנושא העיקרי של איסוף הצעצועים הוא סדרות מתחלפות של דמויות קטנות (לא בהכרח להרכבה), שאמורות להמצא בכל ביצה שביעית. דמויות תקופתיות מופיעות בסביבות החגים הנוצריים, כדוגמת מהדורה מוגבלת של דמויות מסיפור לידתו של ישו, שהופיעו בסביבות חג המולד, וביצי ענק שיצאו בחג הפסחא.
חידוש שנוסף בשנים האחרונות בעקבות הופעת האינטרנט, הוא "הפתעות אינטרנט". עם הצעצוע מצורף פתק קטן המכיל "קוד קסם".
ביצי ההפתעה נמכרות בכל העולם, והן הובאו לישראל משנת 1994.
בשנת 2007 הפסיקה חברת ליימן שליסל לייבא אותן לארץ משום שהחום בקיץ היה ממיס את השוקולד וביצת ההפתעה הייתה מאבדת את צורתה, במקומה הוחלט לייבא מוצר חליפי בשם Kinder Joy (ראה להלן).

אי חוקיות בארצות הברית

על פי חוק אמריקאי משנת 1938, חל איסור על יבוא ועל שיווק מוצרי אוכל ובתוכם צעצועים. החוק שימש למניעת יבוא ביצי קינדר. לאורך השנים חברת מארס פעלה להשארת חוק זה על כנו. בשנת 1977, מינהל הבטיחות בארצות הברית קבע שמוצרים דומים לביצי ההפתעה של קינדר נועדו גם לילדים מתחת לגיל שלוש ובכך עוברות על תקנות הבטיחות. בעקבות זאת הופקעו אישורי היבוא ויבואנים נקראו להחזיר את הסחורה ולהפסיק לשווקה. בשנת 2012 מינהל המזון והתרופות האמריקאי חזר והתרה בעניין אי החוקיות של היבוא והשיווק של מוצרים אלו.
בשנת 2017 בתוכנית רדיו של ארי שפירו בערוץ הרדיו האמריקאי NPR, דובר על ההברחות הרבות של המוצר לארצות הברית, ודיווח על כך שהמוצר קינדר ג'וי, אשר בו הצעצוע אינו מוטמע בתוך חלל המצופה שוקולד, ישווק בארצות הברית בהתאם לחוקים שם.
בתחילת 2017 פורסם שחיקוי של ביצי קינדר, הכולל בניגוד לביצה המקורית חישוק פלסטי לפתיחת השוקולד, ישווק בארצות הברית על ידי חברת שוקו טרז'ור (אוצר השוקו). החיקוי כולל גם חלוקה ברורה של הצעצועים עם התאמה לגילאים שונים, וביניהם רק קבוצות גיל הגדולות מגיל שלש.

קינדר ג'וי

קינדר ג'וי (באנגלית: Kinder Joy) הוא חטיף קטן עם הפתעה הדומה בצורתו לצורת הביצה המקורית אך בעל עטיפת פלסטיק (ולא עטיפת נייר כסף כמקובל) שנחצה לשני חצאים כשבאחד ישנה הפתעה ובחצי השני שני כדורי ופל בתוך קרם אגוזים, כשבאמצע מודבקת כפית פלסטיק לאכילת הממתק. הרעיון של החטיף נוצר כשהובחן שיש בעיה עם החטיף המקורי בארצות חמות. ההובלה של השוקולד בביצה המקורית בעייתי, וכמות הנפל הייתה גדולה מאד. החטיף מסוג Kinder joy אינו רגיש להובלה בחום ולכן מתאים לארצות חמות. החטיף נמכר בארצות הבאות: אוסטריה, צ'כיה, סרביה, בולגריה, הונגריה, צרפת, גרמניה, יוון, הודו, אינדונזיה, ישראל, פולין, איטליה, רומניה, רוסיה, סלובניה, סלובקיה, ספרד, סרי לנקה, טיוואן, טורקיה, הונג קונג, פורטוגל, קולומביה, דרום אפריקה, סינגפור, מלזיה, ארגנטינה, בלרוסיה, אוקראינה, אזרבייג'ן, קמרון, המזרח התיכון, אקוודור, ארצות הברית ומדינות דרום אמריקאיות נוספות. בחלק מהמדינות נמכרות שתי הגרסאות של החטיף. הקינדר ג'וי הוא תוצרת איטליה.

בתרבות ובחדשות

דן לסרי, הוגה הדעות ומוביל זרם החינוך הדיאלוגי בישראל פרסם ספר בשם "חינוך בביצת הפתעה", ובו כל צמד דפים פתוח דן בקצרה בנושא מעניין בתחום הצמיחה וההעצמה האנושית, והחינוך הרצוי לעומת המצוי.
ישנם משחקי מרשתת לילדים רבים ששמם או נושאם הוא ביצת הפתעה ובה צעצועים שיש להפעילם או להשיגם, על שם ביצת הקינדר. רשתות שונות השתמשו ברעיון ביצת ההפתעה משוקולד ובו צעצוע לקידום מבצעים שלהם.
בשנת 2016 נחשף כי את הצעצועים של ביצי קינדר מייצרים ילדים ברומניה הנמצאים בתנאי עבדות קשים. 
באותה שנה בגרמניה, נעשה ניסיון בידי הארגון פוד וואטש ליצור בהלה סביב רכיבים מסוכנים או מסרטנים שהיו לדעת אנשי הארגון, בשוקולד.
היו דיווחים על מציאת תרופות ואף סמים בביצי הפתעה, בעיקר מתוצרת חברות חקיניות וכן דווחו ניסיונות הברחה באמצעות ביצי קינדר.