google/wiki40b huggingface dataset:
חניון

חניון הוא מבנה המשמש לחניה של כלי רכב בעת שאינם בשימוש. חניונים נועדו בדרך כלל למכוניות, אך יש גם חניון לכלי רכב אחרים: אופניים, אופנועים, משאיות ואוטובוסים. 
חניון מוקם פעמים רבות במרתף של בניינים, בפרט בניינים רבי קומות, לשימוש הדיירים של בניינים אלה ואורחיהם. לעיתים משמשות לחניון קומות ראשונות של בניין, או הגג של הבניין. לעיתים מוקם החניון כמבנה עצמאי, שזו מטרתו הבלעדית או העיקרית. בנוסף משמש למטרה זו מגרש חניה, שהקמתו פשוטה משל חניון: עיקר הכשרתו היא סלילתו באספלט, ולעיתים מסתפקים ביישור הקרקע. 
מטרת חניון להפוך את האזור שסמוך אליו לנגיש וזמין בעבור בעלי כלי-רכב הרוצים לנוע ברגל מרחק קצר ביותר.  בחניונים גדולים ומרובי קומות, על-מנת לפשט את התמצאות בעלי הרכבים במרחב, נהוג לסמן את שורות החניה לפי צבע, צורה, מספר שורה ומספר קומה. נהוג לחלק לנוהגים ברכב כרטיס שעליו יוכל לסמן את מקום חניית הרכב לפי המאפיינים האמורים. סימון נוסף בחניונים הוא הקצאת מקום מונגש במיוחד (בסמוך לדלת הכניסה או לשער היציאה) בעבור נכים. מקומות נגישים אלה בנוים על שטח גדול יחסית וכוללים אביזרים המקלים על נכים להיכנס ולצאת מרכבם. כמו כן, מסומנים באופן מיוחד וכוללים שילוט ברור.
השימוש בחניונים הוא פעמים רבות תמורת תשלום, הנגבה לפי תעריף לשעת חניה, תעריף ליום חניה, או מנוי חודשי. לשם גביית התשלום ניצב שומר ביציאה מהחניון, ולעיתים נעשה התשלום באוטומטים שנועדו לכך. לבעלי מנוי חודשי מתאפשרת כניסה ויציאה באמצעות אמצעי זיהוי אלקטרוני, ולמשתמשים קבועים בחניון נהוג לאפשר כניסה ויציאה באמצעות שלט רחוק. במגרשי חניה מתאפשרת לעיתים חניה חופשית, ללא תשלום. בחניונים ציבוריים לעיתים יש הנחה לתושבי המקום. כמו כן, במרכזי קניות ניתן לעיתים קרובות לקבל הנחה על החניה אם קונים מעל לסכום מסוים. לפי תיקון החוק בישראל בשנת 2008, עלות חניית רכב בחניונים ציבוריים ופרטיים תחושב בכל החניונים ביחידות זמן של רבע שעה, במקום שעה שלמה כפי שהיה נהוג, וזאת החל מתום השעה הראשונה.
כניסתן של מכוניות לחניון רב קומות נעשית בדרך כלל במסלולים מעגליים המאפשרים טיפוס במעלה החניון. לעיתים משמשת לכך מעלית, המביאה את המכונית לקומה המתאימה.

סיכונים בטיחותיים ייחודיים

חניונים מייצרים סביבה מאתגרת לנהג מבחינה בטיחותית. בין הסיכונים הבטיחותיים ניתן למנות הולכי רגל הנעים בשטח החניון בדרך אל רכבם או ממנו, נתיבים צרים, שדה ראייה מוגבל, ומכשולים שונים כגון עמודי תמך. בישראל לא קיימת סטטיסטיקה אמינה באשר למספר תאונות הדרכים המתרחשות בחניונים. הגורם המרכזי לכך הוא, ככל הנראה, שרבות מתאונות אלה הן תאונות נזק קלות בלבד ועל כן אינן מדווחות. מנתונים שנאספו באוסטרליה עבור הוועדה האוסטרלית לבטיחות בדרכים מטעם הפרלמנט, עולה כי אכן מרבית התאונות בשטח החניון מסתיימות בנזק לרכוש בלבד, בעיקר הודות למהירות הנסיעה האיטית בחניון, אולם לעיתים מתרחשות גם פגיעות בגוף כאשר ילדים וזקנים הם בסיכון הרב ביותר להיפגע.
פנפורטה

פנפורטה (באיטלקית: Panforte) היא עוגה איטלקית מסורתית שמקורה מהעיר סיינה שבטוסקנה מהמאה ה-13. עוגה מסורתית זו נאכלת בכל השנה, ומהווה קינוח מסורתי בחג המולד.
משמעות המילה פנפורטה היא "לחם חזק" המתייחס לא לקושייה של העוגה, אלא לתיבול החזק שבה שכלל, לפי חלק מהמסורות, פלפל שחור. לפי סברה אחרת מקור השם במילה "פנפיפטו" -"panpepato" - "לחם פלפל". 
העוגה מוזכרת במסמכים משנת 1205 בהם מצוין שתושבי העיר נתנו את העוגה לנזירים ולנזירות בשביעי בפברואר באותה שנה כמעשר או מס.
עוגה זו הייתה נפוצה בתקופת מסעות הצלב בשל עמידותה ושימשה את הצלבנים במסעותיהם.
לפי אחת המסורות, העוגה המסורתית כללה 17 מרכיבים - כמספר רבעי העיר סיינה באותה עת: ובהם קמח, מים, דבש, סוכר, פירות כגון: מלון, לימון, קליפות לימון ותפוז, אגוזים ואגוזי מלך, שקדים, ותבלינים: כוסברה, קינמון, ציפורן, אגוז מוסקט, פלפל שחור ומשקה אלכוהולי.
תומר מוסקוביץ

תומר מוסקוביץ (נולד ב-1963) הוא עורך דין ישראלי שמכהן כמנכ"ל רשות האכיפה והגבייה שהיא הזרוע הביצועית של מערכת ההוצאה לפועל בישראל.

ביוגרפיה

מוסקוביץ בוגר הפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בירושלים. את התמחותו ביצע אצל המשנה לנשיא בית המשפט העליון, מנחם אלון. עבד כעורך דין במשרדו של דוד גלס. 
ב-2001, אחרי עשור במגזר הפרטי, מונה ליועץ המשפטי של משרד העבודה והרווחה ולאחר איחודו עם משרד התעשייה והמשרד ב-2003 שימש היועץ המשפטי של משרד התמ"ת. בשנים 2007–2009 שימש משנה למנהל מנהלת סל"ע (לפיצוי מפוני ההתנתקות).
בשנים 2010–2015 שימש מנכ"ל חברת הבנייה "משה"ב חברה לשיכון בנין ופתוח". 
בדצמבר 2015 מונה למנהל רשות האכיפה והגבייה.
מוסקוביץ נשוי לרונית ואב לשישה ילדים, מתגורר באלון שבות שבגוש עציון.
ארגון הרופאים עובדי המדינה

ארגון הרופאים עובדי המדינה (בראשי תיבות: אר"מ) הוא הארגון המייצג את הרופאים המועסקים בשירות המדינה ובמוסדותיה, בתי החולים העירוניים והמרכז הרפואי שערי צדק. אר"מ הוא אחד משבעת הארגונים הפרופסיונלים המרכיבים את ההסתדרות הרפואית בישראל ומהווה כ 36% מסך חבריה. הארגון מונה כ- 6800 רופאים ופועל לקידום מעמד הרופאים ומערכת הבריאות בישראל. 
ארגון הרופאים עובדי המדינה הוא אגודה עות'מאנית.
יושב ראש הארגון הוא ד"ר זאב פלדמן.
מזכ"ל הארגון הוא ד"ר אסף טויב LLD.

היסטוריה

לאחר הקמת מדינת ישראל, הפכו בתי החולים המנדטורים תל השומר, סרפנד (אסף הרופא) ורמב"ם לבתי חולים צבאיים. בתחילת שנות החמישים הפכו לבתי חולים אזרחיים בבעלות המדינה ועובדיהם הפכו לעובדי מדינה. בשנות החמישים והשישים של המאה העשרים פתחה המדינה או העבירה לבעלותה שורה של בתי חולים כלליים, פסיכיאטרים וגריאטרים המונים כיום 26 בתי חולים בסה"כ. עד שנת 1970 היו הרופאים עובדי המדינה חברים ומיוצגים על ידי ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל ללא ייצוג עצמאי וללא יכולת לממש החלטות של ההסתדרות הרפואית.
בשנת 1969 יזם ד"ר גדעון מנליס מבית החולים הממשלתי בנהריה הקמה של ארגון רופאים נפרד שייצג את האינטרסים של הרופאים עובדי המדינה. בשנתיים הראשונות פעלו הוועדים בבתי-החולים בכפילות, הן בארגון רופאי המדינה והן כחלק מוועדי העובדים במסגרת ההסתדרות הכללית, עד שהודיעו סופית על התנתקותם. 
לאחר הקמתו, קיבל הארגון מעמד עצמאי בהסכמים עם משרדי הבריאות, האוצר ונציבות שירות המדינה. בשנת 1994 הוכרה ההסתדרות הרפואית בישראל כארגון היציג של כלל הרופאים בישראל, ומאז מייצג אר"מ את רופאיו גם דרך מוסדותיה. יו"ר אר"מ משמש מתוקף תפקידו כסגן יו"ר ההסתדרות הרפואית, ותקנוני שני הארגונים מכירים זה בזה.

הוועידה הארצית

הוועידה הארצית היא הגוף העליון של אר"מ. היא מתכנסת בדרך כלל אחת לארבע שנים, מאשרת את פעילות הארגון, בוחרת את בעלי התפקידים ומחליטה על שינויי תקנון. בוועידה משתתפים צירים שנשלחים ממקומות העבודה השונים, ביחס של 1:20 למספר הרופאים המועסקים בהם.

הוועד הארצי

הוא הגוף הביצועי המוסמך לקבל החלטות בין ועידות ארציות. הוא מורכב מיו"ר הארגון ו- 26 חברים לפי מפתחות יצוג הבאים: שיבא, רמב"ם, בריאות הציבור וועד הפסיכיאטריה - שלושה נציגים כל אחד, אסף הרופא, וולפסון - שני נציגים כל אחד, נהריה, צפת, פוריה, בני-ציון, הלל יפה, שערי צדק, ברזילי, וועד בתי החולים הגריאטרים - נציג אחד כל אחד. בוועד הארצי חברים גם שני נציגי מתמחים בעלי זכות הצבעה מלאה הנבחרים בבחירות ישירות ארציות.

יו"ר הארגון

יושב ראש הארגון הוא בא כוחו הרשמי ומייצגו של אר"מ. היו"ר נבחר בבחירות אישיות ישירות.

מזכירות

מזכירות הארגון היא הגוף המבצע את החלטות הוועידה והוועד הארצי. חברים בו מתוקף תפקידם יושב ראש הארגון, ממלא מקומו, סגני יושב הראש וגזבר הארגון.

הוועדים המקומיים

הועד המקומי הוא הגוף המייצג את אר"מ מול ההנהלה המקומית בכל בית חולים ומקום עבודה בשירות המדינה ומוסדותיה. הוועד המקומי נבחר על ידי רופאי מקום העבודה בבחירות ישירות וחשאיות.

ועדת הביקורת

ועדת הביקורת מבקרת את פעילות מוסדות אר"מ מבחינה פרוצדורלית ואת הליכי קבלת ההחלטות בארגון.

ועדת תקנון

ועדת התקנון מפרשת את תקנון אר"מ ומנסחת ומציעה לוועדיה שינויים בתקנון.
נועם ברדין

ביוגרפיה

נועם ברדין למד בירושלים ועם גיוסו לצה"ל התנדב ליחידת העילית של חיל האוויר שלדג.
ברדין הוא בוגר תואר ראשון בכלכלה מהאוניברסיטה העברית (בשנת 1997) ומוסמך במינהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד (2003).
בשנת 1996 היה מייסד משותף של חברת דלתא3, שפיתחה טכנולוגיות לשירותי טלפוניה באינטרנט, ושימש כמנכ"לה עד 2002. בין השנים 2001–2007 כיהן כיושב ראש החברה.
בין השנים 2007–2009 שימש כמנכ"ל של חברת ערוץ אינטראקטיב (Intercast Networks), העוסקת בתחום הפצת תוכני וידאו לאמצעי אחסון פרטיים. 
ב-Waze כיהן בשורה של תפקידים ניהוליים בכירים, כולל סמנכ"ל תפעול, מנכ"ל ויושב ראש והוביל את פעילות החברה בעמק הסיליקון. ביוני 2013 רכשה גוגל את חברת Waze ב-1.03 מיליארד דולר. ברדין שכיהן באותה עת כמנכ"ל וויז הרוויח מהעסקה מיליוני דולרים, מונה למנהל בכיר בגוגל. הוא חזר לישראל מעמק הסיליקון והמשיך להוביל את הפעילות של המרכז בארץ שעבד בשיתוף עם גוגל מפות. בשנת 2014 מונה לסגן נשיא בגוגל.
בשנת 2015 השקיע בחברה ישראלית, יומייק (Umake), שמפתחת דרך חדשה ואינטואיטיבית ליצירת מודלים תלת ממדיים עם עט ואייפד. 
בשנת 2016 השקיע בחברה ישראלית, אירובוטיקס (Airobotics), שפיתחה רחפן המיועד לתעשיות מורכבות ואמור לשמש לצורכי סריקה, מיפוי, בקרה ואבטחה, ומשדר וידאו בזמן אמת. בשנת 2017 מונה לדירקטור בחברה. מכהן כדירקטור גם בחברת בוטסנטרל (Botcentral).

משפחתו

ברדין מתגורר בעמק הסיליקון, נשוי לליסה, שעלתה לישראל. בטרם היגרו השניים לארצות הברית, התגוררו בכרמי יוסף. 
אב לשתי בנות. אחת מהן היא מיקה ברדין, שחקנית סקווש. נכון למאי 2017, ברדין בת ה-12 מדורגת במקום הראשון עד גיל 15 בין הנערות בישראל ובמקום התשיעי עד גיל 13 בארצות הברית.
יחסי סרביה–קובה

סקירה כללית

קובה תומכת בעמדה של סרביה כלפי קוסובו בהתחשב לכך שעצמאות קוסובו היא לא חוקית וסותרת את עקרונות המשפט הבינלאומי הפומבי ואת עקרונות מגילת האומות המאוחדות. סרביה נהגה לגנות את ארצות הברית על אמברגו הנשק שהיא הטילה על קובה בעבר והצביעה בעד בהצבעה באו"ם בנושא סיום האמברגו.
הפרלמנט הקובני השפיע רבות על הפרלמנט הסרבי ויש בהם קבוצות פרלמנטריות דומות.
נג'קניז'ה

היסטוריה

השם קניז'ה (Kanizsa) מופיע בכתובים לראשונה ב-1245. מקור השם סלאבי (Knysa), שמשמעותו – "השייך לנסיך" – מעיד שהאזור היה בבעלותה של משפחת אצולה. משפחת קניז'אי (Kanizsai) המשיכה בבניית הטירה המבוצרת שצורתה הייתה מלבנית וישבה על אי על נהר קניז'ה. ימי הזוהר של העיר והטירה היו במחצית הראשונה של המאה ה-16, כאשר העיר הפכה למרכז סחר עם איטליה ושטיריה.
בזמן פלישת העות'מאנים הפכו קניז'ה וסיגטוואר (Szigetvár) למעוזים העיקריים של דרום-מערב הונגריה. רוב תושבי העיר נטשו אותה, וב-1600 השתלט הצבא העות'מאני על הטירה והעיר. היא הפכה למרכז יחידת שלטון עות'מאנית (איילט), עד לכיבושה חזרה על ידי הצבא ההבסבורגי ב-1690.
קניז'ה איבדה את חשיבותה האסטרטגית לאחר עזיבת העות'מאנים, ומועצת המלחמה בווינה החליטה ב-1702 להרוס את חומות העיר והטירה. לעיר הובאו מתיישבים גרמנים, קרואטים וסרבים כדי ליישבה.
חיי המסחר והעסקים התפתחו ושבו לפרוח במהירות. ב-1765 נוסדו מוסדות חינוך ראשונים על ידי מסדר הפיאריסטים. בית הספר הראשון למסחר של טרנסדנוביה שנפתח בעיר משך תלמידים רבים גם ממדינות שכנות.
ב-1860 החל שלב חדש של פיתוח אינטנסיבי בעיר. נסללה מסילת ברזל שחיברה בין נג'קז'ינה לווינה, בודפשט ורייקה. ההתפתחות המהירה של התעשייה והמסחר הביאו לפתיחת בנקים מקומיים וסניפים של בנקים בינלאומיים. רשת הטלפונים שהוקמה בעיר חוברה לרשת הבינלאומית ב-1895. ב-1885 נפתח בית החולים הראשון בעיר.
הקמת שני קסרקטינים בעיר בתקופת מלחמת העולם הראשונה הביאה למודרניזציה של העיר. נבנו מערכות אספקת מים וביוב עירוניות, ורחובות העיר רוצפו.
עם סיום מלחמת העולם הראשונה ובעקבות חוזה טריאנון הפכה נג'קניז'ה לעיר ספר, ואיבדה את מעמדה כמרכז מסחרי המקשר בין קרואטיה, דלמטיה, טורקיה ואיטליה. גילוי של מרבצי נפט וגז טבעי בסוף שנות ה-30 של המאה ה-20 איפשר לעיר להתאושש מהמשבר הכלכלי שבו הייתה נתונה. העיר הפכה למרכז העיקרי של תפוקת הנפט בהונגריה.
בשנות ה-60 של המאה ה-20, בתקופת השלטון הקומוניסטי, הוקמו בעיר מפעלי תעשייה חדשים. הידועים שבהם הם מבשלת בירה מהטובות במדינה, מפעל לייצור נורות ליבון מהגדולות בעולם, ומפעל לייצור רהיטים, שזכה למוניטין רב ברחבי אירופה. כמו כן הוקם פארק עירוני גדול עם אגם מלאכותי לשיט סירות, שהפך למרכז בילוי חביב על תושבי העיר והסביבה.
אוטאבה רימה

אוטאבה רימה (מאיטלקית: Ottava rima, אוקטבה מחורזת; בעברית מיושנת לעיתים: על השמינית) היא מבנה שירי של בית מחורז שבו שמונה טורים בני אחת-עשרה הברות כל אחד (אוקטבה), שששת הראשונים שבהם מתחרזים באופן מסורג (א-ב-א-ב-א-ב) ושני האחרונים מתחרזים ביניהם לחוד (ג-ג).
הצורה, שמקורהּ בשלהי המאה ה-13 באיטליה, שימשה בעבר בפואמות ארוכות שגוללו מעללי גבורה.
פרמינדר נגרה

ביוגרפיה

נגרה נולדה בעיר לסטר לשוקה ולנאשוטר נגרה, זוג מהגרים סיקים ממוצא פונג'אבי שהיגרו לאנגליה מהודו בשנות ה-60. התחנכה ב"מכללת סואר וואלי" שבלסטר ועסקה במשחק לראשונה ב"תיאטרון האיימרקט" המקומי.
נגרה עזבה את לסטר בגיל צעיר מאוד ונסעה בראשית שנות ה-90 ללמוד משחק באופן מקצועי בלונדון, שם הופיעה בעיקר בהצגות ובתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה זניחות.
נגרה פרצה לתודעה בשנת 2002 לאחר שנבחרה לתפקיד הנשי הראשית בקומדיית הכדורגל "שחקי אותה כמו בקהאם". בסרט הופיעה בתפקיד שחקנית הכדורגל ההודית הצעירה ג'סמינדר לצידם של קירה נייטלי וג'ונתן ריס מאיירס. נגרה זכתה במספר פרסים על הופעתה, בהם פרס נשיאותי מיוחד מטעם פיפ"א.
תפקיד הפריצה שלה זימן לה מספר הצעות עבודה בתעשייה בארצות הברית כשהבולטת מהן הייתה מהמפיק ג'ון וולס לתפקיד מתמשך בסדרת הדרמה המצליחה "ER". פרמינדר הופיעה בסדרה במשך כ-6 עונות במהלכן צברה הערכה רבה בארצות הברית ובאסיה על תפקידה בתור ד"ר נילה רסגוטרה. בקולנוע לעומת זאת התפרסמה נגרה רק בתפקיד אחד, משני לצידה של אן האת'וויי בפנטזיה הקומית "הקסם של אלה" בשנת 2004.
בשנת 2012 לוהקה לסדרת המתח הבדיונית בהפקת ג'יי ג'יי אברהמס "אלקטרז" בתפקיד ד"ר לוסיל בנרג'י העוזרת של הסוכן הפדרלי אמרסון האוזר (סם ניל). בשנת 2013 החלה נגרה לשחק בסדרת הפשע "הרשימה השחורה" בתפקיד הסוכנת הפדרלית מירה מאליק.
לנגרה ילד אחד מבעלה לשעבר, הצלם ג'יימס סנטון.
אלו בלאק

קריירה

דוקינס נולד באורנג' קאונטי, קליפורניה לזוג הורים מפנמה. בלאק התחיל את הקריירה שלו ב-1995 בתור ראפר בלהקת אינדי ראפ שנקראת Emanon. עד סוף שנות התשעים הוא הפך לנוסע סמוי בסיבוב ההופעות של לוטפאק (להקת היפ הופ אמריקאית) באירופה.
המוזיקה של מכילה אלמנטים של ג'אז, רית'ם אנד בלוז, מוזיקת נשמה והיפ הופ.
ב-2010 אפיק רקורדס אישרו שחתמו עם בלאק על חוזה הקלטות בבריטניה ואירלנד.
הוא הקליט גרסה לשיר של ג'ון לג'נד "Ordinary People" בספרדית, השיר נקרא "Gente Ordinaria".
שירו "I Need a Dollar" הוא הפתיח של הסדרה "איך להצליח באמריקה" מ-HBO, השיר קודם ב-iTunes ושבוע לאחר מכן, ב-17 בדצמבר 2010, הוא הופיע ב"תוכנית הלילה של ג'ימי פאלון" ו-"Later... with Jools Holland" ובתוכנית של קונאן אובריין ב-20 בינואר 2011. אלבומו "Good Things" שוחרר ב-30 בספטמבר 2010. שירו "I Need A Dollar" פורסם בפסקול של משחק האגרוף, "Fight Night Champion" של "EA Sports" ב-2011. באפריל 2011 שירו "I Need A Dollar" קודם בפרסומת של החברה הסלולרית Boost Mobile. 
אלו בלאק כתב והלחין את השיר "At All" לאלבום "Good News" של לנה מאיר לנדרט, אחרי שפגש את הזמרת הגרמנייה באחורי הקלעים של תוכנית טלוויזיה.
בשנת 2013 שיתף פעולה עם הדיג'יי אביצ'י בשיר ״Wake Me Up", שכבש את המקומות הראשונים ברחבי עולם.
בשנת 2014 שיחק בתפקיד קטן בסרט הביוגרפי "קומו על הרגליים" אודות חיו של ג'יימס בראון, אותו גילם צ'דוויק בוזמן.
מיזמי תחבורה ציבורית הפועלת בשבתות

מיזמי תחבורה שיתופית הפועלת בשבתות הם מיזמים הפועלים בכמה ערים  בישראל, כדי לאפשר תחבורה ציבורית בישראל בשבת, תוך עקיפת האיסור בתקנות התעבורה על הפעלת תחבורה ציבורית בשבת, על רקע הסטטוס קוו בישראל בנושא השבת.

רקע

כחלק מהסדר הסטטוס קוו נאסרת הפעלת תחבורה ציבורית בשבת, למעט בחיפה, אילת, נצרת עילית ופרט לאוטובוסים הנעים בתוך ובין יישובי המיעוטים, ואוטובוסים היוצאים כמה שעות לפני יציאת השבת מיישובים מרוחקים ממרכז הארץ.
משנות השישים ועד העשור הראשון של המאה ה-21 פעל בימי שבת קו אוטובוס של יונייטד טורס בנתיב מנמל התעופה בן-גוריון עד לרצועת חוף תל אביב-יפו, שהיה מיועד לתיירים אך גם תושבי גוש דן השתמשו בו, בעיקר לנסיעות לחוף הים ובחזרה.
בעבר הפעילה מפלגת מרצ אוטובוסים בשבת בערים שונות בישראל, אך הם נשאו בעיקר אופי מחאתי למען עידוד תחבורה ציבורית בשבת, ולא היוו מענה משמעותי לציבור הנוסעים.

כיום

כדי להתגבר על איסור הפעלת התחבורה הציבורית בשבת, ובכדי לתת מענה לדורשי השירות נוסדו החל משנת 2015 מיזמי תחבורה שיתופית הפועלים בשבת במסגרת אגודה שיתופית ופועלים ללא כוונת רווח. התאגדות במסגרת אגודה שיתופית שרק חבריה יכולים לנסוע באוטובוסים המופעלים על ידה, אינה מצריכה רישיון קו ממשרד התחבורה, וכך מאפשרת לאוטובוסים אלה לבצע נסיעות בשבת. חברי האגודה משלמים סכום סמלי כדי להצטרף אליה, וכן משלמים בעבור כל נסיעה.

שבוס

במאי 2015 החל לפעול שירות הסעות בירושלים ("שבוס") המבצע נסיעות בין מוקדי הבילוי בעיר בימי שישי בלילה. מימון ראשוני הושג באמצעות מימון המונים. השירות מופעל על ידי האגודה לתחבורה שיתופית בירושלים והוא נולד מיוזמה של צעירים חילונים תושבי העיר וחברי מועצת העיר. ביולי 2015 הורחב השירות גם למעלה אדומים.
במאי 2019 נכנס מנכ"ל חדש לאגודה השיתופית, אלכס פנוב מאשדוד, אשר הכניס עוד מסלול חדש לים בתל אביב שעובד בשבת ועובר דרך מעלה אדומים, ירושלים,מחלף חמד ותל אביב (עזריאלי, שרונה, הבימה, דיזנגוף וחוף פרישמן). באוגוסט 2019 החל לפעול שירות בשכונת פסגת זאב.

ימבוס

ביולי 2016 החל לפעול שירות אוטובוסים עונתי מבאר שבע לחוף הים באשקלון כיוזמה של סטודנטים באוניברסיטת בן-גוריון ושל ארגון ישראל חופשית, כיום פעילותו של הקו נמצאת במיזוג עם "נוע תנוע".

ביקורת

היות שמהותם היא חילול שבת בפרהסיה והיות שלפחות חלקם מהווים גם מחאה נגד הסטטוס קוו בישראל בנושא השבת, מיזמי התחבורה מקבלים ביקורת רבה מצד גורמים דתיים וחרדים. באפריל 2017 פנה חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי לשר התחבורה, ישראל כ"ץ, על מנת לשנות את החוק ולמנוע מאגודות ללא כוונת רווח את האפשרות להפעיל הסעות בשבת .
זרמי הערבול (גאולוגיה)

זרמי הערבול הם תאי זרימה הנוצרים במעטפת של כדור הארץ. בכל תא כזה עולה המגמה ממעמקי המעטפת, וכשהוא מתקרב הוא מתקרר ונוחת חזרה.  זרמי הערבול הם האחראים לנדידת היבשות, המוסברת באמצעות טקטוניקת הלוחות. דוגמה להמחשת תהליך פיזיקלי זה מהווה מנורת לבה שבה השעווה מתפקדת כחומר הסלעי.
החומר הסלעי בסמוך לפני השטח של כדור הארץ, בייחוד הליתוספרה שמתחת לימים, מתקרר על ידי מעבר חום אל האוקיינוסים והאטמוספירה, מתכווץ עקב איבוד החום וצפיפותו גדלה, ואז שוקע תחת כובד משקלו באזורי הפחתה שבהם הלוח האוקייני שוקע מתחת ללוח היבשתי. חומר זה שוקע עד לעומק מסוים בתוך כדור הארץ עד שצפיפות השכבה בה הוא נתקל מונעת ממנו לשקוע יותר. עצירה זו יוצרת את "שכבת הגבול התרמי" שבה החומר ששקע סופג חום מהשכבה מתחתיו, מתרחב, ומחדש את יכולת הציפה שלו והוא עולה כעמוד עשן כלפי קרום כדור הארץ בחזרה.
איציק תורג'מן (מהנדס)

ביוגרפיה

תורג'מן נולד בקזבלנקה שבמרוקו, עלה עם משפחתו לישראל בגיל שנה, גדל בחדרה, למד בתיכון אורט יד-ליבוביץ בנתניה במגמת קציני רדיו. במסגרת העתודה טכנולוגית המשיך באורט יד-ליבוביץ בלימודים לתואר הנדסאי אלקטרוניקה. התגייס לצה"ל ובמהלך שירותו סיים תואר ראשון בהנדסת אלקטרוניקה באוניברסיטת בן-גוריון (1981), תואר שני באמינות ואבטחת איכות מהפקולטה להנדסה גרעינית בטכניון (1986) ולימודי מִנהל עסקים באוניברסיטת בן-גוריון (1990).
שירת כמהנדס אלקטרוניקה ביחידת המחקר והפיתוח של חיל המודיעין, ב-1988 זכה בפרס ביטחון ישראל וב-1999 בפרס ראש אגף המודיעין לחשיבה יוצרת. היה ממייסדי תוכנית עתידים לעידוד בני נוער מיישובי פריפריה להשתלב במסלול העתודה האקדמית ועמד בראש מנהלת הפרויקט מטעם צה"ל. ב-2003 זכה לתואר עמית כבוד של הטכניון "על פועלו כנציג קציני צה"ל שהגו, יזמו ויישמו את תוכנית עתידים לצמצום הפערים החברתיים והכלכליים בישראל". בכך היה לקצין צה"ל הראשון שזכה לתואר כבוד מהמוסד. השתחרר בדרגת אלוף-משנה.
ב-2003 מונה לראש האגף הביטחוני-חברתי (האחראי בין השאר על הנוער והנח"ל) במשרד הביטחון וב-2004 למנכ"ל עמותת עתידים. ב-2007 זכה באות המופת של ארגון ליונס בתחום החינוך. ב-2008 הצטרף לקרן רש"י ושימש סמנכ"ל לקידום מצוינות, הוא ריכז את תוכנית הנשיא לגילוי וטיפוח מדעני וממציאי העתיד של ישראל, ואת תוכנית "אופקים להיי-טק" להכשרת בוגרי צבא מהפריפריה ללימודי הנדסה ומדעים. באוקטובר 2012 מונה למנכ"ל הקרן.
המערכה בתוניסיה

רקע

בשנת 1939, כשהתחילה מלחמת העולם השנייה, תוניסיה הייתה שייכת לצרפת. ב־1940, כשכוחות הציר בראשות גרמניה כבשו את צרפת, עברה תוניסיה לבעלות מדינות הציר. בדצמבר 1942, כחלק מהדיפת מדינות הציר אחורה בידי בעלות הברית, התייצבו בעלות הברית בראשות ארצות הברית באזור תוניסיה במטרה לכבוש מחדש את האזור.
רוג'ר הודג'סון

ביוגרפיה

רוג'ר הודג'סון נולד בפורטסמות', אנגליה ב-21 במרץ 1950 לצ'ארלס וג'יל הודג'סון. בגיל צעיר עברה משפחתו לעיר אוקספורד, שם גדל ולמד שירה ונגינה.
הודג'סון למד בפנימייה הקתולית שבוודקוט. הוא היה התלמיד הראשון בפנימייה שלמד לנגן על גיטרה חשמלית. את הגיטרה הראשונה שלו קיבל הודג'סון בגיל 12 מאביו כמתנת הפרידה, כאשר הוריו התגרשו. הודג'סון לקח את הגיטרה לפנימייה, שם לימד אותו המורה שלו שלושה אקורדים. הוא החל להלחין מוזיקה ולכתוב תמלילים. כעבור שנה, כשהיה בן 13, הופיע לראשונה בקונצרט בבית ספרו עם תשעה שירים מקוריים משלו.
ב-7 במרץ 1979, נישא הודג'סון לקארונה. בשנת 1980 נולדה בתו הבכורה - היידי, וב-1982 נולד בנו אנדרו.
במאי 2012 קיבל הודג'סון תואר אביר ממסדר האמנויות והספרות של משרד התרבות הצרפתי.

ראשית הקריירה ולהקת סופרטרמפ

הלהקה הראשונה של הודג'סון בבית הספר הורכבה ממנו (בתור גיטריסט) ומחברו רוי הובי (בתור מתופף). הם זכו לכינוי "H-Bombs", כלומר פצצות מימן, בגלל שמות משפחתם.
בגיל 19, ערך הודג'סון את הופעת הבכורה שלו באולפן הקלטות כגיטריסט יחד עם להקת "אנשים כמונו", אליה הצטרף זמן קצר לאחר שעזב את הפנימייה.
לאחר שלהקה זו התפרקה הצטרף הודג'סון הצטרף לחברה "איילנד רקורדס" כנגן אולפן ועבד עם אמנים שונים, ביניהם אלטון ג'ון ונייג'ל אולסון.

קריירה עצמאית

הודג'סון הקליט שלושה אלבומי מוזיקה באולפן ההקלטות הביתי שלו, ומהם ‏"In the Eye of the Storm"‏ זכה להצלחה מסחרית. שיר זה שוחרר בשנת 1984, ונמכרו למעלה מ-2 מיליון עותקים שלו.
בשנת 1987, שבר הודג'סון את שני המפרקים בידיו, לאחר שנפל מעליית הגג בביתו, מה שמנע ממנו להמשיך בכתיבה, בנגינה ובהקלטות. לאחר זמן קצר, החליט לקחת הפסקה ארוכה מהופעות, על מנת לבלות יותר זמן עם משפחתו. ב-1990 הוא דחה פנייה מלהקת יס להצטרף אליה כסולן. רק לאחר הפסקה של כעשור, חזר הודג'סון לערוך הופעות פומביות.
ב-2001 חידש הודג'סון את מסע הופעותיו הפומביות. הוא הופיע ביחד עם רינגו סטאר ולהקתו ושיתף פעולה עם טרבור רבין. ב-2005 הופיע בלונדון לאחר יותר מ-20 שנים בהם לא הופיע בבריטניה.
סיבוב ההופעות האחרון שלו עד כה, נערך כעת (2016) במדינות גרמניה, ספרד, הולנד, בלגיה, פורטוגל, הממלכה המאוחדת וצרפת.
מילוול (כדורגל)

היסטוריה

המועדון נוסד בשנת 1885 על ידי פועלי נמל סקוטיים ומכאן נבחרו למדיה המסורתיים הצבעים כחול-לבן.
בשנת 1988 העפילה מילוול לראשונה בתולדותיה לליגה הבכירה באנגליה ואת עונתה הראשונה היא סיימה במקום העשירי, שנה מאוחר יותר נשרה מילוול חזרה לליגת המשנה לאחר שסיימה במקום ה 20 והאחרון.
בשמת 1996 נשרה מילוול לליגה השלישית. היא חזרה לליגת המשנה כעבור 5 שנים.
בשנת 2003 מונה דניס וייז, לשעבר שחקן קבוצת צ'לסי ונבחרת אנגליה לשחקן-מאמן קבוע בקבוצה. בעונתו הראשונה במועדון וייז הדריך את הקבוצה לגמר גביע ה-FA הראשון בתולדותיה. משחק הגמר נערך ב-22 במאי 2004, והסתכם בתבוסה 3-0 למנצ'סטר יונייטד. אלא שכיוון שמנצ'סטר יונייטד כבר העפילה לליגת האלופות בסוף עונת 2003/2004, מילוול - קבוצה מליגת המשנה - הבטיחה לעצמה מקום בגביע אופ"א לעונת 2004/2005. מילוול הודחה בסופו של דבר מהמפעל כבר בסיבוב הראשון על ידי פרנצווארוש ההונגרית. 
בעונת 2005/2006 ירדה מילוול לליגה האנגלית השלישית בה היא שיחקה עד לסיום עונת 2009/2010 באותה עונה סיימה מילוול במקום השלישי בטבלה והגיעה למשחקי הפלייאוף על העלייה לליגת המשנה, מילוול ניצחה בחצי הגמר את הדרספילד ועלתה לגמר שם פגשה את סווינדון טאון וניצחה אותה 0-1 ובכך חזרה לליגת המשנה אחרי 4 שנות היעדרות. בעונת 2014/2015 ירדה מילוול לליגה השלישית לאחר 4 עונות. 
בעונת 2015-16 העפילה מילוול לגמר הפליאוף על העלייה לליגת המשנה אך נוצחה בגמר בידי בארנסלי. שנה מאוחר יותר העפילה מילוול פעם נוספת לגמר הפליאוף על העלייה לליגת המשנה והפעם היא ניצחה את ברדפורד סיטי ובכך שבה לליגת המשנה אחרי שנתיים של היעדרות.
מנהג

מנהג הוא התנהגות מקובלת בחברה מסוימת. למנהג חלק מרכזי בקביעה של הנורמה באותה חברה. המנהג מעביר דיסציפלינה המשליכה על צורת התנהגות, דיבור, לבוש  וכדומה.
יש המקשרים בין מנהג לבני אדם בלבד, אך אם מנתחים זאת ברובד הראשוני אפשר לייחס גם לחיות מנהגים וטקסים (כגון: מחול חיזור אצל ציפורים ובעלי חיים אחרים). מובן שבני אדם מאופיינים עם מנהגים יותר מורכבים שחלקם אינם מושתתים על יצרים ואינסטנקטים.
Serial ATA

תאימות לאחור

ברמת ההתקן, התקני SATA ו־PATA אינם תואמים כלל, אי־אפשר לחברם יחד. ברמת היישום, התקני SATA מתוכננים להיראות ולפעול כמו התקני PATA.‏ תקן SATA החדש הוא בעל תאימות לאחור, ולכן ניתן בעזרת מתאם לחבר התקני PATA לבקרי SATA ולהפך.
חיבור התקני SATA ללוחות אם ישנים מתאפשר גם על ידי שימוש בכרטיסי PCI ייעודיים עם מחבר SATA עליהם.
תקן זה סוגר את הפער שהיה קיים בעבר בין התקני IDE סטנדרטיים לבין התקני SCSI, ומאפשר לקבל ביצועי מהירות הקרובים ל־SCSI במחירים זולים בהרבה, ללא צורך בכרטיסי הרחבה מיוחדים. במספר מדדים הוא עדיין נותר מוגבל לעומת ה־SCSI: אורך הכבל המקסימלי הנתמך בו הוא 2 מטר בתקן המורחב, לעומת 16 מטר ב־SCSI, ומספר ההתקנים החיצוניים שאפשר לחבר בו הוא אחד לכל כבל, לעומת 16 ב־SCSI.
צבי וייספיש

הרב צבי וייספיש (נולד בט' בכסלו תשי"ח, 2 בדצמבר 1957), הוא מייסד וראש ישיבות הר"ן בישראל.

ביוגרפיה

נולד בירושלים למינה ושמואל אשר למל וייספיש. מצאצאי רבי נחום משאדיק. למד בישיבת בית מאיר בבני ברק, ולאחר מכן בישיבת בריסק בירושלים. נישא לשרה, בתו של הרב ראובן פיין, שכיהן כראש ישיבה בישיבת בית מאיר בתקופת לימודיו של וייספיש שם.
בשנות ה-80 הקים הרב וייספיש את ישיבת הר"ן בשכונת רמות בירושלים, הקרויה על שם ראש המשפחה, רבי נחום משאדיק. הישיבה מכילה כולל אברכים מהגדולים בישראל, המונה מאות אברכים. הרב וייספיש הנהיג בכולל מתכונת הדומה לישיבה, שכוללת 'שמירת סדרים', השתתפות בתפילות ושמיעת שיחות מוסר. מוסדות הר"ן כוללים גם תלמודי תורה, מכינות לישיבות קטנות, ישיבה קטנה, ישיבה גדולה וכוללי אברכים ביישובים שונים בישראל.
הרב וייספיש היה ממקורביו של הרב יוסף שלום אלישיב, והוא מקורב לרב שמואל אוירבך ולרב חיים קנייבסקי. עסק בפרשת טיסות אל על בשבת וכמה מן הישיבות המכריעות בהשתתפות ראשי אל על התקיימו בביתו.
בשנת תשע"א (2010) זכה הרב וייספיש במקום הראשון בפרס לספרות תורנית על שם הרב מאיר שפירא על סדרת ספריו "דברות צבי"]. ספריו כוללים שיחות שהשמיע בישיבות הר"ן השונות.
בנו הבכור נשוי לבתו של הרב מיכל דוד רוזובסקי, ראש ישיבת וילקומיר באשדוד ובנו של הרב שמואל רוזובסקי, ראש ישיבת פוניבז'.