google/wiki40b huggingface dataset:
ויטלי פושקר

ביוגרפיה

פושקר התאמן בהדרכתו של המאמן הלאומי לאוניד קאופמן בפנימיית המחוננים בווינגייט ושחה עבור קבוצת הפועל ירושלים.

2001

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 2001 קבע פושקר במשחה ל-50 מטר גב שיא ישראלי חדש לגילאי 18 של 27.74 שניות.

2002

באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט 2002 זכה פושקר במדליית ארד, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 27.90 שניות, אחרי איתן אורבך ממכבי קריית ביאליק (26.98 שניות) ועידו פיינברג מבני הרצליה (27.72 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 25.44 שניות.

2003

באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט 2003 סיים פושקר במקום רביעי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.23 שניות, במאית איטי ממדליית ארד.

2004

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 2004 זכה פושקר בשתי מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.62 שניות, לפני עופר פינקלר הפועל ירושלים (23.77 שניות) ושי לבנת מכבי חיפה (23.99 שניות) ובמשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 24.98 שניות.

2005

בתחרויות השחייה של המכביה ה-17 שנערכו בווינגייט ביולי 2005 זכה פושקר במדליית כסף, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי.

2007

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 2007 זכה פושקר במדליית ארד במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.20 שניות, אחרי אלון מנדל מהפועל עמק חפר (24.87 שניות) ונדב כוכבי ממכבי קריית אונו (25.04 שניות).

2008

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 2008 זכה פושקר במדליית ארד במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.38 שניות, אחרי פיטר מנקוץ' שחיין אורח מסלובניה (24.42 שניות), אלון מנדל ממכבי קריית ביאליק שקבע שיא אישי חדש של 24.50 שניות, מאית אחת איטי משיאו הלאומי של נדב כוכבי שסיים שלישי ושני מבין הישראלים (25.14 שניות).

2009

בתחרויות השחייה של המכביה ה-18 בשנת 2009 זכה פושקר במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.35 שניות, אחרי ג'ייסון ליזאק מארצות הברית שקבע שיא מכביה חדש ושיא בינלאומי חדש  של 22.19 שניות ולפני אנדרו לנגנפלד מארצות הברית (23.36 שניות).
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 23.22 שניות, אחרי נמרוד שפירא בר אור מירושלים רבתי שקבע שיא ישראלי חדש של 22.75 שניות, שיפור לשיא הוותיק בן ה-14 שנים של יואב ברוק (22.79 שניות) וגיא ברנע מהפועל ירושלים (22.84 שניות).

חייו האישיים

בשנת 2010 החל פושקר ללמוד ארכיטקטורה ועיצוב גרפי ולהתאמן באוניברסיטת סאוונה שבג'ורג'יה. כיום (2015), הוא מתגורר עם רעייתו, בסן אנטוניו, טקסס.
שרי רז

ביוגרפיה

בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 החלה לעבוד כקריינית חדשות ובידור ב"קול ישראל" במהלך לימודיה האקדמיים בסמינר המורות ע"ש דוד ילין. עם הקמת הטלוויזיה הישראלית נמנתה רז על עובדיה הראשונים וצורפה למחלקת החדשות. בשידור מהדורת החדשות "מבט" הראשון, ב-1968, הגישה כתבת אופנה והייתה למגישה הראשונה בטלוויזיה. עבודתה במהדורת החדשות היומית כמגישת המהדורה נמשכה כ-25 שנים, לצדו של חיים יבין, דניאל פאר, יעקב אחימאיר ועוד עד להקמת הערוץ השני וצמצום המהדורה למגיש יחיד. מתקופה זו הייתה לכתבת התרבות של מחלקת החדשות, לצד הנחיית המהדורה של מוצאי שבת ועריכת כתבות לתוכניות הערוץ השונות, דוגמת "רואים עולם" ו"מהיום למחר".
בשנות עבודתה ככתבת חדשות ערכה תחקירים שונים, ובהם השימוש הראשון במצלמה נסתרת בעת שצילמה טקס גירושין בבית דין רבני. כתבת תחקיר שערכה על עסקיה של השדכנית הישראלית הלנה עמרם הביאה לקריסת עסקיה של עמרם ולניהול מאבק משפטי ממושך בין הערוץ הראשון ועמרם.
בשנת 2008 פרשה רז לגמלאות, אך נותרה פעילה במערכת החדשות של הערוץ ומגישת פינה בנושאי קולנוע בערב יום חמישי. באותה שנה לוהקה לטלנובלה "חשופים" ושיחקה בה אם לשתי עיתונאיות.
בשנת 2013 הייתה חברה בוועדה הציבורית לבחירת הדמויות שיופיעו על שטרות הכסף. לאחר תום עבודת הוועדה, וכתגובה לביקורת ציבורית על העדרם של משוררים מזרחים מהשטרות, התבטאה רז ואמרה: "אני ממש לא מכירה משוררים מזרחיים בולטים במאה ה-20".
בשנת 2017 החלה לעשות כתבות שבועיות לתוכנית רואים עולם במסגרת תאגיד השידור הישראלי.
רז נשואה לדן בירון ואם לשניים. בראשית דרכה העיתונאית הייתה במערכת יחסים עם ירון לונדון.
ג'מדט נאסר

ג'מדט נאסר (ערבית:  جمدة نصر) הוא אתר ארכאולוגי הנמצא במחוז באבל שבעיראק, וממוקם דרומית לבגדד, ממערב לחידקל ומצפון-מזרח לבבל ולכיש. באתר נמצאה תרבות אשר על שמה נקראה תקופת ג'מדט נאסר.
תרבות זאת מתוארכת לשנים של 3200–2900 לפנה"ס, התקופה המקבילה לסופה של תקופת ארך במסופוטמיה, המייצגת את השלב האחרון לפני כניסת תקופת השושלת הקדומה של שומר. בארץ ישראל זו תקופת הברונזה הקדומה ובמצרים תקופת הממלכה הקדומה שושלות 1-6.

השלטון והכלכלה

השלטון הוא של הכהנים (המלכים נכנסו בתקופה מאוחרת יותר), הכח היה בידי המקדש אשר ניהל את העיר, ניהל את חלוקת המזון, ההשקיה, מסחר חיצוני. הכלכלה הייתה מרוכזת בידי הכוהנים. פירמידת המעמדות הייתה: כוהנים, סופרים, עוזרי כוהנים, אוּמנים.
התקופה הייתה של סחר בינלאומי. נעשה ייבוא של חומרי גלם, זפת, אבן, מותרות. מאפגניסטן ייבאו אבן כחולה בשם לאפִיס לאָזולי אשר שימשה לקישוט. ייבאו נחושת ובדיל. במקביל ייצאו תוצרת חקלאית, ידע ותעשייה.

ארכאולוגיה

האתר נחקר לראשונה בשנים 1926 ו-1928 על ידי צוות ארכאולוגים אנגלים ואמריקאים בראשות סטיבן לנגדון (Stephen Langdon). החפירה נוהלה (גם בסטנדרטים של תקופת החפירה) בצורה לא מספקת. כמעט ולא נעשה תעוד, גם ניתוח הממצאים ופרסומם לא היה מספק.
חפירה נוספת בוצעה בשנים 1988 – 1989 על ידי רוג'ר מתיוז. בחפירות גילה מבנה אשר הכיל ארכיון עם טקסטים בכתב יתדות קדום, כולל טביעות חותם כן נמצאו חותמות גליל. מתיוז מעריך שתקופת ג'מדט נאסר ארכה כמאה שנה בלבד. 
גם בארך נמצאה בחפירות שכבות המייצגות את תרבות תקופת ג'מדט נאסר.
אבן גבול

אבן גבול היא אבן המוצבת בגבול בין שתי מדינות או טריטוריות, שנועדה להוות סמן פיזי למיקום הגבול ביניהן. אבנים כאלו מוצבות במספר נקודות לאורך הגבול, במיוחד בנקודות בולטות ובעלות משמעות לאורכו. כיום מקובל כי הגבול עובר במתיחת קו ישר ודמיוני בין האבנים, אך בעבר הוצבו אבנים כאשר קו הגבול ביניהן עבר בדרך אחרת.

ייעוד ומאפיינים

הנחת האבנים בשטח נועדה למנוע מחלוקות ביחס לקו הגבול, והיא מתבצעת בדרך כלל לפני הקמת גדר שלמה בקו הגבול, או במקומות אשר בהם האופי הטופוגרפי של השטח אינו מאפשר הצבת גדר.
אבני הגבול מקוטלגות בדרך כלל על ידי מספרים ו/או אותיות, על מנת ליצור שפה משותפת בשטח. המרחקים בין אבני הגבול הם לעיתים קבועים ולעיתים קשורים באופיו הטופוגרפי של הגבול (תבליט) או תכסית. מרחקים אלו נעים בין עשרות מטרים ועד עשרות קילומטרים.
אבני גבול משמשות בסימון גבול בינלאומי בין מדינות, גבולות מנהליים בתוך המדינה וגם בגבולות בין קרקעות בבעלות פרטית. השימוש באבני גבול החל בעבר כאשר אלו שימשו כסמנים בין שטחים חקלאיים, על מנת לא להעביר גדר ביניהן.

אבני גבול בגבולות ישראל

בגבול ישראל-מצרים הוצבו 91 אבני גבול לאחר נסיגת צה"ל מסיני. האבנים היו מונחות מרפיח בצפון ועד טאבה בדרום, וסייעו להבנת תוואי הגבול במקומות בהם לא הייתה גדר, או שלא הייתה ברורה, בשל קו הגבול הישר יחסית, שאינו מתחשב בתבליט בשטח. אבני הגבול הוצבו בשנת 1978 על ידי ועדה משותפת של ישראל ומצרים, וחקוקים עליהן מספרים מ-1 ברפיח ועד 91 בטאבה. כיום קיימת גדר לאורך כל הגבול.
בגבול ישראל-לבנון ובגבול ישראל-סוריה במשותף, שהיה בעבר הגבול בין ארץ ישראל המנדטורית שנשלטה על ידי בריטניה לבין צרפת ששלטה על סוריה ולבנון, היו קיימות 71 אבני גבול, שלרובן אין זכר כיום. הנחת אבנים אלו התבצעה בשנים 1921-1925 על בסיס הסכמים משנת 1920 ו-1923.
בגבול ישראל-ירדן קיימות כ-130 אבני גבול. אבנים אלו הוצבו לאחר הסכם השלום בין ישראל לירדן בשנת 1994.
רשת פייסטל

בקריפטוגרפיה, רשת פייסטל (או מבנה פייסטל) היא שיטה גנרית לבניית פונקציה פנימית איטרטיבית של צופן בלוקים הקרויה על שם ממציאה, המדען הגרמני-אמריקאי הורסט פייסטל. רשת פייסטל מחלקת את הטקסט הגלוי לשני חצאים, ימין ושמאל. בכל איטרציה מופעלת הפונקציה הפנימית על צד אחד כאשר פלט הפונקציה משמש להצפנת הצד השני באמצעות פעולת או-אקסקלוסיבי (XOR) ואילו החצי הראשון נותר ללא שינוי. באיטרציה הבאה מחליפים בין הצדדים כך שהפלט מהצד הימני הופך להיות הקלט לצד השמאלי ולהפך.
הרעיון של פייסטל הוא ליצור תמורה פסאודו-אקראית (בקיצור PRP) מפונקציה פסאודו-אקראית שאינה בהכרח הפיכה (בקיצור PRF), שזו תכונה בסיסית הנדרשת מכל צופן בלוקים אחרת פענוח לא יהיה אפשרי תמיד. המבנה הסימטרי גורם לכך שפונקציות ההצפנה והפענוח מבוצעות באופן זהה בהחלפת סדר הזנת המפתחות בלבד. מבנה זה מקטין את גודל היישום של הצופן במיוחד בחומרה, היות שאין צורך ליישם את פונקציות ההצפנה והפענוח בנפרד. רשת פייסטל הוכחה כבטוחה, היא פופולרית ביותר ונכללת בצפנים מודרניים רבים, בהם: 
DES, Blowfish, KASUMI, Twofish, 3DES, Tiny, RC5 ו-TEA.

היסטוריה

רשת פייסטל הופיעה לראשונה בצופן לוציפר שפותח במשותף על ידי הורסט פייסטל ודון קופרשמידט במסגרת עבודתם ב-IBM. השימוש בבנייה הפך נפוץ לאחר שהממשל הפדרלי של ארצות הברית אימץ את תקן ההצפנה DES שהתבסס על לוציפר.
כאמור, צפנים רבים הם בעלי מבנה פייסטל. עובדה זו הובילה לכך שהקהילה המדעית השקיעה מאמץ אקדמי רב בניתוח תכונות המבנה. בעבודתם משנת 1988 הוכיחו מיכאל לובי וצ'ארלס רקופף שאם פונקציית השלב מתנהגת בצורה פסבדו-אקראית תחת מפתח ההצפנה אזי שילובה בתוך רשת פייסטל יניב תמורה פסאודו-אקראית לאחר 3 איטרציות ותמורה פסאודו-אקראית חזקה לאחר 4 איטרציות. אחד היתרונות של רשת פייסטל על-פני רשת החלפה-תמורה הוא שפונקציית השלב אינה חייבת להיות הפיכה.

רשת פייסטל מתחלפת

רשת פייסטל מתחלפת (Alternating Feistel Network) בקיצור AFN היא רשת פייסטל שבה משתמשים בשתי פונקציות פנימיות המופעלות לסירוגין. 
אם  ו- הם שלמים חיוביים כאשר , רשת פייסטל מתחלפת היא רשת פייסטל בלתי מאוזנת הכוללת  סבבים שבהם כל סבב אי זוגי הוא מהצורה  (סבב מכווץ) וכל סבב זוגי הוא מהצורה  (סבב מרחיב). ההנחה היא ש- זוגי.
יקבי תשבי

היסטוריה

בשנת 1882, מיכאל חמילצקי הגיע לזכרון יעקב בשליחות הברון אדמונד ג'יימס דה רוטשילד במטרה לגדל כרמים. הוא התיישב יחד עם משפחתו במושבה שפיה הסמוכה. בשנת 1925 על פי הצעתו של חיים נחמן ביאליק, הם עברתו את שמם לתשבי, ראשי תיבות של "תושבי שפיה בארץ ישראל".
הגפנים של משפחת תשבי סיפקו ענבים לקואופרטיב היקב כרמל מזרחי עד לשנת 1985. בשנה זו תעשיית היין בישראל נקלעה למשבר ומחיר הענבים צנח. ב-1985 החליט יונתן תשבי, דור רביעי במשפחה הכורמים, לפרוש מכרמל מזרחי ולהקים יקב עצמאי. בתחילה הוא קרא ליקב על שם רוטשילד "יקבי הבארון" אך מאוחר יותר השם התחלף ל"יקבי תשבי", על שם המשפחה.
כיום, עובדים ביקב רבים מבני משפחת תשבי. מייסד היקב, יונתן תשבי, משמש כמנכ"ל ואשתו, נילי, מנהלת את מרכז המבקרים. גולן, בן הדור החמישי למשפחה, משמש בתור יינן ראשי וסמנכ"ל היקב.
היקב מוכר (2010) כמיליון בקבוקי יין בשנה, חלקם במסגרת תוכנית ייחודית בה לקוחות יכולים למלא בקבוקים ריקים מחדש, בנקודות "תדלוק" הפזורות ברחבי הארץ.
סדרות היין הגבוהות של היקב הן: "ספיישל רזרב" - יינות זניים ו"Estate" - יינות זניים. סדרות היין הפשוטות יותר של היקב הן "תשבי" ו"כרמים". לעיתים מייצר היקב גם יין קינוח, ברנדי ויין מבעבע.
הלמה של דוב-דינקין

בתורת המידה ובתורת ההסתברות, הלמה של דוב-דינקין הוא משפט המאפיין מתי משתנה מקרי אחד ניתן לביטוי כפונקציה מדידה של משתנה מקרי אחר, באמצעות הסיגמא-אלגבראות הנוצרות על ידי המשתנים המקריים. 
למשפט זה תפקיד חשוב בפיתוח התורה של תוחלת מותנית, בכך שהוא מאפשר להכליל את מושג ההתניה במשתנה מקרי, ולהגדיר התניה בסיגמא-אלגברה. ההתניה במשתנה המקרי מתקבלת כמקרה פרטי מהגדרה זו על ידי התניה בסיגמא-אלגברה הנוצרת על-ידו.

נוסח פורמלי

יהי  מרחב מדיד. נתבונן במרחב המדיד  כאשר  היא סיגמא-אלגברת בורל של . לכל פונקציה מדידה , נגדיר את הסיגמא-אלגברה הנוצרת על ידי  להיות התת-סיגמא-אלגברה של  הנוצרת על ידי כל הקבוצות מהצורה  עבור . נסמן זאת,
משפט: יהיו  משתנים מקריים. אז  הוא מדיד ביחס לסיגמא-אלגברה , אם ורק אם , אם ורק אם קיימת פונקציה מדידה  כך שמתקיים .
כמו כן, לכל מידת הסתברות  שנתונה על המרחב , אם מתקיים התנאי שבמשפט, אז  היא יחידה כמעט תמיד ביחס למידה  המוגדרת על  על ידי  לכל .

הוכחה

השקילות הראשונה בטענה ברורה. כמו כן הטענה כי אם  אז , גם היא ברורה, ונובעת מהטענה הפשוטה כי הרכבה של פונקציות מדידות היא פונקציה מדידה. עיקר האתגר במשפט הוא להוכיח כי אם  אז  הוא פונקציה מדידה של .
תחילה נראה את היחידות כמעט תמיד של . נניח כי  היא פונקציה כלשהי המקיימת , אז נתבונן בקבוצה המדידה . נשים לב כי , ולכן מידתה של  היא , כנדרש.
כעת נראה את הקיום. ניתן להוכיח את המשפט באמצעות הוכחתו עבור פונקציות מציינות, להסיק אותו עבור פונקציות פשוטות, ועל ידי שימוש בעובדה שכל פונקציה מדידה היא גבול של סדרה מונוטונית של פונקציות פשוטות, ניתן להסיק את המשפט לכל פונקציה מדידה. להלן נציג הוכחה אחרת.
לצורך הפשטות, נוכיח זאת עבור קטע היחידה  עם סיגמא-אלגברת בורל שלו, שהוא איזומורפי כמרחב מדיד ל-. ההוכחה למקרה ה--ממדי תהיה כמעט זהה. נשים לב כי ניתן להציג מרחב זה על ידי מרחב מכפלה מהצורה , עם סיגמא-אלגברת בורל המכפלה. לכל  נתבונן בפונקציית ההטלה  המחזירה את ערך הקואורדינטה ה-. זו פונקציה מדידה. נשים לב שקיימת פונקציה , כך שמתקיים . ניתן לראות כי  מדידה ביחס לסיגמא-אלגברה , ואם נניח את ההנחה שבמשפט כי , ינבע כי היא גם מדידה ביחס לסיגמא-אלגברה . נגדיר לפיכך  על ידי , וזו הפונקציה המבוקשת.
דלקת אמתחת רגל האווז

דלקת אמתחת רגל האווז (Pes Anserinus Bursitis) מתארת מצב דלקתי באמתחת המפרידה בין עצם השוקה לבין הגיד המשותף של שריר החייטים, השריר העדין והשריר החצי גידי המכונה "רגל האווז". הופעתה של הדלקת גורמת לכאב בחלק התיכון של הברך ולמגבלות בהנעת הברך המתבטאים בקשיים בהתניידות החולה או בעיסוקו בספורט. דלקת זו מטופלת לרוב על ידי נוגדי דלקת לא סטרואידים ופיזיותרפיה.

פתופיזיולוגיה

רגל האווז היא כינויו של הגיד המשותף של שריר החייטים, השריר העדין והשריר החצי גידי. רגל האווז נאחז בחלק העליון של הפן התיכון של השוקה, מעט מתחת לקו המפרקי של הברך. השרירים המתחברים לרגל האווז פועלים כמקרבים של הירך, כמכופפים של הברך וכן לסיבובה הפנימי של הברך. אזורי החיבור של השרירים מאפשרים להם לפעול כנגד מאמצים חיצוניים השואפים לפתל את הברך או לכופף אותה במישור החזיתי, קרי לכיוון התנועה הלא טבעית של השוקה יחסית לעצם הירך הצידה והחוצה. בין רגל האווז לראש השוקה נמצאת אמתחת המונעת פגיעות בגיד עקב חיכוך עם העצם.
מאמצים א-נורמלים המופעלים על האזור, מאמצים חוזרניים או טראומה גופנית עשויים לעורר את הדלקת. נראה שהדלקת עשויה להימצא באמתחת גיד רגל האווז או בגיד עצמו או במחתלת (רקמת חיבור רפה) או אף ברקמת השומן התת-עורי.

אפידמיולוגיה וגורמי סיכון

דלקת אמתחת רגל האווז נפוצה בעיקר בקרב צעירים העוסקים בספורט, בקרב נשים עם משקל יתר ובקרב אנשים עם דלקת מפרקים ניוונית בגילאים שבין 50 ל-80. בנוסף נמצא קשר בין הימצאות ההפרעה לסוכרת ולליקויי יציבה מסוג ברך קלובה ופלטפוס. הדלקת יכולה להתפתח בעקבות פגיעה ישירה ברגל האווז, בעקבות מאמצים חוזרניים המופעלים על הגיד הנפוצים בקרב ספורטאים וכהפרעה משנית להפרעה אחרת בברך כגון דלקת מפרקים ניוונית.
דלקת אמתחת רגל האווז נמצאה כמאובחנת לעיתים בטעות כהפרעה אחרת. כמו למשל כהפרעה תוך מפרקית של הברך.

אבחון

התלונה העיקרית של הסובלים מהדלקת היא כאב ורגישות בחלק הפנימי (התיכון) של הברך. הכאב מופיע או מוחרף בעת עלייה או ירידה במדרגות ובזמן פעילות ספורטיבית הכוללת כיפופים ויישורים חוזרים של הברך. לעיתים נלווית לכאב נפיחות בחלק התחתון של הצד הפנימי של הברך.
בבדיקה פיזיקלית נמצאת רגישות באזור האחז של גיד רגל האווז. מישוש של המקום יכול לגלות חריקות בזמן הנעת הרקמה (קרפטציות) או קפצוץ של הגיד. גם הפעלה סטאטית של שרירי מיתר הברך או בדיקת הפעלת מאמץ על חלקה החיצוני (הצידי) של הברך ("Valgus stress"), המותחת את הרקמות בחלקה הפנימי של הברך, עשויה לעורר כאב.
לרוב לא נדרשות בדיקות נוספות מעבר לאנמנזה ולבדיקה פיזיקלית. בצילום רנטגן לא ניתן לזהות את ההפרעה ובדיקה על-שמעית (US) לא תמיד מדגימה את ההפרעה. מבין בדיקות הדימות, דימות תהודה מגנטית נחשב לבדיקה הרגישה ביותר בעת אבחון של דלקת אמתחת רגל האווז.

טיפול

טיפול הבחירה בדלקת כולל מנוחה מפעילויות מעוררות כאב, פיזיותרפיה ושימוש בנוגדי דלקת לא סטרואידים (למשל במשחה לטיפול מקומי).
במהלך השיקום אפשר ויעשה שימוש בקרח (קריותרפיה) לעיסוי אזור הכאב או במכשיר על-שמעי טיפולי. תרגול יכלול תרגילים למתיחת שרירי רגל האווז ושרירים אחרים המניעים את הברך בנוסף לתרגילים לשם חיזוקם.
במידה וטיפולי הקו הראשון לא הביאו לתוצאות משביעות רצון, זריקה מקומית של משכך כאב או קורטיקוסטרואיד או שילוב של שניהם, עשויה להפחית את הכאבים.
במקרים מסוימים, למשל פגיעה ממושכת בתפקוד של ספורטאים, יש שמציעים להסיר את האמתחת ורקמות עצם פתולוגיות במסגרת ניתוח.
סבארו

סבארו בישראל

הסניף הראשון בישראל נפתח בשנת 1995 בתוך התחנה המרכזית החדשה של תל אביב ומאז נפתחו עוד עשרות סניפים.
באוגוסט 2001 אירע בסניף סבארו בירושלים פיגוע התאבדות שגבה 15 הרוגים.
בעבר הרשת מנתה כ-25 סניפים ברחבי הארץ. בסוף שנת 2011 הרשת נמכרה והחל תהליך ההסבה שלה לרשת איל פרסקו. בתחילת שנת 2013 הוסב הסניף האחרון ובכך עזבה רשמית הרשת את ישראל.
עמק המכמתת

עמק הַמִּכְמְתָת (בערבית: סַהְל מַחְ'נֶה), הוא עמק פורה מדרום לעיר שכם. זהו עמק מישורי צר וארוך, שגובהו כ-500 מטרים מעל פני הים.
ביישוב המקראי מכמתת, שזיהוי מיקומו המדויק שנוי במחלוקת, עבר הגבול בין נחלת שבט מנשה לבין נחלת שבט אפרים. בין האתרים המצויים בעמק: קבר יוסף ו"בקעת עין סוכר" - לימים מחנה הפליטים עסכר. בזכות פוריותה, נזכרה בקעת עין סוכר כמקום שממנו הביאו את התבואה למנחת העומר בבית המקדש כאשר לא נמצאו שעורים במקום קרוב יותר לירושלים.

תולדות האתר

המכמתת נזכר בספר יהושע בתור גבול שבטי ישראל: מנשה ואפרים וכך כתוב : " וַיְהִי גְבוּל-מְנַשֶּׁה, מֵאָשֵׁר, הַמִּכְמְתָת, אֲשֶׁר עַל-פְּנֵי שְׁכֶם; וְהָלַךְ הַגְּבוּל אֶל-הַיָּמִין, אֶל יֹשְׁבֵי עֵין תַּפּוּחַ (י"ז, ז'). בברכות יעקב ליוסף נאמר: "ברכות שמים מעל" (בראשית מ"ט, כ"ה) - חז"ל אמרו זו: אזכרות שבבעל - שדה בעל מבורכת.
בצפון המכמתת מצויה "בקעת עין סוכר" (בערבית "סַהְל עַסְכָּר"). עליה נכתב במשנה מסכת מנחות: "מצוות העומר, לבוא מן הקרוב; לא ביכר הקרוב לירושלים, מביאין אותו מכל מקום. מעשה שבא מגינות צריפין, ושתי הלחם מבקעת עין סוכר (מנחות י', ב'). למרות שהאזור היה בשליטת השומרונים שהיו עוינים לישראל, לא נמנעו מלהביא את התבואה לקציר העומר מבקעת עין סוכר.
בתלמוד בבלי מובא כי כאשר האחים החשמונאים הורקנוס ואריסטובולוס נלחמו ביניהם: " תנו רבנן: כשצרו מלכי חשמונאי זה על זה, והיה הורקנוס מבחוץ ואריסטובולוס מבפנים... ועל אותה שעה שנינו מעשה שבא העומר מגגות (גינות) צריפין ושתי-הלחם מבקעת עין-סוכר (מנחות ס"ד, ע"ב). הסיבה הייתה שתבואת הארץ בסביבתה של ירושלים נחרבה: "נשדף כל העולם כולו ולא יודעים מאיכן להביא (את מנחת העומר) אמרו: אית אתר דמיתקרי עין סוכר ואזיל תמן ואשחון" (תלמוד ירושלמי מסכת שקלים פ"ה, ה"ג).
פוריותה של הבקעה נובעת מנתוניה הגאוגרפיים: קרקע סחף פוריה (גרומוסול), טמפרטורה נוחה - 16–18 מעלות בממוצע שנתי] ומשקעים - 500 מ"מ לשנה. מיקומה של בקעת עין סוכר במדרון הדרומי של הר כביר הגדיל את חשיפת השדות שבה לקרינת השמש. כיום סהל עסכר הוא אזור תעשייה ופרבר מגורים של העיר שכם, ואין בו כמעט שטחים חקלאיים. בצפונו נמצא מחנה הפליטים עסכר. שטחי עמק המכתמתת מעובדים על ידי חקלאים מהכפרים הפלסטינים הסמוכים, חווארה, עוורתא, אודלה וביתא.

אתרי העמק

בעמק עברה בעבר דרך האבות משכם לירושלים. כביש 60 החוצה את גב ההר עבר בו לכל אורכו, דרך שכם וסהל עסכר. לאחר חתימת הסכמי אוסלו הוסט קטע הכביש שחצה את שכם לתווי העוקף את העיר ממערב, וכיום הוא מתחבר לכביש 57 בעמק המכמתת מצפון לחווארה, וממשיך דרומה דרך העמק. מעט צפונה משם נמצא מחסום חווארה, המחסום הראשי בכניסה הדרומית לשכם.
במעבר שבין עמק המכמתת לעמק סוכר, למרגלות הר גריזים והר עיבל, מצוי תל בלטה, בו נמצאו שרידי העיר הקדומה של שכם. מדרום לתל העתיק נמצא מחנה הפליטים בלאטה.
מזרחה משער העיר שכם נמצא קבר יוסף - מיקום המתאים לאמור בספר בראשית "וַיָּבֹא יַעֲקֹב שָׁלֵם עִיר שְׁכֶם, אֲשֶׁר בְּאֶרֶץ כְּנַעַן, בְּבֹאוֹ, מִפַּדַּן אֲרָם; וַיִּחַן, אֶת פְּנֵי הָעִיר. וַיִּקֶן אֶת חֶלְקַת הַשָּׂדֶה (ל"ג, י"ח) ובספר יהושע: וְאֶת-עַצְמוֹת יוֹסֵף אֲשֶׁר-הֶעֱלוּ בְנֵי-יִשְׂרָאֵל מִמִּצְרַיִם, קָבְרוּ בִשְׁכֶם, בְּחֶלְקַת הַשָּׂדֶה אֲשֶׁר קָנָה יַעֲקב מֵאֵת בְּנֵי-חֲמוֹר אֲבִי-שְׁכֶם, בְּמֵאָה קְשִׂיטָה; וַיִּהְיוּ לִבְנֵי-יוֹסֵף, לְנַחֲלָה. (כ"ד, ל"ב). מדרום לקבר יוסף נמצא אתר הקדוש לנצרות - "באר יעקב".
עברון

היסטוריה והווה

קיבוץ עברון הוקם ב-1936 על מגרש בן דונם ורבע בנהריה, על ידי קבוצה של כ-30 חברי השומר הצעיר. בעקבות המרד הערבי הגדול ננטש משק עין שרה בקרבת נהריה וחברי הקבוצה נתבקשו לאייש 35 דונם מהמקום כדי לשמור עליו. ביולי 1943, עת חגגה הקבוצה שבע שנים, מנתה הקבוצה 103 חברים ו-20 ילדים. באוקטובר 1945 עלתה הקבוצה, שמנתה אז 134 מבוגרים ו-47 ילדים, לנקודת הקבע שהשתרעה על שטח של כ-1600 דונם. מייסדי הקיבוץ היו עולים מגרמניה, מפולין ומטרנסילבניה חברי השומר הצעיר. מאוחר יותר הצטרפו אליהם גם עולים מבולגריה. בראשית שנות ה-40 היה בסיס של הפלמ"ח ומקום מסתור למעפילים.
בינואר 1946 התקיים עימות בין חברי הקבוצה לערבים מעכו בעקבות חריש של אדמות שנקנו על ידי הקרן הקיימת.
במקום יש עתיקות: שרידי יישוב, שרידי כנסייה עם רצפת פסיפס מהתקופה הביזנטית וקטע מאמת מים לעכו מהתקופה העות'מאנית.
בקיבוץ נמצא מפעל "ברמד" למכשירי אוטומציה ובקרה להשקיה (בשיתוף קיבוץ סער), בית החינוך אופק - בית ספר בו מתחנכים ילדיי המועצה האזורית מקיבוצי השומר הצעיר, וכן שדות ומטעים.
אופטרינגן

היסטוריה

העדות הקדומה ביותר לנוכחות אנושית בסביבתה של אופטרינגן הם ממצאים פזורים שנתגלו מהתקופה המזוליתית. כמו כן נמצאו חווה מהתקופה הרומית בהצטלבות של שתי דרכים וכמה יישובים אלמאנים פזורים. העיר של היום מוזכרת לראשונה במקור משנת 924 בשם Ofteringa. הכפר היה תחת ריבונותם של רוזני פרובורג בימי הביניים עד 1299, אז הם הועברו לריבונותו של בית הבסבורג. לאחר הכיבוש של ארגאו על ידי הקנטון של ברן ב-1415, הייתה אופטרינגן חלק מארגבורג. עד 1798 היא הייתה חלק מקנטון ברן וככזאת היא עברה את הרפורמציה הפרוטסטנטית ב-1528. ב-1667 הוקמה בעיר חצר כנסייתית. ב-1663 הוקם בה בית הספר הראשון וב-1740 נוסף בית הספר השני. בית הספר המחוזי נבנה ב-1969 – 1970. עד 1920 הייתה אופטרינגן חלק מכנסיית הרובע של זולפינגן, אז היא הפכה לכנסיית רובע עצמאית. ב-1933 – 1934 נבנתה הכנסייה.
מאז הרחבתה של רשת הדרכים של קנטון ברן במאה ה-18 הייתה אופטרינגן למפגש הדרכים בין ברן לבין ציריך ובין בזל לבין לוצרן. בנוסף, מאז 1856 העיר נמצאת על קו הרכבת בין אולטן לבין לוצרן, למרות שהתחנה ממוקמת בארבורג. מסילת הרכבת בין אראו לבין זולפיגן נבנתה ב-1875 – 1877 על ידי חברת הרכבות הפדרלית. ב-1914 הוספה תחנת הרכבת בקונגולדיגן.
מרכז העיר הועבר לצומת הדרכים ברן-ציריך בזל-לוצרן כאשר כמה בתי עסק התפתחו תוך כדי ניצול של התרחבות היקף התנועה במקום. ב-1825 החל תהליך התיעוש עם הקמתו של מפעל נייר ולאחריו הוקמו מפעלי טקסטיל לאורך הנהר. במאה ה-20 נכנסו לאפטרינגן מפעלי התעשייה הכימית ותעשיית המתכות. ב-1920, כ-65% מהעובדים בעיר הועסקו במגזר התעשייתי. לאחר שב-1967 וב-1980 נבנה מחלף הכבישים A1 ו-A2, נבנו באופטרינגן כמה מכרזי קניות ועסקים ממגזר השירותים. מספר המשרות בעיר גדל מ-1,430 ב-1950, ל-3,233 ב-1990. בראשית המאה ה-21 היווה המגזר החקלאי כמקור ל-4% בלבד ממספר המשרות, בעוד שמגזר השירותים תפס יותר מ-60%. בין השנים 1945 – 1970 גדלה האוכלוסייה בעיר באופן כה מהיר עד שבשנת השבעים הייתה אופטרינגן העיר המאוכלסת ביותר במחוז זופינגן.

גאוגרפיה ודמוגרפיה

שטחה של אופטרינגן הוא 12.85 קמ"ר. מתוכו 35.6% משמשים למטרות חקלאיות, 33.9% הם שטחים מיוערים, 30.7% הם שטחים בנויים ו-0.1% הם שטחים בלתי מעובדים. העיר שוכנת במחוז זופינגן, על גדתו המזרחית של נהר וויגר התחתון. היא כוללת את הכפר אופטרינגן המקורי וכמה כפרים קטנים ובתי חווה המפוזרים בסביבה. בקצה הצפוני של העיר שוכנות חורבותיה של טירת אלט-וורטבורג.
נכון לשנת 2014 מנתה אוכלוסייתה אופטרינגן 13,210 תושבים.
בית ספר שדה כפר עציון

בית ספר שדה כפר עציון נמצא בקיבוץ כפר עציון. בית הספר עוסק בהדרכות טיולים בכל מרחב גוש עציון, הרי יהודה, ירושלים, מדבר יהודה ושפלת יהודה.
בית-ספר שדה כפר-עציון נוסד סמוך לחידוש היישוב היהודי בגוש-עציון, מיד לאחר מלחמת ששת הימים, בשיתוף החברה להגנת הטבע ביוזמתו של יהושע כהן משדה בוקר. נכון לשנת 2008, ההדרכה שמעניק בית הספר היא בשיתוף עם החברה להגנת הטבע אך האכסניה היא עצמאית.
בית הספר עורך סדרה של טיולים על הקשר בין ארץ ישראל לבין התנ"ך: נושאי הלימוד: מראשית ממלכת ישראל המאוחדת עד שתי מדינות לעם אחד, לטייל עם התנ"ך - תקופת הממלכה המאוחדת, " קום התהלך בארץ"  - בארץ יהודה, סיור לאור המקורות, סדרת סיורים בארץ יהודה, סיורים בעקבות חידושים בארכאולוגיה של ארץ ישראל, חוג אלונים לחובבי בוטניקה וטיול מאורגן בשביל ישראל. 
פעילויות מיוחדות לנוער נערכות תוך הפרדה בין בנים לבין בנות. פעילויות אלו כוללות מסעות נודדים לשלושה ימים מכפר עציון לירושלים, לשפלת יהודה ולסיירים: גלישות וסיורי מערות.
סדרה של מחנות למבוגרים ולנערים לשם ביצוע חפירות ארכאולוגיות באתר "חורבת ג'ומג'ום" מימי מרד בר כוכבא בהדרכת ארכאולוג מאוניברסיטת בר-אילן.
בית הספר מתמחה בין היתר בטיולים לעבר הירדן המזרחי. במסגרת בית הספר נערכו השתלמות למדריכי טיולים, מורי-דרך וחובבי ידיעת הארץ, וכן טיול אל קניוני מואב - נחל ארנון ונחל זרד. כן נערך מסע ג'יפים בדרום ירדן: עקבה, ואדי ראם, פטרה וואדי נמלה בדרך הבשמים.
במרוצת השנה נערכים קורסים, הכוללים בין 8 ל-20 סיורים, בנושאים: לטייל עם התנ"ך, מדינה קמה בסערת מלחמה, בוטניקה ברחבי ארץ יהודה, אתרים ארכאולוגיים חדשים, סיורים למטיבי-לכת ולאור מקורות בתולדות העם והארץ.
בית-הספר מקיים אכסניה בעלת 30 חדרים ומתאימה לאירוח של עד-150 איש. "מאהל בדואי" מפואר: אוהל עשוי משיער עיזים - עמיד בכל מזג אוויר ומחופֶה בכפות תמרים, חדר אוכל ברמות כשרות שונות. מתקני ספורט ופנאי כמו: מגרשי כדורסל, כדורגל וטניס ואולמי הרצאות.