google/wiki40b huggingface dataset:
מלאווה

תולדות העיר

מלאווה מוזכרת לראשונה במסמך היסטורי משנת 1426, כשנסיכי מזוביה הגיעו אליה לישיבה של בית משפט מקומי. ב-1521, במהלך המלחמה בין הטבטונים לפולנים, נבזז היישוב בידי אבירים טבטונים. ב-1659 נשרפה העיר על ידי הפולשים השוודים ובשנת 1795, עם חלוקת פולין השלישית, נכללה העיר בשטח ממלכת פרוסיה. לאחר קונגרס וינה נכללה העיר בשטח האימפריה הרוסית. 
במלחמת העולם הראשונה הייתה מלאווה זירת קרבות כבדים בין רוסיה לגרמניה, עקב קרבתה לגבול בין שתי המדינות. בתקופת הרפובליקה הפולנית השנייה הייתה מלאווה בשטח פולין, אך ממשלת פולין בנתה בה ביצורים כבדים עקב קרבתה לגבול עם גרמניה.
במלחמת העולם השנייה התנהל ליד העיר קרב מלאווה , בו הפגין הצבא הפולני התנגדות לא שגרתית לצבא הגרמני. הכובש הגרמני שינה את שם העיר למיילאו (Mielau) והשתמש באסירים ובעבודת כפייה כדי לבנות מתקני אימון צבאיים וכן מתקני תיקון נשק וטנקים ומתקני בחינת נשק אנטי טנקי וארטילריה עבור הצבא הגרמני. לשם בניית האתר ושיכון צוותיו גורשו מהאזור כ-25,000 פולנים. לפני הגעתו של הצבא האדום לאזור הוצאו להורג מאות מעובדי הכפייה הפולנים.

יהודי מלאווה

בשלהי המאה ה־19 נוצר סכסוך בקהילה היהודית בשאלת מינוי בנו של הרב ישראל יהושע מקוטנא כרב בעיר, בעקבות התנגדות חסידי גור למינוי הבן, שהיה חסיד אלכסנדר. בשיאו של הסכסוף אף נזרקה אבן שנועדה לפגוע ברב מקוטנא, בעת שישב לסעודת ליל שבת. הסכסוך נמשך כ־3 שנים, ובעקבותיו סוכל המינוי.
בין שתי מלחמות העולם גרו בעיר כ-5,800 יהודים מתוך כ-24,000 תושבים. 
עם כיבוש העיר על ידי גרמניה הנאצית בתקופת המערכה בפולין החלה התעללות ביהודים ורישומם לצורך גיוס מאות מהם לעבודות כפייה.
בנובמבר גורשו לעיר מאות יהודים מעיירות בסביבה. בעיר הוקם יודנרט. בדצמבר 1940 גורשו אלפים מיהודי העיר לגנרלגוברנמן. יתרתם - כ-2,450 נפש - רוכזו בגטו פתוח שהוקם בעיר. במאי 1941 נסגר הגטו, ובהמשך רוכזו בו יהודים מעיירות סמוכות ומספרם עלה לכ-5,000.
מאפריל 1942 החלו הגרמנים לרצוח עשרות מיושבי הגטו בהוצאות להורג פומביות. בנובמבר 1942 גורשו לגטו יהודים מגטו שצ'גובו וכ-1,000 יהודים מצ'חאנוב, ובחודשים נובמבר ודצמבר 1942 גורשו יהודים אלה לאחר סלקציה למחנות ההשמדה טרבלינקה ואושוויץ.
נפתלי פדר

ביוגרפיה

פדר נולד בשנת 1920 באולקוש שבפולין. עלה ארצה בשנת 1949, לאחר ששירת בצבא האדום בתקופת מלחמת העולם השנייה, לחם ונפצע בקייב ופעל כחבר ההנהגה הראשית של תנועת השומר הצעיר (1946 - 1949). בהנהגת התנועה שימש בלודז' עורך בטאונה "גשרים" ו לאחר המלחמה עמד בראש מחנה אונר"א של ילדים פליטים. משנת 1947 שימש כעורך העיתון "אויף דער וואק" במחנות העקורים בגרמניה.
עם עלייתו לישראל שירת בצה"ל ולחם בקרב תל מוטילה, ולאחר מכן היה נהג משאית בחיפה. מיד עם הגיעו לארץ החל בפעילות ציבורית, נבחר למזכיר מועצת תנועות הנוער ובשנים 1953-1950 שימש כמזכיר מועצת נשר. בשנת 1957 מונה לגזבר עיריית באר שבע ובין השנים 1965-1963 היה שליח הסוכנות היהודית בברזיל.
בשנים 1976-1968 כיהן כמזכיר המדיני של מפ"ם. בשנת 1977 נבחר מטעמה, במסגרת המערך, לכנסת. פדר כיהן בכנסות התשיעית והעשירית. היה חבר ועדת הכספים ובכנסת העשירית סגן יושב ראש הכנסת.
בתום כהונתו בכנסת המשיך בפעילות ציבורית, שימש חבר מועצת "יד ושם" ועמד בראש הוצאת הספרים ביידיש "ישראל בוך". בבחירות לכנסת ה-16 הוצב במקום ה-70 ברשימת מרצ לכנסת. בשנת 2000 הוענק לו תואר יקיר העיר תל אביב-יפו.
חצי האי יוקטן

חצי האי יוקטן (ספרדית: Yucatán) נמצא בין הים הקריבי למפרץ מקסיקו, ממזרח למצר טוואנטפק (Tehuantepec) — מצר יבשה המחבר את צפון אמריקה אל מרכז אמריקה. 
בחצי האי נמצאות המדינות המקסיקניות יוקטן, קמפצ'ה, קינטנה רו, חלקה הצפוני של בליז ואל פטן, המחוז הצפוני של גואטמלה.

גאולוגיה

חצי האי הוא מבנה קארסטי ברובו, מורכב בעיקר מאבן גיר. שקעים באדמה נפוצים בכל אזור השפלה הצפונית בחצי האי. שקעים אלה שימשו בעבר כמקור המים העיקרי לבני המאיה ועד היום נעשה בהם שימוש. קיימת תאוריה בקרב פליאונטולוגים (חוקרי מאובנים) הגורסת כי הדינוזאורים נכחדו כתוצאה מפגיעת מטאוריט בכדור הארץ, ההערכה היא שהמטאוריט פגע בחצי האי יוקטן, כאשר מוקד הפגיעה היה בחוף הצפוני של חצי האי, במכתש בקוטר 180 ק"מ, הנקרא מכתש צ'יקשולוב (Chicxulub), על שם העיירה סמוכה בעלת שם זהה.
באזור הגבולות בין צפון גואטמלה (אל פטן), מקסיקו (קמפצ'ה, קינטנה רו), ומערב בליז נמצא אזור יער גשם טרופי הרציף הגדול ביותר במרכז אמריקה, אך כריתת יערות מסכנת את עתידו של היער.

מקור השם

אגדה פופולרית מספרת על כך שכאשר שאלו יורדי הים הספרדים שהגיעו לאי את הילידים בני המאיה מה שם המקום, ענו אלה בשפתם "אינני מבין אותך" או "באיזה שפה מוזרה הם מדברים" ומכאן השם "יוקטן". עם זאת הדעות עדיין חלוקות מה מקורו האמיתי של השם.

אוכלוסייה

בחצי האי נמצאים חלק מהאתרים המפורסמים ביותר של תרבות המאיה, ביניהם מוכרים יותר טיקאל, אושמאל, טולום וצ'יצ'ן איצה. בני המאיה ומסטיסים מהווים חלק נכבד מהאוכלוסייה המקומית ושפות המאיה השונות עדיין מדוברות בפי רבים באזור. 
מאז תחילת העידן המודרני, שימש האי להפקת שרף לייצור גומי לעיסה, כריתת בולי עץ, אגבה ייצור חבלים וגידול בקר. מאז שנות ה-70, כאשר תחליפים סינתטים הפכו רבים מהגידולים המסורתיים לפחות משתלמים, עברה כלכלת האי לתיירות, במיוחד מדינת קינטנה רו המקסיקנית. קנקון הנמצאת בצפון-מזרח חצי האי התפתחה מעיירת דיגים קטנה לעיר תוססת.

מזג אוויר

כמו רוב הקריבים, חצי האי יוקטן שוכן בחגורת ההוריקנים האטלנטית. בשנת 2005 נפגע האי קשות על ידי שתי סופות טרופיות חזקות במיוחד, הוריקן וילמה והוריקן אמילי.
הר בוקר

סקירה גאוגרפית

הר בוקר הוא פסגה בגובה 640 מטר מעל פני הים, כשמונהקילומטרים ממערב לקיבוץ שדה בוקר. חוטמו הדרומי-מערבי של קמר בוקר-צבוע, אחד מששת הקמרים הבונים את הר הנגב הצפוני. מפסגת הר בוקר יש תצפית נעה אל עמקו העליון של נחל בשור, רמת מטרד, בקעת צין, קמר חלוקים, רמת עבדת ורכס רמון.
הר בודד המתרומם מהמישור בצלעותיו התלולות, 8 ק"מ מדרום מזרח לשבטה (א-סביטה), בינה לבין עבדת. ממזרח להר עובר נחל הבוקר, שתוואי הזרימה שלו עולה הדרך מעבדת לחלוצה. פסגה בהר הנגב הצפוני, על פרשת המים של רכס בוקר.

גאולוגיה

בראש פסגת הר בוקר נמצא קידוח נפט נטוש, וממזרח לפסגה יש עץ זית עתיק (ייתכן שזהו העץ שהעניק להר את שמו הערבי). דרך עפר עולה לפסגה מנחל בשור. מצודות מלבניות, ללא מגדלים, דוגמת המצודות בנחל רביב, קצר-רחייבה, באר-חפיר, לענה, הר-בוקר, מישור-הרוח. צורתו מצולע שצלעותיו אינן שוות. במרכזו חצר גדולה שחדרים גדולים וקטנים ערוכים סביבה. אופייניות ביותר להדגמת התופעה של המצודות בהר הנגב הן אלה היוצרות מעין מקבץ מצפון וממערב לקיבוץ שדה בוקר. שם נמצא את אתר חלוקים, את מצד הרועה, את מצודת רתמה ואת מצד הר בוקר. אלה מייצגות טיפוסים שונים, ורובן נחפרו ונחקרו ביסודיות.

היסטוריה

שרידי מצד ישראלי מימי מלכי יהודה בהר בוקר אשר בהר הנגב.
תיאטרון מרקלוס

תיאטרון מרקלוס (באיטלקית : Teatro di Marcello, בלטינית: Theatrum Marcelli) הוא תיאטרון הקרוי על שם מרקוס קלאודיוס מרקלוס, אחיינו של אוגוסטוס שמת חמש שנים לפני סיום בניית התיאטרון. התיאטרון מצוי ברומא בקרבת נהר הטיבר.

הקמת התיאטרון

יוליוס קיסר החל בבניית התיאטרון בשנת 44 לפנה"ס – שנת הרצחו. יוליוס פתח בבניית התיאטרון כדי להתחרות בתיאטרון של פומפיוס. לשם כך הוא בחר במקום הקדוש ביותר בקמפוס מארטיוס – הקרן הדרומית, מול האי הטיברי, מערבית לגבעת הקפיטול בחלק הצפוני של הפורום הוליטוריום. בין גבעת הקפיטול לתיאטרון נמצאים המקדשים לאפולו – אל השמש, המוזיקה והנבואה – ולבֵּלּוֹנָה – אלת המלחמה, אחות מארס. מהצד השני נמצאים המקדשים ליופיטר סטאטור – יופיטר המכוון, וליונו רגינה (-המלכה) המוקפים בפורטיקוס של מטאלוס. בין הפורטיקוס והנהר היה קירקוס פלאמיניוס אשר התמלא בבניה ולבסוף נאכל כולו על ידי התיאטרון. למען שטח התיאטרון יוליוס פינה את המקדש העתיק לפיטאס – אלת הנאמנות, החובה, ההתמסרות. היציע פונה לכיוון דרום-דרום-מערב, כנראה כדי ליישר קו עם הפורטיקוס ומתוך אילוצי השטח למַקְסֵם את שטח התיאטרון, זאת בניגוד להנחייתו המפורשת של ויטרוביוס שהיציע יכוון כלפי הצפון. כאשר אוגוסטוס חוזר להמשך בניית התיאטרון הוא מפנה עוד שטחים, וכנראה הוא בונה תיאטרון גדול יותר משתכנן יוליוס קיסר. פליני ודיו חלוקים ביניהם לגבי השנה שבה הסתיימה בניית התיאטרון – פליני אומר כי בשנת 11 לפנה"ס הסתיימה הבנייה, ואילו לעומתו דיו טוען כי בשנת 13 לפנה"ס הסתיימה הבנייה. (אף שהיה במצב בנייה מאוד מתקדם מספר שנים קודם לכן ובשנת 17 לפני הספירה נערכו בו חלק ממשחקי המאה (בלטינית: ludi saeculares).
התיאטרון יכל להכיל כ- 15,000 צופים, ונבנה בעיקר מאבן טופה, בטון ולבנים. קירותיו החיצוניים של המבנה צופו באבן טרוורטין לבנה.
בדומה לתיאטראות אחרות שמוקמו ליד אזורים בעלי נוף יפה, התיאטרון היה פתוח לכיוון אי הטיבר בדרום מערב על מנת הנוף ישמש חלק מהתפאורות.

ימי הביניים

בימי הביניים נקראו שרידי התיאטרון "מקדש מרקלוס" (templum Marcelli ) והמבנה שימש כמצודה עד המאה ה-13. במאה ה-16 נבנה עליו בית מגורים של משפחה אורסיני העשירה שתוכנן על ידי באלדסארה פֶּרוּצִי
כיום משמש המבנה כאתר קונצרטים.
דרסי רוג'רס

ביוגרפיה

רוג'רס התגייס ב-1988, שירת כקצין בגדוד התמיכה ה-24 של דיוויזיית החי"ר ה-24 ולחם עמו במלחמת המפרץ. 
לאחר שהוכשר כקצין בכוחות המיוחדים, שירת כקצין בגדוד השלישי של קבוצת הכוחות המיוחדים העשירית, והשתתף עמו במאמצי הסיוע לפליטים הכורדים מצפון עיראק. פיקד פלוגה ושימש קצין האג"ם של הגדוד שנטל חלק בכוח הייצוב בבוסניה והרצגובינה. בשנים 2000–2002 שימש קצין מבצעים במחלקת המבצעים המיוחדים של אגף המבצעים במטות המשולבים. בתפקידו הבא שירת כסגן מפקד וקצין אג"ם של קבוצת הכוחות המיוחדים העשירית, עמה נלחם במלחמת עיראק. 
ביולי 2003 מונה למפקד הגדוד השלישי בקבוצת הכוחות המיוחדים העשירית שהוצבה בעיראק. לאחר שנתיים בתפקיד עבר לשרת במטה פיקוד המבצעים המיוחדים של הצבא. בנובמבר 2007 מונה למפקד קבוצת הכוחות המיוחדים העשירית ולמפקד הכוח המשותף למבצעים מיוחדים שפעל באזור מפרץ הפרסי. ביולי 2009 מונה לעוזר מיוחד למפקד פיקוד צפון של ארצות הברית. באוגוסט 2010 מונה למפקד הכוח המשותף למבצעים מיוחדים של כוחות ארצות הברית בעיראק והשתתף עמו ב"מבצע שחר חדש". 
בפברואר 2012 מונה לסגן מפקד דיוויזיית החי"ר הרביעית והועלה לדרגת בריגדיר גנרל. במרץ 2013 מונה לסגן מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של הצבא. במאי 2014 מונה למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים הראשון, פיקוד חדש שהוקם במטרה לאגד יחידות מהכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית. 
באוקטובר 2015 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד המבצעים המיוחדים בפיקוד מרכז של ארצות הברית. באוגוסט 2018 הועלה לדרגת לוטננט גנרל ומונה לסגן ראש סוכנות הפחתת האיום שבמחלקת ההגנה .
רוג'רס בעל תואר ראשון בפסיכולוגיה מאוניברסיטת אובורן, תואר שני מאוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה A&M, ותואר שני מאוניברסיטת חיל האוויר.
מסטקטומיה

רקע

סרטן שד מתפתח באחת הרקמות הבאות: בבלוטות חלב, בצינורות חלב, ברקמת שומן או ברקמה חיבורית. כ-15% מן המקרים החולים בסרטן השד, הסרטן נטוע במקום הימצאו. בערך כשמונה מתוך תשע חולות בסרטן השד חולות בסרטן המתחיל בבלוטות החלב או בצינורות החלב. אם הגידול נטוע במקומו ולא התפשט, ניתן להסירו בניתוח, אך בחלק נכבד של המקרים שלא כל השד הוסר, המטופלת חלתה בסרטן פולשני באותו השד, לכן מסירים את כל השד.

מהלך כריתת השד

כריתת שד נחלקת לשתי קבוצות: כריתה שלמה של השד, שבנוסף לשד גם כורתים את בלוטות הלימפה סביבו (בבתי השחי), וגם את שני שרירי החזה הנמצאים בצידיהם של הגוף. שולחים גם את הרקמה הסרטנית, את בלוטות הלימפה ואת שרירי החזה לבדיקה פתולוגית. בלוטות הלימפה משחקות תפקיד חשוב, כי רוב החולים (בקירוב ל-85%) שלא הייתה מחלה בקשרי הלימפה, הבריאו לפחות לעשר שנים. באנשים שחלק ניכר (שניים עד ארבע) מקשרי הלימפה שלהם היה חולה, אחוזי ההבראה ירדו ל-50%. אצל אנשים שהיו להם יותר מארבעה קשרים סיכויי ההישרדות ירדו ל-40%. הכריתה השנייה היא אותה כריתה רק ללא כריתה של שרירי החזה. יש גם ניתוח לשחזור שד שבו מוציאים את כל התכולה הפנימית של השד וממלאים בסיליקון במקום, כך שהשד המשוחזר, חוץ מהיראותו בולט, נראה אותו דבר.

לאחר הכריתה

במקום הכריתה ממקמים צינורית לניקוז הנוזל שנשאר לאחר הניתוח. לאחר הכריתה נוהגים להוסיף רדיותרפיה ותרופות כימותרפיות, תרופות שההשפעה שלהן מאוד יעילה נגד סרטן השד הן מיטומיצין C, דוקסורוביצין, ציקלופוספאמיד, פקליטקסל, דוצטקסל ווינורלבין. בגלל סיכון שהמחלה תחזור נעשות בדיקות תקופתיות בין שלושה חודשים לשנה שלמה.
פילו

פִילוֹ, או בצק פילו (מיוונית: Φύλλο - עלה) הוא דף בצק מרודד דק המשמש להכנת מאפים במטבח הים תיכוני והבלקני. מקור הבצק בטורקיה.

הכנה

בצק הפילו מכיל קמח, מים וכמות קטנה של שמן ומלח. הכנת פילו בבית דורשת מיומנות רבה : את הבצק מרדדים ומותחים לגיליון גדול ודק במיוחד, תוך כדי הימנעות מקריעתו, יבושו ומהדבקות. כיום בנמצא מכונות תעשייתיות ליצירת בצק פילו וניתן להשיג אותו מוכן בחנויות, טרי או קפוא.
ארתור גרומיו

ביוגרפיה וקריירה

גרומיו נולד בווילר-פרווין, בלגיה, בשנת 1921, למשפחה ממעמד הפועלים, וסבו הוא שהמריץ אותו להתחיל בלימודי מוזיקה בגיל 4. הוא התאמן בנגינה בכינור ובפסנתר עם חמישיית פרנאן בקונסרבטוריון של שרלרואה, שם קיבל פרס ראשון בגיל 11. כעבור שנה קידם את לימודיו בעבודה עם אלפרד דובוא בקונסרבטוריון המלכותי בבריסל במקביל ללימודי קונטרפונקט ופוגה אצל ז'אן אבסיל. את הפרסים החשובים הראשונים שלו קיבל עוד לפני שמלאו לו 20; את פרסי אנרי וייטאן ופרנסואה פרום קיבל בשנת 1939, ואת פרס הווירטואוז קיבל מן הממשלה הבלגית ב-1940. במהלך הזמן הזה גם למד באופן פרטי קומפוזיציה אצל הכנר והמלחין הרומני המפורסם ג'ורג'ה אנסקו בפריז, מורו של יהודי מנוחין. הופעותיו הראשונות היו בבלגיה, עם הפילהרמונית של בריסל, בנגינת הקונצ'רטו של פליקס מנדלסון, ובבריטניה עם תזמורת רשות השידור הבריטי בשנת 1945. בגלל הכיבוש הגרמני של ארצו במלחמת העולם השנייה, היה פער זמנים קצר בין שני האירועים החשובים הללו. במשך הזמן הזה ניגן באופן פרטי עם כמה הרכבים קטנים ונמנע מכל הופעה פומבית מכל סוג שהוא. 
על אף הדיחוי הקל הזה בפתיחת הקריירה הבינלאומית שלו, מרגע שהחלה, התפתחה במהירות. לאחר הופעת הבכורה שלו בבריטניה, התקדם לעולם האקדמי של בלגיה, כאשר התמנה לפרופסור לכינור בקונסרבטוריון המלכותי, המוסד שבו למד לפנים. בהוראתו שם דגש על הפיסוק, איכות הצליל ואמות המידה הטכניות הגבוהות בביצוע אמנותי.
נגינתו של גרומיו הונצחה על גבי יותר משלושים תקליטים, כמעט כולם בחברת פיליפס, אם כי שמו מופיע גם על תקליטי EMI, Bekart ו-Music & Arts. המוזיקה בתקליטים אלה היא על פי רוב משל באך, בטהובן, ברהמס, מוצרט ושוברט ולפעמים גם יצירות של ראוול ודביסי. אחת השמחות הגדולות בחייו הייתה שותפותו עם הפסנתרנית קלרה הסקיל. מדי פעם היו השניים מתחלפים בכלים לשם שינוי נקודת הראות וההתייחסות. גרומיו נותר עם חסך מקצועי ואישי כשהסקיל מתה בגלל נפילה בתחנת רכבת, בדרכה לקונצרט עמו. נוסף לעבודתו כסולן, הקליט חמישיות של מוצרט עם "אנסמבל גרומיו" ומבחר יצירות עם "שלישיית גרומיו", שכלל את הדואו ההונגרי של הזוג גיאורגה יאנצר (ויולה) ואווה צאקו (צ'לו). קריירת ההופעות המצליחה שלו הובילה להכרה מלכותית, כשהמלך בודואן העניק לו תואר ברון על שירותיו למוזיקה בשנת 1973, תואר שחלק עם פגניני.

מותו

על אף מאבק הסוכרת, התמיד גרומיו בלוח זמנים נוקשה של הקלטות וקונצרטים, בעיקר במערב אירופה, עד שאירוע מוחי פתאומי שם קץ לחייו ב-1986. בגיל 65 הותיר גרומיו מאחוריו את זכר המוזיקאי שהיה, יציב ואלגנטי.
קואופרציה

קוֹאוֹפֶּרַצְיָה היא שיטה כלכלית, אידאולוגיה ופילוסופיה חברתית-כלכלית המעמידה במרכז המערכת הכלכלית צורת ארגון המבוסס על שיתוף באמצעי הייצור או בכוח הקנייה של חברי הארגון, תוך שוויון בין החברים הן בהשקעה והן בפירותיה. עקרון הקואופרציה הוא שלב בסוציאליזם שבו ריכוז אמצעי הייצור והבעלות על מפעלים נמצאים בידי הפועלים ולא בידי בעלי הון. למימוש הרעיון מאורגנים החברים בקואופרטיבים ייעודיים לתחבורה, תעשייה, חקלאות וכדומה, כאשר לכל חבר יש מניה בקואופרטיב. לעיתים מתייחס המושג לארגון כלכלי-חברתי נרחב הפועל תחת עקרונות הקואופרציה ומורכב ממספר התארגנויות קואופרטיבית (למשל ההתיישבות העובדת היא קואופרציה).

היסטוריה

הוגה הדעות הראשון שהעלה בראשית המאה ה-19 את רעיון הקואופרציה כמנוף לשיתוף הפועלים בייצור היה קלוד-אנרי דה סן-סימון. ממשיכי דרכו היו שארל פורייה בצרפת, אשר התמקד בקומונות חקלאיות ורוברט אואן בבריטניה שהתמקד בצורות שיתוף בתעשייה.
בשנת 1844 התארגנה ברוצ'דייל (Rochdale) שביורקשייר, אנגליה קואופרציה צרכנית שנקראה "אגודת חלוצי רוצ'דייל הישרים", שמטרתה הייתה רכישה סיטונאית של מצרכי יסוד במחירים נמוכים יחסית, תוצאה של כוח הקנייה של הקבוצה, וחלוקתם לחברים תמורת תשלום נמוך. מטרות ההתאגדות חרגו מן התחום הצרכני וכללו גם עידוד החינוך, האחווה, הצדק החברתי והשלום. חוקי ההתאגדות מגדירים עד היום את מתווה החוקה של כל אגודה קואופרטיבית.
באנגליה הוקמו קואופרציות רבות נוספות לצרכנות ולמלאכה (בזיקה לתנועת ארטס אנד קרפטס, שהוקמה כדי לשפר את מצבם של בעלי המלאכה) אך לא לתעשייה, עקב התנגדות בעלי ההון.
בשנת 1892 נוסד האינטרנציונל הקואופרטיבי הנקרא כיום "הברית הקואופרטיבית הבינלאומית" כגוף כלל-עולמי לאיחוד כל הקואופרטיבים והאגודות השיתופיות בעולם. האינטרנציונל הקואופרטיבי מתכנס כל שנה בוועידה בה נערכים דיונים על מהות הקואופרציה ועקרונותיה בעולם המשתנה. במסגרת זו חברים למעלה מ-800 מיליון איש ברחבי העולם החברים בכ-700 אלף אגודות שיתופיות.

כשלים ואתגרים

רעיון הקואופרציה, בעיקר הקואופרציה היצרנית, מתקשה להתמודד עם הכלכלה המודרנית ועם תנאי השוק החופשי. בשוק חופשי נדרשת יוזמה, גמישות ותגובה מהירה לשינויים. הקואופרציה, מעצם טבע הניהול הדמוקרטי שבה, איטית בתגובה בשל הצורך לשכנע את החברים לקבלת החלטות, דבר שמנהל או מועצת מנהלים של חברה עסקית מבצעים במהירות רבה יותר.
היזמים, הכוחות המניעים והשאפתנים מעוניינים מעצם טבעם לקצור את פירות השקעתם. גם אם "דור המייסדים" של הקבוצה היה מונע מאידאולוגיה והסתפק בחלקו כשווה בין שווים, הרי שבקרב בני הדור השני "האופי האנושי מביא שוב ושוב את אותם מצליחנים אידאולוגים לנטוש את הרעיון ולפרוט את ההצלחה למעמד כלכלי אישי."
עקרונות הקואופרציה מכתיבים הכנסת שיקולים לא כלכליים בניהול כגון עזרה הדדית ומחויבות חברתית וקהילתית. שיקולים אלה עלולים לייקר את מחיר התוצר (למשל ייצור טקסטיל במתפרה קואופרטיבית בעיירת פיתוח כגון מצפה רמון יעלה יותר מייצור אותו מוצר בסין, עקב הרצון של הקואופרטיב לשלם לפועלים שכר הוגן, לספק להם תנאי עבודה נאותים ושעות עבודה מוגבלות, לדאוג לחינוך ילדיהם וכדומה).
כריסטיאן אולסון

ביוגרפיה

אולסון נולד בגטבורג שבשוודיה.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באדמונטון, קנדה בשנת 2001 זכה אולסון במדליית כסף בקפיצה משולשת בתוצאה של 17.47 מטר, אחרי ג'ונתן אדוארדס מבריטניה (17.92 מטר) ולפני איגור ספסווקודסקי מרוסיה (17.44 מטר).

אלוף עולם

באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בבירמינגהם, בריטניה במרץ 2003 זכה אולסון במדליית זהב בקפיצה משולשת בתוצאה של 17.70 מטר. באליפות העולם שנערכה בפריז, צרפת בסוף אוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בקפיצה משולשת בתוצאה של 17.72 מטר, לפני יוהנדרי בטנדוס מקובה (17.28 מטר) וליוון סאנדס מבהאמה (17.26 מטר).

שיאן עולם

באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בבודפשט, הונגריה במרץ 2004 הגן אולסון על תוארו וזכה במדליית זהב בקפיצה משולשת בהשוואת שיא העולם בתוצאה של 17.83 מטר.

אלוף אולימפי

באולימפיאדת אתונה (2004) זכה אולסון במדליית זהב בקפיצה משולשת בשיא אישי ושוודי חדש של 17.79 מטר, לפני מריאן אופריאה מרומניה (17.55 מטר) ודניל בורקניה מרוסיה (17.48 מטר). אותה שנה הוא זכה גם ב"ליגת הזהב" בצוותא עם טוניק ויליאמס-דרלינג מבהאמה וזכה בפרס כספי של 500,000 דולר.
תימא (כתב עת)

תימא, כתב עת לחקר יהדות תימן ותרבותה. מקור השם כפול: שמו של עם תימני קדום, וגם שמו של נווה מדבר ידוע בתימן.
כתב העת יוצא לאור על ידי "האגודה לטיפוח חברה ותרבות". האגודה שמה לה למטרה לטפח, ללמוד, להנחיל ולחקור את מורשת יהודי תימן ושבטי ישראל. העורך הראשי של "תימא" הוא יוסף טובי, וחברי המערכת הם יהודה עמיר ואברהם הלוי. האגודה וכתב העת נושאים את זכרו של עובדיה בן שלום, מייסד ונשיא האגודה.
נכון לשנת תשע"ז, יצאו לאור 14 גליונות. בין המשתתפים בכתב העת ישנם יוצאי תימן רבים אך גם אחרים (אקדמאים וכותבים מהשורה). ביניהם ניתן למנות את יוסף טובי, יהודה רצהבי, עליזה שנהר ודן בניה סרי.
סאיטאמה (מחוז)

היסטוריה

לאורך שנות ההיסטוריה היפנית היה האזור של מחוז סאיטאמה תחת שליטת מספר מחוזות, כגון מחוז צ'יצ'יבו ומחוז מוסאשי, והיה ידוע כמרכז חקלאי פורה שבו ייצרו את מרבית אספקת האוכל של מישור קאנטו.
לאחר מלחמת העולם השנייה החלה העיר טוקיו להתפתח ולצמוח במהירות. השיפור בקווי התחבורה, והמחסור באזורי מגורים בטוקיו עצמה, הביאו לצמיחת מחוז סאיטאמה, שאוכלוסייתה צמחה בכמעט פי שלושה משנת 1960. כיום מחוברות מרבית מערי המחוז לטוקיו בקווי הרכבת התחתית של טוקיו, ולמעשה משמשות פרברי מגורים של העיר.

גאוגרפיה

מחוז סאיטאמה גובל בעיר טוקיו, ובמחוזות איבראקי, צ'יבה, טוצ'יגי, גונמה, נאגנו ויאמאנאשי. הוא שוכן בלב אזור קאנטו, אורכו 52 קילומטרים מצפון לדרום, ורוחבו 103 קילומטרים ממזרח למערב. מחוז סאיטאמה הוא מחוז התשיעי הקטן ביותר ביפן, עם שטח של 3,797 קמ"ר.
את הגבול המזרחי, עם מחוז צ'יבה, מסמן נהר אדו, ואילו את הגבול הצפוני וצפון-מערבי, עם מחוז גונמה, מסמנים הנהרות טונה וקנאגווה, ואת הגבול הדרומי מסמנים נהרות ארקאווה, טאמה ופואפוקי.
הטופוגרפיה של מחוז סאיטאמה מחולקת על ידי הקו הטקטוני האצ'יאוג'י, הנמתח מצפון לדרום, ומחלק את המחוז לחלק המערבי ההררי והחלק המזרחי השטוח, המהווה 67.3% משטח המחוז.
מורי הכנסייה

מורי הכנסייה (בלטינית: Doctores ecclesiae) הוא תואר הניתן לקבוצה מצומצמת של תאולוגים שזכו להכרתן של כנסיות נוצריות ככאלה אשר נודעה להם השפעה מכרעת על התפתחות הנצרות. 
התואר בולט במיוחד בכנסייה הקתולית, בה הוכרזו שלושים ושלושה אישים (נכון ל-2006) כ"מורי הכנסייה". עם זאת, קיימים "מורי כנסייה" גם בכנסייה האורתודוקסית, הארמנית, האשורית וקיימת התייחסות לתואר אף בלותרניות. 
בימי הביניים התייחס התואר לארבעה מאבות הכנסייה: גרגוריוס הגדול, אמברוזיוס, אוגוסטינוס והירונימוס. מעמדם של הארבעה נקבע רשמית בצו של בוניפקיוס השמיני משנת 1298. באותו תקופה קיבלו במזרח מעמד דומה שלושה חכמי דת: יוחנן כריסוסטומוס, בזיליוס הגדול וגרגוריוס מנזיאנזוס. ב-1568 נוספו לרשימה במערב ארבעת מורי הכנסייה של המזרח, שכללו, בנוסף לשלושת הנזכרים לעיל, גם את אתנאסיוס.
המועמדים לתואר הם חכמי דת שאינם עוד בין החיים ושהוכרזו קדושים, אך לא מתו כמרטירים. כן חייבים להתמלא שלושה תנאים: השכלה יוצאת דופן (eminens doctrina), קדושה יוצאת דופן (insignis vitae sanctitas) והכרזה של הכנסייה (Ecclesiae declaratio - עד כה תמיד בצו של האפיפיור). אין בהענקת התואר לקדוש משום הכרה גורפת באורתודוקסיה של כתביו. שלושת השמות האחרונים שנוספו לרשימה הם של נשים: ב-1970 נוספו תרסה מאווילה וקתרינה מסיינה, וב-1997 תֵרֵז מליזְיֶה.
ספייס ג'אם 2

הפקה

סרט המשך לספייס ג'אם תוכנן ב-1997. ספייס ג'אם 2 היה אמור לשלב משחק כדורסל חדש בין הלוני טונס לבין נבל חדש בשם בארסאק-או!. אולם מייקל ג'ורדן סירב לככב בסרט ההמשך.
עוד גרסה נוספת לסרט המשך נקראה בשם ספיי ג'אם וג'קי צ'אן היה אמור לככב בו. האולפנים תכננו גם סרט בשם רייס ג'אם בכיכובו של ג'ף גורדון. גרסה נוספת לספייס ג'אם 2 תוכנן בכיכובו של שחקן הגולף טייגר וודס ומייקל ג'ורדן עצמו יככב בתפקיד קטן יותר.
עוד תכנון הייתה בשם סקייט ג'אם בכיכובו של טוני הוק בתפקיד הראשי. אולם לאחר ההפצה הכושלת של לוני טונס: חוזרים לאקשן, זה לא יצא לפועל.
במשך השנים ישנן שמועות על סרט המשך, ב-3 במאי 2016 נודע כי אכן יתרחש סרט המשך בכיכובו של לברון ג'יימס ואת הסרט יביים ג'סטין לין. ב-19 בספטמבר 2018 חשפה חברת האחים וורנר כי לברון ג'יימס יככב בסרט ההמשך, הסרט יבוים על ידי טרנס ננס וראיין קוגלר יפיק את הסרט. הפקת הסרט צפויה להתחיל בקיץ 2019 בתקופת הפגרה מה-NBA. סרט ההמשך צפוי לצאת לאקרנים ב-16 ביולי 2021. ב-16 ביולי 2019 נודע כי נאנס עזב את בימוי הסרט עקב בעיות הפקה ומלקולם די. לי יחליפו.
פיזיקה יישומית

פיזיקה יישומית היא פיזיקה המיועדת לטכנולוגיה מסוימת או שימוש מעשי. מתייחסים אליה בדרך כלל כגשר בין פיזיקה והנדסה.
״יישומית״ מובדל מפיזיקה ״טהורה״ על ידי שילוב עדין של גורמים כגון מוטיבציה, גישה  והטבע של מערכת היחסים של החוקרים אל הטכנולוגיה או המדעים שעלולים להיות מושפעים בידי העבודה. היא בדרך כלל נבדלת מהנדסה כך שפיזיקאי יישומי לא בהכרח מתכנן משהו מסוים, אלא משתמש או עורך מחקר בפיזיקה עם הכוונה לפתח טכנולוגיה חדשה או לפתור בעיה הנדסית. גישה זו דומה לשל מתמטיקה שימושית. במילים אחרות, פיזיקה יישומית מושרשת במושגים הבסיסיים ובאמיתות היסוד של מדע הפיזיקה אבל היא מתעסקת בניצול עקרונות אלה לטובת מערכות וכלים שימושיים.
פיזיקאים יישומיים מתעניינים בשימוש של פיזיקה גם למחקר מדעי. למשל, תחום פיזיקת האצה (accelerator physics) יכול לתרום למחקר בפיזיקה תאורטית על ידי כך שהוא מאפשר תכנון ובנייה של מאיצי חלקיקים בעלי אנרגיה גבוהה.
דוגמה נוספת היא המחקר של סופר מוליכים- חומר המוליך חשמל ללא התנגדות מתחת לטמפרטורה מסוימת.    
מחקר מקיף נערך בתחומים מתפתחים שונים כגון סיבים אופטים לתקשורת, מוליכים למחצה ובאקוסטיקה.
אגם פירמיד (אלברטה)

תיירות

לחופו של האגם מצויים מספר אתרי פיקניק, וכן רציפי סירות. 
בקצהו הדרום מזרחי של האגם מצוי אתר הנופש אגם פירמיד - בו גשר המקשר אל האי פירמיד שבאגם. באי אזור מחנאות. אזור מחנאות זה, שנבנה בשנת 1933, הוא אתר מורשת לאומית פדרלית של קנדה.
סביב האגם מספר מסלולי הליכה, המקשרים בין האגם לבין העיירה ג'ספר, להר פירמיד, לאגם פטרישה ולאגם קבין.
נגזרת חלקית

בחשבון אינפיניטסימלי, נגזרת חלקית של פונקציה בכמה משתנים היא נגזרת של הפונקציה באחד ממשתניה, כאשר מתייחסים לשאר המשתנים כאל קבועים.
סימן הנגזרת החלקית ∂ הוא האות d המעוגלת, היא נקראת "די מסולסלת", "d עגולה" או "די" (כך נכתבת האות d קטנה בכתב לטיני-אנגלי ישן).
סימונים מקובלים נוספים לנגזרת החלקית על פי  הם  וכן  כאשר  הוא אופרטור גזירה חלקית לפי המשתנה .

הגדרה פורמלית

תהא  פונקציה ב משתנים. נסמן את הנגזרת החלקית של  על פי  בעזרת הסימון , והיא תוגדר כך:
.
יורווינגס

היסטוריה

החברה הוקמה ב-1992 כאיחוד של שתי חברות תעופה קטנות מנירנברג ומדורטמונד, היא החלה לפעול בינואר 1994, כשהיא מפעילה מטוסי ATR 42 ו-ATR 72. 
בשנת 2001 קנתה חברת לופטהנזה חלק ראשון מהחברה ובשנת 2006 מעלה את אחזקותיה ל-49% מהחברה עם אופציה לרכישת השאר. החברה מפעילה את טיסותיה תחת המותג לופטהנזה רגיונל עד שנת 2014, בה בוצע שינוי ארגוני מקיף בכל קבוצת לופטהנזה. החברה מותגה מחדש כחברת תעופה זולה, והחלה להפעיל מטוסי איירבוס A320 שהועברו אליה מחברת האם במקום מטוסי הCRJ9000 שהפעילה עד אז. בשנת 2015 מוזגה לתוכה חברה בת אחרת של לופטהנזה- ג'רמנווינגס, וכן החלו בהפעלת טיסות ארוכות טווח המבוצעות על ידי חברת סאן אקספרס גרמניה. בשנת 2017 רכשה לופטהנזה חלק ניכר מנכסיה (מטוסים וחלונות המראה) של חברת אייר ברלין שהפסיקה את פעילותה באותה התקופה. נכסים אלו לצד אלפים מעובדי החברה נוספו לפעילות חברת יורווינגס.