סומטרה

אטימולוגיה

בעבר הרחוק קראו ההודים לאי בשם "סוארנאם דויפא" שמשמעו בסנסקריט "אי הזהב" בהפוך סדר המלים.
בשנת 1267 נוסדה על חופו הצפוני של האי עיר-מדינה בשם SAMUDERA PASAI העיר שלטה על גזרה קטנה בצורת חצי עגול בחוף הצפוני. משמעות השם SAMUDERA וגם SAMUDRA במאלאית/אינדונזית היא "אוקיינוס". העיר הייתה מראשיתה בשלטון מוסלמי, וסוחרים ערביים שסחרו אתה שבשו את שמה ל سومطرة "סומטרה" הקרי הנחצי של האות ط טאא ערבית המקבילה לאות ט בעברית, גרם לדייקני המעתיקים שלא כתבו באותיות ערביות לכתוב SUMATERA עם E באמצע. קצרנות, אפילו מקומית, ושבוש זר גרמו לאירופים לכתוב SUMATRA במפותיהם. הכתיב הרשמי SUMATERA אומץ על ידי האינדונזים ונקבע בחוק על ידי אחמד סוקרנו בשנת 1954.
שם נוסף לסומטרה הוא "אנדאלאס" (Andalas), שהוא גם שמו של עץ בגובה 35 מטרים.

גאוגרפיה וטבע

האי סומטרה משתרע על 443,065.8 קילומטר רבוע (שטח מעט קטן יותר משוודיה). הוא האי השלישי בגודלו בארכיפלג המלאי והאי הגדול ביותר שכולו שייך לאינדונזיה.
ניתן לחלק את סומטרה חלוקה גסה לשני אזורים גאוגרפיים מרכזיים: האזור ההררי לחופו המערבי של האי ולשפלה בוצית ממזרחו.
בעבר היה סומטרה מכוסה ברובה יער גשם טרופי אך הפיתוח הכלכלי וכן כריתת-יערות בלתי-חוקית גבו מחיר כבד על החי והצומח באי. בין החיות שניתן למצוא על האי נמנים האורנגאוטן, הטיגריס הסומטרי (הייחודי לאי), פיל סומטרי, קרנף סומטרה והטפיר המלאי, כולם בסכנת הכחדה. כוח המים נפוץ באי. בסומטרה מספרים שיצורים אגדתיים כמו אורנג פנדק מסתובבים באי, והחוקרים חושבים כי מדובר באדם קדמון שמאובניו ידועים מהאי פלורס שנקרא "הומו פלורסיינסיס". מהצמחים המוכרים באי הוא רפלסיה, אשר ידוע משום שהוא מצמיח את פרח הגדול ביותר בעולם וכמו כן מפיץ ריח רע המזכיר ריח בשר נרקב.
בשנת 2004, בעקבות תזוזת לוחות טקטוניים באזור סומטרה, התרחשה רעידת אדמה שגרמה לצונמי. רעידה חזקה נוספת התרחשה ב-2005. רעידת האדמה שהתרחשה ב-2009 גרמה למותם של אלפי בני אדם והרס עשרות אלפי מבנים. באפריל 2010 התרחשה באי רעידת אדמה נוספת בעוצמה של 7.7 בסולם ריכטר שגרמה להרס רב של מבנים ובתי מגורים רבים, אך רק 12 בני אדם מצאו את מותם ברעידת האדמה.
ב-29 באוגוסט 2010 התפרץ הר הגעש סינבונג, הנמצא בצפון סומטרה, אשר התפרץ בפעם האחרונה בשנת 1600. בעקבות ההתפרצות פונו 10,000 תושבים

אוכלוסייה

בסומטרה חיים כ-20% מתושבי המדינה, כ-42 מיליון איש. צפיפות האוכלוסין בסומטרה היא 85 איש לקמ"ר (לעומת 864 איש לקמ"ר בג'אווה). הערים הגדולות באי הן (עם אוכלוסייתן בשנת 2000) מדן (קרי במאלאית "מידאן": "מקום מפגש", "ככר"), (1,703,885), פלמבנג (1,194,440), פאדאנג ("מישור") (705,044), טנג'ונגקרנג-טלוקבטונג (670,074) ופקאנבארו ("שוק חדש") (528,679).

סומטרה במלחמת העצמאות האינדונזית

בשנת 1945 הודיע מנהיג בני אצ'ה דאוד באוראוה על נאמנותו לאחמד סוקרנו. הדבר אפשר ללוחמיה של אינדונזיה להתבסס במחוז אצ'ה לאחר פרוץ מלחמת העצמאות של אינדונזיה ב-23 באוגוסט 1945 אצ'ה הייתה האזור היחיד באינדונזיה שבו הצליח הצבא האינדונזי לארגן הגנה קווית מול ההולנדים, בנצלו את הרריות המחוז ואת הקנאות האסלאמית של תושביו. ב-14 בנובמבר 1945 נסוגו ההולנדים מאצ'ה, וישנה טענה שכלל לא ניסו לכבשו, רעיון שלא היה תמוה לנוכח העבר המר של מלחמת אצ'ה, אבל מעשי ההולנדים לקראת סוף המלחמה הוכיחו שכן ניסו אז לכבוש את אצ'ה. האי סומטרה היה השטח הגדול ביותר באינדונזיה שבו התנהלה לחימה.
בשיא הצלחת האינדונזים בשנים 1946–1947 שלטו האינדונזים ברוב שטח האי פרט לאזור פלמבנג ושטח בדרום מזרח האי. בשנת 1948 מונה דאוד באוראוה למושל צבאי של אצ'ה. ב-18 בדצמבר 1948 לנוכח מתקפה כוללת של ההולנדים שכונתה בפיהם "פעולת משטרה", מינה אחמד מחמד סוקרנו את שאפרודין פראויראנגארא לראשות ממשלה בסומטרה, לפני שנפל סוקרנו בשבי ההולנדים ב-19 בדצמבר 1948. בינואר 1949 נסוגה יחידה בפיקוד עבדול האריס נאסותיון מג'אווה אל סומטרה וההולנדים רדפו אותה עד מדרום לעיר לאנגסא במחוז אצ'ה בכבשם בדרכם את רוב שטח האי. האינדונזים ארגנו הגנה קווית לרוחב באי. ב-28 בינואר 1949 נבלמו ההולנדים מדרום ללנגסא. האינדונזים טענו שהם מי שבלמו אותם. לעומת זה נכתב במקור זר שההולנדים הפסיקו את התקדמותם לנוכח לחץ בינלאומי ומעשי האו"ם. ב-15 באוגוסט 1949, הוכרזה הפסקת אש בסומטרה. ב-23 באוגוסט בדיוק 4 שנים לאחר שכבשו ההולנדים את סאבאנג התכנסה ועידת השלום בהאג, ב-2 בנובמבר הוסכם על "העברת הרבונות" עד 30 בדצמבר. ב-27 בדצמבר 1949 מומש הסכם האג מיום 2 בנובמבר שסיים את המלחמה. הוכרה עצמאות אינדונזיה על ידי ההולנדים והאי הפך לחלק ממנה.

הפיכות בסומטרה ורצח המשורר אמיר המזה ואחרים

ב-22 באוגוסט 1945 מינה אחמד סוקרנו את תאוכו מחמד חסן למושל במזרח סומטרה. באוקטובר 1945 נחתו ההולנדים והבריטים באזור מדן. ב-29 באוקטובר 1945 בחר מחמד חסן את המשורר אמיר המזה לנציגו בעיר בינג'אי. אמיר המזה לקח את התפקיד ברצון ועסק במשימות רבות והחל בהקמת אוגדה צבאית. בראשית 1946 נפוצו שמועות שאמיר המזה אכל בחברת נציגים הולנדיים. כאשר נמשך חוסר השקט פרצה ב-3 במרץ 1946 סדרת הפיכות ב 25 מקומות בסומטרה המזרחית, בין היתר כהתקוממות של אכרים נגד העילית המקומית. ב-7 במרץ החלו גם הקומוניסטים לפעול בבינג'אי, אמיר המזה אבד את כח שלטונו ונעצר על ידי קומוניסטים ב-7 במרץ או ב-9 במרץ. אשתו ובתו הצליחו לברוח. גורל משפחתו של מחמד חסן לא היה טוב יותר, כי בנותיו נאנסו, למרות שהוא נצל. הלכודים הועברו לכואלא בגומית מטע שנשלט על ידי קומוניסטים ונשפטו ב"אשמת" היותם "פאודלים ובורגנים", ועונו. ב-16 או ב-20 במרץ 1946, הוכרחו אמיר המזה ו-26 אנשים נוספים לכרות קבר לעצמם ונטבחו ונקברו שם. המרד דוכא במהלך שנת 1947.

סומטרה בתקופת עצמאות אינדונזיה

פרק זה דורש עריכה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולערוך אותו. הסיבה לכך: פירוט יתר שחוזר על פרקים שלמים מהערך היסטוריה של אינדונזיה. יש לציין כאן רק פרטים הרלוונטיים במיוחד לאי סומטרה ולא מופיעים בערך המורחב..
החלה ממשלת אינדונזיה לשנות את מבנה המדינה מ 16 "מדינות" תוצאת הסכם האג, כבר בשנת 1950 בחלקו נבע הדבר ממסקנות דכוי מרד באיי מאלוקו הדרומיים שפרץ ב-25 באפריל 1950. חולקה אינדונזיה מחדש ל 8 מחוזות, ולפי מבנה זה "סומטרה הצפונית" כללה את אזור אצ'ה ומחוז צפון סומטרה של היום. חוקה רכוזית חדשה קבעה את מבנה 8 המחוזות ב-17 באוגוסט 1950.

קליטת מהגרים ששבו אל אינדונזיה מסורינאם באי סומטרה

בשנת 1953 הוביל סאליכין הארג'ו קבוצה של 300 משפחות, 1200 בני אדם, בעברם מתוך 32,965 מהגרי-עבודה מהאי ג'אווה לסורינאם מהשנים 1890 עד 1939, לשוב אל אינדונזיה, מסורינאם שהייתה תחת שלטון הולנדי. הם בקשו להתגורר בג'אווה או במחוז למפונג הדרומי ביותר בסומטרה. ממשלת אינדונזיה אשרה להם להקים ישוב חדש: תונגאר, הנקרא גם "דסא לינכין בארו", צפונה-מזרחה מהעיר פאדאנג, במחוז מערב סומטרה. השבים נטמעו מהר בין אנשי מינאנגקבאו הגרים שם, נפוצו נשואין בין השבים לוותיקים, למרות ש-1200 השבים היו ברובם נוצרים ואנשי מינאנגקבאו ברובם מוסלמים.
בשנת 1954 שבו 8684 אינדונזים מסורינאם אל אינדונזיה.

דאוד באוראוה ומרד "דארול אסלאם" באצ'ה

דאוד באוראוה היה מושל מטעם סוקרנו באצ'ה בשנים 1945 עד 1953. הוא היה בעל השכלה אסלאמית והתאכזב מן העובדה ששילוב אצ'ה כחלק ממחוז "צפון סומטרה" ספח אל המחוז גם מעוט נוצרי נכר מבין אנשי הבאטאק, בסביבות אגם טובה. ב-20 בספטמבר 1953 הוא הוביל מרד נגד ממשלת אינדונזיה, בהכריזו על עצמו כחלק מה"המדינה האסלאמית האינדונזית" (NEGARA ISLAM INDONESIA) או בשמה האחר "דארול אסלאם".זאת הייתה ההתפרצות השנייה מבין 4 של מרידות "דארול אסלאם" באינדונזיה. בשנת 1959 הצליחה ממשלת אינדונזיה לעשות שלום עם רוב המורדים באצ'ה בהבטיחה בשנת 1959 מעמד של מחוז מיוחד באצ'ה שבו תהיה השריעה האסלאמית מערכת חוקים מוכרת, אבל צבאה נאלץ לרדוף כמה ממנהיגי המורדים עד 1962 או 1963. דאוד באוראוה יצא ממחבואו רק לאחר שהובטחה לו חנינה.

ממשלת PRRI - אתגריה וכשלונה

ממשלת PRRI הורכבה מ-11 או 12 שרים ובראשה עמד שאפרודין פראויראנגארא. כמוסד שראה את עצמו שליט ראוי לשמו, נסתה ממשלת PRRI להראות שהיא אחראית גם לתקינות המסחר, והנפיקה סדרת 7 שטרות כסף. הבעיה שהייתה לממשלת PRRI מראש הייתה שבין קצינים שתמכו בה היו חלקם שלא חשבו להקצין עד כדי כך שתקום באינדונזיה ממשלה שנייה, שתפריד בפועל את סומטרה משאר המדינה, והמחלוקת הייתה גם מצד קצינים ב"מועצת (ה)גארודא" הנזכרת למעלה ואפילו בתוך "מועצת (ה)באנתנג" שעמד בראשה אחמד חוסין. כל זאת לפני שיוזכר שהממשלה המרכזית של אינדונזיה, שסבלה את המרדנות במשך שנה קודם ליסוד ממשלת PRRI, החלה להגיב באמצעות הצבא הנאמן לה, וגם להפציץ תשתיות בסומטרה. התברר שלמרות שכמה משרי ממשלת PRRI היו קציני צבא לפני שפוטרו, הקצינים הנאמנים לממשלה המרכזית, כמו אחמד יאני שהיה אז קולונל ועבדול האריס נאסותיון היו יותר מנוסים מהם. ב-12 במרץ 1958 נחל צבא אינדונזיה ניצחון מהיר בפקאנבארו שם מנע מתומכי PRRI לפוצץ מתקני הפקת נפט. עד מאי 1958 היה יתרון צבא אינדונזיה נכר בהצלחה באי סומטרה. ערכה הממשלה המרכזית 4 מבצעים צבאיים, בפקודם של אחמד יאני ואיבנו סותווו. צרותיה של ממשלת PPRI נחשפו גם כאשר נתפש נשק אמריקאי בידי הצבא הנאמן לממשלה המרכזית. צבא אינדונזיה הורגל קודם לכן בציוד צבאי סובייטי. כאשר התרחבה הלחימה גם לאיים נוספים כמו סולאווסי ומאלוקו והמורדים התקראו בשם חדש: פרמסטה ונחשפה לעין כל מעורבות ה-CIA בתמיכה במורדים, עם לכידת אלאן לורנס פופ, ב-18 במאי 1958, ואחריה שבה ארצות הברית לתמוך בממשלת סוקרנו. קבוצות קטנות של חילים תומכי PRRI החלו להיכנע באפריל 1961. רוב תומכי PRRI נכנעו במאי, אחמד חוסין נכנע ב-29 במאי, ואחרון הנכנעים היה נציר, ב-28 בספטמבר 1961.

תוצאות מרד PRRI

הנזק החמור ביותר שנגרם לחלקם של תושבי סומטרה נפל על שבט מינאנגקאבאו. הדבר התבטא בהגירה המונית מביניהם אל ג'קרטה. לפני מרד PRRI הוערך מספר בני מינאנגקאבאו בעיר הבירה האינדונזית במאה אלף. בשנת 1971 נאמד מספרם של בני מינאנגקאבאו בעיר בחצי מיליון. האינדונזים טוענים שמקור ההגירה היה פסיכולוגי. המהגרים לא רצו להראות כ"מורדים", באשר מרכזם העירוני פאדאנג שמש כמושב ממשלת PRRI. זאת אחרי שבזמן השלטון ההולנדי העזו בני מינאנגקאבאו להלחם בהולנדים במלחמת פאדרי. המעורבים במרד PRRI שנותרו בחיים עד היום מתמידים לסרב שיתיחסו אליהם כאל מורדים.
מרד PRRI גם שינה את התנהגותו של סוקרנו וגורל ממשלתו. סוקרנו השיב בשנת 1959 את חוקת 1945 לתקפה אבל חדל מביזור הסמכויות שיש בה כמו התפקידים סגן נשיא וראש ממשלה. כאשר הקים סוקרנו את ממשלת ה"דמוקרטיה המודרכת" בשנת 1959 הייתה זאת מורכבת מצייתנים אומרי הן שבראשה עמד סובאנדריו.
מרד PRRI היה מהגורמים לעובדה שהעדיפה אינדונזיה לקנות נשק סובייטי גם בשנת 1962 בעסקה בזמן מבצע תריכורא.

כלכלה

המוצרים העיקריים של סומטרה הם נפט, גז טבעי, זהב הנכרה במכרה הזהב מארתאבה בצפון סומטרה, עץ, גומי, בדיל, טבק, שמן דקלים, תה, קפה, קופרה מאגוזי קוקוס ואורז. מפעל הגז הטבעי "ארון" בצפון מחוז אצ'ה סמוך לחוף תואר בנשיונל ג'יאוגרפיק בשנת 1988 כגדול בעולם, ובו צינורות זקוק באורך 10,000 מטר. באותו זמן הוא נוהל בידי אמריקאים שהקימוהו.

סריויג'איא

ממלכת סריויג'איא שהתקימה בשנים 671–1400, הייתה הראשונה הידועה שהנפיקה אמצעי תשלום מקומיים באי סומטרה והקדימה בזה את כל יתר אינדונזיה: מטילי ברזל ואמצעי תשלום מברזל דמויי בעלי חיים, וגושי זהב קטנים וגם מטבע בצורת כדור ומטבע עגול ובו ציור של פרח שקוע, כולם ידועים לאספני המטבעות כאמצעי התשלום החוקיים של סריויג'איא.

סאמודרא פאסאי ואצ'ה

מדינת סאמודרא פאסאי שהתקימה בשנים 1267–1521, וסולטאנות אצ'ה שהתקימה בשנים 1496–1903 הנפיקו שתיהן 50 סוגי מטבעות זהב זעירים, כולם דומים, בשם "קופאנג", במשקל 0.6 גרם. בנוסף נפוצו באצ'ה מטבעות עשויים מבדיל ומנחושת. ערך "קופאנג" אחד היה שוה לרופיה ורבע רופיה של האי ג'אווה וגם לגילדר ורבע של הולנד. סגנונו הצורני של ה"קופאנג" של אצ'ה דמה למטבעות זהב של האימפריה העות'מאנית, מהמאה ה-16, משום שבשנת 1530 נכרתה ברית בין שתי המדינות, הכתוב על המטבע מלא כמעט את כל שטחו משני צדיו, פרט למסגרותיו המנוקדות. הכתיב על ה"קופאנג" של סמודרא פאסאי היה קצרני ופשוט יותר מהכתיב על ה"קופאנג" של אצ'ה. גם מסגרותיו של ה"קופאנג" של סאמודרא פאסאי היו מנוקדות.

פלמבאנג

כ-50 שנה אחרי קץ ממלכת סריויג'איא בעיר פלמבאנג, הוטבע בה מטבע KETENG | KEPENG בסגנון סיני בכתב סיני, עם חור רבוע במרכזו, משנת 1450.הוטבע המטבע בשמו של שי דאן לי באו.

סולטנות פלמבאנג

סולטנות פלמבאנג שהתקימה בשנים 1750–1823 ידועה לאספני המטבעות בהמוני מטבעות PITIS עשויי-הבדיל שלה, דמויי טבעת בעלי חור עגול במרכז, ומוטבעים על צד אחד בלבד, כשהצד השני חלק.

דלי

מדינת דלי שהתקימה בעיר מדן הטביעה מטבע נחושת ידוע SATU KEPING שמשמעו "חתיכה אחת" במאלאית, משנת 1835 וערכו היה 1/400 של מטבע 8 ריאל של האימפריה הספרדית. המטבע הספרדי נקרא ב"מדינת דלי" בשם RINGGIT. ערכו היה שוה ל-2 קופאנגים, ל-2-1/2 רופיות של האי ג'אווה ול-2-1/2 גילדרים של הולנד.

סיאכ אינדראפורא

מדינת סיאכ אינדראפורא שהתקימה בשנים 1723–1946 בחלק של מחוז ריאאו של היום, הטביעה מטבע נחושת ידוע SATU KEPING שמשמעו "חתיכה אחת" במאלאית, משנת 1835 וערכו היה זהה למטבע הנזכר למעלה של "מדינת דלי", למרות השוני בשמות המדינות שהופיעו, שם כל מדינה על המטבע שלה.

מטבעות הבריטים ומטבעות סוחרים מסינגפור

מטבעות הבריטים שנועדו למאחזיהם בסומטרה, בעקר העיר בנגקולו, נמצאו לפחות מאז שנת 1783. כולם הונפקו על ידי חברת הודו המזרחית הבריטית נשאו את סמלה, והיו ראשוניהם דומים בסגנונם לאלו שנסחרו בהודו, אבל ערכיהם הוצמדו לערכו של מטבע 8 ריאל של האימפריה הספרדית. ידוע מטבע DUA SUKU "שני רבעים" במאלאית בכתב ג'אווי של מבצר מרלבורו בעיר בנגקולו, וערכו היה שוה ל 4 ריאלים של האימפריה הספרדית. הוא הוטבע בשנים 1783–1784. ערכו עצום. היה מטבע חצי DUDU בעיר בנגקולו, מאותה סדרה, שמקור שמו בצ'נאי בהודו. החל מה SEKEPING שהוא 1 KEPING וה 2, 3, 4 KEPING. באשר היה 1 KEPING שוה ל 1/400 של מטבע ה 8 ריאל של האימפריה הספרדית היו השלשה האחרים כפולותיו, עד לערך של 1/100 של ה 8 ריאל. 1, 2, 4 "כפינג" הוטבעו בשנת 1804. אחרי יסוד סינגפור הפיצו סוחריה בהיתר בריטי את ה"כפינגים" שלהם בערכים זהים ל"כפינג" של 1804 ככל שיכלו באי סומטרה, ולא רק שם. בשנת 1835 הוטבעו האחרונים שבהם, עד 11 שנים אחרי הסכם 1824, ו-10 שנים לאחר שהסתלקה הממלכה המאוחדת מהאי סומטרה ב-1825, המשיכו סוחרים מסינגפור להפיץ 100 סוגי "כפינג" בסומטרה. בשנת 1855 היו הולנד ובריטניה קרובות לסכנת מלחמה ביניהן, משום שמציאות המטבעות הללו בסומטרה נחשבה להפרת הסכם 1824.

ממשל

אין ממשל מרכזי לכל האי והוא מחולק לשמונה פרובינציות ואזור מיוחד אחד (מבין שלושה הקיימים באינדונזיה, האחרים הם ג'קארטה ויוגיאקארטה).
הפרובינציות הן: בנגקא-בליטונג, בנגקולו, ג'מבי, למפונג, צפון סומטרה, מערב סומטרה, דרום סומטרה וריאאו. האזור המיוחד הוא אצ'ה.