google/wiki40b huggingface dataset:
פרסיון גדול

תיאור המין

זהו שיח מטפס, הנבדל בתכונות רבות משאר בני משפחת השפתניים: הוא גדול יחסית לשאר בני המשפחה - מגיע לעיתים עד לגובה של מטרים אחדים, עליו בעלי גוון ירוק כהה ו'חי' בניגוד לעלים האפרוריים המאפיינים את שאר בני המשפחה, והצמח כמעט כולו קרח, בעוד שסוגים רבים במשפחה ניכרים בשעירותם. זהו הצמח המטפס היחיד מבין נציגי משפחת השפתניים בארץ.
הפרחים מסודרים בזוגות. גביע הפרח הוא כגודל הפרח, בערך. צבע פרחיו של הפרסיון הוא לבן, צורת הפרח אופיינית למשפחה. לעיתים לפרחים יש עירוק בצבע ורוד. השפה התחתונה בעלת שלוש אונות והיא רחבה יותר מהשפה העליונה. בלוע הפרח נמצאים ארבעה אבקנים שבולטים בצבעם הצהוב על רקע הלבן.
הפריחה ארוכה יחסית, והיא חלה בחודשים ינואר עד יוני. כשאר בני המשפחה, הפרח מושך אליו דבורים רבות. בפרח שחלה בו האבקה מוצלחת, יתפתח פרי עסיסי, שקוטרו כסנטימטר, צורתו עגולה, וצבעו שחור.
דרך הפצה זו אופיינית לצמחים החיים בצל החורש, כדוגמת פרסיון גדול. ראשית, תכונת הטיפוס שלו מאפשרת לו להגיע לאור שמש זמין גם במעבה החורש והיער. הפרסיון מטפס בעזרת שליחת גבעולים ארוכים אל עבר עצמים כדוגמת עצים אחרים, ובבית גידול שטוף שמש, הצמח לרוב ייראה שרוע יותר.
כמו כן, צבע הפרחים בהיר וכך הם בולטים על-רקע החורש שהצבעים השולטים בו הם שחור וירוק. כך המאביקים נמשכים אל פרחי הפרסיון.
פרי הפרסיון שהוא, כאמור, עסיסי, מופץ באמצעות ציפורים שאוכלות אותו. צבעו השחור נחשב לצבע שמושך אליו ציפורים. בכך הפרסיון "נעזר" בבעל-חיים נפוץ בבית גידולו, ומפיץ את זרעיו למרחוק. צורת הפצה זו מותאמת במיוחד לצמחים מטפסים.

תפוצת המין בארץ-ישראל ובעולם

תפוצת הפרסיון בעולם היא באזור הים-תיכוני. הוא מופיע בארצות מזרח הים התיכון, מדינות החופים הצפוניים של הים התיכון, וכן באיים ששוכנים בו.
בארץ, הפרסיון הוא צמח מצוי, והוא נפוץ בכל חבלי הארץ הים תיכוניים, ומופיע באופן נדיר גם בחבלים המדבריים של ארצנו. הוא מופיע בתצורות צומח שונות כדוגמת בתה וגריגה. הפרסיון עמיד בפני חומציות ועל כך תעיד הימצאותו בחורשות אורנים נטועות.
הפרסיון מופיע גם במשוכות של כפרים נטושים יחד עם צמחי משוכות אופייניים אחרים דוגמת צבר מצוי, ובטראסות.
עניין מיוחד מעוררת הימצאותו של הפרסיון גם בבתי גידול יובשניים במקומות סלעיים בהר הנגב. ע"פ פרופ' אבינעם דנין, הפרטים מופיעים שם כשריד לתקופה לחה יותר ששררה שם בעבר, והם השתמרו כתוצאה מתוספת מי נגר .
מריה הנרייטה שרטר

מריה הנרייטה שרטר (בגרמנית: Marie Henriette Schröter;‏ 1766 - אחרי 1804) הייתה זמרת, בתו של האבובן יוהאן פרידריך שרטר ואחותם הצעירה של הזמרת קורונה שרטר, הפסנתרן יוהאן סמואל שרטר והכנר יוהאן היינריך שרטר.
שרטר נולדה בלייפציג. היא החלה את לימודיה אצל אביה וכנראה המשיכה, כאחותה הבכירה, אצל יוהאן אדם הילר. היא הופיעה בקונצרטים בלייפציג ועם אחיה היינריך בקונצרט בפרנקפורט ב-1780. על אף גילה הצעיר, צורפה כמורה למוזיקה במינויו של אביה בחצר הנאו. בחצר דרמשטדט הייתה לזמרת לשכה ובשנת 1788 נישאה שם לאיש החצר י. י. רוהל. ממכתב של אחותה קורונה משנת 1794 נראה, שחייה של מריה נשאו אופי של שלווה ביתית, אם כי היא המשיכה להופיע ברשומות מקבלי השכר בחצר כזמרת עד 1804.
אינגבורגה דפקונייטה

ביוגרפיה

דפקונייטה נולדה בווילנה, אמה הייתה מטאורולוגית ואביה היה דיפלומט, הוריה עבדו שנים רבות במוסקבה והיא התראתה איתם רק בחופשות, היא הופיעה על הבמה לראשונה בגיל ארבע בבית האופרה של וילנה, ב-1988 שיחקה בסרט המצליח אינטרדבוצ'קה, היא הופיעה במספר סרטים הוליוודים ובין היתר ב"משימה בלתי אפשרית" וב"שבע שנים בטיבט" לצד בראד פיט.
היא ידועה מתפקידה בסרט "שמש בוגדנית" שזכה בפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר. על תפקידה בסרט זכתה בפרס ניקה בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר. ב-2001 הייתה לחברה בצוות השיפוט בפסטיבל הסרטים הבינלאומי במוסקבה וב-2003 היא גילמה את אלכסנדרה, נסיכת הסן במיני-סדרה של ה-BBC, "הנסיך האבוד".
ב-2005 הנחתה את הגרסה הרוסית של "האח הגדול". באירוויזיון 2009 הציגה את תוצאות הניקוד הרוסי מאותו אולם במוסקבה בו נערכה התחרות.
היא הופיעה בסדרות טלוויזיה והפקות קולנוע רוסיות ואירופאיות שונות וגילמה את תפקיד שגרירת רוסיה בנורווגיה בסדרת הטלוויזיה "Okkupert".
ב-2017 כיכבה בעיבוד הרוסי לסדרת הטלוויזיה "הגשר".
ג'ון קווייל (שחקן)

ביוגרפיה

קווייל נולד בעיר לינקולן שבלינקולנשייר. תפקידו הראשון בטלוויזיה היה ב-1951 בדמות ג'ים הוקינס בעיבוד של ה-BBC לרומן "אי המטמון" לצדו של ברנרד מיילד בדמות לונג ג'ון סילבר. ב-1952 הופיע בפרק בסדרת הטלוויזיה "Billy Bunter of Greyfriars School", וב-1953 הופיע בסרט "סיפורם של גילברט וסאליבן". תפקידיו בשנות השישים של המאה העשרים כוללים הופעות בסדרות "The Power Game" ו-"No Hiding Place".
ב-1970 הופיע קווייל בסיטקום "All Gas and Gaiters". בהמשך שיחק בסדרות "סטפטו ובנו", "The Liver Birds",‏ "Doomwatch", "המופע של דיק אמרי", "החיים הטובים", "הדוכסית מרחוב דיוק", "Happy Ever After",‏ "Rising Damp", "האזרת סמית', "Mind Your Language",‏ "The Fall and Rise of Reginald Perrin" ובתפקיד באני ניוברי בסדרת הדרמה התקופתית "על אדונים ומשרתים".
בשנות השמונים של המאה העשרים שיחק קווייל בשני תפקידים שבזכותם הוא מוכר ביותר. האחד בתפקיד דוכס ברוטון בדרמה התקופתית "נני" של ה-BBC. השני בתפקיד מלקום החבר הטוב ביותר של מדפורד בסיטקום "טרי ג'ון". הוא היה השחקן השלישי שגילם את הדמות אחרי טרנס אלכסנדר וטים בארט. עוד שיחק קווייל בתפקיד ראשי בסיטקום " Farrington of the F.O." של טלוויזיית יורקשייר לצדן של ג'ואן סימס ואנג'לה ת'ורן. תפקידים נוספים שלו בשנות השמונים היו ב-"The Nineteenth Hole" של ג'וני ספייט ובסיטקום "רק כשאני צוחק". ב-2006 הופיע קווייל במיני-סדרה "קו היופי" בתפקיד ג'פרי טיצ'פילד.
בהמשך הופיע קווייל בתפקיד מר וילקוקס בסדרה הקומית "היפיז", אנתוני סטיבנס באופרת הסבון "קורוניישן סטריט", וכן בתפקידי אורח בסדרות "The Bill", "רציחות במידסומר", "בחזרה לאחוזת העמק", ו-"Lab Rats".
בתיאטרון הופיע קווייל במחזה "Afternoon at the Seaside" מאת אגאתה כריסטי וב-"Light Up The Sky".
קווייל השתתף בסרטים "Night Train to Paris",‏ "Privates on Parade",‏ "Longitude",‏ "Seeing Red", ו-"Fish Tales".

מקלט לבעלי חיים

בתקופת הסרטת העונה השנייה של "פרינגטון", בית החווה של ג'ון קווייל ואשתו שימש למעון מקלט לבעלי חיים. הם החלו בכך ב-1976 כשאימצו שני חמורים מארגון "The Donkey Sanctuary" בסידמות' שבדבון. ב-1984 אימצו חמור נוסף. בעלי חיים נוספים בחווה הם פוני, סוס, שלושה כלבים מסוג פאג וחתול רוסי כחול.
קרב אלאליה

רקע היסטורי

אנשי פוקאיה (Phokaia) שבאיוניה היו, לדברי הרודוטוס, חלוצי הקולוניזציה במערב מקרב היוונים. בשנת 540 לפנה"ס, עם כיבוש איוניה (החלק המערבי של אסיה הקטנה) בידי כורש מלך פרס, נטשו הפוקאים את עירם והפליגו אל אלאליה, קולוניה שייסדו עשרים שנים קודם לכן באי קורסיקה. בבואם שלחו ידם בשוד ימי של שכניהם הקרתגים בקורסיקה ובסרדיניה ושל האטרוסקים בחוף האיטלקי שמנגד לאיים. באותם ימים לא נחשב מעשה מעין זה לפשע או לפחיתות כבוד, אלא היה בן-לוויה לתחרות העזה בין ערים שעיקר כוחן ועושרן בא להן ממסחר ימי. הפוקאים עוררו אפוא עליהם את חמת שכניהם, אשר עשו יד אחת ונערכו לקרב ים לשם סילוק המתחרים הלא קרואים.

הקרב ותוצאותיו

לקרב במימי סרדיניה התייצב כל עם בשישים אניות, שהיו ככל הנראה אניות-חמישים (pentekontoroi). הרודוטוס לא מספר כיצד נערכו הציים טרם הקרב ואף אינו מתאר את מהלכו. כל שאנו יודעים מפיו הן תוצאות ההתנגשות הימית: "ובהילחמם בקרב ים נחלו הפוקאים ניצחון קדמאי, כי ארבעים אניות אבדו להם ובעשרים הנותרות אי אפשר היה להשתמש כי אילי הניגוח נשברו". הפוקאים שאניותיהם הוטבעו ושחו לחוף נפלו בשבי הקרתגים והאטרוסקים, הובלו אל עריהם ונסקלו למוות באבנים. אלו שאניותיהם שרדו את הקרב נטשו את קורסיקה ועברו עם משפחותיהם ורכושם אל רגיון (היום רג'ו די קלבריה בדרום איטליה, מול מסינה).
הנחת (סדרת סרטים)

הנחת (2006)

הסרט הראשון מביא את סיפורו של ג'ון טריטון (ג'ון סינה), לוחם מארינס לשעבר הפורש משירותו הצבאי וחוזר הביתה לאשתו. לאחר מכן, קבוצת שודדים חוטפים את אשתו ומתכננים תוכנית בריחה.
הסרט הראשון בוים על ידי ג'ון בוניטו, ויצא בתאריך ה-13 באוקטובר בשנת 2006.

הנחת 2: קרב הישרדות (2009)

הסרט השני מביא את סיפורו של ג'ו לינווד (טד דיביאסי), לוחם מארינס לשעבר שיוצא לחופה עם אשתו באי קסום ואווירת גן עדן. השקט מתפוצץ לאחר שקבוצת טרוריסטים חוטפים את אשתו ובני ערובה אחרים תמורת כופר.
הסרט השני בוים על ידי רואל ריין, ויצא בתאריך ה-29 בדצמבר בשנת 2009.

הנחת 3: בעורף החזית (2013)

הסרט השלישי מביא את סיפורו של ג'ק קרטר (מייק מיזנין) לוחם מארינס לשעבר מעוטר, שחוזר לביתו ולאחותו, עד שמתגלה שהיא נחטפת על ידי שכירי חרב הוא משתמש בכל כישוריו הצבאיים ומנסה להצילה.
הסרט השלישי בוים על ידי סקוט וויפר, ויצא בתאריך ה-5 במרץ בשנת 2013.

הנחת 4: מטרה נעה (2015)

הסרט הרביעי מביא את סיפורו של ג'ק קרטר בפעם השנייה, שהפעם עובד בשירות האבטחה ומחויב לשמור ולהגן על בחורה יפהפייה החושפת מידע מפליל על אנשי צבא מושחתים.
הסרט הרביעי בוים על ידי וליאם קופמן, ויצא בתאריך ה-21 באפריל בשנת 2015.

הנחת 5: שדה קרב (2017)

הסרט החמישי מביא את סיפורו של ג'ק קרטר בפעם השלישית, שהפעם עובד כחובש (EMT). הוא מגיב לקריאה של אדם כאשר קבוצת אופנוענים טרוריסטים תוקפים אותו.
הסרט החמישי בוים על ידי ג'יימס נון, ויצא בתאריך ה-25 באפריל בשנת 2017.

הנחת 6: קרוב ביותר (2018)

הסרט השישי מביא את סיפורו של ג'ק קרטר בפעם הרביעית, הוא מתאחד יחד עם נחת נוסף לשעבר כדי להציל ילדה חטופה מארגון פשע.
הסרט השישי בוים על ידי ג'יימס נון, ויצא בתאריך ה-13 בנובמבר בשנת 2018. פרק זה הוא האחרון בסדרת הסרטים של הנחת.
המרכז למטרות מיוחדות של שירות הביטחון הפדרלי

היסטוריה

המרכז הוקם ב-8 באוקטובר 1998, ביוזמת מנהל שירות הביטחון הפדרלי דאז ולדימיר פוטין תוך מיזוג ושילוב כל גופי הכוחות המיוחדים של סוכנויות הביטחון לכדי גוף אחד.
ההחלטה להקים את המרכז נולדה בשל האיום המתגבר של התפשטות הטרור והקיצוניות. יצירת המרכז מאפשרת לשירות הביטחון לאגד תחת קורת גג אחת את היחידות המיוחדות של סוכנויות הביטחון ולהתנהל טוב יותר בניהול מבצעים מיוחדים ותיאום פעולות צבאיות לצורך מלחמה בטרור ומתן תמיכה מבצעית בעת פעילות נגד הפשע המאורגן.

פעילויות

בכל שנות קיומו של המרכז, אנשיו החרימו כמות משמעותית של כלי נשק, תחמושת, חומרי נפץ, שיחררו מאות בני ערובה, נטרלו מחבלים פעילים של קבוצות חמושות, לרבות מחבלים ידועים לשמצה כמו סלמן ראדוייב, ארבי בראייב, אסלן מסחאדוב, ראפאני חלילוב, אנזור אסטמירוב, אנשי ארגון הטרור אל-קאעידה בצפון הקווקז כמו אבו עומר, אבו חאפז, סייף אסלאם, שאמיל בסאייב, דוקה אומארוב ואחרים.
במהלך השנים, הוענקו לאנשי המרכז יותר מאלפיים פרסי מדינה ויותר מעשרים חיילים זכו בתואר הכבוד גיבור הפדרציה הרוסית (עשרה מהם — לאחר מותם).
ביל ווית'רס

ביוגרפיה

ווית'רס הוא הצעיר מבין שישה ילדים בעיירה קטנה במערב וירג'יניה. הוא נולד עם גמגום ולטענתו לקח לו זמן רב להשתלב. כאשר היה בן שלוש עשרה, נפטר אביו. ווית'רס התגייס לצי ארצות הברית בגיל 18 ושירת במשך תשע שנים, במהלכן התגבר על הגמגום שלו והחל להתעניין בכתיבה. השתחרר מחיל הים בשנת 1965. ב-1967, עבר ללוס אנג'לס והחל להתעניין בקריירה מוזיקלית. ווית'רס עבד כמכונאי עבור חברות שונות, כולל דאגלס איירקראפט קומפני והחל להקליט ולהופיע במועדני לילה. בתחילה, סירב להתפטר מעבודתו המקורית, כי לא היה בטוח שיוכל להתפרנס רק ממוזיקה.

קריירה מוזיקלית

בתחילת שנות ה-70, חתם על חוזה הקלטה ראשון ולאחר מכן הוציא את אלבומו הראשון, שבו נכללו הלהיטים הידועים "Ain't No Sunshine" ו-"Grandma's Hands". האלבום זכה להצלחה רבה. בחודשים שלאחר מכן מכר למעלה ממיליון עותקים וזיכה את ווית'רס בפרס גראמי ראשון.
בהפסקותיו מסבבי ההופעות, הספיק ווית'רס להקליט את אלבומו השני "Still Bill", שגם הוא נחל הצלחה רבה. לאחר מכן, ווית'רס לא יכל להקליט, בגלל סכסוך משפטי עם אולפן ההקלטות. בשנים אלו שיתף פעולה עם המוזיקאים אטה ג'יימס, בי בי קינג וג'יימס בראון.
לאחר שעזב את אולפן ההקלטות הראשון, חתם ווית'רס בשנת 1975 על חוזה הקלטות עם האולפן קולומביה רקורדס. בשנים שלאחר מכן הוציא ארבעה אלבומים וקיבל פרס גראמי בשנת 1982. בשנת 1985 הוציא ווית'רס את אלבום האולפן האחרון שלו, לאחר שנים של סכסוכים ומריבות עם "קולומביה רקורדס". אחרי פרישתו מהקלטות, העביר ביקורת על "קולומביה רקורדס", שלפיה האולפנים לחצו עליו והשפיעו על אופי שיריו ואלבומיו, כך שימכרו יותר. הוא טען כי למרות שהוא ממשיך להופיע, הוא לא מתחרט על הפסקת ההקלטות, למרות שלטענתו הן אלו שהפסיקו את גמגומו. בשנים שלאחר מכן עבד בעיקר על עיבודים מחודשים לשיריו. חלק מעיבודים אלו זכו להצלחה.
נפת דושתי

תרבות

בנפה 80 בתי ספר ממלכתיים. 47 ספריות 4 תאטראות ו-4 מוזיאונים, ביניהם בית המוזיאון של וז'ה פשבלה.
אדפו

היסטוריה

בעת העתיקה נודעה בשם בח'דת. שם נוסף שבה הייתה ידועה הוא דג'בה (Djeba). היא הייתה הבירה של הנום השני במצרים העליונה.
בתקופה התלמיית-רומית הייתה ידועה בשם "אפולונופוליס מגנה" (Apollonopolis Magna) שניתן לה על שמו של שילוב האלים הורוס-אפולו.
בעת העתיקה הייתה מרכז מסחרי גדול ומקום לגידול תבואה מיקומה הגאוגרפי הפך אותה לחשובה, היא שימשה כנקודת מוצא לשיירות לכיוון נוביה ולמשלחות שיצאו למכרות הזהב במקום היה גם תחנה לצבא ששמר על חלקה הדרומי של מצרים.

הרובע היהודי

חפירות בתל אדפו העלו ממצאים של התיישבות יהודים בעיר. קיומו של יישוב יהודי במקום היה ידוע גם לפני החפירות מתוך חרסים יהודים שנרכשו על ידי חוקרים שביקרו באתר. החרסים היו כתובים בארמית ויוונית. החרסים העידו על התיישבות יהודית במקום במאה ה-1 וה-2 לספירה. בשני חרסים הוזכר שם הרובע היהודי, "דלתה". על פי שני פפירוסים יהודים מהמאה ה-3 לפנה"ס, השם העתיק של המקום נקרא "טבה".
בין השנים 1938-1937 התקיימו בתל אדפו חפירות ארכאולוגיות של אוניברסיטת ורשה ושל המכון הצרפתי לארכאולוגיה מזרחית שישב בקהיר. החפירות גילו רובע שנבנה בתקופה התלמיית ובתקופה הרומית היה מיושב על ידי יהודים. הבתים היו בעלי 2-3 קומות עם חדרים מקומרים, ללא מסדרונות ביניהם וללא חלונות כלפי חוץ. בתוך החדרים נמצאו כדים בגדלים שונים לאחסון יין ושמן, קערות נרות, כלי מטבח ועוד. הממצא החשוב היה מספר רב של חרסים כתובים ביוונית, שחשיבותם רבה לחקר תולדות היהודים במצרים בתקופה העתיקה. ממצא חרסים זה העלה באותה עת את מספר החרסים שהיו ידועים על יהודים מ-25 ל-235 ואפשר ליצור מחקר מעמיק בנושא.
בחרסים מוזכרים מיסים שונים: "מס גולגולת" שהוטל בתקופה הרומית על כל יושבי מצרים מלבד אזרחי הערים היווניות והיה בגובה 16 דרכמות לשנה, ומס נוסף שנקרא "מס היהודים" שהוטל על הגברים הנשים וילדים מגיל 3.
על גביית מס היהודים מונו גובים מיוחדים. הממצאים כללו גם שמות של גובים, אחד השמות שנמצאו היה אִיסכילוס בן-יוסף, שם גובה יהודי שאולי נמנה עם הקהילה היהודית באדפו, ששימש כגובה המס. הגבייה נעשתה ישירות על ידי הממשלה בלי תווך הקהילה. על פי שמות המיסים השונים שהוטלו על היהודים, אפשר להעריך את משלח ידם. היו שעסקו בקרקעות, הובלה, גידול בהמות ומסחר.
בחרסים נמצא שהיהודים השתמשו בערבוביה בשמות יהודים, כגון שמעון יהודה יעקב שרה ועוד, וכן בשמות יוונים רומיים ומצרים.
אליזבת' ביי

גאוגרפיה

אליזבת' ביי הוא מהפרוורים הקטנים של סידני, וגובל מצידו המזרחי במפרצון אליזבת' ביי, מצדו הדרומי בראשקטרס ביי, מצדו המערבי והצפוני בפוטס פוינט. הפרוור כולל מספר רחובות בלבד, ופחות מ-5,000 תושבים הדרים במקום. בצידו הדרום מערבי נמצא קינגז קרוס, אתר בילויים המשותף לו ולפוטס פוינט, ונחשב כגורם משיכה תיירותי. הפרוור ממוקם כ-3 ק"מ ממרכז העסקים הראשי של סידני.

היסטוריה

אליזבת' ביי קרוי על שם אשת המושל לכלן מקוורי, אליזבת'. השם ניתן למפרצון קטן של מפרץ ג'קסון, ולנחלה המשקיפה עליו. טרם ההתיישבות האירופאית, שמו האבוריג'יני של הפרוור היה ירארנדבי. בשנת 1828 הקים אלכסנדר מקלי את אחוזתו במקום, על שטח של 54 אקרים שניתן לו מידי המושל. בית אחוזתו נקרא "בית אליזבת' ביי", בית בסגנון ריג'נסי שעוצב ונבנה על ידי הארכיטקט ג'ון ורג' ב-1837. בית זה נותר על כנו עד היום, ומסומן לשימור כנכס מדינת ניו סאות' ויילס.

תרבות

אליזבת' ביי כולל מספר בתים עתיקים ששופצו ונרשמו כנכסים לשימור, רובם נבנו במהלך המאה ה-19. אחד מהבתים המאוחרים יותר הוא בית בומרנג, שנבנה ב-1926 בעבור מפיק מוזיקה עשיר, בסגנון מיסיון ספרדי שהיה פופולרי בארצות הברית. בשנת 2005 נמכר הבית בעבור 20.7 מיליון דולר אוסטרלי. בית זה כיכב במספר סרטים הוליוודיים, הידוע מביניהם הוא משימה בלתי אפשרית 2.
אזור קינגז קרוס הסמוך לצדו המערבי של הפרוור כולל מגוון של מועדוני לילה, מועדוני חשפנות, פאבים ומסעדות הפתוחות לאורך השעות הקטנות של הלילה. אזור זה הוא מאזורי הבילוי הבולטים של סידני, לצד דרלינגהרסט וניוטאון. תחנות הרכבת הקרובות ביותר לפרוור הן תחנת הרכבת קינגז קרוס ותחנת הרכבת אדג'קליף.
GPS Block IIIA

רקע

מערכת הלוויינים האמריקאית GPS, הגיעה לבשלות מבצעית ביולי 1995, לאחר שהשלימה את כל היעדים הראשוניים שלה. אולם התקדמות טכנולוגית ושינויים ודרישות חדשות הובילו למאמץ שיפור מערכת הלוויינים. בשנת 1998 הכריז סגן הנשיא על המאמץ באופן רשמי. בשנת 2000 אישר הקונגרס את המאמץ והוא קיבל את הכינוי GPS III.
הפרויקט כולל תחנות קרקעיות ולוויינים חדשים. בנוסף הוא כולל אותות חדשים, הן לשימוש אזרחי והן לצבאי ומטרתו לשפר את הדיוק והזמינות עבור כל המשתמשים.
חברת לוקהיד מרטין קיבלה את החוזה לביצוע GPS III במאי 2008.
אמנון בירמן

אמנון בירמן (נולד ב-1948) הוא מחבר תשבצי היגיון ישראלי.

קורות חייו

אמנון בירמן למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, הוסמך כעורך דין, ועסק כ-15 שנה במקצוע זה, כיועץ משפטי של משרד התחבורה.
עם פרישתו מעריכת דין החל לפרסם רשימות בטור אישי במקומון הירושלמי "כל העיר". מבחר מרשימות אלה קובץ בספרו "אחד מאוזן". כן החל לפרסם תשבצי היגיון. תשבציו מתפרסמים במקומוני "רשת שוקן" ("העיר", "כל העיר", "כלבו") ובשבועון "לאשה". ניסיון של מערכת "העיר" להפסיק את פרסום התשבץ בתחילת 2005 נתקל בתגובות נזעמות של הקוראים, ולאחר הפסקה של שבועות מעטים חודש פרסום התשבץ. בירמן פרסם במסגרת "העיר" למעלה מאלף תשבצי היגיון, וב-2007 הועבר התשבץ למוסף "עכבר העיר". ב-2004 החל לפרסם תשבצי היגיון גם ב"מעריב" עד שנת 2014. בנוסף, בירמן נוהג לשלוח בדואר תשבץ שבועי למנויים. לקטים של תשבצים אלה יצאו לאור בחוברות אחדות.
בשנת 2007 יצא לאור בהוצאת ידיעות אחרונות ספרו "תשבצי היגיון", ובו 80 תשבצי היגיון ופתרונותיהם.
בירמן נשוי לצביה, עובדת סוציאלית, ואב לארבעה. מתגורר בירושלים. בתו, דניאלה, נפצעה קשה בפיגוע התאבדות במדרחוב בן יהודה בירושלים ב-1997.
מנהרת בסיס הגוטהארד

רקע

מעבר סנקט גוטהארד (מעבר סן גוטארדו) הוא אחד המעברים העיקריים בהרי האלפים באמצעותם ניתן לחצות את רכס ההרים מצפון לדרום.
במהלך השנים גברה התנועה במעבר זה, המקשר בין איטליה לבין גרמניה וצרפת, מה שהביא לפקקי תנועה רבים בכבישי המעבר ובמנהרות הקיימות (בהן מנהרת סן גוטהארד). תנועת המשאיות הרבה הביאה לזיהומי רעש ואוויר. המנהרות שנחצבו קודם לחציבת מנהרת בסיס הגוטהארד, בשל תלילותן ועיקוליהן, אפשרו רק לרכבות שמשקלן 1,400 טונות לנוע במסילות המעבר (או 1,700 טונות, אם נעשה שימוש בשני קטרים מושכים ובקטר הדוחף את הרכבת), במסגרתו עלו הרכבות במנהרות משופעות וספירליות לגובה של 1,100 מטרים מעל פני הים. 
מנהרת בסיס הגוטהארד תוכננה על מנת לאפשר לרכבות שמשקלן עד 4,000 טונות לנוע במנהרה. מטרת כריית המנהרה, כפי שבאה לידי ביטוי ב"חוק מעבר התנועה" שנחקק בשווייץ באוקטובר 1999, להעביר את תנועת המשאיות החוצה את המדינה באמצעות מנהרות רכבת עליהן יועמסו המשאיות. המנהרה מאפשרת לרכבות אלה לנוע במהירות של 250 קמ"ש, ואף הסתיימה בהצלחה בדיקת תנועה ב 275 קמ"ש.

תיאור המנהרה

אורכה של המנהרה המערבית 56.978 ק"מ ואורכה של המנהרה המזרחית 57.091 ק"מ. אורכם הכולל של המנהרות והפירים - 151.84 ק"מ. קוטר כל אחת ממנהרות הרכבת נע בין 8.8 ל-9.5 מטרים. אחת ל-325 מטרים מקשרת מנהרת שירות את שתי מנהרות הרכבת המקבילות. 
במנהרה עוברים מדי יום כ 9,600 נוסעים, ומתוכננות לנוע בה מדי יום כ-300 רכבות, רובן רכבות משא.
טימותי ריי

ביוגרפיה

ריי סיים ב-1985 לימודי תואר ראשון בארגונומיה מאקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית. עבר קורס טיס בבסיס ויליאמס שבאריזונה, וקורס הכשרת אנשי צוות אוויר למפציצי B-52 סטרטופורטרס. 
שירת כטייס B-52 בכנף המפציצים השנייה בבסיס בארקסדייל שבלואיזיאנה ומילא תפקיד מטה בפיקוד האוויר האסטרטגי. לאחר מכן שירת בטייסת המפציצים ה-11 ובשנים 2001–2003 פיקד על טייסת המפציצים 96, טייסת B-52. שירת כראש ענף אימונים וכשירות בפיקוד כוחות ארצות הברית בקוריאה. בספטמבר 2005 מונה לסגן מפקד כנף המפציצים החמישית המוצבת בבסיס מינוט בדקוטה הצפונית. ביולי 2006 מונה למפקד כנף המפציצים השביעית המוצבת בטקסס ומפעילה מטוסי B-1 לנסר. ביולי 2008 מונה לסגן קצין אג"ם של פיקוד הקרב של חיל האוויר ובאוגוסט 2009 מונה לקצין אג"ם פיקוד המהלומה הגלובלית של חיל האוויר. באוגוסט 2011 מונה למפקד מרכז האימונים האוויריים של כוחות נאט"ו באפגניסטן ולמפקד כוח המשלוח האווירי 438 בקאבול. 
בספטמבר 2012 מונה לראש ענף תכנון מבצעי, מדיניות ואסטרטגיה וסגן לענייני מבצעים של ראש מטה חיל האוויר. בפברואר 2014 מונה לראש ענף תוכניות כוח גלובליות בלשכת העוזר לענייני רכש של מזכיר חיל האוויר של ארצות הברית
ביולי 2015 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד חיל האוויר השלישי של ארצות הברית, בבסיס רמשטיין בגרמניה. בנובמבר 2016 מונה לסגן מפקד פיקוד אירופה של ארצות הברית. באוגוסט 2018 הועלה לדרגת גנרל ומונה למפקד פיקוד המהלומה הגלובלית.
במהלך שירותו צבר מעל 4,000 שעות טיסה על מטוסי T-38 טאלון, T-37 טוויט, B-52 סטרטופורטרס, B-1 לנסר, C-21, ‏C-27A ספרטן, ו-C-208.
ריי בעל תואר שני במדעי התעופה וניהול מאוניברסיטת אמברי-רידל בפלורידה, בעל תואר שני בלימודי אסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצי, בוגר המכללה לפיקוד ומטה של חיל האוויר, בעל תואר שני בלימודי אסטרטגיה ממכללת המלחמה של חיל האוויר ובוגר תוכנית העמיתים של אוניברסיטת הרווארד.
ג'יי קראודר

נעורים וקריירת מכללות

קראודר נולד וגדל בווילה ריקה שבג'ורג'יה, אחד משמונה ילדים של הלן תומפסון וקורי קראודר. אביו היה כדורסלן ששיחק ב-NBA ובקבוצות שונות באירופה בהן הפועל חולון מישראל. בתיכון הצטיין קראודר בכדורסל ובפוטבול. הוא שיחק כדורסל במשך שנה בקולג' הקהילתי דרום ג'ורג'יה טק, ולאחר מכן עבר לשחק בהווארד קולג', קולג' קהילתי בטקסס. הוא הוביל את הקבוצה לזכייה באליפות ה-NJCAA, התאחדות הקולג'ים הקהילתיים בארצות הברית ונבחר לשחקן השנה ב-NJCAA. ב-2010 עבר לשחק באוניברסיטת מרקט, בעונתו הראשונה השיג ממוצע של 11.8 נקודות ו-6.8 ריבאונדים בממוצע למשחק וסייע לקבוצה להגיע עד שלב שמינית הגמר בטורניר אליפות המכללות בכדורסל. בעונתו השנייה קלע בממוצע 17.5 נקודות ולקח 8.4 ריבאונדים בממוצע למשחק. מרקט הגיעה שוב עד שלב שמינית הגמר בטורניר אליפות המכללות. קרואדר נבחר בתום העונה לשחקן השנה בליגת הביג איסט ולחמישייה השנייה ב-NCAA.

דאלאס מאבריקס

בדראפט ה-NBA של 2012 נבחר קרואדר בסיבוב השני, במקום ה-34 בסך הכל, על ידי קליבלנד קאבלירס. בליל הדראפט הועבר בטרייד לדאלאס מאבריקס. בעונתו הראשונה ב-NBA שותף ב-78 משחקים מהם פתח ב-16, הוא שיחק במשך 17.3 דקות בממוצע למשחק ורשם ממוצע של 5 נקודות ו-2.4 ריבאונדים. בעונתו השנייה השיג ממוצעים דומים. בונת 2014/2015 ירד משך זמן המשחק שלו בדאלאס ל-10.6 דקות בממוצע בלבד.

בוסטון סלטיקס

בדצמבר 2014 הועבר קראודר בטרייד לבוסטון סלטיקס יחד עם ג'מיר נלסון, ברנדן רייט, בחירת סיבוב ראשון ובחירת סיבוב שני בדראפט בתמורה לראז'ון רונדו ודווייט פאוול. בסלטיקס תפס חלק משמעותי יותר ברוטציה, הוא רשם 24.2 דקות ו-9.5 נקודות בממוצע למשחק ביתר משחקי העונה הסדירה. בפלייאוף השיג ממוצע של 10.8 נקודות ו-5 ריבאונדים במהלך הסדרה מול קליבלנד קאבלירס בה הפסידה בוסטון 4-0. בעונת 2015/2016 הפך לשחקן חמישייה קבוע בקבוצה.

קליבלנד קאבלירס

ב-23 באוגוסט 2017 עבר בטרייד ביחד עם אייזיאה תומאס ואנטה ז'יז'יץ' לקליבלנד קאבלירס, בתמורה לקיירי אירווינג. בפלייאוף 2018 הגיע עם קליבלנד למעמד גמר ה-NBA, אך קבוצתו הפסידה לגולדן סטייט ווריורס בתוצאה 0–4.

יוטה ג'אז

בפברואר 2018 הועבר ליוטה ג'אז, כחלק מטרייד משולש בו הייתה מעורבת גם סקרמנטו קינגס.

ממפיס גריזליס

ב-6 ביולי 2019 הועבר לממפיס גריזליס, יחד עם קייל קורבר, גרייסון אלן ודריוס בייזלי, בתמורה למייק קונלי.

סטטיסטיקות הקריירה

הנתונים מעודכנים לסוף עונת 2018/2019.‏
באר יעקב (בריסטול)

באר יעקב (באנגלית: Jacob's Well) הוא מבנה ברובע קליפטון (Clifton) שבבריסטול, אנגליה, המתוארך לימי הביניים המוקדמים, יש המשערים כי במהלכם שימש המבנה כמקווה יהודי.
בעיר בריסטול התקיימה קהילה יהודית לסירוגין החל מהמאה ה-12 לערך. מבנה האבן בנוי סביב מעיינות חמים טבעיים, ועל אחד ממשקופי המבנה קיימת חריטה שיש המפרשים אותה כמילה "זחלים" בעברית (דהיינו: "זוחלים", מונח הלכתי בהקשר לדיני מקוואות). עובדות אלה הובילו לתאוריה לפיה המקום שימש כמקווה בתקופה הקדומה. עם זאת, יש המפרשים בצורה אחרת את הכיתוב על המשקוף, ואף טוענים כי המבנה עמוק מדי על מנת לשמש כמקווה. על פי תאוריה נוספת, המבנה שימש לטהרת המת לקראת קבורתו, ככל הנראה בבית הקברות היהודי שבגבעת ברנדון (Brandon Hill) הסמוכה. 
בשנת 1142 הפכו המעיינות לרכושו של המנזר על שם אוגוסטינוס הקדוש (שהפך מאוחר יותר לקתדרלת בריסטול), ובמהלך המאה ה-18 והמאה ה-19 שופץ המבנה ונבנה מחדש. המבנה התגלה מחדש בשנת 1987, והוא מוגדר כיום כמונומנט רשום של הממלכה המאוחדת.
סניקרס (חטיף)

סניקרס (באנגלית: Snickers) הוא מותג של חטיפי שוקולד שמיוצר על ידי חברת מארס (Mars) מאז שנת 1930. החטיף עשוי מנוגט, מעליו קרמל, הוא בציפוי שוקולד חלב ובפנים יש גם בוטנים. מכירות החטיף מסתכמות בכ-2 מיליארד דולר בשנה בכל העולם.

היסטוריה

בשנת 1930 השיקה חברת מארס את חטיף ה"סניקרס", שנקרא על שם הסוס החביב על משפחת מארס, בעלת החברה. החטיף עשוי מנוגט, בוטנים וקרמל עם ציפוי שוקולד. בבריטניה ובאירלנד החטיף נמכר בשם "מרתון" (Marathon) עד שנת 1990, אז החליטה חברת מארס ליישר קו בבריטניה עם המותג העולמי. לאחרונה השיקה מארס חטיפי אנרגיה תחת המותג "סניקרס מרתון". ישנם כמה סוגים נוספים של חטיפי סניקרס, מלבד החטיף הסטנדרטי, כדוגמת מיני סניקרס, סניקרס מריר (dark), שוקולד לבן וסניקרס הנמכר כחטיף גלידה.

מנות הכוללות סניקרס

בראשית שנות ה-2000 הפכו מנות חטיפי שוקולד מטוגנים בשמן עמוק (לרבות סניקרס ומארס, ממתק אחר של חברת מארס) למאכל פופולרי בארצות הברית, אם כי כבר ב-1995 המאכל התפרסם כחלק מתפריטה של חנות פיש אנד צ'יפס בסקוטלנד והיה ללהיט בחנויות פיש אנד צ'יפס בסקוטלנד ובאנגליה.
בסניקרס נעשה שימוש גם במנות אחרות. כך למשל השף האנגלי אנתוני וורל תומפסון (Antony Worrall Thompson) יצר את המנה "סניקרס פאי", שמורכבת בין היתר מחמישה חטיפי סניקרס, ומכילה "מעל 1,250 קילו-קלוריות שמקורן בסוכר ובשומן בלבד" (יותר ממחצית מכמות הקלוריות היומית המומלצת לצריכה לאדם מבוגר ממוצע). רשת המסעדות "צ'יזקייק פקטורי" מציעה מנה בשם "סניקרס באר צ'אנקס אנד צ'יזקייק" (מילולית: חטיפי סניקרס ועוגת גבינה), שמורכבת מעוגת גבינה שבתוכה נאפים חטיפי סניקרס שלמים. המנה מלווה בציפוי בוטנים ומקושטת ברוטב שוקולד מסביב.
צבי סוף הסוואנה

מאפיינים

צבעו אדמדם עם צבע בהיר יותר מאחור וצבע לבן בבטנו. לזכרים קרניים עקומות שמצביעות קדימה והם עשויים לשקול עד 55 ק"ג. הזכרים מגיעים לגובה של 75 עד 89 ס"מ והנקבות לגובה של 69 עד 76 ס"מ. לזכרי צבי סוף הסוואנה שריקות מיוחדות ולנקבות קול דמוי קרקור צפרדע.
הם חיים לבד או בקבוצות קטנות מורכבות ממספר פרטים. צבי סוף הסוואנה פעיל במהלך היום, אך נסוג לאזורים קרים יותר כשטמפרטורת היום מגיעה לשיאה.