גנט

ראשית ההתיישבות

על פי עדויות ארכאולוגיות ישבו בני אדם באזור מפגש הנהרות סכלדה ולַיֶיה מאז תקופת האבן. רוב ההיסטוריונים מסכימים כי מקור השם "גנט" במילה הקלטית גָנְדָה שפירושה מפגש נהרות. אין עדויות כתובות על המקום מהתקופה הרומית, אך מחקר ארכאולוגי מראה כי האזור היה מיושב גם אז.
פלישת הפרנקים לאזור בסוף המאה הרביעית הביאה להשלטת ההולנדית העתיקה באזור, שדחקה את רגליהן של הלטינית והקלטית.

ימי הביניים

באמצע המאה השביעית החלה העיר להתפתח סביב שני מנזרים גדולים שהקים אמנדוס הקדוש, האחד מוקדש לפטרוס והשני לבּאווֹ הקדוש. סביב המנזרים התפתחה תשתית כפרית ועירונית שנועדה תחילה לספק שירותים למנזרים. בסביבות שנת 800 מינה לואי החסיד, בנו של קרל הגדול, את איינהארד, הביוגרף של קרל הגדול, להיות אבי המנזרים. בשנים 851 ו-879 הותקפה העיר ונבזזה בידי הוויקינגים.
במאה האחת-עשרה שגשגה העיר מבחינה כלכלית ותרבותית, ועד המאה ה-13 נשארה העיר הגדולה ביותר באירופה, אחרי פריז. בין חומות העיר חיו כ-65,000 תושבים. בין הנהרות היו שטחים רבים של אדמת ביצה, המהווים אזור אידיאלי לגידול בקר, בעיקר כבשים, בזכות העשבים הצומחים בהם. כתוצאה מכך, הייתה גנט בימי הביניים המרכז החשוב ביותר לייצור אריגים וצמר. ככל שהתפתחה תעשיית הצמר והטקסטיל התעורר הצורך לייבא צמר, בעיקר מאנגליה, דרך נמל ברוז'. קשרי המסחר ההדוקים היו אחת הסיבות העיקריות ליחסים הטובים בין פלנדריה ואנגליה; יחסים אלה סבלו מכה קשה בזמן מלחמת מאה השנה, וערים אחרות (בראשן אנטוורפן ואמסטרדם) החלו לתפוס את מקומן של גנט וברוז'.
בשנת 1500 ילדה חואנה המשוגעת את קרל החמישי, שהפך לקיסר האימפריה הרומית הקדושה ומלך ספרד. אף כי היה יליד גנט, הוא העניש את העיר בחומרה לאחר שהתמרדה נגדו, והכריח את ראשי המורדים לצעוד מולו יחפים, כאשר טבעת חנק תלויה בצווארם. כיום המילה Stroppendrager ("עונד טבעת חנק") היא כינוי לבן העיר גנט.

העת החדשה

למלחמות הדת שבאו בעקבות הרפורמציה הייתה השפעה דרמטית על גנט ועל פלנדריה כולה; העיר נשלטה תחילה בידי הקלוויניסטים, אך לבסוף חזרה לשלטון ספרד, שכפתה עליה קתוליות.
תעשיית הטקסטיל חזרה לתפוס מקום חשוב בכלכלת העיר במאה התשע-עשרה, והמהפכה התעשייתית נתנה בה את אותותיה לאחר שהוברחו אליה התוכניות הראשונות למכונות טווייה מבריטניה. גנט הייתה מקום הולדתם של האיגודים המקצועיים הראשונים בבלגיה, ויש לה מסורת ארוכה של תנועות שמאל.
הסכם גנט, אשר סיים באופן פורמלי את מלחמת 1812 בין בריטניה לארצות הברית, נחתם בעיר ב-1814. לאחר קרב ווטרלו הייתה גנט, עם שאר פלנדריה, חלק מהממלכה המאוחדת של ארצות השפלה במשך 15 שנה, עד המהפכה הבלגית של 1830. במשך תקופה זו זכתה גנט לאוניברסיטה חדשה (1817) ולתעלה המחברת אותה לים.
כלכלת העיר מתבססת על הנמל, שהוא השלישי בגודלו בבלגיה, על האוניברסיטה ועל התיירות, התופסת מקום חשוב יותר ויותר בכלכלת העיר. סביב הנמל פועלות כמה חברות גדולות, ביניהן וולוו והונדה.
גנט הייתה העיר הראשונה שהכריזה באופן רשמי על יום שבועי ללא בשר בשנת 2009.

תיירות

תחום התיירות מתחיל להתפתח בגנט, אם כי רוב התיירים עדיין מדלגים על העיר ומעדיפים את בריסל, ברוז' ואנטוורפן. העיר העתיקה של גנט מפורסמת ביופיה, ומרכז העיר הוא האזור-ללא-מכוניות הגדול בבלגיה. כמו ברוב הערים הבלגיות, גם בגנט יש מגוון רחב של מסעדות, ברים ובתי קפה, ואזור פּאטֶרְסְהוֹל הוא מוקד למסעדות וחיי לילה.
בעיר נותרו עדיין מבנים רבים מימי הביניים, ומבנים רבים אחרים, מתקופות שונות, שוחזרו או שוקמו. המבנים המפורסמים ביותר הם קתדרלת באווֹ הקדוש, כנסייה גותית עם תוספות רבות מתקופת הבארוק, ובה מוצג לראווה הציור הערצת השה הקדוש מאת האחים ואן אייק, ציור הנחשב לאחת מיצירות המופת בהיסטוריה של האמנות. בעיר שלושה בגינאז'ים (מתחמים שבהם חיו הנשים הבגיניות), והחראפנסטֵן, טירה גדולה מימי הביניים, הבנויה אבן. מחוץ למרכז העתיק אפשר למצוא דוגמאות רבות לבניינים בסגנון אר נובו וארכיטקטורה מודרנית משובחת.
במוזיאון לאומנויות יש ציורים של הירונימוס בוש, ז'אן פוקה וציירים פלמיים רבים; במוזיאון לאמנות מודרנית (הנקרא בראשי התיבות שלו בהולנדית, SMAK, כלומר "מכה" או "חבטה") מוצגות עבודות מאת יוזף בויס ואחרים.