google/wiki40b huggingface dataset:
PETN

PETN (פנטאריטריטול טטרניטרט או פנתריט, C(CH₂ONO₂)₄) הוא אחד מחומרי הנפץ החזקים ביותר הידועים לאדם. מהירות הפיצוץ של PETN בדחיסות 1.7 גרם לסמ"ק היא כ-8,400 מטר לשנייה. החומר יוצר לראשונה על ידי הכימאים הגרמנים טולנס וויגנד. נרשם עליו פטנט של ממשלת גרמניה ב-1912, והוא היה בשימוש במלחמת העולם הראשונה.
ה-PETN רגיש יותר לחום וחיכוך מאשר TNT או טטריל, ואינו משמש לעולם כמאיץ בפני עצמו. משתמשים ב-PETN כחלק מהתערובת ההודפת (אבק שרפה) בקליעים קטני קליבר, מרעומים למוקשים, ליבות לפתיל רועם ורכיב מרכזי בחומר הנפץ הפלסטי סמטקס.
מטול ה"בזוקה" M9A1 האמריקאי בקוטר 60 מ"מ חומש בראש קרבי בן 227 גרם של פנטוליט (תערובת PETN ו-TNT), ויכל לחדור 127 מ"מ של פלדה. PETN הוא גם תרופה מרחיבת כלי דם לטיפול במחלות לב.

ייצור

PETN מיוצר בתגובת ניטרציה של פנטאריטריטול באמצעות תערובת מרוכזת של חומצה חנקתית וגפרתית. שיטת ICI המועדפת משתמשת בחומצה חנקתית טהורה בלבד, למניעת יצירת תוצרי לוואי גפרתיים בלתי יציבים ומסוכנים:
C(CH₂OH)₄ + 4HNO₃ → C(CH₂ONO₂)₄ + 4H₂O

שימוש בטרור

ב-22 בדצמבר 2001 הטרוריסט ריצ'רד ריד ניסה לפוצץ את טיסת אמריקן איירליינס 63 באמצעות מטען PETN שהסתיר בסוליות נעליו.
ב25- בדצמבר 2009 הטרוריסט עומר פארוק עבדול מוטלב תכנן לפוצץ את טיסת נורתווסט איירליינס 253 באמצעות מטען PETN שהוסתר בכיס מיוחד בתוך תחתוניו.
בשני המקרים, הסתיימו ניסיונות הפיצוץ בהצתה בלבד.
ב-19 באוקטובר 2010, ניסה ארגון הטרור אל-קאעידה לשלוח חבילות נפץ מתימן לבתי כנסת בשיקגו. החבילות התגלו באמצעות מידע מודיעיני סעודי במבצע שכלל את סוכנויות המודיעין של ארצות הברית ובריטניה.
קלאודיו סאלה

קריירה

סאלה ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון הכדורגל מונזה, שבו שיחק גם בקבוצת הנוער. לאחר מכן, עבר למועדוני כדורגל כמו נאפולי, טורינו וגנואה. יש לו בסך הכל מאזן של 323 משחקים ו-27 שערים בסרייה א'. עם טורינו, הוא זכה באליפות בעונת 1975/76 ובגביע האיטלקי בעונת 1970-71.
סאלה שיחק עבור המדים הלאומיים של נבחרת איטליה 18 פעמים, והיה חלק מהסגל שלה למונדיאל 1978, שבו היא סיימה במקום הרביעי.

סגנון המשחק

סאלה תופקד בדרך כלל בעמדת הקיצוני, אך לעיתים שיחק בעמדת הקשר ההתקפי או אפילו כחלוץ מרכזי. סאלה נודע כאחד הקיצונים הטובים ביותר של איטליה, הוא היה מהיר ובעל יכולת יצירתית גבוהה. הוא נודע גם כמבשל שערים מחונן עם יכולת טכנית טובה, בנוסף ליכולות המסירה וההגבהה המדויקות שלו, שאיפשרו לו להיות עושה משחק יעיל. סאלה היה שחקן עם יכולת בעיטה טובה בשתי הרגליים, כשהיה יכול לתקוף משני האגפים.
ללכת על דגים

תוכן הספר

הספר מתחיל באירוסי הזוג יושי ושירי ובתחושות המעורבות של זוגות צעירים בציבור הדתי, מידת ההתאמה, מוכנות הזוג לחתונה ולהתחייבות הכרוכה בה.
לאחר שבפגישתם של יושי עם סב הכלה מתגלה שמשפחתו של יושי ושל שירי מגיעים מאותו הכפר מכריז הסבא כי "לא תהיה חתונה" ומסביר לאחר מכן למשפחתו כי סב החתן הוא ממזר ולכן אסור להם להתחתן על פי ההלכה היהודית.
מרגע זה חייהם של שירי ושל יושי נכנסים לסחרור, שירי מזניחה את עבודתה ויושי שוקע בדיכאון ובמחשבות על ההווה, העתיד ועל ההגיון בהלכה בכלל ובהלכות ממזרות בפרט.
בעוד שירי מתלבטת מה לעשות, יוצא יושי למסע לגילוי האמת ובו מתגלה לו כי אכן אם סבו בגדה בבעלה וכתוצאה מכך נולד בנה, סבו של יושי.
לאחר שמגולל יושי את הסיפור בפני רבו, עונה לו הרב כי אין כל בעיה בשידוך, מאחר שסבו נולד כתוצאה מבגידת האם עם משרת גוי ועל פי ההלכה הוא אינו ממזר ובזכות זה יכולים בני הזוג להינשא.
רודנה

היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

יהודי רודנה

היהודים הראשונים שהגיעו לאזור בתחילת המאה ה-19 הגיעו מגליציה, בוקובינה ויישובי הסביבה. עיסוקיהם העיקריים היו ממכר מזון, בישול משקאות חריפים ומסחר זעיר. ולאחר שהתיישבו בעיר החלו לעסוק גם בעסקי המכרות וענף תעשיות העץ שהיה מפותח באזור.
בשנות ה-40 של המאה ה-19 נוסדו מוסדות הקהילה היהודית הראשונים, ביניהם מקווה, בית עלמין ותלמוד תורה. עד שנת 1879 הייתה הקהילה כפופה לאנטראדאם ((הו') חלק מנסאוד המודרנית) ולרבה הרב אברהם יהושע פריינד ואז החלה להיות עצמאית. לאחר פטירת הרב אברהם יהושע בשנת 1924 נתמנה לרב הקהילות באזור בנו הרב ישראל פריינד ואותו החליף חתנו הרב אשר רובין שטיינמץ.
הרב אשר רובין שטיינמץ הקים בכפר ישיבה בה למדו 50–60 בחורים. במסגרת הישיבה אף הדפיסו מחדש את הספר "כך דרכה של תורה" מאת הרב צבי אלימלך שפירא. הרב האחרון של הקהילה היה בנו של הרב ישראל פריינד, הרב מרדכי יהודה פריינד שנתמנה בשנת 1930 ונשאר בקהילה עד השמדתה והירצחו בשואה.
עוד לפני מלחמת העולם השנייה האנטישמיות בכפר ובאזור כולו גרמו לעזיבת יהודים את הכפר, ובמפקד קהילות הונגריה נכתב כי ישנם בכפר 299 יהודים. בתחילת מאי 1944 גורשו כל יהודי הכפר למחנה ההשמדה אושוויץ שם נרצחו.
חנניה בן חזקיה

ביאור ספר יחזקאל

מסופר עליו כי לאחר שחכמים חשבו לגנוז את ספר יחזקאל ולהוציאו מן התנ"ך מאחר שכמה פסוקים בו נראים על פניו כסותרים את התורה, עלה לעליית לקח עמו שלש מאות חביות שמן למזונו והסתגר במקום, ושם עיין בדברים עד שתירץ את הסתירות.

לדוגמה בתלמוד בבלי (מסכת מנחות דף מה ע"א): 
"וכל נבלה וטרפה מן העוף ומן הבהמה לא יאכלו הכהנים" (יחזקאל מד לא) כהנים הוא דלא יאכלו הא ישראל אכלי?!
 כלומר האם איסור אכילת נבלה וטרפה היא רק לכהנים ולא לישראלים?! חנניה בן חזקיה תירץ זאת באומרו שהיות והכהנים היו אוכלים בשר חטאת העוף, שלא היה שחוט אלא מלוק, דבר שעל פי התורה אינו מכשיר את בשר רגיל לאכילה, ורק לכהנים היה מותר לאכול את בשר חטאת העוף, לכן הם צריכים אזהרה מיוחדת.
והגמרא מסכמת את העניין בלשון זה: "אמר רב יהודה אמר רב זכור אותו האיש לטוב וחנינא בן חזקיה שמו שאלמלא הוא נגנז ספר יחזקאל"

ביקור התנאים בעליה

במשנה במסכת שבת, מסופר על כינוס של חכמים בעליית חנניה בן-חזקיה. בכינוס זה רבו הנמנים עם בית-שמאי מהנמנים עם בית הלל, וכך הוכרעו שמונה עשרה הלכות כדעת בית-שמאי ולא כדעת בית-הלל, כפי שהיה מקובל בדרך כלל. בתוספתא נאמר כי - "אותו היום קשה להם לישראל כיום שנעשה בו העגל". בירושלמי מפורט הרקע לכינוס זה, המבהיר את חומרתו: "תלמידי בית שמאי עמדו להן מלמטה והיו הורגין בתלמידי בית הלל. תני ששה מהן עלו והשאר עמדו עליהן בחרבות וברמחים". מתיאור זה משתמע, שהיתרון המספרי של בית-שמאי בכינוס בעלייה הושג כתוצאה ממניעת כניסתם של תלמידי בית-הלל בצורה מכוונת ואלימה. 
חוקרים מסבירים אירוע קשה זה, על רקע המתח ששרר בין הקנאים (שנמנו כנראה על בית-שמאי), לבין חכמי-ישראל המתונים (שנמנו על בית-הלל) בזמן המרד הגדול, ערב חורבן ירושלים ובית המקדש השני. לדעתם הכינוס בעלייה נועד לצורך גזירה של כמה תקנות לאומיות, שהמשותף להם הוא הרחקת והבדלת היהודים מן הנכרים, כחלק מן המאבק ברומאים. הסבר זה מתבסס על אחת הבריתות המובאות בירושלמי שם, בשם רבי שמעון בן יוחאי המפרטת את י'ח הדברים שנגזרו, כתקנות הקשורות למאכלי-נכרי ועניינים נוספים הקשורים להרחקות מנכרים.

כתיבת מגילת תענית

הגמרא במסכת שבת מייחסת אליו את עריכת מגילת תענית. חיבור המונה את הימים בלוח השנה העברי, בהם אירעו נסים לעם-ישראל, ואין להתענות בהם. לדעת חוקרים עריכת המגילה נבעה אף היא מטעמים קנאים, ונועדה לחזק את הרוח הלאומית בזמן המרד ברומאים, על ידי זיכרון הניצחונות והנסים שאירעו לעם-ישראל .
החלטה רצחנית

החלטה רצחנית (בגרמנית: Mörderische Entscheidung) הוא פרויקט טלוויזיה בבימויו של אוליבר הירשביגל (Hirschbiegel), אשר הופק ושודר בשני ערוצים במקביל בטלוויזיה הגרמנית בשנת 1991. הפרויקט נכתב כעלילה סיפורית מרכזית אחת, המסופרת בשני סרטים המציגים שתי נקודות מבט שונות (האחת תוך ליווי דמות ראשית של אישה, השנייה תוך ליווי דמות של גבר). הצופה יכול היה להחליף בין הערוצים באמצעות השלט במהלך הצפייה, כלומר "לזפזפ" ולבחור בכל רגע את נקודת המבט שבאמצעותה הוא רוצה לקלוט ולחוות את העלילה הראשית.
הפרויקט נכתב על ידי טוני גריזוני (Grisoni), בוים על ידי אוליבר הירשביגל, ומככבים בו השחקנים מייקל ביירן (Byrne) ונינה פרנוצ'ק (Franoszek). שפת הסרטים, שנכתבו והופקו בגרמניה, היא גרמנית.
אורכו של כל סרט בפרויקט הוא 95 דקות, והוא שודר בשני הערוצים המתחרים של הטלוויזיה הגרמנית, ZDF ו-ARD.
מתי מדבר האחרונים

מתי מדבר האחרונים היא פואמה מאת המשורר חיים נחמן ביאליק. נחתמה בתשרי תרנ"ז 1896.
חלקה הראשון הולחן על ידי המלחין יהודה שרת.
לאחר שפורסמה, התקבלה בציבוריות היהודית כמלל מכונן של רוח התקופה והתנועה הציונית, באשר הטיפה לכינונו של דור יהודי חדש, שיעשה להקמתה של ריבונות יהודית חדשה בארץ ישראל.

התקבלותה

חלק ממנה, במיוחד הראשון, שובץ בחלק מההגדות הקיבוציות לפסח, ובכלל זאת בהגדה של הקיבוץ הארצי השומר הצעיר.
ישראל פוזננסקי

ישראל פוזננסקי (בפולנית: Izrael Poznański; ביידיש: ישראל פאזנאנסקי; 25 באוגוסט 1833 - 28 באפריל 1900) היה איש עסקים יהודי-פולני, איל טקסטיל ופילנתרופ שחי ופעל בלודז'.
פוזננסקי שלט בעסק משפחתי של טקסטיל ופיתח אותו לכדי תאגיד ענק שעסק בעיקר בכותנה על כל שלבי עיבודה עד לכדי מוצר מוגמר, ללא צורך במיקור חוץ השאיר פוזננסקי את מרבית הרווח בתוך התאגיד. בשנות ה-70 וב-80 של המאה ה-19 התרחב התאגיד במהירות רבה, והקנה לפוזננסקי את הכינוי "מלך הכותנה" ברחוב הפולני. לקראת סוף המאה היה התאגיד מושא לביקורת על ניצול עובדים והנהלתו דיכאה שביתות מאורגנות חוזרות ונשנות. בשל כך, שימש פוזננסקי כמודל לדמותו של מקס אשכנזי בספרו של הסופר היידי ישראל יהושע זינגר "האחים אשכנזי" הנחשב לספר מופת בשפה היידית ומציג את אנשי ההון באור לא מחמיא.
לפוזננסקי היו ארבעה בנים: איגנץ, הרמן, קרול ומאוריצי. ושתי בנות: אנה איידל'ה שנישאה ליעקב הרץ ויוהאנה נטליה שנישאה לזיגמונט לוינסקי.
פוזננסקי נפטר בסוף אפריל 1900 ונקבר בבית הקברות היהודי החדש בלודז' (פול'). אחוזת הקבר של ישראל ואלינורה הרץ פוזננסקי מתוארת לעיתים כאנדרטת הקבר היהודית הגדולה בעולם, המאוזוליאום והפסיפס המכסה את חלקה הפנימי של הכיפה שוקמו בשנת 1993. ארמון מגוריו המפואר  עומד במרכז לודז' והחל מ-1975 שוכן בו המוזיאון ההיסטורי של העיר והוא מכונה לעיתים "הלובר של לודז'"; ב-2015 הוכרז המבנה כמונומנט היסטורי.
חברת פוזננסקי המשיכה להתקיים לאחר פטירתו בהנהלת בני המשפחה עד שנת 1930, אז השתלט עליה בנק איטלקי מנושיה.
שקע טונגה

שקע טונגה הוא שקע אוקייני באוקיינוס השקט, מזרחית לטונגה, דרומית לסמואה האמריקנית וצפונית לשקע קרמדק, המפריד בינו לבין האי הצפוני של ניו זילנד. עומקו המרבי של השקע מגיע ל-10,882 מטר, והוא המקום העמוק ביותר בעולם פרט לשקע מריאנה, שעומקו המרבי מגיע ל-11,022 מטר. 
מבחינה גאולוגית, השקע נמצא באזור בו הלוח הפסיפי נוחת מתחת ללוח האוסטרלי. ההערכות המקובלות הן שהלוחות מתקרבים זה לזה בקצב של 15 ס"מ לשנה, ואולם מדידות שנערכו באמצעות GPS הראו קצב התקדמות של 24 ס"מ בחלקו הצפוני של השקע. זוהי תנועת הלוחות המהירה ביותר הידועה.
יוהאן קנקהאוז

ביוגרפיה

קנקהאוז נולד וגדל בפריזנפן, במחוז אוברייסל הצעיר מבין חמישה אחים. במשפחתו ישנה מסורת של שחייה.

1998

באליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת', אוסטרליה בינואר 1998 זכה קנקהאוז במדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי כששחה בשלב המוקדמות. בנוסף הוא סיים במקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם מארק פינס, מרטין זיטוויך ופיטר ואן דן הוחנבאנד בתוצאה של 3:19.47 דקות.
באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה באנטוורפן, בלגיה בסוף יולי אותה שנה זכה קנקהאוז במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי של 1:50.49 דקות.

2000

באולימפיאדת סידני (2000) זכה קנקהאוז במדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:12.70 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא עולם חדש של 7:07.05 דקות וארצות הברית (7:12.64 דקות). בנוסף, הוא סיים במקום 12 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.47 שניות ובמקום 18 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 49.93 שניות.

2001

באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן בשנת 2001 זכה קנקהאוז במדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם פינס, זוורינג וואן דן הוחנבאנד בתוצאה של 3:14.56 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא תחרות חדש של 3:14.10 דקות ולפני גרמניה (3:17.52 דקות). בזינוק שליחים הוא קבע תוצאה של 47.89 שניות.

2002

בשנת 2002 היה קנקהאוז על סף פרישה משחייה תחרותית, אך בעזרת מאמנו פדור הס הוא המשיך לשחות ועבד בשיטה יותר מאתגרת.

2003

באליפות העולם  שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2003 סיים קנקהאוז במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.30 שניות, והיה רחוק מאית השנייה ממדליית ארד שבן ארצו ואן דן הוחנבאנד זכה בה. גם בשלב המוקדמות (22.32 שניות) וגם בשלב חצי הגמר (22.31 שניות) הוא קבע את התוצאה השלישית בטיבה באותו שלב.

2004

באולימפיאדת אתונה (2004) זכה קנקהאוז במדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:14.36 דקות, אחרי דרום אפריקה שקבעה שיא עולם חדש של 3:13.17 דקות ולפני ארצות הברית (3:14.62 דקות). כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 49.81 שניות. בשלב המוקדמות במשחה השליחים הוא קבע בזינוק שליחים תוצאה של 48.80 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 18 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.58 שניות.

חייו האישיים

קנקהאוז היה בין 11 ההומואים והלסביות הגלויים בקרב הספורטאים מתוך כ-10,000 ספורטאים שהשתתפו באולימפיאדת אתונה. 
כיום חי קנקהאוז באמסטרדם.
שייקר

שייקר הוא אביזר בר המשמש להכנת קוקטיילים באמצעות ניעור או ערבוב.

אופן השימוש

מרכיבי הקוקטייל נמזגים לתוך השייקר, מנוערים יחד בין 5 ל-20 שניות ונמזגים או מסוננים לכוס, דרך מסננת השייקר או דרך מסננת קוקטיילים. בקוקטיילי מרטיני מערבבים את הנוזלים עם כפית ערבוב לקוקטיילים למשך זמן קצר ביותר כדי להימנע ממהילת האלכוהול במים. 
זמן הניעור או ערבוב משפיע על חוזק המשקה, ככל שמנערים או מערבבים זמן רב יותר, הקרח שבשייקר נמס ומוהל את המשקה.
טיפר אייצ'סון

ילדות והשכלה

מרי אליזבת' אייצ'סון נולדה בוושינגטון הבירה. היא קיבלה את הכינוי "טיפר" (שהפך לשמה המקוצר והמוכר) על ידי אמה, ככל הנראה לאחר שאמה שמעה את השם בתוך שיר ששמעה. אביה, ג'ון קנת "ג'ק" אייצ'סון השני עבד בתחום האינסטלציה. לאמה קראו מרגרט אן אייצ'סון (לבית קרלסון). אייצ'סון גדלה והתחנכה בארלינגטון, עיר בווירג'יניה. אמה וסבתה גידלו אותה לאחר שהוריה התגרשו.
היא למדה בבית הספר סנט אגנס, בית ספר פרטי המתשייך לכנסייה האפיסקופלית באלכסנדריה. היא שיחקה שם כדורסל, סופטבול, הוקי שדה ואף הייתה חברה בלהקת בנות בשם ווילדקאטס.
גור למדה תואר שני בפסיכולוגיה באוניברסיטת ואנדרבילט וסיימה לחלוטין את לימודיה הגבוהים בשנת 1975.

קריירה ציבורית

אייצ'סון עבדה במשרה חלקית כצלמת בעיתון "The Tennessean" בנאשוויל. היא המשיכה לעבוד כצלמת עצמאית בוושינגטון לאחר שבעלה נבחר לקונגרס האמריקאי ב-1976.

קריירה פוליטית

אייצ'סון לקחה חלק פעיל במסע הפרסום הראשון של בעלה כאשר התמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם טנסי ב-1976.  לאחר ניצחונו של בעלה בבחירות, גור הקימה קבוצה הדנה בנושאים חברתיים בשם "כוח הנשים בקונגרס".
בשנת 1984, אייצ'סון החלה להתנדב במקלטים לחסרי בית. היא פעלה רבות למען דרי רחוב והיא הקימה קבוצה בשם "משפחות לחסרי בית" וגרמה להעלאת המודעות לדרי הרחוב ופעלה למען גיוס כספים עבורם.
ב-1985, טיפר אייצ'סון ייסדה יחד עם סוזן בייקר, רעייתו של מזכיר האוצר של ארצות הברית ג'יימס בייקר תנועה שפעלה להטלת צנזורה על מוזיקה, ובפרט על רוק כבד. התנועה שמה לה למטרה להגדיל את מודעותם של ההורים בארצות הברית לניבול פה במוזיקה.
ב-1990, אייצ'סון הקימה שדולה לקידום שירותים חברתיים עבור נוער בנושא בריאות הנפש טנסי.
אייצ'סון לקחה חלק נכבד בקמפיין של בעלה לאחר שהוא החליט להתמודד על מועמדות המפלגה הדמוקרטית לנשיאות, אך הפסיד למייקל דוקאקיס, מושל מסצ'וסטס במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1988.  היא גם פעלה למען המפלגה הדמוקרטית בבחירות לנשיאות ארצות הברית 1992.

הגברת השנייה של ארצות הברית

בתור הגברת השנייה, גור שימשה כיועצתו של נשיא ארצות הברית ביל קלינטון לענייני בריאות הנפש. מטרותיה היו לצמצם את הסטיגמה סביב המחלה הנפשית. ב-1999, גור אירחה כנס בבית הלבן בכל הנוגע לבריאות הנפש. היא הייתה פעילה בכמה מערכות להסרת תכנים מהתרבות הפופולרית האמריקאית, מסרטי קולנוע, מתוכניות טלוויזיה וממופעים מוזיקליים, שמבחינתה היו מעוררי סלידה והיא החלה לעסוק בכך עוד מהימים שבעלה היה עוד סנאטור. היא קראה תיגר על יוצרים שעשו שימוש במילים פוגעניות ולעיתים קרובות התעמתה עם מבקריה, כמו להקת דד קנדיז, והזמר ג'לו ביאפרה.
בשנת 2002, שקלה אייצ'סון להתמודד לסנאט מטעם טנסי. לבסוף היא החליטה שלא להתמודד לסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת טנסי.

חיים אישיים

היא פגשה את אל גור לראשונה בנשף סיום שנת הלימודים שנערך בביתו ב-1965. אף על פי שהיא הגיעה לנשף עם אחד מבני כיתתו של גור, היא החלה לצאת מיד עם גור לאחר מכן. כאשר אל גור החל ללמוד באוניברסיטת הארוורד, היא נרשמה ללימודים גבוהים באוניברסיטת בוסטון שם קבלה תואר בפסיכולוגיה ב-1970. באותה שנה היא וגור נישאו בקתדרלה הלאומית של וושינגטון.
בשנת 2010 החליטו אייצ'סון ובעלה להתגרש, לאחר 40 שנות נישואים.
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-47

הסרט הקצר הטוב ביותר

Franz Kafka's It's a Wonderful Life

סרט האנימציה הקצר הטוב ביותר

המכנסיים הלא מתאימים

מפעל חיים

דאגלס סלוקומב
חולה אהבה בשיכון ג'

פרטי עלילה

ויקטור (משה איבגי), רווק כבן 40, מנהל תחנת כבלים פיראטית מדירת אימו, עימה הוא גר בשיכון קשה יום. הוא נוהג לספר לתושבי שיכונו סיפורים בדויים על רומנים סוערים שהיו לו עם נשים רבות. חייו משתנים כאשר הוא מתאהב במיכאלה (אביגיל אריאלי), שחקנית צעירה, אשר עוברת לגור בקרבתו עם בן זוגה (מנשה נוי). ויקטור מחזר אחרי מיכאלה, אך למרות אהבתו של ויקטור אליה, מיכאלה אינה מחזירה לו אהבה ואף דוחה אותו מעליה. ויקטור מפסיק בחיזוריו ומתחיל להטריד את מיכאלה כמטרה עיקרית בחייו. אז מתחילים ההליכים העלילתיים כשחייו של ויקטור סופגים מפנה, שלאחריו הוא מבין שאין לו סיכוי שמיכאלה תאהב אותו, עד שהוא מתחיל להשתגע.

ההצגה בקאמרי

בשנת 2015 עלתה ההצגה בתיאטרון הקאמרי בבימויה של עדנה מזי"א.
לורי רובינסון

ביוגרפיה

רובינסון נולדה בטקסס הבכורה מחמישה ילדים של טיש וג'ורג' הווארד. אביה היה טייס קרב וקולונל בחיל האוויר של ארצות הברית ובעקבותיו נדדה משפחתה ורובינסון גדלה בין השאר בצרפת, באנגליה, איידהו, קרוליינה הדרומית, וירג'יניה וניו המפשייר. 
היא סיימה תואר ראשון באוניברסיטת ניו המפשייר, במהלך הלימודים הצטרפה לתוכנית הכשרת הקצונה של חיל האוויר האמריקאי וקיבלה דרגות קצונה במאי 1981. ב-1986 מונתה למדריכת הפעלת מערכות נשק בבית הספר לטייסי קרב בבסיס נליס, תפקיד אשר גרם לה לרצות בפיתוח הקריירה הצבאית. 
היא הוכשרה כבקרית אוויר, שירתה כאשת צוות אוויר המפעילה מערכות שליטה ובקרה במטוסי E-8 ומטוסי בואינג E-3 Sentry וצברה לאורך הקריירה הצבאית שלה למעלה מ-900 שעות טיסה. בשנים 2002–2004 פיקדה על להק בקרה אווירית בכנף בקרה אווירית 552, ושימשה סגנית כנף המשלוח 405 של חיל האוויר במהלך מלחמת עיראק. בשנים 2004–2005 פיקדה על כנף הדרכה 17 בבסיס גודפלו בטקס, בשנים 2007–2008 פיקדה על כנף בקרה אווירית 552 המפעילה מטוסי בואינג E-3 Sentry, היא הייתה בכך לאישה הראשונה והלא טייסת הראשונה למלא תפקיד זה. לאחר מכן מילאה מספר תפקידי מטה בפנטגון תחת מזכיר חיל האוויר של ארצות הברית. בשנים 2012–2013 שירתה כסגנית הכוח האווירי של פיקוד מרכז של ארצות הברית, בשנים 2013–2014 שימשה סגנית פיקוד הקרב של חיל האוויר.
באוקטובר 2014 קודמה לדרגת גנרל ומונתה למפקדת פיקוד האוקיינוס השקט של חיל האוויר ומפקדת הכוח האווירי בפיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית. היא הייתה בכך האישה הראשונה לפקד על מפקדה מרכזית בחיל האוויר. 
במאי 2016 מונתה למפקדת פיקוד צפון של ארצות הברית ובמקביל למפקדת פיקוד הגנת האוויר והחלל של צפון אמריקה. היא האישה הראשונה שפיקדה על פיקוד במחלקת ההגנה והקצינה הבכירה ביותר בתולדות הכוחות המזוינים של ארצות הברית. היא נבחרה לרשימת הטיים 100 של האישים המשפיעים ביותר בעולם לשנת 2016. במאי 2018 סיימה את תקופת כהונתה ופרשה מהשירות הצבאי.
לאחר פרישתה מכהנת כעמיתה בכירה באוניברסיטה לביטחון לאומי.

חיים אישים והשכלה

רובינסון נשואה לדייוויד, טייס קרב וקצין בדימוס בחיל האוויר בדרגת מייג'ור גנרל ולזוג שלושה ילדים. בתה החורגת שירתה כקצינה בחיל האוויר ונפטרה לאחר פציעה בתאונת טיסה. 
היא בעלת תואר שני בחינוך ובמנהיגות מאוניברסיטת המדינה בטרוי שבאלבמה, בעלת תואר שני בלימודי ביטחון לאומי ואסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצי ותואר ראשון באנגלית מאוניברסיטת ניו המפשייר.
קרלו צ'צ'רה

חייו

הפרטים הידועים על חייו מועטים עד להפתיע, בהתחשב בכך שצ'צ'רה חי במאה ה-18. ידוע, שצ'צ'רה נולד בגרוטולה ומת בנאפולי, שם הוא קבור בקאפלה של Congregazione dei Musici di S. Maria la Nuova. אבל אין יודעים אפילו באיזה כלי, או כלים, העדיף לנגן. מקורות מסוימים גורסים, שצ'צ'רה היה בראש ובראשונה כנר - ידוע בוודאות, שניגן בכינור במנזר הכארמינים בנאפולי - ואילו מקורות אחרים מחזיקים בדעה, שצ'צ'רה היה קודם כל חלילן.

מוזיקה

צ'צ'רה כתב מוזיקה לפחות לשתי לבריות של פייטרו טרינקרה, בהן La tavernola abentorosa. טרינקרה, לא צ'צ'רה, נענש משום שהתיאור הסאטירי של חיי המנזר באופרה הזו נחשב ללעג מוקיוני ומבזה. הייתה זו האופרה הקומית הראשונה שנכתבה בפירוש לקהל נזירים.
תלות זונדה

סוגי הזנה

ישנם מספר סוגי הזנה זמנים דרך צינורית:
דרך האף – זונדה (Nasogastric tube), ישירות לקיבה – גסטרוסטום (Gastrostomy), או למעי – גוגונוסטום (Jejunal tube). לרב, הם נועדו לשמש כהזנה לתקופה קצרה של מספר חודשים בלבד, אך הכנסתם לרב אינה מלווה בהדרכה טיפולית מתאימה, או בתוכנית ברורה לגמילה, עובדה שיוצרת לאחר זמן מה, תלות של המטופל בזונדה.

האוכלוסייה המושפעת

האוכלוסייה שתושפע מההאכלה דרך הצנורית הם אותם תינוקות ופעוטות, שנזקקו להזנה זמנית דרך הצינורית עקב מצבם הרפואי האקוטי. לדוגמה, פגות קיצונית, אנומליות גנטיות, מחלות לב, הצרויות וישטיות, צורך בקבלת נוזלים או קלויות בכמויות גדולות מאד שלא ניתן לצרוך פומית, או כל סיבוך רפואי המותיר את התינוק או הפעוט במצב רפואי לא יציב, הדורש תוספת הזנה.
פעמים רבות, לאחר שהמצב הרפואי התייצב, התנוקות או הפעוטות ממשיכים להיות מוזנים דרך הצנורית ללא כל צורך רפואי. הם נמנעים מכל מגע, הרחה או טעימה של מזון ומסרבים להצעות להאכלה פומית. לבסוף, הם מפתחים תלות מלאה בהזנה דרך הצנורית.
ילדים אלה אינם מסוגלים לבצע את המעבר להזנה פומית. הם מפתחים דחייה אקטיבית למזון, או חוסר עניין ולכן ממשיכים להיות מוזנים דרך הצנורית למשך חודשים ארוכים ולפעמים אף שנים.
הם אינם מסוגלים ללמוד מחדש התנהגות אכילה מכוונת אישית, עקב ההזנה החלופית וחומרת מחלתם.
אוכלוסייה זו מהווה קבוצה נפרדת מבחינת האבחנה של רופאי הילדים. הם יכולים לנוע מילדים מאד נבונים, המתאימים לגילם מבחינה התפתחותית, בכל התחומים למעט האכילה והשתייה ועד לילדים עם איחור התפתחותי ניכר, איחור קוגניטיבי, פסיכולוגי, מגבלות פיזיות או שילוב של כל הכתוב לעיל.
איסור נישואים עם שתי אחיות

מקור האיסור והעונש

המקור לאיסור נישואי שתי אחיות הוא בפרשת אחרי מות, בה נאמר: " וְאִשָּׁה אֶל אֲחֹתָהּ לֹא תִקָּח לִצְרֹר לְגַלּוֹת עֶרְוָתָהּ עָלֶיהָ בְּחַיֶּיהָ ". העונש על הנושא שתי אחיות במזיד הוא כרת, כפי שנאמר בסיום הפרשה: "כִּי כָּל אֲשֶׁר יַעֲשֶׂה מִכֹּל הַתּוֹעֵבֹת הָאֵלֶּה וְנִכְרְתוּ הַנְּפָשׁוֹת הָעֹשֹׂת מִקֶּרֶב עַמָּם ". ולמדו חכמים במשנה, שכל איסור שחייבים על זדונו כרת, על עשייתו בשגגה חייבים קרבן חטאת: "על אלו [שלושים וששה איסורי הכרת שנמנו קודם לכן] חייבים על זדונם כרת ועל שגגתם חטאת".

גדרי האיסור

איסור הכרת שבנישואי שתי אחיות הוא לא בעצם הנישואין, אלא בשכיבה עם זו שנשאה לאשה שנייה. וגם אם לא נשא את השנייה לאשה אלא שכב עימה ללא נישואין, עובר באיסור הכרת, מכיוון שגם אם יקדש את השנייה לאשה, הקידושין לא יחולו, כפי שאינם חלים על כל אשה האסורה על האדם מחמת שהיא ערווה עליו.
אולם אם לא נשא את הראשונה לאשה אלא שכב עימה ללא נישואין, בין באונס בין ברצון, לא עבר באיסור כרת בשכבו עם השנייה, משום שנאמר: לֹא תִקָּח, ולמדו מכך חכמים שאיסור התורה הוא רק כאשר הוא 'לקח' (קידש) את הראשונה לאשה.
למדו חכמים מהמילה 'בְּחַיֶּיהָ' שהאיסור לשכב עם אחות אשתו חל גם לאחר שגרש את אשתו, ורק לאחר מותה רשאי לשאת את אחותה.
האיסור לשאת שתי אחיות קיים בין אם הן אחיות רק מאב או רק מאם, ובין אם נולדו במסגרת נישואי הוריהן או שאביהן אנס או פיתה את אימן למשכב שלא במסגרת נישואין.
עבר ושכב עם אחות אשתו - לא נאסרה עליו אשתו.

טעם האיסור

בקרב פרשני המקרא ניתנו מספר הסברים לאיסור נישואי שתי אחיות, כאשר רובם מסתמכים על המילה 'לִצְרוֹר' המופיעה בפסוק, כנימוק לאיסור. רוב המפרשים מבארים שבין אחיות ראוי שתהיה אחווה, ואילו הנושא שתי אחיות מכניס ביניהן מתח ומריבה. ולכן לאחר מות אשתו הראשונה, מותר לו לשאת את אחותה. ויש שבאר ש'לִצְרוֹר' הכוונה לעשותה צרורה וקשורה, כלומר מנועה מלחיות עמו חיי אישות, מכיוון שכל אחת אוסרת את אחותה עליו למשכב.

נישואין עם שתי אחיות גיורות

נישואין עם שתי אחיות גיורות מצד האב מותר הן מדברי תורה והן מדברי חכמים: "ומותר אדם לישא שתי אחיות גיורות מן האב, שלא גזרו בשאר האב, כמו שביארנו".

נישואי יעקב עם רחל ולאה

האיסור לשאת שתי אחיות התחדש לאחר מעמד הר סיני בו ניתנה התורה לישראל, אולם קודם לכן לא היה בזה איסור. לפיכך מותר היה ליעקב לשאת את רחל לאחר שכבר נשא את לאה אחותה לאשה. אמנם ישנה גישה בחז"ל שגם קודם נתינת התורה הקפידו האבות לקיים את מצוות התורה, ולכן ניתנו הסברים שונים לנשיאת יעקב שתי אחיות. המפורסם שבהם הוא הסברו של הרמב"ן, שיסודו מופיע כבר בפירושו של הראב"ע, שקודם מתן התורה עיקר ההקפדה על קיום המצוות היה בארץ ישראל, ואילו יעקב נשא את שתי האחיות בחרן שבארם נהרים. ואכן זמן קצר לאחר ששב לארץ, מתה רחל, אשתו השנייה.
זאב גרין

ביוגרפיה

גרין נולד בויניפג שבקנדה בשנת 1928. הוא הצטרף לסגל אוניברסיטת מינסוטה בשנת 1959. לאחר שנתיים, קיבל פניה להצטרף לצוות המחקרי של נאס"א, לצורך כך לקח חופשה מהאקדמיה. לאחר חמש שנים, החלה אוניברסיטת מיניסוטה בשיתוף-פעולה עם נאס"א, ופרופ' גרין חזר לאקדמיה ומונה למנהל המחקרים המשותפים.
בשנת 1963 הצטרף לקהילת חב"ד במיניאפוליס, והתקרב לרבי מנחם מנדל שניאורסון. בשנת 1986 עלה ארצה.
בשנותיו האחרונות הרצה בפקולטה למדעי הבריאות באוניברסיטת בן-גוריון והתגורר בבאר שבע.
גרין נפטר מהתקף לב בגיל 83, במהלך הרצאה שנשא.
השאיר אחריו את אשתו, גייל, וחמישה ילדים.
סופרפוזיציה

בפיזיקה, סופרפוזיציה היא תיאור של מצב פיזיקלי כסכום של מצבים אחרים.
עיקרון הסופרפוזיציה ניתן להפעלה במערכת שמתוארת באמצעות משוואות ליניאריות, כי אז הפתרונות מקיימים ביניהם יחסים של צירוף ליניארי. דוגמאות נפוצות למערכות ליניאריות הן שדות חשמליים, מגנטיים, וכבידה ועוד.
בסטטיקה משתמשים בסופרפוזיציה לפירוק של מבנה או חלק מורכב למספר חלקים פשוטים, חישוב מרכז המסה של כל אחד מהם בנפרד וע"פ נוסחה פשוטה נדע בדיוק היכן ממוקם מרכז המסה של הגוף המורכב.