google/wiki40b huggingface dataset:
טוני בלינקן

ביוגרפיה

בלינקן נולד ליהודית ודונלד בלינקן. הוא למד בבית הספר דלטון בניו יורק עד 1971 אז עבר לפריז, צרפת, עם אמו הגרושה ובעלה החדש, עורך דין סמואל פיסר, ששרדו את מחנה אושוויץ בשואה.
בלינקן למד באוניברסיטת הרווארד, שם ערך את העיתון היומי של הסטודנטים וערך את המגזין לאמנות השבועי. לאחר שקיבל את התואר הראשון שלו, דיווח בלינקן בשביל המגזין "ניו ריפבליק". הוא קיבל את הדוקטורט שלו בבית הספר למשפטים של קולומביה. לאחר סיום לימודיו הוא עסק במשפטים בניו יורק ובפריז. במהלך מסע הבחירות לנשיאות ב-1988, עבד בלינקן עם אביו בגיוס כספים עבור מייקל דוקאקיס.

קריירה

בלינקן מילא תפקידים בכירים במדיניות חוץ בשתי ממשלות במשך שני עשורים. הוא שירת בצוות המועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית בבית הלבן בשנים 1994 עד 2001. בין 1994 ל-1998 היה בלינקן עוזר מיוחד לנשיא, מנהל בכיר לתכנון אסטרטגי, מנהל בכיר של NSC וכותב הנאומים של הנשיא ביל קלינטון כולל הנאום "שלום, חבר" שאמר קלינטון בליל הירצחו של יצחק רבין. בין השנים 1999–2001 היה עוזר מיוחד לנשיא ומנהל בכיר לענייני אירופה וקנדה.
בשנת 2002 מונה בלינקן למנהל סגל של ועדת החוץ של הסנאט, תפקיד בו החזיק עד 2008. הוא היה גם עמית בכיר במרכז ללימודים אסטרטגיים ובינלאומיים. בשנת 2008, עבד בלינקן עבור מסע הבחירות לנשיאות של הסנטור ג'ו ביידן, והיה חבר של אובמה וביידן בצוות המעבר לנשיאות.
בשנים 2009 עד 2013 שימש כסגן עוזר לנשיא ויועץ לביטחון לאומי לסגן הנשיא. בתפקיד זה הוא גם עזר לעצב את מדיניות ארצות הברית באפגניסטן, פקיסטן ובתוכנית הגרעין האיראנית .

חיים אישיים

בלינקן נשוי לאוואן ראיין, עובדת ציבור אמריקאית שעבדה כעוזרת מזכירת המדינה לענייני חינוך ותרבות (ECA) בין 2013 ל-2017.
הכוח הקרקעי של צבא השחרור העממי

הכוח הקרקעי של צבא השחרור העממי (בסינית: 中国人民解放军陆军, פין-יין: Zhōngguó Rénmín Jiěfàngjūn Lùjūn, באנגלית: People's Liberation Army Ground Force או PLAGF) הוא זרוע היבשה של צבא השחרור העממי והוא הגדול והוותיק שבכוחות המזוינים הסיניים. PLAGF בעל שורשים משנת 1927, אולם רשמית הוקם בשנת 1948. בשנת 2013 היו לחיל 1.6 מיליון חיילים סדירים והוא החיל הגדול בעולם. בנוסף, לחיל מעל 500,000 חיילי מילואים.
רוב הציוד של הצבא מיוצר על ידי חברות סיניות. בהם טנק המערכה המתקדם Type 99 וטנק המערכה העיקרי Type 96.
ריפ טורן

ביוגרפיה

טורן נולד בעיר טמפל שבמרכז טקסס לתלמה מארי ואלמור רואל טורן (האב). סיים את לימודיו בהצלחה באוניברסיטת טקסס A&M בשנת 1952.
טורן היה דודה של השחקנית, זוכת פרס אוסקר, סיסי ספייסק.

קריירת משחק

לאחר שסיים את לימודיו עבר טורן להתגורר בהוליווד ושיחק בשנת 1956 בסרטו של איליה קאזאן "בייבי דול". לאחר מכן עבר לניו יורק ללמוד באולפן השחקנים תחת פיקוחו של לי סטרסברג, וקיבל תפקיד במחזהו של טנסי ויליאמס "ציפור הנעורים המתוקה". בשנת 1983 הופיע בתפקיד ראשי בדרמה הספרותית "שנותי היפות בקרוס קריק" של מרטין ריט, בה גילם את דמותו של מארש טרנר. על תפקידו היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
בשנת 1985 השתתף טורן בסדרה "ילדי הרצח של אטלנטה". ב-1991 גילם בתפקיד ראשי את הארכאולוג קארל רזניק, אשר הציל את אליוט ווייד אדם שנפל קורבן לבובות רוצחות בסרט "בובתי דולי היקרה".
בשנת 1992 החל טורן לשחק בתפקיד ראשי בסדרה הקומית "המופע של לארי סנדרס", בה גילם את ארתור, מפיק התוכנית המנהל את הצוות בתבונה ובערמומיות. על תפקידו בסדרה קיבל פרס אמי בשנת 1996. טורן השתתף גם בתפקיד אורח בסדרת הדרמה "שיקגו הופ".
ב-1997 שיחק בסרט הפעולה "גברים בשחור" בו גילם את צ'יף זד, ראש סוכנות הביון. כמו כן דיבב בסרט האנימציה "הרקולס" את דמותו המיתולוגית של זאוס, אבי האלים.
ב-2004 שיחק טורן בקומדיה של בן סטילר "דודג'בול", בתפקיד אגדת דודג' בול בשם פאטצ'ס האוליאן, המרותק לכיסא גלגלים ומאמן קבוצה חובבנית. ב-2007 התארח בחמישה פרקים של הסדרה "רוק 30", והיה מועמד לפרס אמי על תפקידו בה. באותה שנה דיבב בסרט האנימציה "כוורת בסרט".

חיים אישיים

טורן היה נשוי לשחקנית זוכת פרס טוני אן וודג'וורת' מ-1956 עד 1961. לזוג נולדה ילדה. לאחר מכן נישא טורן לשחקנית זוכת פרס אוסקר ג'רלדין פייג'. השניים היו נשואים עד למותה של פייג' בשנת 1987, ונולדו להם שלושה ילדים. טורן נישא בפעם השלישית לשחקנית הקולנוע איימי רייט, להם נולדו שני ילדים.
בשנת 2004 נעצר טורן בניו יורק לאחר שמכוניתו התנגשה במונית מקומית; בסרט וידאו אשר תיעד את האירוע נראה טורן מקלל שוטרים ומסרב לבצע בדיקת אלכוהול במכשיר נשיפה. מאוחר יותר באותה שנה זוכה מכל אשמה. ב-2006 נעצר פעם נוספת בעוון נהיגה בשכרות, הפעם בעיירה בצפון ניו יורק, שם התנגש טורן בסמי-טריילר. ב-2007 עתר טורן לבית המשפט וקיבל שלילה של רישיון הנהיגה שלו למשך 90 ימים וקנס של 380 דולרים. ב-2008 נעצר בשלישית בעוון נהיגה בשכרות; לטענת המשטרה ברמן שהיה עם טורן באותו הערב הבחין בו שהוא שיכור כשעזב את המקום. ב-2009 נגזרה עליו תקופת מבחן של כמה חודשים.
נפטר ב-9 ביולי 2019 בביתו בלייקוויל, קונטיקט, בגיל 88.
סילבי גולאר

סילבי גולאר (בצרפתית: Sylvie Goulard; נולדה ב-6 בדצמבר 1964) היא פוליטיקאית צרפתית שכיהנה כשרת ההגנה והכוחות המזוינים של צרפת ממאי 2017 ועד ה-20 ביוני באותה שנה, במסגרת ממשלתו של אדואר פיליפ, תחת הנשיא עמנואל מקרון. היא התפטרה מהממשלה עקב חקירת סיעתה הפרלמנטרית באיחוד האירופי בחשד למימון פסול של עוזרים על חשבון הפרלמנט, לצד מנהיג מפלגתה שכיהן כשר המשפטים, פרנסואה ביירו. לפני כן הייתה חברת הפרלמנט האירופי במסגרת מפלגת מרכז ופרו-אירופית מתונה, וב-2016 הצטרפה למפלגתו של מקרון, קדימה! (En Marche!). היא האישה השנייה לכהן כשרת ההגנה הצרפתית, לאחר מישל אליו-מארי. ירשה אותה בתפקיד פלורנס פרלי, מהמפלגה הסוציאליסטית.
גולאר נולדה במרסיי.
היא תומכת באיחוד האירופי ובנאט"ו ומחזיקה בעמדות ניציות נגד משטרו של ולדימיר פוטין. גולאר נשואה ואם ל-3 ילדים.
איוו ג'ימה הדרומי

היסטוריה

למרות גיל הארכיפלג בו האי נמצא (כ-48 מיליון שנה), על פי ניתוחי סלעים מהאי, גילו לא יותר מכמה מאות אלפי שנים. האי נתגלה באוקטובר 1543 על ידי הספן הספרדי ברנרדו דה לה טורה על סיפון ספינת הקאראק סן חוואן דה לטראנו.
ב-18 ביוני 2007 שונה שם האי לשם "מינאמי איוטו" על ידי הממשל היפני. למרות זאת, שם זה נותר רשמי בלבד ולרוב לא שגור.
תצורת חפר

תצורת חפר - Qh כוללת שכבות מסלע מתחלפות של כורכר - Qhk וחמרה -Qhh. בחלקה התחתון של התצורה נמצאו צדפים וחלוקים. מעליה יש שכבות של חול ואלוביום מזמן ההווה.
חלקה העליון של התצורה הוא מכורכר ומוגדר בתור "פרט תל אביב" - Qht. כורכר תל אביב הוגדר לעומק של חצי מטר ברכס החוף ו-3 עד 4 מטר בשקעים מקומיים והוא משתרע עד 3 ק"מ מקו החוף. שכבה זו הורבדה בתקופת הולוקן היא התקופה האחרונה בתור הרביעון אשר בעידן הקנוזואיקון אשר תקופתה הוא מלפני 10,000 שנה ועד ההווה.
מתחת לפרט תל אביב, מצויות לסרוגין שכבות חמרה וכורכר, מתקופת הפלייסטוקן. שכבות אלו הורבדו במערב מישור החוף, מעל תצורת יפו - Ny או תצורת פלשת - Nqp.
במקביל, במזרח מישור החוף מצויות: "קונגלומרט נחשון" - Qna, תצורת רחובות - Qr, תצורת אחוזם - Qah והחלק העליון של תצורת פלשת - Nqp
ESET

מוצרים

המוצר הראשון של החברה נקרא NOD (נוד), והיה תוכנת אנטי וירוס למחשבים המופעלים על ידי MS-DOS. מקור השם הוא בשילוב של ראשי תיבות ומשחק מילים על שמה של תוכנית דרמה סלובקית בשם "בית החולים בקצה העיר" ופירושו "בית החולים בקצה הדיסק הקשיח". בשנת 1998 הציגה החברה את הגרסה הראשונה של נוד-32 ובשנת 2003 יצאה הגרסה השנייה. בשנת 2006 יצאה לשוק הגרסה התומכת במערכת ההפעלה Windows Vista. בשנת 2007 יצאה הגרסה השלישית לתוכנה ושמה עודכן ל-ESET NOD32. החברה הציגה מוצר חדש נוסף בשם "אבטחה חכמה" (Eset Smart Security), ששילב בתוכו את נוד32 אנטי וירוס ובנוסף תכונות כמו אנטי ספאם (חסימת דואר זבל) וחומת אש. 
בשנת 2009 הציגה ESET את הגרסה הרביעית לתוכנה "נוד32" ו"אבטחה חכמה". 
בנוסף לתוכנות אלו, ESET הציגה אנטי וירוס בגרסת טלפונים סלולריים (Eset Mobile antivirus) למשתמשי חלונות מובייל, וגם לסימביאן בגרסת בטא. התוכנה מציעה הגנה וסינון דואר זבל להודעות SMS.

טכנולוגיה

ESET מכנה את מנוע הסריקה שלה בשם ThreatSense, ומבצעת שימוש רב בחתימות גנריות והיוריסטיקה. קיים הבדל ניכר בין מוצר זה לבין ThreatSence.net כשזו מערכת של ESET הנועדה לצורך הגשת קבצים חשודים ותוכנות זדוניות למחקר הוירוסים.
מוצרי ESET נבדקים באופן קבוע על ידי ארגונים כמו AV-Comparatatives, AV-test ו-Virus Bulletin. חברת ESET קיבלה 54 פרסי VB100 ולא החמיצה איומים במבדקי Virus Bulletin במהלך השנים האחרונות.
מוצרי ESET הוסמכו על ידי מעבדות ICSA ו-West Coast Labs.
עוגת למינגטון

עוגת למינגטון (באנגלית: Lamington cake) היא עוגת ספוג פופולרית במטבח האוסטרלי. עוגת הספוג עטופה בקרם שוקולד, שנספג בחלקה החיצוני ועל הקרם דבוקים שבבי קוקוס מיובש. יש המוסיפים קרם או ריבה למרכז העוגה.

היסטוריה

לרוב הדעות, העוגה נאפתה לראשונה במטבחו של לורד צ'ארלס למינגטון (1860-1940) מאוסטרליה על ידי טבחו ארמאן גלאנד יליד צרפת. על פי הסיפור נקרא ארמאן בהתרעה קצרה להכין אוכל לאורחים בלתי צפויים. מאחר שברשותו היו מרכיבים בודדים זמינים, גלאנד חתך כמה עוגות וניל צרפתיות שנאפו ביום הקודם, טבל את הפרוסות בשוקולד וגלגל אותן בקוקוס. נאמר שאורחיו של למינגטון ביקשו לאחר הסעודה את המתכון לעוגה. גרסה זו של אירועים נכתבה גם בספר זיכרונותיה של ליידי למינגטון.
כיום הלמינגטון הוא חטיף פופולרי ברחבי אוסטרליה וניו זילנד. כך, יום שישי, 21 יולי 2006, התקיים "יום הלמינגטון" באוסטרליה, שם נמכרת העוגה לעיתים קרובות עבור בתי ספר או קבוצות צדקה. יש המכנים באוסטרליה את העוגה כ"למו" (Lammo) לעוגה יחידה, או "למוס" (Lammos) למספר עוגות.
יוזפוב על נהר ויסלה

תולדות היישוב

היישוב נזכר לראשונה בשנת 1667, ועד אמצע המאה ה-18 הוענקו לו זכויות עירוניות. במחצית הראשונה של המאה ה-19 התפתח היישוב, בשל מיקומו על הדרך הראשית שיצאה מלובלין, ובשל סמיכותו לאחוזות משפחת פוטוצקי.

יהודי יוזפוב על נהר ויסלה

יהודים ישבו ביוזפוב מעת שקיבל זכויות עירוניות, ומהמחצית הראשונה של המאה ה-19 התקיימה ביישוב קהילה יהודית עצמאית, עם בית כנסת. בשנת 1867 נמנו ביישוב 1,580 יהודים, אך מסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 עזבו את היישוב רבים מיהודיו.
בין מלחמות העולם נמנו ביישוב 736 יהודים, והתקיימה בו פעילות ציונית. בשנת 1937 אירעו מספר תקריות אנטישמיות בכפר, תוך פגיעה במבנה בית הכנסת המקומי.
לאחר כיבוש הכפר בידי הגרמנים באמצע ספטמבר 1939, פנו חלק מיהודי היישוב לאופולה לובלסקי, לריקי ולדמבלין אירנה. בשנת 1941 הובאו ליוזפוב פליטים יהודים מקז'ימייז' דולני, ובד בבד, הוטלו הגבלות תנועה על יהודי היישוב.
בתחילת מאי 1942 גורשו כל יהודי היישוב לדמבלין אירנה, וב-6 במאי 1942 שולחו יחד עם יתר יהודי המקום למחנה ההשמדה סוביבור.
אביעזרי זליג אוירבך

הרב אביעזרי זליג אוֹיֶרבַּך (בכתיב שנהג בזמנו: אויערבך; חנוכה ה'תר"א, דצמבר 1840 - ט' בתשרי ה'תרס"ב, 22 בספטמבר 1901) היה רב ומחנך אורתודוקס יהודי-גרמני. רבה של הלברשטאדט.

ביוגרפיה

נולד בדרמשטאדט לרייזכא ולרב צבי בנימין אוירבך, למד תורה מפי אביו ורכש השכלה כללית בגימנסיה המקומית, אחרי בחינת הבגרות למד פילוסופיה ושפות שמיות באוניברסיטת מינכן ובאוניברסיטת ברלין, בעת שהותו בברלין למד בבית המדרש שברחוב היידרויטר ונעשה מקורבו של הרב מיכאל זקש.
בשנת ה'תרכ"ג, 1863, למרות שתכנן לנסוע לפריז כדי ללמוד אצל המזרחן שלמה מונק, נענה לבקשת אביו להשתתף בצוות המייסד של בית ספר תיכון חרדי בפיורדא. הוא שימש כמנהל בית הספר. הקהילה בפיורדא הייתה רובה ככולה רפורמית ובית הספר נפתח עם מספר תלמידים מצומצם שהגיע בשיאו לכמאה וחמישים תלמידים. בשנת ה'תרכ"ז, 1867, נישא לרוזה בת יוסף הירש, בת למשפחת הירש האמידה. בלילות השלים את לימודי הרבנות לבקשת אביו, ולאור סירובו של אביו לסמוך אותו בעצמו לרבנות הוא נסמך לרבנות בידי הרב יצחק אלחנן ספקטור מקובנה.
עם פטירת אביו בשנת ה'תרל"ב, 1872, נקרא למלא את מקומו כרבה הראשי של הלברשטאדט. בהלברשטאט ניהל לצד תפקידיו הרבניים גם את בית הספר המקומי, וסביבו התרכזו בבית המדרש המקומי, צעירים רבים שבחרו לעסוק בתורה. מעמדו בקרב רבני האורתודוקסיה הגרמנית היה חשוב ורבים הריצו אליו שאלות בהלכה. הוא תמך ברב עזריאל הילדסהיימר בעת פתיחת בית המדרש לרבנים בברלין ואף נמנה עם חברי הנהלת המוסד. עם זאת, כשהוצע לו לעמוד בראשות המוסד כשחלה הרב הילדסהיימר, דחה את ההצעה.
הוא התנגד לציונות החילונית וראה בה פן של תהליכי החילון הכלליים, והיה אחד מרבני המחאה. למרות זאת, היה פעיל למען היישוב היהודי בארץ ישראל, נמנה עם גבאי פקוא"ם ויזם פעולות צדקה אחרות עבור עניי ארץ ישראל. שניים מבניו, משה וצבי בנימין, אף עלו לארץ ישראל.
הרב אוירבך נפטר לאחר מחלה בט' בתשרי, ערב יום הכיפורים ה'תרס"ב, 22 בספטמבר 1901. בנו הרב יצחק אוירבך מילא את מקומו כרבה של הלברשטאט.
בשנת תשנ"א הוציאו צאצאיו מכתב יד את הספר אבי הנחל הכולל חידושים שלו על מסכתות פסחים, ראש השנה, יומא וסוכה.
ארי בן-מנחם

קורות חיים

נולד בברלין למשה בן-מנחם (שלנגר), משורר, סופר ומחנך. עלה לארץ ישראל ב-1934. סיים לימודי תואר שני באוניברסיטה העברית ב-1954. בשנת 1954 היה הראשון שהפעיל מערכת מדידה סייסמולוגית בישראל.
בשנת 1958 עזב ללימודים במכון הטכנולוגי של קליפורניה שם קיבל דוקטורט ב-1961. ב-1964 חזר ארצה ומונה לפרופסור לגאופיזיקה ומתמטיקה במכון ויצמן. היה פרופסור אורח באוניברסיטת סטנפורד, MIT ואוניברסיטת פריז. בין השנים 1975 ל-1990 היה ראש המחלקה לגאופיזיקה. כמו כן מילא את תפקיד הסייסמולוג הראשי בישראל. לאורך השנים פרסם כ-150 מאמרים ושני ספרי לימוד. 
בן מנחם חקר תופעות גאולוגיות ואסטורונמיות שהתרחשו בתנ"ך כמו רעידת אדמה, ליקוי חמה, סופרובה ושביטים, ובעזרת ניתוח לאחור של תופעות אלה ניסה לייצר כרונולוגיה לאירועים תנ"כיים.
בשנת 2009 יצא לאור ספרו המונומנטלי "Historical encyclopedia natural mathematical sciences" בו הוא סוקר את התפתחות המדע מימי היוונים ועד לימינו. הספר הוא בן 6,000 עמודים ויצא בשישה כרכים.
נשוי לבתיה ומתגורר ברחובות.
אחיו אסף בן-מנחם הוא אמן ומשורר.
גוגומוביל

גוגומוביל (גרמנית: Goggomobil) היא דגם של מכונית מיקרו שיוצרו בגרמניה על ידי יצרנית הרכב גלאס (Hans Glas GmbH) , משנת 1955 עד 30 ביוני 1969. יוצרו 214,313 מכוניות, 66,511 אופניות, ו 3,667 טנדרים Transporter.
ייצור נוסף ב-אוסטרליה בשנים 1957–1961 הסתכם בכ-5,000 יחידות.
דגם הגוגומוביל דארט אשר יוצר ב-אוסטרליה על ידי חברת המכוניות האוסטרלית "Buckle Motors Pty Ltd" בין השנים 1959–1961, התבסס על דגם ה-"גוגומוביל" הגרמני.

שיווק גוגומוביל בישראל

מכוניות גוגומוביל יובאו לישראל על ידי "גוגו איסר". בשנת 1957 יובאו כמה עשרות מכוניות משומשות ממודל 1957.
עד שנת 1962 יובאו כמה עשרות יחידות. מחירה של הגוגומוביל סדאן היה 2,600 ל"י.
ככר המגדלים

ככר המגדלים (באסטית: Tornide väljak) היא פארק בעיר טאלין, בירת אסטוניה, הנמצא קרוב לתחנת הרכבת, בין הרחוב סורטיקי (tänav Suurtüki), דרך ראנאמה (Rannamäe tee), הרחובות נונה (Nunne tänav), סור-קלוסטרי (Suur-Kloostri tänav) ולחומה המבוצרת ההיסטורית של העיר טאלין (רוואל) על מגדלי ההגנה והמאסר שלה. מצפון לדרום מתרוממים לצידה:"המגדל שמאחורי גרוסבקה" (Grusbeke tagune torn ), המגדלים אפינג (Eppingi torn), פלאטה (Plate torn), קייסמה (Köismäe torn), ליפה (Lippe torn), לוונשדה (Loewenschede torn), "המגדל שמאחורי נונאדה" (Nunnadetagune torn) המגדלים קולדיאלה (Kuldjala torn), סאונה (Saunatorn) ונונה (Nunnatorn). הפארק קם במקום ששימש בעבר כשדה אימונים ומצעדים צבאיים ולאחר מכן מגרש תערוכות, מיד לפני החומה הצפונית-מערבית של העיר העתיקה. התצפית אל מגדלי החומה ואל צריחי הכנסיות, לצד הצמחייה, פסטיבלי הפרחים והמתקנים למשחקים וספורט הופכים את המקום לאתר תיירות חשוב.

היסטוריה

בניית החומות של טאלין התחילה בימי המלכה מרגרתה של דנמרק במאה ה-13. בימי הביניים האתר נקרא Nunnakoppel - אורוות הנזירות. המתחם השתייך למנזר נשים ציסטרסיאני שנקרא מיכאל הקדוש. כיום בבניין המנזר לשעבר פועל בית הספר ע"ש גוסטב אדולף. במאות 17-18 נבנו בסביבה ביצורים וחפיר. בימי השלטון השוודי תוכננה במקום הבניית מבצר בשם "פינלנד", אך לבסוף לא לא מומשה. בימי הכיבוש הרוסי נבחר האתר כמקום העתידי של קתדרלת אלכסנדר נבסקי אך לבסוף קרבת פסי הרכבת גרמה לשינוי התוכנית והכנסייה נבנתה במקום אחר. באמצע המאה ה-19 הביצורים איבדו את חשיבותם הצבאית. החפיר מולא באדמה בשנת 1864. המקום הפך לתקופה לשדה שחת. בשנת 1896 רשויות העיר מסרו את השטח לידי קהילת החוואים האסטונים שאירגנו בו תערוכות חקלאיות שנתיות. אז הוא קיבל את השם "שטח התערוכה" (Näituse väljak). בסתיו 1921 התחילו להציג ראן גם תערוכות של התעשייה והמסחר. גם ברית המועצות השכנה התחילה להיות מיוצגת כאן בביתן משלה. התערוכה האחרונה התקיימה כאן בשנת 1930. נותר על כנו ביתן אחד שנקרא "הרוטונדה המתומנת" ששימשה למופעי קולנוע וקונצרטים. אולם היא נשרפה בדלקה בשנת 1933.
בשנים 1931-1933 התחילו שלטונות בירת אסטוניה עבודות שיפוץ ואירגנו במקום פארק עירוני, שכונה "ככר המגדלים" בימי השלטון הסובייטי, למשך 16 שנים (1961-1945) המקום נקרא "ככר סטלינגרד" (Stalingradi väljak). ב-1950 הוקם בו פסל של מיכאיל קלינין, לזכרו של הנשיא הסובייטי המנוח, שבצעירותו בשנים 1907-1904 התגורר בטאלין ונשא אישה אסטונית. הפסל, יצירתו של הפסל האסטוני א' קאזיק, הועבר משם בשנת 1990 ונמצא כיום ב"מוזיאון הכיבוש".
אחרי שנת 1990, בימי השלטון האסטוני העצמאי המחודש, עברה ככר המגדלים מתיחת פנים חדשות. ב-2007 כלל הפארק כ-75 מינים של צמחים עציים. בשנת 2009 הוקמה במרכזה ככר קטנה יותר עגולה המשמשת לתערוכות פרחים. בחודשי מאי-אוקטובר מתקיים כאן כל שנה פסטיבל בינלאומי של הפרחים. אורגנו באזור גם מגרשי משחק לילדים ומתחמי כושר.
ואדי אל מפג'ר

ואדי אל מפג'ר הוא נחל אכזב קטן במדבר יהודה. הנחל יורד מההתנחלות מעלה מכמש, ונשפך לבקעת הירדן מדרום ליריחו, סמוך לנחל פרת. אורכו של הנחל כ-18 ק"מ, ושטח אגן ההיקוות שלו כ-20 קמ"ר.
הנחל רדוד ברובו, ואינו מתחתר אפילו בתחום במת השוליים המזרחיים של מדבר יהודה הבנויה מסלע קשה.
בנחל ישנה אמת מים קדומה, הפועלת עד היום, המוליכה את מי השיטפונות למערכת מאגרי המים של מנזר קרנטל.
המכביה השלוש-עשרה

שחייה

תחרויות השחייה של המכביה נערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב
מורה להתעמלות: הסרט

עלילה

דייב סטואי (כריסטופר מלוני) הוא מורה לספורט בחטיבת הביניים פי איי. דייב מבקש להציל את עצמו מכישלון ספורטיבי בעברו (החמצה מביכה של מדליית זהב באולימפיאדת סיאול) על ידי זכייה בפרס "מורה ההתעמלות של השנה".
בשביל לזכות בפרס צריכים תלמידיו לעבור תרגילי אתלטיקה בסיסיים. הבעיה מתחילה כאשר תלמיד חדש בשם רולנד וואפל (נייתן קרס) מצטרף לקבוצה. מאז מות אביו, מגוננת עליו אימו, ויני, באופן תמידי ומכריחה אותו לכבוש קסדה על ראשו, לכן גם כישוריו הספורטיביים אובדים. דייב עושה הכל כדי להעיף את רולנד מקבוצתו עד שהוא מגלה שאימו היא המורה לאנגלית שהוא התאהב בה. דייב מחליט לאמן את רולנד ולהסתיר את זה מאמא שלו, עד ששלי בראג (דייוויד אלן גריר) מתחרה נגד דייב בתפקיד מורה ההתעמלות, אומר לאמא של רולנד שבנה משתתף בתחרות והיא לא נותנת לו להשתתף. בסופו של דבר אמו של רולנד משתכנעת והיא מרשה לרולנד להשתתף. בסוף הסרט הקבוצה מנצחת בתחרות ודייב וויני חברים.
47 מטר 2

עלילה

עלילת הסרט מתרחשת בברזיל ומתמקדת בעיקר בחבורת בנות שנקלעות לצרה אשר מתרחשת מתחת לים. הן ככל הנראה צללו בין חורבותיה של עיירה עתיקה ובעקבות כך שאבדו, הן מוצאות עצמן בתוך "גיהנום" תת-ימי, בו הן נמצאות עם כרישים קטלניים המאיימים על חייהן.

הפקה

בספטמבר 2017, הוכרז כי The Fyzz Facility, עובדים על סרט המשך עבור הסרט "47 מטר" שיצא בסמוך לכך. עוד נודע כי יוהאנס רוברטס יהיה במאי הסרט בשנית, וכי הוא וארנסט ריירה יכתבו את תסריט הסרט בשנית גם כן. בהמשך, פורסם כי סרט זה יצולם בברזיל ויתמקד בחבורת נשים שנקלעות אל סיטואציה דומה לזו שקרתה בסרט הקודם.
בדצמבר 2018, נודע כי שם סרט ההמשך יהיה "47 Meters Down: Uncaged".
לסת

התפתחות

לסתות של חולייתניים התפתחו מקשתות זימים של חסרי לסתות ומופיעות לראשונה בממצאים מתקופת אורדוביק.
יאקוב נגרוצי

יאקובּ נגרוצי (ברומנית: Iacob Negruzzi;‏ 31 בדצמבר 1842 - 6 בינואר 1932) היה סופר רומני, עורך, פרופסור למשפטים באוניברסיטת יאשי, חבר מייסד של ז'ונימיה, חבר בכיר במסדר הבונים החופשיים. כיהן כמזכיר וכיושב ראש האקדמיה הרומנית.
יאקוב נגרוצי נולד ביאשי, בנסיכות מולדובה, כבנו של קוסטקה נגרוצי. הוא למד משפטים בברלין ובשובו מהלימודים, השתתף בהקמת חוג ז'ונימיה ובמשך 28 שנים ערך את בטאון החוג, כתב העת Convorbiri literare.
ב-28 באוקטובר 1866 הצטרף לבונים החופשיים והתקדם במדרג הדרגות עד לתואר מזכיר שני ומומחה גדול וב-1868 היה לנכבד.
בשנת 1888 יאקוב נגרוצי יזם חוק שנועד להבטיח גמלת קיום למיכאי אמינסקו.
דגל מיאנמר

הדגל הקודם

הדגל הקודם של מיאנמר אומץ ב-3 בינואר 1974, כאשר נה ווין הכריז על רפובליקה סוציאליסטית בבורמה. העיצוב החדש לא היה שונה מאוד מהדגל הישן של מיאנמר (אז בורמה) שהיה בצבע אדום עם קנטון כחול בפינה העליונה של הדגל, בצד התורן. עם זאת, התמונה בתוך הקנטון השתנתה, והפכה לגלגל שיניים עם בושל של אורז מונח עליו. אלו סמלים סוציאליסטיים המסמלים את העובדים והחוואים. מסביב לציור היו 14 כוכבים בעלי חמישה קודקודים כל אחד המסמלים את המדינות מהן מורכבת מיאנמר. הצבע הלבן מסמל טוהר, הכחול שלום ויושרה והאדום מסמל אומץ.
התזמורת הסקוטית הלאומית

התזמורת הסקוטית הלאומית (באנגלית: The Royal Scottish National Orchestra) היא התזמורת הסימפונית הלאומית של סקוטלנד. מושב התזמורת בגלאזגו אך היא מופיעה בקביעות גם באדינבורו, באברדין ובדנדי, ויוצאת לסיורי קונצרטים מחוץ לגבולות סקוטלנד.
התזמורת, בת 89 הנגנים, נוסדה בשנת 1891 בשם "התזמורת הסקוטית". היא מופיעה באופן מלא מאז 1950 וקיבלה חסות מלכותית בשנת 1991. מיד אחרי הענקת החסות השתמשה התזמורת לזמן קצר בשם "התזמורת המלכותית הסקוטית", ואחר החליפה אותו לשמה הנוכחי.
בהנהגת סר אלכסנדר גיבסון, מנצחה הראשון יליד סקוטלנד, שתקופת כהונתו עמה הייתה הארוכה ביותר, החלה התזמורת לפתח פרופיל בינלאומי. בהתאם להתמחויות של גיבסון עצמו, עשתה לה התזמורת שם בפרשנויותיה למלחינים סקנדינביים, בעיקר יאן סיבליוס וקרל נילסן. את החותם למוניטין זה העניקה כהונתו של נמה ירווי, שאף ניצח על התזמורת במחזור הסימפוניות השלם של גוסטב מאהלר. הסקוטי השני שהנהיג את התזמורת, בריידן תומסון, חיזק את הקישור הנורדי במחזור של הסימפוניות של נילסן. הקלטות הסימפוניות הרביעית והשישית נחשבות בין הטובות ביותר שבנמצא.
בית התזמורת הוא "אולם הנרי ווד" בגלאזגו ושם גם נערכות הקלטותיה. הופעות התזמורת, לעומת זאת, מתקיימות ב"אולם הקונצרטים המלכותי" בגלאזגו.
לתזמורת היה חוזה הקלטות לטווח ארוך עם חברת ההקלטות צ'אנדוס, שעמד בעינו בשנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20. כיום היא מקליטה בעיקר לחברת נאקסוס, והידועות ביותר בהקלטותיה לחברה זו כוללות את מחזור הסימפוניות של אנטון ברוקנר עם המנצח גאורג טינטנר וכמה הקלטות של מוזיקה אמריקאית בניצוחה של מרין אלסופ.
מקהלת התזמורת הסקוטית הלאומית אמנם איננה מקצועית, אך היא מופיעה עמה בהזדמנויות שונות כל השנה, בעונת הקונצרטים של התזמורת ובסדרת הפרומס בגלאזגו, באדינבורו, באברדין ובדנדי. 
מנצח התזמורת הנוכחי הוא תומאס סנדגרד.
בראש הצוות האמנותי של התזמורת הסקוטית עומדים מנהל מוזיקלי (תומאס סנדגרד), מנצח אורח ראשי (גארי ווקר) ומנצח עמית (ג'יימס לאו). המנהל הכללי של התזמורת הוא סיימון וודס.
וריד

תפקוד

תפקידו של הווריד הוא להוביל דם מהתאים אל הלב.
במחזור הדם הגדול, אוספים הוורידים דם מהנימים המגיעים מהתאים, כשבדם שהם מכילים רמה גבוהה של פחמן דו-חמצני, ויגיעו לעלייה הימנית של הלב.
במחזור הדם הקטן יצא וריד מן הריאה, כשבדם שהוא מכיל רמה גבוהה של חמצן, ויגיע לעלייה השמאלית של הלב.
בווריד קיימים שסתומים חד-כיווניים המאפשרים זרימת דם אך ורק לכיוון הלב, להם השפעה חשובה בביצוע תפקידו של הווריד. המנגנון המסייע לזרימת הדם הוורידי הוא משאבת השרירים.

היבטים רפואיים

ניתן להחדיר תרופה למחזור הדם דרך הוורידים. הזרקה תוך ורידית (IV) היא הדרך המהירה ביותר, משום שהחומר הפעיל מוחדר למחזור הדם באופן מיידי ומופץ ברחבי הגוף בתוך שניות מעטות בלבד.
באופן זה המינון המלא מגיע למחזור הדם בבת-אחת. דבר זה יכול להיות בעייתי במקרים מסוימים אם קיימת רגישות כלשהי לתרופה. זאת משום שבמקרה זה יש מעט מאוד זמן למתן של חומר שיסתור את פעילותה.
על פי רוב לאחר ההזרקה מחזור הדם יוביל את התרופה לכל תאי הגוף.
יוצאי הדופן הם חומרים שלא יכולים לעבור את מחסום הדם-מוח. כתוצאה מכך תרופות המכילות חומרים מסוג זה לא יכולות להשפיע על תאי המוח אם הן מוחדרות דרך הווריד.
במקרים אלו יחפשו הרופאים דרכים אלטרנטיביות להשפיע על מערכת העצבים המרכזית, בהתאם למצב בו רוצים לטפל.
Localhost

ברשתות מחשבים, localhost (כלומר "מחשב זה") הוא כתובת ה-hostname הניתנת לממשק הרשת הפונה אל תוך הציוד עצמו (loopback device). שם זה הוא גם דומיין-רמה עליונה.
ברשתות מחשבים מודרניות, ב-IPv4 הכתובת localhost מתורגמת לבלוק כתובות 127.0.0.1 / 8, או 1:: ב-IPv6.
פוקוס (הוצאה לאור)

פוקוס היא הוצאת ספרים שנוסדה בשנת 1972 על ידי ד"ר שאול טל ורעייתו שולה טל.
ההוצאה החלה את דרכה כהוצאה לאור של ספרי צילום ונקראה בשם "שוש". בהמשך שונה שמה ל"פוקוס". בשנת 1988, עם כניסתו הנרחבת של המחשב האישי לשוק, החלה "פוקוס" להוציא לאור ספרי מחשב. בהמשך הוציאה לאור ספרי צמיחה אישית, הורות, זוגיות וספרי מתנה.
משנת 2000 ועד היום מוציאה פוקוס לאור ספרי בריאות ופעילות גופנית, עם דגש על אורח חיים בריא וריפוי טבעי. ספרים אלה תורגמו ברובם מרבי-מכר ידועים בעולם, ונועדו לחשוף את הקהל הישראלי למידע בריאותי חיוני.
מאז היווסדה הוציאה פוקוס לאור למעלה מ-500 ספרים. ספר הדגל שלה הוא "האנציקלופדיה החדשה לריפוי טבעי".