google/wiki40b huggingface dataset:
דם, יזע ודמעות

דם, יזע ודמעות (במקור האנגלי: Blood, Toil, Tears and Sweat: "דם, עמל, דמעות ויזע"; או בקצרה Blood, Sweat and Tears) הוא נאום שנשא וינסטון צ'רצ'יל, ראש ממשלת בריטניה בזמן מלחמת העולם השנייה, בפני בית הנבחרים הבריטי של הפרלמנט הבריטי ב-13 במאי 1940, במהלך הימים הראשונים של הניצחון הגרמני על צרפת, ועל חיל המשלוח הבריטי.
באותה העת הגרמנים גרשו את בעלות הברית מנורווגיה והחלו בהתקפה, תוך תנופה אדירה, על הולנד, בלגיה, לוקסמבורג וצרפת. צ'רצ'יל נכנס לתפקידו ממש בעצם אותם ימים בהם החלה ההתקפה הגרמנית האמורה. 
צ'רצ'יל נודע בנאומיו הנלהבים, אשר "דם, יזע ודמעות" היה הראשון שביניהם, והצליח למשוך אחריו את העם הבריטי ולהפיח בו תקווה מול מדינות הציר (גרמניה, איטליה, יפן ועוזריהם). הוא נקט במדיניות עקבית של "לא מדברים עם אויבים".
כמעט מאה שנה קודם לכן, ב-2 ביולי 1849, נשא ג'וזפה גריבלדי נאום לכוחותיו בטרם עלו על רומא, ובו מוטיבים דומים למדי, לפיהם הוא מציע להם אך רעב, צמא, צעדות מאומצות, קרבות ומוות. ייתכן שאלה עלו בזיכרונו של צ'רצ'יל, אם אמנם ידע עליהם, והוא השתמש בהם, במודע או שלא במודע.

פסקת הפתיחה של הנאום

נוסח הנאום המלא באנגלית
אנו מצויים בשלב ראשוני של אחד מהקרבות הגדולים בהיסטוריה. אנו נתונים בפעולה בחזיתות רבות – בנורווגיה ובהולנד – ועלינו להתכונן לחזית בים התיכון. קרבות האוויר נמשכים, והרבה הכנות צריכות להיעשות כאן בבית.
הייתי אומר לכם כפי שאמרתי לאלה שהצטרפו לממשלה הזאת: לא אוכל להציע אלא דם, עמל, דמעות ויזע. ניצב בפנינו מבחן מהסוג הקשה ביותר. עומדים בפנינו חודשים רבים מאוד של מאבק ושל סבל.
אתם שואלים, מהי מטרתנו? אני יכול לענות במילה אחת: ניצחון. ניצחון בכל מחיר – ניצחון חרף כל האימה – ניצחון, לא משנה כמה ארוכה וקשה תהיה הדרך, שכן ללא ניצחון, אין הישרדות.
NCAA

התאחדות ספורט הקולג'ים הלאומי (באנגלית: NCAA, ראשי תיבות של National Collegiate Athletic Association) הוא גוף התנדבותי המארגן תחרויות ב-22 ענפי ספורט שונים כגון פוטבול, כדורסל, בייסבול ואתלטיקה בכל רחבי ארצות הברית. בארצות הברית ישנם גופי ספורט נוספים שמאגדים בתוכן מכללות, אוניברסיטאות ומוסדות אחרים אך ה-NCAA הוא האיגוד החזק, העשיר והיוקרתי ביותר ומאגד בתוכו מעל 1,200 מכללות שונות. המטה הראשי של ה-NCAA ממוקם באינדיאנפוליס, אינדיאנה. 
ה-NCAA מחולק ל-3 דרגות: מחלקה ראשונה שהיא הגדולה והיוקרתית ביותר, מחלקה שנייה ומחלקה שלישית. על פי תקנון הארגון המכללות בשתי המחלקות הראשונות יכולות להציע מלגות לספורטאים מצטיינים מקרב תלמידיהן.
במחלקה הראשונה משחקות  346 מכללות. במחלקה השנייה משחקות 282 מכללות. במחלקה השלישית משחקות 449 מכללות.
ארקדי וולוז'

ביוגרפיה

ארקדי וולוז' נולד ב-11 בפברואר 1964, בעיר גורייב שבקזחסטן הסובייטית (עכשיו אטיראו). אביו, יורי א. וולוז' (נולד ב-1938), גאולוג, מומחה בשדות הנפט של הים הכספי באזור; מאוחר יותר  הפך לדוקטור למדעי הגאולוגיה והיה חוקר בכיר במכון הגאולוגי של האקדמיה הרוסית למדעים. אמו, סופיה לבובנה וולוז', מורה בבית הספר למוסיקה.
ארקדי בוגר בית הספר הרפובליקני לפיזיקה ומתמטיקה של אלמטי. הוא סיים את השכלתו במכון גובקין לנפט וגז , בתחום "מתמטיקה שימושית" ב-1986. ביצע מחקר בתחום עיבוד כמויות גדולות של נתונים מכון לבעיות שליטה (IPU), של האקדמיה הסובייטית למדעים.
ב-1989 הוא ייסד את CompTek והיה המנהל הכללי עד שנת 2000. באותה שנה הוא פתח את חברת "ארקדיה" יחד עם ארקדי בורקובסקי ויחד הם שחררו מוצר לפי סיווג של המצאות בגודל של כ-10 מגה בייט, אשר שימש לקשור פטנטים של מכוני מחקר וארגונים.
ב-1998 כיהן כראש הוועדה לגישה אלחוטית לרשתות רוסי של האיגוד לתיעוד תקשורת אלחוטית (RANS.RU). ארקדי השתתף בתהליך ההפרטה של תדרים לגישה אלחוטית. ב-1999 הוא היה אחד מאלה שהשפיעו על הלגליזציה של טלפוניית IP ברוסיה.
ב-1997 הוא עשה את הצעד הראשון לקראת הקמתה של חברת Yandex בסכום של 10 אלף דולר, כשרכש 3 שרתים עם כוננים קשיחים בעלי קיבולת של 1 ג'יגה בייט, אשר אפשר לערוך אינדקס תוכן של כלל האינטרנט ברוסיה. התוצאה של השקעות אלה הייתה כניסת Yandex לרשימת שבע האתרים הפופולריים ביותר באינטרנט ברוסיה בשנת 1999.
משנת 2000 הוא מכהן כמנכ"ל יאנדקס. מאז 2007 — ראש המחלקה לניתוח נתונים בפקולטה להיי-טק וחידושים של המכון המוסקבאי לטכנולוגיה ופיזיקה, בראשי תיבות MIPT.
הוא נשוי ולו שלושה ילדים.
גילי ארגוב

ביוגרפיה

גיל הוא בנו היחיד של הזמר זוהר ארגוב, ואשתו ברכה, ונולד כאשר אביו היה בן 18. בדומה לאביו, גם הוא הפך לזמר, וסבל מהתמכרות לסמים. במהלך חייו עבר מספר תקופות של גמילה לצד משברים אישיים, ובמקביל המשיך לשיר ולהוציא אלבומים.
גילי התייתם מאביו, שנמצא ללא רוח חיים בתא המעצר בשנת 1987, בעת שגילי היה בן 14. הוא החל להופיע על במות בגיל 16. בשנת 1989 הוציא את אלבום הבכורה שלו, "אבא שלי", אשר כלל את הלהיטים "מי המציא את המילה אהבה" (שזכה לחידוש מאוחר על ידי להקת מוניקה סקס), "בלילות הקרים" ושיר הנושא "אבא שלי". האלבום נמכר בהצלחה גדולה, הושמע בתחנות הרדיו וללהיטיו היה ביקוש רב בהופעותיו.
בשנת 1991 הוציא ארגוב את אלבומו השני, "נשיקה ראשונה", אשר כלל את הלהיטים "נשיקה ראשונה", "אין לי עוד מילים יפות אליך" ו"כל כך קר לי". האלבום יצר תהודה וביקוש רב בישראל ומחוצה לה, בעקבות כך יצא ארגוב לסיבוב הופעות בלוס אנג'לס ובניו יורק.
בשנת 1992, בגיל 19, הוציא את האלבום "עגלה זוהרת", אלבום אוסף אשר כלל שני שירים חדשים ושני ביצועים מחודשים לשיריו של אביו ("עיניך החומות", "בעבר היו זמנים").
האלבום הרביעי, "מתגעגע לאבא", כלל שמונה ביצועים מחודשים לשיריו של אביו ואת הלהיט "אבא שלי" מהאלבום הראשון. אף על פי שהוקלט באיכות ירודה, נמכר האלבום בעשרות אלפי עותקים].
בשנת 2003 הוציא ארגוב את אלבומו החמישי, "לא נולדתי מלך", תחת הפקתו המוזיקלית ועיבודיו של ננסי ברנדס. האלבום כלל עשרה שירים מקוריים, ביניהם שלושה שירים שכתב ארגוב בעצמו (שלושה טקסטים ושני לחנים). בסופה של אותה שנה, לאחר התייעצות עם רב מקובל, החליט גילי ארגוב לשנות את שמו ל "גיל" - כסגולה להצלחה במלחמתו בסמים, בתקליט החדש ובזוגיות. בקיץ 2004 נשא לאישה את יעל, לאחר היכרות בת שנתיים וחצי. בינואר 2005, נולד לזוג בן בכור. בהמשך בני הזוג התגרשו.
בשנת 2014 השתתף בעונה השלישית של תוכנית הריאליטי "The Voice ישראל", אך לאחר שלא הופיע לחזרה הגנרלית ולצילומי שלב הדו-קרב, הסתיימה השתתפותו בתוכנית.
ב-22 בפברואר 2016, ברכה ארגוב, אימו של גילי ארגוב, ביקשה עזרה מהציבור להציל את ארגוב. בעקבות הקריאה נרתם אייל גולן והחליט לממן את האשפוז ותהליך הגמילה, ותרם כ-124 אלף שקלים לתהליך.
במרץ 2017 נישא גילי ארגוב בשנית לורד כשהיא בחודש השלישי להריונה. כעבור חצי שנה נולדה בתו, שנקראה זוהר, על שם אביו.
בשנת 2019 כשגילי מצהיר שהוא נקי כבר יותר מ 4 שנים וכשהוא כבר אב לשלושה ילדים זוהר, מיכאל ואליאן גילי מצליח לזור לקריירת המוסיקה תחת חסותו של מנהלו האישי תמיר סאסי בעלי חברת מטאור גרפיקה ופרסום, וחוזר להוציא שירים חדשים.
יוסי ואסה

ביוגרפיה

ואסה נולד באתיופיה, ועלה לישראל עם משפחתו בגיל 10 במבצע משה. עם עלייתו התיישבה המשפחה בנתניה, תחילה במרכז קליטה בעיר. הוא למד בכפר הנוער אמי"ת פתח תקווה, ושירת בצבא בתיאטרון צה"ל. לוואסה תואר ראשון מהחוג לתיאטרון באוניברסיטת חיפה, אותו סיים ב-1998. כשהגיע לסן פרנסיסקו כשחקן בהצגה פגש את אשתו לעתיד ירדן, מאיירת ואמנית קומיקס מקיבוץ יפתח שלמדה שם אמנות וציור. השניים חזרו יחד לישראל ב-2006 ומגדלים את ילדיהם בחינוך ביתי.

תיאטרון

ואסה יצר ושיחק בהצגת היחיד "באמהרית זה נשמע יותר טוב", העוסקת בילדותו בכפר באתיופיה, במסעו לארץ ישראל, ובסיפור קליטתו בישראל. ההצגה הועלתה על במות מעל אלף פעמים. בעקבות המתיחות שנוצרה בין משטרת ישראל ליוצאי אתיופיה, החליטה המשטרה לקיים אותה בפני שוטרי משטרת ישראל. ב-2005 הועלתה ההצגה "יחיד במינו" שכתב עם שי בן עטר, בהפקה משותפת של תיאטרון הנפש והתיאטרון הארצי לילדים ונוער. ההצגה הועלתה בתיאטרון ניו ויקטורי בברודוויי, ניו יורק. ואסה כתב, ביים והפיק את המחזה "מר גטו", וכתב וביים את ההצגה "שאריות של החיים".

טלוויזיה

ואסה הופיע ככתב שטח במגזין "דרך העיניים שלנו" ששודר בטלוויזיה החינוכית. הוא השתתף גם בתוכנית האירוח הקומית בערוץ IETV אותה יצר, כתב, שיחק בה והנחה אותה לצדו של שמואל ברו, ובתוכנית "הולו הגר" באותו הערוץ ככותב מערכונים ומנחה. ב-2005 השתתף בתפקיד אורח בסדרה "בוא נתערב" ששודרה בטלוויזיה החינוכית, שיועדה ללימוד והקניית השפה העברית. ב-2013 השתתף בגרסה הישראלית לסדרה "המשרד" של yes, בתפקיד אבבה (אבי).
ב-2017 שודרה הסדרה "נבסו", אותה יצר וכתב עם שי בן עטר וליאת שביט, ובה הוא הופיע בתפקיד הראשי בתור גילי צ'לצ'או, פרסומאי יוצא אתיופיה. את שיר הנושא לסדרה שר ההרכב קפה שחור חזק בשיתוף ואסה.

קולנוע

בשנת 2000 השתתף בסרט "אחות זרה" בבימויו של דן וולמן. בשנת 2005 השתתף בסרט הקולנוע הישראלי-צרפתי "תחיה ותהיה".

יצירות נוספות

בסוף שנות ה-90 הוציא יחד עם שמואל ברו שלוש קלטות וידאו באמהרית, שזכו להצלחה בקרב עולי אתיופיה.
בשנת 2005 ביצע קטע קריאה בתחילת השיר "שובי אל ביתי" שהופיע באלבום "ממעמקים" של הפרויקט של עידן רייכל. כמו כן, גם שיחק בקליפ של השיר "מילים יפות מאלה", מאותו אלבום, לצדה של הזמרת כברה קסאי.
ב-2015 הוציא את ספרו "היום האחרון של פורים", המביא את סיפור עלייתו וקליטתו בישראל. אשתו ירדן איירה את הספר באיורי קומיקס. הספר זכה במענק מטעם מפעל הפיס לשנת 2014.

פרסים

ההצגה "יחיד במינו" זכתה בשנת 2005 בפרס ההצגה הטובה ביותר, פרס הבימוי לבמאי שי בן עטר, וציון לשבח לשחקנים שי פרדו ותיתי אספה בפסטיבל הבינלאומי להצגות הילדים בחיפה. בשנת 2010 זכה ואסה בפרס המשרד לקליטת עלייה על שם יורי שטרן, המוענק לאמנים עולים בתחום התרבות והאמנות, בקטגוריית ההומור והסאטירה.
בנובמבר שנת 2018 הסדרה "נבסו", אותה גם יצר ואסה, זכתה בפרס אמי הבינלאומי בקטגוריית הסדרה הקומית הטובה. הסדרה משודרת בערוץ רשת 13 (ולפני כן בערוץ 2 של רשת) והיא עוסקת במשפחה מעורבת המורכבת מאב אתיופי, אם אשכנזייה, בתם המשותפת, והמשפחה המורחבת.
לוקינו ויסקונטי

חייו

ויסקונטי נולד למשפחת אצולה עשירה (אחת מהעשירות בצפון איטליה) במילנו. בגיל 30 עבר לפריז והחל לעסוק בקולנוע כעוזר במאי שלישי בסרטו של ז'ן רנואר, "Une partie de campagne" ‏(1936), הודות להיכרות עם ידידה משותפת, קוקו שאנל. לאחר סיור קצר בארצות הברית, שם ביקר בהוליווד, הוא שב לאיטליה להיות עוזרו של רנואר שוב, הפעם בסרט "La Tosca" ‏(1939), הפקה שהופסקה באמצעה בשל מלחמת העולם השנייה, ואחר כך הושלמה על ידי הבמאי הגרמני קרל קוך.
ויסקונטי הצטרף, יחד עם רוברטו רוסליני ל-"salotto" של ויטוריו מוסוליני (בנו של בניטו מוסוליני, שהפך באותה תקופה לפטרון הקולנוע ואומנויות אחרות) ושם, ככל הנראה, פגש גם את פדריקו פליני. יחד עם ג'אני פוצ'יני, אנטוניו פייטרנג'לי וג'וזפה דה סנטיס כתב את התסריט לסרטו הראשון כבמאי: "אובססיה" (Ossessione)‏ (1943), סרט הנאו-ריאליזם האיטלקי הראשון, שהוא עיבוד לא רשמי ולא מאושר לספרו של ג'יימס מ. קיין "הדוור מצלצל פעמיים".
ויסקונטי היה גם במאי תיאטרון מהולל. בשנים 1960-1946 הוא ביים הופעות רבות של קבוצת התיאטרון רינה מורלי-פאולו סטופה, עם ויטוריו גסמן, כמו גם מספר אופרות ובהן ההעלאה מחדש של יצירתו של גאטנו דוניצטי "אנה בולנה" (על חייה של המלכה אן בולין) בלה סקאלה בשנת 1957 בכיכובה של מריה קאלאס.
הוא נפטר ברומא בגיל 69.
אפקט גלישה

אפקט הגלישה (באנגלית: Spillover effect) הוא מונח מתחום מדעי החברה, המשמש בתחומי מחקר שונים, לתיאור התופעה של השפעת גורם אחד, בהקשר מסוים, על גורם אחר שלכאורה מנותק ממנו.

בתחום הכלכלה

בתחום הכלכלה, אפקט הגלישה מתאר אירועים כלכליים ופוליטיים שאירעו בהקשר מסוים, בשל אירוע אחר שעל פניו התרחש בהקשר אחר לחלוטין. לפעילות כלכלית כלשהי עשויות להיות השפעות חיצוניות לא-כספיות על מי שאינם משתתפים בפעילות כלל. כך למשל, ההשקעה הכלכלית של שכן אחד בטיפוח חצר ביתו עשויה להשפיע על בריאותם והנאתם של שכניו. באופן דומה, בריתות פוליטיות שנכרתו בין מדינה כלשהי לשכנותיה, עשויות להביא לסחר מוגבר בין המדינות הללו וליצור תועלת כלכלית, למרות שתועלת זו לא הייתה מטרת הבריתות.

בתחום הפסיכולוגיה

במחקר על אודות מורכבות התפישה העצמית, השתמשה פטרישיה לינוויל במושג "אפקט הגלישה" לתיאור ההשפעה ההדדית שישנה בין תחומים שונים בתפישת העצמי של הפרט. לינוויל הבחינה בין "מושג עצמי פשוט" לבין "מושג עצמי מורכב". בעלי "מושג עצמי פשוט" נוטים לייחס לעצמם את אותן תכונות בשעה שהם חושבים על עצמם בהקשרים תפקודיים שונים (למשל, מייחסים לעצמם תכונות של רגישות ואמפתיה הן כבעלי מקצוע, הן כבני זוג והן כחברים), ואילו בעלי "מושג עצמי מורכב" נוטים לייחס לעצמם תכונות שונות כאשר הם חושבים על עצמם בהקשרים תפקודיים שונים (למשל, מייחסים לעצמם רצינות כבעלי מקצוע, ותרנות כבני זוג וחוש הומור מפותח כחברים). טענתה של לינוויל הייתה, אם כן, שבעלי מושג עצמי פשוט יתקשו יותר מבעלי מושג עצמי מורכב להתמודד עם חוויות שליליות, משום שפגיעה בתפישת העצמי שלהם תשפיע על תחומי חיים רבים יותר (למשל, גם על התפקוד המקצועי, גם על הזוגי וגם על החברתי). לתיאור ההשפעה שיש לתחומים שונים אלה זה על זה נבחר הכינוי "אפקט הגלישה", משום שלאנשים בעלי מושג עצמי פשוט, רגשות הנוגעים להיבט מסוים של העצמי עשויים "לגלוש" ולהשפיע על היבטים אחרים.
צפרדע חץ שחורה-ירוקה

תיאור

צבעיה של הצפרדע מהווים אות אזהרה לטורפיה בדבר היותה רעילה ביותר. הצפרדע ניזונה מקרדיות, חיפושיות ונמלים ארסיות ומשתמשת ברעל הקטלני שלהן על מנת להפוך לרעילה. בשבי צפרדע זו מאבדת את רעילותה.  
אורכה של הצפרדע ממוצע למשפחתה ומגיע ל25-42 מ"מ. גוון עורה ירוק כהה עם כתמים כהים הנפרשים לאורך הגוף. הבולט ביניהם הוא הכתם שמתחיל מהעורף עד לקצה עמוד השדרה ומתלכד עם כתמים באזורי אגן הירכיים. למרות שמה, הצפרדע מופיעה לעיתים בצבעים נוספים כגון ירוק מתכתי, ירוק ברקת, טורקיז, צהוב חיוור, ואף כחול. הכתמים עשויים להיות חומים או שחורים ואף להופיע בדוגמת חברבורות כמו שיש לצפרדע Oophaga sylvaticus.
הצפרדע בעלת אצבעות ארוכות עם כריות הדבקה, המאפשרות לטפס במעלה העצים. היא חייה על העצים וישנה בחורים בעץ. 
צפרדעים ממין זה מתרבות על קרקע היער, שומרות על ראשניהן בתוך צמחים מטפסים הגדלים במקווי מים ומגינות עליהם מטורפים ומטפילים. הראשנים ניזונים מאצות וחסרי חוליות קטנים החיים בתוך הצמחים.
מירב הלפרין

מירב הלפרין (נולדה ב-ו' בכסלו תשכ"א, 25 בנובמבר 1960) היא סופרת ועורכת ישראלית.

ביוגרפיה

הלפרין נולדה בחיפה והיא בוגרת בית הספר הריאלי, בעלת תואר ראשון בהיסטוריה מטעם אוניברסיטת תל אביב. בעברה הייתה עורכת תוכניות בגלי צה"ל ובערוץ 10 בטלוויזיה ובמהלך שנות ה-90 הייתה העורכת הראשית של ביטאון חיל האוויר.

ספריה

מירב הלפרין כתבה שני ספרי פרוזה: "בעלי לא בבית" (יצא לאור בשנת 2014 בהוצאת ידיעות ספרים) ו"על גופתי המתה" (יצא לאור בשנת 2016, בהוצאת ידיעות ספרים). שני הספרים היו רבי-מכר ונמכרו בעשרות אלפי עותקים. שניהם מתאפיינים בכתיבה שנונה ורוויית הומור ומתארים את הקשיים הכרוכים במערכת זוגית ארוכת טווח. "על גופתי המתה" מתרחש על רקע אחד המבצעים הצבאיים בעזה ומתאר, בהומור גם הוא, את המצב הנפשי-רגשי המורכב של זוג הורים, שבנם לוחם בחזית.
על ספרה הראשון, "בעלי לא בבית", זכתה בפרס סטימצקי ובספר זהב מטעם התאחדות הוצאות ספרים בישראל.
בשנת 1988 זכתה בפרס יצחק שדה לספרות צבאית על הספר "חליפת לחץ", שאותו כתבה ביחד עם אהרון לפידות. הספר, שיצא בהוצאת משרד הביטחון, תורגם ל-13 שפות. בספר מתועדים מבצעיו הגדולים והמפורסמים של חיל האוויר, כאשר כל פרק מופיע בלשונו של אחד הטייסים. בשנת 2000 הופיעה מהדורה חדשה ומורחבת של "חליפת לחץ".
בשנת 2019 כתבה מירב הלפרין את הספר "טורפי הלילה", המתעד את סיירת גולני מאז הקמתה ועד ראשית האלף הנוכחי. הספר יצא לאור בהוצאת ידיעות ספרים.

משפחה

מירב הלפרין מתגוררת בתל אביב והיא אם לבן, עידו הלפרין.
אחותה היא העיתונאית, סמדר פרי, כתבת ידיעות אחרונות לענייני המזרח התיכון. שתיהן נינותיו של הרב הראשי לשעבר של חיפה, הרב ברוך מרכוס, ונכדותיו של עו"ד ישראל עמיקם, מלוחמי השפה העברית בתקופת המנדט.
דניאל לוין

ראשית חייו

לוין נולד בדנוור שבקולורדו, ארצות הברית. הוא עלה לישראל עם הוריו בגיל 14, וגדל בירושלים. את שירותו הצבאי עשה בסיירת מטכ"ל והשתחרר כקצין בדרגת סרן. לאחר שחרורו החל ללמוד בטכניון לימודי תואר ראשון במתמטיקה בפקולטה למתמטיקה ומדעי המחשב בפקולטה למדעי המחשב, ובמקביל עבד במעבדת המחקר של IBM בחיפה באימות תוכנה. בשנת 1996 החל בלימודי דוקטורט במדעי המחשב באוניברסיטת MIT במסצ'וסטס.

אקאמאי טכנולוגיות

בעת לימודיו ב-MIT, עסק לוין בתורת הסיבוכיות ובאלגוריתמים. אחת מעבודותיו עסקה באלגוריתמים לניהול התעבורה ברשת האינטרנט ופיזור העומס על שרתים. באותה תקופה, עם ההתפתחות המהירה של האינטרנט, נוצרו בצמתים שונים ברשת פקקי תנועה וקשיים בהעברת הנתונים. כתוצאה מכך אמינות האתרים הייתה נמוכה והם נטו לקרוס בקלות. תקשורת בין-יבשתית סבלה מקשיים גדולים. לוין פיתח אלגוריתם שבעזרתו, כך האמין, ניתן יהיה לפתור את הבעיה. יחד עם הפרופסור למתמטיקה שימושית תום לייטון החל לפתח ולדחוף את הרעיון באופן מסחרי. השניים הגישו את הצעתם לתחרות תוכניות עסקיות שערכה האוניברסיטה אך לא הצליחו להגיע לשלב הסופי.
לוין לקח חופשה מלימודיו והלוואה של 20 אלף דולר, ויחד עם לייטון הקימו ב-1998 את חברת "אקאמאי", שם שפירושו "תיחכום" בשפת תושבי האי הוואי. לייטון כיהן כמדען הראשי ולוין כסמנכ"ל הטכנולוגיה. "אקאמאי" התמודדה עם בעיות התעבורה ברשת באמצעות הקמת שרתים של החברה ברחבי העולם. כך, הגולשים המקומיים לא צריכים להתחבר לשרתים מרוחקים אלא לשרתים בארצותיהם, שיקושרו לשרתים המרוחקים בקווים מהירים, מה שיאיץ את התקשורת בצורה משמעותית. בשיא "בועת הדוט-קום", באוקטובר 1999 הונפקה החברה, וכבר ביום המסחר הראשון עלו מניותיה פי חמישה ויותר. מחיר המניה הגיע לשיא של 345 דולר. באותה תקופה נחשב לוין לאחד הישראלים העשירים בעולם עם הון בשווי של כ-3 מיליארד דולר. גם לאחר הירידה התלולה בשווי המניה במשבר מניות הטכנולוגיה במרץ 2000, היה לוין אחד האנשים הצעירים העשירים בתבל. החברה נחשבת עד היום לאחת מהמובילות בתחומה, כאשר בין לקוחותיה נמצאות מיקרוסופט, אמריקה און ליין, יאהו!, פייסבוק וגוגל.

נסיבות מותו

לוין נרצח במהלך חטיפת טיסה 11 של אמריקן איירליינס מבוסטון ללוס אנג'לס, שהתרסקה על המגדל הצפוני של מגדלי התאומים במתקפת הטרור על ארצות הברית ב-11 בספטמבר 2001, כשהיה בדרך לוועידת אינטרנט ופגישה עם לקוחות. הוא ככל הנראה נרצח בידי אחד החוטפים עוד במהלך ההשתלטות על המטוס בניסיון לסכל את החטיפה, לאחר שהסתער על אחד מהחוטפים. במזכר של מנהל התעופה הפדרלי של ארצות הברית שפורסם בשנת 2002, צוין שככל הנראה גרונו שוסף על ידי המחבל סאטאם אל-סוקאמי, שישב במושב שמאחוריו במחלקת העסקים. לוין נחשב לקורבן הראשון של מתקפת הטרור ב-11 בספטמבר.
לוין היה בן 31 במותו. השאיר אחריו אישה ושני בנים. כיכר סמוכה לבניין מדעי המחשב ב-MIT קרויה על שמו, וכן פרס למאמר סטודנטים מצטיין בכנס STOC, הכנס בו התפרסמה עבודתו על ביזור מידע באינטרנט.
מוניק

קריירה

מוניק החלה את קריירת המשחק בסדרה "משפחת פרקר" בתפקיד ראשי של ניקול אן "ניקי" אוגלאבי. את תפקידה זה גילמה למשך 5 עונות מ-1999 עד 2004. מאז התפרסמה והחלה להנחות תוכניות ערב כמו "Showtime at the Apollo". בהמשך שיחקה בסרטים הקומים: "בייבי בוי", "בנות שמנות" ו"ברוך שובך רוסקו ג'נקינס", "מופע השיער", ו"הכל כלול" לצד קווין הארט וסנופ דוג, הסרט נקטל על ידי המבקרים ונכשל בקופות. ב-2007 תרמה את קולה לסרט "הצד הגס של הפינגווינים" של הבמאי בוב סאגט. 
בשנת 2009 שיחקה בסרט "פרשס", בו גילמה את דמותה של מארי, אמה המתעללת של גיבורת הסרט פרשס ג'ונס (גבורי סידיבי).
על תפקידה קיבלה ביקורות אוהדות, וכן זכתה במספר פרסים יוקרתיים, בהם פרס האוסקר, פרס גילדת שחקני המסך, פרס גלובוס הזהב ופרס באפט"א. מוניק היא האישה האפרו אמריקאית השש עשרה שקיבלה מועמדות לפרס האוסקר בקטגוריית שחקנית המשנה, והרביעית שזכתה. באופן כללי, היא האדם האפרו אמריקאי השנים עשר שזכה בפרס האוסקר, והשביעי בעשור הנוכחי.
בשנת 2015 שיחק בסרט של HBO, "סיפורה של בסי סמית" אודות חייה של בטי סמית, בתפקיד מא רייני. על תפקידה זה הייתה מועמדת לפרס אמי לשחקנית משנה מצטיינת במיני-סדרה או סרט. 
מוניק מנחה כיום את התוכנית "The Mo'Nique Show".
יחסי איי בהאמה–קנדה

היסטוריה

איי בהאמה וקנדה נהנות ממערכת יחסים קרובה, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין שתי המדינות כוננו ב-1973, מיד לאחר עצמאותה של המדינה. קנדה ואיי בהאמה עובדות יחד בארגונים מולטילטרליים שונים דוגמת ארגון מדינות אמריקה והאומות המאוחדות. קנדה הפעילה בין השנים 2007–2019 תוכנית שנים עשר שנתית באיי הבהאמה לפיתוח. בתוכנית הושקעו שש מאות מיליון דולרים אמריקאים.
איי בהאמה היא אחד היעדים הפופולריים ביותר לנופש של קנדים - אלפי אנשים פוקדים מדי שנה את האיים ואף יש במקום קהילה של קנדים. הדבר מבסס ומחזק אף עוד יותר את הקשרים שבין שתי המדינות.
בין שתי המדינות מתקיים סחר בקנה מידה גדול בהתחשב בגודלה הקטן של איי בהאמה. הסחר הכולל בין שתי המדינות עמד ב-2017 על שווי של 232 מיליון דולר אמריקאי, מה שהופך את איי בהאמה לשותפת הסחר השישית בגודלה של קנדה באיים הקריביים. הייצוא הקנדי לאיי בהאמה הוערך בשווי 219 מיליון דולר אמריקאי וכלל אגוזים, פירות, שמנים ונפט. לעומת זאת, הייבוא הקנדי מאנטיגואה וברבודה עמד על 12.9 מיליון דולר אמריקאי וכלל כימיקלים, דגים, פירות ים ומלח.
סטודנטים באוניברסיטאות באיי בהאמה יכולים ללמוד גם באוניברסיטאות קנדיות באמצעות מלגות. הנציבות הגבוהה של קנדה בג'מייקה מחלקת כמה מאות מלגות ואשרות לימודים בקנדה על בסיס שנתי.
אועפ"ק

אועפ"ק, או אואפ"ק (באנגלית: OAPEC, שהם ראשי תיבות של Organization of Arab Petroleum Exporting Countries – ארגון המדינות הערביות המייצאות נפט), הוא ארגון רב-ממשלתי שמקום מושבו בכווית, אשר מנהל את המדיניות הפוליטית של מדינות ערב לגבי נפט. כיום פעילות הארגון די זניחה, עד שרבים לא יודעים עליו כלל, וקיים בלבול בינו לבין אופ"ק, הפעיל הרבה יותר.

היסטוריה

ב-9 בינואר 1968, בעקבות תוצאות מלחמת ששת הימים וחרם הנפט שהוכרז בגללה, התכנסו בביירות נציגי שלוש מבין מדינות ערב השמרניות: ערב הסעודית, כווית ולוב, והחליטו לייסד את אועפ"ק, כדי לנצל את כוח הנפט בסכסוך הישראלי-ערבי.
מדינות ערב מפיקות הנפט האחרות הצטרפו לארגון וחברות בו: איחוד האמירויות הערביות, אלג'יריה, בחריין, תוניסיה, כווית, לוב, מצרים, סוריה, עיראק, ערב הסעודית וקטר. מצרים פרשה לזמן מה מן הארגון לאחר חתימת הסכמי קמפ דייוויד, אך חזרה אליו לאחר מכן.
Hallo 015

פעילות

hallo 015 ניסתה לשנות את הנוהג הקיים בשוק השיחות הבינלאומיות, כשהציעה תעריפים מוזלים לשיחות לחו"ל ללא חבילות וללא דמי מנוי. בנוסף, החברה שיווקה מרכזיות PBX עבור עסקים.
hallo 015 השיקה בשנת 2015 אפליקציה ייחודית למכשירי אנדרואיד ואייפון/אייפד המאפשרת חיוג מקומי בכל מקום בעולם.
פרזנטור החברה בפרסומיה הראשונים  היה אלון דה לוקו, זוכה תוכנית הריאליטי "חי בלה לה לנד".
יורם שכטר ומשפחת שכטר החזיקו בכ-50% ממניות החברה. ברוריה זבולוני החזיקה 23 אחוזים ומטיאס פרנקל החזיק ב-23 אחוזים. ביתה של זבולוני, שרי, הייתה משנה למנכ"ל, ובנוסף היה מעורב בחברה דודי שטרנברג, שהיה בעלה של שרי זבולוני, הסתבך במספר עסקים כושלים בעברו ואף הועמד לדין על עבירות זיוף ומרמה. לאחר פרסום שירות החבילות הסלולריות של החברה הסתבר כי לחברה אין הסכם אירוח תקף עם אף אחת ממפעילות הסלולר בישראל, כך שבפועל לא היה ביכולתה להשיק את השירות. החברה קרסה ולבסוף נרכשה על ידי רמי לוי תקשורת.  בדו"ח שכתבו מפרקי החברה התברר כי בחברה הועסקו ברמות שכר גבוהות מקורבים לבעלי השליטה רובם חסרי ניסיון מתאים.
לוקוב

תולדות היישוב

לוקוב נזכרת כיישוב מבוצר משנת 1233, ובשנת 1403 הוענקו לה זכויות עיר. עם פלישת האימפריה השוודית לפולין באמצע המאה ה-17 הוחרבה העיר, אך שוקמה לאחר מכן, והפכה למרכז חינוך אזורי.
בשנת 1782 נשרפה העיר כמעט לחלוטין בדליקה גדולה שפרצה בה. בחלוקת פולין בשנת 1795 סופחה העיר לשטח אוסטריה, ובשנת 1815 נכללה בשטח פולין הקונגרסאית.

יהודי לוקוב

בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-6,200 יהודים, כמחצית מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות, תוך הוצאה לאור של עיתונים יהודיים. בשנת 1920 נערך בעיר פוגרום בו נרצחו 13 יהודים.
ב-19 בספטמבר 1939 נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו רצחו בה מיד עשרות יהודים, ושרפו בתים רבים של יהודים. לאחר שהגרמנים ביססו את שליטתם בעיר, והסיגו את הצבא האדום מהאזור, רצחו בה כ-70 יהודים נוספים, והחלו בחטיפת יהודי העיר לעבודות כפייה, תוך ביצוע מעשי שוד והתעללות. בהמשך, חויבו יהודי העיר בענידת סרט זרוע ובביצוע עבודות כפייה מגיל 12.
ביולי 1940 רוכזו יהודי העיר בגטו שהוקם בה, אליו הובאו אלפים מיהודי הסביבה וכ-2,000 יהודים מסלובקיה, ואשר מספר יושביו הגיע במאי 1942 לכ-10,000 איש. מעת לעת הוצאו להורג עשרות יהודים מהגטו.
ב-5 באוקטובר 1942 פשטו על הגטו שבעיר אנשי ס"ד ושוטרים גרמנים ואוקראינים, וערכו בו אקציה גדולה. כ-2,000 יהודים נרצחו מחוץ לעיר, וכ-5,000 יהודים שולחו למחנה ההשמדה טרבלינקה.
ב-7 עד 8 בנובמבר 1942 שולחו כ-3,000 עד 4,000 יהודים נוספים מהגטו שבעיר לטרבלינקה, וכ-200 נורו בשטח בית העלמין היהודי המקומי. לאחר אקציה זו עצרו הגרמנים את הספקת המזון לגטו, ורבים מיושביו מתו מרעב וממגפת טיפוס הבהרות.
ב-2 במאי 1943 בוצעה בגטו שבעיר אקציית חיסול, בה העלו הגרמנים את בתי הגטו באש, ורצחו חלק מיושביו בשטח בית העלמין היהודי. יתר יושבי הגטו שולחו לטרבלינקה. באקציה זו נרצחו כ-1,500 יהודים, ויהודים בודדים הצליחו להימלט ליערות הסביבה.
לינדה מזרחי

ביוגרפיה

מזרחי נולדה בתל אביב וגדלה בחולון. בצה"ל שירתה בחיל הרפואה ולאחר השחרור עבדה כקוסמטיקאית. תחילה ניהלה בלוג אינטרנטי בשם "הרומן הרומנטי". לאחר שכתבה את ספרה הראשון, "תפסתי אותך", החליטה להוציא את הספר באופן עצמאי. לשם כך הקימה בשנת 2015 חנות אינטרנטית חדשה לממכר ספרים בשם "ביבוקס ספרים ברשת". בתחילה נמכרו באתר ספריה בלבד, אך כיום החנות משווקת גם ספרים של כותבים אחרים, בגרסה דיגיטלית ומודפסת כאחד. בשנת 2016 הקימה מזרחי את הוצאת "יהלומים", שעיקר עיסוקה היא ספרות רומנטית. בשנת 2017 הקימה את הוצאת 'אדל', המתעסקת ברבי מכר בין־לאומיים מהז'אנר הרומנטי-ארוטי.
מזרחי נשואה, אם לשלושה ומתגוררת בבאר יעקב. בנוסף לעבודתה כמוציאה לאור, מעבירה מזרחי גם הרצאות וסדנאות כתיבה.

ספריה

כתבה טרילוגיית ספרים בשם "גולד" - הספר הראשון בהם הוא "תפסתי אותך" (2015, עצמאית), הספר השני הוא "עכשיו תורי" (2016, עצמאית) והספר השלישי הוא "לקחת סיכון" (2017, יהלומים). כתבה את הספר "בטווח הסכנה" בשיתוף פעולה עם הסופרת פאני רצר, והוא ראה אור בשנת 2018 בהוצאת 'יהלומים'. ספרה החמישי, "בין המילים" ראה אור בשנת 2018 בהוצאת 'יהלומים', תורגם לאנגלית ונמצא במגעים להפקתו לסרט. הספר "לחיות את הרגע" ראה אור בתחילת שנת 2019 בהוצאת 'יהלומים', ונכנס לעשירייה הפותחת של רשת צומת ספרים בחודש מרץ. בנוסף לספרים אלו, מזרחי פרסמה גם שני סיפורים קצרים באנתולוגיות - "יותר מסתם אגדות" ו"חלומות בהקיץ".