google/wiki40b huggingface dataset:
Tanna japonensis

תכונות

אורכו של זכר בוגר נע בין 28 ל-38 מילימטרים, ואורכה של הנקבה 25-21 מילימטרים. בטנו של הזכר ארוכה ועבה יותר מזו של הנקבה, מאפיין שמקל על ההבחנה ביניהם. בנוסף חלל הבטן הפנימי של הזכר מפותח יותר ומאפשר לו להפיק קריאות בעלות תהודה רבה יותר.
צבע הגוף של החרק הוא חום-אדמדם. גוון ירוק מופיע סביב עיני התשבץ ובמרכז בית החזה, למינים השוכנים בהרים יש גוון כהה יותר.

בית גידול

ביפן החרק חי במגוון גדול של בתי גידול החל באקלים היבשתי הלח של הוקאידו בצפון וכלה באקלים הסובטרופי הגשום של האי אמאמי אושימה שבדרום איי ריוקיו סמוך לטאיוואן (תת-מינים כדוגמת T. j. ishigakiana). מחוץ ליפן הוא מצוי בתפוצה נרחבת בסין. בעבר הייתה טענה שהתבררה כשגויה כי החרק שכן פעם גם בחצי האי של קוריאה.
החרק נפוץ ביערות הארזים, הברושים והעצים רחבי העלים מהאזורים ההרריים של הוקאידו ועד למישורים של צפון קיושו. בדרום קיושו הם שוכנים בחלקם התחתון של האזורים ההרריים.

אקולוגיה

העש הטפיל, Epipomponia nawai (משפחת Epipyropidae מסדרת הפרפראים) משתמש בחרק כפונדקאי עבור ביציו. גם זבובי בשר (משפחת השחמטניים – Sarcophagidae) תוקפים את החרק.
עולמם הסודי של גמדי הגינה

עלילה

נומיאו ויוליה עוברים ללונדון יחד עם כל הגמדים שלהם, שם הם הופכים למנהיגים החדשים של הגינה, לפתע הם מגלים שכל הגמדים נעלמו באופן מסתורי. לעזרתם מגיע שרלוק נומס ועוזרו הנאמן נום ווטסון ויחד הם חוקרים את תעלומת גמדוני הבית הנעלמים.

ביקורות והכנסות

בניגוד לסרט הקודם, הסרט זכה לביקורות שליליות ממבקרי הקולנוע. אתר Rotten Tomatoes המרכז ביקורות קולנוע העניק לסרט דירוג של 25%.
ג'ון לאנדי

ביוגרפיה

לאנדי נולד במלבורן בשנת 1930. בשנת 1954 קיבל תואר במדעי החקלאות מאת אוניברסיטת מלבורן.

קריירה אתלטית

במהלך שנות לימודיו בבית הספר, נהנה לאנדי לעקוב אחרי מירוצים שנערכו באזור. במהלך שנות לימודיו בקולג' הפך לרץ מקצועי, עד שהצטרף למועדון האתלטיקה האוסטרלי בשנת 1949.
בנעוריו אהב ספורט, אך נהג לרוץ רק כתמיכה לאימוניו בפוטבול אוסטרלי. רק בגיל 21, בשנת 1951, תוך כדי לימודי חקלאות, התחיל להתנסות בריצה תחרותית. מאמנו היה פרסי צ'רוטי, ובתוך שנה שיפר לאנדי את תוצאותיו מ-4:43 דקות למייל ל-4:17 דקות, ונטש את הפוטבול על מנת להתמקד בריצה. צ'רוטי אמר על חניכו: "כרץ, הבחור הזה פשוט נפלא. יש לו אומץ ורצון להצטיין, כמעט מבלי להראות מאמץ, בוודאי שלא סבל". כשלאנדי שיפר את שיאו ל-4:11 דקות, הוא הצטרף לנבחרת האוסטרלית לאולימפיאדת הלסינקי (1952). בלונדון, לפני המשחקים, שיפר את שיאו ל-4:10 דקות, אך במוקדמות משחקי האולימפיאדה אכזב וקבע זמן של 4:14 דקות, שלא הספיק בשבילו לעלות לגמר.
אמנם, שם רכש לאנדי את שיטת האינטרוולים מהרץ אמיל זאטופק, ובה השתמש מאז.
כשחזר לאוסטרליה חל שיפור ניכר בתוצאותיו, וכבר בדצמבר 1952 קבע שיא אישי של 4:02.1 דקות. שיא זה גרם גם לקצר בינו לבין מאמנו צ'רוטי, כשהמאמן טען שלאנדי לא השקיע מספיק עבור הנבחרת, כשבתחרות הגיע לתוצאה של 4:14 דקות בלבד, 12 שניות יותר משיאו הנוכחי. לאנדי עבר להתאמן לבדו ורץ שש פעמים בין 4:02.0 ל-4:02.8 דקות. לימים סיפר כי לא חשב שניתן לרוץ מייל בפחות מארבע דקות, ומטרתו הייתה רק לשפר את שיא העולם של האג.
הארי כריסטופרס

לימודים וראשית קריירה

כריסטופרס נולד בגודהרסט, קנט. הוא למד בקינגס סקול בקנטרברי, היה נער מקהלה בקתדרלת קנטרברי בהדרכת אלאן ויקס וניגן בקלרנית בתזמורת בית ספרו יחד עם אנדרו מרינר. כהשפעות מוזיקליות בילדותו הוא מציין את הרולינג סטונס, ברהמס, מאהלר, סטרווינסקי וג'תרו טול.
כריסטופרס נשא בתפקיד אקדמי במקהלה במגדלן קולג' באוקספורד, שם למד לימודים קלאסיים במשך שנתיים לפני שהחל בקריירה מוזיקלית.

קריירה עם אנסמבל השישה-עשר ואגודת הנדל והיידן

כריסטופרס ייסד את האנסמבל הווקאלי השישה-עשר בשנת 1979. הוא ניצח על "השישה-עשר" ועל תזמורתו ברחבי אירופה, אמריקה והמזרח הרחוק ועשה לו שם בעבודתו במוזיקה של הרנסאנס, הבארוק והמאה ה-20. עם אנסמבל "השישה-עשר" ניצח על הקלטות לחברת קורו (חברת ההקלטות של אנסמבל השישה-עשר) וחברות אחרות, בהן היפריון רקורדס, UCJ ווירג'ין קלאסיקס. הקלטות אחדות זכו באותות כבוד כגון "גראן פרי דו דיסק" ופרס מידם על המשיח של הנדל, פרס מבקרי המוזיקה הגרמנים (Schallplattenkritik), פרס גרמופון למוזיקה עתיקה ופרס קלאסיקל בריט 2005 לתקליטור "רנסאנס". ההקלטה של "אנסמבל השישה-עשר" משנת 2009 להמנוני ההכתרה של הנדל זיכתה את ההרכב בפרס קלאסיק FM גרמופון בקטגוריית מוזיקת בארוק ווקאלית כמו גם אותות אמן השנה לכריסטופרס ול"שישה-עשר". ההקלטה גם זיכתה את כריסטופרס במועמדות פרס גראמי לביצוע כוראלי מצטיין.
בשנת 2000 החל כריסטופרס ב"מסע צליינות כוראלי", סיור לאומי בקתדרלות אנגליות מיורק עד קנטרברי, במוזיקה מן התקופה שלפני הרפורמציה כתרומת "השישה-עשר" לחגיגות המילניום. זה הוביל לעוד מסעות צליינות שנתיים בנושאים מסוימים. כחלק מחגיגות שלושים השנה ל"השישה-עשר" בשנת 2009, הוקדש מסע הצליינות התשיעי לחגיגות היובל של הנרי פרסל, ג'יימס מקמילן וגיאורג פרידריך הנדל. המסע של 2011 התמקד במוזיקה של תומאס לואיס דה ויקטוריה והמסע של 2012, שהוכתר בשם "האדמה מהדהדת", בחן את מוזיקת הקודש של פלנדריה במאות ה-15 וה-16, משל המלחינים ז'וסקן דה-פרה, אנטואן ברומל ואורלנדו לאסוס.
החתונה בקנה

"החתונה בקנה" הוא כינויו של אירוע מחיי ישו המתואר בברית החדשה ב"בשורה על-פי יוחנן". על פי האמונה הנוצרית, השתתף ישו בחתונה רבת משתתפים ביישוב קנה שבגליל, שהוא, כפי הנראה, כפר כנא של ימינו, ואולי חורבת קנה צפונה משם. בחתונה ביצע ישו את הנס הראשון שלו ובו הפך מים ליין. מקום התרחשותו של הנס מונצח בשתי כנסיות סמוכות - כנסיית החתונה הפרנציסקנית וכנסייה יוונית אורתודוקסית.

תיאור האירוע

תיאור אירוע "החתונה בקנה" מתרחש לאחר טבילת ישו בידי יוחנן המטביל, גיוס כמה מתלמידיו של ישו ופגישתו עם נתנאל (הידוע כברתולומאוס הקדוש), בה הוא מבטיח לו כי הוא עתיד לחזות בניסים גדולים. על פי המתואר בפרק השני של הבשורה על-פי יוחנן, מריה, ישו ותלמידיו משתתפים בחתונה רבת משתתפים בכפר קנה. לאחר שהיין בכדים אוזל, מבקש ישו כי יביאו לפניו שישה כדי מים, אותם הוא הופך באופן פלאי לכדי יין משובח. הרב במסיבה מתרשם מאיכותו הגבוהה של היין ומשבח את בעל השמחה על כך שהגיש בסופה של מסיבת החתונה יין משובח עוד יותר מזה אשר הוגש בהתחלה.
וביום השלישי הייתה חתונה בקנה אשר בגליל ואם ישוע הייתה שם: וישוע ותלמידיו היו גם-הם קרואים אל-החתונה: ויחסר היין ותאמר אם ישוע אליו יין אין להם: ויאמר אליה ישוע מה-לי ולך אשה עתי עדין לא באה: ותאמר אמו אל-המשרתים ככל-אשר יאמר לכם תעשו: והנה ששה כדי-אבן ערוכים שם כמשפט היהודים לטהרתם שתים או שלושה בתים יכיל כל-אחד: ויאמר אליהם ישוע מלאו לכם הכדים מים וימלאום עד-למעלה: ויאמר שאבו נא והביאו אל-רב המסיבה ויביאו: ויטעם רב המסיבה את-המים אשר נהפכו ליין ולא ידע מאין הוא ואולם המשרתים אשר-שאבו את-המים ידעו ויקרא רב-המסיבה אל החתן: ויאמר אליו כל-איש יתן בראשונה את-היין הטוב וכאשר ישכרו יתן להם את-הגרוע ואתה צפנת היין הטוב עד-עתה: זאת תחלת האותות אשר עשה ישוע בקנה אשר בארץ הגליל וגלה את-כבודו ויאמינו בו תלמידיו.
— הבשורה על-פי יוחנן, 2, 1-11.

פרשנות

האירוע הוא הראשון מבין שבעה נסים שביצע ישו והמתוארים על ידי יוחנן. המאורע נתפש כרמז להגשמה של נבואת עמוס (פרק ט', פסוקים י"ג-י"ד) ובראשית (פרק מ"ה, פסוקים י'-י"א) בהם מופיע שפע של יין כאחד מן הביטויים לבואו של המשיח. כמו כן הפרשנות הנוצרית רואה בחתונה הגשמה של החתונה המשיחית המתוארת בספר ישעיהו (ישעיהו, ס"ב, ד'-ה'). 
יוחנן משתמש במונח היווני "semeion" לתיאור הנס ובמונח "ergon", שמשמעותו "עבודה", במקום להשתמש במונח המקובל - "dynamis", שמשמעותו "מעשה באמצעות כוח" (act of power).
יש לציין שהטקסט מתאר כי המים שהפך ישו ליין נאגרו בשישה כדי אבן, וכי דבר זה מתאים לנוהג היהודי הנובע מהלכות הטהרה. מיוחד בציון זה היא העובדה שבשלהי תקופת הבית השני (שלהי המאה הראשונה לפסה"נ ובמאה הראשונה לספירה), ורק בתקופה זו, היו בשימוש בידי היישוב היהודי בארץ ישראל, ביהודה ובגליל, כלי אבן, ובהם גם סוג של כלי גדול שניתן להניח כי כלים מסוגו שימשו בחתונה של קנה.
אדור דלאנו

2009-2014

בעקבות "אמריקן איידול", נורייגה הפך לאישיות יוטוב, והיה מבצע מערכונים בתור עצמו, בדראג כאדור דלאנו, או בדמות הדראג השנייה, איינג'ל בייבי. ביוני 2009 יצא הקליפ המוזיקלי הראשון של נורייגה, "24/7", יחד עם דיימוניק, אחותו.
לאחר הופעה של רייבן, מתחרה ב"המירוץ לדראג של רו פול", במועדון "מיקיז" במערב הוליווד, נורייגה החליט להשתתף בתחרות דראג במועדון, וניצח. בעקבות הניצחון, אדור דלאנו התחילה להופיע במועדונים ברחבי דרום קליפורניה. בדצמבר 2013, ערוץ לוגו הודיע שאדור דלאנו תהיה בין 14 מלכות דראג שיתחרו בעונה השישית של "המירוץ לדראג". דלאנו בסופו של דבר זכתה בשלושה אתגרים ועלתה לגמר. היא הגיעה למקום שני בתיקו עם קורטני אקט, כשהזוכה בעונה הייתה ביאנקה דל ריו.
מיד לאחר הסיום של "המירץ לדראג", דלאנו הוציאה את הסינגל "DTF" ב-20 במאי 2014, בתור הסינגל המוביל מתוך אלבום הבכורה שלה, Till Death Do Us Party. האלבום המלא יצא ב-3 ביוני 2014, והגיע למספר 3 במצעדי אלבומי הדאנס/אלקטרוני, למקום 11 במצעד האלבומים העצמאים האמריקאי, ולמקום 59 בבילבורד 200. היא הוציאה קליפים עבור רוב השירים באלבום, כולל "I Adore U", אשר הגיע בשיאו למספר 49 במצעד בילבורד דאנס/אלקטרוני.

2016–הווה

האלבום השני של דלאנו, After Party, יצא ב-2016. הסינגל הראשון, "Dynamite", יצא ב-26 בפברואר 2016; השני, "Take Me There", יצא ב-10 במרץ 2016; והשלישי, "I.C.U.", יצא ב-1 בספטמבר 2016.
דלאנו הייתה אחת מעשר המתמודדות בעונה השנייה של "המירוץ לדראג: אולסטארס", אבל בחרה לעזוב את התוכנית בפרק השני.
אלבום האולפן השלישי של דלנאו, Whatever, יצא ב-18 באוגוסט 2017.
ביולי 2019 הופיעה אדור דלאנו בתל אביב ביוזמת חברת ההפקות Shade Tel Aviv. מנחת הערב הייתה מלכת הדראג המקומית, ״ג’ואנה חתולי ראס״. זוהי הפעם השנייה שמלכת דראג יוצאת התוכנית Rupaul’s Drag Race הגיעה לישראל להופעה מלאה מול קהל של כ-1,400 א. נשים. הראשונה שהגיעה להופעה בסדר גודל דומה, ביוזמת אותה חברה, היא טריקסי מטאל.]

חיים אישיים

נורייגה יצא כהומו בגיל 12. לפחות מאז 2017, נורייגה מזדהה בזהות מגדרית א-בינארית, בטענה ש"מגדר זה לא דבר אמיתי... זה פשוט משהו שהם המציאו כדי לסווג ולשלוט באנשים".

התביעה

ב-4 באפריל 2017, דלאנו הגישה תביעה נגד חברת הניהול לשעבר שלה, Producer Entertainment Group, בטענה שהייתה לה הכנסה של 2.5 מיליון דולר במהלך שלוש השנים האחרונות, וקיבלה מתוך סכום זה רק $300,000. PEG הגישו תביעה נגדית בינואר 2018, בטענה שדלאנו חייבת לחברה 180,000 דולר בדמי ניהול.
אגודת הכליזמרים ירושלים

אגודת הכליזמרים ירושלים היא עמותה (מלכ"ר) שמטרותיה הן שימור, שחזור והפצת מנגינות כליזמר וריקודי מסורת יהודיים - כפי שעברו והתקבלו במסורת מהעיירות היהודיות (שטעטל) במזרח אירופה.

היסטוריה

האגודה הוקמה בשנת 1991 בירושלים על ידי אברהם לייב בורשטיין במטרה לשמר את מוזיקת הכליזמר וניגונים יהודיים מקוריים - ז'אנר שעמד בסכנת היעלמות - ולהנחילם לצעירים מוזיקאים באמצעות אימון משותף, הוצאה לאור, הקלטות והופעות.
בשנת 1999 הוקם מרכז הפעילות הראשון מטעם האגודה במתחם יהדות וזמר בשכונת גאולה בירושלים. במקביל הוקם סניף נוסף ברחוב שינקין בתל אביב, בשם "ברסלב בשינקין", בה התארחו ופעלו בין היתר המוזיקאים אביתר בנאי ויצחק פוקס.
בשנת 2001 הוקלט במתחת האגודה, יחד עם אמניה, פרק העוסק במוזיקה יהודית מקורית עבור תוכנית הטלוויזיה "תוצרת הארץ" של הערוץ הראשון בהנחייתה של אילנה ברקוביץ. בתוכנית נערכה תחרות בין מוזיקאים ולהקות שונות, ונגני אגודת הכליזמרים זכו בה במקום הראשון.
בשנת 2008 עברה האגודה למשכנה הקבוע בירושלים במתחם ספריית יונג יידיש לשעבר, תחת השם "הקרצ'מע של בורשטיין" (Burstein's Klezmer Basement).
בשנת 2011 נבחרו בורשטיין וחלק מאמני האגודה לתפקידים מרכזיים בסדרה זוכת מקום ראשון "שטיסל" מבית HOT. בפרקים נוספים הם משמשים כמלווים מוזיקליים. באותה שנה זוכה "אגודת הכליזמרים" בפרס מקום שני בתחרות כליזמר ארצית בישראל מטעם עיריית תל אביב.
ב-2013 נבחרו אמני הכליזמר ל"מומלצי סל התרבות" מטעם משרד החינוך בעקבות המופע "סיפורו של הכליזמר" שכתב עופר שניידר, המשמש כמורה למוזיקה מטעם משרד החינוך ופועל במסגרת האגודה למען העשרת הידע המוזיקלי ומנגינות הכליזמר.
ב-2014 ייסדה האגודה את "כנס הכליזמרים השנתי" במכללת אמונה בירושלים, בהשתתפות נגני הקלרינט גיורא פידמן, מוסא ברלין, חיליק פרנק, חנן בר סלע, אורית אורבך ועוד. בשנת 2015 התקיים הכנס השני במתכונת רחבה יותר בהיכל שלמה בירושלים.
בחג חנוכה 2014 קיבל נגני האגודה את התפקיד המוזיקלי והחזותי בחידון התנ"ך העולמי למבוגרים מטעם משרד החינוך, בהשתתפותו של ראש הממשלה בנימין נתניהו וסגן שר החינוך אבי וורצמן, בנושא המורשת היהודית והתנ"ך, וחיי היהודי בגולה.
בדצמבר 2014 העניקו בורשטיין ואמני האגודה את אות 'יקיר הכליזמר הירושלמי' לראש הממשלה בנימין נתניהו ורעייתו שרה. באותו מעמד הבטיח ראש הממשלה לסייע בקידום מעמד העיר ירושלים כבירת הכליזמרים העולמית.

אופן ותחומי פעילות

באגודה חברים למעלה מ-50 אמנים ואמניות תושבי ירושלים ופרבריה, בהם נמנים נגנים, שחקנים, חזנים, צלמים דוקומנטריים וכותבים, הפועלים במסגרת האגודה ומחוצה לה.
סמליה ואבותיה הרוחניים של האגודה הם נגן הקלרינט דייב טראס והסופר היהודי שלום עליכם.
מאז 2009 מתקיים בכל מוצאי שבת במרתף האגודה "כליזמר טיש", מופע מוזיקלי ותיאטרלי של מוזיקת כליזמר, ריקודי מסורת ותרבות העיירה על פי מחזאים וסופרים ביידיש.
מוקד פעילות האגודה בירושלים. במשך השנה יוצאים הנגנים לסבבי הופעות בעולם, הן בקרב קהילות יהודיות והן בקרב חוגים קלאסיים חובבי ויוצרי מוזיקה ואמנות בגרמניה, שוודיה, הולנד, רוסיה ועוד.
במסגרת האגודה הופקו ויצאו לאור קרוב ל-50 אלבומי מוזיקה, ביניהם תקליטים שזכו למכירות בקנה מידה של אלבומי זהב, כגון: "מירון" עם חיליק פרנק, "לעבעדיג", "בין החומות" ועוד.
במרתף האגודה נערכים מפגשים בין אמני כליזמר צעירים לבין אמני כליזמר ותיקים, ובראשם גיורא פידמן ומוסא ברלין, ומטרתם ללמוד מקרוב טכניקות ואופי נגינת כליזמר על פי המסורת המקורית. במקום נערכים במשך השבוע כיתות אימון, חזרות, הקלטות והפקות להוצאה לאור של חוברות לימוד והסבר, ספרי תווים ואלבומי מוזיקה.
בית דולפין

בית דולפין היה מלון בשבי ציון שנוסד בשנת 1942. המלון עבר גלגולים שונים והיום הוא נטוש. 
בית דולפין נפתח ביוני 1942 בהנהלת רוזה פיש ולוטה איזנברג על חוף ימה של שבי ציון. לידו היה פנסיון קטן שהוקם קצת לפניו, ולאחר מספר שנים נמכר לקופת חולים ושימש כבית הבראה. לאחר מלחמת העצמאות הוקם במקום פנסיון שלישי, בית חוה, שנוהל על ידי המושב.
בשנת 1950 רכש נורמן לוריא בעזרת הוריו את בית דולפין שיפץ אותו והפך אותו למלון בוטיק הראשון במדינת ישראל. המלון הופעל בחודשי הקיץ בין אפריל לאוקטובר. באוקטובר 1950 היה בית דולפין בין 11 המלונות בישראל שיועדו לתיירים ועל כן היו פטורים ממגבלות הצנע. בשנת 1951 נבנה למלון אגף חדש בן 50 חדרים בשתי קומות שהושלם במאי 1953.
המלון משך אליו את שמנה וסלתה של החברה הישראלית, החל מנשיא המדינה, יצחק בן צבי, וכלה בעשירי ירושלים, תל אביב וחיפה. את המלון פקדו גם שחקנים ידועים מהוליווד, בהם דני קיי, סופיה לורן, קירק דאגלס והסופר לאון יוריס. בשנת 1960 התארח במלון תיאודור הויס, לאחר סיום כהונתו כנשיא מערב גרמניה. 
בתחילת שנות ה-60 הועבר המלון לחוכר אשר הוריד את רמת המלון ועל כן לוריא ביקש למוכרו. 
בתחילת 1964 התכוונה קופת חולים כללית לרכוש את המלון לצורך הפיכתו לבית הבראה, אולם ביקורת ציבורית על הרכישה של מלון כה יוקרתי והסבתו מיעדו כפנינת תיירות, הביאה לדחיית העסקה בחודשיים כדי לאפשר מציאת רוכש מענף התיירות. באפריל 1964, לאחר שכמעט נואשו הבעלים ממציאת קונה מענף התיירות, רכש חיים שיף את "מלון דולפין" שבשבי ציון, שיפץ אותו והכשיר את המטבח שלו. בעקבות תפוסה נמוכה, החל שיף לשווק את המלון לחברות גדולות ששלחו את עובדיהם לנופש ובמיוחד לחברי "אגד", שהגדילו ורכשו חלק מהבעלות במלון. שיף, שלא היה מרוצה מהתנהגות הנופשים במקום, שב ורכש מ"אגד" את חלקה במלון ולאחר מספר שנים, בשנות ה-70, מכר אותו לקופת חולים כללית שעשתה בו שימוש כבית הבראה.
עוגן מתיחה

עוגן מתיחה הוא מרכיב בהנדסת מבנים, שנועד לחיזוק קירות מבנים לפני המצאת הבטון המזוין או לשם חיזוק קירות מבנה עתיק קיים ללא הריסתו.
קירות מבנה, שנבנו מקבילים זה לזה נוטים עם השנים וזעזועי קרקע שונים להתרחק זה מזה תוך תנועה איטית ביותר של "נפילה" כלפי חוץ, דבר שעלול להביא להתמוטטות המבנה. על מנת למנוע את התרחקות הקירות זה מזה הומצא עוגן המתיחה.
העוגן מורכב ממוט או כבל פלדה המושחל לאורך המבנה מצד לצד ובולט מחוץ לגבולות הקיר, משני צידי המבנה. בחלקים הבולטים מחוץ לקיר חרוטה הברגה. על ההברגות מבריגים אומי פלדה ו"מותחים" אותם באמצעים מכניים. כך נוצר לחץ חיצוני על הקיר המונע ממנו להתמוטט כלפי חוץ.
בעקבות רעידת האדמה של 1927 התגלה שבתים שנבנו בשיטה זו בירושלים לא התמוטטו, בעוד בתים שלא היו בנויים כך נסדקו ואף התמוטטו. לפיכך הגדירו השלטונות הבריטים בתקן הבנייה את השימוש בעוגני מתיחה.
אומי הפלדה החיצוניים נראים מן הרחוב, לפיכך החליטו אדריכלים להפוך אותם למרכיב קישוטי. כך ניתן לראות בשכונות נחלאות בעיקר, ובשכונות נוספות בירושלים אומים של עוגני מתיחה עגולים, מרובעים, בדוגמת פרפרים, ספירלות, צורות X, S, 8 ועוד.
עוגני מתיחה משמשים גם כיום לשימור מבנים, באופן שלא ישנה את חזותם.
ים האיים

ים האיים (בלטינית: Mare Insularum - "מארה אינסולארום") הוא ים ירחי הממוקם באגן האיים, דרומית לים הממטרים בצד הקרוב של הירח, בקואורדינטות סלנוגרפיות 7.5° צפון 30.9° מערב.
קוטרו של ים האיים 512 ק"מ.
בדומה ליתר ימות הירח, אין מדובר בים אלא בעמק המכוסה בזלת.
העמק בו מצוי ים האיים נוצר בעידן האימבריאני התחתון, וכוסה בזלת בעידן האימבריאני העליון.
הים גובל במכתש קופרניקוס ממזרח ובמכתש קפלר ממערב.
ים האיים גובל באוקיינוס הסערות בדרום מערב, ובמפרץ המפעפע מצפון מזרח.
נהנג

נהנג (פרסית: نهنگ מילולית: לווייתן) היא צוללת מתוצרת איראן.
הנהנג היא אחד מן הפרויקטים הצבאיים היקרים ביותר בתולדות איראן. בתכנונה ובבנייתה היו מעורבים 220 חוקרים, והושקעו יותר מ-1.2 מיליון שעות של עבודה מדעית וייצור. נכנסה לשירות במרץ 2006.
מפרטי הצוללת לא פורסמו באופן רשמי. על פי הערכות מערביות אורכה 20 מטרים, רוחבה המרבי 3 מטרים ומסתה 350-400 טון. הצוללת מונעת באמצעות מנוע דיזל-חשמל.
הצוללת הבאה באותה סדרה היא הגדיר.
צלופחאים

נדידת הצלופחים

נדידת הצלופחים היא תופעה יוצאת דופן, שכן לא מדובר רק במסע של אלפי קילומטרים, אלא הפיכתם מדגי ים (מים מלוחים) לדגי מים מתוקים, כשבסוף חייהם יחזרו להיות דגי ים:
הצלופחים מטילים את ביציהם במפרץ מקסיקו שבאוקיינוס האטלנטי, דרומית מערבית לאיי ברמודה. בעומק הנע בין 350 ל-700 מטר מטילות הנקבות מספר רב של ביצים. בעוד הורי הצלופחים מתים בשלב זה בעומק האוקיינוס אליו הגיעו לשם הטלה, מן הביצים בוקעים חיים חדשים בדמות זחלים שגודלם איננו עולה על 1.5 מ"מ, גופם שקוף והם כמעט בלתי נראים במימי הים, עד כדי כך שלמראית עין אין הם נראים כלל כזחלים של צלופחים, שכן חזותם שונה לחלוטין מהוריהם. הזחל השקוף של הצלופח נקרא "לפטוצפלוס" (leptocephalus) ונשאר במצבו כשלוש שנים. באותן שנים בהן הוא חי בזרם הגולף הוא ניזון בעיקר מפלנקטון. לאחר כשלוש שנים ממועד בקיעתם הם נסחפים בזרמי האוקיינוס האטלנטי. הצלופח האמריקני לאמריקה והצלופח האירופאי מזרחה לכיוון חופי אירופה. במהלך המסע הראשון בחייהם אורכם מגיע ל-7.5 ס"מ. בינתיים גופם נעשה מוצק ועגול יותר, והם מתחילים להראות כצלופחים קטנים, אך הם עדיין שקופים וקשה להבחין בהם. 
ככל שהם מתקרבים אל שפכי הנחלים גופם מתכהה ומראם הופך "צלופחי", ולאט לאט הם משתנים מדגי ים לדגי מים מתוקים. בסופו של דבר הם זורמים מן הים במעלה נהרות, ולתוך אגמים ובריכות, שם הם שוהים במשך 7 עד 9 השנים הבאות. בשנים אלו גוון עורם הוא צהבהב חום, וזוג עיניים קטנות מנמרות את צידי ראשם. בהגיעם לגיל 7–9, מתחילים הצלופחים את מסעם חזרה אל הים ממנו הגיעו. אלה החיים בנהר מתחילים בשחייה אל הים, ואלה מהם החיים באגמים ובבריכות יוצאים מן המים, מחליקים על פני העשב הלח עד הגיעם לנהר, שם הם יורדים באפיקו אל הים. במהלך מסעם האחרון משלימים הצלופחים את שלמותם הפיזית והופכים לצלופחים בעלי עיניים גדולות, וצידי גופם מנצנצים בגוון כסוף. גודלם של הצלופחים הבוגרים למיניהם נע החל ממטר אחד, ועד לכ-1.85 מטר.
כשהם מגיעים אל הים הם עושים את המשך מסעם על פני קרקעיתו, כשגופם עובר שינוי פעם נוספת בחייהם, הפעם מדגי מים מתוקים לדגי ים השוחים במעמקי האוקיינוס. בסופה של שחיית מעמקים לאורך אלפי קילומטרים מגיעים הצלופחים למפרץ מקסיקו, שם מסתיים מסעם עם הטלת הביצים, ומסע חדש של צאצאיהם יחל.

הצלופחים כמאכל

צלופח יפני (Anguilla japonica) ומיני צלופחים ימיים נפוצים מאוד במטבח היפני. 
מיני הצלופחים נטולי קשקשים ומשום כך, אינם כשרים למאכל לפי דיני היהדות.
מרים היהודייה

מרים היהודייה או מרים העברייה (Maria Hebrae) הייתה אלכימאית יהודייה מצרייה בת המאה השלישית. מרים היא דמות חשובה באלכימיה ההלניסטית שמרכזה היה באלכסנדריה. עיקר פרסומה בא לה מפיתוחם של כלי עבודה ומעבדה. בתקופה הנוצרית יוחסו מעשיה של מרים היהודייה למרים הנביאה אחות משה ולפעמים למריה מגדלנה. לעיתים היא מכונה גם "מרים הנביאה" (Maria Prophetissima). המקור המפורט ביותר המדווח על מחקריה והמצאותיה הוא זוסימוס מפנופוליס , אלכימאי ומיסטיקן יווני שכתב במאה הרביעית את הספר הקדום ביותר על אלכימיה ממנו שרדו רק קטעים אחדים ביוונית וכן תרגום ערבי.

האקסיומה של מרים

למרים היהודייה מיוחסת האמרה האלכימית המיסטית "אחד הופך לשניים. שניים הופכים שלושה. ומן השלושה בא האחד כרביעי".
הפסיכולוג קארל יונג פירש את המשפט כמטפורה להתפתחות ה"עצמי".
ז'אבינקה (מחוז משנה)

דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה ז'אבינקה 24,469 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 88.6% בלארוסים, 5.5% רוסים, 4.3% אוקראינים ו-1.0 פולנים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (53.2%) ורוסית (43.6%).
שור (קבוצת כוכבים)

כוכבים מעניינים

α בשור (אלדברן) הוא ענק כתום במרחק של כ-68 שנות אור ובעל בהירות נראית מדרגה 0.9. הוא מייצג את עין השור.
β בשור (אל-נאת') הוא ענק כחול במרחק של כ-130 שנות אור ובעל בהירות נראית מדרגה 1.6. הוא מייצג את קרן השור.
λ בשור הוא כוכב כפול שבו שזוג כוכבים המקיפים זה את זה אחת לארבעה ימים. כאשר הכוכב העמום מבין השניים מסתיר את הבהיר, יורדת הבהירות הנראית של הכוכב מדרגה 3.4 לדרגה 4.1.
σ₁ בשור ו-σ₂ בשור הם זוג כוכבים לבנים בבהירות מדרגה 5 שניתן להפריד ביניהם במשקפת.

גרמי שמיים מעניינים נוספים

M1 - "ערפילית הסרטן" היא שריד של סופרנובה משנת 1054 שהייתה בהירה כל כך עד שנראתה גם במשך שעות היום. כיום ניתן להבחין בה בעזרת טלסקופ כאליפסה מעורפלת בבהירות מדרגה 8. רק בצילום ארוך חשיפה ניתן להבחין במבנה דמוי צבתות הסרטן שהעניק לה את כינויה.
M45 - "כימה" או "הפליאדות" הוא אחד מצבירי הכוכבים היפים ביותר בשמים ובו מעל 1,000 כוכבים במרחק של 444 שנות אור. במקום חשוך ניתן לראות ללא ציוד עזר 6-7 כוכבים ובתנאים מיטביים 9–11 כוכבים.
צביר ההיאדות המכיל כ-300 כוכבים, מתוכם כ-12 נראים לעין ללא ציוד עזר, מרכיב את פני השור. הצביר נמצא במרחק של 150 שנות אור וקוטרו כחמש מעלות קשת. למרות שנראה כאילו אלדברן נמצא בתוך הצביר, הוא למעשה קרוב בהרבה - רק כמחצית המרחק אל הצביר.
מיכאיל רודזיאנקו

מיכאיל רודזיאנקו (ברוסית: Михаил Владимирович Родзянко;‏ 9 בפברואר (הלוח היוליאני, 21 בפברואר הלוח הגרגוריאני) 1859 - 24 בינואר 1924) פוליטיקאי רוסי, ממנהיגי ברית 17 באוקטובר, יושב ראש הדומה הממלכתית של האימפריה הרוסית בשנים 1911-1917.
אוניברסיטה למען השלום

רקע

על מנת להבטיח חופש אקדמי נוסדה האוניברסיטה תחת אמנה משלה, שאושרה על ידי העצרת הכללית של האומות המאוחדות. UPEACE אינה כפופה לתקנות של האו"ם ומנוהלת על ידי מועצה משלה ובה חברים אישים ידועים המתמחים בנושאי שלום וביטחון. עובדה זו איפשרה לאוניברסיטה להתקדם במהירות ולחדש, כשהיא ממקדת את התוכנית האקדמית החדשה והקפדנית שלה בסיבות הבסיסיות של עימותים בעזרת גישה מוכוונת רב-תרבותית ורב תחומית. נשיא הכבוד של האוניברסיטה הוא מזכ"ל האו"ם, באן קי-מון.
את המטרה הנרחבת יותר של האוניברסיטה יש לראות בהקשר של שלום כלל עולמי ומטרות הביטחון של האו"ם. החשיבות המרכזית של חינוך, הכשרה ומחקר על כל היבטיהם, במטרה לבנות יסודות של שלום וקידמה ולצמצם את הדעות הקדומות והשנאה עליהם מבוססים האלימות, העימות והטרוריזם, מקבלת הכרה גוברת. האמנה של האוניברסיטה קוראת ל-UPEACE "לתרום למשימה הכלל-עולמית הגדולה של חינוך למען השלום על ידי לימוד, מחקר, הכשרה שלאחר סיום הלימודים ובחינה של הידע היסודי להתפתחות מלאה של האדם והחברות האנושיות באמצעות מחקר בין-תחומי של כל הנושאים הקשורים לשלום".
מימון תוכנית הלימודים של האוניברסיטה מגיע מתמיכה של כמה ממשלות, קרנות ומוסדות תורמים המאמינים בשליחות של האוניברסיטה. במקביל מתבצע תהליך גיוס כספים לחלוקת מלגות.
החזון של UPEACE הוא להפוך לרשת של שיתופי פעולה בין מרכזים ופעילויות של UPEACE, בהדרכת המרכז בקוסטה ריקה ותוך שיתוף פעולה עם מספר גדול של אוניברסיטאות, גופים בלתי ממשלתיים ושותפים אחרים בהדרכה ומחקר למען השלום. UPEACE היא באמצע תהליך לקבלת הסמכה כאוניברסיטה מוכרת.

הקמפוס

הקמפוס של UPEACE בקוסטה ריקה שוכן בנוף יפהפה על יותר משלושה קילומטרים רבועים כ-20 קילומטרים מערבית לבירה, סן חוסה. הקמפוס כולל יער בראשית מוגן ואת פארק השלום שנתרמו על ידי הממשלה המארחת.
קאמי ז'ורדן

קורות חייו

ז'ורדן נולד בליון שבצרפת, שם התגורר ולמד בילדותו, וב-1855 עבר עם אשתו הטרייה (מארי איזבל מונה - בתו של סגן העיר ליון) לפריז כדי ללמוד באקול פוליטכניק. הוא למד שם הנדסה, וב-1861 נבחן על הדוקטורט שלו. עם תום לימודיו עזב ז'ורדן את פריז ועבד כמהנדס בפריבאס ולאחר מכן בשאלון-סור-סון, עד שלבסוף חזר לפריז. במהלך תקופה זו נולדו לו ולאשתו לא פחות משני בנים ושש בנות. ב-1873 התקבל ז'ורדן כבוחן באקול פוליטכניק, ב-1876 נתמנה לפרופסור לאנליזה, ובשנים 1883-1885 קיבל משרת הוראה מקבילה בקולז' דה פראנס.
לאחר מותו נאספו כל כתביו לארבעה כרכים עבי-כרס בהוצאת Gauthier-Villars. שניים מהם מכילים את כל כתביו בתורת החבורות, אחד מהם עוסק באלגברה ובתורת המספרים, והאחרון עוסק בטופולוגיה של פאונים, משוואות דיפרנציאליות ומכניקה.

עבודתו

בתקופתו של ז'ורדן טרם הייתה מקובלת החלוקה לנושאים כפי שהיא מקובלת היום, וכך נושאים טופולוגים שימשו כר פורה לרבות מעבודותיו הראשונות. היכרותו עם עבודתו של רימן ורעיונותיו בנושא סימטריות הביאו אותו לכדי ניסוח של חבורות סימטריה והומוטופיה ללא שימוש בכלים מתורת החבורות וללא שנחשף לעבודתו של מביוס.
עבור ז'ורדן חבורה הייתה מה שאנו היינו מכנים היום חבורת תמורות (מושג החבורה כמבנה מופשט יותר יומצא רק כמה שנים מאוחר יותר). מתוך ניתוח מעמיק של הרעיונות של גלואה הגדיר ז'ורדן את מושג סדרת ההרכב והוכיח את משפט ז'ורדן הולדר.
בנוסף עסק ז'ורדן בבעיית הסיווג של חבורות סופיות. למרות שהסיווג של חבורות אבליות סופיות היא משימה פשוטה באופן יחסי, הסיווג של חבורות הרכב סופיות אינה כזו. אף על פי כן סימן ז'ורדן יעד זה כמטרה למחקריו, ודבק בה גם בידיעה כי ייתכן שלעולם לא תבוא על סיומה.
גישתו הייחודית ושיטותיו פורצות הדרך סללו את הדרך למתמטיקאים רבים אחריו. ז'ורדן ליקט את רעיונותיו החדשים בשנים 1860-1870 לספר על תמורות ומשוואות אלגבריות (צרפתית: Traité des substitutions et des équations algebraique). ספר זה, שכלל בין היתר את הניסוח המקורי של צורת ז'ורדן, החזיר את רעיונותיו של גלואה למרכז הבמה ושימש כאבן יסוד בהוראת תורת החבורות באוניברסיטאות ברחבי העולם.