google/wiki40b huggingface dataset:
היער הלאומי סקוויה

היער הלאומי סקוויה (באנגלית: Sequoia National Forest) ממוקם בדרומו של רכס הרי סיירה נבדה במדינת קליפורניה שבארצות הברית. שמו ניתן לו על שם 34 חורשות עצי הסקוויה הענקית שבתחומו.

היער

היער משתרע על שטח בן 4,829 קילומטרים רבועים, בגבהים שבין 300 עד 3,700 מטרים מעל גובה פני הים. הוא הוקם ב-1908 על שטח שנלקח משמורת יער הסיירה. ב-1909 הרחיב הנשיא תאודור רוזוולט את שטח היער. בשנה שלאחר מכן ניטל חלק משטח היער (ביחד עם שטחי יערות אחרים) כדי ליצור את היער הלאומי קרן (Kern National Fores). ההכרזה על יער קרן בוטלה ב-1915, והשטח שנלקח מהיער הלאומי סקוויה הושב אליו.
עצי הסקוויה שביער מהווים חלק מ-790 קילומטרים רבועים של יער ראשוני שבתחומו. מיני עצים אחרים שביער כוללים מינים שונים של אורנים ואשוחים.
בתחומי היער מצויים ששה שטחים פתוחים מוכרזים, הכלולים בתוכנית שימור השטחים הפתוחים של ארצות הברית. מקצת שטחיהם מצויים בתחומי יערות לאומיים אחרים.
בתחומי היער מצויים 4,000 קילומטרים של דרכים ו-1,370 קילומטרים של שבילים ומתקני קמפינג ונופש שונים. מטה היער נמצא ממערב לו, בעיר פורטרוויל (Porterville). ביער עצמו נמצאים ארבעה מטות אזוריים לפקחי היער.
היער מצוי בשכנות לפארקים הלאומיים סקוויה וקינגס קניון.
היער מנוהל על ידי שירות היערות של ארצות הברית.

המונומנט הלאומי הסקוויה הענקית

בחלקו הצפון-מערבי של היער נמצא חלקו הדרומי של המונומנט הלאומי הסקוויה הענקית (Giant Sequoia National Monument), המשתרע על פני 1,330 קילומטרים רבועים (חלקו האחר והנפרד של המונומנט נמצא צפונה משם, בתחום היער הלאומי סיירה). חלק זה כולל את מרבית עצי הסקוויה שביער, שהם כמחצית עצי הסקוויה הענקית הקיימים כיום. המונומנט הוקם בשנת 2000 על ידי צו נשיאותי שפרסם הנשיא ביל קלינטון.
בתחומי היער נמצא גם אתר המחטים (Needles) - סדרת תצורות סלע מחודדות מגרניט, המתנשאות על רכס שמעל ערוץ הנהר קרן (36°06′31″N 118°28′59″W).
רכס באנה

מקור השם

שם הרכס ניתן לו על ידי משלחת החקר הגאולוגי של אוניברסיטת וייקאטו מניו זילנד, שחקרה את האזור בין השנים 1978 - 1979.
הרכס נקרא על שם פסגת באנה הסמוכה (בהקשר של שם הרכס - רכס בריטניה): באנה היה מבצר בחומת אדריאנוס בבריטניה.

לקריאה נוספת

• Campbell S. Nelson, The working life of Michael John Selby (1936–2018): A highly influential late 20th century New Zealand geomorphologist and university leader, Geoscience Society of New Zealand, 2018, P 32
החזר השקעה

חישוב ה-ROI

הדרך הבסיסית והנפוצה ביותר לחישוב ROI היא באמצעות הנוסחה {( הכנסה - הוצאה )\ הוצאה}.
לדוגמה: במידה ורכישה של פס ייצור בעלות של 100 ₪ תיצור הכנסה של 125 ₪ אזי נקבל: ROI = 0.25.

בחינת השקעה אלטרנטיבית

מקובל לבחון את כדאיות הפרויקט בהשוואה לאלטרנטיבה: האם: ROI > R? 
כאשר ערך ה ROI גדול מערך הריבית האלטרנטיבית (עלות ההון) אזי הפרויקט כדאי. 
תוצאות אפשריות הן: כדאי (+), אדישות (0) או הפסד (-).
במילים אחרות, תנאי הכרחי לכדאיות הפרויקט הוא תשואה חיובית; אך תנאי נוסף הכרחי שיתמוך בביצוע הפרויקט הוא שהחזר ההשקעה של הפרויקט יהיה גבוה מאלטרנטיבת ההשקעה.
דייט בעירום

ביקורות

אליסון דייוויס כתב כי התוכנית "דוחפת את גבולות החיזור ובאופן יצירתי מרחיבה את רשימת הפעילויות שאדם יכול לעשות בעירום," אך גם מתח ביקורת על סצנות התוכנית בבריכה בשל היותן חושפניות מדי לדעתו. אמילי יואט תיארה את התוכנית כ"מביכה ביותר בטלוויזיה." ביקורת שלילית אף יותר מ-Time מתארת אותה כתוכנית דייטים אופיינית "ברגע שאתה (והמשתתפים) מתרגלים לגימיק העירום".

תביעה שנדחתה

באוגוסט 2014, ג'סי ניסוויץ, מתחרה בפרק השלישי של העונה הראשונה, אשר שודרה ב-31 ביולי 2014, הגישה תביעה נגד ויאקום, וכן נגד פיירלייט אנטרטיינמנט ונגד לייטהארטד אנטרטיינמנט בסך $10 מיליון דולר, לאחר ששידרו צילום בלתי מצונזר של מפשעתה. ויאקום, פיירלייט אנטרטיינמנט ולייטהארטד אנטרטיינמנט ביקשו לדחות את התביעה, בטענה שלפני שהצילומים החלו, ניסוויץ חתמה על שלושה הסכמים, שבהם הסכימה כי היא תשתתף ותצולם בעירום מלא, ושהצילום הזה ישודר ויופץ ללא הגבלה." בחודש מרץ 2015, התביעה נדחתה על ידי שופט בית המשפט העליון של ניו-יורק.
המעבדה הלאומית לורנס ברקלי

המעבדה הלאומית לורנס ברקלי (באנגלית: Lawrence Berkeley National Laboratory ובקיצור LBNL, אבל לפעמים ידועה גם כ-Berkeley Lab  או LBL) היא מעבדה לאומית אמריקנית המופעלת בידי אוניברסיטת קליפורניה, ונמצאת בסמוך לקמפוס האוניברסיטה בברקלי.

היסטוריה

מקורה של המעבדה ב"מעבדת הקרינה" של ארנסט לורנס, שצמחה בשנות ה-30 של המאה העשרים סביב הציקלוטרון (מאיץ החלקיקים שלורנס המציא ושהיה המתקדם ביותר בזמנו) והשימושים בו - החל ממחקר בסיסי על גרעין האטום, דרך יצירת איזוטופים ואטומים חדשים, וכלה בשימושים ביולוגיים ורפואיים  באיזוטופים הרדיואקטיביים שיוצרו על ידי שימוש בציקלוטרונים.
ב-1936 קיבלה המעבדה מעמד עצמאי, וב-1940 עם גדילתה ובייחוד עם בניית ציקלוטרון גדול חדש יצאה המעבדה מחוץ לתחומי הקמפוס, לאתר הסמוך לו בו היא נמצאת עד היום. בזמן מלחמת העולם השנייה לורנס רתם את המעבדה למאמץ המלחמתי, ובפרט לפרויקט פיתוח הפצצה הגרעינית. לורנס ואנשי המעבדה פיתחו את שיטת ההפרדה האלקטרומגנטית להעשרת אורניום.
באותה תקופה המעבדה גדלה באופן משמעותי בזכות המימון הממשלתי לפעולותיה, והפכה להתגלמות גישת "המדע הגדול" של פרויקטים הדורשים משאבים רבים וצוותים גדולים של אנשים שבאים מתחומים שונים ומגוונים. אחרי המלחמה לורנס דאג להמשיך את השותפות עם הממסד הביטחוני והממשלתי, והמעבדה הפכה לחלק מרשת המעבדות הלאומיות של הוועדה לאנרגיה אטומית שנוסדה אז.
ב-1952 ייסד לורנס יחד עם אדוארד טלר סניף של המעבדה בליברמור, כ-50 ק"מ ממזרח לברקלי, שהפך למעבדה לאומית עצמאית הנקראת היום המעבדה הלאומית לורנס ליברמור. מעבדה זו הוקמה בשביל להוות מתחרה למעבדה הלאומית לוס אלמוס, ובמשך הזמן היא ריכזה את המחקר הביטחוני המסווג, בעוד המעבדה בברקלי חזרה לעסוק במחקרים בעלי אופי מדעי אזרחי.

הישגים

במעבדת ברקלי התגלו מספר רב של יסודות כימיים מלאכותיים, ובראשם הפלוטוניום. בין יסודות אלה גם הברקליום והלורנציום שנקראו על שם המעבדה ומייסדה. 11 מהחוקרים במעבדה זכו בפרסי נובל לפיזיקה
ולכימיה: לורנס עצמו זכה בפרס לפיזיקה בשנת 1939 על המצאת הציקלוטרון; גלן סיבורג ואדווין מקמילן (כימיה, 1951) על גילוי וחקירת היסודות הטרנס אוראניים הראשונים; אמיליו סגרה ואוון צ'מברליין (פיזיקה, 1959) על גילוי האנטי-פרוטון; דונלד גלייזר (פיזיקה, 1960) על המצאת תא הבועות; מלווין קלווין (כימיה, 1961) על גילוי מעגל קלווין בעזרת האיזוטופ הרדיואקטיבי פחמן-14; לואיס אלוורז (פיזיקה, 1968) על גילוי חלקיקים תת-אטומיים קצרי חיים (מצבי תהודה) בעזרת תא הבועות; יואן לי (כימיה, 1986) על חקר הדינמיקה של תהליכים כימיים; סטיבן צ'ו (פיזיקה, 1997) על קירור אטומים בעזרת קרני לייזר; וג'ורג' סמוט (פיזיקה, 2006) על חקר קרינת הרקע הקוסמית.
במעבדה נבנה מאיץ חלקיקים על פי עקרון של האצת פלסמה שהוא בעל ממדים קטנים בהרבה ממאיצים רגילים.

מנהלה

אוניברסיטת קליפורניה מפעילה את המעבדה עבור משרד האנרגיה. מנהלתית היא מפעילה אותה בנפרד מהקמפוס שלה בברקלי, אולם בפועל יש חפיפה רבה בין שני המוסדות, חוקרים רבים במעבדה מחזיקים במשרה גם באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, וסטודנטים רבים לתארים מתקדמים בברקלי מבצעים את עבודת המחקר שלהם במעבדה.
במעבדה יש כ-4000 עובדים, מתוכם כ-800 סטודנטים. בנוסף, מתארחים כל שנה כ-3000 חוקרים. המעבדה מכילה 76 בניינים ושוכנת על שטח של כ-0.8 קמ"ר.
בז ערב

תיאור

זהו מין קטן-בינוני ביחס לשאר הבזים. אורכו כ-28 עד 34 ס"מ, משקלו כ-155 גרם, ומוטת כנפיו כ-65 עד 75 ס"מ. רוב גופו של הזכר כחול-אפרפר. הרגליים והחלק התחתון של הזנב אדומים, והחלק התחתון של כנפיו אפור. הגב והכנפיים של הנקבה אפורים, ראשה, בטנה וחזה כתומים, וראשה לבן ברובו. גופם של בזים צעירים חום, ובעל גוון צהבהב בבטן ובחזה; ראשם דומה בצבעו לזה של הנקבות.

תזונה ושעות פעילות

הבז ניזון בעיקר מצרצרים וחגבאים, אותם הוא תופס בדרך כלל בתעופה, ומחדפים, נברנים, עכברים, לטאות וקרפדות, אותם הוא תופס במרדף על הקרקע. לעיתים הוא עשוי לרחף פרק זמן קצר באותה נקודה, בעת שהוא מחפש את טרפו על הקרקע. הבזים ממין זה פעילים בעיקר בשעות הזריחה והשקיעה. זהו מין חברותי, ולעיתים רחוקות נצפים פרטים יחידאים.

רבייה

לאחר חזרת הבזים אל אזורי הרבייה שלהם באירואסיה, בין אמצע אפריל לאמצע מאי, מתחילה עונת הרבייה. הבזים מקננים בקבוצות, שעשויות לכלול בין עשרות לאלפי פרטים. הנקבה מטילה 3–4 ביצים בתטולה; בדרך כלל ביצה אחת מוטלת כל יומיים. שני ההורים דוגרים על הביצים במשך 27–28 ימים. הגוזלים פורחים מהקן בגיל 27–30 ימים. בספטמבר, הבזים נודדים חזרה אל אפריקה.
ג'וליה פירסון

ביוגרפיה

פירסון היא ילידת אורלנדו, פלורידה. בזמן לימודיה בתיכון, פירסון עבדה באתר הנופש דיסניוורלד כעובדת במגרש החנייה של האתר, עובדת בספינת האתר וגם כמשתתפת ב"תהלוכת דיסני" של המקום. היא השתתפה בתוכנית "מגלים" של תנועת הצופים בארצות הברית, במהלכה התמחתה באכיפת חוק במשטרת אורלנדו. היא הייתה הנציגה בתחום אכיפת החוק של פרויקט "מגלים" בשנת 1978.
היא למדה באוניברסיטת מרכז פלורידה, ובשנת 1981 קיבלה תואר ראשון במשפט פלילי.

קריירה

פירסון עבדה במשך שלוש שנים במשטרת אורלנדו ועסקה בפיטרולים בחלקה הצפוני של העיר. בשנת 1983 החלה לעבוד במטה השירות החשאי במיאמי, כסוכנת מיוחדת. בשנת 1985 עברה למטה באורלנדו. לאחר חמש שנים מתחילת עבודתה בשירות החשאי, עברה למחלקה לאבטחת הנשיא ושימשה בתפקיד זה במשך ארבע שנים. בהמשך הקריירה שלה שימשה כסגנית עוזר המנהל למשימות הגנה (2005-2006), סגנית עוזר המנהל במשרד האדמיניסטרציה (2001–2005) וסוכנת מיוחד אחראית במשרד למשימות הגנה (2000–2001). כמו כן עבדה פיטרסון בצוות האבטחה הנשיאותי של ג'ורג' בוש האב, ביל קלינטון וג'ורג' בוש הבן. משנת 2008 שימשה בתפקידי ראש צוות ועוזרת מנהל המשרד למשאבי אנוש ואימונים של השירות החשאי. עוד לפני קידומה לתפקיד ראש השירות החשאי היא הייתה האישה הבכירה ביותר בארגון.

שירותה כראשת השירות החשאי של ארצות הברית

פירסון מונתה לתפקיד בידי נשיא ארצות הברית, ברק אובמה, לאחר תקרית הזונות בקולומביה ב-2012, בה נחשף כי אנשי השירות החשאי האמריקאי שנשלחו לקולומביה על מנת לאבטח את ביקורו של הנשיא בילו עם זונות שעות לפני הגעת הנשיא לקולומביה. לפחות אחד מאנשי השירות החשאי השתמש בתג שלו על מנת לאפשר לזונות להישאר עמו. מינויה של פירסון הובא בפרסומים רבים כדרכו של אובמה להביא לשינוי באופן התנהלות הדברים בשירות החשאי, לאור התקרית.

לאחר ההודעה על מינויה לתפקיד, הובעה תמיכה רבה בפירסון. ראש השירות החשאי היוצא סאליבן הביע בה אמון ואמר כי "אני יודע שג'ולי תעשה עבודה יוצאת מן כלל". גם סנאטורים בולטים הביעו בה תמיכה.
ב-1 באוקטובר 2014 התפטרה פירסון לאחר חשיפתם של מספר מחדלים, בהם שהיית מאבטח חמוש שאינו סוכן במעלית משותפת עם הנשיא אובמה וחדירת אדם לבית הלבן.
לודוביק ז'ולי

קריירה

ז'ולי החל את הקריירה המקצועית שלו בעיר הולדתו, בקבוצה אולימפיק ליון. בגיל 18, ב-1994, ערך את הופעת הבכורה בקבוצת הבוגרים. בעונה הראשונה שותף בשמונה משחקים בלבד, אבל בשתי העונות הבאות שלו במועדון שותף ב-73 משחקים בהם כבש 20 שערים (16 מהם בעונת 1996/97). במחצית הראשונה של עונת 1997/98 עדיין שיחק בליון, אך באמצע העונה עבר למונקו. במונקו זכה להערכה רבה ככדורגלן.
הוא שיחק במונקו במשך שבע עונות בסך הכול. בעקבות היכולת שהציג במונקו זכה לזימון ראשון לנבחרת צרפת בשנת 2000. הוא זכה עם קבוצתו באליפות בסוף אותה שנה. ובגביע הצרפתי ב-2003. ב-2004, הוביל ז'ולי את הקבוצה כקפטן שלה אל גמר ליגת האלופות. בגמר הפסידה הקבוצה לפורטו.
בקיץ אותה שנה שילם עבורו המועדון הספרדי ברצלונה 7 מיליון אירו. במהרה ביסס את מעמדו כקיצוני הימני הבכיר בקבוצה. למרות מספר פציעות בשריריו, הופיע ז'ולי בעונתו הראשונה ב-29 משחקי ליגה ובשישה נוספים בליגת האלופות, בסך הכול הבקיע 12 שערים, ועזר לברצלונה לזכות באליפות. מקומו של ז'ולי בברצלונה התערער עם עלייתו של ליונל מסי הצעיר ובואו של הנריק לארסון. אי לכך, בעונת 2005/06 נותר ז'ולי שחקן קבע בהרכב, פתח ב-20 משחקים, נכנס כמחליף בתשעה נוספים, והבקיע חמישה שערים. בחצי גמר ליגת האלופות הבקיע שער לרשתה של מילאן שבזכותו העפילה הקבוצה לגמר שנערך בפריז. בגמר ניצחה הקבוצה, ובכך השלימה דאבל - זכייה בליגת האלופות ובליגה הספרדית. העונה הבאה הייתה פחות מוצלחת מקודמתה. ז'ולי אמנם כבש את השער היחיד בסופר קאפ, שהביא לקבוצתו את התואר, ואף היה בין 50 המועמדים לתואר כדור הזהב, אך ברצלונה כשלה הן בליגה והן בליגת האלופות ובקיץ 2007 עבר ז'ולי לרומא, ששילמה עבורו 4.5 מיליון אירו.
ברומא שיחק עונה בודדת, הופיע ב-32 משחקי ליגה והבקיע שישה שערים. בתום העונה עבר לפריז סן ז'רמן תמורת סכום העברה של 2.5 מיליון אירו.
בשנת 2011 חזר ג'ולי למונקו ששיחקה בליגת המשנה הצרפתית. ב-31 ביולי 2012 חתם בשורות לוריין מליגת העל הצרפתית.
באוגוסט 2013 פרש ממשחק פעיל.
למרות ההודעה על פרישה ממשחק פעיל, בקיץ 2013 חתם ז'ולי באזרגס מהליגה השנייה בצרפת.

נבחרת לאומית

את הופעת בכורתו בנבחרת צרפת ערך במרץ 2000 במשחק מול נבחרת סקוטלנד. אף על פי שלא נכלל בסגל הנבחרת ליורו 2000, הוא זכה לשחק יותר עם מינויו של ז'אק סנטיני לאימון הנבחרת ב-2002. הוא שותף עם הנבחרת בגביע הקונפדרציות ב-2003, ובזכות הצלחתו במונקו בעונת 2003/04 זומן ליורו 2004, אך פציעתו בגמר ליגת האלופות מנעה ממנו להשתתף ביורו. ז'ולי לקח חלק במשחקי ההעפלה של הנבחרת למונדיאל 2006, אך לא זומן אליו. את משחקו האחרון בנבחרת ערך ב-2005. בסך הכול ז'ולי הבקיע שלושה שערים ב-17 משחקים.
שיגור לחלל

שיגור לחלל הוא תהליך שבו גוף, בדרך כלל חללית או לוויין, משוגר מפני כדור הארץ אל החלל החיצון, ושוהה שם זמן רב (ולעיתים אף אינו חוזר לעולם לכדור הארץ).

אמצעי שיגור


אמצעי השיגור הנפוץ ביותר לשיגור לחלל הוא משגר לוויינים וחלליות, שהוא עצם בעל מנוע רקטי אחד או יותר. השיגור עצמו מתבצע מנמל חלל. בדרך כלל, המשגר מורכב ממספר שלבים על מנת להשאיר את היחס בין הדלק למסה במהלך השיגור, ולאפשר האצת הטיל למהירות הנדרשת. כאשר הדלק אוזל בשלב שפועל באותו הרגע, השלב ניתק מגוף המשגר ונופלים לכדור הארץ. בחלק מן המקרים השלב נאסף בחזרה על מנת לעשות בו שימוש חוזר כמו, לדוגמה, ה־SRB (המאיצים של מעבורות החלל). כאשר מדובר בגוף שבא להקיף את כל הארץ (כמו לוויין, למשל) ולא להישאר בתת מסלול אז השלב האחרון של המשגר נועד להעניק לגוף מהירות גבוהה בכיוון ניצב לפני כדור הארץ כך שהגוף ייכנס למסלול שתוכנן עבורו. 
מעבורת חלל היא כלי טיס רב פעמי המסוגל להמריא מכדור הארץ לחלל, לשהות בחלל ולנחות חזרה בכדור הארץ לשם הכנתו לשימוש חוזר. מעבורת החלל האמריקאית, הנדונה בערך זה, הייתה כלי הטיס הראשון בעל יכולת זו. מעבורת החלל הראשונה, הקולומביה, שוגרה לראשונה ב-12 באפריל 1981. נאס"א בנתה 5 מעבורות חלל, שביצעו ביחד מעל 100 טיסות. צוות המעבורת לא עלה בדרך כלל על שבעה אסטרונאוטים, אבל הייתה לפחות משימה אחת בעלת צוות של שמונה.

רעיונות מוקדמים

הראשון בעת החדשה שהעלה את הרעיון של שיגור לחלל היה ז'ול ורן בספרו הבדיוני מהארץ לירח שיצא לאור בשנת 1865. בספר תיאר שלושה אנשים הנורים לעבר הירח בתוך קליע ענק. ורן ביצע חישובים כלליים בנוגע לירייה. חישובים אלו היו מדויקים מבחינה בליסטית אך התעלמו מהעובדה שאף אדם לא יוכל לעמוד בתאוצה כה גדולה.
הראשון שהעלה את הרעיון של שימוש במנוע רקטי וכך המהירות תגדל בהדרגה ולא בבת אחת היה הסופר הצרפתי אשיל ארו בספרו "מסע לנוגה".
הסופר האנגלי הרברט ג'ורג' ולס הציע בספרו "האנשים הראשונים על הירח" שימוש בחומר המסוגל לבטל את כוח הכבידה סביבו על מנת לטוס לחלל.
עם כל זאת, הניתוח המדעי־טכנולוגי בוצע לראשונה על ידי המדען הרוסי קונסטנטין ציאולקובסקי בשנת 1903. את הניתוח פרסם במאמרו "חקר החלל החיצון באמצעות התקני תגובה" בו פרסם גם את נוסחת ציאולקובסקי.
רובר אנו־פלטרי הציע בשנת 1920 להשתמש באנרגיה גרעינית לשם שיגור לחלל.

נסיונות ראשוניים

רוברט גודרד פרסם בשנת 1919 מאמר בשם "שיטת הגעה לגבהים קיצוניים" בו מסביר כי פיתח שיטה לשימוש בזרימת דה־לאוואל ברקטות המונעות בדלק נוזלי ושיפר אותה עד־כדי־כך שניתן להשתמש בה לשיגור לחלל ולמסע בין־כוכבי. הוא אף הוכיח במעבדה שרקטות יפעלו בריק החלל, בניגוד לדעתם של מדענים אחרים בני תקופתו. למאמר זה הייתה השפעה מרובה על ורנר פון בראון והרמן אוברט שהיו דמויות מפתח בפיתוח השיגור והטיסה לחלל.
הטיל הראשון שהגיע לחלל היה טיל ה־V-2 הגרמני שהגיע לגובה של 189 ק"מ במהלך שיגור ניסוי ביוני 1944.
ג'ו גולד

ביוגרפיה

בתחרויות האתלטיקה של המכביה התשיעית שנערכו בשנת 1973 זכה גולד ב-4 מדליות, 2 זהב, 1 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, בהטלת כידון בשיא מכביה חדש של 71.36 מטר, לפני יצחק סיגורה (70.22 מטר) ושאול שטיין (65.78 מטר), שניהם מישראל ובהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 16.22 מטר, לפני אורי זוהר (14.83 מטר) ועופר בורובסקי (14.75 מטר), שניהם מישראל. מדליית כסף, בזריקת דיסקוס בתוצאה של 45.28 מטר, אחרי ג'רי וולף מארצות הברית שקבע שיא מכביה חדש של 51.92 מטר ולפני אחיקם פולונסקי מישראל (40.52 מטר). מדליית ארד, ביידוי פטיש בתוצאה של 48.70 מטר, אחרי דב ג'רסי מארצות הברית שקבע שיא מכביה חדש של 60.84 מטר ומאיר יעקבי מישראל (50.70 מטר).
בתחרויות האתלטיקה של המכביה העשירית שנערכו בשנת 1977 זכה גולד ב-4 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, בהטלת כידון בתוצאה של 71.00 מטר, לפני יצחק סיגורה (64.62 מטר) והנרי בוקרה מצרפת (63.44 מטר) ובהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 17.00 מטר, לפני מרק וולדמן מארצות הברית (16.45 מטר) ויאיר מקלר מישראל (15.07 מטר), ובכך הגן על תואריו. מדליות כסף, בזריקת דיסקוס בתוצאה של 48.48 מטר, אחרי ג'יי פושקין מארצות הברית בשיא כמביה חדש של 52.78 מטר ולפני מרק וולדמן (44.04 מטר) וביידוי פטיש בתוצאה של 48.20 מטר, אחרי דב ג'רסי שקבע שיא מכביה חדש של 66.56 מטר ולפני עמיהוד רבינוביץ' מישראל (45.62 מטר).

חייו האישיים

גולד נשוי ומורה לחינוך גופני מלוס אנג'לס, קליפורניה.
עקרון האיסור של פאולי

כוחות חילוף

בהתבסס על המבנה הבסיסי של פונקציית גל במערכת מרובת חלקיקים זהים, ניתן להבין את תופעת כוחות החילוף. כידוע, על מנת לתאר מערכת קוונטית יש צורך במכפלה של פונקציית גל מהמרחב הרגיל בפונקציית גל ממרחב הספין.
בהתאם לניסוח החזק של עקרון האיסור, עבור שני פרמיונים (אלקטרונים באטום הליום לדוגמה) עלינו לבחור פונקציית גל אנטי-סימטרית. פונקציית גל אנטי-סימטרית תהיה מכפלה של פונקציית גל סימטרית באנטי-סימטרית (פונקציית גל סימטרית מהמרחב הרגיל כפול פונקציית גל אנטי-סימטרית ממרחב הספין, או להפך). 
כדי להבין את התופעה באופן איכותי נניח שפונקציות הגל המרחביות של חלקיקים 1 ו- 2 הן יחסית דומות (כלומר באותן קואורדינטות מרחביות הן נותנות ערכים דומים).
אם פונקציית הגל ממרחב הספין אנטי-סימטרית (מהצורה של משוואה 2) אז פונקציית הגל המרחבית היא סימטרית (מהצורה של משוואה 1). במקרה כזה, פונקציית הצפיפות של ההסתברות המרחבית מקבלת בקירוב ערך גדול פי שניים כאשר האלקטרונים מתקרבים זה לזה, קרי החפיפה המרחבית ביניהם גדולה. עבור אלקטרונים (הדוחים זה את זה) חפיפה זו מעלה את האנרגיה, לכן למצב זה אנרגיה גבוהה יותר.
אם פונקציית הגל ממרחב הספין סימטרית אז פונקציית הגל המרחבית אנטי-סימטרית, ובאותו אופן באזורים קרובים זה לזה פונקציית הצפיפות של הפרמיונים שואפת לאפס. זה מצב מועדף, כיוון שהאלקטרונים הדוחים זה את זה מעדיפים "להיפגש" כמה שפחות.
הערה: ההסבר הנ"ל הוא "נפנוף ידיים". כוחות החילוף יכולים לגרום למצב מרחבי אנטי-סימטרי להיות מועדף אנרגטית, או באותו אופן למצב מרחבי סימטרי. זה נקבע כתלות בפרמטרים של הבעיה (קרי ההמילטוניאן).
כך מתקבלים כוחות בין החלקיקים הנובעים מעקרון האיסור, ואלו כוחות החילוף. בעזרת כוחות אלו ניתן למשל להבין את תופעת הפרומגנטיזם (מודל אייזינג).
שושנת יורק הלבנה

שושנת יורק הלבנה הייתה סמלם של בית יורק ההיסטורי ומאז שימשה כסמל יורקשייר.

היסטוריה

על פי המסורת מקורה של השושנה בימיו של אדמונד מלנגלי, דוכס יורק הראשון מהמאה ה-14 ומייסדו של בית יורק, ענף של בית פלנטג'נט - בית המלוכה השליט בממלכה. הסמליות אשר נמצאת מאחורי הפרח מעוררת קונוטציה דתית למרים הבתולה אשר כונתה "השושנה המיסטית השמימית" (Mystical Rose of Heaven) השושנה היורקית לבנה משום שעל פי המסורת הנוצרית הצבע הלבן מסמל אור, תמימות, טהרה, שמחה וכבוד.
במהלך מלחמות האזרחים במאה ה-15 השושנה הלבנה הייתה סמלם של הכוחות הצבאיים של יורק אשר לחמו בבית האצולה המתחרה, בית לנקסטר, אשר סמלם היה שושנה אדומה. הלוחמה בין שני הבתים נתנה למלחמה את שמה "מלחמת השושנים". את הסכסוך סיים הנרי השביעי אשר איחד באופן סמלי את השושנים האדומה והלבנה לשושנה אחת - שושנת טיודור סמלה של שושלת טיודור
בהרלדיקה, השושנה מכונה בבלאזון "שושנה ארז'ן", (Rose argent).
Niggas in Paris

הלחנה

את Niggas in Paris הפיק האמן הצעיר היט-בוי שבחברת התקליטים GOOD Music של קניה וסט, כשמייק דין, וסט ואנתוני קילהופר הוסיפו מעט להפקת השיר. בשיר עצמו ישנם שני קטעים המסומפלים מתוך הקומדיה מחליקים אותה, שבהם מדבר השחקן וויל פרל ("We're gonna skate to one song and one song only").

עטיפה

בעטיפה של Niggas in Paris מופיע דגל צרפת ובו כתוביות שבהן רשום שם השיר, שם האלבום ושמם של וסט וג'יי זי. העטיפה זהה לעטיפת Why I Love You, הסינגל הרביעי מתוך Watch the Throne, שיצא לתחנות הרדיו האורבניות בארצות הברית ביחד עם Niggas in Paris.

רמיקסים

הראפר T.I. יצר רמיקס רשמי לשיר באורך של כ-4 וחצי דקות. רמיקסים ופריסטיילס רבים נוצרו לשיר, כשבין האמנים ששרים בהם מופיעים טי-פיין, כריס בראון, דה גיים, שבי וודס, טריי סונגז ו-Swishahouse.

וידאו קליפ

בראיון לאתר "Rap-Up", המפיק של הסינגל היט-בוי דיבר על הפקת השיר, והודיע כי צולם לשיר וידאו קליפ שככל הנראה, ייצא בקרוב. למרות זאת, טרם יצא קליפ רשמי לשיר. בהופעה של ג'יי זי וקניה וסט בלוס אנג'לס, שבה ביצעו את השיר 9 פעמים, הודיע ג'יי זי כי אחד מהביצועים ישמש בתור הקליפ לשיר. באותו שבוע החליטו השניים גם להוציא את הסינגל על גבי תקליט. לבסוף הקליפ יצא ב-9 בפברואר 2012 ובו קטעים מתוך הופעה של וסט וג'יי זי. בדומה לקליפ של All of the Lights, הקליפ של Niggas in Paris מכיל הבזקים רבים ובתחילתו מוצגת אזהרה המופנית אל חולי אפילפסיה.
מרסל סביצר

קריירת מועדונים

סביצר החל את הקריירה המקצוענית שלו במדי מועדון נעוריו אדמירה ואקר. לאחר שנתיים, בהן שותף בד בבד גם בקבוצת המילואים של ואקר, חתם סביצר במדי ראפיד וינה. אחרי עונה מוצלחת בווינה, סביצר חתם בשורות מועדון הבונדסליגה השנייה ר.ב. לייפציג מגרמניה. בעונתו הראשונה הושאל לקבוצת רד בול זלצבורג, במדיה היה שותף לעונה אישית מצוינת כאשר כבש 19 שערי ליגה, ב-33 משחקים, וסייע לקבוצתו לזכות בדאבל האוסטרי. עם סיום עונת ההשאלה, סביצר שב ללייפציג, והיה שותף פעיל להעפלתה ההיסטורית לבונדסליגה בסיום עונת 2015/2016.

קריירה בינלאומית

סביצר ערך את הופעת הבכורה שלו עבור הנבחרת האוסטרית ב-5 ביוני 2012, בהתמודדות מול רומניה. הוא כבש את שער הבכורה שלו עבור מולדתו במשחק ידידות מול איסלנד, ב-30 במאי 2014.
עמון ומואב טהרו בסיחון

עמון ומואב טהרו בסיחון הוא מושג הלכתי הקובע כי אמנם אסור היה לבני ישראל לכבוש את שטחי עמון ומואב, אך לאחר שנכבשו מהם על ידי סיחון מלך האמורי יכלו בני ישראל לכובשן ממנו, מכיוון שזכה בהם. הגמרא הוכיחה מכך כי יש קניין חזקה לעובדי כוכבים.
המושג הפך גם לפתגם המשמש כמשל למקרה בו איסור מסוים הופך למותר בעקבות שינוי במצב.

מקור ההלכה

לגבי מואב נכתב בספר דברים: "אל תצר את מואב ואל תתגר בם מלחמה", וכן לגבי עמון נכתב "וקרבת מול בני עמון אל תצרם ואל תתגר בם", ואכן בעת מעבר בני ישראל באזורם, לא ניסו להילחם בהם ועקפו את ארצותיהם.
אך בכל אופן אזור עבר הירדן בו הייתה נחלת שניים וחצי השבטים היה שייך למואב ונכבש מהם על ידי סיחון וכן האזור הנקרא בתורה "מארנון ועד יבק" היה שייך לבני עמון ולמרות זאת כבשו שניים וחצי השבטים את השטחים הללו כמו שמתואר בספר במדבר:
וַיַּכֵּהוּ יִשְׂרָאֵל לְפִי חָרֶב וַיִּירַשׁ אֶת אַרְצוֹ מֵאַרְנֹן עַד יַבֹּק עַד בְּנֵי עַמּוֹן כִּי עַז גְּבוּל בְּנֵי עַמּוֹן וַיִּקַּח יִשְׂרָאֵל אֵת כָּל הֶעָרִים הָאֵלֶּה וַיֵּשֶׁב יִשְׂרָאֵל בְּכָל עָרֵי הָאֱמֹרִי בְּחֶשְׁבּוֹן וּבְכָל בְּנֹתֶיהָ  כִּי חֶשְׁבּוֹן עִיר סִיחֹן מֶלֶךְ הָאֱמֹרִי הִוא וְהוּא נִלְחַם בְּמֶלֶךְ מוֹאָב הָרִאשׁוֹן וַיִּקַּח אֶת כָּל אַרְצוֹ מִיָּדוֹ עַד אַרְנֹן.
— ספר במדבר, פרק כ"א, פסוק כ"ד
ומזה הוכיח רב פפא כי הסיבה שיכלו בני ישראל לכבוש את ממלכת סיחון היא מכיוון שסיחון קנה את קרקעותיהם של בני עמון ומואב על ידי כיבושו, וממילא הותר לבני ישראל לכבשן מחמת שעתה כבר אינם שטחי עמון ומואב אלא שטחי סיחון.
בטענה זו השתמש גם יפתח הגלעדי במענה לטענת מלך בני עמון כי בני ישראל כבשו את שטחו, כמו שמתואר בספר שופטים:
וַיֹּאמֶר מֶלֶךְ בְּנֵי עַמּוֹן אֶל מַלְאֲכֵי יִפְתָּח כִּי לָקַח יִשְׂרָאֵל אֶת אַרְצִי בַּעֲלוֹתוֹ מִמִּצְרַיִם מֵאַרְנוֹן וְעַד הַיַּבֹּק וְעַד הַיַּרְדֵּן וְעַתָּה הָשִׁיבָה אֶתְהֶן בְּשָׁלוֹם. וַיּוֹסֶף עוֹד יִפְתָּח וַיִּשְׁלַח מַלְאָכִים אֶל מֶלֶךְ בְּנֵי עַמּוֹן. וַיֹּאמֶר לוֹ כֹּה אָמַר יִפְתָּח לֹא לָקַח יִשְׂרָאֵל אֶת אֶרֶץ מוֹאָב וְאֶת אֶרֶץ בְּנֵי עַמּוֹן. כִּי בַּעֲלוֹתָם מִמִּצְרָיִם וַיֵּלֶךְ יִשְׂרָאֵל בַּמִּדְבָּר עַד יַם סוּף וַיָּבֹא קָדֵשָׁה. וַיִּשְׁלַח יִשְׂרָאֵל מַלְאָכִים אֶל מֶלֶךְ אֱדוֹם לֵאמֹר אֶעְבְּרָה נָּא בְאַרְצֶךָ וְלֹא שָׁמַע מֶלֶךְ אֱדוֹם וְגַם אֶל מֶלֶךְ מוֹאָב שָׁלַח וְלֹא אָבָה וַיֵּשֶׁב יִשְׂרָאֵל בְּקָדֵשׁ. וַיֵּלֶךְ בַּמִּדְבָּר וַיָּסָב אֶת אֶרֶץ אֱדוֹם וְאֶת אֶרֶץ מוֹאָב וַיָּבֹא מִמִּזְרַח שֶׁמֶשׁ לְאֶרֶץ מוֹאָב וַיַּחֲנוּן בְּעֵבֶר אַרְנוֹן וְלֹא בָאוּ בִּגְבוּל מוֹאָב כִּי אַרְנוֹן גְּבוּל מוֹאָב. וַיִּשְׁלַח יִשְׂרָאֵל מַלְאָכִים אֶל סִיחוֹן מֶלֶךְ הָאֱמֹרִי מֶלֶךְ חֶשְׁבּוֹן וַיֹּאמֶר לוֹ יִשְׂרָאֵל נַעְבְּרָה נָּא בְאַרְצְךָ עַד מְקוֹמִי. וְלֹא הֶאֱמִין סִיחוֹן אֶת יִשְׂרָאֵל עֲבֹר בִּגְבֻלוֹ וַיֶּאֱסֹף סִיחוֹן אֶת כָּל עַמּוֹ וַיַּחֲנוּ בְּיָהְצָה וַיִּלָּחֶם עִם יִשְׂרָאֵל. וַיִּתֵּן יְהוָה אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל אֶת סִיחוֹן וְאֶת כָּל עַמּוֹ בְּיַד יִשְׂרָאֵל וַיַּכּוּם וַיִּירַשׁ יִשְׂרָאֵל אֵת כָּל אֶרֶץ הָאֱמֹרִי יוֹשֵׁב הָאָרֶץ הַהִיא. וַיִּירְשׁוּ אֵת כָּל גְּבוּל הָאֱמֹרִי מֵאַרְנוֹן וְעַד הַיַּבֹּק וּמִן הַמִּדְבָּר וְעַד הַיַּרְדֵּן.
— ספר שופטים, פרק י"א, פסוקים י"ג-כ"א