google/wiki40b huggingface dataset:
תומאס ברודי

תחילת דרכו

ברודי נולד ב-20 בנובמבר 1903 בעיר בלינגהאם, שבמחוז נורת'מברלנד. הוא למד באוניברסיטת דורהאם, ובשנת 1924 השלים תואר ראשון. ב-3 בפברואר 1926 התגייס לצבא בריטניה, והוצב כלוטננט שני ברגימנט צ'שר. במאי 1936 כבר החזיק בדרגת קפטן, ומונה לשליש הרגימנט. החל מספטמבר 1939 שימש כמדריך במכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט.

קריירה צבאית

בשנתיים הראשונות של מלחמת העולם השנייה היה ברודי מדריך במכללה המלכותית, ובאפריל 1941 קודם לדרגת מייג'ור. ב-23 במרץ 1942 קודם לדרגת לוטננט קולונל, וקיבל פיקוד על הגדוד השני ברגימנט מנצ'סטר. ב-31 ביולי 1943 הועלה לדרגת קולונל, וב-6 בנובמבר של אותה שנה הועלה לדרגת בריגדיר וקיבל פיקוד על הבריגדה ה-14. הבריגדה שלו נשלחה להודו הבריטית ונלחמה שם בצבא היפני הקיסרי כחלק מהמערכה על בורמה. הבריגדה עברה אימון כבריגדת צ'ינדיטים בידי אורד צ'ארלס וינגייט, ונכללה במסגרת הדיוויזיה ה-3 שתחת פיקודו. הבריגדה השתתפה במבצע יום חמישי, וב-1 בנובמבר 1944 הפכה להיות הבריגדה האווירית ה-14. 
עם סיום המלחמה ב-1945 הוחזר חזרה לדרגת לוטננט קולונל, וב-22 במאי 1947 הועלה שוב לדרגת קולונל וקיבל פיקוד על הגדוד ה-1 ברגימנט צ'שר. בין 1947–1948 הוצב במנדט הבריטי, וניתנה לו דרגת מפקד במסדר האימפריה הבריטית. ב-1951 נשלח להילחם במלחמת קוריאה, וקיבל פיקוד על הבריגדה ה-29. הא השתתף בקרב השלישי על סיאול ובקרב על נהר אימג'יאן. על חלקו בקרבות לו ניתנו אלו אות השירות המצוין, וכן דרגת מפקד בלגיון ההצטיינות ושני כוכבי כסף מטעם ארצות הברית. ב-25 בספטמבר ניתנה לו דרגה זמנית של מייג'ור גנרל, וב-20 באוקטובר ניתנה לו דרגה קבועה של בריגדיר. עוד באותה שנה הוא קיבל פיקוד על הדיוויזיה ה-1 אשר בסיסה היה במזרח התיכון, וב-15 באוגוסט 1953 הפכה דרגת המייג'ור גנרל שלו לקבועה. ב-1 בינואר 1957 הוא פרש מהצבא.

אחריתו

לאחר פרישתו היה ברודי חבר בקבוצת לחץ בעלת נטיות ימניות. הוא נפטר בביתו שבעיר בייסינגסטוק במחוז המפשייר ב-1 בספטמבר 1993 בגיל 89. 
ב-1938 הוא נישא לג'יין מרגרט צ'פמן ווקר, אשר ילדה לו שלושה בנים ובת. היא נפטרה ב-1992, שנה אחת לפניו.
קושאלין

קהילה יהודית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
CyanogenMod

היסטוריה

זמן קצר לאחר הצגת הטלפון החכם HTC Dream בספטמבר 2008, התגלתה שיטה להשיג הרשאות מנהל (או בשפה המקצועית "רוט") למערכת ההפעלה אנדרואיד. בעזרת הרוט, וגישת הקוד הפתוח של מערכת ההפעלה, ניתנה האפשרות לשנות את גרסתה המקורית של מערכת ההפעלה ולעצב אותה כרצון המשתמש.
בשנים שלאחר מכן, מספר גרסאות מותאמות אישית (או בשפה המקצועית "רומים" או "שינויים": מוֹדים) של מערכת ההפעלה אנדרואיד פותחו והופצו על ידי מפתחי אנדרואיד נלהבים למכשיר "Dream". אחת מן הגרסאות, שפותחה על ידי משתמש המכונה "JesusFreke", נעשתה פופולרית בקרב משתמשי המכשיר. באוגוסט 2009, המפתח הפסיק לפתח את הרום שלו. המפתח הציע למשתמשים לעבור לרום חדש המבוסס על עבודתו, שנוצר על ידי המפתח המכונה Cyanogen (סטיב קונדיק).
הפופולריות של סיאנוג'ן מוד עלתה במהירות, וקהילה קטנה של מפתחים אשר נקראו "צוות סיאנוג'ן מוד" החלו לתרום לפיתוח. בתוך מספר חודשים, זינק מספר המכשירים המריצים את המערכת, והרום נהפך במהירות לאחד הרומים הנפוצים ביותר בקרב משתמשי אנדרואיד.
ב־18 בספטמבר 2013 הודיע קונדיק שהחל מאפריל 2013 הוא החל לפתח את המוד דרך חברה חדשה שהקים: סיאנוג'ן (Cyanogen Inc.). החברה כתבה תוכניות חדשות וביניהן גם תוכנת התקנה למוד שתורשה להיכנס לחנות היישומים של גוגל. לעומת זאת נמתחה על החברה החדשה ביקורת שלשם ההתמסחרות והעמידה בתנאי גוגל הם נאלצו לוותר על העמידה לטובת המשתמש במספר מקרים.
ב-24 בדצמבר 2016 הודיעה חברת Cyanogen על הפסקת הפיתוח של הרום. החברה החזיקה בבעלות על המותג ולכן גם קונדיק, שפרש ממנה מספר שבועות לפני סגירתה, לא יכל להמשיך את פיתוח התוכנה בשם הזה. עם הידיעה על הסגירה הכריזה קבוצת מפתחים עצמאיים על המשך פיתוח התוכנה בשם חלופי: LineageOS.

הורדה והפצה

CyanogenMod הוצעה להורדה למגוון מכשירים בהפצה רשמית באתר get.cm, במכשירים מסוימים, בגרסה 10 ומעלה, לאחר התקנת המערכת ניתן היה לעדכנה דרך המכשיר עצמו ללא מחשב חיצוני.
מאז הודיעה החברה על הפסקת הפיתוח, בהמשך, סגרה החברה את השרתים ולא ניתן לעדכן דרך המכשיר. כמו כן אין אפשרות כיום להוריד את הרום מאתר החברה.
צבי שרגא גרוסברד

הרב צבי שרגא גרוסברד (תרע"ז 1917 – י"ג בחשון תשנ"ד, 28 באוקטובר 1993) היה ראש ישיבת פוניבז' לצעירים ומנהל החינוך העצמאי.

קורות חייו

נולד בוויזן שבליטא לאהרון זאב. למד בישיבות גרודנא וקמניץ. בשנת תש"א (1941) עלה לישראל ולמד בישיבת לומז'ה בפתח תקווה.
נישא לצפורה, בתו של הרב הלל ויטקינד ראש ישיבת בית יוסף בבני ברק. שימש כר"מ בישיבת נובהרדוק בתל אביב והקים שם ישיבה קטנה. הוא עמד בראשות ישיבת פוניבז' לצעירים בשנותיה הראשונות, לצד הרב שטיינמן. הוא מסר בישיבה שיחת מוסר מדי שבוע.
בשנת תשכ"ז (1967) מונה על ידי הרב שך לנהל את החינוך העצמאי
נפטר בשנת תשנ"ד (1993). על שמו רחוב בבני ברק.
בחשון תשס"ד הודפס ספרו דעת שרגא (5 כרכים), "שיחות ומאמרים פרקי מחשבה והגות" על התורה, מועדים ומאמרי חינוך.
אחיו היו הרב שמואל יהודה, ר"מ בישיבת היישוב החדש והרב נחום אבא גרוסברד משגיח בישיבת פוניבז'. דודו הוא הרב אבא גרוסברד, המנהל הרוחני הראשון של ישיבת פוניבז'.
בנו, הרב שלמה גרוסברד, היה חתנו של הרב בן ציון פלמן. חתנו, הרב יהושע ווייס דיין בבית דינו של הרב אברהם דוב לוין והרב מאיר יהודה פישר, משמש כרב קהילת מקום תורה בהר יונה בנוף הגליל.
שירות בטיחות

שירות בטיחות (באנגלית: Safety Service) או בכינוי הנפוץ "שירות בטיחות החיים" (Safety-of-life Service), על פי סעיף 1.59 של תקנות הרדיו (RR) של איגוד התקשורת הבינלאומי (ITU) מוגדר כשירות תקשורת מבוסס רדיו המשמש באופן קבוע או זמני לשמירה על חיי אדם ועל רכוש.
תקינות רבות מתייחסות למערכת המוגדרת כ"שירות בטיחות החיים" כמערכת אשר יש, ככל שניתן, להימנע מפגיעה במתן השרות שלהן, גם במחיר כבד, כגון הוצאה כספית נוספת בהליך פיתוח המערכות כדי שלא יפגעו בשירותי בטיחות הפועלים בחפיפה אליהם. דוגמה לכך היא השאיפה להימנעות משימוש בתחומי תדרים הנמצאים בשימוש שירותי בטיחות החיים.
פאלפ

השנים הראשונות (1978-1991)

הלהקה הוקמה בשנת 1978 על ידי ג'רוויס קוקר בן החמש עשרה יחד עם כמה מחבריו בבית הספר בעיר הולדתם, שפילד. תחילה נקראה הלהקה Arabicus Pulp ומאוחר יותר קוצר השם לפאלפ. שנותיה הראשונות של הלהקה התאפיינו בחוסר הצלחה מבחינה מסחרית ופרסומית ובחוסר יציבות מבחינת הרכב הלהקה. במהלך השנים הללו עברה הלהקה מספר חברות תקליטים וחבריה התחלפו בתדירות גבוהה כאשר לבד מקוקר, פרשו כל חברי הלהקה. במהלך אותן שנים הוציאה הלהקה שני אלבומים, "It" ב-1983 ו- "Freaks" ב-1986 שהתאפיין בסאונד קודר ועגמומי. שני האלבומים זכו להתעלמות תקשורתית.

שנות ההצלחה (1992-1996)

בשנת 1992, כשלוש שנים לאחר שנגנז, יצא אלבום נוסף שנקרא Separations. אלבום זה היה בעל סאונד מגוון המושפע ממוזיקת האסיד האוס וזכה להצלחה יחסית לשני קודמיו. ההצלחה עודדה את הלהקה להוציא סינגלים נוספים ועם כל סינגל שיצא, הלכה וגדלה הצלחת הלהקה. בין הסינגלים מאותה תקופה ניתן למנות את "Babies" ,"Razzmatazz" ו"?Do You Remember the First Time". במהלך התקופה הזו הקליטה הלהקה את האלבום "His 'n' Hers" המסמן את תחילת הפריצה המסחרית שלה ואף היה מועמד בשנת 1994 לפרס המרקורי. מה שתרם לעליה בפופולריות של הלהקה היה הסיקור התקשורתי הנרחב לו זכה באותה תקופה סגנון הבריטפופ וכך קוטלגה פאלפ לצד להקות מצליחות כמו אואזיס ובלר. ההצלחה המטאורית של הלהקה הגיעה עם הלהיט "Common People" שהגיע למקום השני במצעד הבריטי וכעבור מספר חודשים, בסוף 1995, יצא אלבומם המצליח ביותר של הלהקה, "Different Class" שהגיע למעמד של פלטינה בתוך שבועיים ומיצב את פאלפ כאחת הלהקות החשובות והפופולריות ברוק הבריטי של אמצע שנות התשעים. אחד הדברים המבחינים את פאלפ מלהקות אחרות השייכות לזרם הבריטפופ הוא הטקסטים. מילות השירים באלבומי הלהקה מתקופה זו, שנכתבו כולם על ידי קוקר, מאופיינות בהומור, בביקורתיות ובסרקזם ועוסקים בצורה צינית ביחסים בין המינים, ובאהדה לבני מעמד הפועלים. פעמים רבות מבנה השירים הוא סיפורי.

קריירה מאוחרת (2002-1997; 2013-2011)

בשנת 1998 הוציאה הלהקה את אלבומם "This Is Hardcore" שאופיין בצליל אפל ומאתגר ועסק בנושאים כמו מין, פחד מסלבריטאות והזדקנות. מבחינה מסחרית, היווה האלבום כישלון ביחס לקודמיו, אולם קיבל ביקורות חיוביות בארצות הברית העניקו לו 3.5 כוכבים מתוך 4 עיתונים כגון השיקגו טריביון, לוס אנג'לס טיימס והפיטסבורג-פוסט גזט. בשנת 2001, הוציאה להקת פאלפ את אלבומה האחרון "We Love Life" בהפקת סקוט ווקר ולאחר סיבוב הופעות בשנת 2002 הפסיקה הלהקה את פעילותה.
ב-2011-2012 חזרו חברי הלהקה לסיבוב הופעות חד פעמי באירופה, ובו ביצעו שירים מאלבומיהם מ-1992 ועד 2002. למרות שסיבוב ההופעות לא הוביל לאיחוד, כן יצא בעקבותיו שיר חדש אחד נוסף, "After You", אותו הוציאו כסינגל להורדה, וביצעו אותו בפברואר 2013 בתוכנית של ג'ונתן רוס. הקלטת הדמו לשיר נעשתה במקור במהלך העבודה על אלבומם האחרון "We Love Life" אך נזנחה ולא עובדה לגרסת אלבום דאז. לאחר פירוק הלהקה, קוקר היה מעורב במספר פרויקטים כולל הקלטת האלבום "Room 29" בשיתוף פעולה עם צ'ילי גונזלס, והקליט שני אלבומי סולו. בפברואר 2015 חתם קוקר על עצומה לחרם אמנים על ישראל במחאה על הכיבוש.
נקודת קול (אנטארקטיקה)

גילוי לשון היבשה

לשון היבשה מופתה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שבוצעו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1965–1959.

מקור השם

שמה של לשון היבשה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. 
לשון היבשה נקראת על שמו של לורנס מ. קול (Lawrence M. Cole) מצי ארצות הברית, ששירת בתחנת בירד בשנת 1969.
אות שעון

נחיצות

אפילו מערכות אלקטרוניות פשוטות, כגון שערים לוגיים, בנויות ממספר מרכיבים אשר פועלים יחדיו. לכל מרכיב ומרכיב ישנם זמני תגובה שונים, הן בגלל השונות המזערית בין רכיב לרכיב בתהליכי הייצור, והן בגלל השימוש ברכיבים הפזורים על גבי המעגל המודפס (לדוגמה, רכיבים הממוקמים קרוב לגוף חם, כגון ספק כוח, יפעלו במהירות השונה מרכיבים מאותה סדרה שאינם קרובים אליו). על מנת שכל מרכיבי המעגל יספיקו לבצע את פעולתם, יש צורך בגורם מרכזי אשר יקבע את הזמן בו כל הרכיבים כבר סיימו לבצע את הפעולה הקודמת והם מוכנים להתחיל בביצוע פעולה חדשה. לפיכך, ניתן לדמות את אות השעון לרמזור המסמן מתי ניתן להמשיך בתנועה.
שמחה בונים אלתר

תולדות חייו

נולד בעיירה גורה קלוואריה שבפולין, לבעל האמרי אמת. בל' באב תרע"ה (1915) נשא את יוטא הענא, בת דודו הרב נחמיה אלתר. 
בחודש אלול תרצ"ד (1934) עלה לארץ ישראל והתגורר בה עד שנת תרצ"ח (1938) אז חזר לפולין על מנת לשכנע את אביו לעלות לישראל. נשאר בפולין ללידת בנו ובמלחמה, בשנת ת"ש, נמלט מפולין יחד עם אשתו ושני ילדיו.
לאחר פטירת אביו בשנת תש"ח - 1948, נבחר אחיו בעל הבית ישראל לאדמו"ר. ה'לב שמחה' יצא למשך תקופה עם משפחתו מארץ ישראל, לסן ז'רמן על יד פריז ואחר כך התיישב באנטוורפן שבבלגיה. עסק בתחום הנדל"ן בישראל ובין היתר רכש קרקעות שיועדו להקמת אזור קיט חרדי במקום שבו שוכן היום היישוב ארסוף. 
בשנת תשל"ז - 1977, עם פטירתו של אחיו האדמו"ר, הוכתר על ידי חסידי גור כרבם, בגיל 79. בספטמבר 1985 חלה ואיבד את היכולת לתקשר עם הסובבים. לעיתים נדירות נלקח להופעות פומביות. בשנים אלה הובילו את החסידות מי שיועדו להיות יורשיו, אחיו מאב הרב פינחס מנחם אלתר, "הפני מנחם", ובנו הרב יעקב אריה אלתר. 
נפטר בז' בתמוז תשנ"ב - 1992 ונטמן ב"מערת גור" בבית הקברות בהר הזיתים. את מקומו מילא תחילה אחיו למחצה, הרב פינחס מנחם אלתר.

פועלו הציבורי

במשך השנים שבהן הנהיג את חסידי גור פרסם תקנות מחמירות לצמצום הוצאות על חתונות ושמחות משפחתיות בקרב חסידיו. בנוסף, פתח במלחמת חורמה בעישון הסיגריות, הפציר בחסידיו המבוגרים להפסיק לעשן ואסר על צעירים את העישון לחלוטין. הוא הביא להקמת קריות חסידיות של חסידי גור בפריפריה (בחצור הגלילית, בערד ובאשדוד), על מנת להוזיל את עלויות הדיור. הרב אלתר הוביל את המאבק החרדי נגד הקמת האוניברסיטה המורמונית על הר הצופים וכן המאבק נגד קבורתה של הנוצריה תרזה אנגלביץ בבית הקברות היהודי בראשון לציון. נטל חלק גם במאבקים נגד אל על ובנק לאומי. 
הלב שמחה הידק את הקשרים בין חסידותו וחסידות חב"ד, תוך הסתייגות פומבית והפגנת קו עצמאי ממנהיגותו של הרב שך. כן הוביל קו קרוב לזה של הימין הפוליטי בישראל, והביע חיבה ליישוב ארץ ישראל. החוקר בנימין בראון הגדיר את מנהיגותו: "תמהיל של רכות, שהתבטאה בדאגה אבהית לשלומם ולצורכיהם של חסידיו, עם נוקשות, שהתבטאה בעקשות ובעמידה על כבוד חצרו במאבקי הכוח הפוליטיים בתוך העולם החרדי ומחוצה לה". 
הרב אלתר דרש כי תתקיים רוטציה בין נושאי המשרות הציבוריות באגודת ישראל. בזמנו נוצר פילוג בין האשכנזים החרדיים לעדות המזרח, מה שהביא להקמת תנועת ש"ס, וכן בין המגזר החסידי למגזר החרדי ליטאי, פילוג שהוביל להקמת מפלגת דגל התורה.
לקט מחידושיו בטישים שערך כונסו בספר לב שמחה.
הרב אלתר נודע בחיבתו לתלמוד הירושלמי, ובשנת תש"ם יזם את לימוד הדף היומי בתלמוד הירושלמי. שני מפעלים של פרשנות הירושלמי נקראו על שמו: פירושי "נטיעה של שמחה" ו"בנין של שמחה", ומפעל "דרכי שמחה", שפירושו קרוי "אור שמחה".

משפחתו

בנו היחיד, הרב יעקב אריה אלתר, הוא האדמו"ר מגור הנוכחי.
בתו הראשונה, חיה ראדא, נפטרה מספר חודשים אחר לידתה, בשנת תרפ"ה (1925). בתו השנייה, רבקה פייגא, הייתה נשואה לרב מאיר מנדל, מחסידי גור בלונדון, והתגרשה ממנו, ואחריו נישאה לרב חזקיהו לב. נפטרה בי"א באב תשנ"ז (1997) והותירה בן יחיד, הרב נחמיה מַנדל, ראש כולל "בית ישראל" של חסידי גור באשדוד.
איבר שהנשמה תלויה בו

אֵיבֶר שהנשמה תלויה בו הוא מושג הלכתי המתאר איבר שחייו של האדם או חייה של הבהמה תלויים בו. יש מספר שיטות לגבי הגדרת איבר כזה. למושג זה קיימות השלכות הלכתיות, כמו לגבי אדם שהקדיש אחד מאיבריה של בהמתו, שאם אותו האיבר הוא כזה שהנשמה תלויה בו, כל הבהמה קדושה.

הגדרת איבר שהנשמה תלויה בו

בתלמוד הבבלי, יש מחלוקת אמוראים משולשת לגבי הגדרת איבר שהנשמה תלויה בו. רב חסדא סבור כי טרפה איננה נחשבת לחיה ולכן כל איבר שהסרתו מן החיה תהפוך אותה לטריפה, כלומר, תפסול את הבהמה מהקרבה, נחשב לאיבר שהנשמה תלויה בו. לעומת זאת, רבא סבור כי טריפה נחשבת לחיה, ולכן רק איבר שהסרתו תהפוך את החיה לנבלה במובן ההלכתי, כלומר, תטמא טומאת נבלה, נחשב לאיבר שהנשמה תלויה בו וזאת מכיוון שחיה שמחוסרת איבר כזה "חשובה כמתה". הדעה השלישית במחלוקת היא דעתו של רב ששת הסבור כי איבר שהנשמה תלויה בו הוא רק איבר שנטילתו תוביל למוות מיידי של הבהמה (כמו לב או ושט).
כיתן

כיתן היא חברה לייצור ושיווק אריגים.

היסטוריה

בית חרושת כיתן בדרך פנחס רוזן בתל אביב נוסד בשנת 1945 על ידי זלמן ירושלמי. בראשית 1950 נסגר המפעל לצורך התארגנות מחדש ואיחוד עם אריגי ציונה. באפריל-מאי 1950 נפתח המפעל מחדש עם 150 נולים חדשים. בספטמבר 1950 התאחד כיתן עם מספר חברות אחרות. 
החברה הייתה שותפה בהקמת מפעל גדול בדימונה.המפעל נקלע לקשיים וממשלת ישראל הזרימה לו כסף ורכשה מניות שלו. בשנת 1973 אוחד מפעל כיתן דימונה עם מפעל טקסטיל בית שאן. בעקבות האיחוד נסגרה המחלקה לייצור אריגים בבית שאן ועובדיו פוטרו. הממשלה שילמה לכיתן 2 מיליון ל"י לחודש תמורת הפעלת המפעל.
בשנות ה-70 וה-80 הייתה כיתן על שלושת מפעליה בבעלות קונצרן כלל.
עד לשנת 2012 צבר המפעל הפסדים רבים ונותרה בו פעילות האשפרה בלבד. בשנת 2012 נסגר המפעל שבשיאו העסיק כ-2000 עובדים, ו-40 עובדיו פוטרו.
האקר-פשור

מבשלת האקר-פשור (בגרמנית: Hacker-Pschorr Bräu) היא מבשלת בירה גרמנית-בווארית. סימן מסחרי רשום של מבשלת פאולנר.

היסטוריה

המבשלה המאוחדת האקר-פשור הוקמה בשנת 1972 במיזוג של שתי מבשלות ותיקות: מבשלת האקר ומבשלת פשור. מבשלת האקר הייתה מבשלה ותיקה שנוסדה כבר ב-1417, 99 שנים לפני ניסוחו וקבלתו של חוק טוהר הבירה הגרמנית ה-"Reinheitsgebot" (ריינהייטסגבוט) .
המסעדה ובית הבירה של החברה בפוטסדאמר פלאץ בברלין התפרסמו מאד בין מלחמות העולם.
היא אחת משש המבשלות היחידות הממוקמות בתוך גבולות העיר מינכן, ולכן רשאית להגיש בירה בפסטיבל הבירה הנודע של העיר, ה"אוקטוברפסט". כיום נמצאת המבשלה בבעלות מבשלת פאולנר השוכנת אף היא במינכן.
סדרת T (ספינת סיור)

היסטוריה

שלושה כלים הוזמנו על ידי הצי הדרום אפריקאי באמצע 1991, והם נבנו על ידי חברת T Craft.
שלוש הספינות נכנסו לשירות בין השנים 1992-1996.
עוד שלושה כלים המבוססים על הספינות מסוג זה (על פי מפרט שונה שאופיין על ידי חיל הים הישראלי) נבנו עבור ישראל בשנת 1997, וכונו נחשול.

עיצוב

סירות אלה בעלות גוף קטמרוני מזכוכית מחוזקת פלסטיק (GRP). מסוגל לשאת עד 16 אנשי הצוות (כולל קצין אחד). כל כלי מחזיק מכ"ם Racal-Decca ומקלע כבד 12.7 מ"מ. הסירות מונעות על ידי שני מנועי דיזל (2,000 כ"ס) ADE 444 Tl 12V.
כסף (צבע)

שימושים ומשמעות

כסף הוא הצבע של רוב המתכות. כמו כן קיימת שיטה היסטולוגית לצביעת גופים זרים בתאים בעזרת יוני כסף.
כסף מסמל יוקרה ושלמות, בין השאר כי כסף - לעומת ברזל או פלדה - היא מתכת יקרה שאינה מחלידה. מכשירים וכלים רבים מצופים בכסף על מנת להקנות להם תדמית יוקרתית, רק מעט מהם עשויים מכסף טהור. כסף מסמל קידמה טכנולוגית.
בעבר חלק ניכר מהמטבעות היו עשויים מזהב, אך היום מטבעות רבים עשויים מכסף או מצופים בכסף וצבעם הוא כסף. בעברית המילה "כסף" מתארת את המטבעות והשטרות, ומשמשת מילה נרדפת ל"הון".
בסמלי אצולה בריטיים, כסף מסמל בהירות, טוהר, מעלה או תמימות.
הכומתה האפורה של חיל ההנדסה הישראלי מוגדרת רשמית ככסופה. כתוצאה מכך החיל מכונה "הכסופים" (במקור הכומתה הוגדרה כאפורה, ולאחר מכן הגדרת הצבע שונתה לכסוף להגברת המוראל של החייל).
TimeShard

היסטוריה

בשנת 1989, הם התחילו כהרכב מוזיקת הדאנס בסצנת המוזיקה האלקטרונית המחתרתית בבריטניה. במשך חמש שנותיהם הראשונות גובר, סים ואנגסט'רום פיתחו צלילים ומקצבים חדשים אשר הובילו לראשית המוזיקה הפסיכדלית בעוד שללא שם הסוגה המוגדר לנו היום, המוזיקה שפיתחו נחשבה כ"טראנס אמביינט-שאמאני".
המוזיקה שלהם שילבה צלילים סינתיסיאלים של סינתיסייזר אנלוגי עם Dub בהשראת המקצבים של ההרכב קרפטוורק והאמן בריאן אינו, הם נהגו להשתמש גם במכונת תופים המלווה בגיטרות גליסנדו וסיטאר אלקטרוני. מוזיקה זו הייתה מאוד חדשנית ומבקרי המוזיקה לא ידעו לאיזה סוגה לתייג אותה, TimeShard הציגו שילוב בלתי מוגדר של מיקסים של האוס, רוק אנד רול וקצת פאנק.
פריצת הדרך של הרכב הייתה בפסטיבל הבריטי "המעגל" (festival circuit) אשר בעונה זו הציג מוזיקה נרחבת של האוס, דאנס ותת-סוגים אחרים, הגורם שעזר להם להתפרסם היה עצם העובדה שפסטיבל זה היה בין הראשונים שנתן מקום גם למוזיקה לא-מוגדרת ללא הגבלה או סיוג.
בשנים שאחרי (משנת 1996 ואילך) הם נפלו קורבן ל'הצעת החוק נגד עבריינות' אשר לא איפשר לאמני ואוהבי מוזיקת טראנס להתכנס יחדיו. בנוסף, המצב השברירי והרעוע של המותג שתמך בהם Planet Dog, דחק בהם לעבור לתחום חדש, המוזיקה באינטרנט, והם למעשה נהפכו להרכב הראשון שהתחיל לפרסם שירים כקובצי MP3 ברשת.
בשנים האחרונות, היקף העבודה שלהם דעך, והם מפרסמים פרויקט לעיתים רחוקות באתר שלהם.
איגי דיין

קורות חייו

דיין נולד ברמת השרון. בילדותו למד לנגן בתופים, ובנעוריו ניגן במספר להקות. עמן נמנתה להקת "אומגה", שבה היה חבר גם אחיו, נאור דיין. ב-1984 הצטרף ללהקת "משינה", בעקבותיו של הבסיסט מייקל בנסון, שאותו הכיר משירותו הצבאי. הלהקה התפרקה באופן זמני בתחילת אותה שנה, ודיין הצטרף להרכב בשם "שלום הציבור" עם שניים מחבריה של "משינה", יובל בנאי ואורן אליעזרי.
בתחילת 1985 חידשו חברי "משינה" את פעילות הלהקה, ובסוף אותה שנה יצא אלבומה הראשון, "משינה". דיין השתתף באלבום בהלחנת אחד משיריו המוכרים ביותר, "אנה", יחד עם סולן הלהקה יובל בנאי. בשני אלבומיה הבאים של הלהקה, "משינה 2" ו"משינה 3", ניתן קרדיט ההלחנה ברוב השירים לכל חברי הלהקה. באלבום השלישי השתתף דיין בכתיבת והלחנת השיר "מעגל נפתח".
ב-1990, לאחר הוצאת אלבומה של משינה "העמותה לחקר התמותה", יצאו חבריה להפסקה בת כשנתיים, שבה עבדו על פרויקטים שונים. דיין השתתף ב-1991 בנגינה באלבומה היחיד של אורלי זילברשץ-בנאי "הקברט של מירנדה", ובמקביל הקליט אלבום סולו ראשון. האלבום, "משהו ממך", יצא בשנת 1992. את כל השירים בו כתב והלחין דיין לבדו, ועיבד יחד עם יואב שדמה. האלבום נבע מרצונו של דיין להקליט חומרים משלו, תוך הבנה ששיריו אינם מתאימים לסגנונה של "משינה". האלבום לא זכה להצלחה מסחרית.
ב-1995 התפרקה להקת משינה, ולאחר מכן השתתף דיין בנגינה במספר אלבומים, בהם "לא נודע" של דני סנדרסון ו"נשאר במקום" של יובל בנאי. באותה שנה ברכה ובנאי סיפרו שהשם "איגי" בלבל אנשים, ושהרמז לבלבול הוא השיר של משינה "אניגודין". הזמרת איגי וקסמן, שאז נקראה מאיה והעריצה את דיין, שינתה את שמה לאיגי והפכה לזמרת בזכות עצמה. ב-1996 החל דיין בעבודה על אלבום שני, שעדיין לא יצא. הסינגל ראשון מתוכו, "יש לי אותך" שכתב והלחין דיין במשותף עם אחיו נאור דיין, יצא בתחילת 2002. עוד באותה תקופה ניגן דיין בתוכנית האירוח של יאיר לפיד יחד עם חבריו למשינה מייקל בנסון ואבנר חודורוב. כמו כן ניגן ועדיין מנגן מדי פעם עם להקתו של אחיו הוד דיין "המדרגות".
בשנת 2003 לקח דיין חלק באיחודה של משינה, שאתה הוא מופיע עד היום. הלהקה הוציאה שני אלבומי אולפן מאז איחודה. בראשון שבהם, "רומנטיקה עתידנית" שיצא ב-2005, נכלל שיר שדיין כתב והלחין בשם "הייתי אתמול".
בשנת 2011, חבר איגי ללהקת ה"צללים" לשם הקלטת אלבומו החדש: "פשוט מסובך". האלבום הוקלט במהלך השנתיים הבאות ועל ההפקה המוזיקלית ניצח צחי אלוש חבר להקת "המרפסות" (החבר השני באותה להקה, רועי בר שדה, משמש כגיטריסט של "הצללים"). הפרויקט זכה לתמיכה מקרן אקו"ם לעידוד יצירה. במהלך ההקלטות הם הוציאו לאינטרנט שיר ראשון מתוכו "מחשבה". באותה השנה שיתף פעולה גם באלבומם הראשון של ילד על הירח
בנובמבר 2013 יצא השיר "האושר בא", הסינגל הראשון של הפרויקט ונכנס לרשימות ההשמעה של תחנות הרדיו. כמו כן ההרכב החל להופיע ברחבי הארץ. האלבום כולו היה אמורת לצאת באפריל 2014, אך לא יצא.
דיין נשוי לעטרה צחור, אחותה של ענת צחור, ואב לשניים. אחיו הם המוזיקאים נאור דיין והוד דיין. בשנת 2019 הוציא ספר בכורה בשם חווה.
אלפרד פון קלייסט

תחילת דרכו

קלייסט נולד ב-16 בנובמבר 1857 במגדבורג שהשתייכה אז לממלכת פרוסיה. הוא היה נצר למשפחה אריסטוקרטית חשובה שמקרבה באו אנשי צבא גרמנים רבים לאורך השנים. אביו של אלפרד, אוגוסט, שרת בצבא הפרוסי בדרגת גנרל מיור. אלפרד התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית ב-1876 והוצב ברגימנט הגרנדירים ה-1 (פרוסיה המזרחית). בדצמבר של אותה שנה הועבר לחיל התותחנים, ושרת ברגימנט ארטילריית השדה ה-1 ("הנסיך אוגוסט מפרוסיה"). בין אוקטובר 1878 לספטמבר 1880 למד בבית ספר לתותחנות בברלין, ולאחר מכן שרת שלוש שנים נוספות באותו רגימנט עד שביוני 1883 החל לשמש כמורה בבית הספר לתותחנות. במרץ 1887 הועלה לדרגת לוטננט, ובדצמבר 1890 הועלה לדרגת האופטמן ומונה למפקד סוללה ברגימנט ארטילריית השדה ה-14 (באדן - "הדוכס הגדול"). באפריל 1901 הועלה לדרגת אובר-לויטננט, ושנתיים מאוחר יותר מונה למפקד בית הספר לתותחנות. בספטמבר 1907 הוא הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט, ובאוקטובר 1909 מונה למפקד רגימנט ארטילריית השדה ה-74. בנובמבר 1910 קודם לדרגת אוברסט, ובאוקטובר 1913 לדרגת גנרל מיור. באפריל של אותה שנה הוא מונה למפקד בריגדת ארטילריית השדה ה-6.
וילי דבנפורט

ביוגרפיה

דבנפורט נולד ב-1943 בעיר טרוי שבאלבמה והיה האח הבוגר בין שבעת אחיו. ב-1952 עברה המשפחה לעיר וורן (Warren) שבאוהיו. סיים את לימודיו בתיכון "האולנד" שבאוהיו (Howland High School) והמשיך בלימודיו ב"אוניברסיטת הדרום" (Southern University and A&M College) שבבאטון רוז' בלואיזיאנה. סיים את לימודיו באוניברסיטה ב-1969
ב-1961, לאחר סיום לימודיו, התגייס לצבא ארצות הברית ושירת בו עד פטירתו ב-2002 עת הגיע לדרגת קולונל במסגרת המשמר הלאומי של ארצות הברית. בשנים 1961–1963 נשלח לשרת בגרמניה.

משפחתו

דבנפורט נשא לאישה את מריאן ולזוג נולדו 2 בנים (מרק ווילי) ובת (טניה). נפטר ביוני 2002 מאירוע לב בנמל התעופה הבינלאומי שיקגו או'הייר בדרכו למשרדי האו"ם בוירג'יניה שם שירת במשרד המשמר הלאומי.
צ'וני (פיל)

ראשית חייו

צ'וני הובא מבנגל ללונדון בשנת 1811, בתקופת העוצרות . צ'וני היה חלק מייבוא של שלושה פילים שהובאו באותן שנים באמצעות חברת הודו המזרחית הבריטית.
תחילה, הוצג צ'וני בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן והופיע על הבמה יחד עם אדמונד קין. בהמשך נמכר לקרקס מקומי בעלות של 1000 לירות שטרלינג. צ'וני אולף, והיה אחד מהכוכבים של ההצגה. לורד ביירון כתב עליו ביומנו כי בהופעה שנערכה ב־14 בנובמבר 1813 "הפיל לקח ונתן לי שוב את הכסף שלי - הסיר את כובעי - פתח דלת - הריע בחדקו - והתנהג כל כך טוב, שהלוואי שהיה משרתי."

מותו

בשנה האחרונה לחייו, הפך צ'וני לאגרסיבי ואלים, ככל הנראה כתוצאה מחט רקוב שגרם לו כאב שיניים.
ב־26 בפברואר 1826, במהלך טיולו הרגיל ביום ראשון לאורך החוף, פתח לפתע צ'וני בריצת אמוק והרג את אחד ממטפליו. בימים הבאים המשיך בעצבנותו באופן שהקשה את הטיפול בו, עד שלבסוף בעלי הקרקס החליטו להמיתו.
ביום רביעי שלאחר מכן, ב-1 במרץ, ניסה אחד ממטפליו להאכילו ברעל, אך צ'וני סירב לאכול. בעלי הקרקס הזעיקו חיילים מבית סאמרסט כדי שאלו ירו בצ'וני באמצעות רובי המוסקט שלהם. ראשית ניתנה לצ'וני ההוראה לכרוע, וכשהאחרון כרע, נורו עליו לפתע 152 כדורי מוסקט. צ'וני נפצע קשה מהיריות אך נותר בחיים. בהמשך אחד החיילים פגע בו באמצעות צלצל או חרב - מה שהביא למותו. רצפת כלובו הייתה מכוסה בדם רב, ודווח כי קולות הייסורים שהשמיע הפיל, היו רועמים יותר מקולות הירי.

אחרית דבר

גופתו של צ'וני הוצגה בפומבי ומאות צופים הגיעו לחזות בה. לאחר מכן, נמסרה לרופאים וסטודנטים מהמכללה המלכותית למנתחים באנגליה . השלד של צ'וני, ששקל 397 ק"ג, נמכר ב-100 לירות שטרלינג והוצג בפיקדילי, ובהמשך במכללה המלכותית למנתחים. עורו של צ'וני, ששקל 860 ק"ג, נמכר לבורסקאי תמורת 50 לירות שטרלינג. עד לשנת 1941 הוצג השלד של צ'וני באוסף האנטריאן, עד שנהרס כתוצאה מפגיעה ישירה בהתקפה אווירית של הלופטוואפה.
האירוע פורסם וגרר התעניינות רבה בציבור. העיתונים פרסמו איורים רבים ודיווחים מהשטח. עיתון הטיימס פרסם מאמרים כנגד ה"ברבריות של התהליך" וכנגד רמת הטיפול הירודה בבעלי החיים. בשנת 1826 נוסדה האגודה הזואולוגית של לונדון. האירועים היווה השראה למחזות שעלו באנגליה.
בעקבות האירוע הפופולריות של הקרקס שהחזיק בצ'וני ירדה משמעותית. בשנת 1828 הועברו בעלי החיים שבו לגני סורי , ובשנת 1829 נהרס מבנה הקרקס.
התנועה לזכויות הגבר

התנועה לזכויות הגבר (באנגלית: men's rights movement - MRM) היא תנועה חברתית עולמית המהווה את אחד החלקים הגדולים ביותר והמוכרים ביותר בתנועת הגברים. מטרת התנועה היא פעילות למען זכויות המגדר הגברי בעידן המודרני. 
עיקר העיסוק של התנועה כיום הוא מאבק למען שוויון בדיני גירושין, אך קבוצות רבות המזהות עם התנועה עוסקות גם במאבק למען הוצאת מילת זכרים אל מחוץ לחוק, בהחלת גיוס חובה לנשים לצבאות של מדינות בהן קיים גיוס חובה לגברים, השוואת גיל הפרישה במדינות בהן גיל הפרישה של נשים נמוך יותר (לדוגמה ישראל), מאבק באפליה מגדרית כלפי גברים בקבלה למקומות עבודה ובנושאים נוספים הקשורים לזכויות המין הגברי. 
מרבית הקבוצות והארגונים המזוהים עם תנועה זו מגדירים עצמם או מוגדרים על ידי מתנגדיהם כאנטי-פמיניסטים. הארגון המוכר ביותר במדינת ישראל המזהה עצמו עם מטרות התנועה הוא מפלגת רע"ש.