google/wiki40b huggingface dataset:
וולפגנג רולף

קריירת מועדונים

רולף החל את קריירת הבוגרים שלו בברמרהאבן ואחר כך בפורטונה קלן, שתיהן שיחקו אז בליגת הבונדסליגה השנייה. בקיץ 1982 חתם רולף בהמבורג, שם שיתף פעולה עם תומאס פון היסן, הורסט רובש ופליקס מגאת. כבר בעונתו הראשונה בקבוצה, זכה רולף עם המבורג באליפות הבונדסליגה ובגביע אירופה לאלופות לאחר ניצחון 1-0 במשחק הגמר על יובנטוס. לאחר הזכייה בשני התארים, רולף השתתף עם המבורג בגמר הסופר קאפ האירופי, בו הפסידה המבורג במפגש כפול לאברדין הסקוטית, ובגמר הגביע הביניבשתי, בו הפסידה הקבוצה 2-1 לגרמיו הברזילאית. בעונת 1983/84 רולף סיים עם המבורג במקום השני בבונדסליגה, רק בגלל הפרש שערים נחות משל האלופה שטוטגרט. בעונה זו הבקיע רולף 11 שערים ומיצב את עצמו כבורג חשוב בקישור של הקבוצה. שתי העונות הבאות של רולף בהמבורג היו מעט סולידיות יותר, כאשר רולף הבקיע בשתיהן יחד תשעה שערים, והקבוצה סיימה בחצי העליון של הטבלה. בתום עונת 1985/86 עזב רולף את המבורג לאחר שצבר 129 הופעות בהן הבקיע 24 שערים, וחתם בבאייר לברקוזן.
בבאייר לברקוזן רולף שיתף פעולה בקישור עם פאלקו גץ ועם כריסטיאן שרייר, ובהמשך גם עם צ'ה בום קון. בעונתו הראשונה של רולף בקבוצה, לברקוזן סיימה במקום השישי שהקנה לה כרטיס לגביע אופ"א בעונת 1987/88. רולף ולברקוזן המשיכו עד לזכייה בגביע זה, לאחר ניצחון במפגש כפול מול אספניול הספרדית. במשחק הראשון אספניול ניצחה בתוצאה 3-0, ובגומלין לברקוזן ניצחה בתוצאה זהה. בבעיטות ההכרעה רולף הבקיע את הבעיטה שלו, בדרך לזכייה בגביע. בתום עונת 1988/89 עזב רולף את באייר לברקוזן, לאחר שהבקיע תשעה שערים ב-99 הופעות ליגה, וחתם בשטרסבורג, ששיחקה אז בליגת המשנה הצרפתית בכדורגל. רולף שיחק בשטרסבורג 30 משחקי ליגה והבקיע ארבעה שערים, וסייע לקבוצה להעפיל לליגת העל הצרפתית, אך עזב לאחר עונה אחת את שטרסבורג, וחתם בבאייר אורדינגן, ששיחקה אז בבונדסליגה. באורדינגן רולף צבר 20 הופעות ליגה, ולא הצליח למנוע את נשירת הקבוצה לבונדסליגה השנייה. בתום עונה אחת, חתם רולף בקרלסרוהה מהבונדסליגה. 
רולף שיחק שלוש עונות בקרלסרוהה, בשלושתן הקבוצה סיימה בחלק העליון של הבונדסליגה, כאשר רולף משתף פעולה בקישור עם ריינר שוטרלה ומנפרד בנדר. בעונת 1992/93, הבקיע רולף שמונה שערים, וסך הכל 14 שערים בשלוש עונותיו בקרלסרוהה, בהן צבר 94 הופעות. בתום עונת 1993/94 עזב רולף את קרלסרוהה וחתם בפ.צ. קלן מהבונדסליגה, שם שיחק עונה אחת. בתום עונה זו, חתם אצל היריבה העירונית פורטונה קלן, שם שיחק בתחילת הקריירה שלו. גם בפורטונה קלן שיחק רולף עונה אחת בלבד, 1995/96, ובסיומה פרש ממשחק פעיל.

קריירה בינלאומית

לרולף 37 הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית. רולף ייצג את גרמניה המערבית ביורו 1984 בו הודחה הנבחרת בשלב הבתים, במונדיאל 1986 בו הפסידה הנבחרת המערב גרמנית 3-2 במשחק הגמר לנבחרת ארגנטינה, וביורו 1988 בו הגיעה נבחרת גרמניה המערבית לחצי הגמר. הופעתו האחרונה של רולף במדים הלאומיים הייתה בשנת 1989.

קריירת אימון

לאחר פרישתו, רולף שימש בעיקר כעוזר מאמן במועדונים כמו המבורג, שטוטגרט, באייר לברקוזן, ורדר ברמן ואיינטרכט פרנקפורט. כמו כן, רולף שימש עוזר מאמן בנבחרת כווית, וכמאמן ראשי בSV מפן הגרמנית. בשנת 2015 אימן רולף באל סלמייה הכוויתית.
גלקסיית קשת הלא-סדורה הננסית

מאפיינים

גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא כ-2.8 דקות קשת שממרחקה שקול לקוטר של כ-2,850 שנות אור, מסתה מוערכת בכ-‎10⁸‎ מסות שמש, כשליש אלפית ממסת שביל החלב, אך מסת הכוכבים הנראים שבה היא רק כ-‎3.5×10⁶‎ מסות שמש ובנוסף יש בה ענני גז נייטרלי (מימן והליום) שמסתם הכוללת כ-‎1.3×10⁷‎‏ כך שלמעלה מ-80% ממסת הגלקסיה מורכבת מחומר אפל שטיבו אינו ידוע. המתכתיות הממוצעת של כוכבי הגלקסיה נמוכה מאוד ועומדת על כ-8 אלפיות מזו של השמש, שמאפיינת כוכבים שנוצרו לפני מיליארדי שנים, אך למרות זה יש בגלקסיה גם אוכלוסייה צעירה של כוכבים שנוצרו בעשרות מיליוני השנים האחרונות.
דרך התהילה

עלילה

הספר מסופר בגוף ראשון מפי אוולין סיריל (אי. סי.) גורדון המכונה גם אי. סי. "צלקת" גורדון בגלל צלקת גדולה שיש לו על הפנים עקב פציעה. גורדון משרת בצבא ארצות הברית במלחמה בדרום מזרח אסיה (ייתכן כי מדובר במלחמת וייטנאם), ולאחר מכן פורש ועובר לטייל במזרח הרחוק שם הוא חי חיי פשטות. יום אחד, בעודו מחכה לתוצאות מרוץ סוסים מסוים, הוא נפגש עם אישה יפהפייה, שנעלמת לו לאחר דיאלוג קצר, והוא נשאר תוהה לגורלה.
זמן קצר לאחר מכן הוא מגלה בעיתון מודעת "דרושים" שבה מבקשים אדם אמיץ וחסון שיוכל לעמוד במשימה אתגרית והוא נענה לאתגר. הוא מגיע לדירה בעקבות המודעה, ומכתב שהוא מקבל מאוחר יותר, ומגלה את הבלונדינית שפגש בחוף הים. מעט לאחר מכן הוא מגיע לעולם אחר, מדהים ביופיו ובעל טבע אכזרי וכאוטי בו מפלצות ופלאים טכנולוגיים שלא ראה כמותם כל חייו. בזמן כלשהו הוא מבין שהוא לא בכדור הארץ ותוהה היכן הוא נמצא. את הצעירה הוא מכנה "כוכב", ולה יש עוזר אישי בשם "רופו", אשר מציית לכל דבר שהיא אומרת לו (מאוחר יותר מתגלה שהוא הנכד שלה).
בין כוכב לגורדון מתפתח רומן בזמן שהם נלחמים במפלצות בחיפוש אחר "ביצת ספינקס" מתוך מבוך אפלולי. לקראת סוף הספר מגלה גורדון כי "כוכב" היא 
מלכה השולטת של 20 יקומים מקבילים שנשלחה להחזיר מכשיר מתוחכם ובו עצורים מאות תודעות של המלאכים הקודמים. גורדון עובר לגור איתה בכוכב שבו היא שולטת לזמן מסוים, אך בסוף הספר נפרד ממנה כיוון שלא מסוגל לחיות את חייו בעולם הזר הזה, בעיקר בגלל ה"הלם התרבותי" שהוא חווה .

תרגום לעברית

הספר יצא לאור בעברית בשני תרגומים שונים. התרגום הראשון, תחת השם "נתיב התהילה", תורגם על ידי ישראלה דורי ויצא בהוצאת רמדור בשנת 1980. התרגום השני, תחת השם "דרך התהילה", תורגם על ידי איתמר פארן ויצא לאור בהוצאת אודיסיאה בשנת 2010.
מילאן טרייקוביץ'

2013

ב-2013, זכה טרייקוביץ' במדליית זהב במשחקי מדינות אירופה הקטנות בלוקסמבורג, לאחר שחצה ראשון עם תוצאה של 14.03 שניות. בהמשך עונת 2013, הוא השתתף באליפות אירופה באתלטיקה עד גיל 23, וסיים במקום השמיני בגמר בתוצאה של 14.22.

2015

ב-2015, טרייקוביץ' זכה שוב במדליית זהב במשחקי מדינות אירופה הקטנות, לאחר שניצח עם זמן של 13.86 שניות.

2016

באליפות אירופה באתלטיקה 2016, טרייקוביץ' סיים חמישי בגמר בתוצאה של 13.44. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), טרייקוביץ' החל את השתתפותו בסיבוב הראשון בתוצאה של 13.59 שניות, שהספיקה לו להעפיל לחצי הגמר, בו סיים במקום השני בתוצאה של 13.31 שניות. בגמר, הוא סיים במקום השביעי, עם תוצאה של 13.41. עם העפלתו לגמר, הפך טרייקוביץ' לאתלט הקפריסאי הראשון שמעפיל לגמר בתחרות הזו במשחקים האולימפיים.

2017

באליפות אירופה באתלטיקה באולם 2017 (ריצת 60 מטר משוכות) טרייקוביץ' קבע את שיאו האישי בחצי הגמר (7.56 שניות) ועלה לגמר, שם סיים שישי בתוצאה של 7.60 שניות. באליפות העולם באתלטיקה 2017, הוא לא הצליח להעפיל אל הגמר, לאחר שסיים חמישי בחצי הגמר עם תוצאה של 13.32. הוא קבע את שיאו האישי בריצת 110 מטר משוכות (13.25 שניות), בתחרות בלונדון.

2018

טרייקוביץ' סיים רביעי במשחקי חבר העמים הבריטי, בתוצאה של 13.42 שניות.
באליפות העולם באתלטיקה באולם 2018, טרייקוביץ' העפיל לגמר לאחר שקבע 7.51 בחצי הגמר. בגמר, טרייקוביץ' זינק מוקדם ובכך פסל.

2019

טרייקוביץ' זכה במדליית זהב ב-אליפות אירופה באתלטיקה באולם 2019 (60 מטרים משוכות), לאחר שסיים עם זמן של 7.60 שניות. באליפות העולם באתלטיקה 2019, טרייקוביץ' סיים שמיני בגמר, עם תוצאה של 13.87.
נתיב הפגיונות

נתיב הפגיונות

הסינצ'נים משלימים את ההשתלטות על אבו דאר ומנסים להתרחב צפונה באלטרה.
האאס סדאי של סלידר, מוצאות הרוח של אנשי הים ונשות האחווה משתפות פעולה כדי לתעל דרך קערת הרוחות ולסיים את הקיץ הארוך שלא מטבעו.

עת לברזל

אלאידה מגלה שתפקידה כאמירלין קשה משחשבה כשחברות מועצת המגדל הלבן לא ממש מקשיבות לה, ושומרת הרשומות שלה אלביארין (כביכול מהאג'ה הלבנה) רואה בה שליטת בובות. אלביארין מתגלית לקוראים כחברה באג'ה השחורה כשהיא מצייתת לפקודות מארורה (בספר 25 נגלה שזו מסאנה).
רנד מוביל את צבא נאמני הדרקון וחמישים אשאמנים לניצחון על הסינצ'נים והודף אותם דרומה לאבו דאר. הוא מנסה עם קלנדור להמשיך אבל כמעט משמיד את צבאו עד שדבראם באשר עוצר בעדו.
פברה מהאג'ה האדומה מגייסת את סייאין מהאג'ה הלבנה, ובעזרת מוט השבועות שתיהן חוקרות אחיות במגדל כדי למצוא את האג'ה השחורה. זרה מתגלה כמחרחרת ריבים בשם האחיות של סלידר והן משביעות אותה אמונים. הן מצליחות לוודא ששלוש אאס סדאי נוספות, סארין (חומה), יוקירי (אפורה) ודוסיין (צהובה) אינן שחורות, אבל טלינה (כביכול מהאג'ה הירוקה) מסרבת להישבע מחדש על המוט. (המשך יבוא)
אליין מגיעה לקאמלין עם בירגיט ונינאב ותובעת את כס האריה מצד אמה ואת כס השמש מצד אביה.
בקאיהריין החכמות האיאליות גורמות לחמש אאס סדאי נוספות של אלאידה, כולל אריאן בוהולריס ואסנה זרמין, להישבע לרנד אמונים ככפרה על החטיפה. קורלן דאשיבה ועוד שני אשאמן מנסים לרצוח את רנד בעזרת סאידין והוא בורח.
באבילה, פרין מביא את פקודת רנד ל"נביא" מאסמה דגאר שיבוא אליו. מאסמה מתרגש, אבל מסרב לנסוע בעזרת סאידר או סאידין (רק לדרקון עצמו מותר). בהיעדרו, מחוץ לעיר פלוגת שאידו חוטפים את פייל, מורגז ופמלייתן.
דני אמיר

ביוגרפיה

אמיר, נכדו של מאיר וייסגל, למד בתיכון חדש בתל אביב. התגייס לצה"ל בנובמבר 1979, ונכלא מספר פעמים עקב סירובו לשרת בשטחים.
ב-1987 יצא אלבומו הראשון "נסיגה בשלבים" בהפקתו המוזיקלית של מיקי שביב. באלבום נטלו חלק ז'אן פול זימבריס, משה לוי, דן תורן ואריאל זילבר.
אמיר היה חבר בלהקת "דברים שעשיתי עם אחותי" שהתפרסמה בסוף שנות השמונים אך הוציאה את אלבומה היחיד רק ב-1998. בין שיריה הידועים: "מינה" ו"שיר חתונה", שניהם למילים של מודי בר און.
ב-1998 הלחין אמיר מספר שירים, בהם הפרודיה "חייל של אהבה", לחמישייה הקאמרית.
בסוף 2007 יצא לרדיו השיר "טלי" בו מסופר על היום ב-2022 בו טלי פחימה, פעילת השמאל הקיצוני נבחרת לנשיאת המדינה. השיר נכלל באלבומו של אמיר "שמונה שירים על אלוהים והכיבוש".
בשנת 2009 הופיע במסגרת "נשף הסוכן החשאי והיועץ המשפטי" שאירגן הוועד הציבורי נגד עינויים בישראל.
באלבומו השני של ארז לב ארי (2010) כלול השיר "פרימיטיבים" שתרגם אמיר על פי שירו של טי-בון ברנט.
בשנים 1999–2010 הועסק אמיר כתסריטאי חדשות הספורט בערוץ הספורט. אמיר, שעסק בסוף 2009 בגיוס חתימות על מנת לצרף את העובדים בערוץ לארגון כוח לעובדים, טען שפיטוריו התרחשו על רקע זה. בית הדין האזורי לעבודה דחה את טענתו זו. 
בערב יום העצמאות 2010 הדליק אמיר משואה בטקס הדלקת המשואות האלטרנטיבי של תנועת יש גבול.
בינואר 2015 יצא אלבום הסולו השלישי של אמיר, "בין אדם לאדם".
דיוויזיית הפאנצר ה-116 (ורמאכט)

היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-28 במרץ 1944 על בסיס שרידי דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-16 ודיוויזיית הפאנצר ה-179 מילואים, והועמדה תחת פיקוד גינטר פון מנטויפל, שהוחלף ב-30 באפריל 1944 על ידי גרהרד פון שוורין. הדיוויזיה לחמה במהלך הפלישה לנורמנדי כחלק מקורפוס הפאנצר אס אס ה-2 במסגרת ארמיית הפאנצר החמישית, ולאחר מכן לחמה במבצע קוברה ובקרב פאלז. בדצמבר 1944 לחמה הדיוויזיה בקרב על הבליטה כחלק מקורפוס הפאנצר ה-58 במסגרת ארמיית הפאנצר החמישית, ובפברואר 1945 הועברה תחת פיקוד קורפוס הפאנצר ה-47 במסגרת ארמיית הצנחנים הראשונה. באפריל לחמה הדיוויזיה בכיס הרוהר כחלק מהקורפוס ה-53, וב-18 באפריל נכנעו שרידי הדיוויזיה לכוחות האמריקניים.
גדי יציב

ביוגרפיה

גדי יציב (צימרמן) נולד בשנת 1937 בקיבוץ נען. בנעוריו היה חבר בתנועת הנוער העובד והלומד ובצה"ל שירת בנח"ל המוצנח. את לימודיו התיכוניים סיים בבית הספר התיכון שליד האוניברסיטה בירושלים, לאחריהם למד סוציולוגיה באוניברסיטה העברית. שלושת תאריו במקצוע למד בירושלים: בשנת 1974 קיבל תואר דוקטור (כותרת הדיסרטציה: "זיקה מפלגתית שכבתית"). את עבודת הפוסט-דוקטורט קיים בבית הספר לכלכלה של לונדון.
במקצועו היה מרצה לסוציולוגיה באוניברסיטה העברית, וכן נמנה עם מקימי המרכז ללימודים סוציאליסטיים בגבעת חביבה.
ראשית פעילותו הציבורית של יציב החלה בתחילת שנות ה-30 לחייו, לאחר מלחמת ששת הימים, עם הצטרפותו לקבוצת הפרופסורים, בראשות יהושע אריאלי, מייסדי התנועה לשלום וביטחון. כעבור שנתיים, במערכת הבחירות לכנסת השביעית (1969) הקים את מפלגת "התנועה לשלום וביטחון" והתמודד בראשה לכנסת (המפלגה לא עברה את אחוז החסימה).
בעקבות מלחמת יום הכיפורים (1973) הצטרף יציב לתנועת של"י, ובשנת 1979 עבר ממנה לשורות מפ"ם. בין תפקידיו במפלגה נבחר לשמש כמזכיר המדיני ומאוחר יותר עמד בראש אגף ההסברה. בשנת 1988 כיהן מטעמה כשמונה חודשים בכנסת ה-11, לאחר התפטרותו של ויקטור שם-טוב.
לאחר פיזור הכנסת עזב את הפוליטיקה והתמסר לעבודתו האקדמית כמרצה בבית הספר לתקשורת של האוניברסיטה העברית ודקאן החוג לתקשורת במכללה האקדמית נתניה.
יציב היה נשוי משנת 1964 ועד מותו לבתיה לבית שוורצבך.
הוא נפטר ב-25 בספטמבר 2004 בירושלים לאחר מחלה, בגיל 67.
אורית אזולאי

קורות חייה

אורית אזולאי נולדה בשנות השישים וגדלה בשכונת מקור חיים בירושלים. למדה בבית הספר התיכון המקיף של הדסה ע"ש סליגסברג ברנדייס במגמת עיצוב אופנה. בצבא שירתה בגרעין נח"ל, והגיעה לקיבוץ סופה (שהוקם בחבל ימית והועבר אחרי הפינוי לחבל שלום) לאחר השלמת החלק הצבאי של השירות, שם עבדה כתופרת במפעל קטן לבובות. עם תחילת מימוש הסכם השלום בין ישראל למצרים סייעו חברי הגרעין לפינוי והעברת הקיבוץ ובנייתו המחודשת בפתחת שלום, ושם מונתה להיות אחראית לאירועי התרבות של הקיבוץ. עם שחרורה מהצבא עברה לתל אביב והחלה ללמוד קורס בלימודי קולנוע אצל דוד גרינברג וקורס בלימודי משחק אצל יורם לוינשטיין. היא בוגרת לימודי קולנוע בבית הספר לאומנויות הבמה "בית צבי" (1987-1984) שבשנים 1970–1988 היה בו מסלול ללימודי קולנוע לצד לימודי המשחק. במהלך הלימודים בבית צבי צפתה בהצגות התיאטרון שהועלו בבית הספר ועזרה לחבריה בליהוק סרטי הגמר שלהם. היא הושפעה בעיקר מנחמן אינגבר, אמיל (מילק) קנבל, ולינה וסלבה צ'פלין שכוננו עבורה את התודעה והתשוקה לאמנות הקולנוע.
בשנת הלימודים האחרונה היא עבדה בסרט הגמר של איילת מנחמי "עורבים" כמלבישה, לצד מעצב התלבושות בסרט והאמן בועז תורג'מן.

עורכת שותפה (עריכת תסריט, ליהוק וניהול אמנותי)

בשנת 2000 הציע לה רנן שור יזם ועורך פרויקט סדרת הדרמות "שיעור מולדת" עבור הזכיינית "רשת" ללהק את תשע הדרמות בסדרה ולהיות שותפתו בעריכת הסדרה אשר היוותה חממה ליוצרים צעירים נבחרים, בוגרי בתי-הספר השונים לקולנוע בארץ שקיבלו ליווי אומנותי לאורך כל תהליך הפקת הסרטים. הסדרה זכתה ב-6 פרסי וולג'ין ושניים מסרטיה הוקרנו בפסטיבל קאן ("עבדי השם" ו"מסעות ג'יימס בארץ הקודש"):
"פרצוף של פוקר" (איתן ענר) "זכותא" (דני סירקין), "אמא ו'" (שחר רוזן), "קרוון 841" (ציון רובין), בוצ'צ'י" (נתי אדלר), "עבדי השם" (הדר פרידליך), "היה נהדר" (סיוון ארבל), "שלוש אצבעות" (דפנה לוין), "מסעות ג'יימס בארץ הקודש" (רענן אלכסנדרוביץ').
מאז סדרת הדרמות "שיעור מולדת" אזולאי עוסקת גם בעריכת תסריט.

פרס אופיר לליהוק

בשנים 2010–2011 אורית אזולאי יזמה וקידמה את קיומו של פרס הליהוק במסגרת פרסי אופיר מול הנהלת האקדמיה לקולנוע, שאינו קיים באוסקר האמריקאי והייתה הזוכה הראשונה בו
בשנת 2012 על ליהוק השחקנים בסרטו של שמי זרחין "העולם מצחיק".
אורון שמיר כתב עליה ב"עכבר העיר" ובבלוג "סריטה":
"השנה נשבר שיא המועמדויות עם 15 לזכותו של "העולם מצחיק" של שמי זרחין, שסיים את הערב עם פסלון אחד בלבד. הזכייה רשומה על שמה של אורית אזולאי, מגדולת המלהקות של הקולנוע הישראלי, אשר ליקטה משתתפים רבים לסרט האנסמבל חביב הקהל של זרחין והתכבדה בפרס הליהוק הראשון בתולדות האקדמיה. ספתח ראוי לקטגוריה החדשה, שהוענק לאשה שבעצם לכבודה ובזכותה הוקמה הקטגוריה. שאפו."

הוראה ופעילויות נוספות

בשנת 2001 היא החלה ללמד ליהוק (קורס שנלמד לראשונה בארץ) בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה בירושלים והיא חברה בוועדת ההוראה של בית הספר. בשנת 2010 התחילה ללמד שחקנים במרכז סדנאות הבמה. הרצתה בקמרה אובסקורה, מכללת ספיר, שח"ם, איגוד הבמאים, פסטיבל "עתיד התיאטרון" בצוותא, בתי ספר למשחק ועוד.
בשנים - 2003-2004-2007 שימשה כלקטורית בקרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב.
היא לומדת מזה עשר שנים (2012-2002) לימודי יהדות ב"בינה" – חסידות, קבלה וזוהר עם הסופר והמורה דב אלבוים.
רני ששון

ביוגרפיה

ששון נולדה ברחובות, חיה עם בן זוגה, והיא אם לשני בנים. ששון היא בתה של מעצבת האופנה לאה ששון, ניצולת השואה, ילידת יוגוסלביה ושל מאיר ששון, המגיע ממשפחה של צורפים ממגורשי ספרד. סבה, הצורף יוחנן ששון, למד ב"בית הספר בצלאל החדש לאומנות ולאמנות" בתקופתו של האמן מרדכי ארדון.
ששון מנהלת את בית האמנים ברחובות. בשנת 2014 הקימה את תוכנית המצטיינים לילדים יוצרים, אותה היא מנהלת. התוכנית מבוססת על פיתוח יצירתיות אצל ילדים, על ידי חשיפתם למגוון דיסציפלינות, אמנים ישראלים ואמנות עכשווית. בתוכנית לומדים כ-150 ילדים ונוער, מהעיר רחובות וסביבתה. ששון מרצה לפיסול באקדמיה לחברה ואמנויות ASA ומרצה אורחת באוניברסיטת תל אביב ובמקומות נוספים. היא לימדה שלוש שנים כזוכת מלגת אמנית/מורה, מטעם משרד התרבות.
ששון היא בוגרת Parsons the New School for Design‏ (MFA) בניו יורק, כמצטיינת דיקן וזוכת מלגת הדיקן, ובוגרת BFA מבצלאל, ירושלים. 
עבודותיה באוספים ישראליים ובין לאומיים כגון: Gernot Huber Foundation, בפארק לאמנות קינטית בספרד ובגרמניה, גן המדע על שם קלור, מכון ויצמן, אוסף יגאל אהובי לאמנות ועוד. ששון השתתפה בתוכניות שהות אמן בדנמרק, בספרד ובגרמניה, ומציגה את עבודותיה בישראל ומחוצה לה.

אודות יצירותיה

לששון שפה פיסולית וחומרית ייחודית, המתבססת על השילוש צבע-צורה-מרקם. ומבטאת עיסוק בנושאים של נשיות, לידה, חיים ומוות, פגיעות וכאב ופירוק הגוף, הגוף הפוליטי והגוף כנושא פוטנציאל כוחני לבין יכולותיו המוגבלות ופגיעותו. עבודותיה משמרות בתוכן מתח מובנה ולא פתור, המתקיים על פני מספר מישורים: בהיבט החומרי הוא נובע מתוך בחירה מכוונת בחומרים בעלי תכונות מנוגדות; בהיבט המבני הוא מגיע מתוך העמדת קונסטרוקציות המהוות קליפה חלולה או שקופה, לעומת אחרות היוצרות אוטם וחסימה; ובהיבט הקינטי הוא נובע מתוך הצבת עבודות דוממות לעומת כאלה הכוללות מכניזם של תנועה (מוטיב "מכונת הכנפיים" החוזר בעבודתה). כך ניתן לזהות בעבודות קשיחות לצד רכות וקווים גאומטריים לצד קווים עגולים. כמו כן עבודות רבות הן אובייקטים הנתלים מן התקרה, מרחפים באוויר בין שמיים וארץ ומושהים על סף.
ערד ניר

ביוגרפיה

נולד בשם ערד הלבר בחיפה, גדל והתחנך באשדוד. בנערותו למד ב"תיכון מקיף ג' אשדוד" והיה ממקימי "רדיו ההפסקות" של התיכון. בנערותו למד והגיע לשליטה בשפה הבינלאומית אספרנטו. וטרינר בהכשרתו.

קריירה

ניר החל את דרכו העיתונאית בגלי צה"ל ונמנה עם מייסדי ערוץ 2, ומשמש כעורך חדשות החוץ של חברת החדשות משנת 1994 (בהתחלה בערוץ 2 ובהמשך בקשת 12 וברשת 13).
במסגרת תפקידו כעורך חדשות החוץ של חברת החדשות של ערוץ 2 היה ניר מופקד על מספר שידורים בולטים ובהם שידור השבעת נלסון מנדלה, כניסת המילניום החדש בשנת 2000 מניו זילנד, התרסקות המעבורת קולומביה מעל שמי טקסס בשנת 2003 (אז היה השדר היחיד בעולם ששידר מהמקום בשידור חי), מערכות הבחירות בארצות הברית משנת 1996 ועד 2012, בטורקיה בשנת 2007, וטקס האשכבה של נלסון מנדלה בשנת 2013.
בין הראיונות הבולטים שערך היו הראיון עם נשיא טורקיה לשעבר סולימאן דמירל בשנת 1999 לאחר רעידת האדמה הגדולה בטורקיה וראיון עם רג'פ טאיפ ארדואן מיד לאחר כניסתו לתפקיד ראש ממשלת טורקיה, בשנת 2003. ראיין גם את הנשיא לשעבר עבדוללה גול, ראש הממשלה אחמט דווטאולו וסגן ראש הממשלה בולנט ארינץ' ועוד אישים בצמרת הממשל הטורקי. כמו כן ראיין בעבר את קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל, מזכירת המדינה האמריקאית קונדוליסה רייס וראש ממשלת צרפת מנואל ואלס לפני ביקורו בישראל ב-2016.
ניר הגיש את מהדורת חדשות סוף השבוע של הערוץ משנת 1998 עד שנת 2001 ולאחר מכן את התוכנית "סדר עולמי", תוכנית חדשות החוץ של ערוץ 2.
בשנת 2010 יצא לאור ספרו "המסעדה הגדולה בעולם" (הוצאת אריה ניר), שהוא סיור קולינרי במסעדות ובשוקי איסטנבול, כולל מתכונים.
ניר מלמד עיתונות וטלוויזיה במרכז הבינתחומי הרצליה ובמכללת נתניה.

חיים אישיים

ניר חי עם רעייתו ושני ילדיו בתל אביב.
אקדמיית המטרייה (סדרת טלוויזיה)

תקציר העלילה

בשנת 1989, ארבעים ושלושה תינוקות נולדו באותו יום באופן בלתי מוסבר לנשים אקראיות, ללא קשר ביניהן, שלא הראו שום סימני הריון ביום הקודם. שבעה מאותם היילודים מאומצים על ידי סר רג'ינלד הרגריבס, תעשיין מיליארדר, שמקים את אקדמיית המטרייה ומאמן את "הילדים" שלו להציל את העולם.
עם זאת, תוכניתו של סר הארגריבס לא הלכה למישרין ובמהלך שנות העשרה שלהם, המשפחה נפרדה איש איש לדרכו והצוות התפרק. עכשיו, שנים לאחר שנפרדו, המשפחה מתאחדת לאור החדשות על מותו של סר הרגריבס הזקן. לות'ר, דייגו, אליסון, קלאוס, מספר חמש ווניה נאלצים לעבוד יחד למרות הניכור ביניהם כדי לפתור התעלומה סביב מותו של אביהם. עם זאת, המשפחה המנוכרת מתחילה שוב להתפרק בשל אישיותם ויכולותיהם השונות, שלא לדבר על האיום הממשמש ובא של אפוקליפסה עולמית.

פיתוח

בתחילה, סרטי יוניברסל שקלו לעשות גרסה קולנועית של סדרת ספרי הקומיקס "אקדמיית המטרייה". במקור, התסריטאי מארק בומבק נשכר לכתוב את התסריט; אך בשנת 2010, דווח שראוסון מרשל ת'רבר יחליף אותו כתסריטאי. מאז לא נערכו דיונים נוספים על עיבוד קולנועי, ולא נקבע תאריך יציאה לאקרנים. בראיון עם "Newsarama" בכנס הקומיק קון של ניו יורק בשנת 2012, ויי ציין שנערכו "דיונים טובים" וש"התסריט ממש טוב", אבל שזה "די תלוי ביקום".
ב-7 ביולי 2015, הוכרז ש"אקדמיית המטרייה" תעובד לסדרת טלוויזיה, ולא סרט באורך מלא, על ידי "Universal Cable Productions". ב-11 ביולי 2017, הוכרז רשמית שנטפליקס נתנה אור ירוק לפיתוח עיבוד טלוויזיוני של "אקדמיית המטרייה" ושהבכורה שלה מתוזמנת לשנת 2018, ושיוצר הקומיקס המקורי, ויי, ישמש כמפיק בפועל. ג'רמי סלייטר יכתוב את התסריט עבור פרק הפיילוט, וסטיב בלאקמן הוא השואוראנר של הסדרה.

צילומים

צילומי הסדרה החלו ב-15 בינואר 2018 בטורונטו, אונטריו והסתיימו ב-18 ביולי 2018.
המכללה האקדמית להנדסה וטכנולוגיה אורט הרמלין, נתניה

המכללה האקדמית להנדסה וטכנולוגיה אורט הרמלין נתניה היא מכללה אקדמית שהוקמה על ידי רשת אורט ישראל וידידי המכללה בארץ ובעולם. זוהי המכללה האקדמית השנייה שהוקמה על ידי אורט ישראל כמכללה-אחות למכללת אורט בראודה הפועלת בכרמיאל. נשיא המכללה הראשון היה פרופ' חיים גוטפינגר. נשיאה בשנותיה האחרונות היה פרופ' גדי גולן. המכללה נסגרה באוגוסט 2015.

היסטוריה

מכללת אורט הרמלין נתניה הוקמה במטרה לפתח מרכז אקדמי ייחודי בתחומי ההנדסה והטכנולוגיה, שיתמקד בהכשרת מהנדסים בעלי חשיבה חדשנית ויתרמו בעתיד לתעשייה ולחברה בישראל. העשייה האקדמית במכללה מכוונת להנגשת לימודי ההנדסה למגוון אוכלוסיות בחברה הישראלית תוך אתגור המצוינות האקדמית והענקת תמיכה למימוש יכולות אישיות. בשנת 2009 קיבלה המכללה הכרה כמוסד אקדמי מהמועצה להשכלה גבוהה.
המכללה קיימה לימודים אקדמיים והעניקה תואר ראשון בהנדסה – 'בוגר במדעים' (B.Sc - Bachelor of Science) בתחומי הנדסה רפואית, הנדסת חשמל ואלקטרוניקה והנדסת מכונות. 
תוכניות הלימוד שילבו מרכיבים מפרויקט הדגל החדש של המכללה Smart Grid  בהובלת פרופ' גדי גולן, נשיא המכללה. המכללה נבחרה להיות הקמפוס החכם הראשון בישראל להדגמת פירות פרויקט המגנט ISG הלאומי Israel Smart Grid 'הרשת החכמה בישראל' בשיתוף חברות מובילות בתעשיית הטכנולוגיה העילית החברות במאגד ISG: מוטורולה, מוביקס, סאטק, Ceva, יישומי בקרה, PowerCom, ECI, Solar Edge. הקמפוס החכם הוא פרויקט טכנולוגי חדשני ועתידני בנוף המכללות להנדסה בארץ. הוא מאפשר לסטודנטים להיחשף לנושאים העומדים ברומו של סדר היום הטכנולוגי-הנדסי-חברתי-אקולוגי בתחומי ההתייעלות האנרגטית. הפרויקט מופעל בשיתוף בין המכללה האקדמית לחברות מובילות בתעשייה כגון: מוטורולה, Nation E, סאטק, סולר-אדג' חברת חשמל ומשרדים ממשלתיים ועירוניים. מטרתו של הפרויקט הייתה להפוך את קמפוס המכללה, לאי אנרגטי בר-קיימא הניזון ממספר מקורות אנרגיה, בנוסף לרשת החשמל, ולנווט ביניהם בין המקורות הללו לפי צורכי השעה בצורה חכמה ובזמן אמת.
קמפוס המכללה ממוקם במרחב הצפוני של פארק העסקים והטכנולוגיות ע"ש ספיר בנתניה בסמוך לאצטדיון העירוני. במתחם זה פועלות חברות מחקר ופיתוח, סטארט-אפ והיי-טק, אשר להן זיקה ישירה ועקיפה לתחומי הלימוד במכללה, כגון: אורביט תקשורת, HP, טבע, חברת החשמל, סלקום ועוד. 
בתחילת 2015 החליטה המועצה להשכלה גבוהה על סגירת המכללה בסוף הסמסטר. המכללה התנגדה להחלטה זו, והגישה עתירה לבג"ץ נגדה, אך המכללה נסגרה באוגוסט 2015.
בקמפוס המכללה ממשיכה לפעול מכללת אורט הרמלין להנדסאים נתניה, שהוקמה בשנת 1998.
יחסי ג'מייקה–יפן

היסטוריה

היחסים הרשמיים בין המדינות החלו ב-16 במרץ 1964.
נכון לשנת 2016, ישנם כ-316 אנשים ממוצא ג'מייקני שגרים ביפן, וכ-200 יפנים שמתגוררים בג'מייקה.

נציגות דיפלומטית

ליפן יש שגרירות בג'מייקה.
הלן פון דרוסקוביץ

ביוגרפיה

דרוסקוביץ נולדה בשם הלנה מריה דרוסקוביץ בהיצינג שבווינה, אביה נפטר שהייתה צעירה ואמה נתנה לה גישה יוצאת דופן לחינוך, הרבה מעבר למה שהיה מקובל באותה התקופה. היא למדה פסנתר בקונסרבטוריון של וינה וב-1873 אחרי שקבלה שיעורים פרטיים נגשה לבחינות לקבלת תעודה (Matura) כמועמדת חיצונית לתיכון היוקרתי לבנים Piaristengymnasium. שנה לאחר מכן, עברה לציריך יחד עם אמה, ולמדה פילוסופיה, ארכאולוגיה, ספרות גרמנית, אוריינטליזם ולימודי שפות מודרניות. דרוסקוביץ הייתה לאישה האוסטרית הראשונה והאישה השנייה שקבלה דוקטורט בפילוסופיה (הראשונה הייתה סטפניה ווליקה מפולין). היא חקרה את יצירתו של הסופר ביירון, דון חואן. אוניברסיטת ציריך הייתה האוניברסיטה הראשונה באירופה שהוקמה על ידי מדינה ולא על ידי הכנסייה או השליט וזו כפי הנראה הסיבה שנשים רבות יחסית למדו שם. רוב הסטודנטיות היו זרות. אולם, למרות האווירה היחסית מקבלת של נשים, הסטודנטיות זכו ליחס מזלזל, מתנשא ואף להתעלמות מקולגות גברים. שלא כמו נשים אחרות, דרוסקוביץ לא כתבה על נשים או נושאים שנחשבו נשיים את עבודת הדוקטורט שלה.

עבודתה

לאחר סיימה את לימודיה, דרוסקוביץ לימדה תולדות הספרות באוניברסיטאות שונות (וינה, ציריך, מינכן, בזל). בשנת 1881 היא פגשה את הסופרת הגרמניה מארי פון אבנר-אשנבך  שהכירה לה את המעגל הספרותי שלה. שלוש שנים מאוחר יותר, הסופרת הגרמניה מאלוידב ואן מייסנבוג, הפגישה את דרוסקוביץ עם לו אנדריאס-סלומה ופרידריך ניטשה. דרוסקוביץ זכתה לקבל עותק מהכרך הרביעי של הספר כה אמר זרתוסטרא, שפורסם על חשבון המחבר. עם זאת, מערכת היחסים עם ניטשה לא נמשכה זמן רב. ניטשה התרשם מאוד מכתיבתה של דרוסקוביץ והמליץ לאמו ואחותו לקרוא את כתביה. קרול דיאטה, מציינת בספרה שדרוסקוביץ הייתה האישה היחידה בסביבתו של ניטשה שהתנגדה בצורה גלויה לרעיונותיו. הביקורת שלה נגעה לסוגיות מוסריות ולא ליחסו לנשים. בחיבורה משנת 1886, Modern Attempts as a Substitute for Religion, היא עסקה בשאלות הנוגעות לחיים מוסריים בעולם חילוני והתכתב עם התפיסה של ניטשה בנושא. האחרון הביע את מורת רוחו לפרסומה של דרוסקוביץ במכתב שכתב לקרל שפיטלר ובו כינה אותה אווזה.
בשנת 1884 פרסמה חיבור על המשורר האנגלי פרסי ביש שלי ושנה לאחר מכן ספר על שלוש סופרות אנגליות, ג'ואנה ביילי, אליזבת בארט בראונינג, וג'ורג' אליוט. במחקר של דרוסקוביץ על הספרות האנגלית, יש תחושה חזקה של מודעות מגדרית, ורגישות פמיניסטית. היא הוכיחה את האיכות והחשיבות של סופרות וכתיבה נשית על ידי שילוב של רטוריקה משכנעת ושיח רציונלי, מבלי להזדקק להתפלמסות וביקורתיות נגד גברים.
מלבד פעילויותיה האקדמיות והספרותיות, היא הקימה שני כתבי עת בנושאים הקשורים לשחרור נשים שהיו רדיקלים לתקופתם.

חיים אישיים

דרוסקוביץ לא הסתירה את אהבתה לנשים ובשנת 1887, היא וזמרת האופרה הגרמניה, תרז מלטן, ניהלו מערכת יחסים וחיו יחד בדרזדן. הפרדה ממלטן ב-1891 הובילה אותה לאלכוהוליזם ושימוש בסמים ובסוף אותה שנה היא אושפזה בבית החולים הפסיכיאטרי בדרזדן. עם זאת, דרוסקוביץ המשיכה לכתוב ולפרסם עד 1905.
דרוסקוביץ נפטרה בסוף מאי 1918 מדיזנטריה, לאחר שהתה שבמשך 27 שנה במוסד פסיכיאטרי.