google/wiki40b huggingface dataset:
דוד בר-רב-האי

ביוגרפיה

דוד בר-רב-האי, בן לאה ויעקב, נולד בניז'ין שבמחוז צ'רניהיב, שהשתייכה לרוסיה הצארית (כיום באוקראינה). הוא אחיו של שאול בורובוי, היסטוריון וכלכלן סובייטי, ושל לב בורובוי, בלשן ומתורגמן. ב-1919 נשא לאישה את שולמית, בתם של מאיר ודינה ואחותו של נחום חת, אשר למדה רפואת ילדים ויותר מאוחר כיהנה כיו"ר ויצו. במסגרת הפועל הצעיר היה מזכיר קהילת אודסה בין 1919 ל-1921, פעילות זו הביאה אותו לריצוי עונש מאסר בסיביר. עלה לארץ ישראל בשנת 1924. למד בבית הספר המנדטורי למשפטים והוסמך כעורך דין. החל משנת 1944 שימש כחבר הוועד הלאומי והשתתף בקונגרסים הציוניים ה-14, ה-19, ה-20 וה-21. בר-רב-האי היה חבר כנסת בכנסות הראשונה עד החמישית. במקביל ולאחר סיום כהונתו בכנסת, היה בעל משרד עורכי דין פעיל בחיפה, שייצג בין היתר במשך שנים רבות את הטכניון.
על שמו רחוב בחיפה.
יצחק שורש

יצחק איתמר שורש (בלועזית: Ismar Schorsch; נולד ז' בחשוון תרצ"ו, 3 בנובמבר 1935) הוא רב והיסטוריון יהודי-אמריקני, נגיד בית המדרש לרבנים הקונסרבטיבי בדימוס.

ביוגרפיה

שורש נולד בהנובר שבגרמניה לרב אמיל שורש, בוגר בית המדרש לרבנים בברסלאו, ולפאני רוטשילד. ב-1938, לאחר ליל הבדולח, נכלא אמיל בבוכנוואלד והמשפחה נמלטה לארצות הברית עם שחרורו. האב קיבל משרת רב בפוטסטאון שבפנסילבניה, ושם גדל הילד. ב-1957 סיים תואר ראשון במכללת אורסינוס שבקולג'וויל, ואז החל בלימודי רבנות בבית המדרש הקונסרבטיבי בניו יורק במקביל לתואר שני בהיסטוריה באוניברסיטת קולומביה אותם השלים ב-1961. כעבור שנה נסמך לרבנות בסמינר. את השנתיים הבאות העביר כקצין דת בצבא האמריקני, בפורט דיקס שליד טרנטון ובקוריאה הדרומית. ב-1967 החל ללמד בסמינר בתקן זוטר, וב-1969 השלים דוקטורט בהיסטוריה יהודית בקולומביה, בנושא התגובה היהודית לאנטישמיות בגרמניה בין 1870 ל-1914, וקיבל משרת מורה מן החוץ במוסד. ב-1975 מונה לדיקאן המסלול לתואר שני בבית-המדרש, וב-1976 קודם למרצה בתקן מלא. ב-1980 מונה לפרופסור מופקד הקתדרה ע"ש הרמן אברמוביץ להיסטוריה יהודית בבית המדרש. תחומי עיסוקו העיקריים כהיסטוריון היו חקר תולדות יהדות גרמניה ובמיוחד התפתחות חכמת ישראל שם. החשוב מבין ספריו הוא "הפנייה לעבר ביהדות המודרנית" מ-1994.
ב-1986 קיבל את משרת נגיד בית המדרש לרבנים, שהנושא אותה הוא מנהיגה הרוחני של היהדות הקונסרבטיבית בפועל. הוא נכנס לתפקיד שלוש שנים לאחר שהסכסוך בן העשור על סמיכת נשים לרבנות הסתיים בהחלטה לקבל מועמדות ובפרישת האגף השמרני בראשות הרב פרופ' דוד הלבני. שורש הגדיר עצמו כ"איש מרכז מיליטנטי" ומיהר להשלים את פתיחת כל המסלולים לנשים. בית המדרש גדל בהיקף ניכר בימיו, וערב פרישתו ב-2006 היו 700 סטודנטים רשומים בכל התוכניות. במקביל, התנועה הקונסרבטיבית עצמה נחלשה מאוד בימיו ואיבדה חברי קהילות רבים לטובת הרפורמים. שורש עמד בחזית המאמץ להגדיר בבהירות את הזרם בימים שבהם העמימות והחתירה למרכז איבדו ממשיכתם: הוא הקים את מועצת הנהגה לטיפול ריכוזי בסוגיות שוטפות וב-1988 היה בין יוזמי מצע 'אמת ואמונה', הפעם הראשונה בה הוצהרו רשמית עמדות אמוניות. ב-1995 ניסח את "ערכי היסוד של היהדות הקונסרבטיבית", ניסיון נוסף להגדיר את יסודות השקפתה שנמנו בשבעה עיקרים. כמו כן, הרחיב מאוד את שיתוף הפעולה עם מוסדות אקדמיים אחרים ומ-1991 קידם תוכנית לימודי יהדות למורים ופעילים קהילתיים בברית המועצות לשעבר. 
ב-1994 הסכים, מתוקף היותו המרא דאתרא הרשמי בבית המדרש, לאפשר ספירת נשים למניין הסטודנטים בלי הגבלה – בתי-כנסת בתנועה ספרו נשים למניין מאז 1973, אך הסמינר נותר מעוז של שמרנות והחל בכך רק ב-1983, וגם אז רק בכפוף לעמידתן בהתחייבות להתפלל שלוש פעמים ביום, כפי דעתו של הרב יואל רוט – ולאפשר תפילה מנוסח שהכיל אזכור לארבע האמהות בברכת אבות. הוא הכריז שהתנגד לשינוי הטקסט אך קיבל את עמדת הקהילה. בשנותיו האחרונות בתפקיד הנגיד היה מתנגד חריף לקבלת להט"ב מוצהרים ללימודי רבנות או הכרה במערכות יחסים כאלה, בנימוק שהדבר אינו קביל הלכתית, יהווה כניעה לנורמות התרבות הסובבת ועשוי להוביל לפרישה נוספת של המחנה השמרני בסוגיה. ב-2003 כתב שהפסק מ-1950 שהתיר נסיעה לבית-הכנסת בשבת היה "טעות" שדרדרה את יחסם של חברי הקהילות לשבת. בנאומו האחרון כנגיד במרץ 2006 תקף את האגף הליברלי בזרם כ"דה-קונסטרוקציוניסטים" והכריז ש"בעייתה של התנועה היא שאיבדה את האמון בעצמה... מבחינת הפנימיות אנחנו כבר רפורמים, ותוך זמן קצר גם ניראה מבחוץ כמו הרפורמים." לאחר עזיבת התפקיד חזר לכתיבה היסטורית.
שורש נשוי לסאלי ואב לשלושה ילדים.
LINE

רצפי (LINE (Long Interspresed Nuclear Elements הם קבוצה של רצפי רטרוטרנספוזונים המצויים במספר עותקים גדול בגנום האיקריוטי. בגנום האדם הרצפים האלה מהווים כ-20% מהגנום.

היסטוריית הגילוי

הרצף הראשון שתואר כ-LINE התפרסם בשנת 1980 על ידי ג'יי. אדמס ופורסם ב-NAR. הרצף שפורסם היה באורך של כ-6,400 זוגות בסיסים.

סוגי ה-LINE-ים השונים

בהתבסס על המבנה והפילוגנזה של החלבון העיקרי של הרצף רוורס טרנסקריפטאז רצפי ה-LINE מחולקים ל-5 קבוצות עיקריות. L1, RTE, R2, I ו-Jockey. שניתן לסוג בסיווגים משניים לפחות ל-28 ענפים. כיום רק הרצף LINE1 פעיל בגנום האנושי, וגם זה רק במיעוטו. רצף זה מצוי בכל היונקים והוא הרצף הנפוץ בגנום האדם (כ-17% מכלל הגנום). שאר הרצפים נמצאים בכמויות קטנות יותר. 
בגנום הצמחי נמצאו עד כה רצפים מענפים L1 ו-RTE. כאשר רצף L1 מאוד מגוון, ואילו הרצף RTE מאוד שמור עד כדי זהה בתוך אותה משפחה. 
בפטריות ישנם רצפי Tad, L1 ו-CRE.

מבנה

באלמנט מסוג L1 יש כ-6,000 זוגות בסיסים והיש בו שתי מסגרות קריאה (ORF) לא חופפות, אשר מוקפות באזורים שאינם מתורגמים (UTR) המכילים הכפלות.

מסגרת קריאה ראשונה

מסגרת הקריאה הראשונה מקודדת לחלבון קושר RNA באורך של כ-500 חומצות אמינו ומשקלו כ-40 קילודלטון. בחלבון יש מוטיב של רוכסן לאוצין (Leucine zipper) עם פעילות של שפרון.

מסגרת קריאה שנייה

מסגרת הקריאה השנייה מתורגמת לקומפלקס חלבוני עם פעילות של אנדונוקלאז ורוורס טרנסקריפטאז.משקל החלבון הוא כ-150 קילודלטון.

אזור לא מתורגם

בקצה ה-'5 של האלמנט יש קדם (promoter) חזק ל-RNA פולימראז II בגדיל הקריא (sense) ובנוסף יש קדם חלש יותר בגדיל המול-קריא (antisense).

ORF0

לאחרונה התגלתה בפרימטים מסגרת קריאה נוספת, שנמצאת בגדיל המשלים לגדיל עליו מקודדים החלבונים ממסגרות הקריאה הראשונה והשנייה. החלבון המקודד ממנה יכול לעבור שיחבור עם אקסון נוסף ולהשפיע על התנועה של LINE בגנום.

באדם

בטיוטה הראשונה שפורסמה לפרויקט הגנום האנושי ההערכות היו שרצפי LINE מהווים 21% מהגנום עם 850,000 חזרות. בנוסף, הרצפים הלא אוטונומיים SINE הוערכו כ-13% נוספים עם מיליון וחצי חזרות. הערכות עדכניות טוענות שאצל אדם טיפוסי יש כ-100 רצפי L1 בעלי פוטנציאל לניידות. אבל לאנשים ספציפיים יש מספר גדול יותר של עותקים פעילים ובכך הם יותר מועדים למוטציות המושרות מ-LINE.
נמצא שמספר גדול של אלמנטי L1 במוח נמצא אצל אנשים הלוקים בסכיזופרניה.

הפצה

אלמנטי LINE מתרבים בגנום באמצעות מנגנון של רוורס טרקנסקריפציה עצמית, המנגנון התגלה לראשונה בטוואי המשי. 
באמצעות RNA פולימראז II נוצר רנ"א-שליח של הגן ל-LINE. הגן יוצא מהגרעין ומתורגם בציטופלזמה על ידי הריבוזומים. לאחר שהחלבון מתורגם הוא "תופס" את הרנ"א שליח שיצר אותו וחוזר לתוך הגרעין. בתוך הגרעין, החלבון המתורגם ממסגרת הקריאה השנייה עושה חתך (nick) בדנ"א של התא ובאמצעות החלק שמסוגל לבצע רוורס טרנסקריפציה משתמש בגדיל הרנ"א השליח כתבנית לבניית הגדיל המשלים לתוך הדנ"א הגרעיני, בכך עבר המקטע למקום חדש בגנום.
וזיריסטן

וזיריסטן (בפרסית: وزیرستان, "ארץ הווזיר") הוא אזור הררי, המשתרע על פני 11,585 קמ"ר, ונמצא באזור צפון-מערב פקיסטן וגובל באפגניסטן. האזור מאוכלס כולו על ידי פשטונים אשר דתם היא אסלאם סוני אך ישנן דעות המסתמכות בעיקר על המסורת הפשטונית שמוצאם מעשרת השבטים שהוגלו. השפה המדוברת בעמק היא שפת הווזירוולה משפות הפשטו. האזור נמצא בשטחים שבטיים המנוהלים על ידי השלטון הפדרלי, ונחשב מחוץ לארבעת מחוזות המדינה.
וזיריסטן כוללת את האזור ממערב ומדרום מערב לפשאוור, כשנהר טוצ'י מצפונה ונהר גומאל מדרומה. אזור זה היה בריבונות שבטית עצמאית עד 1893, כשהיה מחוץ לאימפריה הבריטית. פלישת השבטים לשטח הבריטי היוותה בעיה מתמדת עבור הבריטים, והובילה למשלחות עונשין תכופות בין 1860 ל-1945. האזור הפך לחלק מפקיסטן בשנת 1947.
מסיבות מנהליות, וזיריסטן מחולקת לשני תת-שבטים - צפון וזיריסטן ודרום וזיריסטן עם אוכלוסיות הכוללות (נכון ל-1998) כ-361,246 וכ-429,841 בני אדם בהתאמה. לתת-השבטים יש מאפיינים שונים ברורים, אולם שניהם שייכים לשבט וזיר ומדברים בשפה משותפת - הווזירוולה. הלוחמים הווזיריים ידועים כלוחמים אימתניים, ומוכרים בשל מריבות הדמים התכופות שבהם הם מעורבים.
השבטים של וזיריסטן נשלטים על ידי הגברים זקני הכפר הנפגשים בג'ירגה השבטית (מעין פרלמנט). מבחינה חברתית ודתית, וזיריסטן הוא אזור שמרני מאוד. הנשים נשמרות בקפידה, וכל בית חייב להיות בראשותה של דמות גברית. 
נוכחות הטליבאן באזור מהווה בעיה המדאיגה את הקהילה הבינלאומית, במיוחד מאז המלחמה באפגניסטן.
פליקס קנדל

חייו

קנדל נולד במוסקבה. אביו של קנדל היה חבר פעיל בקהילה היהודית בעיר. ב-1941 אימו והוא פונו להרי אורל מפני הצבא הנאצי בעוד אביו נשאר להגן על מוסקבה ואחיו הבכור שירת בצבא האדום.
ב-1950 התקבל למכון להנדסת אווירונאוטיקה והשלים את לימודיו ב-1955. במהלך לימודיו באקדמיה יחד עם חבר לספסל הלימודים כתב מספר מערכונים ויחד ביימו קבוצת חובבי משחק, שהמשיכה לפעול גם לאחר שנות לימודיו. בשנים 1955 - 1962 עבד כמהנדס בתכנון הנעת טילים בשירות הצבא הסובייטי. במהלך אותן שנים המשיך לכתוב תחת שם העט "פליקס קמוב". בגיל 30 החליט קנדל להתמקד בכתיבה. ב-1958 נישא לתמרה אברינה, מהנדסת בוגרת אותו מכון בו למד קנדל. ב-1959 נולד בנם הבכור יבגני (יוג'ין) קנדל, וב-1967 נולד בנם השני לאוניד (אריה) קנדל.
בסוף שנות ה-60 כתב יחד עם ארקדי חיאט ואלכסנדר קורליאנדסקי את סדרת האנימציה "נוּ, פּוֹגוֹדִי!" (ברוסית: !Ну, погоди) שלימים הפכה אגדה בקרב ילדי ברית המועצות. במהלך אותן שנים החל לגלות עניין בשורשיו היהודיים, וכתב את ספריו הראשונים על היסטוריית הקהילה היהודית ברוסיה, ספרים אלה מעולם לא יצאו לאור רשמית בברית המועצות. באוגוסט 1973 הגיש עם משפחתו בקשה להגר לישראל. משך ארבע שנים סורבו לעזוב את ברית המועצות, במהלכן סבלו מקושי כלכלי ומנידוי ממרכז החברה הסובייטית. באותן השנים לקח קנדל חלק בהפגנות נגד הממשל הסובייטי הקומוניסטי שערכו מספר פעילים ציוניים שביקשו להגר לישראל, בהם חברו נתן שרנסקי, ונכלא מספר פעמים בשל פעילות זו. בתקופה זו ערך יחד עם פרופ' בנימין פיין את הבטאון המחתרתי "תרבות". באותם הימים נאלץ קנדל לכתוב בשמות בדויים ולעשות לביתו כסופר צללים.
באביב 1977 לאחר מעורבות בת שנתיים של גילדת התסריטאים מלוס אנג'לס והצבת האולטימטום להחרמת שיחות עם גורמי תרבות מקומיים, נאות הממשל לאשר את עזיבתו ועזיבת משפחתו לישראל. קנדל העיד שאלמלא סיוע זה סביר שהוא ומשפחתו היו נאלצים להישאר עוד כשמונה שנים בברית המועצות, בדומה לאסירי ציון אחרים.
ספרי לימוד ההיסטוריה שכתב נלמדים בבתי הספר היהודיים במזרח אירופה, ואילו ספרי הפרוזה שכתב אהודים בקרב קוראי הרוסית בכל העולם. זכה מספר פעמים בפרסי הוקרה על עבודתו הספרותית.

משפחתו

בנו יוג'ין כלכלן בעל שם ובנו אריה רופא אורתופד מתגוררים גם הם בירושלים.
דקר (עיר)

היסטוריה

מיד עם כיבוש סנגל החלה צרפת להרחיב ולפתח את נמלה של דקר ובשנת 1902 העיר הפכה לבירה המנהלתית של אפריקה המערבית הצרפתית. לאחר כיבוש צרפת על ידי גרמניה במהלך מלחמת העולם השנייה, שלטה ממשלת וישי בעיר ובנמל. ב-23 בספטמבר 1940 ניסו כוחות בריטניה וצרפת החופשית לכבוש את העיר אך נהדפו. באוקטובר 1942 הצהיר אדמירל ז'אן פרנסואה דרלאן שצרפת של וישי תגן על דקר עד הסוף, אולם לאחר ההכרזה על הפסקת אש על ידי דרלאן, בנובמבר 1942, והתייצבותו לצד בעלות הברית, הודיע מושל דקר על עמידתו לפקודתו של דרלאן והושגה הסכמה על מתן אפשרות לבעלות הברית להשתמש בנמל של דקר.

כלכלה

דקר היא אחת מערי התעשייה והמסחר הגדולות באזור, ובעיר ובסביבותיה מרוכזים קרוב ל-90% מכמות המפעלים בסנגל. בעיר ובסיבותיה מפעלי קמח, אריגים, רהיטים, ומפעלים לעיבוד שמנים, עורות, פוספטים ועוד. רחובות העיר הם רחבים, ובמרכזה מרובים הבניינים הגבוהים, בהם גורדי שחקים.

ספורט

העיר מזוהה בקרב חובבי הספורט המוטורי כנקודת הסיום של אירוע הראלי דקר שנערך בה מדי שנה מאז 1979 עד 2007. בשנת 2008 בוטל המרוץ המתוכנן בשל איומים לפיגועי טרור של ארגון אל-קאעידה. מ-2009 ואילך נערך המרוץ במדינות שונות באמריקה הדרומית אך שמו נשאר "ראלי דקר". עם זאת, מאז 2009 נערך מרוץ אפריקה אקו בתוואי דומה לראלי המקורי, המסתיים גם הוא בחופי דקר.
יוזמת ההגנה האסטרטגית

יוזמת ההגנה האסטרטגית (באנגלית: Strategic Defense Initiative,‏ SDI), הידועה יותר בשמה הלא רשמי: פרויקט מלחמת הכוכבים, הייתה יוזמה שאפתנית של נשיא ארצות הברית רונלד רייגן לפיתוח מטריית הגנה הרמטית מפני טילים, במטרה לנטרל איום גרעיני סובייטי על ארצות הברית. מרכיב עיקרי בתוכנית זו היה אמור להיות לוויינים המצוידים במערכות לייזר, שנועדו ליירט טילי אויב. הקונספט ההגנתי שבבסיס התוכנית היווה חידוש, בהיותו תפיסת עולם שלא הייתה מקובלת בארצות הברית. המערכת כללה בנוסף למרכיב החללי לייזרים קרקעיים רבי עוצמה וטילים נגד טילים.
בין תומכיה הנלהבים של יוזמה זו היה הפיזיקאי אדוארד טלר, "אבי פצצת המימן" וכן קספר ויינברגר, מזכיר ההגנה של ארצות הברית דאז.
מבקריה של התוכנית טענו כי המערכת יקרה מדי ובלתי ניתנת לייצור. התוכנית השאפתנית לא מומשה בסופו של דבר, ונעצרה בתקופתו של ביל קלינטון, בעיקר משום שהצורך בה הצטמצם, עקב התפרקותה של ברית המועצות. התוכנית עלתה לארצות הברית לא פחות מ-25 מיליארד דולר, אולם היוותה זרז משמעותי ביותר לפירוקה של ברית המועצות וניצחונה של ארצות הברית במלחמה הקרה. 
בימיו של ג'ורג' בוש הבן עלה יישום התוכנית על הפרק שוב, בייצור טיל אמריקני לירוט טילים בליסטיים. כדי לממש את התוכנית הזו, ארצות הברית הייתה צריכה לחזור בה מאחד מהסכמיה עם רוסיה, דבר שנעשה בהסכמה בין בוש לבין ולדימיר פוטין.
אף שהפרויקט לא מומש כפי שנחזה, הוא קידם את ארצות הברית מבחינה טכנולוגית, ופיתוחם של אחדים מהרעיונות שעלו במסגרת מלחמת הכוכבים נמשך עד עתה, ובהם גם מערכת "חץ 2" הישראלית שרוב מימונה הוא אמריקני, מערכת "נאוטילוס" ליירוט טילים קצרי טווח באמצעות קרן לייזר, שבפיתוחה שותפה ישראל, ופרויקט THAAD.
בובי וולאס

בובי וולאס  (באנגלית: Bobby Wallace; נולד ב-2 ביוני 1962 בסנט לואיס שבמיזורי) הוא כדורסלן עבר אמריקאי-ישראלי ששיחק במספר קבוצות מליגת העל הישראלית.

ביוגרפיה

וולאס למד בתיכון האזורי של מחוז וונצ'ביל ושיחק בקבוצת הכדורסל של התיכון בליגת הכדורסל של מיזורי. לאחר סיום לימודיו קיבל מלגה מטעם אוניברסיטת אינדיאנה, שיחק במדי קבוצת הכדורסל ולמד לתואר ראשון. לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטה הוא שיחק בספרד, בלגיה והולנד.
וולאס החל את דרכו בישראל בעונת 1985/86 במדי העולה החדשה לליגת העל אליצור קריית אונו.
בתחילתה של עונת 1988/89 סיכם וולאס במכבי חיפה מליגת העל, ולאחר מכן שיחק בהפועל גבעתיים, מכבי גבעת שמואל ומכבי רחובות, בית"ר רמת גן, מכבי רמת גן, מכבי רעננה. 
וולאס התאזרח מתוקף נשיאת אישה ישראלית בשם נעמה, בשנת 1994. לזוג יש שתי בנות. פרש מכדורסל בשנת 2002 וחזר לארצות הברית, והוא מתגורר בסנט לואיס מיזורי. בשנת 2007 התגרש.
בן וולאס

שנותיו הראשונות

וולאס נולד באלבמה כילד עשירי מתוך 11. בתיכון הוא שיחק כדורסל, בייסבול ופוטבול. התגלה ב-1991 במחנה כדורסל.

קריירת מכללות

שיחק במכללה הקהילתית של קאיאהוגה בקליבלנד לשנתיים שם בלט כשחקן הגנה, בהן העמיד ממוצעים של כ-17.0 ריבאונדים ו-6.9 חסימות למשחק. לאחר מכן הועבר לאוניברסיטת וירג'יניה יוניון מהדרג השני של ליגת המכללות NCAA שם גם למד משפט פלילי. וולאס העמיד ממוצעים של כ-13.4 נקודות ו-10.0 ריבאונדים למשחק והוביל את מכללתו למאזן 28-3.

קריירת NBA

וולאס לא נבחר בדראפט ה-NBA והוחתם כשחקן חופשי בוושינגטון בולטס ב-2 באוקטובר 1996. בשנת 1999 עבר בטרייד לאורלנדו מג'יק. ב-3 באוגוסט 2000 עבר לדטרויט פיסטונס תמורת גרנט היל.

דטרויט פיסטונס

הוא בלט בדטרויט בזכות משחק ההגנה הטוב שלו. וולאס ועמיתו לקבוצה צ'אנסי בילאפס שימשו בתפקיד הקפטן, והובילו אותה לזכייה באליפות בעונת 2003/2004. ב-21 בנובמבר 2004 היה מעורב בקטטה רבת משתתפים עם רון ארטסט מאינדיאנה פייסרס, שבעקבותיה הורחק לשישה משחקים על ידי הקומישינר דייוויד סטרן. ארטסט הורחק עד תום העונה.
עם דטרויט זכה וולאס 4 פעמים בשחקן ההגנה של העונה, בשנים 2002, 2003, 2005 ו- 2006 שיא משותף עם דיקמבה מוטומבו. הוא גם נבחר לחמישיית ההגנה של העונה 6 פעמים ומ-2001 עד 2003 הוביל את הליגה גם בריבאונדים וגם בחסימות, והוא השחקן הראשון לעשות זאת מאז דיקמבה מוטומבו. בנוסף, ב-2003 וולאס נבחר לנבחרת ה-משחק האולסטאר של המזרח בתפקיד סנטר.
ב-2004 וולאס שמר על שאקיל אוניל, דבר שעזר רבות לנצח את הלוס אנג'לס לייקרס בגמר ה-NBA, הסדרה נגמרה 4-1.

שיקגו בולס

ב-3 ביולי 2006 סיכם את תנאיו בשיקגו בולס תמורת 60 מיליון דולרים ל-4 עונות. 
בשנתיים בשיקגו תחת המאמן סקוט סקיילס וולאס נאלץ להאבק עם פציעות ברך רבות והעמיד ממוצעים של כ- 5.7 נקודות, 9.7 ריבאונדים, 1.9 אסיסטים ו-2.0 חסימות למשחק.

קליבלנד קאבלירס

בפברואר 2008 עבר בטרייד לקליבלנד קאבלירס.
לאחר הטרייד שיחק וולאס בכ-22 משחקים כאשר בכולם פתח והעמיד ממוצעים של כ- 26.3 דקות, 4.2 נקודות, 7.4 ריבאונדים ו-1.7 חסימות למשחק, כאשר הוא נאלץ לשחק בעמדת הפאוור פורוורד מכיוון שהסנטר הגבוה ז'ידרונאס אילגאוסקאס פותח בחמישייה בעמדת הסנטר.
בעונתו הבאה שיחק וולאס בכ-72 משחקים בעונה הסדירה בהם העמיד ממוצעים של כ- 4.8 נקודות, 8.4 ריבאונדים ו-1.6 חסימות למשחק.
בפלייאוף שיחק וולאס בכ-12 משחקים כאשר פתח בכולם והעמיד ממוצעים של כ-3.2 נקודות, 6.5 ריבאונדים ו-1.1 חסימות למשחק.

פיניקס סאנס

ב-25 ביוני 2009 וולאס עבר בטרייד לפיניקס סאנס יחד עם דארקו מיליצ'יץ', בחירת דראפט מהסיבוב השני ו-500 אלף דולר תמורת הסנטר שאקיל אוניל. הוא שוחרר מפיניקס בתום העונה והפך לשחקן חופשי.

החזרה לדטרויט פיסטונס

ב-7 באוגוסט 2009 חזר וולאס לדטרויט פיסטונס תמוכת כ-1.3 מיליון דולר. הפעם וולאס שיחק עם חולצה מספר #6 ולא 3# מכוון שרודני סטאקי לבש חולצה זאת. ב-11 ביולי וולאס חתם מחדש בדטרויט לשנתיים. ב-4 באוגוסט וולאס חתם מחדש בדטרויט.
ב-30 באוגוסט 2010, וולאס קלט את הריבאונד ה-10,000 שלו בקריירה והפך לשחקן ה-34 שמגיע להישג זה בהיסטוריית ה-NBA.
ב-22 בדצמבר 2010, וולאס שיחק את משחקו ה-1,000 בקריירה והפך לשחקן ה-95 שמגיע להישג זה בהיסטוריית ה-NBA.
ב-14 בפברואר 2012, וולאס שיחק את משחקו ה-1,055 בקריירה והפך לשחקן עם הכי הרבה משחקים שלא נבחר בדראפט, הוא עקף את שיאו של אייברי ג'ונסון, באותו לילה, הודיע שבתום העונה הוא יודיע על פרישה מכדורסל.

נבחרת ארצות הברית

וולאס שיחק בנבחרת ארצות הברית באליפות העולם 2002.

חיים אישיים

בספטמבר 2011 נעצר וולאס בשל נהיגה תחת השפעת אלכוהול ונשיאת נשק ללא רישיון.
אבא דמן יפו

אַבָּא דְּמִן יָפוֹ, הידוע גם בתור אַדָּא דְּמִן יָפוֹ, היה אמורא שחי ביפו ונודע בעיקר בשל ההוראה שלו לקרוא את כל שמות בני המן בנשימה אחת בזמן קריאת מגילת אסתר בפורים. בנו היה רבי חייא.
ג'ולי פליטינג

קטע זה אינו מעודכן, ומאז העריכה האחרונה של הערך אירעו מאורעות הדורשים את עדכונו. כדורגלנית עבר
ג'ולי פליטינג-סטיוארט (באנגלית: Julie Fleeting-Stewart) (נולדה ב-18 בדצמבר 1980) היא כדורגלנית סקוטית המשחקת בקבוצת ארסנל האנגלית.
פליטינג נולדה בקילווינינג. היא מלכת השערים בנבחרת סקוטלנד, עם 116 שערים ב-121 משחקים. נכון ל-2007, פליטינג היא הקפטנית של הנבחרת.
ב-2002 החלה פליטינג לשחק בקבוצת סן דייגו ספיריט מה-WUSA. לאחר כשנתיים, בשנת 2004, עברה לארסנל. באותה השנה, זכתה עמה באליפות הליגה ובגביע ה-FA. שנה לאחר מכן, נבחרה לכדורגלנית השנה בפרמייר ליג.
פליטינג נשואה לשוער קבוצת ליבינגסטון, קולין סטיוארט.
רירית האף

צורת תפקוד

ריריות האף מתכווצות ומתרחבות בגמישות רבה, ופועלת כספוג בהתאם לפעילות הגוף. סיבי שריר בדופנות כלי הדם של הרירית מתכווצים ומתרפים, וכך הריריות מפחיתות ומגבירות - בהתאמה - את זרימת הדם, וכלי הדם מתכווצים ומתנפחים, בהתאמה. הנזלת, הנפיחות והגודש באף נגרמת מהתנפחות יתר של כלי הדם, החוסמת את מעברי האוויר. כריתת הרירית העודפת מתבצעת כיום כטיפול רפואי-כירורגי לנזלת. ההתנפחות פועלת במחזוריות כשמדי כמה שעות מתנפח צד אחר של הרירית. 
כאשר פעילות הגוף רגועה, סיבי השריר ממצעים את הנפיחות בכלי הדם, הואיל ולא נדרש אוויר רב לנשימה. בפעילות מאומצת משתחרר אדרנלין הגורם בין היתר להתכווצות כלי הדם כדי לאפשר שאיפת אוויר רב יותר. רירית האף גם מגיבה במהירות לשלל גירויים חיצוניים ופנימיים כגון: מזהמים, אלרגנים, אוויר קר ויבש, ריחות חזקים, עשן, חומרים נדיפים וגורמים נפשיים. 
שערות זעירות על פני הרירית מסייעות אף הן בקליטת החלקיקים המזהמים מהאוויר, וכן מנתבות את הפסולת המצטברת באף החוצה.
חללי הגתות (סינוסים) הנמצאים בקרבת האף מצופים גם הם ברירית זהה לרירית האף, ותקינותה חשובה לבריאות הגתות.

מחלות

שינוי במבנה הכימי-פיזיולוגי של ריריות האף, העלול להיגרם על ידי שפעת או הצטננות, עשוי לפגום במנגנוני הרירית. כמו כן, שימוש ממושך בתרופות שונות, כגון: תרסיסים ותרופות המכילים סטרואידים או חומרים פעילים המכווצים כלי דם (דוגמת בנזלקוניום כלוריד) עלולים לפגוע בתקינות הרירית.
ריריות האף רגישות לשינויי מזג האוויר. קור ויובש עלול לגרום לנזלת, גודש ונפיחות; לחלופין אוויר חם וקייצי עלול להביא להתייבשות הריריות, לגלדים, לתחושת חוסר נוחות ועד ל"סדקים" בריריות האף הגורמים לדימום מהאף. כמו כן נוצר חוסר איזון על ידי שינויים קיצוניים ופתאומיים במזג האוויר וזיהום האוויר, העלול להקשות על מנגנוני הלחות באף.
ראשית צמיחת גאולתנו

"ראשית צמיחת גאולתנו" הוא ביטוי המשקף את היחס המשיחי של חלקים בציונות הדתית למדינת ישראל, הרואה בה אתחלתא דגאולה - תחילת תהליך הגאולה. הביטוי מופיע לראשונה בתפילה לשלום המדינה, אשר חוברה ככל הנראה על ידי הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג. היו שהשמיטו את הביטוי הזה, או ששינו את הנוסח ל"ברך את מדינת ישראל שתהיה ראשית צמיחת גאולתנו".

מקור הביטוי

היו שייחסו את הביטוי לרב אברהם יצחק הכהן קוק, אך לשון זהה אינה נמצאת בכתביו. המקום הראשון הידוע שבו נעשה שימוש בביטוי, הוא בתפילה לשלום המדינה: "אָבִינוּ שֶׁבַּשָׁמַיִם, צוּר יִשְׂרָאֵל וְגואֲלו, בָּרֵךְ אֶת מְדִינַת יִשְׂרָאֵל, רֵאשִׂית צְמִיחַת גְּאֻלָּתֵנוּ".
שאלת מחברה של התפילה הייתה שנויה במחלוקת שנים ארוכות, כשהיו שייחסו אותה לרבנים הראשיים של ימי קום המדינה, הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל והרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג. היו גם שייחסו את טביעת הביטוי הזה לבדו לש"י עגנון, שהכניס אותו לתפילה שהכינו הרבנים הראשיים. על פי ד"ר יואל רפל, שהדוקטורט שלו עוסק בנושא זה, התפילה חוברה בידי הרב הרצוג, ועברה שינויים סגנוניים קלים בלבד בידי עגנון. עדות ברורה בנוגע למקור הביטוי נמצאת במאמר שפרסם הרב הרצוג בשנת ה'תשי"ז, שבו כתב: "תודה לאל זכינו לכך שבמדינת ישראל - שהיא כמו שכיניתיה בנוסח התפילה שיסדתי "ראשית צמיחת גאולתנו" - יש צמיחת קרן למשפט תורתנו הקדושה".
נחל אונו

נַחַל אוֹנוֹ הוא נחל אכזב החוצה את יישובי בקעת אונו. 
מקורו של נחל אונו במרכז היישוב סביון, ולאחר שחוצה את היישובים גני יהודה ויהוד-מונוסון בנוה מונוסון, הוא מתחבר אל נחל יהוד (המהווה את אחד מיובליו של נחל אילון וחלק מתוכנית פארק אריאל שרון) סמוך לנמל התעופה בן-גוריון.
במהלך השנים מאז הקמת המדינה, זרמו אל ערוץ הנחל מי שופכין רבים, בעיקר של העיר יהוד, ובכך נגרמה פגיעה חמורה באיכות המים בנחל ובאיכות הסביבה באזור. כיום הנחל ברובו יבש, אך יחד עם זאת, מהווה סביבת הנחל (במיוחד בקטע שממערב ליישוב יהוד) בית גידול ייחודי באזור לצמחייה ולבעלי חיים.
נובי קנז'באץ

היסטוריה

יישוב עתיק סמוך לקיים שכן מתקופת ממלכת דאקיה ובהמשך הקיסרות הרומית. בהמשך פשטו על האזור שבטי האווארים והחריבו אותו. לאחר הגירת שבטי הסלאבים חודש היישוב במקום. תיעוד בכתב ליישוב הסלאבי קיים מסביבות 1200 עת נשלט האזור על ידי אימרה הראשון, מלך הונגריה. לאחר תבוסת ההונגרים בקרב מוהאץ' הראשון, נכבש האזור על ידי צבאותיו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. לאחר המלחמה ההבסבורגית-עות'מאנית (1716–1718) נחתם שלום פוז'ארוואץ במסגרתו עברה החזקה על היישוב לידי ממלכת הבסבורג.
בהמשך, נכללה העיירה בשטחי האימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר מלחמת העולם הראשונה הועברה לחזקת ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים אשר שינתה את שמה בהמשך לממלכת יוגוסלביה. במהלך מלחמת העולם השנייה, ב-6 באפריל 1941 תקפה גרמניה הנאצית את ממלכת יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. האזור נמסר לחזקת הונגריה. לאחר המלחמה נכללה נובי קנז'באץ בשטח הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה ובאזור התפתחה תעשייה. לאחר פירוק יוגוסלביה עברה העיירה לחזקת סרביה.

הקהילה היהודית

יהודים מאזור מוראביה התיישבו בעיירה בראשית המאה ה-18. קיים תיעוד בכתובים למשפחות: פולאק, ניימן, נאייר, מאיור, משה, דויטש, פרנקל ומייטינסקי. ב-1825 נמנו בעיירה 15 יהודים. במהלך מהפכת 1848 בהונגריה נשדדו בתיהם של חלק מבני הקהילה. מרבית בני הקהילה היו סוחרים בדגן ומוצרי מזון, ומקצתם אומנים ובעלי מקצועות חופשיים. ב-1865 נמנו בעיירה 66 יהודים. בהמשך, הוקם בית עלמין וב-1910 בית הכנסת הקהילתי. הקהילה הייתה משויכת לקהילת קיקינדה וב-1935 זכתה למעמד עצמאי.
לקהילת נובי קנז'באץ שויכו יהודי הכפר בָּאנָאטְסְקוֹ אָרָאנְגֶ'לוֹבוֹ. קהילה נוסדה שם במחצית השנייה של המאה ה-19. ב-1880 הוקם בית כנסת. הקהילה חרבה בשואה. ב-1948 הרסו השלטונות את מבנה בית הכנסת.
בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בנובי קנז'באץ 101 יהודים. במהלך המלחמה, לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית הוחל ברדיפות יהודים. ב-15 באוגוסט 1941 לפנות נערכה אקציה בעיירה. יהודי העיירה נעצרו, הובלו לנובי בצ'יי ונכלאו בטחנת קמח במקום. ב-20 בספטמבר גורשו בספינות נהר דרך הנהר טיסה לבלגרד ונכלאו בטופובסקה שופה. מטופובסקה שופה נלקחו הגברים לגיא ההריגה בכפר יאבוקה הסמוך לפנצ'בו ונקברו בקבורה המונית. הנשים והילדים נשלחו למחנה ההשמדה סיימישטה, שם הומתו באמצעות משאיות גז. איש לא ניצל. ב-1948 הרסו שלטונות יוגוסלביה את מבנה בית הכנסת הקהילתי.
ליפופיליות

ליפופיליות היא תכונה כימית של תרכובות המסיסות בשומנים, שמנים וליפידים. פעמים רבות, במיוחד בהתייחס למולקולות אורגניות, נהוג להתייחס אל ליפופיליות כזהה להידרופוביות, הגם שקיימות תרכובות הידרופוביות שאינן ליפופיליות, כמו סיליקון ופחמן פלואורי.
היהודי הנודד (צמח)

על השם

השם "היהודי הנודד" (The Wandering Jew) הוא כינוי לשלושה מינים בלבד של Tradescantia (מתוך 71), וכינוי למין נוסף הדומה להם במראה, של הקומלינה. במובן זה, הכינוי הוא לקבוצה שאינה טקסונומית, אך רובה בתוך הסוג Tradescantia.
מה הסיפור שלך בוב?

תקציר העלילה

בוב ויילי (ביל מאריי) הוא אדם הסובל מפוביות רבות, הוא הולך לפסיכיאטר ד"ר ליאו מארווין (ריצ'רד דרייפוס) המייעץ לו להתמודד עם הפוביות על ידי "צעדי תינוק" כל שלב בזמנו. שיטה זו לא מצליחה ובוב נטפל לליאו. כשליאו ומשפחתו יוצאים לחופשה בוב מוצא אותו ומתחבר אל משפחתו. בוב מצליח לעודד את בנו של ליאו השקוע במחשבות על מוות ולמצוא חן בעיני המשפחה אך בד בבד הוא משגע את ליאו. בסופו של דבר מצליח בוב להתמודד עם הפוביות שלו על ידי הבנה שהדבר תלוי בו. וליאו מגיע לאשפוז כפוי.