דנה ג. פלג

ביוגרפיה

דנה פייביש נולדה ב-7 באוגוסט 1969 בקריית ביאליק, ומיד לאחר היוולדה עברה המשפחה לקריית חיים שם היא גדלה. בגיל 18 שינתה את שם המשפחה לפלג. אימה, רינה (רנה), לבית נדלר (1939–2012) הייתה עובדת סוציאלית, ואביה, אליעזר (לזר) פייביש (2017-1935), היה מכונאי דוד קיטור. שניהם עלו מרומניה ונפגשו בארץ. נשואה למרים (מימי) היל ששינתה את שם משפחתה כשהשתיים נישאו בקליפורניה ב-2008. לשתיים בן אחד בשם בועז, שנולד ב-18 באוקטובר 2004, אשר נושא את השם השני 'ויילד' ע"ש אוסקר ויילד.
למדה בתיכון קריית חיים. בעלת תואר ראשון בתולדות האמנות ולימודיים כלליים ותואר שני בתולדות האמנות מהאוניברסיטה העברית. בעלת תעודת הוראה באמנות. בזמן שהותה הראשונה בקליפורניה, 2004-2009, למדה כתיבה יצירתית ותסריטאות בקבריו קולג' וכן קורס בחניכת נשים ונערות עם דיאנה לם. כעת, 2017, מסיימת לימודי תעודה מקוונים בהוראת עברית במכון מופ"ת.
בין השנים 1996–2006 הייתה בעלת טור קבוע בעיתון את, הראשון שעסק בנשים לסביות ובי/פאנסקסואליות בארץ. מתגוררת כעת בארצות הברית עם בת זוגה ובנן המשותף.

כתיבה עיתונאית

בגיל 16 החלה פלג לכתוב בעיתון הנוער 'חמצן' (בעריכת שמואל שם-טוב) שפעל בשנים 86–1984, ולאחר מכן בדעה אחרת, מגזין נוער עצמאי. במשך שנה, 1994-1995, כתבה ב'פי האתון', ביטאון אגודת הסטודנטים באוניברסיטה העברית.
בסוף 1995 הציעה לעורכת מגזין הנשים 'את' דאז, עפרה מזרחי, לכתוב טור אישי לסבי. מזרחי הסכימה והטור החודשי הראשון, שהיה גם הטור הלסבי הראשון בעיתונות העברית, התפרסם בינואר 1996. הטור אמנם עסק בחוויותיה האישיות של פלג בקהילה הלסבית, בנושאים כמו מגדר, יחסים בין נשים, בוצ'ים ופמיות, אך כל הדמויות בטור, למעט דנה והוריה, היו בדויות. לאחר המעבר לתל אביב בשנת 1997, החלה לכתוב על אירועים מכוננים בחייה, כולל יציאה מהארון בפני משפחתה, הפגישה עם בת זוגה לעתיד, מימי, ומערכת היחסים איתה. היא המשיכה לכתוב את הטור גם לאחר שעברה עם בת זוגה לארצות הברית ב-2004 ותיארה בו גם את לידת בנה. בשנת 2006, לאחר עשר שנים, החליטה שלא להמשיך בכתיבת הטור.
בשנים 2003–2013 כתבה למגזין 'חיים אחרים' ואף כיהנה בו כחברת מערכת זמן קצר. במקביל לכתיבתה ב'את', כתבה בהתנדבות במגזינים ועיתונים להט"בים שונים, הראשון בהם 'הזמן הוורוד' (1997-2000), בו פרסמה טור בענייני ספרות ותרבות בנוסף לרשימות ביקורת וכתבות צבע. כתבה טור אישי במגזין 'פנדורה' בהוצאת קל"ף (2002-2006), וכן במגזין הקווירי 'הקשת' (2003–2004), 'העיר בוורוד' (2009-2010) ואתר האינטרנט הלהט"בי 'גו-גיי' (2007-2011). פלג שידרה גם פינה בענייני ספרות בתוכנית 'גאים להציג' בתחנת הרדיו רדיוס בהגשת אלי שרון ומגישים נוספים. בשנים 2006–2009 כתבה את "גלויה מגן עדן" ב'גו-גיי', טור אישי קבוע על חייה בסנטה קרוז, שכלל בין השאר דיווח נרחב על המאבק לזכות הנישואין בקליפורניה ועל חתונתה עם בת זוגה ב-2008. בשנים 2011–2013 פרסמה גם כתבות וטורים באתרי 'העוקץ' ו'ערב רב'.

כתיבה ספרותית

פלג החלה לכתוב סיפורים קצרים כבר כנערה בעידודה של מורתה לספרות בתיכון קריית חיים, קרולינה אייגס. לאחר מכן התמקדה בלימודיה ובפעילויות אחרות, ורק בשנת 1995, לאחר יציאתה מהארון, החלה לכתוב שוב. הסיפורים שכתבה עד שנת 2000 אוגדו בספר תאנים, אהובתי בהוצאת שופרא, בעריכת אילן שיינפלד, והם היו בין הסיפורים הקצרים הראשונים בספרות העברית שתיארו את חייהן של נשים לסביות ובי/פאנסקסואליות (קדם לו מזון מלכות של נגה אשד). שם הספר מתייחס לשמות שני סיפורים בקובץ. הסיפורים, כמו הטורים באת, שאבו את השראתם מאירועים בחייה הפרטיים ומאירועים בקהילה הלהט"בית בישראל. כך, למשל, "כ"ף סופית" מספר על חברת הכנסת הראשונה שיצאה מהארון, והשראתו ממעורבותה של פלג בפוליטיקה הלהט"בית בתקופה. "לחות", לעומתו, נכתב בתקופה בה עברה לתל אביב ועבדה כמדריכה בבית ביאליק. הספר התקבל בחום בקהילת הלהט"ב ומחוצה לה. כתב עליו טל איתן: "הפשטות של העלילה, המעברים מעלילה מהירה וקופצנית לסיפור איטי ומתמשך, תאוריה המפורטים והמעמיקים של תחושות, ריחות, צבעים ומקומות - כל אלה הופכים את הספר לתענוג של ממש, גם לאלה שנוטים להתרחק מספרות מגדר מסוג זה. באחד עשר סיפורים מצליחה פלג לתאר מערכות יחסים פשוטות ואמיתיות בין נשים, מבלי להכביד או לשעמם. מערכות יחסים של התאהבות, של התרחקות, של כאב, אבל יותר מהכל - מערכות יחסים גאות, מודעות לעצמן, חזקות ועוצמתיות - שאינן מרגישות צורך להתנצל או להתפוגג לתודעה הציבורית".
הסיפורים שכתבה לאחר שנת 2000 עסקו עדיין ברובם בחייהן של נשים לסביות ובי/פאנסקסואליות, אולם הפעם אלו הם חייהן של נשים בעלות זהות מגובשת יותר שמתמודדות עם זוגיות והורות והרגשות הנלווים אליהם. חלקם מתכתבים עם סיפורים מתאנים אהובתי, כמו "שלום עכשיו או הביתה" שמתייחס ל"דייט-רייפ". הסיפור "סדר פסח עם פרלה" שמהווה המשך ל"סדר פסח עם הריסון פורד" התפרסם בגיליון 7 של כתב העת אורות שהוקדש לנושא הקברט ב-2015. רוב הסיפורים ראו אור בספר אשתתי שיצא בהוצאה המקוונת סיאל ב-2015.
שירה "קדושה" שנכתב כמחווה לשיר של אלן גינזברג, התפרסם לראשונה בגיליון הזמן הוורוד ביולי 1998, ולאחר מכן באנתולוגיה גאים להציג בהוצאת שופרא, בשנת 2003. גרסה מוערת של השיר, שמהווה תיאור של היסטוריה להט"בית ישראלית בשנות התשעים, התפרסמה אף היא בהוצאת סיאל בשנת 2013. שירים נוספים של פלג התפרסמו בכתב העת המקוון זוטא - קצר עת לספרות בעריכת לי עברון, ענת אבישר ורונן אלטמן-קידר. נוסף על כך כתבה פלג רומן ועכשיו ביחד שפרקים ממנו התפרסמו בבלוג שלה, "כותבת ביער", וכן כתבה שני תסריטים באנגלית.

תרגום

פלג עוסקת בתרגום ספרותי ואקדמי וכן בלוקליזציה ותרגום אתרים, מאנגלית לעברית ומעברית לאנגלית. הספר הראשון שתרגמה היה "הדייקית והדיבוק", מאת אלן גלפורד בהוצאת שופרא. בשנים 2000–2004 עבדה כמתרגמת במשרה מלאה עבור המגזינים של חברת אנשים ומחשבים ("כלכלה 2.0", "קליק", גאדג'ט") ובמקביל תרגמה ספרים להוצאות בבל וכנרת. בשנים האחרונות, 2016-2017, יצאו בתרגומה הספרים "להצטרף להתנגדות" מאת קרול גיליגן בהוצאת הקיבוץ המאוחד, ו"אנה ואיש הסנונית" מאת גבריאל סביט בהוצאת דני ספרים. 
פלג החלה לעסוק בתרגום לאנגלית בתקופה הראשונה בה התגוררה בארצות הברית ולמדה כתיבה יצירתית ותסריטאות (2004–2009). בין השאר תרגמה לאנגלית קטעים מספריהם של יגאל סרנה (2013), מיה טבת דיין (אלף שנים לחכות) ועוזי זק (לא מכאן ולא מכאן) לצורכי שיווק, סיפורים ושירי ילדים מאת סיגל מגן ושירים מאת נועה שקרג'י. כמו כן, תרגמה לאנגלית מגוון של עבודות אקדמיות בנושאי מגדר, לימודים להט"ביים, סוציולוגיה, תולדות האמנות ותחומים קרובים. כבעלת תואר שני בתולדות האמנות, תרגמה פלג קטלוגים רבים לתערוכות של אמנים עכשוויים, ביניהם אליהו אריק בוקובזה, לאו ריי, יגאל עוזרי. עבור תנועת אחותי - למען נשים בישראל תרגמה פלג, בין השאר, את הדו"ח Who Profits from Racism and Sexism in Civil Society (מי מרוויח מגזענות וסקסיזם בחברה האזרחית) ואת הקטלוג נשים שוברות שתיקה על אמניות מזרחיות בישראל. היא מתרגמת באופן קבוע את הדו"חות של מדד הביטחון לנשים בישראל, בהוצאת מרכז אישה לאישה בחיפה.
פלג עוסקת גם בתרגום מחזות. היא תרגמה את המחזה "אבשלום" של נעם מאירי מעברית לאנגלית. בין המחזות שתרגמה מאנגלית לעברית: "Black Snow" ("שלג שחור") מאת קית' רדין בהשראת מיכאיל בולגאקוב ו-"Almost Blue" ("כחול") מאת קית' רדין שתרגמה עבור הבמאי רוני מנדלסון והשחקנית שרה פון-שוורצה. המחזות "Cash on Delivery" ("הצ'ק בדרך") מאת ריי קוני, ו-"Betty's Summer Vacation" ("החופש של שירה") מאת כריסטופר דוראנג בתרגומה הועלו בבית הספר לתיאטרון בנגב ובסטודיו למשחק מיסודו של יורם לוינשטיין.
פלג זכתה בעיטור אנדרסן לשנת 2018 על תרגום הספר "אנה ואיש הסנונית" מאת גבריאל סביט. את הבחירה בפלג נימקה הוועדה ב"איכותו הייחודית של הספר, שזכה ליוקרה בארצות הברית, ובשל הצלחתה של המתרגמת לשמור על רוחו המיוחדת של הספר".

האות גימל בשם

זמן קצר לאחר יציאתה מהארון בדצמבר 1994, החלה פלג לכתוב על נושאים להט"ביים בפי האתון בשם הבדוי דנה גל. בעקבות איום בתביעה, התבקשה פלג לכתוב בשמה המלא, אולם עדיין לא הייתה מוכנה לכך. עד שנת 2000 כתבה באת ובהזמן הוורוד בשם דנה ג.. עם יציאת ספרה הראשון תאנים, אהובתי לאור הוסיפה את שם המשפחה 'פלג', אך הותירה את האות ג', כמחווה לשם שאפשר לה לכתוב על נושאים להט"בים, וכדי שקוראיה יקשרו בינה לדנה ג.. 

אקטיביזם

פלג מחזיקה בהשקפת עולם סוציאליסטית ופמיניסטית רדיקלית.
בשנות ה-80 הייתה חברה בנוער ר"צ. בין השנים 1995–1996, בהיותה סטודנטית באוניברסיטה העברית, הייתה פעילה בתא של מרצ ובעשירון האחר - התא הגאה באוניברסיטה. הייתה חברה בקבוצת נשים ביסקסואליות ולסביות בירושלים, שהוקמה על ידי עידית קליין, שנהגה להיפגש פעם בשבועיים ולדון בנושא שקשור בביסקסואליות ולסביות. בשנת 1996 הצטרפה לקל"ף - קהילה לסבית פמיניסטית. קל"ף והעשירון האחר היו בין הארגונים שעזרו להקים את הפורום הירושלמי, שפעל למען הקמת מרכז להט"בי בירושלים, לימים הבית הפתוח לגאווה ולסובלנות. ארגון קל"ף הוציא את העיתונים קלף חזק ופנדורה, ובזה האחרון פלג כתבה טור אישי. בעיתון שעסק בנשים לט"ביות כתבה גם הפעילה הטרנסית הלסבית עדן ארזי.
ב-2008, בזמן שהותה בארצות הברית, פלג פעלה נגד הצעה 8 (באנגלית Proposition 8) שקראה לביטול נישואים חד-מיניים.
לאחר הרצח בברנוער התקיימה עצרת בתל אביב בה פלג הייתה אחת הדוברות. פלג עלתה לבמה עם בת זוגה ודיברה על כך ש"בי/פאנסקסואליות מכירה בכל קשת התשוקות, התאוות והאהבות האפשריות. היא מכירה בכך שיש יותר משני מגדרים ורואה בכל אדם עולם שלם, מעבר להגדרות שונות. הדבר היחיד שביסקסואליות לא מכירה בו הוא המושג 'אחר'. כולם שווים", וכי הדרך היחידה למניעת פשעי שנאה היא ביצירת חברה שוויונית אמיתית ללא 'אחרים' מדוכאים. פלג הבינה כי עדיין קיימת ביפוביה ורצתה לפעול כנגדה. לכן, היא הצטרפה לפאנורמה - ארגון בי פאנסקסואלי, פמיניסטי ושמאל-רדיקלי, בשלב מוקדם להקמתו (9 במאי 2009). פלג כתבה בפנזין שהוציא הארגון וכן הייתה בין מארגנות הפסטיבי - הכנס הביסקסואלי הראשון בישראל ב-2012.

שירים

"קדושה". 2003. גאים להציג. תל אביב: שופרא לספרות יפה.
"וההפך", זוטא– קצר עת לספרות קצבית 67, יולי 2010. 
"לוכד החלומות הרעים", זוטא 81, אוקטובר 2010 
"* (קטע מרומן בכתובים)", זוטא 115, יולי 2011
"ליטרלית",Literally, צמדים, גיליון 2, אפריל 2019

עריכה

פלג, דנה ג. ושלום צבר (עורכים). 1995. אורות וצללים: חיי היהודים ברוסיה בעבודותיהם של שרה שור ומיכאל אקסלרוד. ירושלים: יד ושם.