מאיה אנג'לו

ביוגרפיה

מאיה אנג'לו נולדה בשם מרגריט אן ג'ונסון בסנט לואיס שבמיזורי ב-4 באפריל 1928. אביה עבד כשוער ומאוחר יותר כתזונאי בצי האמריקאי, ואמה עבדה כסוכנת נדל"ן, אחות חדר ניתוח, ומאוחר יותר בצי הסוחר. אחיה הבוגר העניק לה את הכינוי "מאיה". בשש ביוגרפיות שהתפרסמו על חייה, ובראיונות רבים שנתנה, קיימים תיאורים רבים, סותרים בחלקם, על ימי ילדותה ונערותה של אנג'לו.
בספרה האוטוביוגרפי הראשון, "ידעתי למה הציפור הכלואה שרה", המתאר את 17 שנותיה הראשונות, היא מספרת שכאשר הייתה כבת שלוש ואחיה כבן ארבע, הסתיימו נישואי הוריה, ואביה שלח אותם לחיות עם אמו בארקנסו. ארבע שנים אחר כך הופיע לפתע אביה ולקח אותם בחזרה לסנט לואיס כדי לחיות עם אמם. כשמלאו לאנג'לו 8, נאנסה על ידי החבר של אמהּ, ולאחר שסיפרה על כך לאחיה, נודע המקרה במשפחה והחבר הועמד לדין, אולם נאסר ליום אחד בלבד. ארבעה ימים לאחר שחרורו נמצא הרוג כתוצאה ממכות וכנראה נרצח על ידי משפחתה של אנג'לו. מותו הכה את אנג'לו בהלם ובמחשבה שהיא בקולה יכולה לגרום למותו של אדם, והיא הפסיקה לדבר במשך חמש שנים. זמן קצר אחר כך נשלחו אנג'לו ואחיה בחזרה לבית סבתם. אנג'לו זוקפת לזכות אחת ממורותיה, ברתה פלאורס, את חשיפתה ליצירותיהם של סופרים בולטים כגון דיקנס, שייקספיר, אדגר אלן פו ואחרים. בגיל 13 שבו אנג'לו ואחיה לחיות עם אמה בסן פרנסיסקו, שם למדה בבית ספר תיכון ואחר כך זכתה במלגה ללימודי ריקוד ודרמה. שלושה שבועות לאחר סיום לימודיה ילדה את בנה הבכור קלייד, שאף הוא היה למשורר בבגרותו.
אנג'לו התחתנה במהלך חייה שלוש פעמים לפחות, ומיאנה לפרט את מלוא תולדות נישואיה השונים, לדבריה: "מחשש שאשמע קלת דעת." בספרה האוטוביוגרפי השני, "Gather Together In My Name", מתארת אנג'לו קשיי פרנסה גוברים שהובילוה לעבודה כטבחית, ולעסוק בזנות ובניהול זונות אחרות, במשך כשנתיים. בסוף שנות ה-40 הופיעה במופע ריקודי קליפסו במועדון לילה בסן פרנסיסקו.
בשנת 1952 זכתה במלגת לימודי ריקוד אפריקני עם הכוריאוגרף, בן טרינידד, פרל פרימוס. מאוחר יותר למדה ריקוד מודרני עם מרתה גרהם. בקבוצת הריקוד "אל וריטה", בה הופיעה לצד הרקדן אלווין איילי, שילבה אלמנטים של ריקוד מודרני, בלט וריקוד מערב אפריקני. בשנים 1954 ו-1955 קיימה מסע הופעות באירופה במסגרת האופרה "פורגי ובס". באותה עת סיגלה לה מנהג לנסות וללמוד את שפת המקום בכל מקום שבו הופיעה, ובתוך שנים ספורות למדה מספר שפות. בשנת 1957, על רקע הפופולריות הגואה של מוזיקת הקליפסו, הקליטה את אלבומה הראשון, Miss Calypso. היא הופיעה ברוויו באוף ברודוויי בניו יורק שאף שימש השראה לסרט Calypso Heat Wave, בו ביצעה את שיריה.
בסוף שנות ה-50, לאחר שעקרה לניו יורק, החלה להתרכז בקריירה של כתיבה. היא הצטרפה לאגודת הסופרים של הארלם ופגשה בפעילותה זו כמה מהסופרים האמריקאים הבולטים באותה עת. אז גם פרסמה את ספרה הראשון. בשנת 1960, לאחר שנכחה בנאום של מרטין לותר קינג, ארגנה מופע קברט שנועד לאיסוף תרומות לקידום זכויות האזרח. בשנת 1961 פגשה את פעיל זכויות האזרח הדרום אפריקאי ווסומזי מאקה (Vusumzi Make) שהזמין אותה ואת בן זוגה לגור עמו בקהיר, שם החלה לעבוד כעורכת משנה בשבועון The Arab Observer.
בשנת 1962, לאחר שיחסיה עם מאקה הסתיימו, עקרה לגאנה, שם שימשה כעוזרת מינהל ומורה בבית הספר למוזיקה ודרמה באוניברסיטת גאנה, וכן כעורכת בירחון The African Review. כמו כן שיחקה וכתבה מחזות. בשנת 1964, לאחר שהתהדקו יחסיה עם מלקולם X, שבה לארצות הברית כדי לסייע לו בהקמת ארגון חדש לזכויות אזרח, "ארגון האחדות האפרו-אמריקאי". מלקולם X נרצח זמן קצר אחר כך. בשנת 1968, בהשפעת אבלה על הרצחו של מרטין לותר קינג, כתבה את האוטוביוגרפיה הראשונה שלה, "ידעתי למה הציפור הכלואה שרה", אשר פורסמה בשנת 1969 והביאה לה לראשונה הכרה בינלאומית.
בשנת 1973 התחתנה עם פאול דו פו, מעצב פנים ממוצא בריטי, ועקרה לעיר סונומה בקליפורניה. שנות ה-70 היו מן השנים הפוריות ביותר בכתיבתה, כמשוררת וסופרת. היא אף עבדה כמלחינה עם הזמרת רוברטה פלאק, והלחינה פסקולים לסרטים. היא כתבה מאמרים לעיתונים, סיפורים קצרים ותסריטים לטלוויזיה, והופיעה כמרצה באוניברסיטאות שונות. בשנת 1977 שיחקה בתפקיד משנה בסדרת הטלוויזיה "שורשים". בשלהי שנות ה-70 פגשה את מגישת הטלוויזיה אופרה וינפרי בבולטימור. ברבות הימים הפכה אנג'לו לידידתה הקרובה של וינפרי. בשנת 1981 התגרשה אנג'לו וחזרה להתגורר בדרום ארצות הברית. היא קיבלה משרת פרופסור באוניברסיטת וייק פורסט (Wake Forest University) בקרוליינה הצפונית.
בשנת 1993 קראה משירהּ "על פעימת הבוקר" בטקס השבעתו של הנשיא ביל קלינטון, והייתה למשורר השני שהוזמן לעשות כך בטקס השבעת נשיא, מאז רוברט פרוסט בשנת 1961. בשנת 2008 תמכה במועמדותה של הילרי קלינטון לנשיאות ארצות הברית, בעת הבחירות הפנימיות במפלגה הדמוקרטית. לאחר שברק אובמה היה למועמד המפלגה, הביעה את תמיכתה בו. בשנת 2009 פעלה לקידום חוק המכיר בנישואים חד-מיניים במדינת ניו יורק.
בשנת 2006 שיחקה בקומדיה של טיילר פרי "איחוד המשפחה של מדיאה", לצד בלייר אנדרווד.
בשנת 2011 קיבלה את מדליית החירות הנשיאותית מנשיא ארצות הברית ברק אובמה.
מאיה אנג'לו נפטרה ב-28 במאי 2014.
ב-4 באפריל 2018, במלאת 90 שנים להולדתה, הוקדש לה שרבוט גוגל, אשר כלל קריאתה את שירה "And Still I Rise", יחד עם אופרה וינפרי, הזמרת אלישיה קיז, השחקנית אמריקה פררה ועוד.