google/wiki40b huggingface dataset:
תחושתיות

תחושתיות או סנטיינטיות (sentience) היא היכולת להרגיש מצוקה או רווחה נפשית או פיזית. לסנטיינטיות יש תפקיד מרכזי בשיח על זכויות בעלי החיים, משום שממנה נגזרת החובה המוסרית של בני האדם ביחס לבעלי חיים, כיצורים שיכולים להרגיש סבל או הנאה.
פילוסופים מהמאה ה-18 השתמשו במושג זה על מנת להבחין בין היכולת לחשוב בהיגיון לבין היכולת להרגיש. בפילוסופיה המזרחית, תחושתיות היא יכולת להרגיש דברים באופן מטפיזי, ואנו נדרשים להתייחס בכבוד ובדאגה לכל יצור בעל יכולת זו.

תחושתיות וזכויות בעלי חיים

מקובל לייחס סנטיינטיות לבעלי החוליות, דהיינו בעלי חיים עם מערכת עצבים מרכזית שמורכבת ממוח, חוט שדרה ומערכת עצבים הקפית. במחלקת בעלי החוליות נכללים גם דגים וזוחלים. חרקים ורכיכות הם חסרי חוליות ולרוב אינם נחשבים סנטיינטיים. חוק צער בעלי החיים הישראלי מגדיר את בעלי החיים שהוא חל עליהם כ"בעל חוליות למעט אדם". 
בשיח על זכויות בעלי חיים מקובל לראות בהם יצורים בעלי תודעה ובעלי תחושה (sentient beings), המסוגלים לחוות הנאה וכאב. למשל, בסרט ארת'לינגס נאמר:
"מובן מאליו שבעלי החיים הללו אינם בעלי צרכים הדומים לאלו שיש לבני האדם; ברור שהם אינם מבינים כל מה שבני האדם מבינים; ואף על פי כן, לנו ולהם יש צרכים משותפים ואנו והם מבינים חלק מאותם דברים. כולנו זקוקים למזון ולמים, למחסה ולידידות, לחופש תנועה ולהימנעות מכאב."
תומכי רווחת בעלי חיים בדרך כלל טוענים כי כל יצור חי זכאי, לכל הפחות, להגנה מפני סבל מיותר. כבר במאה ה-18 כתב הפילוסוף ג'רמי בנת'ם מאמר על עקרונות המוסר, ובו כלל השוואה בין עבדות לבין התעללות בבעלי חיים:
"הפילוסופים הצרפתים כבר קבעו כי צבעו השחור של העור אינו סיבה להשליך אותו ללא פיצוי או לענות אותו (כפי שפורט בחוקי הקודקס השחור של לואי הארבעה עשר) ... והרי סוס או כלב מבוגרים הם בעלי חיים הרבה יותר רציונליים וחברותיים מתינוק בן יום או שבוע או אפילו חודש. אבל נניח אפילו, שהדבר הוא שונה, מה זה יוכיח? השאלה איננה: האם הם יכולים לחשוב? או, האם הם יכולים לדבר? אלא היא: האם הם יכולים לסבול?"
במאה ה-20 פותחו גישות המקנות זכויות לבעלי חיים על סמך תחושתיות על ידי פילוסופים דוגמת פיטר סינגר וגארי פרנציון. הגישה לפיה בעלי חיים הם יצורים בעלי יכולת להרגיש כאב, הובילה, בין השאר, את האיחוד האירופי לכלול סעיף מיוחד באמנת אמסטרדם (1997) בו נכתב שבעלי חיים הם יצורים בעלי תחושה, וכל מדינות האיחוד מחויבות להקדיש תשומת לב מלאה לצרכיהם ולרווחתם.

תחושתיות ופילוסופיית התודעה

בפילוסופיה של התודעה, תחושתיות היא היכולת לחוות אירועים תפיסתיים באופן סובייקטיבי, בדומה לקווליה. יכולת זו שונה ממרכיבים אחרים של התודעה, בהם יצירתיות, אינטליגנציה, מודעות עצמית והתכוונות. תחושתיות היא רק אחד ממרכיבי התודעה.
פילוסופים אחדים, למשל קולין מקגין , מאמינים כי לעולם לא יימצא הסבר מדעי לתחושתיות. לפי גישה זו, היבטים אחרים של התודעה כפופים לחקר מדעי, אבל תחושתיות וחוויות סובייקטיביות לא יכולות לקבל הסבר רציונלי. לעומתם, פילוסופים אחרים, בהם דניאל דנט, המתנגד לזכויות בעלי החיים, טוענים כי כל ההיבטים של התחושתיות יוסברו בסופו של דבר על ידי המדע.
מריופול (כדורגל)

היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1960 על ידי איחוד שתי קבוצות חובבים. הקבוצה המאוחדת קיבלה את השם "אזובסטאל" על שם מפעל פלדה בעיר מריופול.   
הקבוצה שיחק בליגת המשנה הסובייטית מ-1960 עד 1971, אז ירדה לליגה הסובייטית השנייה ושיחקה בה עד להתפרקות ברית המועצות ב-1991. 
עם כינון אוקראינה העצמאית הצטרפה הקבוצה לליגה האוקראינית השנייה (הליגה השלישית בחשיבותה באוקראינה). בשנת 1996 עלתה ליגה האוקראינית הראשונה וכעבור שנה עלתה לפרמייר-ליג. בתום עונת 2007/2006 הקבוצה הודחה מהפרמייר-ליג. כעבור שנה - שבה אליה. היא שיחקה בליגה הבכירה במשך 7 שנים, אך בשנת 2015 הודחה ממנה שוב. כעבור שנתיים חזרה לליגת העל. 
ההישג הכי טוב של הקבוצה בליגה הבכירה הוא מקום 4 בעונות:  2001/2000, 2006/2005, 2019/2018.
בגביע האוקראיני הגיעה הקבוצה שלוש פעמים עד לשלב חצי הגמר.
STS-51-C

המשימה

המשימה שוגרה ב-24 בינואר 1985. באמצעות טיל ה-Inertial Upper Stage ששוגר מהמעבורת הוצב בחלל לוויין מסווג. על פי Aviation Week שיגרה המעבורת לוויין מודיעין אלקטרוני Magnum, אשר נכנס למסלול גאוסטציונרי.
השיגור התבצע בשעה 14:50 לפי שעון מזרח ארצות הברית. זו הייתה המשימה הראשונה מתוך 10 משימות שיצאו בשנת 1985. במקור, תוכנן השיגור ל-23 בינואר אך בגלל מזג אוויר קר נדחה השיגור ביום. בנוסף, מעבורת החלל צ'לנג'ר הייתה אמורה לבצע את המשימה הזו, אך הוחלפה במעבורת החלל דיסקברי, בגלל בעיות באריחי הגנת החום של המעבורת.
המעבורת נחתה במרכז החלל קנדי, במסלול המראה 15 לאחר משימה שארכה 3 ימים, שעה 33 דקות ו-23 שניות.
ניסוי מסלסון ושטאל

הניסוי של מסלסון ושטאל הוא ניסוי שערכו מת'יו מסלסון ופרנקלין שטאל ב-1958, כדי לבדוק את ההשערה שהכפלת ה-DNA היא סמי-קונסרבטיבית. הכפלה סמי-קונסרבטיבית משמעותה שכאשר דו-גדיל DNA שוכפל, כל אחד משני הדו-גדילים מכיל גדיל אחד מהסליל המקורי וגדיל חדש שסונתז. הניסוי נחשב לניסוי קלאסי ואלגנטי ואחד החשובים בהיסטוריה של הביולוגיה.
החוקרים ביססו את הניסוי על העובדה שחנקן מהווה מרכיב משמעותי מה-DNA. האיזוטופ הנפוץ של חנקן הוא ¹⁴N, אך DNA עם האיזוטופ הכבד יותר ¹⁵N מסוגל גם הוא להתקיים.
החוקרים גידלו במשך מספר דורות חיידקי E.coli על מצע המכיל ¹⁵N. כתוצאה מכך נוצרו חיידקים בעלי DNA כבד מהרגיל, לאחר מכן נלקחו חיידקים שה-DNA שלהם מכיל רק ¹⁵N והועברו למצע המכיל ¹⁴N, שם אפשרו להם להתחלק פעם אחת בלבד. בסיום ההכפלה הושווה ה-DNA שנוצר בהכפלה זו עם DNA המכיל חנקן כבד ועם DNA המכיל חנקן קל. התגלה כי צפיפות ה-DNA החדש הייתה קרובה לממוצע הצפיפות בין החנקן הקל והכבד. תוצאה זו אפשרה לשלול את מנגנון ההכפלה הקונסרבטיבי, שכן על פי שיטה זו הייתה מתקבלת תוצאה שבה חצי מה-DNA הוא כבד וחצי ממנו קל, ללא משקל בינוני. עם זאת תוצאות אלו התאימו הן למודל הסמי-קונסרביטי והן למודל האקראי. לפי המודל הסמי-קונסרבטיבי בכל סליל DNA יהיו לאחר הכפלה אחת גדיל המורכב מחנקן כבד וגדיל מורכב מחנקן קל, כך שבסך הכול תהיה צפיפותו בינונית. לפי השיטה האקראית היה מורכב כל גדיל בסליל החדש ממקטעים רבים, שחלקם מורכב מחנקן קל וחלקם מכבד, כך שהסליל כולו אף הוא בעל צפיפות בינונית.
כדי לקבוע איזה מהמודלים המוצעים הוא המתרחש בפועל, ביצעו השניים ניסוי נוסף. ראשית, גידלו שוב חיידקים במצע המכיל ¹⁵N במשך מספר דורות, וקיבלו חיידקים בעלי DNA כבד. לאחר מכן העבירו את החיידקים, כבניסוי הראשון, אל מצע המכיל ¹⁴N ואפשרו להם הפעם לבצע שתי הכפלות. בתוצאות הניסוי התקבלו כמויות שוות של DNA בשתי צפיפויות שונות, אחת בינונית ואחת כמו של DNA שנוצר במצע של ¹⁴N בלבד. תוצאות אלו שללו את המודל האקראי, כיוון שלפיו היה מתקבל DNA בצפיפות אחת בלבד, גבוהה מעט מזו של DNA שגודל במצע ¹⁴N, הואיל וכל גדיל היה מכיל כמויות קטנות של הגדיל המקורי המורכב מ-¹⁵N. תוצאות אלו תואמות את המודל הסמי-קונסרבטיבי, חצי מהסלילים בדור השני מכילים גדיל אחד מקורי המורכב מחנקן כבד וגדיל נוסף קל, כך שהצפיפות היא בינונית, שאר הסלילים מורכבים מגדילים המכילים ¹⁴N בלבד - גדיל אחד סונתז בחלוקה הראשונה והשני בחלוקה השנייה.
כך החוקרים איששו באופן משכנע את ההשערה ששאר המודלים אינם מתרחשים בפועל בגוף החי והמודל הנכון הוא הסמי-קונסרבטיבי.
אטיבה הוטצ'ינסון

קריירת מועדונים

הוטצ'ינסון נולד בברמפטון שבקנדה להורים ממוצא טרינידדי. במרץ 2001 נבחן בשאלקה 04 מהבונדסליגה. בקיץ 2002 הוטצ'ינסון חתם ביורק רגיון שוטרס מליגת העל הקנדית. במהלך השנה, חתם בטורונטו לינקס.
בינואר 2003 הוטצ'ינסון חתם באוסטר מליגת העל השוודית. בתום העונה, ירדה הקבוצה לליגה השנייה, והוטצ'ינסון חתם בהלסינגבורג תמורת כ-1.32 מיליון פאונד.
בינואר 2006 הוטצ'ינסון חתם בפ.צ. קופנהגן מליגת העל הדנית. הוטצ'ינסון זכה עם הקבוצה 4 פעמים באליפות דנמרק. ב-15 בנובמבר 2010 הוטצ'ינסון נבחר לכדורגלן השנה בליגה והפך לקנדי הראשון שזוכה בתואר. בשנת 2014 נבחר לאחד מ-11 השחקנים האהובים בהצבעה שנערכה באתר הקבוצה.
ב-22 באפריל 2010 הוטצ'ינסון חתם בפ.ס.וו. איינדהובן מליגת העל ההולנדית, אליה הגיע בהעברה חופשית. ב-14 באוגוסט 2010 הוטצ'ינסון ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-6 נגד דה חראפסחאפ. ב-23 בינואר 2011 הוטצ'ינסון הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-3 נגד ונלו. בעונת 2011/2012 הוטצ'ינסון סבל משתי פציעות: אחת בתחילת העונה כאשר שהה עם נבחרת קנדה, ובינואר של אותה עונה. כתוצאה מכך, נעדר מיותר ממחצית משלבי העונה. בעונת 2012/2013 עם הגעתו של מארק ואן בומל, הוטצ'ינסון הועבר לתפקד כמגן ימני.
ב-30 ביולי 2013 הוטצ'ינסון חתם בבשיקטש מליגת העל הטורקית. ב-23 במרץ 2014 הוטצ'ינסון הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-3 נגד אקהיסאר בלדייספור.

קריירה בינלאומית

בצעירותו, הוטצ'ינסון שיחק בנבחרת הצעירה של קנדה. בינואר 2003 הוטצ'ינסון ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קנדה במשחק ידידות נגד ארצות הברית.
בהוטצ'ינסון השתתף עם הנבחרת 6 פעמים בגביע הזהב: 2003, 2005, 2007, 2009, 2011, 2019.
בתום גביע הזהב 2019, הוטצ'ינסון פרש מהנבחרת.
קאבוס נאמה

הקאבוס נאמה (בפרסית: قابوس نامه) הוא יצירה פרסית חשובה שנכתבה במאה ה-11, בסביבות שנת 1080. הקאבוס נאמה נכתב על ידי השליט הפרסי אמיר עונצור אל-מעאלי קאי-קאווס בן איסכנדר בן קאבוס בן וושמגיר בן א-זיאר (בפרסית: عنصرالمعالی کیکاوس‌ بن اسکندر بن قابوس‌ بن وشمگیر بن زیار), בן לשושלת הזיארית ששלטה במחוזות מאזנדראן וגורגאן שמדרום לים הכספי. עונצור אל-מעאלי הקדיש את הספר לבנו גילאן-שאה. הספר כולל 44 פרקים המתארים את החינוך הנחוץ לנסיך פרסי, כולל כללי התנהגות, מוסר ונימוסים. בכך מהווה הספר דוגמה לסוגת ה"מראות לנסיכים" - ספר יעץ והדרכה לשליט עתידי. הנושאים הנידונים בספר הם מגוונים מאוד: מעצות בנושא ממשל ומלוכה, המשך ביחס הנאות לחברים, וכלה באופן הראוי לקבורת סוס.
העותק הקדום ביותר שהשתמר עד לימינו הוא משנת 1349. בסביבות 1450 ציווה הסולטאן העות'מאני מוראט השני על סופר בשם מרג'ומק אחמד בן איליאס לתרגם בעבורו את הספר לטורקית. בשנת 1811 התגלה הספר למערב ותורגם לגרמנית. בשנת 1951 פורסם תרגום לאנגלית פרי קולמוסו של ראובן לוי. בהמשך תורגם הספר לערבית, רוסית, צרפתית ויפנית. עותקים מקוריים קיימים היום באוספי הספרייה הלאומית של איראן בטהראן, ספריית פאתח באיסטנבול, ה"ביבליותק נאסיונל" בפריז, ספריית המוזיאון הבריטי בלונדון וספריית ליידן בגרמניה.
בני בשן

קורות חייו

בשן נולד בכפר בלום וגדל בכרמיאל. הוא שירת בגלי צה"ל ולאחר שחרורו המשיך לעבוד בתחנה כאזרח עד שנת 2000. בשנים 2009–2015 הגיש את תוכנית הצהריים "בני ברדיו" בגלי צה"ל ולאחר הפסקה קצרה חזר לשדר כתוכנית ערב. בשנת 2008 יצא לאור ספר שירים בשם "חמישים גיטרות קטנות" שבשן כתב.
בשן הוציא מספר שירים וקליפים פרודיים על תופעות בתרבות הישראלית. בשנת 2007 הוציא את השיר "בשן נולד", פרודיה על "כוכב נולד" ובשנת 2011 הוציא את השיר "אחלה חמודה" עם להקת בום פם, פרודיה על הזמר הים-תיכוני.
בשן שימש ככותב במספר תוכניות טלוויזיה, בהן "מסודרים", "מועדון לילה" ו"כל לילה עם אסף הראל", בה גם הנהיג את להקת הבית. כמו כן בשן מקריין בפרסומות.
בשן הוא אב לתאומים. אחיו הוא הזמר עופר בשן.
וילהלם גרים

וילהלם קארל גרים (בגרמנית: Wilhelm Carl Grimm;י 24 בפברואר 1786 – 16 בדצמבר 1859) היה סופר גרמני, אחיו הצעיר של יעקוב גרים, הזכורים בתור הצמד האחים גרים.
הוציא בשנת 1825 מהדורה מצומצמת למעשיות אלו בשם המהדורה הקטנה, וזאת עקב הביקורות הקשות לגבי המהדורות הרגילות.
ספרים נוספים שהוציא: "סיפורי גיבורים גרמנים" (1829), "שירת רולאנד" (1838) ו"כור הזהב" (1840).
בשנת 1835 התמנה לפרופסור באוניברסיטת גטינגן.
וילהלם גרים נולד בהנאו במדינת הסן בגרמניה ובשנת 1803 הוא החל ללמוד משפטים באוניברסיטת מרבורג, שנה לאחר שאחיו יאקוב החל ללמוד שם. כל חייהם של שני האחים עברו ביחד. בימי הלימודים, הם חלקו מיטה ושולחן יחדיו. כתלמידים, היה להם שתי מיטות ושני שולחנות באותו חדר. הם תמיד חיו תחת קורת גג אחת, וחלקו את ספריהם ורכושם. 
בשנת 1825 נשא וילהלם לאישה בת של רוקח בשם הנרייט דורותי ווילד בגיל 39. נישואיו של וילהלם לא הפריעו בשום דרך להרמוניה של האחים. לוילהלם והנרייט היו ארבעה ילדים: יאקוב גרים (3 באפריל 1826 - 15 בדצמבר 1826), הרמן פרדריך גרים (6 בינואר 1828 - 16 ביוני 1901), רודולף ג'ורג' גרים (31 במרץ 1830 - 13 בנובמבר 1889), וברברה אוגוסט לואיס פאולין מרי (21 באוגוסט 1832 - 9 בפברואר 1919).
וילהלם גרים מת בברלין עקב זיהום בגיל 73.
עמק פנריר

מקור השם

שמו של העמק ניתן לו בהתייעצות משותפת של וועדת השמות האנטארקטית של ניו זילנד בהתייעצות עם הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
בדומה לאתרים אחרים ברכס אסגארד, שם העמק מקורו במיתולוגיה הנורדית. פנריר היה זאב שנכבל על ידי טיר.

לקריאה נוספת

• James D. Muirhead, Giulia Airoldi, James D.L. White, Julie V. Rowland, Cracking the lid: Sill-fed dikes are the likely feeders of flood basalt eruptions, Earth and Planetary Science Letters 406 (2014) 187–197, PP 189, 193
נו אלסון

היסטוריה

נו אלסון הוקם בשנת 1916 עבור כורי הפחם שעבדו במכרות העשירים באזור. עם הקמתו הפך הכפר לנקודת היישוב הצפונית ביותר בסבאלבארד וכן בנורווגיה כולה. בזכות מיקומו הצפוני הוא שימש את מגלי הארצות רואלד אמונדסן ואומברטו נובילה כבסיס יציאה למספר מסעות אל הקוטב הצפוני בשנים 1925, 1926 ו-1928. העיירה תפקדה כעיירת כורים עד שנת 1962, אז אירע אסון באחד המכרות באזור ובו נהרגו 21 כורי פחם. האסון גרם להפסקת עבודות הכרייה במקום, ולתחילתה של פרשת Kings Bay שגרמה להתפטרות הממשלה הנורווגית. התקרית החמורה גרמה כמעט למותו של היישוב הקטן, אלא שבשנת 1968 שינה הכפר את פניו מעיירת כורים למרכז של מחקר בזכות פתיחתה במקום של תחנת מחקר השייכת למכון הקוטב הנורווגי. תחנת מחקר זו הייתה הסנונית הראשונה שבישרה הקמה של תחנות מחקר של מדינות שונות סביב היישוב, זאת בהתאם לאמנת סבאלברד המקנה לכל אומות העולם זכויות מסוימות באיים. כיום, נו אלסון מאכלסת תחנות מחקר של נורווגיה, הולנד, גרמניה, איטליה, סין, הודו ומדינות נוספות, מה שהופך את היישוב במקום לקהילה מדעית שוקקת.

נקודות עניין

בנו אלסון נבנתה תשתית רחבה על מנת לתמוך במחקר המדעי. סביב היישוב נמצאים בין היתר שדה תעופה המפעיל טיסות שבועיות ללונגיירבין, תחנת עגינה לספינות אוויר מחקריות, אתר שיגור של טילים מטאורולוגיים. נו אולסון היא גם באופן טבעי נקודת עניין לתיירים, אם כי התיירות במקום מפוקחת על מנת לא לפגוע במחקר המדעי. לטובת התיירים נמצא במקום בית מלון ואף מוזיאון קטן המוקדש להיסטוריה של היישוב כעיירת כורים.
אקציאברסקי (מחוז משנה)

דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה אקציאברסקי 15,989 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 95.1% בלארוסים, 2.8% רוסים, ו-1.0% אוקראינים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (90.8%) ורוסית (7.6%).
ריצ'רד וידמרק

קורות חיים

נולד בעיירה סנרייז במינסוטה. כבר בעת לימודי המשפטים בקולג' החל להופיע על הבמה והחליט על שינוי יעודו בחיים. הוא עבר לניו יורק והחל להופיע בתסכיתים ברדיו ובתפקידים קטנים בברודוויי.
הופעתו הראשונה בקולנוע הייתה בשנת 1947 בסרט "נשיקת מוות" ("Kiss of Death") שם שיחק בתור גנגסטר חסר רחמים. על משחקו זה קיבל את פרס גלובוס הזהב לשחקן החדש המבטיח (קטגוריה שבוטלה ב-1983) וכן היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
וידמרק שיחק בעשרות סרטים בסוגות קולנוע שונות: סרטים אפלים, מערבונים, סרטי מתח, סרטי אימה וסרטי פשע, לרוב בתפקידי משנה.
ב-1950 כיכב בסרט "ללא מוצא ("No Way Out") כגנגסטר גזען הנזקק לשירותיו של רופא שחור (סידני פואטייה) ובסרט האפל "לילה והעיר" ("Night and the City") בבימויו של ז'ול דאסן.
ב-1952 שיחק בסרט "אל תטרח לדפוק" ("Don't Bother to Knock") לצידה של מרילין מונרו. ב-1954 שיחק במערבון "כידון שבור ("Broken Lance") בבימוי של אדוארד דמיטריק.
ב-1955 כיכב בתפקיד ראשי בסרט "קורי עכביש ("Cobweb") לצידה של לורן באקול בבימויו של וינסנט מינלי.
בין המערבונים בהם שיחק האלאמו (1960) לצידו של ג'ון ויין.
ב-1961 שיחק בתור התובע האמריקאי בסרטו של סטנלי קריימר, יום הדין בנירנברג.
ב-1968 שיחק בסרט המתח "מדיגאן" לצידו של הנרי פונדה ובבימויו של דון סיגל. הסרט הפך אחר כך לסדרת טלוויזיה באותו השם בה שיחק.
ב-1969 שיחק במערבון "מותו של אקדוחן" ("Death of a Gunfighter") לצידה של לנה הורן והסתכסך עם הבמאי רוברט טוטן. דון סיגל נקרא להחליף את הבמאי וגם איתו הסתכסך וידמרק. סיגל לא הסכים ששמו יופיע על הקרדיט לסרט כבמאי. הפשרה הייתה שיופיע בשם אלן סמית'י ושם זה הופיע גם בסרטים נוספים בהם הסתכסך הבמאי וסירב ששמו יופיע.
ב-1974 שיחק בסרט רצח באוריינט אקספרס לפי ספרה של אגתה כריסטי בתור סמואל ראצ'ט, הנרצח. בשנת 1977 שיחק בסרט האסונות "רכבת הרים" לצד ג'ורג' סיגל. 
על תרומתו לתעשיית הקולנוע זכה וידמרק בכוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
תועמלנות רפואית

תועמלנות רפואית (באנגלית: medical pharmaceutical sales) הוא תחום העוסק בשיווק תרופות.

תפקיד התועמלן

תפקידו של התועמלן הוא לעמוד ביעדים של החברה, עליו להיות עצמאי בשטח, לקבוע לעצמו את סדר יומו, ליזום פגישות ולנהלן בכוחות עצמו. עם הזמן, הוא צובר מעגל לקוחות קבוע המכיר אותו.
במסגרת עבודתו הוא נפגש עם רופאים ואנשי מקצוע, הוא חושף בפניהם תרופות חדשות ומעניק להם ידע מקיף עליהן. תפקיד התועמלן להעלות את המודעות לתרופה ולחזק את מעמדה בקרב הרופאים הרושמים אותה, באמצעים הסברתיים כמו מאמרים רפואיים, כנסים מקצועיים ובעיקר דרך קשרים בין התועמלן הרפואי לרופא שנועדו להוות תמיכה בידע המקצועי של הרופא. נכון לשנת 2019 בהוראת משרד הבריאות אסורה פגישה בין תועמלנים רפואיים לרופאים בארבע עיניים, ולכן עליהם ליצור מפגשים מול הרופאים בדרכים אחרות, למשל, בכנסים מקצועיים.
התועמלנים בתחום זה לומדים את יסודות הפרמקולוגיה בשילוב עם טכנולוגיה עתידנית, דרכי פרסום תרופה וקדמה בשוק. על התועמלן הרפואי סדרי עבודה צפופים, והוא משלב את יומו בסדר יומם של הרופאים. תועמלן רפואי לומד את מקצוע הביולוגיה מהבסיס עד למקצוע הפרמקולוגיה, ואחר כך את תחום השיווק. על מנת להיות תועמלן רפואי נדרשים להיות בוגרי תואר ראשון בפרא רפואי.
התועמלנים, הרופאים, וחברות התרופות השוכרות את התועמלנים - מחויבים כולם בכללי אתיקה, הקובעים למשל על איסור במתן טובות הנאה לרופאים בתמורה בהעדפת תרופה מסוימת. תחקיר שפורסם בתכנית המקור בערוץ 10 בשנת 2018 המחיש סיטואציות בהן לכאורה נמתחו ואף הופרו כללי אתיקה אלו.
חאג' באכר

סמיר עבד מוחמד אל-חליפאווי, הידוע יותר בכינוי חאג' בכר, היה קצין מודיעין לשעבר בצבאו של סאדם חוסיין אשר נמנה עם מיסדי הארגון הג'יהאדיסטי "המדינה האסלאמית". באופן רשמי כיהן כראש המועצה הצבאית של דאעש וסגנו של אבו בכר אל-בגדאדי בסוריה.
מסמכים שנמצאו בביתו לאחר מותו מצביעים על כך כי הוא ואנשי מודיעין לשעבר נוספים היו למעשה האנשים שעמדו מאחורי אל-בגדדי, וכי אל-חליפאווי הוא זה שפיתח את התוכניות הקפדניות לכיבושים והמנהלת של דאעש בסוריה ועיראק. למעשה, ניסיונם הצבאי הוא זה שאפשר לדאע"ש להגיע להישגים צבאיים-טריטוריאליים שכאלה. אל-חליפאווי היה מובטל לאחר שארצות הברית פירקה את צבא עיראק של סדאם חוסיין, והנקמה היא זו שהניעה אותו להקים ארגון סוני שכזה.
נהרג בידי מורדים יריבים בסוריה בינואר 2014.
מגלן מצויץ דרומי

מאפיינים

גופו וצווארו של המגלן ירוקים בוהקים ופניו לבנים. מקורו, רגליו וכיפתו אדומים. פניו וכיפתו אינם מכוסים בנוצות. עיניו אדומות-כתומות. המגלן ניזון מחרקים, זוחלים קטנים, מכרסמים ועופות קטנים. המגלן המצויץ הדרומי הוא עוף קבוצתי, והוא מחפש אוכל וישן בלהקות. המגלן שקט בדרך כלל, אך די רועש בעונת הקינון, ומשמיע בה צליל שדומה לזה של תרנגולת. 
בתי הגדול המועדפים על המגלן הם ערבות עשב, בדרך כלל ברום של 1,200 עד 1,850 מטרים מעל גובה פני הים. בשונה מרוב מיני המגלנים האחרים, המגלן המצויץ מקנן על צוקים (ולא על עצים), ועדיף סביבות יבשות יותר מאלה של קרוביו.
עונת הרבייה מתרחשת בין אוגוסט לאוקטובר. המגלנים מקננים בדרך כלל בקבוצות של כ-40. הקן מוקם על ידי הזכר מענפים וצמחייה, בדרך כלל בין סלעים או על צוקים שקרובים לנקיקים או למפלי מים. הזכר מגן עליו, ותוקף בעזרת מקורו את כל מי שמנסה להתקרב אליו. הנקבה מטילה 2-3 ביצים, ודוגרת עליהן במשך כ-21 ימים. הזכר והנקבה מאכילים את הגוזלים. לאחר כ-55 ימים הגוזלים פורחים מהקן, למרות שהם נזקקים לסיוע של הוריהם במשך תקופה של כחודשיים נוספים לאחר מכן.
מכיוון שאוכלוסייתו של המגלן המצויץ הדרומי מצומצמת ומספרה קטן, בגלל איבוד בתי מחייה, המגלן המצויץ הדרומי הוכרז כ"פגיע" ברשימה האדומה של IUCN והוזכר בנספח 2 של אמנת וושינגטון.
זיקית (סיפור)

עלילה

הסיפור מדבר על דמותו של מפקח המשטרה, אוצ'ומלוב, אשר נקלע למצב בו הוא צריך להחליט בין אם לשפוט לטובת חריוקין, אדם ממעמד נמוך אשר כלב נשך אותו באצבעו, לבין בעליו של הכלב הנושך. במהלך הסיפור עולה השאלה האם הכלב שיך לגנרל ז'יגאלוב, או לא. אוצ'ומלוב, אשר פוחד להסתבך עם הגנרל, ממהר לשנות באופן קיצוני את עמדותיו, בכל פעם שעולה השערה אחרת בקשר לזהות הכלב.
ישנו גם קשר למועמדות בסיפור מכיוון שככה מסופר בסיפור שמפקד המשטרה אוצ'ומלוב פעל  לפי כך: הוא שינה את דעתו בגלל שהוא נקלע למצב שבו עלולה הכרעתו לפגוע באדם ממעמד גבוה (לדוגמה: הגנרל, אחיו של הגנרל).
סלוגי

היסטוריה של הגזע

מוכר גם תחת השם גרייהאונד ערבי. משמש גם כיום לציד במקומות בו צד בעברו הרחוק - במדבר סהרה, שהיום הוא חלק ממרוקו, תוניסיה, אלג'יריה לוב. ישנם סיפורים, שכלב זה היה חביבו של תות אנך אמון, מלך מצרים מן השושלת ה-18, והיה נוכח בציורים רבים של המלך. שימש ככלב צייד במדבר וככלב שמירה על המחנאות של בעליהם מזה אלפי שנים. הסלוגי עמיד מאוד לתנאי מזג האוויר הקיצוניים אשר שוררים במדבר. תכונה זאת היא זאת שסייעה לו לשרוד במשך אלפי שנים.
הסלוגי הובא לאירופה ותורבת לראשונה על ידי הצרפתים, במאה ה-20.
ישנה סבירות כי הסלוגי והסאלוקי הם אותו הגזע וכי הסלוגי הוא הגרסה קצרת השיער של הסאלוקי, אך במרוקו טוענים כי אין שום קשר בין שני הגזעים.
הסלוגי נמצא כיום גם בחצי האי סיני. גזע הסלוגי הוא המלווה העיקרי של עדרי הבדואים.
הגידול הישראלי של גזע זה מתבסס בעיקר על כלבי השבטים הבדואים המתגוררים בגיאיות של דרום חצי האי סיני.

מבנה כללי

פרוותו של הסלוגי וצבעיו הם: שחור, חול, אדום-שחור, אפור כהה, מנומר. עם או בלי "מסיכה" שחורה באזור הפנים.
לסלוגי מבנה גוף קצר ומעודן פחות מהסלוקי.
בהוטן במשחקים האולימפיים לנוער

משחקי הקיץ

המשלחת הראשונה של בהוטן למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה ספורטאית יחידה שהתחרתה בטאקוונדו והפסידה בקרב בו השתתפה. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג הייתה המשלחת הגדולה ביותר ומנתה שני ספורטאים שהתחרו בענפים אתלטיקה וקליעה. בדומה לאולימפיאדת הנוער סינגפור, ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים משמעותיים וסיימו במקומות האחרונים בתחרויות.
ארצ'י קלארק

ביוגרפיה

קלארק נולד בעיר קונוויי שבארקנסו, וגדל בעיירות ריוור רוז' ואקורס שבפרווריי דטרויט. בסיום לימודיו התיכוניים התגייס לצבא ארצות הברית בו שירת במשך 3 שנים. בזמן שהשתתף במשחק כדורסל פנימי במסגרת הליגה הצבאית, נצפה על ידי סקאוט של אוניברסיטת מינסוטה אשר הציע לו מלגת לימודים. קלארק קיבל את המלגה ושיחק עבור קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה בין השנים 1963–1966, תחת מאמן הקבוצה ג'ון קנדלה. בעונתו האחרונה קלע 24.5 נקודות בממוצע למשחק ונבחר לחמישיית העונה של מחוז ה-Big Ten.
בדראפט ה-NBA לשנת 1966 נלקח קלארק בבחירה ה-37 על ידי לוס אנג'לס לייקרס, בהיותו בן 25. בלייקרס שיתף פעולה עם ג'רי וסט ואלג'ין ביילור, וכבר בעונתו השנייה הפך לשחקן מפתח בקבוצה; בעונת 1967/1968 קלע 19.9 נקודות בממוצע למשחק, נבחר להשתתף במשחק האולסטאר ועזר ללייקרס להגיע לגמר ה-NBA, בו הפסידו לבוסטון סלטיקס בתוצאה 2–4.
בסיום אותה עונה נשלח בטרייד לפילדלפיה 76', כחלק מחבילה ששלחה את וילט צ'מברליין מפילדלפיה ללוס אנג'לס. לצד האל גריר ובילי קנינגהם עזר לפילדלפיה לרשום מאזן של 144 ניצחונות ו-102 הפסדים בשלוש עונותיו בקבוצה (58.5%), בהן קלע ממוצע של 18.1 נקודות למשחק, אך הקבוצה לא הצליחה לעבור את שלב הפלייאוף הראשון בתקופה זו.
בתחילת עונת 1971/1972 הועבר בטרייד לבולטימור בולטס, במדיה רשם את עונתו הטובה ביותר עם 25.1 נקודות ו-8.0 אסיסטים בממוצע למשחק. במהלך אותה עונה נבחר בפעם השנייה להשתתף במשחק האולסטאר, ובסיום העונה נבחר לחמישייה השנייה של העונה. בבולטימור שיתף פעולה עם צמד הגארדים ארל מונרו ופיל צ'ניר, והרכיב לצידם קו אחורי זריז ונמוך במיוחד. בשלוש עונותיו בקבוצה הודחו הבולטס בסיבוב הפלייאוף הראשון.
בעונות 1975 ו-1976 שיחק עבור סיאטל סופרסוניקס ודטרויט פיסטונס, בהתאמה, ובשנת 1976 פרש ממשחק, בגיל 34.
בשנת 1987 רץ קלארק, ללא הצלחה, למשרת ראש העיר של אקרוז שבמישיגן. בשנת 1992 הקים יחד עם דייב דבושר, דייב בינג, דייב קאונס ואוסקר רוברטסון את איגוד שחקני העבר ב-NBA‏ (National Basketball Retired Players Association).