google/wiki40b huggingface dataset:
Good Riddance (Time of Your Life)

עלילת השיר

לאחר שהלהקה חתמה על חוזה עם חברת הקלטות גדולה ונעשתה מפורסמת בכל העולם, קהילת הפאנק המקומית וחבריהם הישנים של חברי הלהקה האשימו אותם בהתמסחרות והפנו להם את הגב. השיר נכתב על ידי בילי ג'ו ארמסטרונג כשיר פרידה מרוב המכרים הישנים שלו ומחייו לפני הפרסום (לחלופין, הוא נכתב על נערה שבילי ג'ו נפרד ממנה לאחר שעזבה את העיר בה גדלו, אולי אותה נערה עליה מסופר ב-American Idiot). למרות היותו שיר פרידה, באופן אירוני הוא מושמע בחתונות וטקסים שונים שמשמעותם היא ההפך מפרידה.

וידאוקליפ

בקליפ רואים את בילי ג'ו מנגן ושר בחדר שינה, כשמפעם לפעם רואים אנשים שעוברים שינויים גדולים בחייהם. בין האנשים גם טרה קול ומייק דירנט, מתופף ובסיסט הלהקה, בתור ניצבים.

מבנה השיר

אורך השיר הוא 2:34 דקות. השיר בנוי מ-2 בתים, חזרת פזמון 4 פעמים וקטע אינסטרומנטלי: 
בית - 4 שורות
פזמון
בית - 4 שורות
פזמון
קטע אינסטרומנטלי
פזמון
פזמון
השיר מנוגן במקור בגיטרה אקוסטית ובעל תווים פשוטים יחסית, בשיר מתארחת גם כנרת האינדי, פטרה היידן (בתו של נגן הבס צ'ארלי היידן) בליווי לשירה ולגיטרה של ארמסטרונג, ובקטע כינור מרגש בן 30 שניות על רקע הגיטרה.
לשיר גם גרסת רוק ובהופעות השיר מנוגן כשארמסטרונג לבד על הבמה עם גיטרה חשמלית והוא מנגן אותו בצורה שונה, עם תווים שונים וללא קטע הכינור.
הפחתה

מחקר

ראשית גילויים של אזורי הפחתה במחקר סייסמולוגי שנערך ברחבי העולם במטרה לעקוב אחר רעידות אדמה. במחקרים אלה גילו גאופיזיקאים הבדלים בעומקם של מוקדי הרעידות. רעידות האדמה הרדודות יותר התגלו סמוך לשולי יבשות. אלה הלכו והעמיקו ככל שהתקרבו לאותן יבשות, והעמיקו אף יותר מתחת להן – עד לעומק שלא עלה על 650 ק"מ לערך. תפוצה גאוגרפית זו – המשתרעת על רצועה שרוחבה כ-150 ק"מ במקביל לשולי היבשות – נקראת אזור ודאטי-בניוף, על שמם של החוקרים שתיארו אותה: קיו ודאטי והוגו בניוף.
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

מבנה אזור הפחתה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
יעקב בן שמשון

ביוגרפיה

על נעוריו של רבי יעקב לא נודע הרבה. אברהם גרוסמן ציין חכם בשם רבי שמשון, שהיה קשור לרבי שמעיה, תלמיד רש"י, וחי ככול הנראה בצרפת של סוף המאה האחת עשרה. אולם, ככול הנראה אין קשר בין שני האישים. על פי תיארוך הזמן המשוער של פעילותו בדברי גרוסמן, היה רבי יעקב צעיר מרבי שמעיה ומרבי יוסף קרא ומבוגר מהרשב"ם. גרוסמן ציין קטע מתוך כת"י פריס 326, בו נזכר רבי יעקב עונה לרבי שמעיה על פסק מסוים מפי רש"י. אי לכך, ניתן לשער שרבי יעקב היה אדם כריזמטי, ורכש מעמד בכיר בקרב תלמידי בית מדרשו של רש"י. 
מלבד רבי שמשון שבדברי גרוסמן, שייתכן והיה אביו של רבי יעקב, נמצא בכת"י בודליאנה אוקספורד 1101 ידיעה של דבר תורה מפי צאצא של רבי יעקב, בו ישנה מחלוקת בינו ובין רבנו תם. מלבד זו, נשארו לבטים רבים בין החוקרים לגבי פרטי ביוגרפיה נוספים על רבי יעקב.
באריון

בפיזיקה, באריונים הם משפחת חלקיקים תת-אטומיים הכוללים את הפרוטון ואת הנייטרון (הנקראים נוקליאונים) ומספר חלקיקים כבדים יותר, אך פחות יציבים (הנקראים היפרונים). המונח "באריון" (baryon) לקוח מהמלה היוונית באריס (barys), שמשמעותה "כבד", מכיוון שמסתם גדולה יותר בהשוואה לחברי שאר קבוצות החלקיקים הבולטות.
באריונים הם חלקיקים בעלי ספין חצי שלם, כלומר מסווגים כפרמיונים, המגיבים לכוח הגרעיני החזק ומצייתים לעקרון האיסור של פאולי, ולכן התפלגותם מתוארת על ידי התפלגות פרמי-דיראק. זאת בניגוד לבוזונים, להם ספין שלם, ואינם מצייתים לעקרון האיסור, ולכן מתפלגים לפי התפלגות בוז-איינשטיין.
באריונים, כמו גם מזונים, שייכים גם למשפחת ההאדרונים, שהם חלקיקים המורכבים מקווארקים. למעשה, באריונים הם פרמיונים המורכבים משלושה קווארקים, בעוד שמזונים הם בוזונים המורכבים מקווארק ומאנטי-קווארק.
בנוסף לנוקליאונים (הפרוטון והנייטרון), חברים נוספים במשפחת הבאריונים הם חלקיקי ה-Ξ ,Σ ,Λ ,Δ וה-Ω הנקראים היפרונים.
באריוני דלתא (⁻Δ, ‏Δ⁰, ‏⁺Δ, ‏⁺⁺Δ) מורכבים מצירופי קווארקי למעלה ולמטה, ומתפרקים לפאיון, ובנוסף פרוטון או נייטרון.
באריוני למבדה (Λ⁺c ,Λ⁰) מורכבים מקווארק למעלה אחד, למטה אחד, וקסום או מוזר אחד. חלקיק ה-Δ⁰ סיפק הוכחה נצפית ראשונה לקיומו של הקווארק המוזר.
באריוני סיגמא (⁻Σ‏, Σ⁰‏, ⁺Σ) מורכבים מקווארק מוזר אחד, וצירוף קווארקי למעלה ולמטה. לחלקיק ה-Σ⁰ יש אותו צירוף קווארקים כ-Δ⁰ (למעלה, למטה, מוזר), ומשום כך מתפרק מהר יותר מ-⁺Σ (למעלה, למעלה, מוזר) או מ-⁻Σ (למטה, למטה, מוזר).
באריוני קסי (Ξ⁻ ,Ξ⁰) מורכב משני קווארקי מוזר וקווארק למעלה או למטה אחד. ה-Ξ⁰, המורכב מקווארק למעלה אחד ושני מוזר, מתפרק והופך ל-Δ⁰ ו-π⁰, שהם עצמם מתפרקים והופכים לאלקטרון ופוזיטרון; אלה מאיינים זה את זה, כך שבסופו של דבר מה שנראה הוא ש-Ξ⁰ מתפרק ל-Δ⁰ תוך שחרור קרינת גמא.
ההיפרון ⁻Ω מורכב משלושה קווארקי מוזר. גילויו היה הצלחה אדירה בתחום חקר הקווארקים, כיוון שהוא נתגלה לאחר שקיומו, מסתו ותוצרי התפרקותו נחזו זה מכבר.
פרידריך כריסטיאן, הנסיך הבוחר מסקסוניה

ילדותו

פרידריך כריסטיאן נולד ב-5 בספטמבר 1722 בדרזדן כבנם של הנסיך פרידריך אוגוסט, שהיה מאוחר יותר הנסיך הבוחר מסקסוניה ומלך פולין ומריה יוזפה מאוסטריה.
פרידריך כריסטיאן היה ילד חלוש ונזקק לכסא גלגלים. לאחר מותם המוקדם של אחיו הגדולים פרידריך אוגוסט (1721) ויוזף אוגוסט (1728), הפך פרידריך כריסטיאן ליורש העצר של נסיכות הבוחר מסקסוניה.

תקופת שלטונו

ב-5 באוקטובר 1763 עלה פרידריך כריסטיאן לשלטון, לאחר מות אביו פרידריך אוגוסט השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה. עם עלותו לשלטון פיטר פרידריך כריסטיאן את ראש הממשלה הרוזן היינריך פון בריהל, שהיה לא פופולרי ודרדר את המדינה למשבר כלכלי וסיבך אותה במלחמת שבע השנים.
לאחר מכן החל פרידריך כריסטיאן בשיקום המדינה מנזקי המלחמות, ומהניצול שניצלו אותה קודמיו. אולם לאחר 74 ימים בלבד מת פרידריך כריסטיאן ב-17 בדצמבר 1763 בדרזדן לאחר שחלה במחלת האבעבועות השחורות, ובמקומו עלה לשלטון בנו פרידריך אוגוסט השלישי.
הדירוג העולמי של IIHF

תיאור

שיטת הדירוג אושרה בקונגרס פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית בספטמבר 2003. לדברי נשיא הפדרציה, רנה פאזל (René Fasel) השיטה עוצבה כדי להיות פשוטה ומובנת "ומשקפת את האיכות ארוכת הטווח של כל תוכניות נבחרות ההוקי קרח הלאומיות ומסירותן להוקי הבינלאומי."
הדירוג משמש לצורך קביעת הנבחרות המשתתפות באליפות העולם בהוקי קרח ובטורניר ההוקי של אולימפיאדת החורף מבלי לעבור במשחקי מוקדמות. כך למשל באולימפיאדת סוצ'י (2014) תשע הנבחרות הראשונות בדירוג העולמי משתתפות ושש הנבחרות מהדירוג הנשי הורשו להשתתף בטורניר המוקדמות והורכב מהדירוג העולמי לשנת 2012. כך תשע הנבחרות הטובות ביותר באליפות העולם בהוקי קרח 2012 קיבלו העפלה אוטומטית לטורניר ההוקי קרח האולימפי.

דירוג הגברים

דירוג הגברים לשנת 2018 מבוסס על תוצאות טורנירי אליפות העולם בהוקי קרח 2017, אליפות העולם בהוקי קרח 2016, אליפות העולם בהוקי קרח 2015, אליפות העולם בהוקי קרח 2014 וטורניר ההוקי של אולימפיאדת 2018.
לקראת אולימפיאדת 2018, הוועד האולימפי ברוסיה ורבים מספורטאיה נאסרו להשתתפות בשל פרשיית אמרוץ. פדרציית ההוקי הבינלאומית חששה כי איסור הספורטאים הרוסיים יביא לכך שהנהלת ליגת ההוקי הקונטיננטלית תאסור על שחקניה להשתתף במשחקים האולימפיים, כפי שעשתה הנהלת ה-NHL, אך לבסוף הספורטאים נשלחו תחת משלחת "ספורטאים אולימפיים מרוסיה".

דירוג הנשים

בדומה לדירוג הגברים, דירוג הנשים לשנת 2018 מבוסס על תוצאות טורנירי אליפות העולם בהוקי קרח 2017, 2016, 2015, 2014 וטורניר ההוקי של אולימפיאדת 2018.
אחמד חגאזי

קריירת מועדונים

חגאזי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של איסמאעילי. ב-24 בנובמבר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת.
ב-22 בדצמבר 2011 חגאזי חתם בפיורנטינה מהסרייה א' ששילמה 1.5 מיליון אירו על כרטיס השחקן שלו. ב-18 בנובמבר 2012, חגאזי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד אטלנטה ואת שער הבכורה שלו הבקיע ב-28 בנובמבר במסגרת הקופה איטליה נגד יובה סטאביה. ב-12 בדצמבר עבר ניתוח לשחזור הרצועה הקדמית ברגלו, ניתוח שהשבית אותו לחצי שנה מהמגרשים ולכן סיים את העונה מוקדם מהצפוי. בספטמבר 2013 נפצע שוב באותו מקום ונעדר כחצי שנה מהמגרשים בשנית.
ב-2 בפברואר 2015 חגאזי הושאל לפרוג'ה מהסרייה ב'.
ב-1 בספטמבר 2015 חגאזי חזר למצרים וחתם באל אהלי לחמש שנים.
ב-17 ביולי 2017 חגאזי הושאל לווסט ברומיץ' אלביון מהפרמייר ליג עד לסיום העונה עם אופציה לרכישה. ב-12 באוגוסט חגאזי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד בורנמות' בו גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה. בסיום המשחק, חגאזי נבחר לשחקן המצטיין. ב-18 בדצמבר 2017 הודיעה הקבוצה כי היא מימשה את האופציה על חגאזי.

קריירה בינלאומית

ב-3 בספטמבר 2011 חגאזי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מצרים במשחק נגד סיירה לאון במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2012. חגאזי נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע אפריקה לאומות 2017 ומונדיאל 2018. ב-4 ביוני 2013 חגאזי הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד בוטסואנה.
קורט תומאס

נעורים ומכללות

תומאס נולד בעיר דאלאס שבטקסס, ולמד ב"תיכון הילקרסט" המקומי. לאחר מכן עבר ללמוד באוניברסיטת טקסס כריסטיאן שבפורט וורת', ושיחק עבור קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה בין השנים 1990–1995. בעונתו האחרונה הוביל את כל ליגת המכללות בממוצעי נקודות וריבאונדים כשרשם 28.9 נקודות ו-14.6 ריבאונדים למשחק, ובסיום העונה נבחר לשחקן המצטיין של המחוז הדרום-מערבי (SWC).

השנים הראשונות במיאמי ודאלאס

תומאס נבחר על ידי מיאמי היט בבחירה העשירית של דראפט ה-NBA לשנת 1995. בעונת הרוקי שלו פתח בחמישייה ב-42 משחקים לצד הסנטר אלונזו מורנינג, וקלע 9.0 נקודות בממוצע למשחק עבור ההיט אשר הפסידו בסיבוב הפלייאוף הראשון מול שיקגו בולס. לאחר 18 משחקים בעונתו השנייה סבל משבר מאמץ בקרסולו הימני, ונאלץ לפספס את המשך העונה.
בעקבות הפציעה נשלח תומאס בטרייד לדאלאס מאבריקס, יחד עם סשה דנילוביץ' ומרטין מורספ, בתמורה לג'מאל משבורן. בעונתו היחידה בדאלאס השתתף בחמישה משחקים בלבד בטרם סבל משבר מאמץ חוזר באותו קרסול שפצע בעונה הקודמת. על אף גילו הצעיר, מונה תומאס לתפקיד עוזר מאמן הקבוצה עד סיום אותה עונה, כמחווה של מאמן וג'נרל מנג'ר הקבוצה דאז, דון נלסון.

שנות השיא בניו יורק ניקס

לקראת עונת 1999/2000 המקוצרת חתם תומאס על חוזה בניו יורק ניקס, בה שיחק ב-7 העונות הבאות. תחת מאמן הקבוצה ג'ף ואן גנדי הפך תומאס לשחקן חמישייה קבוע, לצד פטריק יואינג, לארי ג'ונסון, אלן יוסטון וצ'ארלי וורד, ועזר לניקס להשתחל לפלייאוף ה-NBA מהמקום השמיני במזרח. בפלייאוף עצמו הפתיעו הניקס כשגברו על המדורגת ראשונה מיאמי היט, ולאחר מכן על אטלנטה הוקס ואינדיאנה פייסרס, אך הפסידו לסן אנטוניו ספרס בגמר ה-NBA, בתוצאה 1–4. בעונה העוקבת העפילה ניו יורק לשלב גמר המזרח, בו הודחה על ידי הפייסרס בתוצאה 2–4.
לאורך תקופתו עם הניקס הגיע תומאס לפלייאוף ה-NBA‏ 4 פעמים בסך הכול, ורשם ממוצעים כוללים של 11.2 נקודות ו-7.9 ריבאונדים ב-530 משחקים. בעת פרישתו דורג במקום הרביעי בתולדות המועדון בחסימות עם 479, ותשיעי בריבאונדים עם 4,272.

הנדידה בשלהי הקריירה

ביוני 2005 נשלח תומאס בטרייד לפיניקס סאנס, יחד עם דיז'ון תומפסון, בתמורה לקוונטין ריצ'רדסון ונייט רובינסון. בעונות 2006 ו-2007 עזר לסאנס להעפיל לגמר המערב וחצי גמר המערב, בהתאמה, לצידם של סטיב נאש, אמארה סטודמאייר ושון מריון.
לקראת עונת 2007/2008 הועבר תומאס לסיאטל סופרסוניקס בניסיון של פיניקס לחסוך בתשלום "מס מותרות". במהלך אותה עונה נשלח על ידי סיאטל לסן אנטוניו ספרס בתמורה לברנט בארי ופרנסיסקו אלסון, ועלה עם הספרס לשלב גמר המערב, בו הפסידו ללוס אנג'לס לייקרס בתוצאה 1–4.
ב-4 עונותיו האחרונות בליגה שיחק עבור מילווקי באקס, שיקגו בולס (עמה העפיל לגמר המזרח), פורטלנד טרייל בלייזרס וניו יורק ניקס, בהתאמה. ב-12 באפריל 2013 נופה תומאס בן ה-39 מסגל הקבוצה של הניקס, בעת שהיה השחקן המבוגר ביותר בליגה.
יצחק אלחנן וולקין

הרב יצחק אלחנן וולקין (תר"ס, 1900 - תש"ב, 1942) היה רבה האחרון של אנטופול. נספה בשואה.

תולדותיו

בנו של הרב אהרן וולקין רבה של פינסק, ורחל, בת הרב בן ציון סורוצקין ואחותו של הרב זלמן סורוצקין. בשנת תרע"ג נכנס ללמוד בישיבת מיר וכעבור שנתיים עבר לישיבת ראדין. כעבור זמן השתוקק לשוב לישיבת מיר. הוא עבר את הגבול כשהוא מסכן את חייו והגיע לפולטבה, שבה שכנה אז הישיבה. חלה בטיפוס, ולאחר החלמתו חזר לליטא ולמד בתלמוד תורה בקלם. כששבה הישיבה למיר, שב אליה. 
נישא לבתו של הרב משה וולפסון, רבה של אנטופול. בשנת תר"צ, לאחר פטירת חותנו, התמנה תחתיו כרבה של אנטופול וכיהן בתפקידו עד כיבושה של העיר בידי הגרמנים.
הובל יחד עם בני קהילתו לכיכר העיר ושם הוצא להורג. חתנו, שנספה גם הוא, היה הרב שמואל דוד גרשונוביץ, שכיהן כממלא מקום אביו הרב אברהם יצחק גרשונוביץ, אב"ד ז'אבינקה.
אחינועם היזרעאלית

אֲחִינֹעַם הַיִּזְרְעֵלִית היא דמות מקראית המופיעה בספר שמואל, אחת מנשותיו של דוד המלך.
לפי המסופר, מקורה ביזרעאל, שבדרום הר יהודה, ומכאן כינויה. אחינועם הייתה ממוצא כליבי. היא נישאה לדוד בסוף ימי נדודיו במדבר יהודה, כמסופר בספר שמואל א':
וְאֶת אֲחִינֹעַם לָקַח דָּוִד מִיִּזְרְעֶאל וַתִּהְיֶיןָ גַּם-שְׁתֵּיהֶן לוֹ לְנָשִׁים.
— ספר שמואל א', פרק כ"ה, פסוק מ"ג
אחינועם היא אמו של אמנון. בפשיטת העמלקים על צקלג, כאשר דוד ואנשיו לא היו בעיר, נשבתה אחינועם יחד עם יתר אנשי צקלג, ועם אשת דוד השנייה - אביגיל. לאחר מרדף אחר העמלקים, הצילו דוד ואנשיו את אחינועם ואת שאר השבויים.
השם אחינועם מופיע בחרסים שנתגלו בשומרון.
אנדריאה דל ורוקיו

הכשרתו כאמן

נולד בשם אנדרה די מיקלה די פרנצ'סקו דה צ'יוני בפירנצה למיקלה די פרנצ'סקו צ'יוני שעבד כרצף ויצרן לבנים, ומאוחר יותר כגובה מיסים. מקלה מעולם לא נישא, והיה עליו לספק תמיכה כלכלית לכמה מבני משפחתו. פרסומו עלה בעת שחבר לחצר מדיצ'י, שם נשאר עד שסדנתו עברה לוונציה.
אנדרה החל לעבוד כצורף בסדנה של ג'וליו ורוקי (Giulio Verrocchi) וככל הנראה אימץ את שם משפחתו (דבר שהיה מקובל באותם ימים). ישנה סברה לפיה עבד כשוליה בסדנה יחד עם דונטלו, אך היא אינה מבוססת. ניסיונותיו הראשונים בציור החלו ככל הנראה בשנות השישים של המאה ה-15, בעת שעבד בפראטו, לצידו של פיליפו ליפי.
גרבולין

תולדות היישוב

גרבולין נזכרת לראשונה בשנת 1423, ובשנת 1526 הוענקו לה זכויות עיר והיתרים לקיים בה שווקים וירידים. בשל מיקומה על נהר וילגה, המתחבר לויסלה, הפכה העיר למרכז מסחרי לסביבתה.
במהלך המאות ה-17 וה-18 נפגעה העיר כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית, וכתוצאה מדליקות, הצפות ומגיפות שפקדו אותה. בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכללה העיר בתחום אוסטריה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית.

יהודי גרבולין

התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיר הוא מהמאה ה-17, ומתחילת המאה ה-18 התקיימה בעיר קהילה עצמאית. חרף הגבלות מגורים שהוטלו על יהודי העיר בין השנים 1827 ו-1862, גדלה במהלך המאה ה-19 האוכלוסייה היהודית בעיר, ובשנת 1860 נבנה בה בית כנסת מפואר. בתום מלחמת העולם הראשונה סבלו יהודי העיר מהתנכלויות אלימות מצד חיילי הצבא הכחול, ולאחר מכן מפרעות מצד הפולנים המקומיים.
בין מלחמות העולם נמנו בעיר 2,424 יהודים, כמחצית מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות, של הבונד ושל אגודת ישראל. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיר מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות כלפיהם מצד שכניהם הפולנים, שלובו בידי הכומר המקומי.

בשואה

בתחילת מלחמת העולם השנייה הופצצה העיר בידי מטוסים גרמניים, באופן שגרם להריסתה כמעט עד היסוד, תוך הרג רבים מתושביה, והימלטות היתר. עם כניסת הגרמנים לעיר ב-18 בספטמבר 1939, מצאו בה אלו רק כ-200 יהודים. על יהודים אלו הטילו הגרמנים חובת ביצוע עבודות כפייה, שהוסדרה באמצעות יודנרט. בהמשך רוכזו יהודי העיר בשטח ההרוס בה.
במאי 1940 גורשו אחרוני יהודי העיר לפריסוב, ולאחר גירוש קבוצת עובדי כפייה יהודים שעוד הושארה בעיר בנובמבר 1941, הוכרזה גרבולין כ"נקייה מיהודים".
המהפכה האתיופית

המהפכה האתיופית, הידועה גם בשם המהפכה המרקסיסטית, היא מהפכה שהתרחשה באתיופיה בין 12 בינואר - 15 בספטמבר 1974, ושבמסגרתה הופל היילה סלאסי, קיסר האימפריה האתיופית והחונטה הצבאית עלתה לשלטון במקומו.

העם: הקיסר נכשל

כישלון הממשלה בביצוע רפורמות כלכליות-פוליטיות משמעותיות יחד עם העלייה באינפלציה, השחיתות, הרעב שהוסתר מהקהילה הבינלאומית ואי שביעות הרצון הכללית סיפקו את הרקע למהפכה המרקסיסטית שהחלה להתפתח. רוב המפגינים כנגד הקיסר היו משכילים עירונים שקידמו ליברליות ודמוקרטיה פרלמנטרית היו בראש התקוממויות האזרחיות. ערב המהפכה הצבא אתיופי היה מחולק למספר סיעות, הקיסר קידם את החלוקה הזאת בכוונה על מנת למנוע מכל אדם או קבוצה כלשהי לצבור כוח. סיעות אלו כללו את המשמר הקיסרי שאורגנו מחדש בעקבות ההפיכה הכושלת ב-1960, זרוע היבשה (הכוח הלאומי-קרקעי האתיופי) שהיה מחולק בעצמו למספר רב של סיעות אך נשלט על ידי קבוצה של קצינים בכירים שהיו קשורים לקבוצת האנשים שנקראו "החוזרים", והסיעה האחרונה חיל האוויר. בוגרי המכללות הצבאיות וקציניהם יצרו גם קבוצה נפרדת. התנאים בצבא האתיופי היו גרועים עם אזרחים שהיו מגויסים לעיתים קרובות וקיבלו משכורות נמוכות ואוכל שלא הספיק לכלל החיליים. האזרחים המגויסים שכללו בתוכם בוגרי אוניברסיטאות שהגיעו מהאזורים הכפריים שסבלו מבצורת ארוכה ורעב חריף. התפיסה הכללית בעם כלפי הרעב הייתה שהממשלה המרכזית סירבה בכוונה לעזור ברעב המתחולל בצפון המדינה. אי שביעות הרצון בעם הייתה רבה והייתה נפוצה בעיקר בשכבות הביניים שרובו תמך בעבר בקיסר מאז סוף מלחמת השחרור האתיופית.
רשימת 100 הספרים של המאה של לה מונד

רשימת 100 הספרים של המאה של לה מונד (בצרפתית: Les cent livres du siècle) היא רשימה של 100 הספרים הטובים ביותר של המאה ה-20, על פי סקר שנערך באביב 1999 על ידי הרשת הקמעונאית הצרפתית Fnac, ועל ידי העיתון הפריזאי לה מונד.
הרשימה החלה מרשימה ראשונית של 200 כותרים שנוצרו על ידי חנויות ספרים ועיתונאים. לאחר מכן 17,000 צרפתים הצביעו על הספרים על ידי מתן תשובה לשאלה, "איזה ספרים, מבין אלו שברשימה, נחרתו ברמה הרבה ביותר בזכרונך?".
ברשימה שנוצרה, בעלת 100 הספרים, נמצאים רומנים גדולים יחד עם שירה ותיאטרון, כמו גם מספר ספרים מסוגת הקומדיה.
השושלת הממלוכית של דלהי

השושלת הממלוכית (אורדו: خاندان غلاماں), או שושלת ע'ולאם, הייתה שושלת השליטים הראשונה בסולטנות דלהי שבהודו בין 1206 ל-1290. קוטב א-דין אייבכ (באורדו: قطب الدین ایبک), מייסד השושלת, היה עבד טורקי לשעבר משבט אייבאכ, שהתחיל את הקריירה כע'ולאם (غُلاَم‎‎, רבים: غلمان - עבדים זרים שנרכשו בצעירותם וחונכו על ברכי האסלאם כקציני צבא ממלוכיים) והגיע לעמדת פיקוד על הצבא ולניהול הטריטוריה של מוחמד מגהור בהודו.
לאחר מותו של מוחמד מע'ור בשנת 1206 ללא יורש עצר, קוטב א-דין אייבכ נלחם נגד יריביו ותפס את השלטון באימפריה. הוא קבע את עיר הבירה הראשונה שלו בלאהור, ומאוחר יותר בדלהי, שהייתה המקום שבו התחיל לבנות את מתחם קוטאב מינאר בו נמצא מגדל הניצחון קוטוב מינאר.
קוטב א-דין מת באופן פתאומי ב-1210, ומאבק הירושה שהתחולל לאחר מכן הסתיים בניצחונו של שמס אל-דין אלתותמש, שהיה גם הוא עבד ע'למאני לשעבר. אלתותמש התחתן עם בתו של קוטב א-דין אייבכ, וכל הסולטאנים שבאו אחריו (מלבד האחרון) הם צאצאיו, כולל בתו רדיה סלטאנה ששלטה במשך ארבע שנים. הסולטאן ע'יאס אל-דין בלבן, גם הוא עבד ממלוכי לשעבר, שפיקד על הצבא של נאצר א-דין, התנגד למוגולים, ובסופו של דבר זכה בכתר בעצמו. לאחר תקופת שלטונם הקצרה של ע'יאס אל-דין בלבן ונינו, השושלת הממלוכית הודחה על ידי ג'אלאל א-דין פירוז ח'ילג'י משושלת ח'ילג'י, שביססו את עצמם בביהאר ובבנגל בתקופת שלטונו של מוחמד מע'ור.
אורנש

היסטוריה

בשנת 831 לספירה מוזכר לראשונה חלק מאורנש הידוע כ-Färchen. ב-1344 נמכר הכפר לרוזן גרמני, אך מאוחר יותר נרכשו אדמות הכפר על ידי מנזר סנט גאלן.
לאחר הקרבות בווגלינזג ב-1403 ובשטוס ב-1405, השיגו השטחים הללו את עצמאותם כחלק מאפנצל. ב-1417 נבנתה הכנסייה ומועד זה נחשב כהקמתו הרשמית של אורנש. ב-1641 נחרב הכפר בשריפה קשה.

גאוגרפיה ודמוגרפיה

שטחו של אורנש הוא 48.3 קמ"ר. מתוכם 53.9 משמשים לחקלאות, 41.1% הם שטחים מיוערים, 3.4% הם שטחים מיושבים ו-1.7% הם שטחי נהרות קרחונים והרים. גובהו של הכפר הוא 838 מ' מעל פני הים, הנקודה הנמוכה ביותר היא במורבך, 722 מ' והנקודה הגבוהה ביותר היא בפטרזלפ, 1,590 מ'.
נכון לשנת 2014 עמדה אוכלוסיית אורנש על 2,230 תושבים.
יחסי גרמניה–פינלנד

היסטוריה

הקיסרות הגרמנית הכירה בפינלנד ב-4 בפברואר 1918, הנסיך הגרמני פרידריך קרל, נסיך הסן אף היה מועמד למלך פינלנד. במהלך מלחמת האזרחים הפינית תמכה גרמניה בכוחות הצבא הלבן ואף שלחה כוחות לסייע בכיבוש העיר הלסינקי.
במהלך מלחמת העולם השנייה הוביל הסכם ריבנטרופ-מולוטוב להסכמה גרמנית בשתיקה לתביעותיה של ברית המועצות נגד פינלנד, ולפריצת מלחמת החורף. במהלך מבצע ברברוסה סייעה פינלנד לגרמניה, ופתחה במלחמת ההמשך נגד ברית המועצות. בשנת 1944 חתמה פינלנד על שלום נפרד עם הסובייטים, ובעקבות כך פתחה במלחמת לפלנד נגד הכוחות הגרמניים.
בשנת 1972 הכירה פינלנד בגרמניה המזרחית, עמה כוננה יחסים ביולי אותה שנה, ובגרמניה המערבית, עמה כוננה יחסים בינואר 1973.
בשנת 1995 הצטרפה פינלנד לאיחוד האירופי, ובנוסף היא וגרמניה חברות במועצת אירופה, הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה ומועצת הים הבלטי. בנוסף, בשנת 2001 הצטרפה פינלנד לאמנת שנגן, ובעקבות כך ניתן לנסוע מגרמניה לפינלנד דרך דנמרק ושוודיה ללא ביקורת גבולות.

יחסים דיפלומטיים

גרמניה מחזיקה בפינלנד שגרירות בהלסינקי, ו-10 קונסוליות ביואנסואו, יובסקילה, לאפנראנטה, מרייהאמן, אואולו, ראומה, רובניימי, טמפרה, טורקו וואסה. מאידך, פינלנד מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין, ו-10 קונסוליות בברמן, דיסלדורף, פרנקפורט, המבורג, הנובר, קיל, ליבק, מינכן, רוסטוק ושטוטגרט.
ג'ורג' ר. ר. מרטין

ביוגרפיה

ג'ורג' ריימונד מרטין נולד בניו ג'רזי שבארצות הברית למשפחה נוצרית-קתולית. בוגר תואר ראשון ושני בעיתונות באוניברסיטת נורת'ווסטרן. בשנות השבעים היה מרטין כותב פורה של סיפורים קצרים, וזכה במספר פרסי הוגו ונבולה לפני שהתחיל להפנות את תשומת לבו לרומנים. אף על פי שרוב עבודתו עוסקת בפנטזיה או באימה, כמה מספריו המוקדמים הם ספרי מדע בדיוני המתרחשים בעולם עתידני.
בשנות השבעים הוא החל לעבוד כעורך בטלוויזיה. הוא עבד על הסדרה "אזור הדמדומים" ועל הסדרה "היפה והחיה". כעורך ספרים, ערך את סדרת הספרים "קלף משוגע".
ב-1996 מרטין חזר לכתיבת נובלות, והחל לכתוב את סדרת "שיר של אש ושל קרח", היצירה המפורסמת והמצליחה ביותר שלו. הסדרה עוסקת במאבקים סביב השלטון בממלכת וסטרוז, ממלכה גדולה בעולם במצב המקביל לימי הביניים. "שיר של אש ושל קרח" מאופיינת בדגש הניתן לתככים הפוליטיים שסביב האירועים, כמו גם בבנייה עשירה וריאליסטית של עולם פנטזיה שבו יש בתי אצולה, אבירים, דרקונים, כשפים ואל-מתים.
הסדרה, כך על פי רבים, התחילה גל חדש בספרות הפנטזיה, גל שהפך את המגמה שג'ון רונלד רעואל טולקין הוביל - מגמת הפנטזיה האפית, שבה הטובים והרעים ברורים, כל אחד מהם איתן בעמדתו. בספריו של מרטין כל הדמויות "אפורות" - בכולן יש מאפיינים טובים ורעים, ושיפוטן נתון בידי הקוראים.
בנוסף לחמשת ספרי "שיר של אש ושל קרח" שפורסמו (ושני הספרים המתוכננים לעתיד), מרטין כתב גם ארבע נובלות המתרחשות בעולם הסדרה, כל אחת מהן בתקופה שונה: "האביר הלא-משוח", "החרב המושבעת", "אביר המסתורין" ו"הנסיכה והמלכה", ב -25 באפריל 2018, מרטין הודיע ​​על תאריך שחרורו של ספרו החדש "אש ודם", שעוסק בהיסטוריה של בית טארגאריין, אשר יהיה זמין ב-20 בנובמבר 2018.
סדרת הטלוויזיה המצליחה "משחקי הכס" מבוססת על סדרת ספריו "שיר של אש ושל קרח", ומרטין כתב כמה פרקים ממנה.
שמואל גריינימן

קורותיו

נולד בדז'יסנה שבאימפריה הרוסית לרב יוסף יצחק גריינימן. בגיל צעיר התייתם מאמו ועבר לווילנה, שם למד בישיבה שהקים הרב מאיר קרליץ, לימים גיסו. לאחר נישואיו עם צביה קרליץ, בתו של הרב שמריהו יוסף קרליץ, עבר לראדין, שם התקרב לחפץ חיים והיה מתלמידיו ועוזריו הקרובים. כמו כן היה מקורב לרב חיים עוזר גרודזנסקי והיה שליחו בעניינים ציבוריים שונים שעלו על הפרק. ליווה את שני הרבנים האלו בנסיעותיהם הרבות, ובין השאר ליווה את הרב גרודזנסקי בשתי הכנסיות הגדולות הראשונות. מספר פעמים נסע בשליחותם לארצות הברית וביקר בקהילות יהודיות מקומיות.
בשנת תר"פ (1920) התמנה למזכיר "ועד העזרה למוסדות הדתיים" שהוקם ביוזמת הרב חיים עוזר גרודזנסקי. בשנת תרפ"ד (1924) היה שותף בהקמת ועד הישיבות בווילנה והיה מפעיליו המרכזיים. תקופה מסוימת ניהל את ישיבת מיר. היה ממייסדי העיתון "דאס ווארט" והשתתף בו בקביעות בכתיבת מאמרי הגות והשקפה, וכן ביומון "דער יוד" של אגודת ישראל. 
היה המוציא לאור והמפיץ של ספרי גיסו החזון איש. הספרים יצאו בעילום שמו של המחבר, ושמו של המוציא לאור הרב גריינימן הופיע בשער הספרים. כמו כן סייע בעריכתו והוצאתו של הירחון התורני "כנסת ישראל" שיצא בווילנה על ידי גיסו הרב משה קרליץ. 
בשנת תרצ"ה (1935), שנתיים אחרי עליית גיסו החזון איש, עלה עם משפחתו לארץ ישראל. בארץ ישראל הקים את "מרכז חינוך התורה", שאיגד עשרות מוסדות תורניים ודתיים. הוציא לאור את כתב העת "לפיד" שעסק בענייני חינוך. יזם הקמת יומון חרדי על-מפלגתי ולשם כך פנה לראשי אגודת ישראל בירושלים, אך החליט שלא להוציאו לאחר שנדחתה דרישתו שהעיתון יהיה חרדי כללי ועל-מפלגתי. בתקופה ששהה בארץ ישראל המשיך להוציא לאור ולהפיץ את ספרי החזון איש ודאג למחייתו ולמחיית גיסיו האחרים. כיהן כנשיא כבוד של ישיבת תפארת ציון.
כעבור תקופה נסע לארצות הברית, שם התמנה לנהל את ישיבת תפארת ירושלים של הרב משה פיינשטיין. בתקופת שהותו בארצות הברית קירב את גדולי התורה המקומיים לאגודת ישראל. בשנת תרצ"ז (1937) ליווה את הרב אליעזר סילבר, רבה של סינסינטי, לכנסייה הגדולה השלישית, והרב גריינימן אף נאם בפני צירי הכנסייה. הוא יזם את הוועידה הראשונה של אגודת ישראל בארצות הברית והיה הרוח החיה בה. 
בשנת תש"ח (1948) שב והשתקע בארץ ישראל. עמד לימין גיסו החזון איש וסייע לו בהחזקת כולל האברכים שהקים בשכונת זיכרון מאיר ונקרא על שמו - כולל חזון איש. לאחר פטירת החזון איש הקים את "קרן חזון איש" לסיוע לעניים ויתומים. 
השתתף בוועידות וכינוסים של ארגונים חרדיים שונים ונאם בפני המשתתפים. בכנסייה הגדולה הרביעית, שהתכנסה בירושלים בשנת תשי"ד (1954), נעל נאומו את הכנסייה.
נפטר בשנת תשי"ז, ונקבר בבית הקברות שומרי שבת בבני ברק, בסמוך לקברו של החזון איש.

חיבוריו

בתקופת שהותו בארצות הברית פרסם הרב גריינימן את הספר "חפץ חיים על התורה", ובו ליקט פירושים וביאורים ששמע מרבו החפץ חיים וסידר אותם לפי סדר פרשיות השבוע. בשולי הספר הוסיף חידושים והערות משלו, בשם "מעשי למלך". תוך זמן קצר נעשה הספר לרב-מכר.
כמו כן פרסם ספר בשפת היידיש בשם "הונדערט מעשיות און משלים פון חפץ חיים" ("מאה סיפורים מהחפץ חיים").