google/wiki40b huggingface dataset:
אדמונד אלביוס

אדמונד אלביוס (1829 – 9 באוגוסט 1880), עבד ממוצא אפריקאי מראוניון שתרם רבות לתעשיית גידול ועיבוד הווניל. בהיותו בן 12 הוא המציא שיטה להאבקת סחלב הווניל במהירות וביעילות. הטכניקה של אלביוס יצרה מהפכה בתעשיית הווניל ואפשרה גידול רווחי של פולי וניל מחוץ למקום הגידול הטבעי שלהם במקסיקו.
אלביוס נולד בסנט-סוזאן בראוניון. אמו, שהייתה שפחה, מתה בזמן הלידה, והוא אומץ על ידי אדונה, פראול בלייה בומונט.
באותה תקופה ייבאו מתיישבים צרפתיים פולי וניל לראוניון ולמאוריציוס השכנה בתקווה לפתח תעשיית גידול וניל מקומית. עד מהרה התברר כי הצמחים היו עקרים כי לא היו בנמצא חרקים מתאימים שיאבקו את הצמח. בשנות ה-30 של המאה ה-19 פתח צ'ארלס מורן, פרופסור לבוטניקה מאוניברסיטת לייז' בבלגיה, שיטה להאבקה ידנית של הווניל. אולם השיטה הייתה איטית והייתה לא יעילה מספיק בשביל להפוך את גידול הווניל לתעשייה רווחית.
ב-1841, גילה אלביוס כיצד ניתן להאביק את סחלב הווניל במהירות בעזרת מקל דק או עלה עשב ותנועת אגודל עדינה. עלה העשב או המקל משמשים להרמת השפה החוצצת בין המאבק הזכרי לעֵלִי הנקבי ובאמצעות האגודל מעבירים את האבקנים הדביקים ומורחים אותם על העלי.
בטכניקה של אלביוס עושים שימוש עד היום ורוב גידולי הווניל בעולם מואבקים בצורה ידנית. בעקבות תגליתו של אלביוס הפכה ראוניון לתקופה לספקית הגדולה בעולם של וניל. בהמשך הביאו המתיישבים הצרפתים את הטכניקה למדגסקר וזו נותרה יצרנית הווניל הגדולה בעולם עד היום.
ב-1848 הטילה צרפת איסור על העבדות במושבותיה ואלביוס עזב את מטע הווניל לטובת בירת האי, סן-דני, שם עבד כעובד מטבח. מאוחר יותר הורשע בגניבת תכשיטים ונידון לעשר שנות מאסר. לאחר שריצה חמש שנות מאסר, הומתק עונשו על ידי מושל האי שזקף לזכותו את תרומתו הגדולה לתעשיית הווניל בראוניון. אלביוס מת חסר כל בסנט-סוזאן בשנת 1880.
מתופף צבאי

מתופף צבאי היה תפקיד שהוטל על ילדים שגויסו כמתופפים בשדה הקרב.
עד שלהי המאה ה-19 נהגו צבאות מערביים לגייס לצבא ילדים ונערים כדי שישמשו כמתופפים צבאיים. התופים היו חלק משמעותי בניהול הקרב ומערכת התקשורת בין המפקדים והלוחמים. סוגי תיפוף שונים סימנו הוראות קרב שונות ללוחמים. השימוש הנרחב והידוע ביותר במתופפים צבאיים היה במלחמת האזרחים האמריקנית. 
בדרך כלל היו מגבלות גיל על גיל הגיוס של הילדים המתופפים ואולם הייתה התעלמות רבה ממגבלות אלה. הילדים הצעירים היו לעיתים גם הקמע של היחידה ושל הלוחמים הבוגרים. חיי המתופף נראו זוהרים בעיני בני התקופה וכתוצאה מכך ילדים רבים ברחו מבתיהם כדי להצטרף לצבא. אחרים היו בנים או יתומים של חיילים ביחידה. המראה של ילד צעיר בעיצומה של המערכה נתפס כאידיאליזם בעיני אמנים מהמאה ה-19, וילדים מתופפים תוארו בציורים, פיסול ושירה לעיתים קרובות.
מעשה רקח

מעשה רקח הוא ספר פירוש על משנה תורה לרמב"ם מאת הרב מסעוד חי רקח.
בתחילת הספר העתיק המחבר פירושים על הרמב"ם ממספר ראשונים ובראשם ר' אברהם בן הרמב"ם. ספר מעשה רקח נחשב לאחד מספרי היסוד של הפירושים למשנה תורה, הן בזכות ברור הגרסה המדויקת של הרמב"ם (על ידי השוואת שבעה נוסחים של הרמב"ם) והן בזכות הרב רקח עצמו. במשך עשרות שנים בספר הייתה הגרסה המודפסת היחידה של כתבי ר' אברהם בן הרמב"ם, דבר שנתן חשיבות גדולה לספר.
החיבור הוא בן ארבעה כרכים, כשרק חלק א' יצא בחיי המחבר, בדפוס ונציה בשנים 1742 - 1743, חלקים ב' וג' הודפסו בשנים 1862 - 1863 בדפוס ליוורנו, וחלק ד' הודפס בשנת 1964 בירושלים על ידי הרב שמואל עקיבא שלזינגר. החידושים של הרב רקח מגיעים עד לאמצע "ספר קנין" ומשם ואילך- יש חידושים של חתנו, הרב נתן מאורות.

פרטים ביבליוגרפיים

במרכז דפי הספר נדפס נוסח הרמב"ם ומצדדיו הפירוש מעשה רקח בשני טורים כשמעל כל טור הכותרת מעשה רקח. בהקדמתו הכין המחבר מענה לשאלה צפויה ("וכאן הבן שואל") מדוע הוא שינה מהמקובל ולא הדפיס את השגות הראב"ד יחד עם לשון הרמב"ם, הסברו הוא שבתוכניתו לא היה להתעסק ב"תירוצים והלצות" על השגות הראב"ד כי כבר קדמוהו המגיד משנה והכסף משנה "ואינו בדין להזכיר ההשגה בלא ההלצה".
חלק א - נדפס בחיי המחבר בויניציאה בשנים תק"ב-תק"ד (1742 – 1743), עם הסכמות רבני ויניציאה ובו רפ"ו עמודים.
חלק ב' - נדפס בליוורנו בשנת תרכ"ב (1862) על ידי בן בתו של המחבר רבי חיים אברהם אדאדי עם הסכמות רבני טבריה, ליוורנו, טריפולי ורבי חיים פאלאג'י ובו קנ"ז דפים.
חלק ג' - נדפס בליוורנו בשנת תרכ"ג על ידי רבי יעקב רקח (תק"ס - תרנ"א) דור חמישי למחבר ובו קס"ז דפים.
חלק ד' - נדפס לראשונה בירושלים בשנת תשכ"ד (1964) על פי כתב יד שהועתק ועוטר בהערות על ידי רבי שמואל עקיבא יפה - שלזינגר ובו שמ"ה עמודים.
נינו רבי אברהם חיים אדאדי בהקדמתו לחידושים על ח"ב של הרמב"ם שיצאו לאור על ידו כתב שיש ברשותו חידושים על חלק ד' של הרמב"ם "עד פי"א מהלכות זכייה ששם נסתלק ארון הקודש" אכן בכתב יד שעל פיו הוציא הרב שלזינגר את מהדורותו הנ"ל נכתב בסוף פ"י מהלכות זכייה ומתנה מכאן ואילך הוא ממו"ר זקיני הרב מאורות נתן זלל"ה כי כן שמעתי ממנו, וכמו שכן מוכח ממה שכתב לקמן פי"ב שאלה ופקדון וגם ממה שכתב לקמן פרק י"ב שאלה ופקדון דין י"א, וגם ממה שכתב לקמן בהל' שכנים פרק עשירי דין י"א שיטה ט יעוי"ש והוא היה חתן המלך כנודע". הרב שלזינגר כותב בפתח הספר" פעמים מספר מזכיר המחבר בכתב היד מה שכתב במקומות אחרים בהלכות שונות, ומכיוון וכל זה נדפס בחלקים הראשונים של ספרו הרי שאין כל ספק לגבי אמיתות כתב היד והדברים מעידים על עצמם מבטן של מי הם יצאו"
אוטה פאוול

אוטה פאוול (בצ'כית: Ota Pavel;‏ 2 ביולי 1930 - 31 במרץ 1973) היה עיתונאי ושדרן ספורט וסופר צ'כי, אשר כתב ספרים בנושא ספורט וביוגרפיות.

ילדות

פאוול נולד בשם אוטו פופר בפראג בשנת 1930, כבן שלישי למשפחת פופר. האב היה סוכן מכירות יהודי, האם נוצרייה. המשפחה ניהלה אורח חיים חילוני, נהגה לחגוג את החגים הנוצריים והיהודיים גם יחד, וראתה בצ'כיה מולדת. בילדותו נהג פאוול להשתתף במסעות דייג, וכך הכיר את עולם המים, בעלי חיים ימיים ומלאכת הדייג; בערוב ימיו יצורי המים ואמנות הדייג היוו יסוד עיקרי בסיפוריו.
במלחמת העולם השנייה, סבתו מצד אביו נשלחה אל תאי הגזים, ואילו אביו ושני אחיו הוגלו בתחילה לגטו טרזין ואחר כך למחנה הריכוז מאוטהאוזן. פאוול נותר עם אמו הנוצרייה כאזרח חופשי, והצניע את עובדת היותו בן לאב יהודי. בתום המלחמה חזרו אביו ושני אחיו ממחנה הריכוז. המשפחה שינתה את שמה מפופר לפאוול (פאוול הוא שם צ'כי ואילו פופר הוא שם בעל צליל גרמני).

כתב ספורט

לאחר המלחמה, הפך פאוול לשחקן הוקי קרח מצטיין בקבוצת הנוער של ספרטה פראג, אך מחלה קטעה את הקריירה שלו כשחקן פעיל, והוא הפך לזמן קצר למאמן בקבוצת הנוער של ספרטה פראג.
בשנת 1949 המליץ לו ידידו ארנושט לוסטיג להתמקד בכתיבה, והוא הפך לשדר ספורט ברדיו של צ'כוסלובקיה. 
בשנת 1955 הוא שינה את שמו הפרטי מאוטו לאוטה פאוול. 
ב-1956 החל לעבוד כעיתונאי ספורט בכתב העת הצ'כי "סטדיום" (אצטדיון), ובו כתב מאמרים קצרים בנושאי ספורט. באותן שנים צ'כוסלובקיה הייתה מדינה קומוניסטית ועל אזרחיה הרגילים היו הגבלות יציאה מארצם; אך פאוול, בזכות היותו כתב ספורט, זכה לבקר במדינות המערב.

מחלתו

בשנת 1964, במהלך אולימפיאדת החורף באינסברוק, החל להראות סימנים של מחלת נפש, ואובחן כלוקה בהפרעה דו קוטבית. בשנת 1966 מצבו הנפשי הדרדר והוא החל לקבל טיפולים נפשיים ואף התאשפז מרצונו בבתי חולים.
בשנת 1971 יצא לאור בצ'כוסלובקיה קובץ סיפורים דק פרי עטו, "מות האיילות היפות." זהו קובץ הסיפורים היחיד שהתפרסם בימי חייו, ומופיע גם בספר "צלופחי הזהב" לאחר מותו. מסוף שנות השישים עד מותו, במהלך מחלתו, כתב את כל סיפוריו הליריים החשובים, שהתפרסמו לאחר מותו בספר "צלופחי הזהב". 
בשנת 1973 שם פאוול קץ לחייו, ונקבר בבית הקברות היהודי החדש בפראג ליד אביו.
עמיחי (יישוב)

עמיחי הוא התנחלות ויישוב קהילתי בגוש שילה, שנבנה עבור מפוני עמונה. היישוב מוקם על גבעה במזרח גוש שילה ומצפון לעמק שילה, בין שבות רחל לעדי עד. בגבעה סמוכה, אליה צפוי היישוב להתרחב בעתיד מתקיים מאז 2011 מאחז בשם "גאולת ציון".

היסטוריה

לפני פינוי עמונה הבטיח ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו להקים למפוני עמונה יישוב חדש. בפברואר 2017 פורסם כי מפוני עמונה בחרו להקים את היישוב החדש שהובטח לתושבים כחלק מהסדר הפינוי, בגבעה בה נמצא המאחז "גאולת ציון", בה קיים שטח של כ-600 דונם אותו החשיבו ל"אדמות מדינה".
כחודש לאחר הפינוי פתחו מפוני עמונה בשביתת רעב במחאה על הסחבת בהקמת יישוב חדש למפונים. ב-30 במרץ 2017 אישר הקבינט המדיני-ביטחוני הקמת התנחלות חדשה בשם "עמיחי" למפוני עמונה בעמק שילה, בגבעה מזרחית ובסמוך לגאולת ציון. זהו היישוב היהודי הראשון שמוקם בשומרון מאז הסכמי אוסלו.
ב-20 ביוני 2017 החלו עבודות עפר בשטח להקמת היישוב, בהתאם לאישור היועץ המשפטי לממשלה, למרות שלא הושלמו תהליכי אישור תוכנית היישוב.
באוקטובר 2017 אישרה מועצת התכנון העליונה את פרסום תוכנית היישוב, ובכך נסללה הדרך להקמתו.
ב-21 בפברואר 2018 הוצבו ביישוב 36 קראוונים שנועדו למגורי התושבים עד להשלמת בניית בתי הקבע.
ב-25 במרץ 2018, אור לי' בניסן תשע"ח חובר היישוב לרשת החשמל ונכנסו לגור בו 25 משפחות ראשונות לקראת חג הפסח. למחרת ערכו התושבים טקס צנוע ובמהלכו בירכו 'ברוך מציב גבול אלמנה'.

עתירות

באוגוסט 2017 הגישו 13 פלסטינים בעלי קרקעות באזור התנגדות לתוכנית הבנייה בידי המינהל האזרחי, בטענה שההקמה תפגע בנגישות לקרקעותיהם. באוקטובר 2017 נדחו התנגדויות אלה בידי המנהל האזרחי.
באוקטובר 2017, מיד לאחר שאישרה מועצת התכנון העליונה את פרסום תוכנית היישוב, הגישו פלסטינים וארגון יש דין עתירה לבג"ץ כנגד הקמת היישוב עמיחי, בהתבסס על טענות לבעלות על חלק מקרקעות היישוב. בינואר 2018 מחק בג"ץ את אחת העתירות וארגון יש דין משך את העתירה שהגיש. באוקטובר 2018 דחה בג"ץ את שתי העתירות הנוספות, שהוגשו נגד חלק מקרקעות היישוב, ונסללה הדרך לבנייה בכל רחבי היישוב.
מלחציים (סרט)

עלילה

הדי ג'יי הצעיר דניס אורלוב (מקסים מטבייב), עובד במועדון לילה בעיר פרובינציאלית, הרחק ממוסקבה, כשהוא זקוק לכמה אלפי רובלים עבור שכירת דירה. חבריו שלו, קרוט (חפרפרת) ופוליה (קליע), מזמינים אותו לקחת חלק ב"עסקים" שלהם, שבתחילה נראה כמו שוד, אבל מסתבר כגניבת תרופות, שמוסתרות בגוף שלהם. החברים מנסים למכור אותם ונופלים למארב משטרתי, בעוד ברון הסמים המקומי ורנר (פיודור בונדרצ'וק) גורם להם להפיץ את הסמים. ורנר מתעמת עם מייג'ור דודאיטיס (אלכסיי סרבריאקוב) מהסוכנות הפדרלית למלחמה בסמים, שמבטיח לכלוא את ורנר אך ללא הצלחה ומציע לדניס לשתף פעולה עם רשויות אכיפת החוק. ורנר ממנה את דניס למנהל מועדון הלילה שלו שהוא אך חנך. בעקבות מעורבותו, יחסיו של דניס עם החברה שלו, מאשה (יקטרינה וילקובה), נשחקים, בעיקר בשל העובדה שדניס מנהל חיים כפולים.
מכר של שלישיית החברים, פטיצה (ציפור) מציע לדניס להפיץ ולמכור סמים בכמויות גדולות שיבטיחו לו הכנסה גדולה מאוד. לאחר העסקה דניס מגלה שדודאיטיס אורב להם וזה ממשיך לשכנע את דניס לשתף פעולה עם המשטרה: הניסיונות הראשונים "לשבור" אותו מבחינה פסיכולוגית לא עבדו, אבל אחרי שדניס מפיץ סמים בקרב ילדים מכורים להרואין שעובדים בזנות תמורת מנה הוא מחליט לפרוש, אבל במקום זה, דודאיטיס מבקש ממנו לשמור על מעמדו כסוחרו הטוב ביותר של ורנר ובכך לזכות באמונו. אחותו של ורנר, טיה, מתאהבת בדניס, אבל הוא דוחה אותה.
מאשה בטעות מגלה כי דניס הוא סוחר סמים ועוזבת למוסקבה. כמה ימים לאחר מכן פוליה נהרג על ידי אחד מהלקוחות הקבועים-המכורים שלו ודניס לוקח את החוויה קשה מאוד. טיה מתחילה לבקר אותו בקביעות, למרות שהוא אומר לה שהוא לא אוהב אותה. באחת הפעמים בביתו של דניס היא חוטפת התקף ודניס מזעיק את ורנר שמזריק לה סם הרגעה ודודאיטיס מספר מאוחר יותר כי המתחרים של ורנר החזיקו אותה פעם כבת ערובה והאירוע הותיר בה טראומה נפשית. ורנר מגלה שפטיצה משתף פעולה עם הסוכנות למלחמה בסמים ומאלץ את דניס להרוג אותו. דניס ההמום מגיע לדודאיטיס, שמתוודה בפניו שהוא בעצמו היה מכור ומזריק סמים והיה קונה הרואין מוורנר.
במהלך פגישה בין ורנר לסוחר סמים בשם חאג'י, קרוט מזהה את הרוצח של פוליה ויורה לו בראש. הדבר מעורר קרב יריות, שבו נהרגים רוב הנוכחים, בעוד ורנר נפצע. דניס ללא פגע עוזב את הבניין וקורא לדודאיטיס ואנשיו ולאחר מכן חוזר אל דניס ואומר לו כי המשימה הושלמה ואז יורה לעצמו בראש.
הסרט מסתיים עם תמונות מתחנת הרכבת של מוסקבה, כאשר מהרכבת יוצאים דניס וטיה.

הפקה

ולרי טודורובסקי היה מעורב בהפקת הסרט "המגונדרים", אבל בשל זמן העבודה על הפסקול של הסרט, הבמאי החליט לעבוד על פרויקט אחר.
הוא בחר תסריט של מותחן נוער שפותח על ידי במאי אחר, שסירב להמשיך לעבוד על הפרויקט. בתסריט הועלתה הבעיה של התמכרות לסמים והסיפור עניין אותו. העבודה על הסרט נעשתה במימון חלקי ובשיתוף פעולה עם השירות הפדרלי למלחמה בסמים של רוסיה. הצילומים נעשו בקיץ 2006 ברוסטוב על הדון ונמשכו חודשיים.
תנו רבנן (שיר)

תנו רבנן הוא שיר המבוסס על סוגיות ומושגים ביהדות בעיקר כאלו הלקוחים מהמשנה ומתלמוד בבלי, המושר במסיבת בר מצווה לחברי חתן הבר מצווה. לא ידוע שם מחברו ולא ידוע כותב הלחן. הפיוט בנוי במבנה הפיוט אחד מי יודע.
ישנן משפחות השרות אותו לקראת סופו של ליל הסדר. הפיוט מוכר ומושר משנות ה-50.
חנן חבר

ביוגרפיה

חבר נולד בקריית מוצקין, למד בתיכון בסמ"ת בחיפה וסיים עם תואר של טכנאי אלקטרוניקה. שירת בצבא בנח"ל בין השנים 1971–1974. ב-1975 החל ללמוד לתואר ראשון באוניברסיטה העברית בחוג לספרות עברית, ושם גם השלים את התואר השני ואת הדוקטורט (בהדרכת פרופ' דן מירון) בשנת 1984. בשנת 1986 שהה חבר בשנת השתלמות של פוסט-דוקטורט באוניברסיטת ברקלי. הוא לימד משנת 1979 ועד שנת 2012 בחוג לספרות עברית באוניברסיטה העברית, לבד מהשנים 1989–2000, בהן לימד בחוג לתורת הספרות הכללית באוניברסיטת תל אביב. במהלך השנים הוא לימד גם באוניברסיטאות שונות בארצות הברית ובהן: אוניברסיטת נורת'ווסטרן, אוניברסיטת מישיגן באן ארבור ואוניברסיטת קולומביה. במחקריו עסק במשך שנים רבות בחקר יצירתו ופועלו של המשורר אורי צבי גרינברג, כתב עליו שלושה ספרי מחקר וספר ביוגרפי.
חבר הוא עמית מחקר בכיר במכון ון ליר בירושלים. בנוסף, עורך סדרת סיפורת בהוצאת הקיבוץ המאוחד וחבר הוועדה האקדמית שמייעצת להוצאת רסלינג.

פעילות ציבורית

חבר היה פעיל בתנועת יש גבול, המזוהה עם השמאל, וב-1987 ייסד יחד עם עדי אופיר את השנה ה-21 - תנועת מחאה נגד הכיבוש שקראה לא רק לסרב לשרת בשטחים אלא גם לחרם על מוצרים המיוצרים בהתנחלויות. הוא מתגורר עם זוגתו ד"ר אורלי לובין, מרצה לספרות באוניברסיטת תל אביב. הוא חתם על מספר עצומות של אקדמאים מהשמאל, בין השאר חתם על עצומת תמיכה בסרבנות לשרת בשטחים ועל עצומה הקוראת להחרמת מכללת אריאל.
אוסטין אמוטו

קריירה

אמוטו התחיל את הקריירה שלו במיית'י ג'טס וכבר בגיל צעיר מצא את מקומו בקבוצה הבוגרת ושבר את שיא הכיבושים לעונה של שחקן במועדון עם 18 שערי ליגה. בשנת 2011 חתם בווארי וולבס. בשנת 2012 ארסנל התעניינה בשחקן אך בסופו של דבר המעבר של השחקן לאנגליה לא יצא לפועל.
באפריל 2015 הושאל לקלאנטן מליגת העל המלזית. כבר במשחק הבכורה שלו כבש את שער הבכורה שלו במועדון, אך בסופו של דבר המשחק נגמר בהפסד 3-1.
בדצמבר 2015 נבחן בעירוני קריית שמונה בשתי משחקים במסגרת גביע הטוטו. ב-30 בדצמבר 2015 הבקיע צמד בניצחון 2-3 נגד בני יהודה תל אביב שהעלה את קריית שמונה לגמר המפעל ובסופו של דבר התקבלה ההחלטה להחתים את השחקן, ושער בבכורה בליגת העל בתיקו 1-1 עם הפועל חיפה. ב-31 ביולי 2016 עירוני ק"ש הודיעה על השאלתו למלאטיספור מהליגה השנייה הטורקית.
את עונת 2017/2018 התחיל כשחקן חופשי ובינואר 2018 חתם בזארזיס מליגת העל התוניסאית.
ב-14 במאי 2018 חזר למלזיה כאשר חתם בפהנג. ב-31 בינואר 2019 חתם באל-מסרי המצרית.
אמוטו שחקן פעיל בנבחרת ניגריה בכדורגל עד גיל 23 ואף השתתף עימה באולימפיאדת לונדון (2012).
שנות ה-30 של המאה ה-11

אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
אוניברסיטת טמפל

היסטוריה

אוניברסיטת טמפל נוסדה בשנת 1884 על ידי ד"ר ראסל קורנוול, עורך דין מבוסטון בוגר אוניברסיטת יל, אשר היה אף נואם וכומר בפטיסטי, ואשר שרת בצבא האיחוד בתקופת מלחמת האזרחים האמריקנית. בשנת 1882 הגיע קורנוול לפנסילבניה כדי לעמוד בראש כנסייה בפטיסטית באזור צפון פילדלפיה והחל ללמד אזרחים בשיעורי ערב במרתף הכנסייה אשר שמה היה "היכל בפטיסטי" (Baptist Temple) שהוא אף מקור שמה של האוניברסיטה. עד מהרה הפכה הפעילות החינוכית לפעילות הבולטת בכנסייה, מונה חבר נאמנים אשר הקים את "טמפל קולג'" ומינה את קורנוול כנשיאו, והחל גיוס כספים למטרה זו. בשנת 1888 כבר למדו בקולג' כ-600 תלמידים, אולם העיר סרבה להתיר למוסד להעניק תארים.
בשנת 1907 עבר המוסד שינוי מבני והפך לאוניברסיטה תוך שהוא משלב לתוכו בית ספר לרפואת שיניים ובית ספר לרפואה.

הקמפוס המרכזי

הקמפוס המרכזי של אוניברסיטת טמפל נמצא בצפון פילדלפיה, כ-3 ק"מ מצפון למרכז העסקים של העיר. שטחו של הקמפוס הוא כ-420 דונם ובו כ-12,000 תלמידים המתגוררים בתחומו או בקרבתו.

קמפוסים משניים

קמפוס מדעי הבריאות נמצא אף הוא בצפון פילדלפיה וכולל את המרכז הרפואי האוניברסיטאי, בית הספר לרוקחות, בית הספר לרפואת שיניים והפקולטה למקצועות הבריאות ולעבודה סוציאלית.
קמפוס מרכז העיר היה במקורו מכללה דו-שנתית. בקמפוס פועל בית הספר לעיצוב סביבתי ומקצועות הלימוד בו מתמקדים בתכנון קהילתי ואזורי, תכנון גנים, גננות, ולימודי בר-קיימות סביבתיים. לפקולטה לעיצוב סביבתי אוסף צמחים הנמצא על שטח של כ-750 דונם במרחק כ-21 ק"מ מן הקמפוס.
קמפוס טמפל בהריסבורג נפתח באוגוסט 1997 כמרכז ללימודים מתקדמים ולחינוך מקצועי. בקמפוס נלמדים תארים מתקדמים במנהל עסקים, הנדסת מחשבים, חינוך, רוקחות ומדעי הרוח.

קמפוסים מחוץ לארצות הברית

אוניברסיטת טמפל יפן פועל בטוקיו, יפן. קמפוס זה הוא הגדול והוותיק מבין האוניברסיטאות הזרות הפועלות ביפן. מחצית מתלמידי קמפוס זה הם יפנים ומחציתם תלמידים הבאים מארצות הברית ויותר מ-60 מדינות נוספות. בקמפוס כ-800 תלמידים לתואר ראשון ו-400 תלמידים לתארים מתקדמים. כ-1,000 תלמידים אינם לומדים לקראת תואר וכ-1,000 נוספים משתתפים בתוכניות המשך. בקמפוס פועלות 9 תוכניות לתואר אקדמי.
אוניברסיטת טמפל רומא פועל ברומא, איטליה. הקמפוס נמצא סמוך לפיאצה דל פופולו בעיר. בקמפוס פועלים מעונות סטודנטים ואחת הספריות האנגליות הגדולות בעיר.
אוניברסיטת טמפל לונדון מציע תוכניות באמצעות הפקולטה לתקשורת ותיאטרון. אוניברסיטת טמפל מציעה אף תוכניות לימודים באוביידו (ספרד), ובסינגפור.

מסורות ואתרים

הלוגו המסורתי של אוניברסיטת טמפל הוא האות הלטינית T. לוגו זה נוצר בעבודה של מורי ותלמידי האוניברסיטה. הלוגו נוצר בשנות ה-80 לאחר תחרות לעיצוב לוגו שעליה הכריז נשיא האוניברסיטה באותם ימים. בשנת 1983 אומץ הלוגו באופן רשמי על ידי האוניברסיטה.
הינשוף הוא סמל וקמע אוניברסיטאי מאז היווסדה. טמפל הייתה האוניברסיטה הראשונה בארצות הברית שאימצה את הינשוף כסמל. בתחילה סימל הינשוף, עוף לילי, את העובדה כי במוסד התקיימו לרוב לימודי ערב לתלמידים עובדים.
מגדל הפעמון ממוקם במרכז הקמפוס הראשי של האוניברסיטה, סמוך לרחבה בה מתכנסים תלמידים רבים. ברחבה נערכים אירועים פומביים רבים של האוניברסיטה, בהם הפגנות, נאומים, כינוסים פוליטיים ואירועי צדקה. סביב הרחבה מרחבי דשא המושכים אליהם תלמידים רבים בימי שמש.
די. סי. יונייטד

היסטוריה

המועדון הוא אחד מעשרת המועדונים המקוריים שהיו חברים ב-MLS, בשנת הקמתה, 1996. באותה שנה, הקבוצה זכתה ב"דאבל" הראשון בכדורגל האמריקאי המודרני, אחרי שזכתה בגביע ה-MLS ובגביע ארצות הברית הפתוח. הקבוצה גם הצליחה בטורנירי CONCACAF, כאשר ב-1998, זכתה גם בגביע CONCACAF לאלופות וגם בגביע האינטראמריקנה, מול ואסקו דה גאמה הברזילאית, אלופת גביע ליברטדורס.
די.סי. יונייטד החלה לרדת בכושרה, כאשר ברוס ארינה, מאמן הקבוצה עזב לנבחרת ארצות הברית. למרות הזכייה בגביע ה-MLS ב-1999, לא הצליחה הקבוצה לשחזר את יכולתה מהשנים הקודמות. בתחילת עונת 2004, עם הצטרפות המאמן הפולני, פיטר נוואק, החלה הקבוצה להתרומם ולחזור לכושר מימים עברו. בסיום אותה עונה, למרות פציעות של שחקנים מרכזיים, זכתה די. סי. בגביע MLS רביעי בתולדותיה, כאשר במשחק אחד מול ניו אינגלנד רבולושן, ניצחה די.סי. יונייטד בפנדלים, ולמשחק הודבק הכינוי, "משחק ה-MLS הגדול ביותר אי פעם".
ב-18 בנובמבר 2003, החתימה ליגת ה-MLS את השחקן הגנאי-אמריקאי בן ה-14, פרדי אדו. ב-16 בינואר 2004, בחרה די.סי. יונייטד, את אדו כבחירה ראשונה בסופר-דראפט, וב-3 באפריל 2004, כאשר נכנס למחצית השנייה, הפך לספורטאי הצעיר ביותר בספורט האמריקאי מאז 1887.
מאז שנת 2002, משחקת די.סי. יונייטד עם מטרוסטארס (כיום רד בול ניו יורק) בגביע האטלנטי.
אטיין ריינן

קריירה

ריינן התחיל לשחק כדורגל בקבוצות כדורגל חובבניות עד שהגיע למחלקת הנוער של ויטסה ארנהם.
בקיץ 2005/2006 הצטרף לזוולה בה שיחק 5 וחצי עונות.
בינואר 2011 חתם באלקמאר מליגת העל ההולנדית. ב-13 באוגוסט 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בהפסד 2-0 לטוונטה. ב-2 בדצמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה ההולנדית בהפסד 2-1 לאוטרכט.
ב-23 במאי 2014 חתם בקמבור.
ב-13 באוגוסט 2015 חתם בחרונינגן.
ב-31 בינואר 2018 חתם במכבי חיפה מליגת העל, שהיא גם קבוצתו הראשונה מחוץ להולנד. ב-17 במרץ 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי חיפה בניצחון 4-0 על הפועל עכו באצטדיון סמי עופר. ב-27 במאי 2019 שוחרר מהקבוצה.
ב-21 ביוני 2019 הודיע על חזרתו לזוולה מליגת העל ההולנדית, בה שיחק בשנים 2005–2011.
יחסי גיאנה–טורקיה

סקירה כללית

בין הרפובליקה השיתופית של גיאנה לבין הרפובליקה הטורקית מתקיימים יחסים דיפלומטיים.
במהלך הוועידה השישית של ארגון הסחר העולמי בחודש דצמבר 2005 בהונג קונג נחתם הסכם שיתוף פעולה כלכלי בין גיאנה לבין טורקיה. באוקטובר 2009 ביקר נשיא גיאנה בהרט ג'גדאו יחד עם שר הכלכלה והאוצר של גיאנה באיסטנבול שבטורקיה על מנת להשתתף בכינוס הבנק העולמי השנתי.
ב-2010 הוערך הסחר שבין שתי המדינות ב-8 מיליון דולר אמריקאי, מהם 5.5 מיליון ייצוא טורקי לגיאנה ו-2.5 מיליון ייבוא טורקי מגיאנה.
ישראל באליפויות אירופה באתלטיקה

ישראל משתתפת באליפות אירופה באתלטיקה משנת 1990 ומאז היא השתתפה בכל האליפויות (10). בסך הכל זכו אתלטי ישראל ב-5 מדליות, מהן 3 זהב, 1 כסף ו-1 ארד. אלכס אברבוך שזכה בשתי מדליות זהב ברציפות בקפיצה במוט, יותר מכל אתלט ישראלי אחר, היה האתלט הראשון שזכה באליפות זו (מינכן 2002).
ישראל שרון

פעילויות חינוכיות

ישראל שרון הוא ראש מגמת המוזיקה בתיכון הישראלי למדעים ואמנויות בירושלים, וחבר סגל בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב.
מאז 2007 הוא מוביל תוכנית חלוצית של לימודי קומפוזיציה למוזיקאים צעירים במסגרת המסגרות של המרכז הישראלי למצוינות בחינוך.

פרסים

בשנת 2002 זכה ישראל שרון בפרס ראש ממשלת ישראל להלחנה.

הקלטות

רבות מיצירותיו של ישראל שרון הוקלטו על ידי אנסמבל קפריזמה וזמינים בחינם להאזנה ולהורדה באתר האינטרנט של ההרכב.
יהדות ארובה

הקהילה היהודית בארובה שבאיים הקריביים, נוסדה אי שם במאה ה-16. המצבה העתיקה ביותר בבית הקברות היהודי העתיק באורנייסטאד נושאת את תאריך הפטירה 1563. עם זאת, רק כעבור כתשעים שנה, בשנת 1754 הקהילה היהודית באי התמסדה. משה שלמה הלוי מדורו, אשתו וששת ילדיו, קיבלו אישור מיוחד ממשפחת המלוכה ההולנדית להתיישב באי. מדורו ייסד את חברת הספנות מדורו ובניו. באי התיישבו יהודים אנוסים שנמלטו מספרד ומפורטוגל. בית הקברות היהודי החל לשמש באופן קבוע לקבורה בשנת 1837.
בשנת 1924 התיישבה באורנייסטאד, בירת ארובה, קבוצה גדולה של יהודים ממזרח אירופה, רובם מפולין, יחד עם קהילות מהולנד ומשפחות ספרדיות מסורינאם. כמרכז הקהילה, נפתח בנין הקאנטרי קלאב של הקהילה בשנת 1942, וארבע שנים לאחר מכן, עם הגעת ניצולים מהשואה, הוקמה הקהילה באופן רשמי.
כיום (דצמבר 2011) הקהילה כוללת כ-85 תושבים. בגלל ממדיה הקטנים של הקהילה כיום, התאחדו בה ספרדים ואשכנזים ויצרו תרבות משותפת. 
בית הכנסת במקום, בית ישראל, נבנה בשנת 1962 ונפתח ב-4 בנובמבר. הוא משתייך לחלק הליברלי בקהילה, הדומה ליהדות רפורמית או יהדות קונסרבטיבית. רב בית הכנסת הוא הרב ד"ר מריו גורביץ' שהיגר למקום מארגנטינה.
ראש הממשלה הראשון של ארובה, מיד לאחר קבלת האוטונומיה ב-1 בינואר 1986 היה היהודי הני אימן. אחיו הצעיר מייק אימן היה ראש הממשלה של האי עד 2018, וגם הוא יהודי כמובן.
אפרים סוקולובר

הרב אפרים סוֹקוֹלוֹבֶר (תרס"א, 1901 - ד' באייר תשכ"ח, מאי 1968) היה רבהּ הראשון של המושבה רעננה.

תולדותיו

נולד בשנדובה, בנו של מרדכי חיים סוקולובר, מתלמידיו של בעל ה"אבני נזר" מסוכוצ'וב. למד תורה בישיבות ליטא, בתחילה בישיבת לומז'ה, אחר כך בישיבת קלם ומשם עבר לישיבת סלבודקה. בשנת תרפ"ד עלה לארץ ישראל עם קבוצת תלמידים מהישיבה ולמד בישיבת חברון. במאורעות תרפ"ט שהה עם אשתו בבית אליעזר דן סלונים שבחברון, שם טבחו הפורעים הערבים כעשרים וחמישה יהודים. השניים שכבו מתחת לערימת גופות וכך ניצלו.
קיבל על עצמו את רבנות המושבה רעננה בתנאים כספיים ירודים. כ-50 משיחותיו ודרשותיו לימים נוראים ולמועדים התפרסמו בספר "פני אפרים" (תשכ"ו).
נפטר מהתקף לב עת עמד על דוכנו בבית הכנסת ברעננה בליל יום העצמאות. מילותיו האחרונות היו "אין אפשרות להביע את שמחתנו לעצמאותה העשרים של מדינת ישראל".
הותיר את אשתו ובתו, חיה לאה מלץ, שנישאה לרב שלמה מלץ, לימים הרב הראשי של רעננה.
אשתו פני הייתה בתו של הרב משה ברנשטיין. אחיינו הוא הרב מרדכי גרינברג, ראש ישיבת כרם ביבנה.
פישי הגדול

ביוגרפיה


בן לביא נולד וגדל בתל אביב. בצעירותו התעניין במוזיקת רגאיי. הוא כונה "פישי" על ידי חבריו בשכונה בשל היותו רזה וממושקף ודמיונו לדמותן של פישינזון מהסרט "אלכס חולה אהבה".
בתחילת דרכו בן לביא הושפע מהזמר יהושע סופר, "נייג'ל האדמו"ר", שהוציא אלבום ראגמאפין־היפ הופ חלוצי, "חומוס מטמטם". בן לביא התפרסם כראפר "פישי הגדול" לאחר שהשתתף בשנת 1997 בלהיט של להקת שב"ק ס' "תתקעו בחצוצרה", שנכלל באלבומה של הלהקה "בעטיפה של ממתק".
ב־1999 הקליט במשותף עם להקת טיפקס את השיר "דינה", שאותו כתב יחד עם סולן הלהקה קובי אוז. השיר נכלל באלבומה של טיפקס "דיסקו מנאייק", וכן באלבום הבכורה של בן לביא, "פישי הגדול", שיצא באותה שנה בהוצאת הד ארצי.
בשנת 2000 הוציא אלבום סולו שני, "הסנדק", גם הוא בהוצאת הד ארצי. באלבום זה נכלל השיר "עוד אח אחד", שזכה להכרה נרחבת יותר בשנת 2010, כאשר להקת הדג נחש הקליטה גרסה מחודשת שלו.
באמצע העשור הראשון של המאה ה־21 חזר בתשובה ושינה את שמו מאדם לוינזון לשמו הנוכחי.
בשנת 2006 שיתף פישי פעולה ביחד עם הדי ג'יי העולמי סקאזי בטראק הלהיט "Hit & Run".
בשנת 2010 פישי הגדול שיתף פעולה יחד עם ההרכב "התיירים" (ארז שרון "איזי" ומשה פרץ dj PM) ויחד הוציאו את הלהיט "בחפלה". השיר הפך ללהיט ארצי שקידם אותו ואת "התיירים".
בשנים האחרונות עוסק בן לביא בהעברת קורסים במוזיקה, כתיבה ופיתוח. כמו כן, הוא מעביר סדנאות לנוער במצוקה ברחבי ישראל ומפתח כישרונות צעירים. פישי הגדול מופיע באופן פעיל יחד עם להקתו, המורכבת מרונן אפללו בתופים, פלומפי בגיטרה, דוידי בבס ואריה פוליטי בקלידים.
בשנת 2013 השתתף פישי בריאליטי של ערוץ 24, "מה שקורה באילת". כמו כן שיתף פעולה עם המפיק עידו מימון בשיר "פרנויה" שהופיע באלבום הבכורה שלו "חלומות".
רכסי ויקטוריה קרוס

גאוגרפיה

שטח הרכסים 678 קמ"ר. 
שיא גובה הרכסים - 2,931 מטרים מעל פני הים (בהר סנארינג).
גובהם של הרכסים נע בין 2,500 - 2,600 מטרים מעל פני הים בצידם המזרחי של הרכסים (בסמוך לנהר אתבסקה), ועד כ-2,900 מטרים בצידם המערבי של הרכסים (בסמוך לרכס טרדמיל).

אזכורים בתרבות

הר זנגל שברכסי ויקטוריה קרוס מופיע על צידו האחורי של שטר 10 דולר קנדי.

לקריאה נוספת

• Jane G. Ferrigno, U.S. Geological Survey Professional Paper, P 269 
• Chris Yorath, Ben Gadd, Of Rocks, Mountains and Jasper: A Visitor's Guide To The Geology Of Jasper National Park, P 133 
•  Brian Patton, Bart Robinson, Canadian Rockies Trail Guide, P 184