google/wiki40b huggingface dataset:
אל-ג'ודיירה

היסטוריה

בשנת 1838 צוין הכפר אל-ג'דירה ככפר מוסלמי, הממוקם צפונית לירושלים.
בשנת 1863 תיאר אותו ויקטור גרן ככפר קטן, עם מסגד המוקדש לשייח' יאסין.  רשימת כפרים עות'מאנית משנת 1870 מצאה כי הכפר מונה כ-40 תושבים, המאכלסים 13 בתים, אם כי באוכלוסיית התושבים נכללו רק גברים. עוד צוין כי הוא נמצא ממזרח לאל-ג'יב.
בשנת 1883 תואר הכפר על ידי "סקר ארץ ישראל המערבית"  של הקרן לחקר ארץ ישראל, ככפר כקטן על מדרון, מוקף תאנים וזיתים כשקברים מצויים לצפונו. 
במפקד 1922 של ארץ ישראל‏ שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, אוכלוסיית אל ג'ודיירה הייתה 122 נפש, כולם מוסלמים.  במפקד של 1931 נמצא שהאוכלוסייה גדלה ל-139 תושבים מוסלמים, אשר שכנו ב-31 בתים.
ב-1945 הייתה בכפר אוכלוסייה של 190 מוסלמים, שלהם היו 2,044 דונם אדמה. מתוך אדמות אלו 353 דונם היו של מטעים ואדמות השקיה, 1,314 היו של גידולי דגנים, ואילו 7 דונם היה שטח בנוי. 
בעקבות מלחמת השחרור, ולאחר הסכמי שביתת הנשק של 1949, עבר אל-ג'דירה לשליטה ירדנית.
בשנת 1961, האוכלוסייה של הכפר היה 328 נפש.

לאחר 1967

מאז מלחמת ששת הימים ב-1967, אל-ג'ודיירה נמצאת תחת שלטון ישראלי. 
החל משנות ה-70 של המאה ה-20, תפקד הכפר כפרבר עירוני של מזרח ירושלים, השטח הבנוי גדל והתחבר עם ביר נבאלה שמדרום לכדי שכונה אחת, זאת בשל מיקומה המרכזי (ניתן היה להגיע ממנה בקלות אל שכונות מזרח ירושלים ואל רמאללה). תושבים רבים ממזרח ירושלים עברו לגור בה הדיור הזול מהמקובל בירושלים.
לאחר הסכם אוסלו, השטח הבנוי של אל-ג'ודיירה סווג כשטח B.
בזמן האינתיפדה השנייה בשנת 2003, החלה ישראל בהקמתה של גדר הפרדה. הכפר, יחד עם שולשה הכפרים הסמוכים (בית חנינא אל-בלד, ביר נבאללה ואל-ג'יב) כותר על ידי הגדר בתוך "מובלעת ביר נבאללה", שכפתה על העיירה ניתוק ממזרח ירושלים ויצרה במקום זאת חיבור יחיד בינה ובין העיר רמאללה באמצעות כביש "מרקם חיים" חדש. לפני הקמת הגדר יכלו תושבי מזרח ירושלים שגרו באל-ג'ודיירה להגיע לעיר בנסיעה קצרה של דקות ספורות. מאז הנסיעה למזרח ירושלים ממושכת, ומחייבת נסיעה דרך הכפר קלנדיה שמצפון-מזרח ומשם דרומה לירושלים דרך מחסום קלנדיה, שבשעות העומס נמשכת ההמתנה בו זמן רב.
תושבי מובלעת ביר נבאללה עמרו לבג"ץ נגד תוואי הגדר, אך בשנת 2006, הרכב של תשעה שופטים, אישר את תוואי ואת כליאת הכפרים במובלעת
.
קרל רוברט נסלרודה

הרוזן קרל רוברט נסלרודה (Karl Robert Nesselrode‏; 14 בדצמבר 1780 – 23 במרץ 1862) היה דיפלומט רוסי ממוצא גרמני-בלטי ואחד המדינאים השמרנים הבולטים בברית הקדושה.

חייו

נסלרודה נולד בליסבון, פורטוגל, שם שימש אביו – רוזן באימפריה הרומית הקדושה (נפטר ב-1810) – שגריר של הצאר הרוסי. מתוך כבוד לאמו הפרוטסטנטית הוא נטבל בבית התפילה של השגרירות הבריטית, וכך נעשה חבר בכנסייה האנגליקנית. את חינוכו קיבל בגימנסיה בברלין, שם שירת אביו כשגריר בחצר מלך פרוסיה.
בגיל 16 התגייס לצי המלחמתי הרוסי, והודות להשפעת אביו קיבל את תפקיד המזכיר הימי לצאר פאבל הראשון. אחר כך עבר לצבא, ובתקופת שלטונו של הצאר אלכסנדר הראשון הצטרף לשירותו הדיפלומטי. הוא סופח לשגרירות הרוסית בברלין ומאוחר יותר נשלח להאג.
באוגוסט 1806 הוטל על נסלרודה לסייר בדרום גרמניה ולדווח על חילות הצרפתים; אחר כך שירת בזה אחר זה כמזכירם הדיפלומטי של הגנרלים קמנסקי, בוקסהויבדן ופון בניגסן. הוא נכח בקרב אילאו (Eylau) בינואר 1807, וסייע במשא ומתן לחתימת חוזה טילזיט.
נסלרודה נעשה מזכיר המדינה ב-1814 והיה ראש המשלחת הרשמית של רוסיה לקונגרס וינה, אם כי רוב הזמן ניהל אלכסנדר הראשון את ענייני החוץ בעצמו. ב-1816 נתמנה נסלרודה לשר החוץ הרוסי, וחלק את התפקיד עם הרוזן יואניס קפודיסטריאס עד פרישתו של זה ב-1822. משך ארבעים שנים כיוון נסלרודה את המדיניות הרוסית, והיה מהמדינאים הקונסרבטיבים האירופים הבולטים של הברית הקדושה. בין 1845 ו-1856 שירת כראש הממשלה. ב-1849 שיגר חיילים רוסים לעזרת אוסטריה כדי לדכא את מאבק ההונגרים לעצמאות בהנהגת לאיוש קושוט. ניסיונות נסלרודה להרחיב את השפעתה של רוסיה אל הבלקנים והים התיכון הובילו לעימות עם טורקיה, בריטניה וצרפת במלחמת קרים (1853 – 1856). בריטניה וצרפת ראו בדאגה את השפעתה הגוברת של רוסיה והחליטו לסייע לטורקים כדי לבלום אותה. מאוחר יותר השתתף נסלרודה במשא ומתן לחתימת חוזה פריז שסיים את המלחמה.
ברנדון אינגרם

תיכונים ומכללות

אינגרם נולד וגדל בעיר קינסטון שבקרוליינה הצפונית. בצעירותו שיחק בליגת הנוער של איגוד האתלטים החובבים, ואת קבוצתו אימן שחקן העבר ויליד קינסטון ג'רי סטאקהאוס. בתקופתו כתלמיד "תיכון קינסטון" הוביל את קבוצתה ל-4 אליפויות ליגת התיכונים של המדינה, ובכך הפך לשחקן התיכונים הראשון בקרוליינה הצפונית לעשות זאת. בשנתו האחרונה בתיכון רשם ממוצעים של 24.3 נקודות ו-10.4 ריבאונדים למשחק, וזומן להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן היוקרתי בו קלע 15 נקודות.
בסיום לימודיו התיכוניים בחר אינגרם ללמוד באוניברסיטת דיוק, אלופת ליגת המכללות היוצאת, תחת המאמן מייק ששבסקי. בעונת הפרשמן שלו רשמה דיוק עונה מאכזבת כשהודחה כבר בשלב "16 הגדולות" (Sweet Sixteen) על ידי אוניברסיטת אורגון בתוצאה 82-68. מבחינה אישית, רשם אינגרם עונה מצוינת וזכה בתואר "רוקי העונה של מחוז ה-ACC" לאחר שהעמיד ממוצעים של 17.3 נקודות, 6.8 ריבאונדים, 2.0 אסיסטים, 1.1 חטיפות ו-1.4 חסימות למשחק.
בסיום אותה עונה, ב-4 באפריל 2016, הודיע על כוונתו לוותר על המשך לימודיו במכללה ולהעמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA‏ 2016.

לוס אנג'לס לייקרס

אינגרם נבחר בבחירה השנייה בדראפט ה-NBA לשנת 2016 על ידי קבוצת לוס אנג'לס לייקרס. בתחילת עונת הרוקי שלו שימש כמחליפו מהספסל של לואל דנג, אך ככל שהעונה התקדמה זכה ליותר ויותר דקות משחק ובסופו של דבר זכה בתפקיד הסמול פורוורד הפותח של הלייקרס. בסיום העונה חל שיפור משמעותי בתפוקתו; לאחר שב-62 משחקיו הראשונים קלע 8.1 נקודות למשחק ב-37% קליעה מהשדה, ב-17 המשחקים האחרונים ממוצעיו קפצו ל-13.9 נקודות ב-48% קליעה. את שיאו העונתי קבע ב-26 בפברואר 2017, כשקלע 22 נקודות בהפסד קבוצתו לסן אנטוניו ספרס. בסיום העונה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה.
בעונתו השנייה ב-NBA הציג שיפור ניכר ורשם ממוצעים של 16.1 נקודות, 5.3 ריבאונדים ו-3.9 אסיסטים למשחק. בעונה העוקבת רשם שיא קריירה של 18.3 נקודות בממוצע למשחק, אך הוא השתתף ב-52 משחקים בלבד בשל פציעות שונות.

ניו אורלינס פליקנס

ב-6 ביולי 2019 הועבר בטרייד לניו אורלינס פליקנס, יחד עם ג'וש הארט, לונזו בול, דיאנדרה האנטר ושתי בחירות דראפט עתידיות, בתמורה לאנתוני דייוויס.
חבורה פתירה

בתורת החבורות, חבורה פתירה היא חבורה שיש לה סדרה נורמלית סופית שכל הגורמים בה אבליים. מקורו של השם בתורת גלואה: אפשר לפתור משוואה פולינומית באמצעות ארבע פעולות החשבון והוצאת שורש (פתרון על ידי רדיקלים), אם ורק אם חבורת גלואה של הפולינום היא חבורה פתירה.
כל חבורה נילפוטנטית (ובפרט, כל חבורה אבלית וכל חבורת p) היא פתירה. מאידך, חבורה פתירה נוצרת סופית שבה כל נגזרת  היא נילפוטנטית ("תנאי אנגל"), היא נילפוטנטית.

מבוא

אחד הרעיונות המרכזיים בתורת החבורות הוא שאפשר ללמוד חבורה באמצעות תת-חבורה נורמלית וחבורת המנה ביחס אליה. כשממשיכים ללמוד כל אחד משני הגורמים האלה באותו אופן, מגיעים לפירוק ל"גורמי הרכב", באמצעות סדרת הרכב (ומשפט ז'ורדן-הולדר). מגורמי ההרכב ומידע על האינטראקציות ביניהם אפשר, בעקרון, לבנות בחזרה את החבורה. חבורה שכל גורמי ההרכב שלה אבליים, נקראת חבורה פתירה. מאידך, לחבורה שאינה פתירה יש גורם הרכב שהוא חבורה פשוטה לא אבלית.

פתירות וחבורת הנגזרת

בחבורה G אפשר להגדיר סדרה של תת-חבורות נורמליות, לפי הנוסחה , כאשר . מכיוון ש-  היא תת-חבורת הקומוטטורים של , המנות  כולן אבליות, ובמקרה שהן נוצרות סופית, אפשר להציג אותן כסכום ישר של חבורות ציקליות. אם משמיטים את המרכיבים המפותלים מתקבלת חבורה מהצורה . הסכום  נקרא דרגת הירש  של החבורה. אם לשתי חבורות פתירות נוצרות סופית יש גרפי קיילי קוואזי-איזומטריים, אז יש להן אותה דרגת הירש.
אם תת-חבורת הקומוטטורים אבלית (כלומר ), החבורה נקראת מטא-אבלית; כל חבורה כזו היא כמובן פתירה. חבורות מטא-אבליות נוצרות סופית אינן בהכרח בעלות ייצוג סופי; עם זאת, אפשר להציג אותן כמודול נוצר סופית מעל החוג הקומוטטיבי . חבורות מטא-אבליות נוצרות סופית הן residually finite, ומקיימות את תנאי השרשרת העולה (דבר שאינו נכון לחבורות פתירות ממחלקה גבוהה יותר). הירש הוכיח שכל חבורה פתירה נוצרת סופית המקיימת את תנאי השרשרת העולה היא חבורה פולי-ציקלית.
טקס תה יפני

היסטוריה

הראייה המתועדת לראשונה לתה ביפן היא מן המאה התשיעית לספירה, זאת נלקחה על ידי הנזיר הבודהיסטי Eichū (永忠) בחזרתו מסין. הפתיחה בטקסט היפני Nihon Kōki קובעת כי הנזיר איצ'ו הכין והגיש באופן אישי תה מעלי הסנצ'ה לקיסר כאשר הוא היה בטיול לקראסאקי בשנת 815. ע"פ פקודה מלכותית משנת 816, גידול התה התחיל להתפתח בחבל הקינקי ביפן עם זאת, העניין בתה ביפן ירד אחרי זה.
על פי אגדה, בסין, התה היה מוכר ליותר מאלף שנים. הצורה בה התה היה נפוץ בסין בתקופת הנזיר Eichū הייתה "עוגת תה" או "לבנת תה"  (団茶 dancha)—תה בצורה מאוד דחוסה שנהפכה לגוש. התה היה נכתש במכתש ולאחר מכן מעורבב ביחד עם צמחי מרפא ועשבי תיבול..
המנהג של שתיית תה התפתח ועבר מן התחום הרפואי אל עבר שתייה למען ההנאה וכך גם התפשט לכל סין. במאה התשיעית לספירה המחבר הסיני לו יו כתב את ה"קלאסיקה של התה", חיבור על תה שהתמקד בשלבי הגידול, הטיפוח וההכנה של התה. חייו של לו יו הושפעו רבות מרעיונות הבודהיזם ובעיקר מזן–Chán. רעיונותיו היוו השפעה גדולה עבור פיתוח התה היפני.
הדרך בה הכינו את התה לקראת סוף המאה ה-12 נקראה "tencha" (点茶), אבקת המאצ'ה הושמה בתוך קערה, הוספו מים חמים ואבקת התה והמים הוקצפו ביחד, שיטה זו יובאה ליפן על ידי איסאי, נזיר אחר, בחזרתו מסין. הוא לקח עימו זרעי תה שבמקרה הפיקו את התה שנחשב לאיכותי ביותר בכל יפן.
אבקת התה הירוק שימשה לראשונה בפולחנים דתיים בתוך מנזרים בודהיסטיים. עד המאה ה-13, כאשר קאמאקורה שוגיונייט שלט ביפן, התה, וכל הפינוקים המקושרים אליו הפכו לסוג של סמל סטטוס בין הסמוראים ומכך נוצרה ביניהם סוג של מסורת של טעימות תה (ja:闘茶 tōcha), מסיבות שבהן התחרו על ניחוש איכות התה הטובה ביותר— אלו שגודלה בקיוטו, האלו שאיסאי הביא לסין, המנצח בתחרות היה זוכה בפרס ראוותני.
התקופה המרכזית הבאה בהיסטוריה היפנית הייתה תקופתו של מורומאקי, בעת עלייתה של תרבות הקיטאימה Kitayama Culture (ja:北山文化 Kitayama bunka), שמרכזה בתוך העולם התרבותי של אשיקאגה יושימיטסו והווילה שלו בגבעות הצפוניות של קיוטו (המקדש המוזהב), ומאוחר יותר באותה תקופה, עלייתה של תרבות ההיגאשיאמה, שמרכזה סביב העולם התרבותי האלגנטי של אשיקאגה יושימאסה והווילה הנטושה שלו בגבעות המזרחיות של קיוטו (המקדש של החמלה הזוהרת). התקופה הזו, שהתרחשה בערך בין השנים 1336 עד 1573 היוותה לניצנים למה שכיום מוגדר כהתרבות היפנית המסורתית שאנו מכירים.

השימוש בתה יפני התפתח ושינה צורות, הוא התחיל לקבל את האסתטיקה שלו, ובמיוחד האחת של ואבי-סאבי. "וואבי" מייצג את החוויות הפנימיות, או הרוחניות בחיים של בני האדם. במקור משמעותו הייתה עידון שקט או טעם מאופק המאופיין בצניעות, איפוק, פשטות, טבעיות, חוסר שלמות ואי סימטריה ומדגיש את האובייקטים והחללים האדריכליים הפשוטים וחוגג את היופי הרך והעדין שהזמן והטיפול מעניקים לחומרים. "סאבי" מצד שני מייצג את הצד החיצוני והחומרי של החיים, במקור פירושו בלוי, שחוק ורקוב. במיוחד בקרב האצולה להבין את הריקות נחשב לאמצעי הטוב ביותר להתעוררות רוחנית, כאשר חיבוק חוסר המושלמות נחשב לתזכורת בריאה להוקיר את העצמיות הלא מצוחצחת כאן ועכשיו,] בדיוק כפי שאנחנו- הצעד הראשון ל"סאטורי" או הארה.
קורווזיה

קורווזיה (בצרפתית: Courvoisier) הוא מותג של קוניאק בבעלות בים סנטורי (Beam Suntory), חברה בת של סנטורי החזקות (Suntory Holdings) מיפן. המותג מיוצר בז'רנק (Jarnac) במחוז שראנט בצרפת.
עמנואל קורווזיה יסד חברת משקאות ויינות בברסי שבפריז ב-1809 יחד עם לואי גלואה (Louis Gallois). ב-1811 ביקר נפוליאון בונפרטה בברסי והתרשם מהקוניאק, ותרם לפרסומו של המותג.
קנדיס קיין

ביוגרפיה

קיין נולדה כזכר בשם ברנדן מקדניאל. היא ואחיה התאום דילן חיו עם הוריהם במאווי שבהוואי, שם לימדו ההורים חינוך ולדורף והמשפחה התגוררה בקמפוס. קנדיס סיימה את לימודיה בבית ספר מקומי במחוז מאווי בשנת 1989, ולאחר מכן עברה להתגורר בלוס אנג'לס, שם למדה משחק.
קיין עברה לניו יורק בתחילת שנות התשעים וצברה מוניטין בתור כוריאוגרפית ומלכת דראג. לדבריה, באותה תקופה היא "לא ידעה בכלל מה זה טרנסקסואליות" עד שעברה לשם, וכשלוש שנים לאחר שחיה שם, הבינה שהמונח מתאר את מה שחשה כלפי זהותה המגדרית. היא הופיעה באותה התקופה במועדונים שונים לגייז ואף השתתפה בפסטיבל הדראג ויגסטוק. בשנת 1995 היא השתתפה בסרט קדילאק של סופשבוע, שם גם עשתה את הכוריאוגרפיה. בנוסף, היא השתתפה בוידאו קליפ של רופול. כשנה לאחר מכן החלה בתהליכים לשינוי מין.
בשנת 1998 השתתפה קיין בסרט "Mob Queen". בשנת 2001 זכתה במקום הראשון בתחרות היופי לטרנסג'נדרים "מיס קונטיננטל". ב-2007 שיתפה פעולה פעם נוספת עם רופול, בסרטו "Starrbooty". בשנים 2007 ו-2008 גילמה קיין את דמותה של כרמליטה ריינר לצד ויליאם בולדווין בסדרה "Dirty Sexy Money" של רשת ABC. היא הייתה השחקנית הטרנסג'נדרית הראשונה שגילמה דמות קבועה של טרנסג'דרית בפריים טיים בארצות הברית. בהמשך גילמה קיין דמות טרנסג'נדרית נוספת קבועה, בשם אלקסיס סטון, בעונה השישית של הסדרה ניפ טאק. ב-2013 שיחקה בסרט "ראש מת'" לצד תיאו רוסי. 
קנדיס פעילה למען זכויות להט"ב, בעיקר במסגרת הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה. בשנת 2010 היא הנחתה את טקס פרסי הליגה המתקיים מדי שנה. היא מתגוררת בלוס אנג'לס ולצד משחקה בקולנוע וטלוויזיה היא עורכת הופעות קברט.
רנין

רנין (באנגלית: Renin) הוא אנזים המפרק את הפפטיד אנגיוטנסינוגן. אנזים זה משתתף במערכת הרנין-אנגיוטנסין-אלדוסטרון האחראית בעיקר על בקרה על משק המים בגוף האדם, באמצעות בקרה על לחץ הדם ועל נפח הנוזל החוץ תאי.
הרנין הוא פרוטאזה אספרטית, בעל אתר הכרה יחיד לאנגיוטנסינוגן. הרנין התגלה ב-1898 על ידי רוברט טייגרשטדט ופר ברגמן ממכון קרולינסקה שבסטוקהולם.

משמעות רפואית

מכיוון שרנין הוא חלק חשוב במערכת מערכת הרנין-אנגיוטנסין-אלדוסטרון, הוא מהווה מטרה טבעית לטיפול להפחתת יתר לחץ דם. חשיבות רבה לאזן רמות רנין בזמן טיפול תרופתי להפחתת יתר לחץ דם באמצעות תרופות מקבוצת מעכבי ACE, מכיוון שטיפול זה גורם לעליה ברמות רנין בדם עקב דיכוי משוב שלילי טבעי. תרופות ממשפחת חוסמי קולטן בטה מפחיתות רמות רנין. קיימות גם תרופות חוסמות רנין מסוג ARB, אבל הן יקרות יותר ועל כן לא נמצאות בשימוש נרחב.

נמצא כי קיים קשר הפוך בין רמות ויטמין D לבין רמות הרנין בדם.
מחקרים הראו כי תוספת ויטמין D מפחיתה את רמות שעתוק הגן לרנין, זאת על ידי
מניעה של פקטור שעתוק תלוי cAMP מלהקשר למעצם של הגן.
הכל אנשים

מבנה התוכנית

מדי פרק מגיש בר-און את קיצור תולדות חייה של אישיות מסוימת אשר השפיעה על ההיסטוריה של עם ישראל. עם האישים שהוצגו בתוכנית נמנים: בנימין זאב הרצל, דוד בן-גוריון, אברהם שטרן והרב קוק. במהלך התוכנית עבר בר-און במקומות מרכזיים בחייה של הדמות, וביצע ראיונות עם מומחים בתחומי הנושא בו עסק הפרק. התוכנית כללה צילומי חוץ וצילומי אולפן.
אסטאש גרנייה

אסטאש גרנייה (בצרפתית: Eustache Garnier;‏ ? - 15 ביוני 1123) היה אציל וקונטאבל בממלכת ירושלים הצלבנית.

קורות חייו

אסטאש גרנייה, אציל צרפתי בעל ייחוס מועט הצטרף לגוטפריד מבויון במסע הצלב הראשון. הוא נטל חלק פעיל בקרבות רמלה תחת פיקודו של בלדווין הראשון, מלך ירושלים. על שירותיו הטובים הוענקה לו העיר קיסריה שנכבשה בשנת 1101 ולאחר מכן צידון שנכבשה בשנת 1111. נישואיו לאחיניתו של הפטריארך הלטיני של ירושלים שיפרו את מעמדו בממלכה והעיר יריחו הועברה לחזקתו על ידי הכנסייה. 
כוכבו של גרנייה דרך עם נפילתו של בלדווין השני, מלך ירושלים בשבי הטורקי, אז הוא נבחר לקוניטאבל של ממלכת ירושלים ועוצר הממלכה. המבחן הראשון ליכולתו בא בעת הפלישה המצרית לתחומי ממלכת ירושלים בשנת 1123, הצבאות נפגשו ביום 29 במאי בסמוך ליבנה למרות יתרון מספרי אדיר ממנו נהנה הצבא המצרי הצליחו הצלבנית להפוך את הקערה על פיה ולהשיג ניצחון מכריע שהוציא את מצרים הפטאמית ממשוואת הכוחות האזורית. 
הוא נפטר ביום 15 ביוני 1123, זמן קצר לאחר ניצחונו הגדול. בנו הבכור אסטאש גרנייה השני קיבל את צידון, ובנו השני, וולטר, הפך לרוזן קיסריה. נכדו היה הרוזן רג'ינלד מצידון, דמות בעלת השפעה רבה בתקופת מלכותם של בלדווין הרביעי והחמישי וגי דה ליזיניאן ומהבודדים שהצליחו להימלט בקרב קרני חיטין, שהיה נשוי לאגנס מקורטניי ולאחר מכן להאלביס ד'איבלין, בתו של באליאן מאיבלין.
ההיסטוריון הצלבני פולקו משארטר מספר כי אסטאש גרנייה היה "אדם בעל גוף מוצק ואופי ישר" וויליאם מצור מרחיב ומתאר אותו כאדם "חכם וישר עם ניסיון רב בנושאים צבאיים".
יחסי האיטי–ישראל

היסטוריה

בין שתי המדינות שוררים יחסים טובים. ב-1937 החלה ממשלת האיטי, כמו עמיתיה ברפובליקה הדומיניקנית, להנפיק דרכונים ואשרות ליהודים ממזרח אירופה שביקשו מקלט מרדיפות הנאצים. האוכלוסייה היהודית באי הגיעה באותה העת לכדי שלוש-מאות נפשות, אולם רבים עלו למדינת ישראל בתחילת שנות החמישים ואחרים בעקבות מרד האזרחים בשנת 1986.
ביום 29 בנובמבר 1947 האיטי הצביעה בעד תוכנית החלוקה בהצבעה שהתקיימה באו"ם. ב-17 במרץ 1949 הכירה האיטי בעצמאות ישראל, והייתה למדינה ה-48 שעשתה זאת.
ב-12 בינואר 2010 התרחשה באי היספניולה רעידת אדמה חזקה בעוצמה של 7.0 בסולם מגניטודה לפי מומנט. מדינות רבות שלחו צוותים לסיוע למדינה, בהם ישראל, ששלחה צוות שמנה 220 איש והקימה בית חולים שדה המסוגל לטפל ב-500 נפגעים מדי יום. בסוף אוגוסט 2010 שלחה ישראל (בעקבות החלטת ממשלה שהתקבלה חודש קודם לכן) בפעם הראשונה כוח של 14 שוטרים להשתתף בכוח שמירת השלום של האו"ם בהאיטי.
ג'ילברט ביג'ו, איש עסקים יהודי מקומי, הוא קונסול הכבוד הנוכחי של ישראל בהאיטי. לפי ביג'ו, בהאיטי ישנה הערצה לישראל, ומעולם לא הייתה בה אנטישמיות.
אייר אסטנה

תולדות החברה

החברה נוסדה בספטמבר 2001 והחלה את פעילותה במאי 2002 כשחכרה שלושה מטוסי בואינג 737.
בשנת 2004 הפכה לחברת התעופה הלאומית של קזחסטן לאחר שהממשלה סגרה את אייר קזחסטן. בעקבות כך עברו כל קוויה של אייר קזחסטן לידי אייר אסטנה.
כיום מפעילה החברה כ-26 מטוסים בקווים לכ-54 ערים.
דירוג החברה הוא כ-4 כוכבים מתוך 5 כוכבים, לפי סקר שערך אתר skytrax, דבר שמציב את החברה לצד חברות כגון לופטהנזה, סוויס, קוריאן אייר, בריטיש איירווייז, טורקיש איירליינס, אול ניפון איירווייז ועוד.
ז'וזפין שארלוט, נסיכת בלגיה

ביוגרפיה

ז'וזפין שארלוט נולדה ב-11 באוקטובר 1927 בבריסל, ללאופולד השלישי, מלך הבלגים ולאסטריד, נסיכת שוודיה, בתם של הנסיך קרל, דוכס וסטריטלנד ואינגבורג, נסיכת דנמרק. ז'וזפין שארלוט בילתה את ילדותה בארמון סטויבנברג הסמוך לבריסל, ובשנת 1935 נהרגה אמה בתאונת דרכים. ז'וזפין שארלוט התחנכה על ידי מורים פרטיים, והוקמה בשבילה כיתה קטנה בארמון. בשנת 1940 נכנסה ז'וזפין שארלוט לפנימייה, ובה למדה במהלך מלחמת העולם השנייה. ב-7 ביוני 1944 - יום לאחר הפלישה לנורמנדי, נשלחו בני המשפחה למעצר בגרמניה, ממנו שוחררו ב-7 במאי 1945. לאחר מכן התיישבו בני המשפחה בשווייץ, וז'וזפין שארלוט למדה באוניברסיטת ז'נבה.
ב-9 באפריל 1953 התחתנה ז'וזפין שארלוט עם ז'אן, נסיך הכתר של לוקסמבורג, ממנו נולדו לה 5 ילדים. אף על פי שהנישואים התקיימו ממניעים פוליטיים, הם היו נישואים מאושרים, ובני הזוג חיו ביחד באושר במשך 52 שנים. ז'וזפין שארלוט תמכה בנושאים תרבותיים והומניטריים, ואף כיהנה כנשיאת הצלב האדום בלוקסמבורג. בנוסף היא אהבה את מלאכת הגינון, ואף נהנתה מציד, דיג, סקי וספורט מים אחר.
ב-10 בינואר 2005 מתה ז'וזפין שארלוט בטירת פישבאך, כתוצאה מסרטן הריאות שממנו סבלה זמן רב.
פיטר סימפסון (כדורגלן אנגלי)

קריירה

סימפסון הצטרף לסגל המקצועי של ארסנל ב-1960, וחתם על חוזה של שחקן מתלמד באוקטובר 1961. הוא חתם על חוזה של מקצוען במאי 1962. בתחילת הקריירה שלו ככדורגלן הוא שיחק בקבוצת הנוער ובקבוצת המילואים של ארסנל, וערך את הופעת הבכורה שלו בסגל הבוגר במשחק הליגה נגד צ'לסי ב-14 במרץ 1964, שהסתיים בהפסד 2 - 4 של ארסנל.
בשלוש עונותיו הראשונות בסגל הבוגר הוא השתתף ב-22 משחקים בלבד. אולם, עם מינויו של ברטי מיי לתפקיד המאמן לפני תחילת עונת 1966/1967 הוא קודם להרכב הראשון, ונשאר בו עד סוף העשור. הוא החל את הקריירה כשהוא משחק בכל עמדה במגרש, אך כאשר הפך לשחקן הרכב קבוע הוא עבר לשחק בעמדת הקשר המרכזי, בדרך כלל לצידו של פרנק מקלינטוק.
סימפסון היה שחקן מפתח בתקופת ההצלחה הקצרה של ארסנל בתחילת שנות ה-70. לאחר ההפסדים במשחקי גמר גביע הליגה של 1968 ו-1969 הוא היה שחקן מפתח בסגל שזכה בגביע ערי הירידים בעונת 1969/1970, שבה השתתף ב-57 משחקים. סימפסון נפגע בסחוס והחמיץ את שלושת החודשים הראשונים של עונת הדאבל 1970/1971, הוא הצליח להחלים מפציעתו ולהשתתף במשחקי גביע ה-FA, כולל הניצחון 2 - 1 על ליברפול במשחק הגמר.
למרות הקריירה הארוכה שלו בצמרת הליגה הוא מעולם לא שיחק במדי הנבחרת, למרות שבעונת 1969/1970 הוא זומן מספר פעמים על ידי סר אלף ראמזי. הוא המשיך לשחק בארסנל בשנים חסרות התואר שלאחר הדאבל, ובכל עונה השתתף ביותר מ-35 משחקים. בעונת 1975/1976 הוא כבר היה בן 30, ושיחק רק תשעה משחקים. בעונה שלאחר מכן הוא שיחק ב-25 משחקים, אך בעונה שלאחריה שוב מיעט לשחק. הוא עזב את ארסנל ב-1978 לאחר ששיחק ב-468 משחקים, בהם הבקיע 15 שערים.
הוא שיחק תקופה קצרה בארצות הברית, ולאחר מכן חזר לאנגליה ושיחק במועדון החובבני הנדון, לפני שפרש.
תיבת נח (תל אביב)

תיבת נח היה שמו של מבנה ברחוב הירקון 91 בתל אביב.
בתחילה היה זה מועדון בריטי בשם "The Ark" שנפתח בשנות מלחמת העולם השנייה לרווחת חיילי בנות הברית ששהו אז בארץ ישראל. במקום היו מסעדה ואולם, בו הוקרנו סרטים ונערכו נשפי ריקודים.
עם צאת הבריטים מן הארץ עבר המקום לידי הוועד למען החייל ונקרא "תיבת נח". במקום נערכו הופעות לחיילים וחתונות של אנשי צבא. פעם בשבוע הוקלטה שם תוכנית בידור בשם "תיבת נח" בהנחייתו של אלימלך רם, ששודרה בגלי צה"ל. הופיעו בה טובי המבצעים: יפה ירקוני, שושנה דמארי, ג'טה לוקה, ישראל יצחקי, שמשון בר-נוי, שמואל פישר ועוד, בליווי תזמורת חיל האוויר בניצוחו של רס"ן אריך טייך ותזמורות נוספות בניצוח רומן מסינג, יצחק גרציאני ועוד.
בשנת 1957 נמכר המקום, ובכסף שנתקבל נבנה בית החייל ברחוב ויצמן, הקיים עד היום. במקום שבו הייתה "תיבת נח" נבנה אגף חדש של מלון דן תל אביב.
מגל (צה"ל)

ייעוד היחידה

ייעוד המערך הוא להכשיר קצינים ומפקדים לתפקידי הפיקוד, ההדרכה והמבצעים במערך היח"ש וטירונים לרמת רובאות 02 לכלל צה"ל.
בנוסף המערך יהווה סמכות מקצועית ראשית בתחום טירונות רובאות 02.

מפקדת מגל ובית הספר לפיקוד

בית הספר לפיקוד של המערך ומפקדת המערך ממוקמים בבסיס משותף במתחם ביסל"פ (בית הספר לפיקוד) שבצריפין, כאשר מפקדת מגל אחראית על ענייני השלישות, האג"ם, התוה"ד ועוד, בכלל יחידות מגל (כולל ביחידות שמבוצעת בהם טירונות בסמכות). ואילו בית הספר לפיקוד (ביסל"פ) אחראי על ביצוע ההכשרות במערך מגל ומערך היח"ש: טירונות וקורס פיקוד למ"כים, השלמה חילית לצוערי המערך במגמת פיקוד ובמגמת יח"ש הדרכה ומבצעים, קורס מ״פ ובעבר הייתה אחראית להכשרת סמב״ציות.

אופי השירות במערך ותנאי קבלה

המערך מכיל מגוון רחב של מקצועות צבאיים, החל ממערך שלישותי הבונה ומנהל את המערך וכלה במערך לוגיסטי האחראי על אחזקת ואספקת בסיסי המערך. אולם, מועמדים לשירות ביטחון (מלש"בים) המתגייסים מראש לשורות המערך עושים זאת על מנת להיות מפקד על כיתת טירונים במערך ועוברים קורס מ"כים.

מיונים ואופן הקבלה לקורס מ"כים

בנים ובנות נבחרים לקורס מ"כים לפי נתוני האיכות שלהם (דפ"ר 40 ומעלה, קב"א 48 ומעלה לבנות וקב"א 50 ומעלה לבנים,)הפרופיל רפואי (72 ומעלה) והעדפותיהם בשאלון העדפות  (כאשר אצל בנות ציוני יום המא"ה הנדרשים הם אחזקה טכנית 2 ומעלה, שדה 3 ומעלה, הדרכה 3 ומעלה, יחסי אנוש 3 ומעלה, פיקוד 3 ומעלה, עבודת צוות 3 ומעלה).

ההכשרה בקורס מ"כים

קורס המ"כים הוא קורס פיקוד צה"לי המועבר במסגרת זרוע היבשה, במערך מגל. ההכשרה נערכת כחצי שנה, על ידי סגל שהוכשר בקורס זה גם כן, וחזר לפקד בו לאחר שצבר ניסיון.ייעודו של הקורס הוא הכשרת החניך לפיקוד על כיתת טירונים ברמת רובאות 02 באופן המקצועי ביותר.על מנת לענות על ייעוד זה הקורס מחולק לשני שלבים:
*הכשרה בסיסית בה החניכים מתמקצעים בחומר המקצועי ובסופה עוברים תרגיל מסכם "צמד-חוליה" ומוכשרים בתור "רובאי 03".
*הכשרה מתקדמת בה מועברים תכנים הקשורים למנהיגות, עמידה מול קהל, טיפול בפרט, סימולציות של פיקוד על טירונים ועוד...
במהלך הקורס ישנם 4 שבועות שטח, מבחני כשירות גופנית, מבחנים ובחנים על החומר הנלמד ומסעות. בסיום כל מסע החניך מקבל סממן חיצוני נוסף המקשר אותו למערך ולתפקיד. כך שבמסע האחרון החניך יקבל שרוך הדרכה ופיקוד, סממן מרכזי להיותו מפקד. בסיום הקורס נערך טקס בו נחשפות דרגות המפקד ולאחר מכן ישובץ באחד מ-21 הבסיסים השונים ברחבי הארץ על מנת להתחיל את תפקידו כמפקד כיתת טירונים.
עיניים - המרכז הרפואי ד"ר לוינגר

עיניים היא רשת ישראלית לטיפולי הסרת משקפיים באמצעות ניתוחי לייזר בשיטות אחדות, ובהן LASIK ו-LASEK ולטיפולי עיניים פולשניים אחרים, כמו כן מפעילה הרשת מספר חנויות אופטיקה.
רשת המרכזים הרפואיים ומכוני האופטיקה "עיניים" הוקמה בשנת 1999 על ידי ד"ר שמואל לוינגר וד"ר רונית לוינגר המשמשים כמנהלי הרשת. קודם להקמת הרשת ניהל ד"ר שמואל לוינגר את יחידת העיניים בבית החולים הדסה הר הצופים. 
בנוסף לניתוחי לייזר עוסקים רופאי הרשת בניתוחים כירורגיים אחרים לשיפור הראיה, כגון: השתלת עדשה תוך-עינית, השתלת טבעות בקרנית וטיפולי קרוס לינקינג לחולים בקרטוקונוס. בנוסף, מתבצעים ברשת ניתוחי עיניים כגון: קטרקט, גלאוקומה, ניתוחי רשתית, פזילה וקרנית.
לצד המכונים הרפואיים הוקמה רשת חנויות אופטיקה אליהן מופנים לקוחות שאינם יכולים או אינם רוצים לעבור ניתוחי תיקון ראייה או שמפאת גילם זקוקים לתיקון קריאה לאחר הניתוח.
בסוף שנת 2007 בחנו בעלי הרשת את האפשרות להנפיק את מניותיה לציבור לפי שווי של כ-150 מיליון ש"ח, אך תוכנית זו לא מומשה.
מררי

מְרָרִי, הוא דמות מקראית, אחד מבניו של לוי בן יעקב ואחיהם של גרשון וקהת.
מררי היה גם אבי אחד הפלגים המרכזיים בשבט לוי שהיה אחראי על הצד הרוחני בקרב בני ישראל בתקופת המקרא ובית שני והיו אחראים בעיקר על בנייתו של המשכן. 
בניו: מחלי ומושי.
ישנה סברה שהשם מררי הוא שם מצרי, היות ששם זה נמצא על קברים באל-עמארנה עירם של אחנתון ונפרטיטי.]

בני מררי במדבר

במניין בני ישראל בספר במדבר, בני מררי מנו 6,200 גברים מגיל חודש ומעלה. נשיא השבט היה צוריאל בן אביחיל. עקב כך שבני מררי היו משבט לוי, הם היו ממונים על נשיאת המשכן. תפקידם היה לשאת את קרשי המשכן, הבריחים, עמודי המשכן והאדנים. מי שנשא את המשכן היו אך ורק הגברים שהיו בני שלושים עד חמישים ומספרם היה 3,200, והממונה על נשיאת המשכן היה איתמר בן אהרון הכהן, שהיה גם ממונה על בני גרשון.
עבודתם לא הייתה נשיאת כלי הקודש כמו בני קהת, לכן כאשר הנשיאים נתנו ללויים עגלות לצורך נשיאת המשכן, הם קיבלו ארבע עגלות צב שנמשכו על ידי שמונה פרים. לבני גרשון, שעבודתם הייתה קלה יותר- כי הם לא נשאו קרשים אלא יריעות, נתן משה רבינו שתי עגלות.
בחנייתם של בני ישראל במדבר, בני מררי חנו בצד צפון של המשכן, שם חנה גם דגל מחנה דן. במסעות, בני מררי נסעו יחד עם בני גרשון, כשהם נושאים את המשכן, אחרי דגל מחנה יהודה ולפני דגל מחנה ראובן.
ג'ון דיקסון קאר

גיבורי ספריו

גיבורי ספריו המפורסמים ביותר של קאר הם שני הבלשים - ד"ר פל (אנגלית: Dr. Fell) וסר הנרי מריבל (אנגלית: Sir Henry Merrivale).
ד"ר פל נחשב ליצירתו הבדיונית העיקרית והיא מושווה לעיתים לשרלוק הולמס, יציר כפיו של ארתור קונאן דויל ונירו וולף גיבור ספריו של רקס סטאוט.
הסופר הבריטי קינגסלי אמיס לדוגמה, דרג את ד"ר פל כאחד משלושת הבלשים האהובים עליו אחרי שרלוק הולמס.

ספריו בעברית

ספריו של קאר תורגמו לעברית בהוצאת מ. מזרחי וספריית מסתורין וכן בהוצאת כתר.