google/wiki40b huggingface dataset:
פרה אדומה

אפר הפרה האדומה

לאחר השחיטה והזאת הדם, שורפים את הפרה על גבי מערכת עצים ואל השריפה זורקים עץ ארז, אזוב ותולעת שני כאשר תולעת השני כרוכה על הארז והאזוב. בכל זמן עשיית הפרה מהשחיטה ועד שתהפך לאפר אסור למתעסקים בה לעסוק במלאכה אחרת שלא קשורה לעשיית הפרה ואם עשו מלאכה הפרה נפסלת. וכן כל מי שמתעסק בהכנתה מהשחיטה ועד שתהפך לאפר, נטמאה. 
לאחר שהאש נכבית, כותשים את כל מה שנשאר מהשריפה ולא הפך לאפר כגון עצמות, עד שנוצר אפר. את האפר שנוצר מהשריפה, מחלקים לשלושה חלקים: חלק אחד ניתן בחיל והוא נשמר לדורות. החלק השני ניתן למשמרות הכהנים, והוא מיועד לשימוש הכהנים; והחלק השלישי ניתן בהר הזיתים, ומשם הוא מתחלק לכל ישראל.

מי המעיין

בזמן שבית המקדש היה קיים בירושלים היו נוהגים להביא את המים לטיהור הכהן ששורף את הפרה ממעיין השילוח, כפי שמתאר זאת הרמב"ם בחיבורו המשנה תורה:
"וכשירצו להזות על הכוהן השורף, מביאין שוורים מפני שכרסיהן נפוחות; ומניחין על גביהן דלתות, ויושבין התינוקות על גבי הדלתות, כדי שיהיה אוהל מבדיל בינם ובין הארץ, מפני קבר התהום; וכוסות של אבן בידם, והולכין עד לשילוח. הגיעו לשילוח, יורדין שם וממלאין--שאין לחוש שם מפני קבר התהום, שאין דרך בני אדם לקבור בנהרות; ועולין, ויושבין על גבי הדלתות.
והולכין עד שמגיעין להר הבית. הגיעו להר הבית, יורדין ומהלכין על רגליהן, מפני שכל הר הבית והעזרות, תחתיהן היה חלול מפני קבר התהום; ומהלכין עד פתח העזרה, ובפתח העזרה היה קלל של אפר. נוטלין האפר, ונותנין במים שבכוסות, ומזין על הכוהן השורף.".
— משנה תורה לרמב"ם, ספר טהרה, הלכות פרה אדומה, פרק ב', הלכה ז'

לאחר חורבן בית המקדש

הרא"ש בפסקיו מוכיח שבתקופת האמוראים (300–400 שנה לאחר החורבן) עדיין השתמשו באפר פרה אדומה.

בקהילת ביתא ישראל המשיכו להשתמש באפר פרה אדומה ליצירת מי חטאת. ככל הנראה הכשירו גם פרות בגוון חום-בהיר. מנהג זה נפסק בשנות ה-70 של המאה ה-20 בגלל מלחמת האזרחים האתיופית שלא אפשרה שהייה מחוץ לכפר, וכן חוסר באפר פרה אדומה. הפּרה האדומה האחרונה נשחטה בשנת 1952. 
בשנת 1930 שמואל דוד לוין פרסם ספר בה נדון נושא של אפשרות מעשית של פרה אדומה בימינו.
בשנים האחרונות ישנן קבוצות יהודיות ששואפות למצוא פרה אדומה (ביניהן מכון המקדש), אולם עד כה מאמציהן לא צלחו. בשנת 2000 לערך נולדה פרה אדומה ברפת בכפר הנוער הדתי, אך בהמשך צמחו בה כמה שערות שחורות, והיא נפסלה. בשנת 2014, נמצאה פרה אדומה בארצות הברית. בנוסף, בעוד מספר מקומות בעולם מצויים עדרים גדולים של פרות אדומות. האפשרות לשרוף כיום את הפרה האדומה תלויה במספר שאלות הלכתיות, והיא שנויה במחלוקת.
מכון המקדש, ניסה לגדל באמצעות ברירה מלאכותית את הפרה האדומה המושלמת מתוך עדר של 500 פרות אנגוס אדומות  שייבא לשם כך מנברסקה לעמק הירדן בסיועו של מטיף נוצרי ממיסיסיפי
החוקר זהר עמר ערך ניסוי מדמה שרפת פרה אדומה ובו יצר מודל לגבי מיני העץ ששימשו לשרפת הפרה וכמותם, כמות האפר המתקבלת ולכמה הזאות הוא יכול להספיק.
צביעת גימזה

צביעת גימזה או גימזה (Giemsa stain) היא טכניקה הקרויה על שמו של גוסטב גימזה, מיקרוביולוג גרמני לצביעת תאים אאוקריוטיים. לצביעה שני יישומים מרכזיים: צביעת כרומוזומים למחקר בציטוגנטיקה ולצורך אבחון אוכלוסיות התאים הנמצאות בדם ובמח העצם. נוזל תמיסת הגימזה מכיל כימיקלים שונים בהתאם לשימוש המיועד.

שימוש למטרות ציטוגנטיקה

צביעת גימזה מבוססת על צביעה של קבוצות זרחה ב-DNA, אולם הצבע נקשר טוב יותר לאדנין ולתימין ופחות טוב לציטוזין ולגואנין. הצביעה משתמשת בקיבוע גימזה (ידוע גם כ-G-banding) לצביעת הכרומוזומים ומשמשת לעיתים ליצירת קריוטיפים. השיטה מאפשרת לראות את מספר הכרומוזומים ואת תקינותם, וכך לזהות טרנסלוקציה כרומוזומלית, טריזומיה, מונוזומיה והיפוך כרומוזומלי (Chromosomal inversion). שיטת צביעה זו מאפשרת גם לראות את רמת הדחיסות של ה-DNA, וכך להבחין בין הטרוכרומטין לאאוכרומטין, המתאפיינים ברמת דחיסות שונה של DNA.

שימוש למטרות אבחון המטולוגי

צביעת גימזה משמשת גם צביעה מבחינה, כלומר צביעה הצובעת באופן שונה תאים מאוכלוסיות שונות ולכן משמשת לספירת דם. לשימוש זה טיפת דם או נוזל מח עצם נמרחים על גבי זכוכית נושא של מיקרוסקופ, מיובשים ומקובעים במתנול. הזכוכית מוטבלת בתמיסת הגימזה למשך 45 דקות (פחות במקרה חירום). התאים נצפים בעזרת מיקרוסקופ אור בהגדלה גדולה (אובייקטיב של X63).
לאחר שטיפת זכוכית הנושא במים ניתן להבחין בתאים השונים במשטח הדם לפי אופי צביעתם: תאי דם אדומים נצבעים בה בוורוד, טסיות דם — בוורוד בהיר. תאי דם לבנים נצבעים לפי המורפולוגיה של הגרעין ולפי רמת החומציות בגרנולות. כל הגרנולוציטים (הנויטרופילים, האאוזינופילים והבאזופילים) מאופיינים בגרעין פולימורפונוקלארי בעל 3-7 אונות, אך הם מובדלים בצביעת גרנולות המצויות בציטפלזמה: בנויטרופילים הגרנולות כמעט שאינן נצבעות והציטופלזמה בצבע כחול חיוור. בבזופילים הגרנולות נצבעות בכחול חזק שלעיתים מקשה את ההבחנה ביניהם ובין הגרעין. באאוזינופילים הגרנולות נצבעות בצבע כתום בזכות הצבע אאוזין הצובע חומרים בסיסיים.
במונוציטים הגרעין נראה בצורת מתג או שעועית וממלא הערך 50% משטח התא. בלימפוציטים הגרעין נראה עגול, צבוע בצבע כחול כהה בגלל דחיסות ה-DNA, והציטופלזמה נראית כפס דקיק המקיף את הגרעין, לא ניתן בעזרת צביעת גימזה להבדיל בין אוכלוסיות שונות של לימפוציטים (תאי T ותאי B).
בצביעת נוזל מח עצם או בזרם הדם במקרה של מחלות אונקו-המטולוגיות ניתן להבחין בסוגים נוספים של תאי דם לבנים כגון תאי פלסמה, ותאים לא בשלים שעדין לא התמיינו במלואם לתאים בוגרים.
הצביעה יכולה גם כדי לאבחן מצבים פתולוגיים בדם הנגרמים כתוצאה מחדירת פתוגנים כגון חיידקי מיקופלסמה שחדרו לתאי הדם, בכך שהיא צובעת את החיידקים באופן שונה מאשר את תאי הדם. כמו כן הצביעה יכולה לשמש לצורך אבחון היסטופתולוגי של מלריה. וטפילים אחרים.
תערובת גימזה המשמשת לצביעת תאים למטרות אבחון המטולוגי היא לרוב תערובת של: 
azure B, azure II-eosin, methylene blue
ביחסים משקליים של: 1:12:2. החומרים מומסים בתערובת של גליצרול ומתנול ביחסים ניפחיים של 5:24. סך כל החומרי הצביעה הם 0.6% מן הממסים. לפני השימוש יש למהול את נוזל הגימזה המרוכז בבופר סודיום פוספט בחומציות 6.8 ביחס של 1:20.
Vegan Friendly

מאגר עסקים ידידותיים לטבעונים

פרויקט ויגן פרנדלי הוא פרויקט שנועד ליצור היצע של מסעדות ובתי עסק שהם ידידותיים לטבעונים בישראל ובכך להפוך את הטבעונות לנגישה, זמינה ואפשרית יותר עבור מי שבוחר לעשות את המעבר לטבעונות או שפשוט רוצה להתנסות בטבעונות.
כשהפרויקט קם היו כ-20–25 עסקים ידידותיים לטבעונים בתחום המזון (לפי הסטנדרט של הויגן פרנדלי) בכל ישראל. היום, העמותה מציגה מעל 150 מסעדות ומעל 200 עסקים בתחום המזון שהנם ויגן פרנדלי, ובהן רשתות בתי קפה ומסעדות מובילות עם עשרות סניפים בפריסה ארצית.
בנוסף, במסגרת פרויקט ויגן פרנדלי, פעלה העמותה גם להכניס לכל האינדקסים המובילים של מסעדות ושירותי משלוחים באינטרנט קטגוריה של מסעדות ויגן פרנדלי, על מנת להנגיש את הטבעונות גם באינדקסים של כלל האוכלוסייה, כגון אתר מפה. כמו כן ועל מנת לחזק את בעלי העסקים ונותני השירות הטבעונים, הקימה העמותה אינדקס נוסף - אינדקס לבעלי עסקים ונותני שירותים שהם טבעונים בשלל תחומי החיים.
במסגרת פרויקט ויגן פרנדלי, העמותה ממשיכה לפעול במגוון תחומים: שיתופי פעולה עם רשתות מזון ועסקים גדולים במשק כדי להפוך אותם לטבעונים וידידותיים לטבעונים; סימון תפריטים בסימון טבעוני; הורדת החיוב הנוסף עבור חלב סויה; מתן ייעוץ לעסקים שמעוניינים להפוך לויגן פרנדלי; ועוד.

סימון מוצרים

החל מפברואר 2013 החלה העמותה את פרויקט סימון המוצרים הארצי. במסגרת פרויקט זה פועלת העמותה לסימון מוצרי מאכל וטיפוח טבעונים בסימון "Vegan", ברשתות השיווק הגדולות ובחברות שונות בשוק הישראלי. המטרה של פרויקט זה היא להנגיש את הטבעונות לציבור הרחב, ולהפוך את חווית הקניה של מוצרים טבעוניים לפשוטה ונעימה יותר. נכון להיום, קיימות מעל ל-100 חברות שונות בשוק אשר מסמנות למעלה מ-3,000 מוצרים בתו הארצי לסימון מוצרים. בין חברות אלו ניתן למצוא את חברת טבעול, ופלים מן, השדה, הרדוף, ליב, סופרהב, וולדה, מרשל, אלטמן אדמה, קיבוץ עינת, עומר הגליל, סלטי צבר, עלית ועוד.

הקונגרס הטבעוני

בכל שנה בחודש מרץ, העמותה למען עתיד טבעוני מקיימת את הקונגרס הטבעוני, שנערך באולם דוהל ובו לוקחים, בנוסף למארגנים, הארגונים המובילים בארץ בתחום הטבעונות כגון: אנונימוס, שב"י, תנו לחיות לחיות, פרויקט ההרצאה ומחתרת הפרוות. באירוע מציגים הארגונים את פעילותם מתוך השאיפה לגייס מתנדבים לפרויקטים עתידיים.

חשיפה תקשורתית

מאז שהעמותה נוסדה באוגוסט 2012, היא הצליחה באמצעות הקמפיינים, אירועים ופרויקטים שלה להגיע לעשרות כתבות, מאמרים, מהדורות חדשות תוכניות רדיו כתבות תחקיר ועוד.
Let It Bleed

רשימת השירים

כל השירים נכתבו על ידי מיק ג'אגר וקית' ריצ'רדס, פרט להיכן שמצוין אחרת.
1.Gimme Shelter

2.Love In Vain רוברט ג'ונסון

3.Country Honk

4.Live With Me

5.Let It Bleed

6.Midnight Rambler

7.You Got The Silver

8.Monkey Man

9.You Can't Always Get What You Want
אל-מת

במיתולוגיה ובסיפורי עם, אל-מת הוא שם קיבוצי לכל הסוגים של ישות גשמית או לא-גשמית, אשר הייתה בעבר בחיים, מתה, ואז, כתוצאה מהתערבות חיצונית כלשהי, אם בקסם, בהתערבות אלוהית, בשל מחלה נדירה או מסיבה אחרת - המשיכה להתקיים בעולם החיים. אל-מתים מסוגים שונים, כגון זומבים, מתוארים באגדות של רוב תרבויות העולם, וביצירות בדיוניות רבות, בעיקר יצירות פנטזיה וספרות אימה.

מסורת האל-מתים

המונח "אל-מת" (באנגלית: Un-dead) הומצא על ידי ברם סטוקר, ברומן פרי-עטו "דרקולה":
כאן, ישנו משהו אחד שונה מכל אשר תועד. כאן ישנם חיים כפולים אשר אינם רגילים. היא ננשכה על ידי הערפד בזמן שהייתה בטראנס, מהלכת בשנתה, או, אתה תתחיל. אינך יודע זאת, החבר ג'ון, אבל עוד תדע זאת מאוחר יותר, ובזמן הוא יכול לבוא במיטבו כדי לקחת עוד דם. בטראנס היא מתה, ובטראנס היא אל-מתה, גם כן.
— ברם סטוקר, "דרקולה"
המסורת בתרבויות שונות גורסת כי אל-מתים נוצרים כשרוחות המתים לא מצליחות לעלות לשמים (גן עדן או גיהנום), ולכן נשארות על פני האדמה בגופן הקודם או ללא גוף גשמי בכלל. הסיבות להשארות הרוחות בעולמנו הן שונות: על הרוח נאסר לעלות בשל חטא שביצעה בעודה בחיים, הכניסה לעולם הבא נחסמה עבור הרוח על ידי קסם מרושע, ועוד. לפעמים הגורם שמכריח את הרוח להישאר בעולם החיים מטיל עליה משימה כלשהי, ומתנה את שחרורה של הרוח מכבליה בהשלמת המשימה. לפעמים, לעומת זאת, משימתו האל-מת היא נצחית ולכן נגזר על רוחו להשאר לעולמי עד על עולם החיים ולבצע את אשר הוטל עליה; האל-מוות נתפס כסוג של קללה, שבה המקולל מתמיד בקיומו אך לא יכול לחוש סיפוק והנאה.
חשוב להבדיל בין "אל-מת" לבין "בן אלמוות" - אל-מת אמנם הוא בן אלמוות מכיוון שרוחו אינה מזדקנת לעולם, אך בן אלמוות אינו בהכרח אל-מת.
לעומת זאת, אל-מתים רבים מתוארים כמפלצות חסרות בינה, שנשלטות כבובות על חוט בידי מפעיל מרושע. דוגמה לאל-מתים כאלה הם שלדים וזומבים (גופות מהלכות) שכוח מרושע מניע את איבריהם ועצמותיהם ומאפשר להם לבצע את מצוות אדוניהם.

מבוכים ודרקונים

ב"מבוכים ודרקונים" ומערכות משחק דומות, כהן יכול לנסות "לגרש" אל-מתים על ידי פניה לאל הפטרון שלו או על ידי תיעול אנרגיה חיובית מסוג כלשהו. פעולה זו מאלצת את האל-מת לסגת מהכהן. כהנים עוצמתיים מסוגלים להשמיד לחלוטין אל-מתים חלשים באמצעות יכולת זו. למרות שהכוח לגרש אל-מתים תלוי בעיקר בעוצמת האמונה, חפץ או שריד קדוש בדרך כלל נחוצים על מנת למקד את הכוח האלוהי הנקרא לעזרה. עניין זה לקוח מהתפיסה המסורתית שניתן לדחות ערפדים על ידי צלב. כהנים של אלים מרושעים או מכשפים מרושעים עוצמתיים יכולים לעורר מתים מהמוות אל חיי אל-מת, ולשלוט על האל-מתים בצורה דומה, באמצעים של תאובה.

וורקראפט

ב-"World of Warcraft" האל-מתים מתחלקים לשני פלגים: המענים ומקוללים. המענים (Scourge) הם קבוצה גדולה של אל-מתים הנשלטת על ידי ישות חצי אל-מתה שנקראת הליץ' קינג (המלך הליץ'). הם היו הראשונים שהתפתחו בעולם של Warcraft הנקרא Azeroth. הפלג השני, העזובים (Forsaken), הצטרף לצד העדר (Horde) במלחמה. 
כשהמענים החלו לפלוש לעולם הם הגיעו לעיר האלפים הגבוהים קואלת'אלס. הם הרגו את מנהיגת משמר האלפים, סילבאנאס ווינדריידר, והחזירו אותה לחיים בתור משרתתם. בשלב מסוים הליץ' קינג נחלש והיא הצליחה להשתחרר ממנו. היא ועוד קבוצה של אל-מתים שהשתחררו משליטת מלך הליץ' הקימו את מסדר הForsaken ומאוחר יותר הצטרפו להורד ביחד עם האורקים של אורגימאר, הטאורוסים והטרולים של דארק ספיר.
במשחק World of Warcraft ניתן לשחק בתור אל-מת מהמקוללים ולבחור מבין המקצועות הבאים: לוחם, גנב, כהן, קוסם, מכשף.
ונדרוורט

וַנדרווֹרט (מגרמנית: Wanderwort, ריבוי: Wanderwörter, וַנדֶרְוֶרטֶר), או מילה תועה, היא מילה שקיימת בקרב מספר רב של שפות ותרבויות, עד שקשה לבסס את האטימולוגיה שלה או אף את השפה שבה נולדה במקור. התפשטות המילה היא לרוב תוצאה של מסחר, וישנן ונדרוורטר שניתן להצביע על התפשטותן במסגרת המסחר בין ארצות הים התיכון בתקופת הברונזה. למעשה, ניתן לראות במילים תועות סוג מיוחד של מילים שאולות.

דוגמאות

דוגמאות אופייניות למילים תועות ששומרות על משמעותן המקורית בעברית הן "מנטה", "כמון" ו"סוכר". הן מייצגות קבוצת מילים שמתייחסות לחומרים שונים (בעיקר רכיבי תיבול שונים) שנסחרו באופן אינטנסיבי וברחבי העולם, שמקורן אינו ברור לחלוטין.
מספר מילים תועות קשורות להתפשטות הכתב; דוגמה לכך היא המילה השומרית musar, שהתגלגלה למילה האכדית musarum – דוקומנט, חותם – והושאלה ככל הנראה לפרוטו-הודו-איראנית mudra (באיראנית אמצעית: muhr, בסנסקריט: mudrā).
דוגמה למילה תועה עתיקה עוד יותר, שסבורים כי תעתה עוד בתקופת האבן החדשה, היא המילה השומרית balag, המציינת 'גרזן', אשר התגלגלה לאכדית (pilaku) ולפרוטו-הודו-אירופית (pelek'u).
המילה "ארץ" היא כזו: ארץ בעברית, earth באנגלית, ו-ارض (נקרא אַרְד) בערבית (יש בעוד שפות ). לעתים אמנם המשמעות שונה בשפות שונות, למשל בערבית הפירוש יכול להיות גם "רצפה", בעברית כדור הארץ או שטח אדמה, כמו גם באנגלית. בשונה מהמוזכר מעלה, המילה "ארץ" מופיעה בפסוק הראשון של ספר בראשית: "בְּרֵאשִׁית, בָּרָא אֱלֹהִים, אֵת הַשָּׁמַיִם, וְאֵת הָאָרֶץ.", ולכן אטימולוגית ניתן להניח שמשם התפשטה לעולם.
משפט פוביני

לפונקציות ממשיות אינטגרביליות רימן

תהי  פונקציה אינטגרבילית רימן, כאשר  קבוצות סגורות.
לכל  נגדיר פונקציה  על ידי  (פונקציה של המשתנה השני).
אזי אם  אינטגרבילית רימן, מתקיים השוויון:
באופן סימטרי, לכל  ניתן להגדיר פונקציה  מתאימה, ואז אם היא אינטגרבילית רימן, מתקיים השוויון:

לפונקציות כלליות אינטגרביליות לבג

יהיו  זוג מרחבי מידה סיגמא־סופיים.
תהי  פונקציה אינטגרבילית לבג ביחס למרחב המכפלה .
לכל  נגדיר פונקציה  על ידי .
אזי  אינטגרבילית לבג, ומתקיים השוויון:
באופן סימטרי, לכל  ניתן גם להגדיר פונקציה  מתאימה, גם היא אינטגרבילית לבג, ומתקיים השוויון:

הכרחיות התנאים

המשפט מתייחס לפונקציות אינטגרביליות בלבד, וכן נוספה הדרישה כי המרחבים יהיו סיגמא-סופיים. להלן דוגמאות המבהירות מדוע דרישות אלו הכרחיות.

כישלון משפט פוביני עבור פונקציות לא אינטגרביליות

נתבונן במרחב המידה  עם הסיגמא-אלגברה  ביחס למידת המניה (כלומר המידה של קבוצת מספרים היא העוצמה שלה). נתבונן בפונקציה:
פונקציה זו אינה אינטגרבילית, שכן ביחס לעותק הראשון של המרחב האינטגרל הוא , וביחס לעותק השני של המרחב האינטגרל הוא . כמו כן, לא קשה לראות שאינטגרציה תחילה לפי העותק הראשון היא סכימה של  ולכן האינטגרל הוא אפס, ולעומת זאת אינטגרציה תחילה לפי העותק השני היא סכימה של , ולכן האינטגרל הוא אחד. כלומר סדר האינטגרציה משנה את ערך האינטגרל.
דוגמה נוספת היא הפונקציה:
המוגדרת על ריבוע היחידה . פונקציה זו אינה אינטגרבילית ומקיימת:
סדר החישוב משנה את ערך האינטגרל, שכן מצד אחד:
ומצד שני:

כישלון משפט פוביני עבור מרחבים לא סיגמא-סופיים

נתבונן במרחב המידה , כאשר העותק הראשון מצויד בסיגמא־אלגברת בורל ומידת לבג והעותק השני מצויד בסיגמא־אלגברה  ומידת המניה (כלומר המידה של קבוצת מספרים היא העוצמה שלה). ברור שהעותק השני אינו סיגמא־סופי.
נתבונן בקבוצת האלכסון . קבוצה זו היא בעלת מידה אפס אם מבצעים אינטגרציה תחילה לפי העותק הראשון, ולעומת זאת היא בעלת מידה 1 אם מבצעים אינטגרציה תחילה לפי העותק השני.
התאחדות הוצאות ספרים בישראל

התאחדות הוצאות ספרים בישראל הוא ארגון שהוקם בשנת 1939 כדי לעזור להוצאות ספרים בישראל במתן שירותים מקצועיים, בייצוגן מול רשויות המדינה, בעידוד מכירת ספרים בישראל ובארגון רוב הוצאות ספרים הפעילות בישראל. קיימות הוצאות ספרים מסחריות, הוצאות לא-מסחריות של האקדמיה, מוסדות, עמותות, ארגונים והוצאות עצמיות.

מאגר המו"לים בישראל

על פי החוק להגנת הספרות והסופרים בישראל הכתוב ברשומות- ספר חוקים, כל מי שמוציא ספר חייב למסור שני עותקים ממנו לספרייה הלאומית. עם התפתחות ההוצאה לאור הדיגיטלית, נכללים באוספי הספרייה הלאומית גם ספרים אלקטרונים ופרסומים דיגיטליים אחרים כמו: עיתונים וכתבי עת, ספרי שמע, קובצי מוזיקה ווידאו. פרסומים אלו, הנרשמים במערכת החיפוש במאגרי הספרייה ובאתרים נוספים מהווים מקור מידע עדכני לקוראים.

מקורות מידע למאגר המו"לים

המידע המפורסם במאגר המו"לים מבוסס בעיקר על מידע שנמסר מההוצאות לאור המוסרות עותקי חובה ומאתרי האינטרנט שלהן ומידע מהעיתונות הכתובה והאלקטרונית המאומת עם המו"לים. במאגר רשומות הוצאות לאור של ספרים, עיתונים, כתבי עת, מוזיקה ומאגרי מידע. המאגר כולל בין היתר מו"לים קטנים ובלתי מוכרים, גופים ציבוריים ומוסדות חינוך שמוציאים לאור כחלק מפעילותם, וכן מו"לים שאינם פעילים עוד, החל מתחילת הפעילות המו"לות בארץ ישראל. זהו המאגר המקיף ביותר בתחום זה בישראל, והוא מתעדכן באופן שוטף.
המידע הניתן כולל את תולדות ההוצאה, כתובתה, שם המנהל או הבעלים, שינויי שם ושותפויות בין מו"לים, שפות הפרסום, סוג המדיה ולגבי חלק מהמו"לים הערה קצרה על תחומי הדעת שבהם הם עוסקים. כמו כן, ניתן מידע על זכויות היוצרים של מו"לים שחדלו להתקיים

הפעילות המו"לית בישראל

התאחדות הספרים בישראל הציבה לעצמה יעדים במטרה להגביר את מכירות הספרים והפצתם ולעודד את הקריאה בקרב הציבור בכללו ובקרב בני הנוער בפרט. לשם כך מקיימים מדי שנה בשנה את האירועים הבאים:

שבוע הספר העברי

ההתאחדות יוזמת, מפיקה ומנהלת את "שבוע הספר העברי" המתקיים בישראל מדי שנה בערים המרכזיות, בעיירות הפיתוח ובישובים רבים אחרים בכל רחבי ישראל. בשבוע זה מוקמים ירידי ספרים ובהם מיוצגות מרבית הוצאות הספרים בישראל המוכרות את ספריהן במחירים מוזלים. גם בחנויות נמכרים הספרים בהוזלה בתקופה זו, ויש בהן המאריכות את המכירה המוזלת על-פני כל החודש.

"ספר זהב" ו"ספר פלטינה"

לקראת שבוע הספר העברי מפרסמת התאחדות הוצאות ספרים בישראל את רשימת הספרים שזכו באות 'ספר זהב' המוענק הן למחבר והן להוצאות ספרים על מכירת ספר מעל 20,000 עותקים ואות 'ספר פלטינה' על מכירת ספר מעל 40,000 עותקים. האותות מוענקים הן למחבר והן להוצאת הספרים. רשימות הספרים מפורסמות באתר התאחדות הספרים בישראל

קרן ברנשטיין- פרסים ספרותיים

האגודה להענקת פרסים מעניקה פרסים ספרותיים ליוצרים צעירים עד גיל 50 ב-
תחום הפרוזה- לסופר/ת, שכתב/ה רומן מובחר ומקורי מחיי ישראל.
תחום השירה- לספר שירה עברי מקורי שנכתב בעברית על ידי משורר/ת הגר/ה בישראל.
תחום ביקורת ספרותית- לסופר/ עיתונאי/מבקר, הכותבים ביקורת ספרות
בעברית באחד מהמוספים לספרות בעיתונות היומית על ספר עברי מקורי בתחום הספרות היפה.
כתאב אל-אירשאד

אל-אירשאד (בפרסית: ارشاد; תעתיק לעברית: ארשאד), הנקרא גם ספר ההדרכה לתוך חייהם של 12 האימאמים, ביוגרפיה של חייהם של 12 האימאמים השיעים. הוא מתאר את הנסיבות ההיסטוריות, את הניסים שהם חוללו ואת מעלותיהם. הספר כולל גם ראיות לשלטון האימאמים בין שיעים.

המחבר

השייח' מופיד היה תאולוג שיעי תריסרי בולט. הוא היה בנו של מועלים, והוא נקרא אבן מועלים. מופיד למד אצל אל-שייח' אל-סאדוק, אבן קולאוויה, אבו עבדאללה אל-בצרי ואל-רומאני. הוא העביר את תורתו שלו לתלמידים, כולל שריף אל-מורטאצ'א ושייח' טוסי. רק 10 מתוך 200 עבודות שלו שרדו, כולל אל-אמאלי, אל-אירשאד, אל-מוק'ניעה ותצחיח' אל-אעיתיקדאת.

תוכן

הוא תיאר את מצבם ואת חייהם של כל אימאם ואת הנסיבות של מות כל אחד מהם. הוא הזכיר את היעלמותו של האימאם האחרון מוחמד אל-מהדי. העבודה משקפת את נקודת המבט של מופיד על ההיסטוריה והחדית' יותר מאשר ניסיון להציג חיבור תאולוגי או פילוסופי.
ספר זה מתחיל בשבחו של אללה, הנביא מוחמד  ושנים עשר האימאמים השיעים. כמעט מחצית הספר מוקדש לאימאם עלי, וכן מפרט הספר את תכונותיו ואת מעלותיו.

תרגום

ספר זה תורגם לאנגלית על ידי א. ק. א. הווארד.
הספר זמין בשפות רבות, כגון ערבית, פרסית, אורדו, הינדית, אזרית וגרמנית.
אסטיפליה

היסטוריה

במיתולוגיה היוונית הייתה אסטיפליה אישה שפותתה על ידי פוסידון, שהופיע בצורת ברדלס מכונף בעל זנב דג.
אסטיפליה הייתה למושבה של מגארה, ולאחר מכן הכירו בה הרומאים כמדינה עצמאית.
במהלך ימי הביניים הייתה אסטיפליה חלק מהאימפריה הביזנטית עד לשנת 1207, כאשר בעקבות מסע הצלב הרביעי הפכה לאחוזה פיאודלית של משפחה ונציאנית עד לשנת 1522. בשנה זו נפלה אסטיפליה, ביחד עם שאר איי הדודקאנס, לידי האימפריה העות'מאנית. בין 1648 ל-1668 במהלך מלחמת כרתים שבו הוונציאנים וכבשו את האי, ובין 1821 ל-1828 במהלך מלחמת העצמאות היוונית הייתה אסטיפליה בידיים יווניות, עד ששבה ונמסרה לטורקים. 
ב-12 באפריל 1912 במהלך מלחמת איטליה-טורקיה נכבשה אסטיפליה על ידי האיטלקים, והייתה האי הראשון בדודקאנס שנפל לידיהם. מבסיסם באסטיפליה יצאו האיטלקים לכיבוש רודוס, הגדול באיי הדודקאנס. במהלך שיחות השלום באוגוסט-ספטמבר 1912 הסכימה איטליה עקרונית להשיב את שאר האיים הדודקאנסיים לטורקיה, בהתמלא תנאים מסוימים, אך דרשה לעצמה את אסטפיליה לצמיתות כתחנת מעגן בים התיכון. האי נותר בשליטת האיטלקים עד למלחמת העולם השנייה. בין 1943 ל-1945 היה האי בידי גרמניה הנאצית עד ששוחרר, ולאחר תקופה קצרה של שלטון צבאי בריטי, הועבר ב-1947 לריבונות יוונית, ביחד עם שאר איי הדודקאנס.

גאוגרפיה

באסטיפליה שני נמלים טבעיים עם מים בעומק של 50-60 מטר בקרבת החוף, באופן המאפשר מאגן מוגן של מאות אוניות. רובו של האי מאופיין בטופוגרפיה הררית.
אודטה (תוכנית טלוויזיה)

תוכן

התוכנית עוסקת בנושאים כגון משפחה, הורות, ילדים, אופנה, בסגנון חיים ולייף סטייל.
התוכנית נודעה בטיפים והעצות שניתנו בה, ובכך שהיא מכוונת לקהל יעד נשי ולעקרות בית. בתוכנית היו אורחים שונים ומשתתפים קבועים שהגישו פינות שונות.

היסטוריה

התוכנית עלתה לראשונה ב-2 בינואר 2003 בערוץ 10 (שהיה בתחילת דרכו). התוכנית עלתה כתוכנית בוקר ועסקה בנושאים שונים. התוכנית השיגה נתוני מדרוג גבוהים יחסית לערוץ, ובעקבות כך הוחלט להעביר אותה לשעה 6 בערב ולאחר מכן ב-2005 עברה לשעה 4 אחר הצהריים.
בעקבות הצלחת התוכנית אודטה שוורץ אף זכתה לחיקוי בתוכנית ארץ נהדרת.
במרץ 2007, ביקשה שוורץ מערוץ 10 לצאת לחופשה.
ב-19 במרץ 2007 שודרה התוכנית ה-1,000 בערוץ 10 כאשר אחריה אודטה הייתה אמורה לצאת לחופשה. לאחר התוכנית ה-1,000 לא שבה התוכנית למרקע והיא ירדה סופית מהאוויר. התוכנית שודרה בשידורים חוזרים בין השנים 2007-2011.
ב-17 בינואר 2019 התוכנית חזרה במתכונת חדשה בקשת 12.
שרת (מקצוע)

שרת (גם: איש תחזוקה) הוא מקצוע הכולל תחזוקה כללית של בניין, כדוגמת בית חולים, בית ספר, בניין משרדים, בניין דירות. שרתים אחראים לרוב על הניקיון, תחזוקה ולעיתים אף לאבטחה. 
ישנם שרתים בבתי ספר ובבנייני מגורים הנקראים גם "אב בית".
מכון התקנים האמריקני

מכון התקנים האמריקני (באנגלית: American National Standards Institute; בראשי תיבות: ANSI, קרי "אַנְסִי") הוא מכון תקנים פרטי ללא כוונת רווח הקובע תקנים תעשייתיים בארצות הברית. המכון חבר בארגון התקינה הבינלאומי (ISO) ובנציבות הבינלאומית לאלקטרוטכניקה (IEC).
המכון הוקם ב־19 באוקטובר 1918, בשם "ועדת התקנים ההנדסיים האמריקאית" (American Engineering Standards Committee). ב-1928 עבר ארגון מחדש ושמו שונה ל־"איגוד התקנים האמריקאי" (American Standards Association). ב־1966 הארגון עבר ארגון מחדש נוסף ושמו שונה ל־"מכון התקנים האמריקאי" (American Standards Institute). ב־1969 שונה שמו של המכון לשמו הנוכחי.
מכון התקנים האמריקני עוסק במספר תחומים. במדעי המחשב, המכון תקנן את מערך התווים ASCII ב־X3.4, קודי בקרה ב־X3.41 ורצף בקרות (לדוגמה, עבור הזזת סמן סביב המסך במחשב חסר בינה) ב־X3.64.
מערכת חשיפת צילום של ASA היווה בסיס למהירות ההסרטה של ISO, המונהג כיום בכל העולם. 
במערכת ההפעלה חלונות של חברת מיקרוסופט, ה־"ANSI" מתייחס לדפי קוד. כמה מהם דומים במיוחד לסדרת התקנים ISO-8859, ולכן רבים חושבים בטעות כי מדובר בתקנים זהים.
אמנות ה־ASCII אשר מאויירת על ידי ציור קודי מסוף בקרה של המכון (רצף X3.64), נקראת לעיתים אמנות ANSI.
המכון אימץ את תקן ANSI/ASME Y14.1 עבור גודלי נייר.
ג'ים היינס

ביוגרפיה

היינס נולד בדומאס, ארקנסו. הוא גדל באוקלנד, קליפורניה. בשנת 1964 הוא סיים את לימודי התיכון בבית הספר מק קלימונדס. בתחילת דרכו היה שחקן כדור בסיס עד אשר מאמן אתלטיקה זיהה את יכולתו כאצן והוא עבר להתאמן בריצות הקצרות. 
בתחרות שנערכה במודסטו (קליפורניה) במאי 1967, השווה היינס את שיא העולם ל-10 שניות (באותה ריצה קבע גם האצן שסיים שני, וסלי טרנר, זמן זהה). היינס למד והתאמן באותה עת באוניברסיטת טקסס הדרומית שביוסטון.
באליפות ארצות הברית באתלטיקה שנערכה בסקרמנטו ביוני 1968, רץ היינס במוקדמות תוצאה של 9.8 שניות, אולם שיאו העולמי לא אושר עקב רוח גבית חזקה מהמותר. בשלב חצי הגמר הראשון ניצח היינס בשיא עולם חדש, 9.9 שניות, וכך היה לאתלט הראשון ששבר את מחסום 10 השניות בריצה ל-100 מטר. גם הרץ שהגיע אחריו, רוני ריי סמית קבע תוצאה זהה. בריצת חצי הגמר השנייה ניצח צ'ארלס גרין שקבע אף הוא זמן השווה לשיא העולמי החדש. בגמר האליפות ניצח גרין והיינס סיים שני כשלכל ששת הראשונים נקבע זמן של 10.0 שניות.

אלוף אולימפי

באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכה היינס בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בשיא עולם חדש של 9.95 שניות, לפני לנוקס מילר מג'מייקה (10.04 שניות) וגרין (10.07 שניות) ובריצת שליחים 4X100 מטר. בריצת השליחים היה היינס הרץ הרביעי של הרביעייה האמריקאית. הוא החל את ריצתו כשהוא מפגר אחרי אנריקו פיגורלה מקובה (שיאו היה 10.0 שניות), אך חלף על פניו וקבע יחד עם חבריו (גרין, מלווין פנדר וסמית') שיא עולם חדש של 38.24 שניות, לפני קובה (38.40 שניות) וצרפת (38.43 שניות).
לאחר המשחקים האולימפיים ניבחר היינס לשחק בקבוצת הפוטבול מיאמי דולפינס. הוא לא גילה כישורי משחק מספקים וזכה לכינוי "אופס" ולכן שיחק בקבוצת המילואים. שנה לאחר מכן שיחק משחק אחד עם קנזס סיטי צ'יפס ויותר לא חזר לשחק פוטבול מקצועני.
שיאו העולם של היינס 9.95 שניות בשעון אלקטרוני, נשבר לאחר 15 שנה על ידי קלווין סמית בשנת 1983.
ג'ונתן ספילמן

ביוגרפיה

ספילמן בוגר אוניברסיטת אוקספורד במתמטיקה.
בנבחרת אנגליה בשחמט שכללה בין היתר גם ג'ונתן מסטל ודייוויד גודמן הוא זכה באליפות העולם לגיל עד 26 בשנת 1978 ובאליפות העולם לסטודנטים בשנת 1977 סיים במקום השלישי.
בשנת 1978 הוא ניצח באליפות אנגליה. בהמשך הוא זכת באליפות אנגליה עוד פעמיים.
באליפות העולם בשחמט 1990 הוא ניצח את נייג'ל שורט ברבע הגמר ובחצי הגמר הודח על ידי יאן טימן. באליפות העולם בשחמט 1993 הוא הודח ברבע הגמר על ידי נייג'ל שורט. באליפות העולם של פידה בשנת 1999 הוא דורג במקום מס' 44 והודח בסיבוב השני על ידי בוריס גלפנד. באליפות העולם של פידה בשנת 1999 הוא דורג במקום מס' 41 והודח בסיבוב הראשון.
הוא ניצח בתחרויות רבות. בשנת 1989 ג'ונתן ספילמן היה בעל מד כושר גבוה והיה במקום הרביעי בעולם.
ספילמן כתב מספר ספרים בנושא שחמט.