ג'וי פוסט

חייה

פוסט נולדה כג'וי ביפילד בפברואר 1968 באינגלווד, קליפורניה. לאחר שסיימה את התיכון (איתו זכתה בארבע אליפויות מדינה), היא החלה ללמוד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. בארבע שנותיה באוניברסיטה, היא כבשה 55 שערים, בישלה 23 בישולים ונבחרה שלוש פעמים לנבחרת העונה של ה-All-American. ב-1987, היא אף קבעה את שיא האוניברסיטה לשערים בעונה - 23. באותה שנה היא גם ערכה את משחק הבכורה שלה בנבחרת, ב-3 באוגוסט, במפגש נגד סין. מספר חודשים לאחר מכן, ב-16 בדצמבר, היא כבשה את שער הבכורה שלה בנבחרת, בניצחון 0-6 על אוסטרליה. ב-1988, היא נבחרה לכדורגלנית השנה בארצות הברית, והייתה לשחקנית ההגנה הראשונה והיחידה עד כה שזכתה בפרס זה.
בנובמבר 1991 שיחקה פוסט בטורניר הבינלאומי הראשון בקריירה שלה - גביע העולם שנערך באותה שנה בפעם הראשונה אי פעם. את שלב הבתים סיימו האמריקאיות במאזן מושלם, וברבע הגמר הביסו את נבחרת טאיוואן 0-7. בחצי הגמר פגשה ארצות הברית את גרמניה, ניצחה אותה 2-5, והעפילה לגמר הטורניר נגד נורווגיה. במשחק הגמר ההיסטורי, שנערך אל מול קהל של 63,000 צופים בגואנגג'ואו, ניצחה ארצות הברית 1-2 וזכתה בטורניר. פוסט, שפתחה בהרכב הראשון בחמישה מששת משחקי הנבחרת בטורניר, סיימה אותו עם שער אחד.
ב-17 במאי 1994 ילדה פוסט את בתה הבכורה, קתלין רוז, אך המשיכה להיות שחקנית פעילה בנבחרת ובקבוצה החובבנית "אייאקס דרום קליפורניה". שנה לאחר מכן, הייתה פוסט חלק מסגל ארצות הברית שנסע להשתתף בגביע העולם שנערך בשוודיה. פוסט פתחה בכל משחקיה של ארצות הברית, ולא החמיצה אפילו דקת משחק אחת במהלך הטורניר. בחצי הגמר הפסידו האמריקאיות 1-0 לנורווגיה, אך סיימו במקום השלישי לאחר שניצחו 0-2 את סין. במשחק שלב הבתים נגד אוסטרליה, כבשה פוסט את השער היחיד שלה בטורניר.
שנה אחר כך, נערך באולימפיאדת אטלנטה, טורניר כדורגל הנשים הראשון בהיסטוריה של המשחקים האולימפיים. האמריקאיות סיימו את שלב הבתים במאזן מושלם של תשע נקודות וגברו בחצי הגמר 1-2 על נורווגיה. במשחק זה ציינה פוסט את הופעתה ה-100 במדי הנבחרת. במשחק הגמר של הטורניר הן שיחקו נגד סין, ניצחו 1-2 וזכו במדליית הזהב. פוסט פתחה בכל המשחקים בהרכב בראשון, וכמו בגביע העולם הקודם - גם הפעם היא לא החמיצה אף דקת משחק. לאחר האולימפיאדה, לקחה פוסט הפסקה זמנית מכדורגל על מנת להתרכז בלידת בתה השנייה, וחזרה לפעילות רק לקראת סוף 1997. 
בקיץ 1998, היא הייתה חלק מסגל הנבחרת שזכה במדליית הזהב במשחקי הרצון הטוב שנערכו בניו יורק, וסיימה את השנה עם 1,992 דקות משחק - הכי הרבה בנבחרת האמריקאית. שנה לאחר מכן, הגיעה פוסט לשיא הקריירה שלה, כשזכתה עם הנבחרת בגביע העולמי שנערך בארצות הברית. היא לא החמיצה אף דקת משחק במהלך הטורניר, ובכך הייתה לאחת משתי שחקניות אמריקאיות שלא החמיצו אפילו דקה אחת בטורנירי גביע העולם 1995, אולימפיאדת 1996 וגביע העולם 1999. משחק הגמר של הטורניר, שנערך אל מול קהל שיא של 90,185 צופים, התקיים באצטדיון רוז בול שבקליפורניה. במשחק עצמו, נגד סין, הגיעו הנבחרות לבעיטות הכרעה, שם ניצחו האמריקאיות בפנדל המכריע מרגלי ברנדי צ'סטיין. פוסט, שכבשה את אחד הפנדלים בגמר, סיימה את הטורניר עם שער אחד, אותו כבשה ברבע הגמר נגד גרמניה.
שנה לאחר מכן, זכתה פוסט עם ארצות הברית במדליית הכסף באולימפיאדת סידני, לאחר שזו הפסידה 3-2 בגמר לנורווגיה. עם הקמת ליגת ה-WUSA ב-2001, הצטרפה פוסט לקבוצת "סן דייגו ספיריט", שם שיחקה לצידן של ג'ולי פוודי, שאנון בוקס וג'ולי פליטינג. בעונתה השלישית והאחרונה בקבוצה, היא זכתה בפרס שחקנית ההגנה המצטיינת של הליגה, לאחר שהובילה את סן דייגו לחצי גמר הפלייאוף. באותה שנה שיחקה פוסט בגביע העולם הרביעי שלה עם ארצות הברית, וסיימה איתה במקום השלישי. היא לא החמיצה אף דקת משחק במהלך הגביע ובסופו אף נבחרה להרכב המצטיינות של הטורניר, לצידן של שחקניות כמו בירגיט פרינץ, ויקטוריה סוונסון ומארן מיינרט.
בקיץ 2004, לאחר שזכתה עם הנבחרת במדליית הזהב באולימפיאדת אתונה, הודיעה פוסט על פרישתה ממשחק פעיל. ביחד עם פוודי פרשו גם מיה האם, ג'ולי פוודי וברנדי צ'סטיין, במהלך שסימן את סוף "תור הזהב" של הנבחרת האמריקאית. ב-17 שנים בנבחרת ארצות הברית, שיחקה פוסט ב-239 משחקים וכבשה 27 שערים. בכך היא הייתה לשחקנית ההגנה בעלת מספר השערים הרב ביותר בתולדות הנבחרת האמריקאית.
בשנת 2009 נבחרה פוסט כחברה בהיכל התהילה הלאומי לכדורגל, לצידו של ג'ף אגוס.