google/wiki40b huggingface dataset:
מכרות רמלסברג

היסטוריה

הר רמלסברג שוכן במרחק קילומטר בכיוון דרום-מזרח מגוסלאר, הוא חלק מהרי הרץ (Harz), והוא שימש לכריית עפרות מתכתיות וייצור מתכות (כסף, נחושת, עופרת, אבץ וזהב) עד שלהי מאה ה-20, כאשר התיעוד הרשמי הראשון של רמלסברג כאתר כרייה הוא מהמאה ה-11. לפי עדויות ארכאולוגיות שהתגלו בסמוך לעיר אוסטרוד אם הרץ שבסקסוניה התחתונה, הכרייה ברמלסברג החלה כבר במאה ה-3. במרחק של כ-40 קילומטרים דרומית לרמלסברג התגלה יישוב מתקופה זו, ונמצאו בו ציוד התכה קדם-תעשייתי ושרידי עפרות שניתן היה לשייכם לרמלסברג.
מרבצי הכסף הגדולים היו הסיבה שהיינריך השני החליט לערוך במקום את האספה המלכותית של 1009, ובמקביל להקים במקום בית מגורים עבורו ועבור משפחתו. העיירה גוסלאר החלה להתפתח מסביב לביתו של היינריך, והיא מילאה תפקיד חשוב בפעילותה הכלכלית של הליגה ההנזטית, עד שהגיעה לשיאה באמצע המאה ה-15. רווחי תעשיית הכרייה המקומית שימשו להקמתה של מערכת ביצורים בימי הביניים, כנסיות, מבני ציבור ובתים מפוארים עבור הבעלים של המכרה, שקיימים עד היום.
המכרות נכבשו על ידי דוכסות ברנדנבורג ב-1552, ונותרו בשליטתה עד שנכבשו ב-1866 על ידי ממלכת פרוסיה. תעשיית הכרייה והמטלורגיה המקומית המשיכה לפעול עד ל-1988, אז נסגר המכרה האחרון על ידי התאגיד פרויסג. לאחר סגירת המכרה האתר הפך למוזיאון המהווה את אחת מהנקודות הראשיות על דרך המורשת התעשייתית האירופית.

השרידים

שרידיה של תעשיית הכרייה המקומית ידועים בזכות המגוון הנרחב שלהם, איכות השימור והעובדה שכמעט מכל תקופה החל מהמאה ה-10 נותרו שרידים כלשהם. בין השרידים הללו ניתן למנות את: מצבורי אשפה מהמאה ה-10 ושרידי המתקנים שייצרו אותם, נתיבי תחבורה מהמאה ה-12, מבנה כרייה מהמאה ה-13, בית המפקח על הכרייה שנבנה בתחילת המאה ה-18, מחצבת הכנסייה מ-1768, בניין המשרדים מ-1902, תעלת גלנביקר שנבנתה ב-1927, המתחם הקרקעי שנבנה בין 1935 ל-1942 ובתי המגורים של הכורים שנבנו בין 1878 ל-1950. גם בגוסלאר השתמרו עדויות רבות לתקופת השגשוג והקשר שלה לתעשיית הכרייה.

לקריאה נוספת

Stoppel D. (2002). "Spuren des Bergbaus im Westharz". Akad. Geowiss. Hannover, Veröffentl. 20: 77–84.
כלל תעשיות

היסטוריה

החברה הוקמה בשנת 1955 כשותפות של רסקו עם אייזק וולפסון, תחת השם גאס רסקו, אשר דרכה ביצעה רסקו חלק מהשקעותיה בתעשייה.
בשנת 1964 הקימה גאס רסקו חברה לשיווק בשם גסקו.
בעקבות המשבר ברסקו באמצע שנות ה-60, מכרה רסקו את חלקה ב"גאס רסקו" לחברת כלל בשנת 1968 ושם החברה הוסב ל"גאס תעשיות". בשנת 1970 רכשה חברת כלל את חלקו של וולפסון בחברה. באותה תקופה היו בבעלות החברה, בין השאר, החברות אלקטרה, קולרון תעשיות, מפעלי קיסריה לטקסטיל, החברה הישראלית לטרקטורים, אדימק, והחברה לסריגים. בסוף שנת 1971 עברה הבעלות המלאה בחברה לידי חברת כלל ושמה הוסב ל"כלל תעשיות". בשנת 1975 מוזגה "החברה המרכזית" לתוך כלל תעשיות.
בשנת 1998, חברת משאב, שעד אז הייתה בבעלות משותפת של "כלל תעשיות" ו"כור תעשיות", עברה לבעלות המלאה של "כלל תעשיות" במסגרת עסקאות למכירות הדדיות של החזקות משותפות, בה גם עברה השליטה בחברת ECI Telecom לכור. באותה שנה גם מכרה חברת משאב לאיש העסקים ישראל בורוביץ את השליטה בחברת גרנית הכרמל (שהיא בעצמה חברת החזקות המחזיקה בין השאר בבעלות על החברות: סונול, סופרגז ויצרנית המצברים וולקן).
בשנת 2001, מוזגה "כלל תעשיות עם חברת הבת שלה "כלל אלקטרוניקה". "כלל אלקטרוניקה" הייתה חברת השקעות בחברות היי-טק. מניות  החברה נסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב והיו כלולות במדד תל אביב 25. בין השאר החזיקה במניות חברת ECI Telecom (במקור חברת "אלקטרוניקה לישראל"), חברת סאיטקס, והשקיעה במספר חברות הזנק.
בשנת 2008, הוקמה חברת הבת "כלל אנרגיה" כחברת השקעות במיזמים של אנרגיה מתחדשת. 
ביולי 2012 מכרה אי די בי חברה לפיתוח את השליטה בחברה (49% ממניותיה) לחברת AI Diversified, של לאונרד בלווטניק, תמורת 1.275 מיליארד ש"ח. במרץ 2013 מכרה "אי די בי פיתוח" את יתרת אחזקותיה בחברה לבתי ההשקעות "אלטשולר שחם" ו"מנורה מבטחים החזקות". באוקטובר 2013 נתקבלה הצעת רכש של מניות החברה, שהוגשה על ידי לאונרד בלווטניק, והחברה נמחקה ממסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
ברשיר גריי

ביוגרפיה קריירה

גריי נולד בפילדלפיה, פנסילבניה. בגיל 16, גילה גריי תשוקה למוזיקה לאחר שנפצע במהלך משחק כדורגל והחל להשתמש בכישרון שלו בתור אמן רחוב כדי להרוויח כסף ולעזור לאמו החד הורית עם הוצאות המחיה שלהם. מאמציו בסופו של הדבר הובילו לשותפות עם המנהל צ'רלי מאק.
מאז 2013, הופיע גריי במגוון רחב של פסטיבלי מוזיקה באזור פילדלפיה, כולל בפסטיבל Made in America Festival של הראפר ג'יי זי. הוא גם היה מופע החימום בהופעות של הראפרים Fabolous ו-2 Chainz. ב-2015, קיבל גריי את תפקידו הראשון בתור חאקים ליון בסדרת הדרמה של רשת פוקס "אימפריה", לצד טראג'י פ. הנסון, טרנס הווארד, וג'סי סמולט. במרץ 2015, אושר כי סמולט וגריי הוחתמו בקולומביה רקורדס בתור אמני סולו.
תלמי החמישי

תלמי החמישי אפיפנס (210 לפנה"ס - 181 לפנה"ס), מלך מצרים התלמיית, מבני שושלת תלמי.

תולדות חייו

תלמי היה בנו של מלך מצרים תלמי הרביעי ואשתו (שהייתה אחותו) ארסינואי השלישית. עם מות אביו ב-205/204 לפנה"ס הוא עלה לשלטון כמלך מצרים אולם מכיוון שהוא היה ילד רך בשנים בפועל שלט יועצו של אביו אגתוקלס שמונה לעוצר אולם מעבר השלטון לא התנהל בצורה חלקה ושכנודע על מות המלך פרצו מהומות באלכסנדריה שבמהלכם נהרג אגתוקלס. אחרי מותו של אגתוקלס החזקה על תלמי הצעיר עברה לסוסיביוס אולם בלחץ האוכלוסייה הוא נאלץ לוותר על השלטון והעבירו לטלפומוס שנהנה מתמיכה רחבה בקרב העם.
אולם טלפומוס לא התגלה כמוכשר בניהול הממלכה וכתוצאה מזה אנטיוכוס השלישי מלך הממלכה הסלאוקית כרת ברית סודית עם פיליפוס החמישי מתוך כוונה לנצל את החולשה של הנהגת מצרים כדי לכבושה ולחלקה בין שתי הממלכות.
בהתאם להסכם אנטיוכוס פלש לקוילה-סוריה ופיליפוס פלש לאיים הקיקלאדיים ולמספר ערים בתראקיה שהיו כפופות לשלטון התלמיים. שריו של תלמי הבינו את הסכנה הנשקפת לממלכה ושהם לא יוכלו להודפה בכוחות עצמם, לכן הם ביקשו את עזרתה של הרפובליקה הרומית שנענתה לבקשת העזרה וששלחה משלחת בראשות מרקוס אמיליוס לפידוס למצרים.
אנטיוכוס הצליח להביס את הכוחות התלמיים בקרב בניאס ליד מקורות נהר הירדן ולהשתלט על לבנון וארץ ישראל, בנוסף הוא כבש מספר ערים בקיליקיה וליקיה שהיו כפופות למצרים. אולם הצלחתו התקרבה לסופה, לפידוס דרש הפסקה על המלחמה וכתוצאה מפחדו מהתערבות רומאית אנטיוכוס הגיע להסכם שלום עם תלמי בשנת 199 לפנה"ס. לפי הסכם השלום תלמי יתחתן עם קלאופטרה בת אנטיוכוס וכחלק מהסדר הנישואים יקבל את ארץ ישראל ולבנון כנדוניה מצד אבי הכלה. הנישואים נערכו בשנת 193 לפנה"ס. מנישואים אלה נולדו תלמי השישי, קלאופטרה השנייה ותלמי השמיני.
בינתיים ממלכת מצרים התחילה להתאושש תחת הנהגתו של אריסטומנס שמונה לעוצר. למרות ההתאוששות אריסטומנס נאלץ לדכא מרד שפרץ במצרים התחתונה ולהוציא להורג את המצביא סקופאס שתיכנן הפיכה באלכסנדריה. נראה שחוסר היציבות שכנע את שריו של תלמי ולהכריז עליו כבגיר ואכן בשנת 196 לפנה"ס הוא לקח את מוסרות השלטון לידיו למרות שאריסטומנס עדיין נהנה מהשפעה גדולה בחצר המצרית.
עם פרוץ המלחמה בין רומא לאימפריה הסלאוקית תלמי תמך ברומא כנגד חותנו ואף הציע לה סיוע במלחמתה. אולם למרות תמיכתו של תלמי ברומא הוא לא הרוויח משלום אפאמיאה ואנטיוכוס אף הפר את הבטחתו למסור את ארץ ישראל ולבנון למצרים.
תלמי תכנן מסע מלחמה כנגד סלאוקוס הרביעי יורשו של אנטיוכוס כדי לכבוש מחדש את ארץ ישראל ולבנון אולם הוא הורעל לפני תחילת המסע.
תקופת שלטונו של תלמי סימנה את תחילת שקיעתה של ממלכת תלמי, הממלכה איבדה רבות משטחיה מחוץ למצרים וכמו כן ההשפעה הרומאית התחילה לגדול בה בצורה שסיכנה את עצמאותה.
אנג'לה ת'ורן

ביוגרפיה

אנג'לה ת'ורן נולדה בשנת 1939 בעיר קראצ'י שבהודו הבריטית (כיום פקיסטן). אביה, ויליאם הרברט אלפרד ת'ורן, היה רופא בצבא ההודי ואמה, סילביה (לזלי), הייתה מורה. בחמש השנים הראשונות לחייה התגוררה בהודו. ת'ורן למדה משחק בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה.
בתוכנית "Who Do You Think You Are?" של ה-BBC המתחקה אחרי שורשים משפחתיים ששודרה באוגוסט 2010 התארח בנה של ת'ורן השחקן רופרט פנרי-ג'ונס. התברר שאביה של ת'ורן, ויליאם, שירת בחיל הרפואה ההודי והשתתף בקרב על מונטה קאסינו. כמו כן נודע כי לאבות אבותיו היה קשר ממושך עם צבא הודו.

קריירה

העבודה המקצועית הראשונה של ת'ורן הייתה בתיאטרון הילדים של קאריל ג'נר. אחרי שהופיעה במשך עונה בתיאטרון רפרטוארי ביורק ובשפילד, שיחקה במחזה "Night Must Fall" בתיאטרון רויאל וינדזור ובתיאטרון היימרקט. בין הפקות הטלוויזיה בהן הופיעה היו "אליזבת ר" בתפקיד לטיס נוליס , בסרט "The Liars", ובעיבוד לסיפור "הרוח מטירת קאנטרוויל" בתפקיד הראשי לצדו של ברוס פורסיית' בתפקיד הרוח. היא זכתה לשבחי המבקרים על תפקידה כמרגרט תאצ'ר בעיבוד הטלוויזיוני משנת 1982 לפארסה הסטירית "Anyone for Denis?". ב-1984 שיחקה בתפקיד סוזן "הדוכסית" בהפקה מחודשת בווסט אנד של המחזה "Happy Family" מאת ג'יילס קופר לצדם של איאן אוגילבי וסטפני ביצ'אם. ב-1996 כיכבה במחזה "Communicating Doors" בתיאטרון סבוי שבלונדון.
ב-1976 שיחקה ת'ורן בשני פרקים של הסיטקום "Get Some In!" בתפקיד גברת פיירפקס. ב-1977 הופיעה בתפקיד ליידי טראסקוט בפרק בסדרה " The Good Life". בין השנים 1979 ו-1981 שיחקה בתפקיד קבוע בסדרה הקומית "האצילות מחייבת". בעלה הופיע אף הוא בשני פרקים בסדרה. היא שיחקה באותו תפקיד גם בסדרת תסכיתי רדיו ב-1997, ובתוכנית טלוויזיה ספיישל חג המולד בשנת 2007. היא כיכבה בסדרה קומית נוספת "Three Up, Two Down". אחרי סיום הסדרה "האצילות מחייבת" שיחקה בתפקיד הארייט פארינגטון בסיטקום "Farrington of the F.O" מאת דיק שארפל ששודרה ב-ITV.
ת'ורן השתתפה בתפקיד אורח בפרק בסדרה "רציחות במידסומר" ובפרק בסדרה "המלחמה של פויל". ב-1989 דיבבה את תפקיד אליזבת השנייה בסרט "העי"ג" המבוסס על ספרו של רואלד דאל.

חיים אישיים

ב-22 בספטמבר 1967 נישאה ת'ורן לשחקן הטלוויזיה פיטר פנרי-ג'ונס לו הייתה נשואה עד למותו ב-2009. לבני הזוג נולדו שני בנים לורנס ורופרט.
שמע קולי

תוכן הפיוט

שמע קולי הוא פיוט מסוג 'בקשה', הוא שיר שווה-חרוז שנכתב במשקל הכמותי 'המרובה' - יתד ושתי תנועות, יתד ושתי תנועות, יתד ותנועה - בדלת ובסוגר. הפיוט פותח בבקשה מה' שישמע את קולו של המשורר וממשיך בהזכרת היענויות במהלך הדורות (בדומה לתפילת 'ענינן'ׂ), ביניהם: האבות, יוסף, משה ויוצאי מצרים, אהרון, פנחס, יהושע, עלי, חנה, שמואל, שלמה, דוד, אליהו, אלישע, יונה, חנניה מישאל ועזריה, דניאל, מרדכי ואסתר, עזרא וחוני המעגל.
מטרתו של המשורר היא לעורר את זכותם של אלו שהקדוש ברוך הוא נענה לתפילתם, ולכלול את תפילתו בתפילתם ("שמע קולי, אשר ישמע בקולות"). בקטע המסיים את הפיוט, מציין המשורר את היותו "שפל כל השפלים", שאינו ראוי שיתקבלו תפילותיו בדומה לתפילות הצדיקים שהזכיר, אך בהמשך לאמונתו שהקדוש ברוך הוא נענה לתפילת "כל צועק וקורא, וכל באים לפניך לחלות", הוא מבקש את מחילת חטאיו ואת ברכתו.
קרל אוגוסט, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך

ביוגרפיה

קרל אוגוסט נולד ב-3 בספטמבר 1757 בוויימאר שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-ויימאר, והיה בנם הבכור של ארנסט אוגוסט השני, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך ואנה אמליה, דוכסית בראונשווייג-וולפנביטל, בתו של קרל הראשון, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל.
ב-28 במאי 1758 מת אביו ארנסט אוגוסט השני, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך, וקרל אוגוסט עלה לשלטון במקומו. אולם מחמת היותו קטין, שלטה אמו אנה אמליה, דוכסית בראונשווייג-וולפנביטל כעוצרת עד לשנת 1775.
ב-3 באוקטובר 1775, זמן קצר לאחר שתפס את השלטון, התחתן קרל אוגוסט עם לואיזה, נסיכת הסן-דרמשטדט, בתו של לודוויג התשיעי, רוזן הסן-דרמשטדט. ב-7 בנובמבר 1775 הגיע יוהאן וולפגנג פון גתה לוויימאר, על פי הזמנתו של קרל אוגוסט. החודשים הראשונים שפעו חגיגות, מסיבות ופריקת עול מכל סוג. בתחילת 1776 החל גתה להשתתף בישיבות בודדות של מועצת הדוכס. ביוני התמנה רשמית ליועץ-סתרים עם מושב קבוע וזכות הצבעה במועצה זו, בניגוד לדעתם של אנשי החצר, של השרים והפקידים האחרים. אלא שגתה יצר לו במהרה בני-ברית בדמות המשורר וילאנד ובדמות אימו של קרל אוגוסט, אנה אמליה; וחברותו עם קרל אוגוסט הייתה קרובה מתמיד.
קרל אוגוסט היה שתיין כבד וספורטאי טוב, והיה מארגן הרבה מסיבות לחבריו הקרובים וכן מסעי ציד. גזע הכלבים ויימרנר שפותח על ידי חצרו, הוא פופולרי עד היום. בנוסף התעניין קרל אוגוסט אף בספרות, באמנות, ובמדע, ואף טיפח מאוד את החינוך ברחבי הדוכסות. קרל אוגוסט שלט בדוכסות ברוח העריצים הנאורים, והביא את ויימאר לשיא גדולתה.
בשל חולשת האימפריה הרומית הקדושה, ניסה יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לאחד את גרמניה תחת שליטת בית הבסבורג. בעקבות כך חבר קרל אוגוסט לפרידריך השני, מלך פרוסיה, ובשנת 1785 אף היה ממיסדי "ליגת הנסיכים". אולם על אף כל זאת נהג קרל אוגוסט בחכמה, וכשהוצע לו כתר הונגריה בשנת 1787 סירב לקבלו. בשנת 1788 הצטרף לצבא הפרוסי ומונה למפקד רגימנט, ולחם עמו בקרב ואלמי ובקרבות נוספים כנגד צרפת המהפכנית. בשנת 1806 השתתף בקרב ינה-אאורשטדט, ולאחר הקרב נבזזה העיר ינה על ידי הצרפתים. כדי למנוע את הפקעת נחלותיו, הצטרף קרל אוגוסט לקונפדרציה של הריין, ולחם עם הצרפתים בקרבות השונים, ובכלל זה בפלישה הצרפתית לרוסיה. בשנת 1809 איחד קרל אוגוסט את דוכסויות סקסוניה-ווימאר וסקסוניה-אייזנך לדוכסות אחת, בשם דוכסות סקסוניה-ויימאר-אייזנך. בשנת 1813 הצטרף קרל אוגוסט לקואליציה האנטי-צרפתית השישית, ובשנת 1814 קיבל פיקוד על קורפוס שמנה 30,000 לוחמים ושהה בהולנד.
בקונגרס וינה השתתף קרל אוגוסט באופן אישי, ומחה על ביטול הזכויות של האזרחים במדינות השונות. כאות הוקרה על פעילותו נגד צרפת, קיבל קרל אוגוסט תוספת של שטחים, ואת התואר דוכס גדול. בשנת 1816 חוקק קרל אוגוסט חוקה ליברלית בדוכסות, אולם נאלץ לבטלה בשנת 1818 עקב לחציו של מטרניך וכניסתם לתוקף של תקנות קרלסבאד. אף על פי כן שלט קרל אוגוסט בדוכסות בצורה ליברלית, והתקנות פחות הורגשו ברחבי הדוכסות מאשר בשאר מדינות גרמניה.
ב-14 ביוני 1828 מת קרל אוגוסט בגראדיץ שבפרוסיה, ובמקומו עלה לשלטון בנו קרל פרידריך, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך.
מכון הרב מצליח

מכון הרב מצליח הוא מכון הוצאה לאור וההדרת ספרי קודש, של ישיבת כסא רחמים בבני ברק, הנקרא על שם מייסד הישיבה בתוניס בירת תוניסיה, הרב מצליח מאזוז.

היסטוריה

לאחר שהרב מצליח מאזוז נרצח בתוניס בשנת ה'תשל"א, עלו לישראל בניו הרבנים מאיר מאזוז, צמח מאזוז ורחמים מאזוז, והקימו מחדש את הישיבה בישראל בסוף אותה שנה. שש שנים לאחר מכן, בשנת ה'תשל"ז (1977), הקימו במסגרת הישיבה את "מכון הרב מצליח", במטרה להוציא את כתבי היד של אביהם ורבנים נוספים, ולהנציח את שמו של האב שהיה חובב ספרים מושבע. בראש הנהלת המכון עומד הרב צמח מאזוז, ובנשיאותו עומד ראש הישיבה הרב מאיר מאזוז.

פעילות המכון

מטרתו הראשונית של המכון הייתה להוציא לאור את ספר השו"ת של הרב מצליח מאזוז, "איש מצליח", שהיה בשלבי הכנה לדפוס בעת הירצחו. אחריו הודפסו הספרים הספרים "לב שומע" (כללי הש"ס), וחידושי הרמב"ן על בבא בתרא (צילום דפוס ויניציא), ובהמשך התרחבה הוצאת הספרים גם לספרים אחרים של חכמי ורבני תוניסיה וג'רבה, דוגמת "משמרות כהונה" של הרב אברהם הכהן יצחקי ו"יתר הבז" של הרב נהוראי ג'רמון. חוקרי המכון התמחו בפענוח כתב יד ספרדי עתיק, הנקרא "חצי קולמוס / מאעלאק". יכולת קריטית לעיסוק בכתביהם של רבנים מצפון אפריקה שכתבו בו.
עם השנים הדפיס המכון ספרי יסוד מוגהים לפי הגהותיהם של גדולי המדקדקים כדוגמת "מנחת שי" ו"לחם הביכורים". מראשית המאה ה-21 עוסק המכון בהוצאת ספרי הלכה שונים. בלמעלה מארבעים שנות פעילותו, הוציא המכון כמאתיים ספרים בהם סידורים, מחזורים, הגדות, וחומשים שהודפסו במאות אלפי עותקים, ומופצים בכל רחבי העולם.
המכון גם מדפיס מספרי ראש הישיבה הרב מאיר מאזוז ורבניה, ובמסגרת המכון הישיבה מוציאה גם את כתב העת התורני "אור תורה", ואת סדרת הספרים - "ויען שמואל" (לזכר מנהל ומייסד הישיבה הרב שמואל שאול עידאן), בהם כותבים רבנים בולטים, רבני הישיבה, בוגריה ותלמידיה.
מולי אבישר

ביוגרפיה

אבישר נולד בארצות הברית, נחשב לריבאונדר מצטיין וקלע טוב מחצי מרחק.
בנערותו שיחק בקבוצת הכדורסל של הפועל חיפה, ונחשב ככוכב בנבחרת העתודה.
בעונת 1963/1964, בגיל 17 בלבד, ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת של הפועל חיפה, במדיה שיחק במשך 6 עונות וקלע בהן 2,006 נקודות. בעונות 1967/1968 ו- 1968/1969 נבחר לחמישיית העונה.
בסיום עונת הכדורסל 1969/1970 עבר למכללת לונג איילנד בארצות הברית, והיה לאחד מהכדורסלנים הישראלים הראשונים שעשו זאת.
בעונת 1971/1972 חזר לישראל וחתם בקבוצת מכבי תל אביב, במדיה שיחק 4 עונות וקלע 1,151 נקודות. בשנים אלו היה שותף ל-4 אליפויות ו-3 גביעי מדינה.
בעונת 1975/1976 עבר להפועל תל אביב, במדיה שיחק 3 עונות וקלע 496 נקודות.
בעונת 1977/1978 עבר לבית"ר תל אביב, למשך שלוש עונות נוספות, אשר קלע בהן 787 נקודות.
בסיום עונת 1979/1980 פרש מכדורסל.
לקח חלק ב-84 משחקים, בהם קלע בסה"כ 870 נקודות, בממוצע של 10.4 למשחק.
כן לקח חלק בשלוש אליפויות אירופה. היה חלק מהנבחרת ישראל שזכתה במדליית הזהב בטורניר הכדורסל שנערך במשחקי אסיה שנערכו בטהראן שבאיראן בשנת 1974, תחת המאמן אברהם חמו.
במהלך שנות ה-70 הקים עם שותף את חברת הברוקרים נשואה, ובשנת 1995 מכר את מניותיו. כיום מכהן כדירקטור במספר חברות, ועוסק בגולף.
נח שטרן

ביוגרפיה


נח שטרן נולד בשנת 1912 ביאנובה שבליטא (האימפריה הרוסית). במהלך מלחמת העולם הראשונה שהה ברוסיה עם הוריו. למד אצל אביו ואחר כך בגימנסיה הריאלית העברית בקובנה.
היה מחונן ביותר, נסע לארצות הברית וקנדה ללימודים באוניברסיטת הרווארד ובאוניברסיטת אוטווה. שם רכש את הלשון האנגלית ואת חיבתו לשירה האנגלית.
הגיע לארץ ישראל ב-1935, ועסק במלאכות מרובות. היה המתרגם הראשון של טי אס אליוט לעברית, בספר "ארץ השממה", שיצא לאור בשנת 1940. תרגום זה הפך, לימים, לנושא של שערוריית-זוטא ספרותית, כאשר מנחם בן (כשעדיין נקרא מנחם בראון), ליטשו ועיבדו, והציג עצמו כמתרגם היצירה. מבקרים שונים התייחסו לעניין (משה דור ציין בעדינות: "עד כה היכרנו את תרגומו של נח שטרן 'ארץ השממה', שפורסם לראשונה ב-1940 – תרגום, שיש לי הרושם, כי בראון הסתייע בו בעבודתו"), וגם בן עצמו הודה בכך.
במלחמת העולם השנייה התגייס לצבא הבריטי. בכתיבתו העברית החל כבר באמצע שנות ה-20 בליטא, והתמיד בה עד סמוך למותו. בשנת ה'תש"ז יצא לאור תרגומו לספר "בן כושים" מאת ריצ'רד רייט.
היה חבר בקיבוץ גבעת השלושה, אך בשל מחלתו הסתכסך עם החברים ועבר לקיבוץ רמת רחל. שם גברה מחלתו. ב-20 ביוני 1953 הוא תקף את ספרן הקיבוץ, והואשם בניסיון לרצח. ברשימותיו נמצא תיעוד לכך שהניסיון היה מתוכנן בעקבות מסרים שקיבל מאלוהים, אך שטרן סירב לבדיקה פסיכיאטרית במהלך המשפט. הוא נדון לחמש שנות מאסר, וריצה את כולן.
לאחר שיחרורו, אושפז בבית החולים לחולי נפש בבת-ים. הוא הצית עצמו שם ומת מכוויותיו ביום 20 בספטמבר 1960.
שיריו פורסמו ב"דבר", אך כמשורר צדדי ושכוח לא היה מוכר לדורות של קוראי שירה בארץ. שיריו קובצו על ידי אברהם ברוידס בספר בין ערפילים, שיצא לאור לאחר מותו. הספר יצא שוב עם ביבליוגרפיה מוערת מאת חיים נגיד בשנת 1974.
בראשית המאה ה-21 התעורר עניין מחודש באיש וביצירתו, יצא מבחר משיריו אגרוף גורלו המר, בעריכת רן יגיל ועמוס אדלהייט. ב-2003 התפרסם הספר נקישות ורמזי אור מאת רן יגיל, מעין רומן ביוגרפי על חייו, משפטו ומותו של שטרן.
תוכנית מתאר ארצית

תוכנית האב הארצית הראשונה לאחר קום המדינה

תוכנית האב הארצית הראשונה של מדינת ישראל פורסמה בשנת 1951 בספר תכנון פיסי לישראל ומכונה בשם "תוכנית שרון", מכיוון שהאדריכל אריה שרון עמד באותה עת בראש אגף התכנון שהכין את התוכנית. העקרונות עליהם התבססה התוכנית היו פיזור האוכלוסייה בנגב והגליל ויצירת רשת היררכית של יישובים, עיירות וערים.
מיגל דה אונאמונו

חייו

אונאמונו נולד בבילבאו למשפחה בסקית, השלישי משישה ילדים. ב-1880, בגיל 16, החל את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת קומפלוטנסה של מדריד, וב-1884 קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה. עבודת הדוקטורט עסקה במקורותיו של העם הבסקי על פי לשונו. 
ב-1891 מונה אונאמונו לפרופסור ליוונית באוניברסיטת סלמנקה. הוא היה הרקטור של האוניברסיטה בשנים 1900 עד 1914, פעם שנייה בשנים 1921 עד 1924, ושוב בשנים 1930–1936.

פעילות פוליטית

ב-1914 הודח אונאמונו מתפקידו כרקטור, מסיבות פוליטיות. ב-1920 נשפט לשש עשרה שנות מאסר על העלבת המלך אלפונסו השלושה עשר, אך העונש לא בוצע. ב-1924 הוגלה לאיים הקנריים על ידי הדיקטטור מיגל פרימו דה ריברה. מאוחר יותר עזב את ספרד מרצון, והמשיך את פעילותו הפוליטית, האינטלקטואלית והספרותית כגולה בצרפת. תחילה התגורר בפריז ובהמשך באנדייה, הקרובה לגבול עם ספרד. 
ב-1930 חזר אונאמונו לספרד, וב-1931 נבחר לקורטס הראשון של הרפובליקה השנייה. בתחילת מלחמת האזרחים הספרדית תמך בלאומנים בהנהגת גנרל פרנקו, אך כעבור חודשים אחדים הפך לאחד ממתנגדיהם. ב-12 באוקטובר 1936, במהלך טקס פתיחת שנת הלימודים, התעמת אונאמונו עם הגנרל חוסה מייאן-אסטרי. בעקבות העימות, הוטל עליו מעצר בית. הוא נפטר כעבור חודשים ספורים, ב-31 בדצמבר 1936.
הפדרציה הבינלאומית לאסטרונאוטיקה

הפדרציה הבינלאומית לאסטרונאוטיקה (באנגלית: International Astronautical Federation) היא ארגון בינלאומי העוסק בנושאי חלל, ומהווה התאגדות וולונטרית של סוכנויות חלל, תעשיות חלל ומכוני מחקר מרחבי העולם. זהו האיגוד המרכזי והחשוב בעולם העוסק במדעי החלל ובטכנולוגיות חלל. הפדרציה הוקמה בשנת 1951, ומשרדיה ממוקמים בפריז.
הפדרציה הבינלאומית לאסטרונאוטיקה פועלת לקידום העיסוק בתחום החלל לתועלת האדם, לקידום המדע והטכנולוגיה, ולשיתוף פעולה בין מדינות שונות החברות בה.
בין פעולותיה ניתן למנות את קונגרס החלל הבינלאומי השנתי, סדנאות בינלאומיות בנושאים מוגדרים, עבודה בשיתוף משרד האו"ם לענייני החלל החיצון, קידום פרויקטי חלל חינוכיים ברחבי העולם, והוצאה לאור של פרסומים שונים בתחום חקר החלל. הפדרציה מקיימת ארגוני משנה (ראו להלן) ופעילויות שונות להגברת המודעות לחשיבותו של חקר החלל לתועלת האנושות.
מספר ארגונים וחברות מישראל חברים בפדרציה: האגודה הישראלית למדעי התעופה והחלל (משנת 1958), סוכנות החלל הישראלית (משנת 2000), התעשייה האווירית לישראל וחברת  רפאל  (משנת 2011), מכון פישר למחקר אסטרטגי אוויר וחלל (משנת 2013) ומכון אשר לחקר החלל מהטכניון.

המכון הבינלאומי לחוק החלל

מכון מחקר זה הוקם על ידי הפדרציה בשנת 1960 על מנת להוות מסגרת מוסכמת לליבון סוגיות הקשורות בחלל ובחוק הבינלאומי. מדי שנה מתקיים קונגרס של מכון זה, כחלק מקונגרס החלל הבינלאומי. תחרות בינלאומית מתקיימת במסגרת הכנס השנתי של המכון הבינלאומי לחוק החלל ובמרכזה משפט מבוים, העוסק בנושאים מגוונים מתחום החלל ויישום החוקים והדינים השונים הקשורים בו.

קונגרס האסטרונאוטיקה הבינלאומי

מדי שנה מתקיים כינוס בינלאומי המוקדש לנושאי חלל מגוונים, דוגמת פיתוח משגרים, חלליות מחקר, התיישבות קבע בחלל, חוק החלל, טכנולוגיות מתקדמות בחלל ועוד. הקונגרס נערך מדי שנה במדינה אחרת. בשנת 1994 נערך הקונגרס בירושלים. ב-1992 שולב הקונגרס עם הכינוס הדו-שנתי של COSPAR (ארגון הגג של חקר החלל) והוכרז כקונגרס החלל העולמי ונערך בוושינגטון. הקונגרס השני מסוג זה נערך ביוסטון, בשנת 2002. בשנת 2012 התקיים הכינוס בנאפולי, איטליה, בשנת 2013 נערך בבייג'ינג, וב-2014 התקיים בטורונטו, קנדה. עם השנים הכנס גדל ובשנת 2014 השתתפו בו למעלה מ-3,400 איש, ונתקבלו יותר מ-2,500 מאמרים. בשנת 2015 התקיים הכינוס בירושלים בשנית (לראשונה נערך הכינוס בירושלים בשנת 1994).
סירק דו סוליי

קרקס השמש או סירק דו סוליי (בצרפתית: Cirque du Soleil; בעברית נקרא לפעמים גם סירק די סוליי, סירק דה סוליי) הוא שמה של להקת קרקס שנוסדה על ידי גי לאליברטה ודניאל גוטייה במונטריאול שבקוויבק, קנדה. גוטייה עזב את הלהקה ב-1984, והיא נותרה בהנהלתו של לאליברטה.

ייחודיות הקרקס

קרקס השמש הוא קרקס מודרני, השונה מקרקסים מקובלים. המופע מתבסס על עלילה שכל חלקיה קשורים זה לזה, אולם יחד עם הפסקול וקטעי השירה שנכתבים במיוחד בעבור כל מופע, המופע כולל קטעי לוליינות וליצנים, ומופעי טרמפולינה, המופיעים גם בקרקס המסורתי. קרקס השמש אינו מציג בעלי חיים ומשתמש במקום זאת בבובות.
המופעים כוללים אלמנטים של מופעי רחוב כגון אקרובטיקה, סקייטבורדים, רכיבה על אופניים, וכן אופרה, בלט ומוזיקת רוק.
המוזיקה מושמעת בהופעה חיה על ידי זמרים ותזמורת, המהווים חלק מהמופע.
כל מופע כולל חלקים קבועים וכן מאפשרים לאומנים אורחים להשתתף, ועל כן המופעים עצמם נוטים להשתנות מפעם לפעם בהתאם להופעת האמן האורח.
בשל מופעיו המיוחדים נחשב הקרקס לקרקס הטוב בעולם, וחידושיו מופיעים מאוחר יותר בקרקסים אחרים המחקים אותו. כך, לדוגמה, היה קרקס השמש הראשון שהשתמש בחבלי באנג'י בהופעות.

פרודיה

באחד מפרקי הסדרה "הסימפסונים" מופיע קרקס הפירה ("Cirque du Purèe").
באחד מפרקי הסדרה "הפינגווינים ממדגסקר" למופע הקרקס של מלך הלמורים ג'וליאן קוראים "סיריק דה מעולה".
ציוויליזציה

צִיוִוילִיזַצְיָה (באנגלית: Civilization; לעיתים נכתבת 'ציביליזציה') היא הארגון החברתי הגבוה ביותר בחברה האנושית. לרוב היא כוללת מספר עמים ומדינות, החולקים ביניהם יסודות משותפים כגון: תרבות, דת, ערכים ולעיתים מוצא אתני משותף.

רצף ואי רצף טריטוריאלי של ציוויליזציה

באופן טבעי, העמים המרכיבים ציוויליזציה נמצאים על פי רוב ברצף טריטוריאלי אחד, שממנו נובע הדמיון בין העמים, אך לא תמיד כך הדבר: העולם המערבי, למשל, מחולק על פני מרכז ומערב אירופה, צפון אמריקה, ואוסטרליה וניו זילנד. רוסיה וגרורותיה במזרח אירופה ומרכז אסיה, לעומת זאת, מהוות רצף טריטוריאלי אחד.

עתיד הציוויליזציות

ישנן שתי גישות עיקריות בקשר לעתיד הציוויליזציות בעולם.