google/wiki40b huggingface dataset:
נעים דנגור

ראשית חייו

דנגור נולד בבגדאד שבעיראק, באפריל, 1914, השני מתוך שישה אחים ואחיות. אביו, אליהו דנגור (1883-1976) היה המדפיס הגדול בעולם של ספרים בערבית, וסבו, החכם עזרא ראובן דנגור היה הרב הראשי של בגדאד. בשנת 1930, בגיל 17 נסע דנגור מבגדאד ללונדון, ללימודי הנדסה באוניברסיטת לונדון. לאחר שסיים את לימודיו, הוא חזר לעיראק ושם הוא התגייס לצבא והפך לקצין. בזמן האימונים בצבא, הוא פגש את השותף העסקי העתידי שלו, אחמד סאפוואט (Ahmed Safwat).

קריירה

לאחר שסיים את שרותו הצבאי, דנגור קיווה לעבוד כמהנדס רכבות, אך בשל הגבלות שהוטלו על יהודים הדבר היה אפשרי, לכן, בשנת 1949, הוא ואחמד סאפוואט, החליטו להפוך לשותפים והקימו את "תעשיות המזרח". החוזה הראשון שלהם היה לספק חלונות חדשים לכל בנייני הממשלה בעיראק, ועד מהרה הם הרחיבו את הפעילות העסקית שלהם. בשנת 1950, תעשיות המזרח קיבלו את הזיכיון להפצת בקבוקי קוקה-קולה בעיראק.  לצד תעשיות המזרח, דנגור גם ניהל מפעלי ייצור לגפרורים ורהיטים.
בנובמבר 1947 נישא דנגור לרנה (שהוכתרה למיס בגדד מוקדם יותר באותה שנה) ונולדו להם ארבעה בנים.
עם עלייתה של מפלגת הבעת' לשלטון בעיראק, מצב היהודים הורע. בשנת 1959 דנגור החליט להוציא את משפחתו והוא המשיך לבקר בעיראק לצורך עסקיו עד שנת 1963, שראה שהמצב הפוליטי לא יציב ומסוכן מכדי לחזור. בעקבות חקיקה פוגענית ביהודים, הוא איבד את אזרחותו העיראקית, רכוש ועסקיו הולאמו על ידי הממשלה. בסופו של דבר, הרשו לו להתיישב בבריטניה, שם החל את חיו מחדש ביחד עם משפחתו.

פעילות פילנתרופית

על מנת לשמר את המורשת של הקהילה היהודית שמוצא בעיראק, זמן קצר לאחר שהתיישב בבריטניה, נעים אליהו דנגור ייסד מרכז קהילתי במערב קנזינגטון שבאנגליה למהגרים יהודים עיראקיים, ובשנת 1971 החל לערוך ולהוציא לאור את "the scribe", כתב עת של יהדות בבל. לכתב העת היו 4,000 מנויים ב-25 מדינות והוא התפרסם במשך 35 שנים.
בשנת 1970 הוא חידש את התואר ראש הגולה, שהיה המנהיג של קהילות יהודיות בבבל, עד המאה ה-13.
בשנת 2003 הוא דרש  12 מיליארד פאונד (20 מיליארד דולר) ממנהיגי עיראק כפיצוי הסבל והפגיעה בקהילה העיראקית-היהודית לאחר מלחמת העולם השנייה.
מעבר לתרומתו לקהילה היהודית דנגור תרם גם למוסדות השכלה ובריאות באנגליה. בשנת 1980 הוא הקים קרן ראש הגולה, צדקה שתרמה רב לגורמים הקשורים לחינוך ובריאות. בישראל הוא תרם להקמת מרכז מחקר על שמו בפקולטה לרפואה בגליל.
באמצעות הקרן ראש הגולה, דנגור קידם את הרעיון של 'מונותאיזם אוניברסלי', מתוך אמונה שפעילות הסובבת סביב העיקרון האוניברסלי של מוסר וצדק ניתן להביא לאחדות ולבנות גשר, בין הדתות המונותאיזסטיות (יהדות, נצרות, אסלאם) ובין מזרח למערב. הקרן מימנה את הקמת מרכז "Universal Monotheism" באוניברסיטת בר-אילן ותומכת בה משנת 2008 ועד עתה (http://www.monotheism-biu.org/). בשנת 2006 הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן. מעבר לתרומותיו בישראל ובבריטניה, דנגור תרם למרכז ללימודי יהדות באוניברסיטת נאנג'ינג בסין, מכיוון שאשתו רנה נולדה וגדלה בשאנגחאי. בשנת 2011 אף קיבל תואר פרופסור מאוניברסיטת נאנג'ינג לאות הוקרה על תרומתו.

תארים

נעים אליהו דנגור קבל תואר קצין במסדר האימפריה הבריטית בשנת 2006, מפקד ברשימת המצטיינים של השנה החדשה בשנת 2012, והיה לאביר ראשון ברשימת תוארי יום הולדת המלכה ב-2015.
בשנת 2012 דנגור היה לעמית של קולג' בירקבק, אוניברסיטת לונדון. תואר זה נוסף לתארו כעמית באלברט הול לאמנויות ומדעים, שהוענק לו בשנת 2007.
באפריל 2015, לציון יום הולדתו המאה, קוקה קולה פרסם מאמר על יצרן הקוקה קולה הראשון בעיראק.
קיג'ורו שידהרה

חייו

שידהרה נולד באוסקה בשנת 1872. הוא סיים את לימודיו בפקולטה למשפטים באוניברסיטת טוקיו. ב-1915, הוא מונה לסגן שר החוץ וניתנו לו סמכויות של שגריר במהלך הוועידה הימית בוושינגטון. ב-1924 הוא מונה לשר החוץ בממשלתו של קאטו טקאקי, והמשיך בתפקיד זה תחת ממשלתם של ואקצוקי רייג'ירו ושל המאגוצ'י אוסאצ'י.
שידהרה הנהיג מדיניות אי-התערבות כלפי סין, בו בזמן שניסה להשיג יציבות ביחסים עם בריטניה וארצות הברית. המונח "הדיפלומטיה של שידהרה" בא לתאר את מדיניות החוץ הסובלנית של יפן ב-שנות ה-20 של המאה ה-20. במדיניות זו קנה שידהרה לעצמו מתנגדים רבים בקרב גורמים צבאיים ולאומנים ביפן, שהאמינו שזו החלישה את יפן, במיוחד לאור המסקנות של ועידת חיל הים של לונדון ב-1930.
באוקטובר 1931 הופיע שידהרה על כריכת המגזין טיים תחת הכותרת "איש השלום והמלחמה של יפן". הוא פרש מהפוליטיקה לאחר תקרית מנצ'וריה ושמר על פרופיל נמוך עד סוף מלחמת העולם השנייה.
לאחר כניעת יפן ב-1945, מונה שידהרה לראשות הממשלה ולנשיא המפלגה הפרוגרסיבית ("שינפו-טו"). ממשלתו ערכה טיוטת חוקה עבור יפן בהנחיותיו הפוליטיות של דאגלס מקארתור, אולם שלטונות הכיבוש האמריקאים הטילו וטו על הטיוטה. ממשלתו פרשה אחרי הבחירות הראשונות שלאחר המלחמה, כאשר המפלגה הליברלית של יפן קיבלה את רוב הקולות, ושיגרו יושידה נבחר לראשות הממשלה במקומו.
שידהרה הצטרף למפלגה הליברלית שנה מאוחר יותר, לאחר שטצו קאטיאמה הקים ממשלה סוציאליסטית. כאחד ממבקריו הנוקשים של טצו, נבחר שידהרה ליו"ר בית הנבחרים. הוא נפטר במהלך תפקיד זה בשנת 1951.
במהלך הקריירה הדיפלומטית שלו נודע שידהרה בשליטתו המעולה בשפה האנגלית. בעת אחת ממסיבות העיתונאים היה אחד הכתבים האמריקאים מבולבל בקשר לאופן הביטוי של שמו של שידהרה; שר החוץ השיב: "I'm Hi(he)-dehara, and my wife is Shi(she)-dehara" (בתרגום חופשי: "שמי הי (מאנגלית: "הוא")-דהרה, ושם אשתי הוא שי (מאנגלית: "היא")-דהרה".
עידו בנבג'י

ביוגרפיה

בנבג'י נולד וגדל בירושלים ליצחק, פרופ' לפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב ולחגית פרופסור לפילוסופיה. הוא למד בתיכון הישראלי למדעים ולאמנויות. בנעוריו שימש חבר הנהגת נוער מרצ-יחד החדשה. התגייס בשנת 2011 לגלי צה"ל ושובץ ככתב במחלקת החדשות של התחנה. לאחר מכן שובץ ככתב לענייני שטחים והתנחלויות.
במאי 2014 החליף את הכתב הפוליטי עידן קוולר בתפקיד, בשל מינויו של קוולר למנהל תחום הספורט בתחנה.
בפברואר 2015, במהלך הבחירות לכנסת העשרים, חשף לראשונה בגלי צה"ל כי תמונות המעידות על מצב לקוי של בית ראש הממשלה צולמו בשל המאבק בדו"ח מבקר המדינה שיצא באותו החודש.
במרץ 2018, החליט לעזוב את גלי צה"ל לטובת לימודים והוחלף במיכאל האוזר טוב.
הוא מתגורר בירושלים.
מדע וטכנולוגיה בישראל

פרמצבטיקה

טבע תעשיות פרמצבטיות היא אחת מ-20 חברות הפרמצבטיקה הגדולות בעולם, והחברה המובילה בתחום הגנריקה. לטבע אתרי ייצור, מחקר ושיווק בישראל, צפון אמריקה ואירופה. יותר מ-80% מהכנסות החברה מקורן במכירות בצפון אמריקה ואירופה. הישגה הגדול ביותר של טבע, ואחד מהישגיו הגדולים של המדע הישראלי בכלל, היה קבלת אישור ה-FDA לתרופת הקופקסון ב-1996. התרופה פותחה בידי צוות חוקרים במכון ויצמן למדע, והיא אחת הטובות ביותר המצויות כנגד מחלת הטרשת הנפוצה. מכירותיה השנתיות עולות על מיליארד דולר. בכך הפכה טבע מחברה המייצרת תרופות גנריות לחברה המייצרת גם תרופות מקוריות. 
בתחום הפרמצבטיקה פועלות בישראל גם דקסל פארמה, תרו ופריגו ישראל. בתחום הדיאגנוסטיקה עוסקת חברת גיוון אימג'ינג, בטר פלייס בתחום הנדסת חשמל, נס טכנולוגיות בפיתוח מערכות מידע, ונטפים בעזרים לשכלול החקלאות.
רונדיי הוליס-ג'פרסון

נעורים ומכללות

הוליס-ג'פרסון נולד וגדל בעיר צ'סטר שבפנסילבניה. בשתי שנותיו האחרונות ב"תיכון צ'סטר" הוביל את קבוצת הכדורסל שלה לזכייה באליפות התיכונים של מדינת פנסילבניה, ובסיום עונתו האחרונה השתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, אליו מוזמנים שחקני התיכונים המצטיינים בארצות הברית.
לאחר לימודיו התיכוניים עבר לאוניברסיטת אריזונה, בה למד ושיחק במשך שנתיים (2013–2015). בשתי העונות העפילה אריזונה לשלב רבע גמר טורניר אליפות המכללות ("Elite Eight"), ולאורך תקופתו בקבוצה רשם ממוצעים של 10.2 נקודות ו-6.3 ריבאונדים למשחק. בסיום עונתו השנייה נבחר הן לחמישיית העונה והן לחמישיית ההגנה של מחוז Pac-12.

ברוקלין נטס

הוליס-ג'פרסון נבחר בבחירה ה-23 של דראפט ה-NBA לשנת 2015 על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס, ומיד נשלח לברוקלין נטס, יחד עם סטיב בלייק, בתמורה למייסון פלאמלי ופאט קונאטון. בשלוש עונותיו הראשונות ב-NBA רשם שיפור הדרגתי ביכולתו ומעמדו בקבוצה, והפך לשחקן חמישייה קבוע עבור הנטס.

טורונטו ראפטורס

ביולי 2019, לאחר 4 עונות בברוקלין, חתם הוליס-ג'פרסון על חוזה בטורונטו ראפטורס.
דין וינטרס

ביוגרפיה

וינטרס נולד למשפחה ממוצא אירי-איטלקי בניו יורק סיטי, הגדול מבין ארבעה אחים: ברדפורד, בלייר ושחקן הקולנוע סקוט ויליאם וינטרס.
בשנת 2009 התגלה אצל וינטרס נמק בין אצבעות רגלו לאחר צילום הפיילוט לסדרה Happy Town, כתוצאה מכך נאלץ לכרות שתי אצבעות מהרגל וחלק מהבוהן בסדרה של עשרה ניתוחים. בשל הפציעה איבד וינטרס את מקומו בסדרה לשחקן סטיבן ובר ולא שיחק עד לאמצע 2010, עד שטינה פיי החזירה אותו לכמה הופעות אורח בסדרה "רוק 30".

קריירת משחק

וינטרס התפרסם לראשונה ב-1997 באחד התפקידים הראשיים בסדרת כותלי הכלא "אוז". בסדרה גילם במשך שש עונות את האסיר ריאן אוריילי המשתייך לקבוצת האסירים האירים.
בסדרה שיחק לצד אחיו סקוט ויליאם וינטרס שגילם את דמותו של סיריל, אחיו המוגבל נפשית של ריאן. הם היו שותפים לתא וריאן הגן על אחיו בקנאות עד הוצאתו להורג של סיריל.
באותה שנה השתתף גם בסרט "תאוריית הקשר".
ב-1999 הצטרף אל צוות סדרת המשטרה "חוק וסדר: מדור מיוחד", בה שיחק בתפקיד הבלש בריאן קסידי.
ב-2004 החל לשחק בסדרת הדרמה "הצילו" עד 2011 בתור ג'וני, אחיו השוטר של הכבאי טומי גאווין.
ב-2006 לוהק לסדרה הקומית המצליחה "רוק 30" על ידי יוצרת הפורמט טינה פיי. בסדרה שיחק בתפקיד דניס דאפי החבר של כותבת המערכונים ליז למון.
ב-2007 השתתף בדרמה הקומית "נ.ב. אני אוהב אותך".
הופיע בשתי עונות הסדרה "טרמינייטור" בתפקיד הפרמדיק צ'ארלי דיקסון, ארוסה לשעבר של שרה קונור (לנה הידי).
בשנת 2016 השתתף בסדרה גירושים בתפקיד עורך דין.
בשנת 2017 שיחק בקומדיה השחורה "לילה קשוח" לצידה של סקרלט ג'והנסון.
קורונה (עיר)

היסטוריה

ההתיישבות באזור החלה בשנת 1886. כשנה לאחר מכן נפתחה תחנת דואר במקום. בשנת 1896 העיר התאגדה תחת השם הנוכחי שלה. עד שנות ה-80 של המאה ה-20 קורונה התאפיינה בעיקר כקהילה חקלאית.
פרנקו זפירלי

ביוגרפיה

זפירלי נולד וגדל בפירנצה, בחסות קהילת הגולים הבריטים ובייחוד עקב אחר הקבוצה שכונתה "העקרבים", קבוצת נשים בריטיות, שגילו עוינות כלפי איטלקים ואמריקאים. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הושמו נשים אלה במעצר. קבוצת "העקרבים" הוותה השראה לסרטו האוטוביוגרפי למחצה, "תה עם מוסוליני" משנת 1999.
בשנות מלחמת העולם השנייה לחם כפרטיזן עד שנפגש עם חיילים בריטיים מן המשמר הסקוטי הראשון והיה למתורגמן שלהם. בשנים שלאחר המלחמה, למד אמנות ואדריכלות באוניברסיטה של פירנצה ועבד עם במאים כמו ויטוריו דה סיקה, רוברטו רוסליני ולוקינו ויסקונטי.
בשנות ה-60 נודע בעיצוב ובימוי מחזותיו בלונדון ובניו יורק וכעבור זמן קצר העביר את רעיונותיו לקולנוע.
זפירלי היה גם במאי חשוב של הפקות אופרה מאז שנות ה-50, באיטליה, אירופה וארצות הברית. ראויה לציון מיוחד הפקת האופרה "טוסקה" בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן, בשנת 1964, עם מריה קאלאס וטיטו גובי, וכמה הפקות למטרופוליטן אופרה בניו יורק, ביניהן "לה בוהם" ו"טורנדוט". זפירלי ביים את האופרה לה בוהם גם עבור האופרה הישראלית החדשה, בשיתוף עם המנצח דניאל אורן.
בנובמבר 2004 קיבל תואר אבירות של כבוד מן הממלכה המאוחדת . בשנת 1999 קיבל את פרס "כדור הבדולח"  על תרומה אמנותית יוצאת דופן לעולם הקולנוע בפסטיבל קרלובי וארי.
זפירלי היה גם חבר בהסנאט של הרפובליקה (איטליה) בין השנים 1994–2001, נציג קטניה מטעם מפלגת "פורצה איטליה" .
ב -1996, זפירלי הצהיר שהוא הומוסקסואל, אך בחר להיות דיסקרטי לגבי חייו האישיים. זפירלי אמר שהוא רואה את עצמו כ"הומוסקסואל" ולא גיי. זפירלי אימץ שני בנים בוגרים, שעמם עבד במשך שנים. השניים חיו איתו וניהלו את ענייניו האישיים.
נפטר ב-15 ביוני 2019, בגיל 96.
חובבי ציון

"הוועד האודסאי"

למרות התכנון להקים ועד במערב אירופה, התפתחו הוועדים המרכזיים בורשה ובאודיסה. "הוועד האודסאי" הפך במהרה לוועד ההנהלה הקבוע של התנועה. ב- 1890 אישר הצאר הרוסי אלכסנדר השלישי פעילות גלויה של הארגון, ותקופה קצרה הייתה רוח התעוררות. "הוועד האודסאי" ריכז תרומות, שלח נציג לקניית אדמות, וגל עולים נוסף הגיע לארץ. מחירי הקרקעות הגבוהים והגבלות השלטון הטורקי גרמו לדעיכה בהתלהבות.
פוליטיקה של איסלנד

הפוליטיקה של איסלנד מתנהלת במסגרת רפובליקה דמוקרטית מייצגת, כאשר הנשיא הוא ראש המדינה בתפקיד ייצוגי (בדומה לישראל) וראש הממשלה נבחר מתוך הפרלמנט המורכב ממערכת רב מפלגתית. הסמכות הביצועית נתונה בידי הממשלה, והסמכות החקיקתית בידי הפרלמנט והממשלה. הרשות השופטת היא רשות נפרדת לכל דבר. לאיסלנד יש את הפרלמנט הוותיק ביותר בעולם הקיים מאז שנת 930. האקונמיסט דירג בשנת 2016 את הדמוקרטיה איסלנד כדמוקרטיה מלאה.

הרשות המחוקקת

הפרלמנט המודרני המכונה "אלת'ינגי" הוקם בשנת 1845 כגוף מייעץ למלך הדני, רואים בה באופן נרחב כהקמה מחודשת של האספה שהוקמה בשנת 930 בתקופת חבר העמים, והושעתה בשנת 1799. האלת'ינגי מורכב מ63 חברים שנבחרים בכל ארבע שנים אלא אם הוחלט על פיזור הפרלמנט. זכות הבחירה לנשיא ולפרלמנט ניתנת לכל אזרח שמלאו לו 18 שנים. שיטת הבחירות היא ייצוג אזורי-יחסי של ששה מחוזות. עד לשנת 1991 התקיימו שני בתים בפרלמנט ומשנת 1991 מתקיים פרלמנט חד ביתי.

נשיא

ב-1996, לאחר ארבע קדנציות רצופות של ארבע שנים כל אחת החליטה הנשיאה הראשונה באירופה ויגדיס פינבוגדוטיר הפופולרית החליטה שלא להתמודד לקדנציה נוספת. בבחירות 1996 אחוז ההצבעה עמד על 86% ויו"ר מפלגת השמאל לשעבר אילף רנגר גרימסון נבחר לנשיא ברוב של 41 אחוזים ובפער של 12 אחוזים משאר המועמדים האחרים.

הרשות השופטת

מערכת המשפט מורכבת מבית המשפט העליון ובתי משפט מחוזיים. שופטים ממונים לכל החיים על ידי שר הפנים, החוקה מגנה על מערכת המשפט מפני הפרות של הרשות המחוקקת והמבצעת.
יד אליהו

היסטוריה

יד אליהו הנקראת על שם אליהו גולומב, ממפקדי "ההגנה". השכונה הוקמה ביוזמת עיריית תל אביב-יפו ובאמצעות החברה עזרה וביצרון לקראת סוף מלחמת העולם השנייה, בשנת 1945, עבור משוחררי הצבא הבריטי, שרובם ישראלים ותיקים. כך נוצרה שכונה הטרוגנית שהיא כיום השכונה הגדולה בתל אביב ובה כ-6,500 משפחות. לפני הקמת השכונה היו בה 16 בתים ראשונים שנבנו ב-1943 (אז נקרא האזור אדמות זבלאווי) שבהם שוכנו משפחות שגרו עד אז בצריפים. ב-1945 גייס ישראל רוקח, אז ראש העירייה, 50,000 לירות ארץ ישראליות ובתקציב זה נבנו כמה מאות דירות בנות חדר אחד. בהמשך נבנה שיכון משפחות ובו דירות שני חדרים, ושיכון חיילים שבו היו גם דירות שלושה חדרים.
בית הכנסת של ברגהיים

היסטוריה

כבר במאה ה-14 היו תושבים יהודים בברגהיים, והללו הקימו במשך השנים בתי כנסת בסגנונות שונים. בית הכנסת מתקופת ימי הביניים נהרס בשריפה שמחקה חלק מהעיר, ובית הכנסת הנוכחי הוקם בין השנים 1860-1863 על חורבותיו. במפקד אוכלוסין שנערך באותן שנים נספרו בעיר 361 יהודים, שהיוו 11 אחוזים מהאוכלוסייה.
בתקופת הכיבוש הנאצי בית הכנסת נהרס ונבזז ומאז לא התקיימו יותר תפילות במקום. בשנת 1991 המבנה שופץ ומשמש כאולם אירועי תרבות.

ארכיטקטורה

המבנה נבנה ותוכנן בידי הארכיטקט אוגוסט הרטמן. יש בו חלונות מקושתים עם מסגרות אבני חול. מעל לשער הכניסה קיים מקושת משולש, ומעליו חלון עגול גדול שמסביבו חצי מעגל של אבני חול. למעלה ליד שיפוע הגג הבנוי בצורת גמלון חרוטים לוחות הברית.
בבית הכנסת לשעבר התנוסס לוחית זיכרון לזכר הקהילה היהודית.
נדז'דה, נסיכת בולגריה

ביוגרפיה

נדז'דה, נסיכת בולגריה נולדה בסופיה, כילדתם הרביעית של פרדיננד הראשון, נסיך בולגריה ורעייתו מריה לואיזה. אימה נפטרה מיד לאחר הלידה. ב-1924 היא נישאה לנסיך אלברכט אויגן, דוכס וירטמברג, בנו השני של אלברכט, דוכס וירטמברג ולזוג נולדו 5 ילדים. פרדיננד אויגן (1925), מרגרטה לואיז (1928), אויגן אברהרד (1930), אלכסנדר אויגן (1933), סופיה (1937).
הנסיכה נדז'דה הלכה לעולמה בשטוטגרט ב-1958 והיא בת 58 שנים.
סנטה קטלינה

גאוגרפיה

אורכו של האי הוא 35 ק"מ, רוחבו 13 ק"מ, ושטחו כ-194 קמ"ר. הנקודה הגבוהה ביותר בו נמצאת בגובה 639 מטרים מעל פני הים. 
בשנת 2000 חיו באי 3,696 תושבים, מתוכם 3,127 (כ-85% מתושבי האי) באבלון, העיר היחידה בתחומי האי. בחלקו הצפוני של האי שוכנת עיירה נוספת, 'טו פורטס', בה חיים כ-300 תושבים. שאר תושבי האי חיים בשני יישובים קטנים נוספים, או בבתים מבודדים באי. 
כלכלת האי מתבססת בעיקר על תיירות. בזכות קרבתו ללוס אנג'לס, מבקרים באי כמיליון תיירים מדי שנה. דרך ההגעה הפופולרית ביותר היא באמצעות מעבורות היוצאות מדי יום מלוס אנג'לס, לונג ביץ', ניופורט ביץ' ודנה פוינט. ניתן להגיע גם בטיסה לשדה התעופה למטוסים קלים הנמצא באי.
בגלל היותו כה קטן, כמעט ואין מכוניות באי, ועל מנת לקבל אישור להביא רכב לאי, נאלצים תושבי המקום להמתין כ-10 שנים. ישנו כביש בין-עירוני אחד שמחבר את העיר אבלון עם שאר היישובים.
רוב התושבים נעים במכוניות 'קלאב קאר' או באופניים.

היסטוריה

האירופאי הראשון שהגיע לאי היה חואן רודריגס קבריו בשנת 1542. קברייו תקע בו את דגל ספרד וקרא לו סן סלבדור. בשנת 1602 הגיע לאי מגלה ארצות ספרדי נוסף, סבסטיאן ויסקאינו, ושינה את שמו לסנטה קטלינה על שמה של קתרינה מאלכסנדריה. בתקופת הבהלה לזהב נמצאו באי מרבצי זהב, ומתיישבים החלו להגיע לאי, אך מעט מאוד זהב נמצא בו.
היישוב הרשמי הראשון, העיר אבלון, הוקם בשנת 1887, אך הוכרז כעיר רק בשנת 1913.
קרינת אלפא

התפרקות אלפא

המקור הנפוץ ביותר של חלקיקי האלפא בכדור הארץ הוא התפרקות של גרעינים כבדים (כבדים מ-106 יחידות u אטומיות). זאת, משום שמקורה של התפרקות האלפא היא חוסר היציבות של הגרעין כאשר הוא נעשה גדול מדי. הגרעין הקטן ביותר שיכול לעבור התפרקות זו הוא תוריום (90 בטבלה המחזורית), עם מספר מסה של 106 עד 110. כאשר גרעין פולט חלקיק אלפא, מספר המסה של הגרעין קטנה ב-4, כיוון שהוא "איבד" 4 נוקלאונים. המספר האטומי של הגרעין יורד ב-2 כתוצאה מאיבוד 2 פרוטונים. כלומר, בתהליך פליטת האלפא, האטום הופך לאטום חדש. דוגמאות לכך הם כאשר אורניום פולט קרינת אלפא והופך לתוריום, או כאשר רדיום הופך לגז רדון (בעקבות פליטת חלקיקי האלפא). לעיתים הגרעין החדש נוצר במצב מעורר, ולכן נפלטת גם קרינת גמא על מנת לשחרר את האנרגיה העודפת.
התפרקות אלפא יכולה להתרחש בגרעינים קלים יותר וקצרי חיים, כגון בריליום 11. גרעינים אלו לא נמצאים באופן טבעי בכדור הארץ, אבל ניתן לייצר אותם במעבדה.

מנגנון הייצור של התפרקות אלפא

בניגוד להתפרקות בטא, ההוראות הבסיסיות להתפרקות אלפא הם איזון בין כוח אלקטרומגנטי וכוח גרעיני. התפרקות אלפא היא תוצאה של דחייה בין חלקיק האלפא לגרעין האטום, כיוון שלשניהם מטען חיובי. בפיזיקה הקלאסית, לחלקיקי האלפא אין די אנרגיה לעבור את מחסום הפוטנציאל הגרעיני שלוכד אותם באטום, התופעה הקוונטית של מנהור היא שמאפשרת לחלקיק האלפא להתנתק מהגרעין.

מאיצים

חלקיקים אנרגטים של הליום יכולים להווצר ממאיצי החלקיקים ציקלוטרון, סינכרוטרון ועוד, אבל בדרך כלל לא נוהגים להתייחס אליהם כאל חלקיקי אלפא.

אנרגיה וקליטה

האנרגיה של חלקיק אלפא שנפלט בתהליך הפירוק תלוי בזמן מחצית החיים של התהליך, שעשוי להשתנות במידה ניכרת מחומר לחומר. חלקיקי האלפא עם האנרגיה הגבוהה ביותר נפלטים מגרעינים גדולים יותר, אבל רוב חלקיקי האלפא נפלטים עם אנרגיה של 3 עד 7 MeV. אנרגיה זו היא אנרגיה רבה עבור חלקיק יחיד, אבל המסה הגדולה שלו גורמת לכך שהוא נע במהירות נמוכה יותר מכל חלקיק אחר של קרינה (למשל חלקיקי בטא ונייטרונים) - בערך חמישה אחוזים ממהירות האור. כתוצאה ממסתם הגדולה, חלקיקי האלפא נחסמים בקלות על ידי מתכות, והם יכולים לנוע רק סנטימטרים ספורים באוויר. ניתן לחסום אותם אפילו עם נייר טישו או כל חלק בגוף האדם (בערך 40 מיקרו מטר).

חלקיקי אנטי אלפא

בשנת 2011 חברי חברת STAR הבינלאומית, שהשתמשו במתקן אנרגיה בארצות הברית, מצאו חלקיק בשם אנטי-אלפא. תוצאתם פורסמה ב-24 באפריל 2011, בכתב העת NATURE. בניסוי הם השתמשו ביוני זהב שנעו במהירות הקרובה למהירות האור, התנגשו התנגשות ראש, וכך נוצרו חלקיקי האנטי-אלפא החדשים.
קוביות (צעצוע)

קוביות צעצוע הן צורות גאומטריות תלת-ממדיות העשויות עץ, פלסטיק, קצף מוקשח או ספוג ומשמשות כצעצוע לילדים. על פי רוב ניתן להרכיב אותן ליצירת מבנים שונים. הקוביות יכולות להיות בצבע אחד (לרוב צבע עץ טבעי) או צבעוניות ולעיתים מוטבעות על גביהן אותיות או ספרות. הצורות הנפוצות הן קובייה, תיבה, גליל, פירמידה, חצי כדור (כיפה), קשת ועוד.

היסטוריה

הפילוסוף ג'ון לוק הזכיר ב-1693 קוביות משחק עם אותיות על-גביהן כדרך ללימוד תוך-כדי משחק מהנה.
ב-1798 ראה אור הספר "חינוך מעשי" ובו מוזכרות קוביות הצעצוע כ"צעצוע רציונלי" המלמד את הילד על כוח המשיכה ועל יצירת שלם מחלקים.
ב-1837 הנהיג אבי גן הילדים המודרני, פרידריך פרבל את "קוביות פרבל", מערכת סטנדרטית של קוביות מעשר צורות שונות.
ב-2003 נכנסו קוביות האלף-בית להיכל התהילה הלאומי של הצעצועים.

חשיבות חינוכית והתפתחותית

מבחינה התפתחותית למשחק בקוביות יש תרומה חשובה להתפתחות הילד. במהלך משחק בקוביות הילד יכול להכיר מגוון של חומרים, מרקמים ושימושים. תוך כדי המשחק הילד יכול ללמוד להבחין במשותף ובשונה בין החפצים שאתם הוא בא במגע, למיין ולשיים אותם. המשחק מפתח יצירתיות ומתרגל את הוצאת פרי הדמיון אל הפועל כמבנה ממשי, תוך התחשבות בחוקי הטבע. הקוביות יכולות לשמש למטפל כעזר זמין לפיתוח ותרגול שלל יכולות כגון שיום (מתן שם) צורות וצבעים, ספירה, מיון ועוד.
לעיסוק בקוביות חשיבות בפיתוח המוטוריקה העדינה, השימוש באצבעות והפעלת הכוח המדויק הנדרש לשם הנחת הקוביה במקומה הרצוי וייצוב המבנה.
המשחק השיתופי בקוביות מחנך ליצירה קולקטיבית, לחלוקת משאבים צודקת ולמשא-ומתן בקבוצה בגיל צעיר. כן משמש המשחק בקוביות מוקד הנאה מעצם תהליך הבניה ולאו דווקא מתוצאתו (למשל ילד הבונה מגדל קוביות ונהנה להרוס אותו מיד).
שב ואל תעשה

שב ואל תעשה הוא מושג המוזכר בתלמוד ובספרי הפוסקים, והפך נפוץ כביטוי גם בעברית החדשה. לצירוף זה כמה שימושים, והנפוץ שבהם הוא קביעה כי במקרי ספק מסוימים יש להימנע מעשיית כל פעולה כברירת מחדל.
בכוח חכמים לתקן ולהתיר לעבור על מצווה מהתורה, באופן של שב ואל תעשה, כלומר הורו להימנע מקיום מצוות עשה מסיבות שונות.

הבחנה בין "קום עשה" ל"שב ואל תעשה"

בתלמוד מובא הבדל בין שני סוגים של לאווים: לאו שעשייתו כרוכה במעשה אקטיבי ("קום ועשה") לעומת לאו שאין בו מעשה ("שב ואל תעשה"). מסקנת התלמוד היא כי לאו שאין עשייתו כרוכה בפעולה אקטיבית - חומרתו קלה יותר ואין לוקים עליו.

בפסיקת הלכה

במסכת ברכות התלמוד קובע כי אין לעבור עבירה או לדחות קיומה של מצוות עשה באופן אקטיבי, אך לעומת זאת ניתן לעיתים להימנע מקיום מצווה בצורה של "שב ואל תעשה"; כלומר, אם אינו "עוקר דבר במעשה בידיים, אלא יושב במקומו ודבר תורה נעקר מאליו".
המקרים בהם נעשה שימוש בכלל זה הם כאשר חז"ל ראו צורך לתקן תקנה מסוימת המבטלת את מצוות התורה, או במקרים בהם הערך של כבוד הבריות מתנגש עם קיומה של מצווה מסוימת. כאמור, במקרה שיש צורך להכריע בין "כבוד הבריות" לבין ביטול מצווה באופן אקטיבי, גובר הערך של קיום המצווה, כלשון הפסוק המובא בסוגיה: "אין חכמה ואין תבונה ואין עצה לנגד ה'". דוגמאות בולטות לכלל זה הוא האיסור מדרבנן לתקוע בשופר וליטול לולב כאשר ראש השנה או היום הראשון של סוכות חל בשבת, וזאת מחשש לטלטול ברשות הרבים, שהוא איסור תורה.
דוגמאות ליישום כלל זה מובאות בסוגיה במסכת ברכות, בסוגיה נוספת במסכת יבמות וגיטין

שב ואל תעשה עדיף

במקומות בהם יש ספק אם לעשות פעולה כלשהי שייתכן שתביא לתוצאה חיובית אך מאידך ייתכן שתגרום לתוצאה שלילית, משתמשים לעיתים במדיניות של "שב ואל תעשה - עדיף". כך למשל כותב רבי אליעזר פאפו בספרו "פלא יועץ": "יש דברים שהמניעה היא טובה עד מאד, כגון בכל דבר שיש לחוש אחד מני אלף שיש צד נדנוד עברה ולא יש [=אין] מצווה ברורה - שב ואל תעשה עדיף". על גישה כזו הנמנעת מליטול החלטה כאשר זו נדרשת נמתחת לעיתים ביקורת, כעין משפטו המפורסם של רבי יוחנן: "ענוותנותו של רבי זכריה בן אבקולס (ההחלטה שלא להקריב את קורבן הקיסר לאחר שהוטל בו מום על ידי השליח) החריבה את ביתנו ושרפה את היכלנו והגליתנו מארצנו".
ח'רבת עין דאב

ח'רבת עין דאב היא אתר ארכאולוגי בשפלת יהודה, השוכן על גבעה ברום של כ-430 מטרים מעל פני הים.
החורבה שוכנת בשיפולים הדרום מזרחיים של עמק האלה, ולמרגלותיה מדרום עובר אפיק נחל תלול, המתחבר לנחל האלה.
החוקר הצרפתי ויקטור גרן הזכיר את החורבה במסעו באזור בשנות השישים של המאה ה-19, וציין כי בחורבה שרידי בתים מעטים, וכי שמה נמסר לו גם בצורה ענדאב.
באונומסטיקון של אוסביוס מתחילת המאה הרביעית לספירה הנוצרית מצוין יישוב בשם Enadab במיל העשירי מבית גוברין לכיוון ירושלים. מרחקה של החורבה מבית גוברין הוא כ-12 ק"מ בקו אווירי.
החורבה שוכנת כשניים וחצי קילומטרים מדרום מזרח לחורבת עדולם וכשני קילומטרים מצפון מזרח לחורבת קעילה.
קרול רטהאוז

קורות חייו

נולד בטרנופול, גליציה, אז בממלכה האוסטרו הונגרית, ממלכת הקיר"ה. היום אוקראינה המערבית.
קרול רטהאוז החל להלחין בגיל צעיר, ובשנים 1913 ו-1914 יצא מגליציה ולמד באקדמיה למוזיקה בווינה. לימודיו נקטעו באמצעם בשל מלחמת העולם הראשונה והוא גויס לצבא האוסטרי ושרת בו שנתיים, 1918 - 1919. עם תום המלחמה יצא אחר מורהו פרנץ שרקר להשלמת לימודיו באקדמיה למוזיקה של ברלין. יצירותיו נתפרסמו בגרמניה ואוסטריה והוא קנה לו שם של מלחין מפורסם. הוא כתב אופרות סימפוניות ויצירות נוספות.
קרול רטהאוז נתן מכוחו גם להלחנת מוזיקה לסרטים אמנותיים והיה בין המלחינים הבולטים בסוגה מוזיקלית זו. מסוף שנות העשרים ועד שנת 1933 שנת השתלטות הנאצים על גרמניה, כתב יצירות רבות שזכו לביצועים והקלטות, בסרטים ובאולמות הקונצרטים. לאחר שהוחרמו יצירותיו בגרמניה הנאצית הוא נמלט לפריז ומשם המשיך ללונדון ושהה בה משנת 1934 עד 1938. באותה שנה היגר לארצות הברית והתיישב בניו יורק. רטהאוז כיהן כפרופסור למוזיקה בקווינס קולג' והצליח הן כמורה והן כמלחין. הוא הלחין בשנותיו באמריקה עשרות יצירות לסרטים. ב-1950 הלחין את המוזיקה לסרט הישראלי "קללה לברכה. רטהאוז נפטר בשנת 1954, בפלאשינג מאדוז שבמדינת ניו יורק. הוא היה נשוי לגרטה והשאיר אחריו בן בשם רנט.
יצירתו כוללת בעיקר יצירות כליות, סימפוניות ויצירות אחרות לתזמורות, סונטות סרנדות ומוזיקה לבלט.
זהות (מפלגה)

רקע

שורשיה של המפלגה בתנועה "זו ארצנו", שהוקמה ביולי 1994 על ידי משה פייגלין ושמואל סקט, על מנת ליצור גל מחאה ציבורי נגד יישום הסכמי אוסלו, ובקבוצת מנהיגות יהודית, שהוקמה בשנת 1995 על ידי פייגלין ואחרים, ונרשמה כמפלגת "מנהיגות יהודית לישראל" לצורך התמודדות בבחירות לכנסת החמש עשרה, אך ביטלה את התמודדותה שלושה ימים לפני הבחירות. משנת 2000 הייתה הקבוצה בתוך הליכוד ופקדה אלפי מתפקדים לתנועה.
פייגלין התמודד מספר פעמים על ראשות הליכוד ועל מקום ברשימתה לכנסת. בבחירות לכנסת התשע עשרה בשנת 2013 נבחר פייגלין לכנסת מטעם הליכוד. בפריימריז לרשימת המועמדים לקראת הבחירות לכנסת העשרים נדחק פייגלין למקום לא ריאלי והודיע ב-5 בינואר 2015 על פרישתו מהליכוד והקמת מפלגה חדשה. זו נרשמה רשמית בשם "זהות" אצל רשם המפלגות מאוחר יותר באותה שנה.
ב-22 בספטמבר 2016 קיימה המפלגה יום התרמה שבו גויסו 463,056 דולר מ-1,336 תורמים.

נוער זהות

נוער זהות הוא מטה הנוער של מפלגת זהות. פעילים בו נערים ונערות בגילאים 13–18. המטה הוקם רשמית בשנת 2015 זמן קצר יחסית לאחר הקמת המפלגה, אך החל לפעול באופן שוטף בתחילת 2018. פעילי המטה מונים לדברי אנשיו כמה מאות בני נוער, המבצעים את פעילותם במטה האזורי של המפלגה במקום מגוריהם. ראש המטה הוא איתן קרנטמן.
הפעילות כוללת עמידה בדוכנים בערים, השתתפות בכנסים, חוגי בית, אירועים והפגנות, חלוקה ושימוש בציוד ועוד.
פעילי התנועה מיוצגים בישיבות המטה המורחב של המפלגה, מרכזים מטות אזוריים ואף עוזרים למועמדים בפריימריז של המפלגה.