Rubber Soul

סגנון

שם האלבום משקף את העובדה שהאלבום מכיל שירים מסגנונות שונים, הן מבחינה מוזיקלית והן מבחינת התוכן המילולי של שיריו. המוזיקולוגים יוסי מר-חיים ווילפריד מלרס מציינים שהאלבום מהווה נקודת מעבר בין הרוק אנד רול המהווה בעיקר מוזיקה לריקודים לרוק האמנותי, העמוק והמורכב יותר.
האלבום מהווה נקודת מפנה בתחומי הצליל וההפקה המוזיקלית. בשלב זה איפשרה חברת EMI לביטלס ולג'ורג' מרטין שימוש חופשי באולפן מספר 2 באולפני אבי רוד, כך שניתנה להם יד חופשית להתנסות בעבודה רצופת ניסויים באולפן. כמו כן, כל שירי התקליט הוקלטו בטייפ ארבעה ערוצים, המאפשר עושר צלילי ויצירתי רחב בהרבה מטייפ שני הערוצים שהיה מקובל באותה תקופה. הדבר הוביל לקפיצת מדרגה בצליל, הן של הלהקה והן של עולם המוזיקה הקלה בכלל. התקליט כולל כמה מהתופעות החלוציות בתחום. כך למשל, בשיר Norwegian Wood מופיע לראשונה סיטאר בשיר רוק (על הסיטאר ניגן ג'ורג' האריסון). בשיר Think for Yourself מופיע לראשונה פאז-באס (גיטרה בס עם דיסטורשן). השירים Michelle, In My Life ו-Girl מכילים התייחסות חלוצית למוזיקה קלאסית הן בהיבטי התזמור והמבנה (Michelle) והן במעברים קלאסיים ממש (סולו הפסנתר הבארוקי ב-In My Life). בתקליט אף טמונים הזרעים הראשונים למוזיקה הפסיכדלית. ניצנים אלו להתפתחויות מוזיקליות ורב-גוניות מוזיקליות המשיכו ללוות מכאן והלאה את עבודת הלהקה, כאשר חבריה התנסו יותר ויותר בסגנונות מוזיקליים, צלילים ורעיונות חדשים.

תכנים

עד אלבום זה נכתבו שירי הלהקה במסורת הרוק אנד רול הקלאסי, והיו בדרך כלל שירי אהבה פשוטים. באלבום זה הופיעו לראשונה שירים על מערכות יחסים מורכבות יותר מאשר "בחור פוגש בחורה", החל מהבלדה "Norwegian Wood", המספרת על פגישה לילית עם בחורה מוזרה, וכלה בשיר "Girl" המספר על אהבה לבחורה הגורמת לבחור רק נזק וכאב. בנוסף האלבום מכיל לראשונה שיר פסיכדלי פילוסופי "Nowhere Man".

ביקורת

Rubber Soul היה הצלחה מסחרית. האלבום שהה במשך 42 שבועות במצעד הלהיטים הבריטי החל מה-11 בדצמבר 1965, ובחג המולד הוא החליף את !Help, אלבומה הקודם של הלהקה, בראש טבלאות הלהיטים, עמדה שבה יחזיק האלבום במשך שמונה שבועות. האלבום היווה זינוק אמנותי משמעותי לגבי הלהקה, והוא מצוין לעיתים קרובות על ידי מבקרים וכמו כן על ידי חברי הלהקה כנקודה שבה סאונד המרזיביט שאפיין את הביטלס בתחילת דרכם החל להשתנות לסאונד הפופ/רוק האלקטרוני והמתוחכם שאפיין את הלהקה בהמשך דרכה. זמן מה לאחר צאתו של Rubber Soul, אמר ג'ון לנון שזה היה האלבום הראשון של הביטלס שבמהלך ההקלטות שלו הייתה ללהקה שליטה אמנותית מוחלטת, ובנוסף גם מספיק זמן אולפן כדי לפתח ולשכלל סגנונות סאונד חדשים.
וילפריד מלרס מצביע על כך שהעובדה שבעיצומם של ימי ההופעות האינטנסיביות ותופעות הביטלמניה המטרידות הצליחו חברי הביטלס לא רק לשרוד אלא אף לבצע קפיצת מדרגה אמנותית של ממש מצביעה על הכשרון האדיר, בעיקר של לנון ומקרטני ועל האופי החזק של הלהקה בשלב זה. מאידך גיסא, התקופה גם סייעה לביטלס להגיע להישגם פורץ הדרך. הניסיון ואהבת הקהל בהופעות והלגיטימציה הממסדית הקנו לחברי הלהקה ולמנהליה את הביטחון הדרוש למהלך נסיוני.
Rubber Soul מצוין לעיתים קרובות כאחד האלבומים הגדולים ביותר בהיסטוריה של מוזיקת הרוק. בשנת 1988 דירגו אותו קוראי המגזין "Q" במקום ה-40 ברשימת האלבומים הטובים ביותר של כל הזמנים, וב-2000 הציב אותו המגזין במקום השני ברשימת 100 האלבומים הבריטיים הגדולים ביותר אי פעם. בשנת 2001, ערוץ VH1 דירג אותו במקום השישי ברשימה דומה. ב-2003 דורג האלבום במקום החמישי ברשימת 500 האלבומים הגדולים ביותר של כל הזמנים של המגזין רולינג סטון, וב-2006 נבחר על ידי מגזין Time כאחד ממאה האלבומים הבריטיים הטובים ביותר של כל הזמנים.

השפעות תרבותיות

השיר "Norwegian Wood" היווה את ההשראה לספר הפופולרי יער נורווגי של הרוקי מורקמי, אך התרגום שגוי, שכן הביטלס התכוונו לחומר "עץ נורווגי" (כלומר wood במשמעות של חומר גלם ולא יער).