google/wiki40b huggingface dataset:
גרא גינזבורג

ראשית חייו

גרא גינזבורג נולד למיכאל גינזבורג, מורה להיסטוריה; ולדורה גינזבורג לבית רבינוביץ, מורה למתמטיקה.
בוגר תואר ראשון במתמטיקה ותואר שני במתמטיקה ומדעי המחשב בהצטיינות מאוניברסיטת מינסק , שבבלארוס.
בשנת 1971 היגר מבלארוס לליטא. בשנת 1979 עלה לישראל מווילנה.

פעילותו הספרותית

גינזבורג הוא בוגר מסלול השירה של "הליקון" בהנחיית אמיר אור ויקיר בן-משה (ב-2011) וקורסים שונים בפרוזה ושירה בבית אריאלה בהנחיית מאיה בז'רנו, נורית זרחי, שהם סמיט ושי צור (בין השנים 2012–2017).
פרסם שלושה ספרי סיפורים, אחד מהם לילדים. שיריו וסיפוריו התפרסמו בכתבי העת "הליקון", "משיב הרוח", "גג" "זוטא" ו"שיר חדש"
בערב ההשקה של ספר שיריו האחרון, "צעדים בשלג", אמרה העורכת, הגר ינאי: "גרא גינזבורג בוחר להתבונן. את מילותיו הוא בורר בתשומת לב. בקרבו הוא נושא את עולם פתיתי השלג המסתחררים של ילדותו הקפואה, את זיכרון האש בתנור העצים בליל חורף קר. את זכר ידי אביו המחוספסות והבטוחות כמו גם את זיכרון פרפר הלילה הזוהר והמסתורי  שראה בלילה אפלה קטיפתית"

קריירה בתחום המחשוב

בין השנים 1971–1994 עבד כמהנדס תוכנה בחברות אגד, מלל, וכלל מערכות. בין השנים 1994–1997 היה בעל חברת "Simula Software Systems", לפיתוח תוכנה בתחום תקשורת נתונים.
בשנים 1997–2001 שימש כמרצה מרצה למחשבים במכללה להנדסאים. ובשנים 2004–2014 שימש כמהנדס תוכנה בכיר וראש צוות בבנק דיסקונט.
גינזבורג התמחה בתכנות בשפות COBOL ו-SQL מול בסיס נתונים DB2 בסביבת מחשב מרכזי.

עיסוקים נוספים

מורה ליוגה משנת 1993, מוסמך מטעם ארגון "שיבננדה" העולמי ליוגה. הקים את מרכז שיבננדה ליוגה (עמית) בהרצליה וניהל אותו בין השנים 1994–2006 יחד עם איריס איריסיה קובליו. לימד יוגה והתנדב באשראמים של ארגון שיבננדה בקנדה, באיי בהאמה ובהודו. החל מ-2013 מלמד בהגווד גיטא.
משנת 2014 עובד כנהג מונית.

חיים אישיים

מתגורר בכפר סבא ואב לשתי בנות.
אוניברסיטת סיני

אוניברסיטת סיני (בערבית: جامعة سيناء) היא אוניברסיטה פרטית הממוקמת בעיר אל-עריש שבחצי האי סיני, מצרים. האוניברסיטה הוקמה בשנת 2006. נכון לשנת 2014 נשיא האוניברסיטה הוא פרופסור חאתם מוסטפא אל-בולוק, ויו"ר חבר הנאמנים שלה הוא איש העסקים המצרי חסן כמאל ראתב.
האוניברסיטה מדורגת מבחינה אקדמית במקום ה-14,493 מבין כלל האוניברסיטאות בעולם, ובמקום ה-41 מבין האוניברסיטאות במצרים.
יואב ללום

קורות חיים

ללום נולד בכרמיאל. בהיותו בגיל 4 חזרו הוריו בתשובה. למד בישיבת "פורת יוסף" ובכולל "יחווה דעת". בשנת 2006 הוסמך כעורך דין מטעם הקריה האקדמית אונו, ובשנת 2013 סיים תואר שני במשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 2014 היה עמית במכון מנדל למנהיגות. בין השנים 2003–2008 שימש כראש לשכתו של הראשון לציון, הרב אליהו בקשי דורון. כמו כן היה ללום ממקימי מספר מוסדות חינוך במגזר החרדי הספרדי בירושלים].

פעילות חברתית

לדברי ללום, מאז ילדותו נתקל באפליה נגד מזרחים בחברה החרדית. בשנת 2002 הקים את עמותת נוער כהלכה. בשנת 2006 נדחתה בקשתו לרשום את בתו לבית יעקב בשכונת גבעת שאול בירושלים, לטענת ללום עקב שיוכה המגזרי. בעצת רבו, הרב יעקב יוסף, החליט ללום לפעול בנושא זה במישור התקשורתי והמשפטי והגיש עתירה נגד רשת החינוך העצמאי. עם ניצחונו בעתירה ולאחר שהתראיין בנושא ברדיו "קול חי" הוצף ללום בפניות של הורים. בעקבות עתירות שהובילה עמותת נוער כהלכה הוקמה לראשונה בשנת 2007 ועדת ערר של החינוך החרדי במשרד החינוך שתפקידה לברר תלונות על אפליה בקבלה של תלמידות. בעקבות פעילותו של ללום כתב מבקר המדינה בשנת 2011 דו"ח חריף על תפקוד הוועדות. לפי הדוח, בשנים 2007–2010 דנו ועדת הערר ב-5 עררים בשנה בלבד, אף על פי שבתחילת שנת הלימודים היו מאות תלמידות שלא היו משובצות בבתי ספר. בעקבות הדו"ח הודיע משרד החינוך למבקר המדינה שוועדת הערר תופעל גם בקבלת בנות לתיכונים ("סמינרים"). במקרים רבים בתי הספר קיבלו את התלמידות לפני הוועדות רק בשל החשש מפנייה לוועדת הערר]. מאיר שמעוני, מנהל המחוז החרדי, הוביל בשנים 2013–2016 פעילות נמרצת בנושא ובשל כך ירד מספר הבנות שלא היו משובצות אל מתחת ל-30 בנות בשנה. עם עזיבתו של שמעוני את ניהול המחוז החרדי בשנת 2016 הוזנח הנושא בשנית.

הוקרה ופרסים

בשנת 2009 קיבל יואב ללום פרס "פועל צדק בחינוך" לשנת ה'תשס"ט ונבחר למקום החמישי ברשימת חמישים האנשים המשפיעים בחינוך של עיתון "העיר". בשנת 2011 קיבל את אות אביר איכות השלטון. בשנת 2016 קיבל את פרס סמי מיכאל על פעולותיו החברתיות לקידום השוויון בישראל.
שלמה גרודזנסקי

שלמה גרוֹדְזֶנסקי (בכתיב יידי: גראָדזענסקי; כ' בכסלו תרס"ה, 28 בנובמבר 1904 – כ"ב בשבט תשל"ב, 7 בפברואר 1972) היה עיתונאי, פובליציסט, מסאי ומבקר ספרות עברי ויידי ישראלי חשוב. בכתיבתו הגדיר וגיבש את גוף היצירות המרכזי בשירה העברית בדור שאחרי נתן אלתרמן.

תולדות חייו

נולד בגרודנו שבליטא, בתחום המושב היהודי של רוסיה (כיום בבלארוס), כבן בכור. למד בחדר מתוקן ובישיבה. ב-1917, כשהיה בן 12, היגר לארצות הברית עם אמו ובכך הסתיימו לימודיו הפורמליים, כיוון שנאלץ לפרנס את משפחתו. עם זאת קרא ספרות עברית וספרות יידיש ולמד בעצמו פילוסופיה, שירה וסוציולוגיה באנגלית וביידיש.
בשנת 1924 עלה לארץ ישראל, שהה כשנה בפתח תקווה, ולאחר מכן חזר לארצות הברית. בשנת 1928 היה לעיתונאי בביטאון פועלי ציון בארצות הברית, "דער אידישער קעמפער", ומשנת 1932 היה לעורכו, תחילה בצוותא עם חיים גרינברג ולאחר מכן לבדו. בשנת 1949 ביקר במדינת ישראל וגיבש תוכנית לעלייה. ב-1951 עלה לישראל. שאר בני משפחתו נותרו בארצות הברית.
בישראל ערך את עיתון הערב של מפא"י, "הדור", בשנים 1952–1957 היה עורך הוצאת עם עובד ומ-1958 ועד פרישתו ב-1970 היה חבר מערכת עיתון "דבר", ופרסם בו במשך שנים את הטור "ד' אמות".. בשנת 1962 ייסד את כתב העת הספרותי "אמות", אותו ערך עד סגירת כתב העת ב-1965. בשנותיו האחרונות הגיש את תוכנית הרדיו "על כל פנים" בגלי צה"ל.
שלמה גרודזנסקי נפטר בשנת 1972 מהתקף לב במהלך טיפול רפואי, בן 67 במותו. נקבר בבית העלמין ברחוב הנדיב בהרצליה.
הניח אישה, פרל, שתי בנות: תרצה זנדבנק (אשתו של שמעון זנדבנק), ומרים טליתמן, מתרגמת.

דעותיו והשפעתו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
אסתר ברנד

ביוגרפיה

ברנד נולדה בספרינגבוק שבכף הצפוני.

שיאנית עולם

בתחרות שנערכה בסטלנבוש בכף המערבי ב-29 במרץ 1941 הישוותה ברנד (באותה העת ון הירדן) בקפיצה לגובה את שיא העולם בתוצאה של 1.66 מטר. באותה העת התוצאה לא נחשבה כשיא עולם מאחר ששיא העולם היה שייך לדורה רטיין מגרמניה (1.70 מטר) שהתברר שמדובר בגבר בשם היינריך רטיין.

אלופה אולימפית

באולימפיאדת הלסינקי (1952) זכתה ברנד במדליית זהב, בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.67 מטר, לפני שיאנית העולם שילה לרוויל מבריטניה (1.65 מטר) ואלכסנדרה צ'ודינה מברית המועצות (1.63 מטר). נוסף לכך, היא השתתפה בתחרות זריקת דיסקוס וסיימה במקום 20 והאחרון בתוצאה של 34.18 מטר.
פסול חיתון

פסול חיתון הוא יהודי אשר מנוע מלהינשא על פי ההלכה היהודית עם יהודים כשרים, למשל בגלל היותו ממזר. ישנם המשתמשים בהגדרה רחבה יותר, על פיה כל זוג אשר אינו יכול להינשא זה לזה על פי ההלכה היהודית נחשב "פסול חיתון".

במדינת ישראל

בכל הנוגע לנישואים בין יהודים חלים במדינת ישראל דיני ההלכה, ולכן פסולי חיתון אינם יכולים להינשא בישראל. למימוש הגבלה זו מנהלת הרבנות הראשית את "רשימת פסולי החיתון". ברשימת פסולי החיתון כלולים גם אנשים ספציפיים האסורים להנשא זה לזו בגלל קשרים שניהלו בזמן שהאישה הייתה נשואה. בעקבות מחלוקות בנושא הגיור, יש גם רשימות של אנשים הרשומים במרשם האוכלוסין כיהודים, אך גיורם אינו מקובל על קבוצה של רבני ערים האחראים על רישום נישואים.
למרות שפסולי חיתון אינם יכולים להינשא בישראל, בעקבות בג"ץ פונק שלזינגר אם נישאו בנישואים אזרחיים בחו"ל הם יכולים להירשם כנשואים גם בישראל.
אולגה טאוסקי-טוד

קורות חיים

אולגה טאוסקי נולדה באולומואוץ (כיום, צ'כיה) בת אמצעית (מתוך שלוש) למשפחה יהודית. אביה היה כימאי תעשייתי. בהגיעה לגיל שלוש עברה משפחתה לווינה, וב-1916 ללינץ, בה ניהל אביה מפעל להפקת חומץ. בגיל ארבע עשרה נרשמה לתיכון, בו בילתה שנה לפני שעברה לגימנזיום. בתחילה, התעניינה בעיקר בשירה, כתיבה ולימוד השפה הלטינית, עד שהחלה לעסוק במתמטיקה. ראנד החלה ללמד באופן פרטי, ולאחר מות אביה הגדילה מאוד את היקף עבודתה כדי לסייע בפרנסת משפחתה. בנוסף, עבדה גם במפעל החומץ המשפחתי. 
על טאוסקי הופעל לחץ רב ללמוד כימיה, ומכיוון שאהבה את הנושא נרשמה ללימודים באוניברסיטת וינה. לאחר שאחותה הבכורה סיימה את לימודיה בכימיה, ובהמשך מלאה את מקום אביהן, פחת הלחץ המשפחתי והיא בחרה במתמטיקה כתחום לימודיה המרכזי.
באוניברסיטה למדה אצל האנס האן, קרל מנגר הבן ואחרים, ובמקביל לקורט גדל. פיליפ פורטוונגלר (Philipp Furtwängler) הנחה אותה בלימודי הדוקטורט, אך התמקדותה בתחום החדש של שדות מספרים אלגברים הובילה להיעדר משוב מעמיתים, ומחלתו של פורטוונגלר גרמה לכך שבמשך זמן רב לא הודרכה כלל. במהלך לימודיה השתתפה גם במפגשי החוג הווינאי. ב-1930 קיבלה תואר דוקטור, ולאחר מכן המשיכה לעסוק בהוראה ובמחקר.
בהמלצתו של האן קיבלה משרת עוזרת הוראה באוניברסיטת גטינגן ב-1931. לפני תחילת שנת הלימודים הבאה, בחרה שלא לחזור לגטינגן עקב התערערות המצב הפוליטי.
ב-1932-3 לימדה בווינה, וכעבור שנתיים זכתה למלגת מחקר בגירטון קולג', קיימברידג'. הארדי סייע לה בהשגת משרת הוראה בקולג' בלונדון ב-1937, ומעט אחר כך פגשה במתמטיקאי האירי ג'ון טוד שלימד מתמטיקה בקולג' לונדוני אחר. הם החלו בעבודה מתמטית משותפת ונישאו בהמשך.
במהלך מלחמת העולם השנייה נדדו בני הזוג טוד ממקום למקום. הם שהו בבלפאסט וכן באוקספורד, לשם עבר הקולג' של טאוסקי עקב ההפצצות האוויריות. בתקופה זו עסקה טאוסקי בתורת החבורות וחיברה, יחד עם בעלה, מספר מאמרים על מטריצות בגודל סופי.
במסגרת המאמץ המלחמתי עבדה, בשנים 1943-1946, במעבדת הפיזיקה הארצית, שם חקרה התנהגות אווירודינמית.
בשנת 1947 עברו בני הזוג לארצות הברית, כשבכוונתם לשהות שם שנה בלבד. הם שהו זמן מה במכון למחקר מתקדם בפרינסטון שם עבדו על פרויקט המחשב של ג'ון פון נוימן, ולאחר מכן עבדו במעבדה למתמטיקה שימושית של מכון התקנים האמריקאי. כל אותו הזמן המשיכה טאוסקי במחקריה המתמטיים.
ב-1955 לימדו בני הזוג במכון קוראנט (Courant) בניו יורק, ושנתיים אחר עברו למכון הטכנולוגי של קליפורניה. ב-1971 מונתה טאוסקי-טוד לפרופסור, וב-1977 פרשה לגמלאות, אך המשיכה בפעילותה המתמטית. 
טוד פרסמה למעלה משלוש מאות מאמרים, כשהבולטים שבהם עסקו בתורת המטריצות. נוסף לכך, תרמה גם לתורת המספרים. היא זכתה לעיטורים רבים כשהחשובים ביניהם הם צלב הכבוד האוסטרי ופרס פורד של ההתאחדות המתמטית האמריקנית.
אולגה טאוסקי-טוד נפטרה ב-7 באוקטובר 1995 בפסדינה, קליפורניה.
נטייה מוקדמת

ברפואה, נטייה מוקדמת (או "פרה דיספוזיציה") היא נטייה לחלות במחלות מסוימות. נטייה מוקדמת יכולה לנבוע ממבנה גנטי המועד לפורענות או מתנאים סביבתיים. לחלקים באוכלוסייה שיש להם נטייה מוקדמת ישנה נטייה לחלות במחלות מסוימות, לעומת אנשים אחרים שהם חסינים יותר.
מחלות רבות מושפעות מנטייה גנטית מוקדמת ובהן מחלות לב, סרטן ולחץ דם.
דרך המלך

דרך המלך הייתה דרך מסחר עתיקה בלבנט. הדרך החלה במצרים וחצתה את סיני, הנגב והערבה, אל עבר הירדן המזרחי. היא המשיכה צפונה לאורך קו פרשת המים של עבר הירדן המזרחי, דרך מואב והגלעד, אל רמת הגולן ודמשק, והלאה ממנה אל תדמור ואל ארם נהריים.
כיום עובר כביש 35 הירדני לאורך תוואי הדרך, וכל עריה הגדולות של ממלכת ירדן נמצאות לאורכה (מדרום לצפון): עקבה, מען (פטרה), כרכ, עמאן, זרקא ואירביד. הדרך מתחברת לדרך הים בחמת גדר. בכל הערים הללו שכנו מצודות להגנה על נוסעים ולגביית מסי מעבר.
בשל הקניונים העמוקים החורצים את הרמה הירדנית לכיוון בקעת הירדן, המעבר מערבה, לכיוון ארץ ישראל, אפשרי רק באזור הנגב והערבה, ואכן באזור זה נמצאות דרכי מסחר עתיקות לכיוון באר שבע ועזה. המעבר האפשרי היחיד מצפון לים המלח הוא בירידה אל בקעת הירדן לגשר אדם וממנו, דרך נחל תרצה, אל שכם. 
דרך המלך נקראת גם המסלה ובחלקה הדרומי היא מכונה דרך מדבר אדום. שמות נוספים של הדרך הם דרך הנחושת או דרך הברונזה. היא קיבלה את השם "דרך הנחושת" משום שעברה בערבה באזור מכרות הנחושת, כגון חבל פונון, שם כרו נחושת עוד בסוף האלף השלישי לפנה"ס. 
על פי המסופר בתנ"ך כאשר בני ישראל הגיעו לגבולה של ארץ אדום, פנה משה למלך אדום במילים: 
"נַעְבְּרָה-נָא בְאַרְצֶךָ, לֹא נַעֲבֹר בְּשָׂדֶה וּבְכֶרֶם, וְלֹא נִשְׂתֶּה מֵי בְאֵר. דֶרֶךְ הַמֶלֶךְ נֵלֵךְ, לֹא נִטֶה יָמִין וּשְׂמֹאל, עַד אֲשֶׂר-נַעֲבֹר, גְבֻלֶךָ... וַיֹּאמְרוּ אֵלָיו בְּנֵי-יִשְׂרָאֵל, בַּמְסִלָה נַעֲלֶה..."
— במדבר כ, יז; כ, יט
 
גם כאשר הגיעו לארץ האמורי, פנה משה לסיחון מלכם במילים: 
"אֶעְבְּרָה בְאַרְצֶךָ, לֹא נִטֶּה בְּשָׂדֶה וּבְכֶרֶם לֹא נִשְׁתֶּה מֵי בְאֵר. בְּדֶרֶךְ הַמֶּלֶךְ נֵלֵךְ עַד אֲשֶׁר נַעֲבֹר גְּבֻלֶךָ"
— במדבר כא, כב
 
בהשאלה משמש הביטוי "דרך המלך" ככינוי לדרך הנכונה והישירה, בניגוד לדרכים עוקפות ועקלקלות, או ככינוי לדרך הפעולה העיקרית והמקובלת.
ג'יזה

ביוגרפיה

גרי גרייס נולד ב-22 באוגוסט 1966 בברוקלין, ניו יורק.
גרייס החל להתעניין בהיפ הופ בזכות בני הדודים שלו, רוברט דיגס (ריזה) וראסל ג'ונס (אול דירטי באסטרד). שלושתם הקימו הרכב היפ הופ קטן בשם All In Together Now והחלו להופיע. גרייס הציג עצמו בשם "ג'יניוס" (גאון), דיגס הופיע בשם "דה סיינטיסט" (המדען) וג'ונס הופיע בכינוי "דה פרופסור" (הפרופסור). החבורה הופיע רבות במועדוני היפ הופ ניו יורקים והצליחה להתפרסם במחתרת. הופעות אלה הובילו להחתמתם של גרייס ודיגס בחברת תקליטים גדולה.
בשנת 1990 יצא לאור אלבום הבכורה של דיגס בשם הגאון שנקרא Words from the Genius. האלבום נכשל במכירות וגרייס עזב את חברת התקליטים.
בשנת 1992 הקימו שלושת החברים את הוו טאנג קלאן יחד עם חברים נוספים. בשנת 1993 יצא אלבום הבכורה שלהם Enter the Wu-Tang (36 Chambers). ההצלחה של ההרכב גרמה לג'יזה לחתום בחברת התקליטים גפן רקורדס. בשנת 1995 הוציא ג'יזה את אלבום הסולו השני שלו, Liquid Swords, שהופק ברובו על ידי ריזה.
לאחר השתתפות באלבום השני של הוו טאנג "Wu-Tang Forever" הוציא ג'יזה בשנת 1999 את "Beneath the Surface", אלבום הסולו השלישי שלו.
האלבום נמכר בפחות עותקים מקודמו ומבקרים טענו שההפקה לוקה בחסר, האלבום כולל יותר מדי קטעי מעבר ולא מספיק אורחים.
לאחר כישלון האלבום ג'יזה השתתף באלבומים של וו טאנג קלאן "The W" ו-"Iron Flage".
אלבום הסולו הבא שלו יצא בשנת 2002 ונקרא "Legend of the Liquid Sword". האלבום קיבל תגובות טובות ממבקרים אך נכשל במכירות.
את שנת 2004 הקדיש ג'יזה למסע הופעות לבד ויחד עם וו טאנג קלאן והשתתף בסרט "קפה וסיגריות" יחד עם ריזה.
בשנת 2005 ג'יזה ודיג'יי מאגז (המפיק של סייפרס היל) הוציאו אלבום משותף שנקרא "Grandmasters".
בשנת 2007 הוציא עם דיג'יי מאגס אלבום רמיקסים ל-"Grandmasters" והשתתף באלבום החמישי של הקלאן, "8 Diagrams".
בינואר 2008 אמור היה לצאת אלבום אוסף שלו בשם "Pro Tools", אך לבסוף נדחה מועד צאתו לאוגוסט. בנוסף, הודיע ג'יזה על כוונתו להוציא אלבום משותף עם בנו, יאנג ג'אסטיס.
הקו הישיר עם ולדימיר פוטין

פורמט

במהלך התוכנית נשאל פוטין שאלות על ידי אזרחים רוסים באמצעות הטלפון והאינטרנט מהערים הגדולות ביותר ברוסיה. רוב השאלות נוגעות לנושאים אקטואליים, לאירועים ולבעיות רלוונטיות לחברה הרוסית.
הנשיא פוטין משיב לשאלות הקהל שהוגשו באמצעות הודעות טקסט, דואר אלקטרוני, טלפון, פניה בוידאו, כל זאת במהלך מושב השאלות והתשובות השנתי שלו שנערך במוסקבה.
רבני קשת

הקמה ומטרות

בשנת 1992 קיבל ועד הרבנים הקונסרבטיבי העולמי החלטה שקבעה כי להט"בים גלויים יתקבלו בברכה כחברי התנועה הקונסרבטיבית, אך לא יוכלו לשמש בתפקידים ציבוריים או להיות מוסמכים לרבנות במוסדות התנועה. הארגון "רבני קשת" הוקם בעקבות ההחלטה, והוא כולל רבנים קונסרבטיביים מכל העולם התומכים בשוויון זכויות מלא ללהט"בים קונסרבטיבים ועורכים טקסי נישואים חד-מיניים. 
הצהרת הארגון היא: "אנו מצהירים שהומואים, לסביות ביסקסואלים וטרנסג'נדרים יהודים ישתלבו באופן מלא בחיי הקהילה ויגיעו לעמדות מקצועיות ומנהיגותיות". לפי הארגון, מטרתו היא להפגיש וליצור קשר בין רבנים גיי פרנדלי, להוות בסיס לקול משותף של רבים קונסרבטיבים התומכים בשוויון זכויות ללהט"ב, ולהיות כתובת לפניות שונות של יהודים קונסרבטיביים או מסורתיים הומואים או לסביות. הארגון מפנה להט"ב יהודים דתיים ובני משפחות שלהם לרבנים שהם גיי פרנדלי לצורך עזרה ומתן סיוע בנושאים שונים, ייעוץ אישי, שאלות בנושא הלכה וקיום טקסים יהודיים. בנוסף לרבנים, חברים בארגון גם חזנים המסייעים בטקסים אלו.
שלמה טל

ביוגרפיה

שלמה זלמן טייטלבוים (טל) נולד בריישא, גליציה בכ"ז בשבט תרס"ט והתחנך בחדר ובבית מדרשם של הרבנים יעקב פינק ויוסף רייך. עלה לארץ ישראל בשנת 1936 על חשבון מכסת הסטודנטים של סמינר מזרחי ולמד, בין השאר, אצל הרב ש"י זוין, פרופ' שאול ליברמן ומנהל הסמינר הרא"ם ליפשיץ. עם תום לימודיו, החל ללמד בכפר פינס, ביסוד המעלה ולבסוף גם בירושלים, שם גם למד באוניברסיטה העברית והוסמך בתחום לימודי ארץ ישראל ותולדות עם ישראל.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה התנדב לשירות בצבא הבריטי. הוא שירת יותר מארבע שנים במצרים ובאיטליה. עם תום המלחמה, סייע בידי ניצולי השואה שהתקבצו בבאקולי שבמפרץ נאפולי וארגן את הכשרתם לקראת עלייתם ארצה.
במהלך שירותו, נשא לאישה את עליזה לבית אנגל, ולאחר שחרורו התיישבו במושבה נווה יעקב שהייתה מצפון לירושלים. בעיצומה של מלחמת העצמאות פונה לירושלים יחד עם שאר תושבי הכפר העברי והשתקע בשכונת בית וגן.
עם סיום מלחמת העצמאות החל ללמוד משפטים באוניברסיטה העברית והיה מוסמך המחזור הראשון שם.
לימים עשה באוניברסיטת תל אביב את עבודת הדוקטורט שלו בנושא נוסח תפילת יהודי פרס על-פי כתבי יד. הרצה באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת בר-אילן בתחום תולדות התפילה והסידור ובמשפט עברי. קובץ מאמריו ומחקריו יצא לאור בשם "פרי חיים".
שני מפעליו הגדולים היו הקמת מכון גולד ועריכת סידור רינת ישראל.
בשנת תשי"ז (1957) הקים את מכון גולד להכשרת מורים מן הגולה ועמד בראשו שבע-עשרה שנה.
אחיו הוא צבי טל, שופט בית המשפט העליון לשעבר.
יחסי ארצות הברית–מקסיקו

היסטוריה

היחסים בין המדינות התקיימו כבר עם הכרזת העצמאות של מקסיקו בשנת 1821, אלא שאז הם היו יחסים עוינים, והתלוו בכיבושים וסיפוחים של שטחים (בעיקר מצד ארצות הברית) במסגרת מלחמת ארצות הברית-מקסיקו. היחסים השתפרו בהדרגה עם רכישת גדסדן, ובתקופת שלטונו של פורפיריו דיאס התחממו היחסים אף יותר.
ארצות הברית הייתה בקשרים טובים עם משטר פוריפיריו דיאס, אך נטתה יותר לתמוך בכוחות הדמוקרטיים במקסיקו ובפרנסיסקו מדרו בשנת 1910. נשיא ארצות הברית וודרו וילסון, שנכנס לתפקידו זמן קצר אחרי רצח מדרו בשנת 1913, דחה את שיטת הממשל של ורטה נשיא מקסיקו, שיטה שנתפסה רודנית וצבאית והייתה ידועה בשם "ממשלת הקצבים". וילסון דרש ממקסיקו לקיים בחירות דמוקרטיות. לאחר שאנשי צי אמריקאים נעצרו בנמל טמפיקו, נערך קרב בין חיילים של ורטה לבין הצי האמריקאי, שפגע ביחסים בין שתי המדינות עוד יותר. היחסים לא התחממו עד עלייתו לשלטון של הנשיא הזמני פרנסיסקו קרבחאל.
בעקבות סיום השלב הצבאי של המהפכה המקסיקנית, היו טענות על נזק שהוגשו על ידי אמריקאים ומקסיקנים רבים. בעקבות כך הוקמה "ועידת החקירה האמריקאית-מקסיקנית". היחסים בתקופה זו התחממו עקב מטרתו של נשיא מקסיקו המהפכני, אלווארו אוברגון, לפתור את כל הבעיות והסכסוכים עם ארצות הברית. גם קלווין קולידג', נשיא ארצות הברית, תמך במהלכים לגישור על חילוקי הדעות בין המדינות.
כאשר פלוטארקו אליאס קאייס עלה לשלטון, הוא דחה את פתרונות הסכסוכים, והיחסים חזרו ליחסי קרירות ועוינות. בשנת 1926 פרצה התקוממות אזרחית במקסיקו עקב שינויים בחוקה ודיכוי הכנסייה הקתולית במדינה. הסכסוך הסתיים רק לאחר שקאייס ירד מהשלטון. לאחר ההתקוממות האזרחית התחממו שוב היחסים בין המדינות, והתרחשו שינויים רבים. "השגרירות האמריקנית" במקסיקו הפכה ל"שגרירות ארצות הברית של אמריקה" במקסיקו. במהלך השפל הגדול היחסים בין המדינות התחממו אף יותר, והיו מאמצים ניכרים מצד שתי המדינות לפתור אותו.
במלחמת העולם השנייה התקיימה בין המדינות ברית חזקה במטרה משותפת למגר את הנאצים והיפנים. נשיא מקסיקו, מנואל אווילה קמאצ'ו, נפגש באופן אישי עם שני נשיאי ארצות הברית בתקופתו: פרנקלין דלאנו רוזוולט והארי טרומן; קמאצ'ו היה ליברלי מאוד אך שמר על מדיניות מהפכנית, הוא היה פרו-עסקי ופרו-דתי, והיחסים עם ארצות הברית היו קרובים לליבו. במהלך ביקורו של קמאצ'ו בארצות הברית לרגל מאה שנה למלחמת ארצות הברית-מקסיקו, טרומן שיבח את הצי שמקסיקו שלחה ללחום במלחמת העולם השנייה.

שיתופי פעולה

שתי המדינות חברות כיום בהסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה יחד עם קנדה, מדינה שלישית חזקה באזור. במונחי שווי כוח הקנייה של התוצר המקומי הגולמי של חברות ההסכם, הוא גוש הסחר החופשי הגדול ביותר בעולם; ובמונחי תמ"ג נומינלי, שני רק לאיגוד הסחר החופשי האירופי. ההסכם נכנס לתוקף בינואר 1994, יחד עם שני הסכמים משלימים, NAAEC שדן בנושאי איכות סביבה ו-NAALC שדן בסוגיות הקשורות לתעסוקה.
מאז חתימת ההסכם, היקף המסחר בין שלוש המדינות שולש. המסחר של ארצות הברית עם שתי המדינות האחרות השותפות בהסכם מהווה יותר משליש מהיקף הסחר של המדינה, ובקנדה ובמקסיקו מהווה כ-80% מהיקף הסחר של המדינה. כמו כן הציג משרד המסחר נתונים לפיהם רמת האבטלה במשק האמריקאי ירדה, תוך גידול מתמיד בשכר הריאלי לשעה, גידול גם בשכר העובדים במקסיקו וגידול בייצוא החקלאי של ארצות הברית לקנדה ומקסיקו.
ולדימיר גבולוב

קריירת מועדונים

גבולוב נולד בעיר מוזדוק, חבל אוסטיה שבברית המועצות. גבולוב התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים המקומית, ממנה התקדם עד לקבוצה הבוגרת בה שיחק 33 משחקים.
בשנת 2001 חתם בדינמו מוסקבה, בה התאחד עם מאמנו לשעבר במוזדוק ולרי גזאייב. ב-11 במרץ 2011, ערך גבולוב את הופעת הבכורה שלו בהפסד 0–1 לקריליה סובייטוב סמרה.
לאחר עזיבתו של גזאייב את דינמו, חתם גבולוב באלניה ולדיקווקז. ב-31 באוגוסט 2003 הוא פגע בשני שחקני הקבוצה היריבה, סיביר נובוסיבירסק והורחק מ-10 משחקים.
בסוף עונת 2003 הצטרף לצסק"א מוסקבה. רק,ב-1 באפריל 2006 ער את הופעת הבכורה שלו בצסק"א, כאשר נכנס כמחליף במהלך משחק הליגה נגד ספרטק מוסקבה, לאחר הרחקתו של איגור אקינפייב.
בחורף 2007 חתם בקובאן קרסונדאר, בה חזר לעמדת השוער הראשון. בעונת 2007, שיחק 29 משחקים וספג 36 שערים. למרות ירידה של קובאן לליגה השנייה, נבחר ל-33 שחקני הליגה המצטיינים של העונה ואף זכה לזימון בכורה לנבחרת רוסיה.
לקראת עונת 2008 חתם באמקאר פרם, איתה הגיע לגמר הגביע הרוסי.
ב-30 במאי 2008 חזר לדינמו מוסקבה, בה חתם לשלוש עונות. ב-13 בספטמבר נפגע בראשו ונעדר כחודש וחצי. בעונת 2009 נבחר לשוער העונה של העיתונים: "ספורט סובייטי" ו"קומסומולסקאיה פרבדה" ולשחקן העונה של אוהדי דינמו.
ב-30 באוגוסט 2011 חתם באנז'י מחצ'קלה לחמש עונות תמורת 4 מיליון אירו ומשכורת של 2.5 מיליון אירו לעונה, אך למחרת הושאל לצסק"א מוסקבה לחצי שנה, לאחר פציעתו של איגור אקינפייב. ב-14 באוקטובר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת ליגת האלופות בתיקו 2-2 נגד ליל.
ב-5 במרץ 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו באנז'י נגד בהפסד 0–1 לדינמו מוסקבה. עונה לאחר מכן, היה שותף להעפלה של אנז'י לשמינית גמר הליגה האירופית, מקום שלישי בליגה הרוסית ועליה לגמר הגביע.
לאחר קיצוצים בתקציבה של אנז'י, ב-29 באוגוסט 2013 חזר גבולוב לדינמו מוסקבה תמורת כ-7 מיליון אירו. ב-12 במאי 2015 גבולוב רשם את משחקו ה-100 בקריירה בו הוא שומר על רשת נקייה. בקיץ 2015 בעיות כלכליות פקדו את דינמו וגבולוב שהתחיל כשוער ראשי, ירד לספסל במהלך העונה. בסיום העונה דינמו ירדה לראשונה בתולדותיה לליגה השנייה יב-22 במאי גבולוב עזב את המועדון.
את עונת 2016/2017 התחיל כשחקן חופשי, וב-13 בינואר 2017 חתם לעונה וחצי בארסנל טולה בה שימש כקפטן הקבוצה.
ב-2 בינואר 2018 עזב לראשונה בקריירה את רוסיה וחתם בקלאב ברוז' מליגת העל הבלגית. ב-21 בינואר 2018 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2-2 נגד אנטוורפן. ב-14 בספטמבר 2018 עזב את ברוז'.
ב-12 בנובמבר 2018 הודיע על פרישה מכדורגל. ביולי 2019 מונה לנשיא מועדון הכדורגל אלניה ולדיקווקז.

קריירה בינלאומית

ב-22 באוגוסט 2007 גבולוב ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת רוסיה במשחק ידידות נגד פולין.
לזכותו של גבולוב 10 הופעות בנבחרת והוא השתתף עימה ביורו 2008, גביע הקונפדרציות 2017 ומונדיאל 2018.
ונוס ויליאמס

תחילת הקריירה

ויליאמס נולדה במישיגן שבארצות הברית. היא החלה לשחק טניס כבר בגיל 4, והתאמנה עם אחותה סרינה לאורך כל השנים. לאחר שעזבה את אקדמיית הטניס של ריק מאסי, החלה לשחק טניס מקצועני בשנת 1994. הפריצה הגדולה הגיעה בשנת 1997, כאשר העפילה לגמר אליפות ארצות הברית הפתוחה שם הפסידה למרטינה הינגיס. בשנת 1998 זכתה בתואר הראשון שלה באוקלהומה וגם ניצחה במיאמי ובגביע הגראנד סלאם. בנוסף, הגיעה לרבעי הגמר בכל ארבע תחרויות הגראנד סלאם.

בפיסגה

בשנת 1999 ניצחה שישה טורנירים והגיעה לשלבים הגבוהים בכל תחרויות הגראנד סלאם. כשנה לאחר מכן זכתה בטורניר וימבלדון, אליפות ארצות הברית הפתוחה ומדליות זהב באולימפיאדת סידני בטורניר היחידות והזוגות (עם אחותה סרינה). ב-2001 ניצחה שוב בווימבלדון וארצות הברית, הגיעה לחצי הגמר באוסטרליה וניצחה שוב שישה טורנירים. בתחילת שנת 2002 דורגה ראשונה בעולם והגיעה למשחקי גמר בכל ארבעת טורנירי הגראנד סלאם, בכולם הפסידה לאחותה הקטנה סרינה. בשנת 2003 הגיעה לגמר וימבלדון בו הפסידה לאחותה ונאלצה לפרוש משאר העונה בשל פציעה בבטן.

השקיעות והקאמבקים

שנת 2004 הייתה שנה גרועה עבור ונוס ויליאמס. היא זכתה רק בשני טורנירים, הודחה מוקדם בתחרויות הגראנד סלאם ולא הגיעה להישגים. המשבר נמשך גם אל תוך שנת 2005 עד שבווימבלדון 2005 זכתה ויליאמס שדורגה נמוך בטורניר, תוך כדי שהיא מנצחת בדרך את מריה שראפובה ולינדזי דבנפורט.
בשנת 2006 התרכזה ויליאמס יותר בחייה האישיים ופחות במשחק הטניס ולכן לא זכתה אף לא בהישג אחד. בתחילת 2007 החליטה בדומה לאחותה סרינה להתרכז בטניס ופתחה את העונה בטורניר ממפיס, בו זכתה לאחר ניצחון בגמר 6:1 6:1 על שחר פאר הישראלית.
בהמשך השנה זכתה ויליאמס בפעם הרביעית בטורניר וימבלדון אחרי שניצחה בגמר את המדורגת 18 בעולם, מריון ברטולי.
באולימפיאדת בייג'ינג זכו האחיות ויליאמס במדליית הזהב האולימפית השנייה שלהן לאחר שניצחו בגמר טורניר הזוגות את הספרדיות וירחיניה רואנו פסקואל ואנבל מדינה גאריגס. בטורניר היחידות הודחה ויליאמס בשלב רבע הגמר על ידי נה לי.
ב-אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו הודחה כבר בסיבוב הראשון בטורניר היחידות, וגם בטורניר הזוגות בו היא התחרתה עם אחותה סרינה, כשהשתיים איבדו את מדליית הזהב לאחר שתי זכיות רצופות. היא זכתה במדליית כסף בטורניר הזוגות המעורבים.
בשנת 2014 זכתה וונוס בטורניר דובאי לאחר ניצחון על אליז קורנה (3–6, 0-6).
בשנת 2017 העפילה לגמר אליפות אוסטרליה הפתוחה, והפסידה בגמר לאחותה סרינה בשתי מערכות. בהמשך השנה הגיעה לגמר אליפות וימבלדון והפסידה בגמר לגרביניה מוגורוסה בשתי מערכות. באוקטובר העפילה לגמר אליפות סבב ה-WTA בו הפסידה לקרוליין ווזניאקי בשתי מערכות.

חיים אישיים

ב-31 באוגוסט 2011 הודיעה ויליאמס כי היא אובחנה כחולה בתסמונת סיוגרן. מספר חודשים לאחר מכן הודיעה על החלטתה לדבוק בתזונה טבעונאית.