google/wiki40b huggingface dataset:
המועמד

רקע

בחודש אוקטובר 2012  הודיע משה כחלון  על פרישתו מן החיים הפוליטיים, ועל כך שהוא לא יתמודד במסגרת הליכוד בבחירות לכנסת התשע עשרה. בשנת 2014 הודיע כי הוא חוזר לפוליטיקה. לקראת הבחירות לכנסת העשרים הודיע כחלון כי הוא מקים מפלגה חדשה שתתמקד בפן החברתי. לאחר מכן הודיע כחלון כי שם מפלגתו יהיה "כולנו".
הסרט השתתף בפסטיבל דוקאביב ושודר לראשונה בערוץ יס דוקו ב-20 ביוני 2018.

עלילה

בסרט צילומים מתוך מטה הבחירות של המפלגה והוא מתמקד במשה כחלון יו"ר המפלגה, אודי פרידן פרסומאי ששימש כאיש מקצוע במטה, ואבי גבאי ששימש ראש מטה המפלגה.
המפלגה שסקרים ניבאו לה בתחילה הצלחה, החלה לרדת בסקרים. בעקבות חוסר ההצלחה בקמפיין מובא האסטרג ליאור חורב. הסרט מתמקד גם בהבאתו של יואב גלנט כמספר 2 במפלגה ובמהלכים לשיבוץ חברים נוספים ברשימה לכנסת. בסיום מערכת הבחירות השיגה המפלגה בעשרה מנדטים.
בסרט משובצים קטעי ראיונות שהתקיימו לאחר הבחירות עם משה כחלון בעודו שר האוצר, עם אודי פרידן שהביע אכזבתו מן המפלגה ועם אבי גבאי, לימים שר מטעם מפלגת "כולנו" ולאחר מכן יו"ר מפלגת העבודה.
תל שוש

תל שוש, או תל אבו שושה, הוא תל עתיק הממוקם על קו הגבול שבין מערב עמק יזרעאל, לבין המורדות המזרחיים של רמות מנשה, כקילומטר מצפון לקיבוץ משמר העמק. שמו הערבי של התל, "אבו שושה" (בערבית: ابو شوشة, "אבי ציצית השער") הוא שמו של כפר ערבי ששכן בחלקו על התל וננטש על ידי תושביו במהלך מלחמת העצמאות. השם העברי של התל נובע מהשם הערבי וקרוי, ככול הנראה, על שם צמח השוש, צמח בר מצוי בארץ ישראל.
התל ניצב על גבעת קירטון נמוכה, המחוברת באוכף רחב לשלוחה מערבית, ונתחם על ידי נחל פגה בצפון, כביש 66 במזרח, כביש 6953 ונחל משמר העמק בדרום, ושלוחותיה של גבעת קיפוד במערב. שטח התל עומד על כ-40 דונם, והוא מתנשא כ-50 מטר מעל מפלסו של עמק יזרעאל.
מספר רב של סקרים ארכאולוגיים נערכו באתר, החל מהסקר של הקרן לחקר ארץ ישראל ב-1883 (סקר ארץ ישראל המערבית), ועד הסקר הנרחב של 2007, שבוצע במסגרת הרחבת כביש 66, בין צומת יקנעם לצומת מגידו. בסקרים אלו, ובמהלך סלילת הכבישים הגובלים את התל, התגלו ממצאים רבים הכוללים חומה מן התקופה הרומית, עדויות לתעשיות זכוכית ומתכת קדומות, ומערת קבורה מן המאה ה-2 ברגלי התל.
ממצאים נוספים שנתגלו הם שרידי סוללת עפר בהיקף התל, מחסנים תת-קרקעים המיוחסים לתקופה הצלבנית, מטבעות רבים, וכן מגוון חרסים מתקופת הברונזה, תקופת הברזל, התקופה הפרסית, התקופה ההלניסטית, התקופה רומית, התקופה ביזנטית, התקופה ערבית, התקופה הצלבנית, התקופה הממלוכית, והתקופה העות'מאנית.
על בסיס מיקומו של התל והממצאים הארכאולוגיים הרבים שנמצאו באתר, חוקרים כגון זאב ספראי ומיכה לוין הציעו לזהות את תל שוש כגבע פרשים, עיר מימי הורדוס, המאוזכרת בכתביו של יוסף בן מתתיהו. לעומת זאת, בנימין מזר זיהה את גבע פרשים כאתר במצד שער העמקים, ואת תל שוש כגבע הפיליפית, עיר מהתקופה הרומית והביזנטית. זיהוי אפשרי נוסף של התל היא גבע, עיר מהמאה ה-15 לפנה"ס, המוזכרת ברשימה הגאוגרפית של תחותמס השלישי, מלך מצרים העתיקה.
100 מטר חופשי

שיאים

מעודכן ל-23 ביולי 2017
טו יויו

ביוגרפיה

טו נולדה בנינגבו בג'ג'יאנג שברפובליקה הסינית. ב-1955 החלה ללמוד כימיה רפואית בבית הספר לרפואה שבאוניברסיטת בייג'ינג. לאחר מכן למדה רפואה סינית במשך שנתיים וחצי. לאחר לימודיה החלה טו לעבוד באקדמיה הסינית לרפואה.
טו יויו המשיכה בעבודתה גם בשנות ה-60 ושנות ה-70 של המאה העשרים, כאשר החלה בסין מהפכת התרבות. באותה תקופה, גינו את המדענים בסין. עם זאת, נשיא וייטנאם הו צ'י מין שכנע את ראש ממשלת סין ג'ואו אנלאי לנסות לפתח תרופה למלריה, והוקמה במאי 1967 תוכנית סודית לפיתוח תרופה. במסגרת זו, טו נשלחה להאינאן לחקור חולי מלריה.
ב-1969, תקופה בה סרקו מדענים ברחבי העולם כבר חומרים רבים כדי לנסות לטפל במחלה עם הצלחה מוגבלת על בסיס כינין, עלה בראשה של טו רעיון לחפש חומרים פעילים של צמחי מרפא סיניים. ב-1971, החלו לטפל עם אחד החומרים הפעילים שעלו בסריקה, וטיפלו בעכברים שהודבקו במלריה היה לענה חד-שנתית (Artemisia annua), ששימש ברפואה הסינית לטיפול נגד חום, שהוא תסמין של מלריה. בהתחלה זיקקו את החומר בשיטה מסורתית של הרתחה והוא לא הצליח לטפל במחלה, אולם אז עלה הרעיון שזיקוק יעיל יותר עשוי לשפר את התגובה לתרופה. הם החלו לזקק אותו בעזרת קור והחומר הפעיל זוקק בצורה טובה והיה יעיל נגד המחלה בעכברים ובקופים, ונמצא יעיל מאוד. מאוחר יותר היא התנדבה להיות האדם הראשון שמודבק במחלה לצורך ריפויה.
ב-1971–1972 ביצעו מבחנים קליניים שגם הם נחלו הצלחה. ב-1972 בודדו במעבדתה את החומר הפעיל, וניתחו אותו בשיטות שונות ובהן mass spectroscopy, ספקטרופוטומטריה ועוד. מאוחר יותר מעבדתה שיתפה פעולה עם מעבדות נוספות לפענוח מבנה החומר באמצעות קרני X. ב-1973 יצרו נגזרות של החומר על מנת לבדוק מהם האתרים הפעילים שלו. עבודתה פורסמה ב-1977 בצורה אנונימית.
ב-1980 היא קודמה לתפקיד חוקרת, לאחר תחילת הרפורמה בכלכלת סין. ב-1981 נערך כנס בבייג'ינג לחקר המלריה אליו הגיעו גם נציגים של ארגון הבריאות העולמי ושל האומות המאוחדות. כמה מחקרים על השימושים של הלענה הוצגו בכנס וזכו לתגובה אוהדת. בשנות ה-80 אלפי אנשים ברחבי סין רופאו באמצעות התרופה.
בשנת 2001 קודמה לתפקיד של יועצת אקדמית לדוקטורנטים. כיום היא מכהנת כמדענית הראשית של האקדמיה הסינית.
אלי שקד

אלי שקד (נולד ב-1948) הוא דיפלומט ישראלי שכיהן כשגריר ישראל במצרים.
בשנות ה-70 הצטרף שקד לשירות החוץ של ישראל ובין תפקידיו שירת בשגרירות הישראלית באנקרה שבטורקיה, והיה הקונסול הכללי באיסטנבול. לאחר מכן שימש סגן השגריר במצרים וב-2003 מונה לשגריר. בסוף שנת 2004 עזב את תפקידו ופרש ממשרד החוץ.
פעימת לב (מחשבים)

פעימת לב (באנגלית: Heartbeat), הוא מושג המשמש במערכות מחשוב, המתאר אות מחזורי המיוצר על ידי חומרה או תוכנה אשר משמש מחוון לתקינותה או כדי לסנכרן את פעולתה עם רכיבים אחרים במערכת מורכבת.
בדרך כלל פעימת לב נשלחת בין שתי מכונות במרווח קבוע; במרווח אופייני של מספר שניות. במצב בו לא נקלטת פעימת לב במשך מרווח מרבי, בדרך כלל כפולה קטנה יחסית של מרווח בין שתי פעימות (זמן המחזור), המערכת השולחת תיחשב כתקולה.
פרצת האבטחה "Heartbleed" אשר נתגלתה במנגנון פעימת הלב של הפרוטוקול הנפוץ OpenSSL, פורסמה באפריל 2014.

פרוטוקול

פרוטוקול המממש פעימת לב משמש בדרך כלל בניטור זמינות של משאב מערכת, כגון כתובת IP. כאשר פעימת לב מתחילה במכונה מסוימת, יחל תהליך קביעה ברשת פעימת הלב, מי מנהל את המשאב.
ברשתות עם יותר משתי פעימות לב, יש לקחת בחשבון מצבים בהם המערכת מתחלקת לשתיים או יותר תת-מערכות על ידי ניתוק אחד או יותר ברשת, במצב זה כל משאב בתת-מערכת עדיין יכול לתקשר עם חבריו אך לא עם משאבים בתת-מערכת שנותקה. אולם אז חשוב שכל משאב ינוהל על ידי רכיב אחד ולא אחד לכל תת-מערכת.
לאור העובדה שפעימת לב משמשת לחיווי בריאות המערכת, חשוב שהפרוטוקול והרשת עליה הוא מועבר יהיו אמינים ככל שניתן. תופעה של משאב שנחשב כתקול בשל תקלה "מדומה" שנוצרה כתוצאה מבעיות רשת המונעות מעבר יציב של פעימות לב, תהווה בעיה.
נגזרת כיוונית

במתמטיקה, הנגזרת הכיוונית היא ערך המייצג את קצב השינוי של פונקציית רבת משתנים בכיוון של וקטור נתון. לכן זוהי הכללה של נגזרת חלקית, שבה הכיוון הוא תמיד במקביל לאחד מהצירים הראשיים.
הפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה

פוליטיקה

ליברלים מרכז אמריקאים האמינו שהרפובליקה המאוחדת תהיה מודרנית ודמוקרטית וכלכלתה תהיה מבוססת על סחר בין האוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס השקט שיעבור דרכה. שאיפות אלו משתקפות בסמלי המדינה: הדגל מורכב מקו לבן, שמסמל את הרפובליקה, בין שני קווים תכולים, שמסמלים את האוקיינוסים. בסמל ישנם חמישה הרים, שמסמלים חמש מדינות, בין שני אוקיינוסים.
למעשה, הפדרציה עמדה בפני בעיות בלתי נתנות לפתרון. להקמת המדינה התנגדו השמרנים, הקתולים ובעלי הנכסים. היה קושי רב בתנועה ובתקשורת בין המדינות. כמו כן, מרבית האוכלוסייה לא הייתה נאמנה ומחויבת לפדרציה. מיקום מוסדות השלטון בגוואטמלה סיטי הוביל לחשש מצד שליטה גוואטמלית באיחוד ולבסוף למחאות שגרמו להעברת מוסדות השלטון ותואר הבירה לסן סלבדור ב-1831. תוך זמן קצר פרצו מלחמות בין חלקים שונים באוכלוסייה ובין המדינות בתוכה. העוני וחוסר היציבות הפוליטית באזור מנעו חפירת תעלה בין-אוקיינוסית (ראו תעלת פנמה ותעלת ניקרגואה) ממנה יכלה המדינה להרוויח כספים לשיקום הכלכלה.
דניאל אוסטר

ביוגרפיה

אוסטר נולד בשם דניאל גוטמן בסטניסלבוב שבגליציה. סיים לימודי משפטים באוניברסיטת וינה והיה יו"ר תנועת נוער ציונית בעיר. בשנת 1913 ביקר לראשונה בארץ ישראל. כעבור שנה, באביב 1914, עלה והתיישב בירושלים. במלחמת העולם הראשונה היה קצין בצבא אוסטרו-הונגרי ושירת בדמשק כאיש קשר בין ארתור רופין לבין ארץ ישראל. בזמן שירותו בדמשק צילם את תלייתם של חברי ניל"י, יוסף לישנסקי ונעמן בלקינד. 
בתום המלחמה היה מזכיר המחלקה המשפטית של ועד הצירים, היה ממניחי היסודות לבית משפט השלום העברי וחיבר את ספר תקנות בתי המשפט העבריים. כעורך דין התמסר לענייני היישוב היהודי והיה חבר הנהלה בחברות שונות, בין היתר כסגן יו"ר הנהלת חברת "שמשון" לבתי חרושת למלט. נבחר לאספת הנבחרים הראשונה מטעם מפלגת הפועל הצעיר.
היה ממייסדי רחביה ושימש יו"ר ועד השכונה. בפברואר 1932 נבחר לוועד הקהילה של ירושלים מטעם הציונים הכלליים. בספטמבר 1934 נבחר למועצת העיר ירושלים, ובינואר 1935, עם כינוס מועצת העיר החדשה, מונה על ידי הנציב העליון לסגן ראש העיר, למורת רוחם של מפלגות השמאל שבקשו למנות לתפקיד את חיים סלומון. היה נציג העירייה בוועידה הבינלאומית לבניין ערים. שימש ממלא מקום ראש העירייה בהזדמנויות שונות, ומספטמבר 1937, בעקבות גירושו של ראש העיר חוסיין אל-ח'אלידי, יחד עם הועד הערבי העליון, שימש כממלא מקום ראש העיר ואף קיבל את משכורתו של ראש העיר, ובכך היה היהודי הראשון בתפקיד ראש עיריית ירושלים. לאחר כשנה, מינו הבריטים את מוסטפא אל-ח'אלידי לראש העיר ואוסטר המשיך לכהן כסגנו. בשנת 1939 השתתף בקונגרס הציוני. באוגוסט 1943 מילא אוסטר את מקומו של ראש העיר, בעת שהלה היה בחופשה. לאחר מותו של אל-ח'אלידי ב-1944, חברי המועצה היהודים תבעו את מינויו לראשות העיר, אולם החברים הערבים דרשו שתישמר ערביותה של ירושלים. הם דחו את ההצעה הממשלתית לחילופים בראשות העיר, ולעיר מונתה ועדה קרואה.
לבסוף, מונה אוסטר כמחליפו (1944–1945). במקביל נמשכה עשייתו לקידום הקמת עיר עברית בירושלים. בשנת 1946 התמנה למועצת המנהלים של הקרן הקיימת לישראל. היה חבר אגודת שוחרי האוניברסיטה העברית בירושלים.
אוסטר כיהן כחבר מועצת המדינה הזמנית ונמנה בין חותמי מגילת העצמאות. עקב המצב הביטחוני נבצר ממנו להגיע אל טקס החתימה עצמו, וכעבור זמן צירף את חתימתו. לאחר הקמת מדינת ישראל היה לראש העיר הראשון של ירושלים. בכהונתו זו עסק בשיקום העיר מקרבות מלחמת העצמאות, בהרחבת העיר ובניית שכונות חדשות, ובקליטת עלייה. בשנת 1949 היה ממייסדי האגודה למען האו"ם בישראל ושימש כיושב ראש הראשון של האגודה. 
היה חבר המפלגה הליברלית.
על שמו נקרא גן דניאל המהווה היום חלק מקריית עיריית ירושלים; כן נקראה על שמו כיכר אוסטר שבגבול שכונת רחביה, בקרבת ביתו. בשנת 1946 הוענק לו תואר קצין כבוד במסדר האימפריה הבריטית.
היה נשוי לז'וליה, בתו של מלכיאל מני, ואב לאליהו, שנהרג בתאונת אקדח בגיל 15 וחצי ולבת. ילד קודם מת בגיל צעיר בשנת 1925. בעל קשר משפחתי רחוק לסופר פול אוסטר].
ואלרי גרגייב

חייו

גרגייב נולד במוסקבה להורים אוסטים וגדל בולדיקווקז במולדתם אוסטיה הצפונית בהרי הקווקז. הוא לא היה ילד פלא. נגינה בפסנתר החל ללמוד בחטיבת הביניים ואחר יצא לסנקט פטרבורג (אז לנינגרד) ללמוד בקונסרבטוריון שם.
בשנת 1978 התמנה לעוזר מנצח בבית האופרה קירוב (כיום בית האופרה מרינסקי) בהדרכת יורי טמירקאנוב.
בהופעת הבכורה שלו שם ניצח על "מלחמה ושלום" של סרגיי פרוקופייב. בין השנים 1981 ל-1985 היה המנצח הראשי של התזמורת הממלכתית הארמנית.
בשנת 1991 ניצח גרגייב בפעם הראשונה על להקת אופרה מערב-אירופאית - האופרה הממלכתית של בוואריה - בהצגת "בוריס גודונוב" של מודסט מוסורגסקי במינכן. באותה שנה ניצח לראשונה בארצות הברית על "מלחמה ושלום" בביצוע האופרה של סן פרנסיסקו. מאז הוא מנצח על רפרטואר אופראי ותזמורתי כאחד בכל רחבי העולם.
גרגייב התמנה למנצח ראשי ומנהל אמנותי של מרינסקי בשנת 1988 ולמנהל כללי של הלהקה מטעם ממשלת רוסיה בשנת 1996. בשנת 1995 התמנה למנצח ראשי של התזמורת הפילהרמונית של רוטרדם ובשנת 1997 למנצח אורח ראשי של המטרופוליטן אופרה בניו יורק.
ואלרי גרגייב עומד בקשר עם פסטיבלי מוזיקה רבים, בהם פסטיבל "לילות לבנים" בסנקט פטרבורג. הוא הקליט רפרטואר נרחב עם שתי התזמורות שלו, רוטרדם ומארינסקי, והוא עובד על סדרת סימפוניות של שוסטקוביץ' עם תזמורת משולבת.
גרגייב נודע בעיקר בסגנון הניצוח הנלהב, כמעט מורט עצבים, שלו ובנטייתו להשמיע ריטונים ונהמות על דוכן המנצחים. הוא מנצח נמרץ וחסר מנוח, המגיע למיטבו ביצירות מלודרמטיות במיוחד.
הוא ידוע גם כתומך עקבי בשלום בקווקז, בעיקר בסכסוך בין הממשל המרכזי של גאורגיה לדרום אוסטיה.
בשנת 2005 נבחר למנצח הראשי הבא של התזמורת הסימפונית של לונדון, וב-1 בינואר 2007 החליף בתפקיד זה את סר קולין דייוויס. גרגייב סיים את תפקידו בלונדון בשנת 2017, ומי שהחליף אותו בתפקיד הוא המנצח האנגלי סיימון ראטל.
גרגייב שם לו למטרה להקליט מלחינים רוסים, הן באופרות והן ביצירות סימפוניות, ביניהם צ'ייקובסקי, בורודין, פרוקופייב ושוסטקוביץ'. רוב הקלטותיו הן עם תזמורת קירוב, אך גם עם התזמורת הפילהרמונית של וינה. עם התזמורת הסימפונית של לונדון הקליט את כל הסימפוניות של פרוקופייב. 
בשנת 2012 ב-5-9 בינואר השתתף כמנצח הראשי בפסטיבל הים האדום למוזיקה קלאסית "קלאסי בים האדום".
בשנת 2015 החליף גרגייב את לורין מאזל (אשר נפטר בשנת 2014) בתפקיד המנהל המוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית של מינכן ושם הוא יישאר בתפקיד עד שנת 2020.
The Shadow Brokers

"The Shadow Brokers" (בעברית: "ברוקרי הצללים") הוא שמה של קבוצת האקרים שהופיעה לראשונה בקיץ של 2016.
מאז שהחלו לפעול, פרסמו מספר הדלפות כולל כלי אקספלויט שנגנבו מה-NSA, ביניהם כלים למתקפת אפס ימים. אחד מכלים אלו בא לידי שימוש בכופרה WannaCry. בנוסף, שחררו אקספלויטים שמתמקדים בתוכנות חומת אש, אנטי-וירוס ומוצרים של מיקרוסופט שבאו לידי שימוש במתקפה ב-13 במאי 2017.

שם הקבוצה

שמה של הקבוצה לקוח, ככל הנראה, משם דמות מסדרת משחקי המחשב Mass Effect. ההאקר הצרפתי מאט סויץ תיאר את הדמות, בהקשר לקבוצה אמיתית, באופן הבא: 
"ברוקר הצללים הוא אינדוידואל בראש ארגון בעל ערך שסוחר במידע ומוכר תמיד למשלם המחיר הגבוה ביותר. נראה כי ברוקר הצללים בעל מסוגלות גבוהה בתחומו: כל הסודות אשר נקנים ונמכרים לא מאפשרים ללקוח אחד להשיג יתרון משמעותי על פני האחר וכך הלקוחות נאלצים להמשיך לרכוש מידע על מנת לא לאבד את יתרונם על האחרים וכך הברוקר ממשיך להרוויח".

הדלפה ראשונה: הזמנה למכירה פומבית של כלי הנשק של Equation group.

בעוד תאריך ההדלפה הראשונה אינו ברור לחלוטין, דיווחים משערים כי הארגון ביצע הכנות להדלפה בראשית אוגוסט 2016 ושהפרסום הראשוני התרחש ב-13 באוגוסט 2016 בציוץ מחשבון הטוויטר "@shadowbrokerss" שדיווח שנפתחו דף Pastebin ותקיית GitHub המכילים הוראות לשם השתתפות במכירה פומבית עבור קוד למען פיענוח תוכן מוצפן אשר לכאורה מכיל כלי נשק שנגנבו מ- Equation Group, קבוצת האקרי צמרת שמזוהים עם ה-NSA.

הדלפה שנייה: "הודעה #5- Trick or treat?"

פרסום זה, מה-31 באוקטובר 2016, מכיל רשימה של שרתים שלכאורה נפרצו על ידי Equation Group ומצהיר על החזקת מספר כלי פריצה שמקורם ב- Equation group בידי הקבוצה.

הדלפה שלישית: מבצע בלאק פריידיי/סייבר מאנדיי

הודעה מספר מספר שש כללה באנגלית את המסר הבא:
TheShadowBrokers is trying auction. Peoples no like. TheShadowBrokers is trying crowdfunding. Peoples is no liking. Now TheShadowBrokers is trying direct sales. Be checking out ListOfWarez. If you like, you email TheShadowBrokers with name of Warez you want make purchase. TheShadowBrokers is emailing you back bitcoin address. You make payment. TheShadowBrokers emailing you link + decryption password. If not liking this transaction method, you finding TheShadowBrokers on underground marketplaces and making transaction with escrow. Files as always being signed. 
הדלפה זו כללה בנוסף למסר גם 60 תיקיות המשמשות כרפרנס לכלים בשימוש של Equation Group. ההדלפה אינה כוללת כלים ביצועיים אלא תצלומי מסך של מבני הקובץ. אם כי ייתכן שהצילומים מזויפים, עובדת העקביות בין ההדלפות הקודמות והבאות והעבודה הרבה הנדרשת על מנת לזייף כזו הדלפה, הובילו חוקרים להניח כי הצילומים אשר שוחררו בפריצה זו הם אותנטיים.

הדלפה רביעית

ב-8 באפריל חשבון באתר בלוגים ששייך לקבוצה, פרסם עדכון חדש. הפרסום כלל קוד לפיצוח קבצים מוצפנים ששוחררו בשנה שעברה. בפרסום הצהירו חברי הקבוצה כי הוא בא בתגובה להתקיפה האמריקאית בסוריה (2017).
צבי פרנקל (בן עמרם)

צבי פרנקל (בן עמרם) (1916 - 6 בספטמבר 1937) היה איש אצ"ל שהוצא להורג על ידי הארגון בימי מאורעות תרצ"ו–תרצ"ט, מחשש שהוא עלול להלשין על המחתרת בפני משטרת המנדט.

איש האצ"ל

צבי פרנקל, בן גיזלה ועמרם, נצר למשפחת ד"ר לודוויג אוגוסט פרנקל מייסד בית הספר למל בירושלים, נולד בשנת 1916 בעיר פרנקפורט בגרמניה. בשנת 1934, בגיל שמונה עשרה, עלה לארץ ישראל,
בארץ ישראל התגייס למשטרת היישובים העבריים (הנוטרים) וזמן לא רב לאחר מכן הצטרף לאצ"ל והיה חבר נאמן של הארגון. הוא כתב שירה ופרסם שירים בעיתונים הרוויזיוניסטים בשם העט "בן עמרם". כשפרצו מאורעות תרצ"ו–תרצ"ט ארגוני היישוב והמחתרות, כולל האצ"ל, נקטו בתחילה בקו של הבלגה. פרנקל לא השלים עם קו זה ויצא על דעת עצמו לנקום את דמם של היהודים שנרצחו במאורעות ובשנת 1937 התנקש בחייו של ערבי בכפר סומייל, כפר ערבי ששכן בצפון תל אביב, והרגו. הוא הצליח להמלט מהמקום, אך בעקבות חקירה ומעקב הצליחו אנשי הבולשת הבריטית לעלות על עקבותיו והגיעו לבית אמו. הוא לא נמצא בבית אך בחיפוש שנערך בבית נתגלה אקדחו ואמו נעצרה. הבולשת הפיצה שמועות שמענים בכלא את האם, זאת במטרה שהבן יסגיר עצמו. צבי פרנקל התייעץ עם עורך דין בשם יצחק בנימני, שנהג להגן על חברי בית"ר, ואז הודיע לחברי האצ"ל כי החליט להסגיר עצמו ולהביא בכך לשחרורה של אמו. כאשר נודעה כוונתו למפקדי האצ"ל, הם חששו שמא הבריטים יענו אותו והוא לא יעמוד בעינויים ויגלה לבריטים את כל הידוע לו על הארגון. מפקד האצ"ל באותה עת, רוברט ביטקר, הורה, על דעת עצמו ללא על ידיעת מפקדת האצ"ל, להוציאו להורג. ב-6 בספטמבר 1937 הוא נחנק וגופתו הוטלה למימי נחל הירקון. הריגתו נחשבת כהריגה הראשונה של יהודי על ידי האצ"ל, אחריה באו רבות אחרות.

תעלומת הגופה בירקון

ב-8 בספטמבר 1937 הבחינו מספר אנשים ששטו בסירה בנחל הירקון בגופה הצפה בנחל. המשטרה הבריטית הוזעקה למקום ולאחר שהגופה נמשתה מן הנחל, נמצא כי ידיו ורגליו של הטבוע היו קשורות בחוטי ברזל ואבן קשורה לרגליו.
על פי הערכת המשטרה, הגופה שהתה במים כשלושה ימים. במשך כשבוע לא הצליחה המשטרה לזהות את הגופה. אנשים רבים נקראו לבית החולים הדסה ברחוב בלפור 8 בתל אביב, שם נשמרה הגופה כדי לנסות לזהותה, אך ללא הצלחה, והוא נקבר תחילה כאלמוני. התעלומה לגבי זהותו של הטבוע העסיקה גם את העיתונות בארץ.
כשנראה היה שהתעלומה לא תיפתר וזהותו של ההרוג לא תוודע, הצליחו חוקרי המשטרה למצוא קצה חוט לזיהויו; בכיס מכנסיו של ההרוג נמצא שעון. החוקרים הציגו את השעון בפני שען בתל אביב שידוע היה כי הוא מנהל רשימה של לקוחותיו ואז נתברר כי השעון נמסר לו בעבר לתיקון והוא זיהה את השעון כשעונו של לקוח בשם צבי פרנקל. אמו של פרנקל נקראה למשטרה שם הוצגו בפניה בגדיו של ההרוג והיא זיהתה את הבגדים כבגדיו של בנה.

לאחר מעשה

לאחר שהתפרסמה זהותו של ההרוג היו חברים באצ"ל שלא השלימו עם הריגתו של פרנקל, שהיה חבר מסור ונאמן באצ"ל. היו מהם שכינו זאת כמעשה נבלה. אחד מהם שיגר לאחר קום המדינה מכתבים לראשי תנועת החרות והתנועה הרוויזיוניסטית ובהם גם אל מנחם בגין ודרש לערוך חקירה בנושא, לטהר שמו של פרנקל ולכלול את שמו בספר יזכור לחללי האצ"ל. מנחם בגין השיב במכתב מ-17 במרץ 1966 כי המקרה נודע לו עוד בטרם עלותו לארץ וכי הוא הטיל על איתן לבני, מי שהיה קצין המבצעים של האצ"ל, לבדוק מה ניתן לעשות כדי להחזיר לצבי פרנקל את כבודו. בשנת 1983 הוכר צבי פרנקל כחלל האצ"ל ושמו הונצח באתר "יזכור" לחללי מערכות ישראל.
הדיוויזיה ה-320 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-320

הדיוויזיה הוקמה ב-15 בדצמבר 1940 על בסיס יחידות מהדיוויזיות ה-58 וה-254, והועמדה תחת פיקוד קרל מאדרהולץ. במאי 1941 הוצבה הדיוויזיה בדנקרק כחלק מהקורפוס ה-37 במסגרת הארמייה ה-15, וביוני 1942 הועברה תחת פיקוד הקורפוס ה-84 כחלק מהארמייה השביעית בקוטנטן. במרץ 1943 הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית, והוצבה תחת פיקוד הקורפוס ה-11 כחלק מפלגת הארמייה קמפף, ולחמה עמה בקרב חרקוב השלישי ובקרב קורסק. בהמשך לחמה הדיוויזיה כחלק מהארמייה השמינית בקרב דנייפר ובקרב קורסון-צ'רקאסי, ולאחר מכן לחמה כחלק מהארמייה השישית בקרבות השונים באוקראינה. באוגוסט 1944 לחמה הדיוויזיה ברומניה במבצע יאשי-קישינב, וב-2 בספטמבר 1944 הושמדה הדיוויזיה.

דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-320

ב-27 באוקטובר 1944 הוקמה הדיוויזיה מחדש כדיוויזיית פולקסגרנדיר, על בסיס דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-588 שהוקמה ב-28 בספטמבר 1944 בפיקודו של רולף שרנברג. הדיוויזיה הועמדה תחת פיקוד לודוויג קירשנר, ובינואר 1945 הוצבה תחת פיקודו של קורפוס הפאנצר אס אס ה-11 כחלק מהארמייה ה-17, ולחמה עמו במהלך מבצע ויסלה-אודר. לאחר מכן הוצבה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ההררי ה-49 במסגרת ארמיית הפאנצר הראשונה, ולחמה עמו בהרי הקרפטים, שלזיה העילית ומורביה, וב-2 במאי 1945 נכנעו שרידי הדיוויזיה לכוחות הצבא האדום.
האצטדיון העירוני נתניה

היסטוריה

האישור לבניית האצטדיון התקבל בשנת 2003 כששר הפנים אברהם פורז אישר את תוכניות ההקמה. במכרז שניהלה עיריית נתניה זכתה חברת "רמט" שבנתה גם את אצטדיון טדי בירושלים. מועד השלמת הבנייה המקורי היה אוגוסט 2008 אולם אי עמידה בלוח הזמנים שינתה את תאריך הפתיחה הצפוי למרץ 2009. כתוצאה מכך היה חשש שמכבי נתניה, המיועדת להשתמש באצטדיון, תיאלץ לפתוח את עונת 2008/2009 באצטדיון חלופי, היות שגם אצטדיון הקופסה היה צפוי להיהרס עד אז. חששות אלו התבדו לבסוף והקבוצה המשיכה לשחק באצטדיון הקופסה עד תום בניית האצטדיון החדש. בשנת 2009 התגלו מחלוקות כספיות בין העירייה לחברת רמט שבעקבותיהן הופסקה הבנייה. לבסוף עזבה רמט את הפרויקט ואת העבודה המשיכה חברת א. דורי אשר נבחרה במכרז חדש.
המועצה להסדר ההימורים בספורט השקיעה כ-30 מיליון שקלים לטובת בניית האצטדיון, ויתר המימון הגיע ממכירת השטח של אצטדיון הקופסה שנהרס ובמקומו ייבנו בנייני מגורים.
משחק הבכורה באצטדיון נערך ב-4 בנובמבר 2012, בו ניצחה מכבי נתניה 2-1 את הפועל תל אביב. חלוץ מכבי נתניה, אחמד סבע, זכה להיות השחקן הראשון שכבש שער באצטדיון החדש. לפני תחילת המשחק התקיים טקס הפתיחה של האצטדיון בו גזרה ראש עיריית נתניה, מרים פיירברג את הסרט וחנכה את האצטדיון באופן רשמי.
ב-8 במאי 2013, האצטדיון אירח את גמר גביע המדינה, בו הפועל רמת גן זכתה בגביע השני בתולדותיה מול עירוני קריית שמונה בתוצאה 4:2 בבעיטות הכרעה.
ביוני 2013 לקח האצטדיון חלק באירוח משחקי אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21. ביולי 2015 לקח האצטדיון חלק באירוח משחקי אליפות אירופה בכדורגל לנערות עד גיל 19.
ב-12 ביולי 2018 נערך באצטדיון טקס הפתיחה של אליפות העולם בלקרוס, 2 משחקי הפתיחה של הטורניר, ישראל נגד ג'מייקה וארצות הברית נגד אירוקוי וב-21 ביולי נערך משחק הגמר של הטורניר בין ארצות הברית לקנדה.
בעקבות ההרחבה באצטדיון בלומפילד בשנים 2016–2019 שימש האצטדיון כמגרשה הזמני של מכבי תל אביב.

תיאור האצטדיון

המתחם משתרע על שטח של 163 דונם, בעוד האצטדיון עצמו משתרע על פני שטח של 82 דונם. האצטדיון מכיל שני יציעים, מזרחי ומערבי, כאשר כל אחד מהם מכיל קרוב ל-7,000 מקומות ישיבה. מעל היציעים הונחו 2 קורות מתכת מקושתות, התומכות בקורות הנושאות את קירוי המושבים. הן הפכו להיות סימן ההיכר של האצטדיון. בעתיד ניתן יהיה להרחיב את האצטדיון כך שיכיל כ-24,000 מקומות וישיבה, וזאת על ידי הוספת יציעים מאחורי שני השערים.
האצטדיון נבנה על פי תקנים אירופיים ויכול לארח משחקים בינלאומיים. האצטדיון מכיל יציע תקשורת, יציע כבוד ו-36 תאי צפייה. מחוץ לאצטדיון נמצאים מגרש אימונים, חניון, פארק היי-טק לעסקים, מרכז מסחרי ובירכת חנון, אתר היסטורי המיועד לשימור. האצטדיון אמור לכלול גם חניונים תת-קרקעיים ועיליים, שטחי שירות, שטחי תפעול נוספים, שטחי מסחר ומשרדים עתידיים ותשתיות נלוות.
וולקן (הר געש)

היסטוריה

וולקן נוצר כתוצאה מהתפרצות געשית בשנת 1878, אבל צורתו הנוכחית נקבעה בהתפרצות שהחלה ב-29 במאי 1937 כאשר באותו יום התפרץ גם הר הגעש טבורבור, לוע המצוי על השוליים המזרחיים של קלדרת רבאול. אך בעוד שטבורבור התפרץ במשך יום אחד בלבד, נמשכה ההתפרצות של וולקן ארבעה ימים עד 2 ביוני. במהלך אותם 4 ימים נבנה ההר מפומיס שהושלך מהלוע שהיה בתחילה בגובה פני הים והגיע לגובה של 243 מטרים. העיירה רבאול כוסתה באפר אנדזיטי ובפומיס, והצונמי שבא בעקבות ההתפרצות השליך אוניות על החוף. בהתפרצות נהרגו 507 אנשים ונגרם נזק רב. בעקבות זאת החליט השלטון האוסטרלי המקומי להעביר את הבירה ללָאֶה (Lae) המרוחקת והבטוחה יותר.
ב-19 בספטמבר 1994 התפרצו הרי הגעש וולקן וטבורבור בהפרש של שעה האחד מהשני, וכיסו את שדה התעופה המקומי ואת העיירה כולה באפר געשי. עמוד האפר מוולקן הגיע לגובה של 30-21 ק"מ, זרם פירוקלסטי מהר וולקן הגיע למרחק של שלושה קילומטרים, והמפרץ כוסה במרבד של פומיס שנפלט מההר.
לתושבי העיירה ניתנה אזהרה 19 שעות לפני ההתפרצות, ורובם הספיקו להתפנות. תכנון ההתפנות ותרגולות תכופות סייעו לשמירה על הסדר בעת ההתפנות, ובזכות זאת מספר ההרוגים היה מועט. מרבית המבנים בחצי הדרום מזרחי של העיירה קרסו תחת משקל האפר הגעשי. התפרצות זאת הביאה את השלטונות להעביר את הבירה המחוזית מרבאול לקוקופו.
הר הגעש וולקן המשיך להתפרץ עד 2 אוקטובר 1994 ומאז הוא שקט, אבל טבורבור המשיך להיות פעיל עד 1995. תצפית הרי געש ממשלתית הוקמה בקצה הצפוני של רבאול ותפקידה הוא לנטר אחר הרי הגעש הסמוכים לעיירה, אך גם אחר הרי הגעש בבריטניה החדשה ובאיים הסמוכים.
Ne Me Quitte Pas

Ne Me Quitte Pas ("נה מה קיט פָּה" - בצרפתית: "אל תעזבי אותי") הוא פזמון בצרפתית שנכתב על ידי הזמר-יוצר הבלגי ז'ק ברל בשנת 1959. לפזמון גרסאות כיסוי מרובות בצרפתית, באנגלית ("If You Go Away") ובשפות נוספות. הגרסה העברית, המוכרת כ"אל תלכי מכאן", בוצעה על ידי יוסי בנאי. כמו כן, בוצע הפזמון בעברית על ידי שלומי שבן, לפי תרגום מאת דורי מנור, בשם "אל תלכי עכשיו". דני רובס בדמותו של ג'ימי אוחנה ביצע פארודיה לפזמון ("תנקי ת'פח").

היסטוריה

ז'ק ברל הקליט את הפזמון לראשונה ב-11 בספטמבר 1959. ב-1961 הקליט גרסה נוספת בשפה הפלמית (ניב של הולנדית המדובר בבלגיה) בשם "Laat Me Niet Alleen". ב-1972 הקליט ברל את הפזמון מחדש והכניסו לאלבום בעל אותו שם.
הפזמון נכתב לאחר שברל "נזרק" על ידי פילגשו, סוזן גבריאלו (זיזו), לאחר שזו הושפלה ונעצבה בגללו; זיזו הייתה בהיריון מברל והפילה לאחר שברל סירב להכיר בעובר כילדו ולהיות אביו בעתיד. 
נינה סימון ביצעה גרסת כיסוי ידועה באלבום שלה I Put A Spell On You משנת 1965. הפזמון שימש גם את הבמאי פדרו אלמודובר בסרטו השישי, "חוק התשוקה". בישראל מוכר הפזמון בין היתר כשיר הפתיחה בסדרת הטלוויזיה הישראלית "הבורגנים", בגרסתו האוריינטלית של הזמר הצרפתי ממוצא אלג'יראי, פוֹדל (Faudel).