google/wiki40b huggingface dataset:
אבנר הולצמן

ביוגרפיה

בשנת
1978 החל ללמוד בחוגים לספרות עברית ולתולדות האמנות באוניברסיטת תל אביב, ובה עשה את שלושת תאריו (1981, 1985, 1989). עבודת הדוקטור שלו נכתבה בהדרכתה של פרופ' נורית גוברין, וכותרתה 'ממשכיל תורני למהפכן ספרות: מיכה יוסף ברדיצ'בסקי – שנות הצמיחה (תרמ"ז-תרס"ב)'.
ב-1981 החל ללמד בחוג לספרות עברית באוניברסיטת תל אביב, והתקדם בו עד דרגת פרופסור מן המניין (2001). במהלך השנים לימד והדריך תלמידים גם באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטה הפתוחה. בין השנים 2000–2004 כיהן כראש מכון כ"ץ לחקר הספרות העברית באוניברסיטת תל אביב. מאז שנת 1987 הוא מופקד על 'גנזי מיכה יוסף', ארכיון מיכה יוסף ברדיצ'בסקי בחולון.
אבנר הולצמן חיבר עד כה שישה-עשר ספרים, ערך כארבעים ספרים נוספים ופרסם מאות מאמרים, מסות ורשימות ביקורת בתחום עיסוקו, הספרות העברית של
הדורות האחרונים. בשנת 2002 כינס את כתביו של יעקב שלום קצנלנבוגן מכִּתבי העת שבהם פורסמו, ופרסמם אותם בספר בחוצות לונדון: מבחר סיפורים ורשימות (תל אביב: עמדה/ביתן, תשס"ג 2002), שאליו צירף אחרית דבר.
הולצמן הוא גם אחד מהעורכים של כתב העת גלעד לתולדות יהודי פולין ותרבותם, שיוצא בהוצאת המרכז לחקר התפוצות שבאוניברסיטת תל אביב.
על פעלו המחקרי זכה בפרס לנדאו למדעים ולמחקר מטעם מפעל הפיס (2005), פרס אסרף מטעם האקדמיה ללשון העברית (2012) ופרס ס' יזהר לחקר הספרות והוראתה מטעם מכללת לוינסקי לחינוך (2013). בשנת 2013 נבחר כחבר-יועץ באקדמיה ללשון העברית. בשנת 2015 נבחר כחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. בשנת 2015 הופקד על הקתדרה לתרבות עם ישראל בזמננו ע"ש יעקב ושושנה שרייבר באוניברסיטת תל אביב.
ביטיס

תיאור

מגוון הגדלים של המינים השונים קיצוני, החל מהמין הקטן ביותר B. schneideri, שגדל לאורך מקסימלי של 28 ס"מ וייתכן שהוא הצפע הקטן בעולם, ועד לביטיס גבוני, שיכול להגיע לאורך של מעל 2 מטר והוא הצפע הכבד בעולם.
לכולם ראש משולש, רחב בעל חוטם מעוגל, הנבדל מהצוואר, ומכוסה בקשקשים קטנים. למספר מינים קשקשים מוגדלים הנראים כמו קרניים. העיניים קטנות יחסית והם בעלי נחיריים גדולים המופנים כלפי חוץ ולמעלה.
הנחשים האלה משתנים ממוצעים למאוד רחבים ובעלי זנב קצר.

התנהגות

מיני הביטיס ידועים בשל נטייתם לנפח את גופם ולהשמיע קולות נשיפה חזקים לצורך הרתעה ואיום. הם שוכני קרקע וצדים מן המארב. הם בעלי מראה איטי ומגושם, אך הם מסוגלים להכיש במהירות מדהימה. בניגוד לצפעוני גומה, הביטיס חסר את איבר קולט החום, ולא הראה כל שינוי התנהגות בבדיקות מעבדה כלפי חפצים קרים או חמים שדימו טרף.
כל מיני הביטיס משריצים מספר גדול של צאצאים.
הארס שלהם נחשב למסוכן, ובמינים מסוימים מסוכן מאוד. קיימים לפחות ששה סוגים של נוגדני ארס שונים למינים השונים בסוג זה.
משמר הגבול של רוסיה

רוסיה הקיסרית

משמר הגבול הקיסרי הרוסי הוקם עוד במאה ה-18, אך שורשיו מגיעים עד למשמר הגבולות האישי של הנסיך מיכאיל וורוטינסקי, מהמאה ה-16. ב-1782 הקיסרית יקטרינה הגדולה הקימה את משמרות הגבול שהורכבו מלוחמים קוזאקים. הגנרל מיכאיל ברקלאי דה טולי ארגן ב-1810 מספר עמדות גבול ו-11 גדודים בגבולות המערביים של רוסיה. ב-1832 הקוזאקים הוחלפו בקציני מכס מטעם משרד האוצר. באותה שנה הוקם גם משמר החופים הרוסי, שפעל בים השחור ובימת אזוב. ב-15 באוקטובר 1893 הרוזן סרגיי ויטה, שר האוצר בממשלת הקיסר אלכסנדר השני הקים את שירות הקורפוס הנפרד של משמרות הגבול הקיסריים (Отдельный корпус пограничной стражи Его Императорского Величества). משמר הגבול הקיסרי הוקם בתור המחלקה לפיקוח הגבולות של מחלקת המכס במשרד האוצר הרוסי. ב-1906 כ-40,000 חיילים שירתו בקורפוס הנפרד של משמרות הגבול, שהיו אחראים להגנת גבולות האימפריה. ב-1917 משמרות הגבול הקיסריות פורקו בידי הבולשביקים.
בראש הקורפוס הנפרד של משמרות הגבול הקיסריים עמד מפקד, תחילה היה זה אלכסנדר סווינאין (1893–1908), אחריו מונו ניקולאי פיחאצ'וב (1908–1917) וגריגורי מוקאסיי-שיבינסקי שכיהן משנת 1917 עד 1918, עת הוקם משמר הגבול של ברית המועצות.

הפדרציה הרוסית

בדצמבר 1991 פורק המנהל המרכזי למשמר הגבול של הקג"ב, ובמקומו הוקמה הוועדה להגנת גבולות המדינה של ברית המועצות. ב-1992 הוקמו משמרות הגבול של הפדרציה הרוסית שהוכפפו למשרד הביטחון. ב-1993 הוקם שירות משמר הגבול הפדרלי - הפיקוד העליון של משמרות הגבול הרוסיים שקיבל מעמד של משרד פדרלי. ב-1994 הארגון נקרא שירות משמר הגבול הפדרלי. מה-4 במאי 2002 הארגון הפך לשירות משמר הגבול הרוסי ובמרץ 2003, נשיא רוסיה, פוטין העביר את תפקידי הארגון לאחריות שירות הביטחון הפדרלי, כפי שהיה בתקופת ברית המועצות.
במהלך השנים חיילי משמר הגבול הרוסי השתתפו בקרבות בגבול טג'יקיסטן-אפגניסטן במבצעים מיוחדים למלחמה בהברחות סמים.
ניב הקבוצה

ניב הקבוצה היה כתב עת של חבר הקבוצות, ולאחר מכן של איחוד הקבוצות והקיבוצים, שראה אור החל משנת תר"ץ 1930 ועד 1972.
נושאי כתב העת היו החברה הישראלית, החיים בקיבוץ, ופרשיות מההיסטוריה של עם ישראל. כן הובאו בו פרוטוקלים של דיונים כלל-תנועתיים, כגון "תקנון הקיבוץ וחוקתו". בנוסף נכלל בו מדור "ממדף הספרים".
רוב גיליונותיו ראו אור בדפוס הפועל הצעיר בתל אביב. תקופה ארוכה היה "ניב הקבוצה" רבעון.
רוב המשתתפים בכתב העת היו חברי הקיבוצים של תנועת איחוד הקבוצות והקיבוצים, ומיעוטם שוחרי התנועה הקיבוצית; בהם: דוד בן-גוריון, סנטה יוספטל, יחיאל דובדבני, אמנון קרניאל, חיים גבתי, בן הלפרן, חנן שדמי, שמואל גדון, עמרם הישראלי, יוסף שפירא, קדיש לוז וצבי לוז.
האריס ספארוביץ'

קריירת מועדונים

ספארוביץ' נולד למשפחה ממוצא בוסני. החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של סורסה עיר נעוריו אליה הצטרף בגיל 7. בקיץ 2004 עבר ללוצרן, ולאחר שלוש שנים עבר לגראסהופרס ציריך. ב-26 באפריל 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה נגד נשאטל גזמאקס.
ב-29 בינואר 2010 חתם בפיורנטינה. ב-4 באוגוסט 2011, ספארוביץ' הושאל לנשאטל גזמאקס. ב-27 בינואר 2012, ספארוביץ' הושאל ללצ'ה.
בקיץ 2013 ספארוביץ' חתם בריאל סוסיאדד ל-4 שנים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה ב-17 באוגוסט 2013, בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו במדי סוסיאדד. ספארוביץ' היה שותף לעלייה של סוסיאדד לשלב הבתים של ליגת האלופות.
ב-1 באוגוסט 2014 חתם באיינטרכט פרנקפורט הגרמנית ל-3 שנים. ב-23 במאי 2016 התמודדה איינטרכט פרנקפורט במבחני ההישרדות בבונדסליגה מול נירנברג. לאחר שהמשחק הראשון בפרנקפורט נגמר בתוצאה 1-1, תוצאת 0-0 בגומלין הייתה מורידה את פרנקפורט לבונדסליגה השנייה. ספארוביץ' הבקיע במשחק זה את שער הניצחון לפרנקפורט בדקה ה-66, והקבוצה נשארה בבונדסליגה לעונה נוספת.
ב-2 ביוני 2017 חתם ספארוביץ' בבנפיקה ליסבון לחמש שנים.

קריירה בינלאומית

בצעירותו, שיחק ספארוביץ' במדי נבחרת הנוער של שווייץ. בשנת 2009 זכה עם הנבחרת בגביע העולם בכדורגל עד גיל 17, כאשר הבקיע את שער הניצחון בגמר נגד ניגריה וסיים כמלך השערים עם 6 שערים ביחד עם עוד 3 שחקנים. ספארוביץ' היה יכול להתחרט ולשחק עבור בוסניה והרצגובינה משום שנולד להורים בוסנים, אך בחר להמשיך ולשחק בנבחרת שווייץ. ב-8 ביוני 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 0-1 נגד קפריסין במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. ספארוביץ' עלה עם הנבחרת לטורניר הגמר וזומן לסגל הנבחרת. במשחק נגד אקוודור בשלב הבתים שולב ספארוביץ' כמחליף והבקיע שער בדקה ה-93 בניצחון נבחרתו 1-2.
מבצע אירון

רקע

לאחר מלחמת ששת הימים ביצעו ארגוני הטרור שהתבססו בירדן סדרה של פיגועים ותקיפות בשטח ישראל. הפיגועים בוצעו באמצעות חוליות מחבלים שהסתננו דרך הגבול הירדני ואף בירי רקטות קטיושה מתוך שטח ירדן. פעילות ארגוני המחבלים לא נפסקה גם לאחר פעולת כראמה שהייתה פשיטה של צה"ל על בסיסי מחבלים בשטח ירדן שמהם יוצאות חוליות טרור. ב-30 בנובמבר 1968 בוצע פיגוע במפעל האשלג בסדום. הפעם הוחלט בישראל ליזום מבצע שבו היעדים יהיו תשתיות כלכליות של ירדן שימחישו למלך ירדן כי ישראל רואה בישות הירדנית אחראית לפיגועים היוצאים משטחה ותתמרץ את ירדן לנקוט פעילות נגד ארגוני הטרור. למחרת היום, בבוקר ה-1 בדצמבר נתבקשו מפקדי כוחות הצנחנים להיערך לפשיטה שבמהלכה יפוצצו שני גשרים שעליהם הכביש העיקרי בין עמאן בירת ירדן לעקבה באמצעות במטעני חבלה מיוחדים שיונחתו מהאוויר באמצעות מסוקי בל 205 שנקלטו בחיל האוויר חודשים אחדים קודם לכן. המפקדים נתבקשו להכין את כוחותיהם ליציאה כבר באותו הלילה.

הפשיטה

ב-1 בדצמבר 1968 בשעה 16:00 המריאו 12 מסוקי בל 205 החדשים מטייסת החרב המתהפכת ונחתו לצד כביש דימונה-סדום. הלוחמים נאספו לתדריך אחרון וביצעו בדיקות אחרונות על הקרקע. בשעה 19:00 לערך יצא מבנה ראשון של שלושה מסוקים ובו כוח צנחנים אל היעד. לאחר כשלשת רבעי שעה הונחתו הצנחנים סמוך לגשרים. הכוחות נפרשו לצידי הגשר וסימנו לנהגים הירדנים לעצור. אולם התנועה על הכביש הייתה סואנת והנהגים הירדנים המשיכו בנסיעתם על פני הגשר. לנוכח הקושי בעצירת התנועה נקרא לסייע זוג מסוקים נוסף שבהם מפקד סיירת הצנחנים רב-סרן גד נגבי. שני המסוקים ריחפו מעל לכביש וירו לעבר גלגלי המכוניות באמצעות מקלע 0.5 ומא"ג. כתוצאה מהירי נעצרה התנועה ונוצר פקק תנועה משני צידי הגשר שאיפשר את המשך המבצע והבטיח שכוח צבאי ירדני שעלול להישלח יתקשה לנוע אל הגשרים.
בשלב זה הוזנקו שלושת המסוקים שעליהם פצצות מיוחדות שיוצרו בישראל שנקראו "פצצות מזלף" שנועדו לפיצוץ הגשרים. המסוקים שעלהם ניתלו הפצצות ריחפו מעל הגשרים והניחו שתי פצצות במשקל 250 ק"ג כל אחת על גשר הרכבת ושתי פצצות במשקל 500 ק"ג על גשר הכביש במקומות שסימנו להם חיילי הנדסה שהונחתו במבנה המסוקים הראשון. מרעומי הפצצות הופעלו בהשהייה של שלוש דקות. הפיצוץ מוטט את גשר מסילת הברזל ופגע בגשר שעליו הכביש. לאחר פיצוץ הגשרים הכוחות הועלו למסוקים וחזרו לנקודת הכינוס לצד כביש דימונה-סדום.
ארבעה מסוקים שנועדו לפינוי נפגעים ו"פצצות מזלף" רזרביות נותרו בשטח ההערכות ולא הוזנקו אל היעד.
אונחה

מבנה

משגר הלוויינים אונחה הוא תלת שלבי ומונע בדלק נוזלי. בשלב הראשון ארבעה מנועים המבוססים על מנועי הטיל הבליסטי נודונג.
חיסכון

חיסכון, בשימוש הנפוץ שלו, הוא שמירת כספים לשימוש עתידי, לדוגמה, על ידי צבירה של כסף בבנק או השקעה בתוכנית פנסיה.
בכלכלה, חיסכון אישי הוגדר כהכנסה הפנויה פחות הצריכה הפרטית. במילים אחרות, הכנסה שאינה נצרכת על ידי קנייה של מוצרים ושירותים נחסכת. סוגים אחרים של חיסכון יכולים להתרחש כאשר קיימת יתרת רווח (הכנסה פחות דיבידנד ותשלומים מסים) ועודף תקציב ממשלתי.
ישנם חילוקי דעות בשאלה מה נחשב חיסכון ומה לא. לדוגמה, חלקה של ההכנסה של אדם מסוים המשלם משכנתא אינו מבוזבז על צריכה עכשווית ולכן היא חיסכון על פי ההגדרה לעיל, למרות שאנשים רבים אינם מחשיבים החזר הלוואות כחיסכון. אולם, בחישובי המדידה בארצות הברית של התוצר הלאומי הגולמי, תשלומי ריבית פרטיים אינם נחשבים 'חיסכון' אלא אם המוסדות והאנשים המקבלים תשלומים אלו חוסכים אותם.
'חיסכון' שונה מ'חסכונות'. הראשון מתייחס לגידול בנכסים של אדם מסוים, גידול בערך נטו, בעוד האחר מתייחס לחלק אחד מנכסיו של אדם מסוים, בדרך כלל לפקדונות בחשבון חיסכון, או לכלל נכסי אדם זה. המלה 'חיסכון' מתייחסת לפעילות המתרחשת בפרק זמן מסוים, בעוד המלה 'חסכונות' מתייחסת לנקודת זמן מסוימת.
לעידוד החיסכון נותנת המדינה לעיתים תמריצי מס לחוסכים.

השקעה

חיסכון קשור רבות להשקעה. כאשר אין אנו משתמשים בהכנסה על מנת לקנות מוצרים ושירותים, ניתן להשקיע משאבים אלו באמצעות רכוש קבוע, כגון מפעלים ומכונות. על כן, חיסכון הוא חיוני להגדלת הרכוש הקבוע הזמין, אשר תורם לצמיחה הכלכלית.
למרות זאת, גידול בחיסכון לאו דווקא מקביל לגידול בהשקעה, מאחר שהחלטות חיסכון והשקעה נעשים על ידי גופים שונים (משקי בית, עסקים) ומסיבות אחרות. המשמעות היא שיכול להתקיים גידול בחיסכון ללא גידול בהשקעה, אשר ייתכן ויגרור ירידה בביקוש (צבירה של מלאי, צמצום הייצור, התעסוקה וההכנסה, ולכן מיתון) ולא צמיחה כלכלית (זהו בעצם פרדוקס החיסכון). מצד שני, אם החיסכון קטן מההשקעה, הדבר יכול לגרור גידול בביקוש המצרפי ולגיאות כלכלית. אמירות אלו מותנים גם בהשפעות אחרות מכיוון שהביקוש המצרפי מורכב יותר מאשר מהשקעה וצריכה בלבד.

שער ריבית

הכלכלה הקלאסית מניחה כי שער הריבית יתאים את עצמו לחיסכון והשקעה המשתנים, ובכך תמנע הצטברות של מלאי (עודף ייצור כללי). גידול בחיסכון יגרום לירידה בשער ריבית, ובכך גם דירבון ההשקעה. לעומת זאת, קיינס טען כי לא החיסכון ולא ההשקעה מגיבים לשערי הריבית (כלומר, כי שניהם גמישים לריבית) ולכן דרושים שינויים גדולים בשער ריבית על מנת להשפיע עליהם. יתר על כן, הוא טען כי זהו ההיצע והביקוש לכסף אשר קובעים את שער הריבית בטווח הקצר. לכן, חיסכון יכול להיות גדול מההשקעה במשך תקופה ארוכה, ובכך לגרום לעודף היצע ולשפל כלכלי.

תוכנית חיסכון

תוכנית חיסכון היא כלי חיסכון המוצע בעיקר על ידי הבנקים. תוכנית חיסכון מאפשרת הפקדת כספים במסגרת הפקדה חודשית, הפקדה חד-פעמית או שילוב של השניים. הכספים מופקדים בדרך כלל לתקופה שנקבעה מראש, ולעיתים מתאפשרות נקודות יציאה במהלך תקופה זו. בנוסף למשך החיסכון, מאפיין מובהק של תוכנית חיסכון הוא אופן קביעת התשואה בתוכנית: ריבית קבועה, ריבית משתנה (לפי ריבית הפריים), הצמדה למדד או לשערו של מטבע זר וכדומה. לעיתים מוצעים שני מסלולי תשואה, לבחירתו של החוסך בתום תקופת החיסכון, כגון חיסכון בריבית קבועה, אך לא פחות משיעור עליית המדד בתקופה.
מסלולי חיסכון נוספים, שלא בתוכנית חיסכון, כוללים חיסכון בקופת גמל והשקעה בניירות ערך.
ותק

ותק הוא משך הזמן שבו אדם חבר בארגון מסוים (כגון ותק במקום העבודה), עוסק בפעילות מסוימת (כגון ותק מקצועי) או מתגורר ביישוב מסוים. במקרים רבים ניתנות זכויות בהתאם לוותק. כן ניתנות לעיתים זכויות מיוחדות לוותיק ביותר.
טניה ריינהרט

קורות חייה

נולדה ב-1943  בחיפה למיכאל וליביה ריינהרדט, שעלו לארץ מהונגריה במסגרת העלייה החמישית. הוריה היו חברים במפלגה הקומוניסטית של פלשתינה (לימים: מק"י). היא התייתמה מאביה כשהייתה ילדה, ואמה פרנסה את המשפחה בדוחק. בנעוריה הייתה ריינהרט חברה בבנק"י.
ב-1964 החלה ריינהרט את לימודיה באוניברסיטה העברית לתואר ראשון בפילוסופיה וספרות עברית, ולתואר שני בפילוסופיה וספרות השוואתית. את לימודי הדוקטורט עשתה ב-MIT במחלקה לספרות זרה ובלשנות בהנחייתו של נועם חומסקי. עם סיום הדוקטורט בשנת 1976 שבה לישראל והצטרפה לאוניברסיטת תל אביב. היא חילקה את זמנה בין הוראה באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת אוטרכט בהולנד.
ריינהרט הייתה פעילה בולטת בשמאל הרדיקלי ומבקרת בולטת של הציונות ומדיניות ממשלות ישראל כלפי הפלסטינים. נוסף על עבודתה האקדמית, כתבה ריינהרט מאמרי ביקורת וספרים על תהליך השלום. בשנת 2003 חתמה על עצומה המזהירה שישראל תבצע טיהור אתני בפלסטינים בחסות המלחמה בעיראק. בשנת 2006 עזבה את מדינת ישראל ואת עבודתה באוניברסיטת תל אביב, יחד עם בעלה המשורר ד"ר אהרן שבתאי, לטענתה בשל התנכלויות מצד האוניברסיטה לאחר שחתמה על עצומות בריטיות שקראו לחרם אקדמי על ישראל .
ריינהרט נפטרה בשנתה ב-17 במרץ 2007, בעת ששהתה בניו יורק כמרצה ("Distinguished Global Professor") באוניברסיטת ניו יורק. נקברה בבית הקברות האזרחי בקיבוץ עינת.
קאיה גרבר

ביוגרפיה

גרבר נולדה בארצות הברית, לאב יהודי ממוצא אשכנזי, ולאם נוצרייה ממוצא גרמני, אנגלי, צרפתי, ודני. הוריה הם סינדי קרופורד, דוגמנית שפרצה בשנות ה-80, ורנדי גרבר, דוגמן עבר שהפך לאיש עסקים. אחיה הגדול הוא פרסלי גרבר, אף הוא דוגמן. כשהייתה בת 10 הצטלמה לראשונה לקו הילדים "יאנג ורסאצ'ה" מבית המותג "ורסצ'ה". היא שיחקה לראשונה בגיל 15 בסרט הטלוויזיה "Sister Cities", לצד אלפרד מולינה ומישל טרכטנברג.
לומדת באופן מקוון בבית הספר התיכון מליבו.

קריירה

גרבר דיגמנה לכתבי עת מצליחים רבים: "ווג", "Teen Vogue", ו"פופ מגזין".
ב-2017, היא הפכה לדוגמנית מסלול לראשונה לתצוגת הקולקצייה של "קלווין קליין" של ראף סימונס. מאז היא דיגמנה גם על מסלולים של בתי האופנה של "מארק ג'ייקובס", "ברברי", "אלכסנדר וונג", "Coach", "פראדה", שאנל", "פנדי", "Moschino", ו"ורסאצ'ה", לצד אמה בשבוע האופנה אביב 2018.
בפברואר 2018, גרבר כיכבה לראשונה על שער המגזין "Vogue Paris".
בנוסף באביב 2018, השתתפה בקמפיינים של "ורסאצ'ה", "קלווין קליין", "מארק ג'ייקובס", "סן-לורן", ו"אומגה".
ב-2018 היא הובילה את הקמפיין של "מארק ג'ייקובס" לבשמי דייזי (לצד הדוגמנית הישראלית סופי מצ'טנר). בנוסף באותה שנה, שיתפה פעולה עם מעצב העל קרל לגרפלד ליצירת "KarlxKaia", קולקציה ראשונה משלה על שמם.
היא חתומה בסוכנות הדוגמנות DNA Model Management (ניו יורק).
גרבר זכתה בפרס "דוגמנית השנה" בטקס פרסי האופנה הבריטי לשנת 2018.
משה גת

ביוגרפיה

גת נולד בחיפה התחתית בשנת 1935, ובגיל 16 החל בהשתלמות מקצועית בציור מטעם ההסתדרות. בשנת 1952 החל ללמוד בבצלאל בירושלים שהיה באותה העת בהנהלת "החוג הגרמני" ובראשו עמד הצייר מרדכי ארדון. בעוד שגת נמשך לציור, הרי שבבצלאל של אותה העת שלט התחום הגרפי, וגת עבר הכשרה מלאה בתחום. באותה העת עבר גם הכשרה על ידי האמן יעקב שטיינהרדט במסגרת לימודיו בתחום ההדפס - טכניקה בה עשה שימוש ברבות מיצירותיו לאורך השנים. בשנת 1954 סיים גת את לימודיו בבצלאל ושב לעיר הולדתו והחל את דרכו כצייר פעיל והציג בתערוכות יחיד וקבוצתיות רבות. היות שעיקר עיסוקו נסב על ריאליזם חברתי, לא זכה גת להשתתף בהתאגדויות של האמנים שהיו בני "הזרם המופשט", ובעקבות כך התחבר לחוג הציירים הריאליסטים (כדוגמת שמעון צבר, שרגא ווייל ורות שלוס).
בתקופה שלאחר לימודיו, הירבה לעסוק בעבודותיו בפועלים קשיי היום, ובדמויות בהם ניתקל בחיפה התחתית. סדרת העבודות הבולטת ביותר מאותה העת היא סדרת חיתוכי עץ העסוקת בפועלים במפעל פלדה בעכו. עבודות אלו קרובות אל האקספרסיוניזם הגרמני באופן מובהק, ובולט בהם הדגש בין השחור והלבן כשהנטייה היא לרקע שחור דומיננטי.
בשנת 1958, לאחר שזכה במלגת לימודים בחו"ל מטעם "קרן נורמן לתרבות אמריקה-ישראל", נסע גת למקסיקו לשהייה שארכה 3 שנים. במהלך תקופה זו, הציג בחשובי המוזיאונים במקסיקו וזכה לתהילה בינלאומית.
מתקופה זו בולטת סדרת הדייגים, אותה יצר בטכניקת חיתוך העץ במקסיקו, ובה מוחלפים המשטחים האטומים שאפיינו את עבודותיו הקודמות בקו רישומי יותר.
בשנת 1961 עבר גת להתגורר בניו יורק, והמשיך להציג. שנה לאחר מכן חזר לחיפה, וכן המשיך להציג מעבודותיו בישראל ובחו"ל. בשנת 1969 ראה אור הספר המקיף "משה גת" המציג מעבודתיו של גת מראשית דרכו ועד אותה העת. את דברי ההקדמה לספר כתבה מבקרת התרבות החשובה ביותר בשנות ה-60 גילה בלס. באותה שנה, עבר להתגורר בתל אביב כשאת הסטודיו שלו קבע בחדר בבית ערבי המשקיף על הנמל ביפו העתיקה. רבות מעבודתיו הבאות עסקו בדייגים ובסירות בנמל כשאת הנושאים ראה הישר מחלון הסטודיו. בשנת 1975 הוזמן גת לשהות בפריז לשישה חודשים, במהלכם יצר את אלבום הליטוגרפיות "אנשים בישראל" בסדנת ההדפס של גדול הדפסים במאה ה-20 פרנן מורלו.
גת ממשיך ליצור ולהציג בישראל ובעולם.
פול רייזר

ביוגרפיה

רייזר נולד בניו יורק, להלן וסם רייזר. בילדותו רייזר למד בבית הספר היהודי "East Side Hebrew Institute" בשכונת הלואר איסט סייד שבמנהטן. בהמשך רייזר למד בתיכון "Stuyvesant" שבניו יורק.
הוא קיבל את התואר הראשון מאוניברסיטת בינגהמטון, שם למד מוזיקה (פסנתר וקומפוזיציה). רייזר היה פעיל בקמפוס בהפקות תיאטרון וייסד את "התיאטרון הקטן שיכול", תיאטרון קהילתי בקמפוס הממוקם באזור המעונות של רייזר. רייזר בסופו של דבר מצא את ייעודו כאשר הוא החל להופיע במועדוני סטנדאפ בניו יורק במהלך חופשות הקיץ מהאוניברסיטה.

קריירה

הקריירה הקולנועית של רייזר החלה בשנת 1982 כאשר שיחק בסרט "Diner" לצד קווין בייקון, סטיב גוטנברג ומיקי רורק. בשנת 1984 שיחק בסרט "השוטר מבוורלי הילס", ושלוש שנים לאחר מכן, שיחק גם בסרט ההמשך.
הפריצה הגדולה של רייזר הייתה בשנת 1986 כאשר שיחק בסרטו של ג'יימס קמרון "שובו של הנוסע השמיני".
במהלך שנות ה-90 זכה לפרסום רב כאשר כיכב בסיטקום "משתגעים מאהבה" בתפקיד פול בוכמן לצד הלן האנט. עבור תפקיד זה הוא היה מועמד, בין היתר בפרס גלובוס הזהב ובפרס אמי.
רייזר פרסם גם לאורך השנים 3 ספרים: "Couplehood" העוסק בזוגיות, "Babyhood" העוסק בחוויותיו כאב לבנו הראשון, ו-"Familyhood" המכיל אוסף של מאמרים הומוריסטיים שונים. "Babyhood" ו-"Couplehood" הצליחו להגיע לרשימות רבי המכר בארצות הברית.
בשנת 2019 שיחק במיני-סדרה הביוגרפית "פוסי/ורדון", ברשת FX Networks, אותו חייו של בוב פוסי.  

חיים אישיים

ב-21 באוגוסט 1988 נישא לפאולה רייבטס, עימה יש לו שני בנים: עזרא שמואל וליאון. רייזר ומשפחתו מתגוררים בלוס אנג'לס.
איי קרוליין

תיאור

קבוצת האיים מכילה כ-500 איי אלמוגים קטנים, מזרחית לפיליפינים. המרחק ממנילה ליאפ, אחד האיים הגדולים בקבוצה הוא 1,930 ק"מ. מרבית האיים בקבוצה הם איים נמוכים, אך ישנם מספר איים המתנשאים לגובה.

היסטוריה

לאחר שחמש ספינות שונות עגנו באזור, קיבלו האיים את שמם ב-1686 על ידי הספרדי פרנסיסקו לסקאנו, שקרא להם על שם קרלוס השני, מלך ספרד, שמימן את המשלחת. 
מספר חוקרים מערביים הגיעו לאיים לאחר מכן, אך כשהחלו להגיע מיסיונרים נוצרים ב-1732 אירעו מספר תקריות אלימות כנגד הזרים. רק ב-1875 הצהירה האימפריה הספרדית על שליטה אל קבוצת האיים, וערכה ניסיונות לבסס את ריבונותה. איי קרוליין סופחו לשטחי איי הודו המזרחית הספרדיים ונשלטו מהפיליפינים. גרמניה, ששלטה באי יאפ (Yap), ערערה על ההצהרה הספרדית, והנושא הובא לבוררות אצל האפיפיור לאו השלושה עשר, שפסק לזכות ספרד, אך העניק לגרמניה זכויות מסחר חופשי. הספרדים לא כבשו אף אי מאיי קרוליין באופן רשמי עד 1886.
ב-1899, כתוצאה מתבוסתה במלחמת ארצות הברית-ספרד שנה קודם, מכרה ספרד לגרמניה את איי קרוליין בעבור 25,000,000 פזטות (כמיליון לירות שטרלינג), והאחרונה סיפחה אותם לגינאה החדשה הגרמנית.
ב-1914 כבשה האימפריה היפנית את האיים מידי הגרמנים, וב-1920 קיבלה מנדט חבר הלאומים לשליטה עליהם. במהלך מלחמת העולם השנייה הקימו היפנים בסיס גדול בלגונת טרוק, אותו שיתקו בעלות הברית במבצע כדור ברד ב-1944. לאחר המלחמה הפכו האיים לשטח נאמנות של ארצות הברית ולבסוף זכו בעצמאות (1986 במיקרונזיה ו-1994 בפלאו).

אוכלוסייה ותרבות

ילידי האיים דוברים מספר ניבים של שפות מיקרונזיות וכן פלוואנית, אך גם אנגלית נמצאת בשימוש, בעיקר במסחר. בין קבוצות שונות באוכלוסיית האיים ניתן למצוא פיליפינים ויפנים.
תושבי האיים מתבססים בעיקר על דיג וחקלאות. במספר איים נבנים בתי התושבים מחומרים מקומיים בלבד, כגון עלי דקל הקוקוס המשמשים לבניית גג.
תושבי האיים מאמינים באופן מסורתי בישות עליונה (יאלאפאר) וברוח רעה (קאן), אך הם כמעט ולא עוסקים בפולחן דתי. בעקבות פעילות מיסיונרית רחבת היקף, הנצרות היא הדת השלטת באזור זה של מיקרונזיה.
יחסי אוסטרליה–סנט וינסנט והגרנדינים

סקירה כללית

היחסים בין שתי המדינות מופקדים על הנציבות הגבוהה האוסטרלית בפורט אוף ספיין, בירת טרינידד וטובגו. מן הצד השני, סנט וינסנט והגרנדינים מחזיקה קונסוליה בסידני, אוסטרליה. במפקד האוכלוסין האוסטרלי בשנת 2016 הזדהו 50 אוסטרלים כילידי סנט וינסנט והגרנדינים.
שתי המדינות הן חברות בארגון האומות המאוחדות, ושתיהן חלק מחבר העמים הבריטי. בשתי המדינות שולט אותו המונרך. שוק התיירות והמסחר בין שתי המדינות הוא זניח - פחות ממאתיים מבקרים בשנה ממדינה למדינה. בין שתי המדינות מפגשים אחדים של רמי דרג, ואף ביקור רם דרג אחד של חבר בפרלמנט האוסטרלי בסנט וינסנט והגרנדינים שנערך בשנת 2012.
מנוף - המרכז למידע יהודי

מנוף - המרכז למידע יהודי הוא עמותה להסברת העמדה החרדית. "מחלקת הפרסומים והמחקרים" של העמותה מפרסמת ניירות עבודה על היחס בין החברה החרדית והחילונית, ועל האקטיביזם שיפוטי של בית המשפט העליון שלו מתנגדת העמותה. העמותה עוסקת גם בגישור והידברות בין חרדים וחילונים.
מנהל העמותה הוא ד"ר דניאל נשיא.

יסוד העמותה

העמותה נוסדה על ידי שי (ישעיה) הורוויץ, דתי שיצא בשאלה ולאחר מכן חזר בתשובה. בתקופה שבה היה חילוני יזם את הקמת עמותת הל"ל. בתחילה נועדה עמותת מנוף להוות תשובה לארגוני הסברה חילונים כדעת אמת, ובהמשך התרחבה פעילותה להסברה בנושאים נוספים, בהם אקטואליה מזווית חרדית ותורה ומדע.
אנול (קומיקס)

ביוגרפיה בדיונית

אנול היה בתחילה דמות רקע. הוא היה אחד התלמידים בבית הספר באחוזת אקסבייר, מהחברים של הליון אשר היה דמות משנית בסדרה השנייה של המוטנטים החדשים. המנחה הראשון שלו הוא וולברין, אך אנול מחליף מנחה לקארמה. כאשר תלמידי בית הספר מחולקים לחוליות אימון הוא משובץ לחוליית אלפא, בהנחיית נורת'סטאר ומתמנה למנהיג החוליה. ויקטור חווה טראומה כאשר נורת'סטאר נרצח בשטחי האחוזה על ידי וולברין שעבר שטיפת מוח. הנחיית החוליה שלו עוברת לקארמה.
לאחר אירועי "בית אם", אנול הוא מבין המוטנטים היחידים שהצליחו לשמור על כוחותיהם. הוא אינו נבחר להיות חלק מיחידת האקס-מן החדשים, אך נותר כדמות משנה בסדרה שבה הם מככבים. כאשר חלק גדול מתלמידי בית הספר מועברים למימד לימבו על ידי שד בשם בלסקו אשר מחפש את מג'יק, אנול הוא חלק מקבוצה אשר אינה מועברת לארמונו של בלסקו אלא לאזור אחר של לימבו. למרות שהקבוצה כוללת את רוקסלייד, חבר באקס מן הצעירים, אנול לוקח פיקוד על חבריו. הקבוצה מותקפת על ידי שדים, אשר אחד מהם כורת את זרועו של אנול, ולאחר מכן על ידי דארקצ'יילד, ייצוג של מג'יק ללא נשמה. אנול, לאחר שידו גדלה חזרה, מצליח להציל את פיקסי מידי דארקצ'יילד ולהנהיג את חבריו לעזור בהצלת חבריהם אזר נלכדו על ידי בלסקו. לאחר סיום המשימה רוקסלייד מבשר לאנול ופיקסי שהם עכשיו חברים ביחידת האקס מן הצעירים, לאחר שהוא הסביר לסייקלופס מה הם עשו בלימבו.
נורת'סטאר מוחזר לחיים ונשלח אל אחוזת אקסבייר תחת השפעת שליטה מוחית על מנת להילחם באקס מן. אנול שמח לראות שהוא בחיים ואף מצליח לרגע להחזיר את האישיות הרגילה שלו, אך השליטה המוחית חוזרת ונורת'סטאר מכה באנול.
אנול משתתף בלחימה במטהרים, במשוטטים ובטורף אקס במהלך אירועי תסביך משיח. בסופם סייקלופס מפרק את קבוצת האקס מן ואנול חוזר לעיירת הולדתו פיירבורי, אילינוי. לאחר זמן מה שבו האקס מן אינם מצליחים ליצור איתו קשר סייקלופס שולח את נורת'סטאר לדבר איתו. אנול מסביר שהעיירה שלו מקבלת אותו כמוטנט וכהומוסקסואל, אך הוא סובל מהפרעת דחק פוסט-טראומטית, שגורמת לו להיות אלים, כתוצאה מכל מה שעבר עליו ולכן הוא לא יכול להישאר שם.
דניאל מונסטאר משכנעת את אנול להצטרף לקבוצה של אקס מן צעירים, שפועלת מבסיסם החדש בסן פרנסיסקו, למרות שהוא מפגין חוסר רצון. בקבוצה זאת הוא חובר לחבריו מהעבר רוקסלייד ודאסט ויוצר קשר עם גריימלקין, מוטנט צעיר שהיה קבור באדמה 200 שנים ומגלה בפני ויקטור שגם הוא הומוסקסואל.
אנול ממשיך לפעול וללמוד עם האקס מן כאשר הם עוברים לאי אוטופיה. בין היתר הוא לומד חקלאות. הוא משתתף בעוד משימה למימד הלימבו על מנת להציל את מג'יק ובמשימה אחרת למומבאי.
במהלך אירועי פילוג כאשר וולברין פותח מחדש את בית הספר באחוזת אקסבייר, אנול הוא בין המוטנטים הצעירים שעוברים איתו.