Content farm

בהקשר של רשת האינטרנט העולמי, חוות תוכן (או מטחנת תוכן) היא חברה עסקית המשלמת למספר רב של פרילנסרים שיכתבו עבורה כמויות גדולות של מאמרים המתוכננים כך שיתאימו וימשכו אלגוריתמים של מנועי חיפוש אוטומטיים במטרה להשיג חשיפה מרבית ברשתות הדיגיטליות. מטרתה העיקרית של חוות תוכן היא לייצר הכנסות גבוהות ככל האפשר על ידי משיכת קוראים להקליק על הקישורים שהיא מייצרת עבור לקוחותיה באופן דומה לדואר זבל אלקטרוני/ספאם.
העובדה שניתן למצוא את אותם המאמרים המיוצרים בחוות תוכן כלשונם במקורות תקשורת שונים, מצביעה אולי על כך שחוות התוכן מעדיפות יעדי אופטימיזציה למנועי חיפוש על פני רלוונטיות ודיוק עובדתי. תומכי חוות התוכן טוענים שהעיתונאות המסורתית אינה יעילה מבחינה עסקית לעומת חוות התוכן המייצרות מאמרים על בסיס ניתוח שאילתות במנועי חיפוש המשקפות "ביקוש שוק אמיתי".

מאפיינים

הערכות השווי של אתרים המתויגים כחוות תוכן נאמדות לעיתים בעשרות מיליוני דולרים. בשנת 2009 ציטט המגזין Wired את ריצ'רד רוזנבלט מייסד ויו"ר Demand Media ('ביקוש מדיה') הנקראת היום Leaf Group וכוללת בין השאר את האתר eHow: "עד הקיץ הבא, Demand תפרסם מיליון פריטים בחודש, המקבילה לארבע ויקיפדיו-אנגלית בשנה." אתר אחר, Associated Content ('תוכן משויך'), נרכש במאי 2010 על ידי Yahoo! תמורת 90 מיליון דולר ושמו שונה ל-Yahoo! Voices ('יאהו! קולות') אך הוא נסגר בשנת 2014.
חוות התוכן משלמות לכותבים שלהם שכר נמוך בהשוואה לשכר שמרווחים עמיתיהם בתקשורת המסורתית. חברה אחת שילמה רק 3.50 דולר שהוא מחיר נמוך משמעותית גם מזה שכותבים יכולים להרוויח מכתיבה של פרסומים מקוונים עבור אתרי אינטרנט רגילים שאינם חוות תוכן. עם זאת, חלק מהמועסקים בחוות התוכן מייצרים ביום מספר גדול מספיק של מאמרים ויכולים להרוויח משכורת מספקת למחייתם. אנדריה קרוסון (Andria Krewson) עיתונאית ועורכת שעבדה זמן קצר בחוות התוכן Demand Media מציירת פרופיל של הכותבים באתר: אחוז גבוה של אמהות משכילות שאוהבות לכתוב ומחפשות דרך הרוויח קצת כסף בעבודה מהבית; אנשים עם מוגבלויות; גברים ונשים שנמצאים בין עבודות מסודרות וזקוקים בינתיים להכנסה.

ביקורות

המבקרים טוענים כי חוות תוכן מספקות תוכן באיכות נמוכה יחסית, וכי הם ממקסמים רווחים על ידי הפקת חומר שהוא "רק טוב מספיק" במקום מאמרים באיכות גבוהה. המאמרים בחוות התוכן אמנם נכתבים בדרך כלל על ידי אנשים ולא על ידי מחולל אוטומטי, אך קיים סיכוי שהם נכתבו על ידי אנשים שיודעים מעט מאוד בנושאים עליהם הם מדווחים.
מבחינת חברות מנועי החיפוש, חוות התוכן הן בעיה מכיוון שהמשתמש מקבל לתוצאות פחות אמינות. את איכות התוכן הירודה המופקת בפס ייצור מזורז ניתן להשוות לתעשיית המזון המהיר ולזיהום סביבתי:
" צרכני מידע מקבלים מקורות רלוונטיים פחות ובעלי ערך פחות. בזמן שהאנשים המפיקים מידע רלוונטי מתוגמלים בפחות כסף (פחות הקלקות), האנשים המפיקים זבל מרוויחים יותר מזומנים. דרך אחת לתאר זאת היא זיהום. זבל וירטואלי מזהם את סביבת הרשת ברעש. כולם מלבד המזהמים משלמים מחיר על זיהום הרשת: מנועי החיפוש עובדים פחות טוב, משתמשים מבזבזים זמן יקר ומשאבי קשב על אתרי זבל, ומפרסמים הגונים מאבדים הכנסה. המזהם מקלקל את סביבת הרשת עבור על האחרים"
"Markines, Benjamin; Cattuto, Ciro; Menczer, Filippo- SocialSpam Detection

תגובת גוגל

באחד מסרטוני הקידום של חברת גוגל מקיץ 2010 נאמר בפירוש שמרבית הקישורים בתוצאות החיפוש הופקו בחוות תוכן. אך בסוף פברואר 2011 הודיעה גוגל כי היא משנה באופן משמעותי את האלגוריתמים שלה כדי להבטיח "דירוגים טובים יותר לאתרים באיכות גבוהה - אתרים עם תוכן ומידע מקוריים כמו מחקרים, דוחות מעמיקים, ניתוחים מקיפים וכדומה." דווח כי מדובר בתגובה לחוות תוכן וניסיון לצמצם את היעילות שבה הם מבצעים מניפולציה על דירוג תוצאות החיפוש.

מחקר

חוות התוכן לא זכו עדיין לתשומת לב מקהילת המחקר. המודל של העסקת פרילנסרים בתשלום נמוך להפקת תוכן באיכות שולית או מפוקפקת נדון תחילה כאסטרטגיה חלופית להפקה אוטומטית של תוכן מזויף. הדיון כלל דוגמה לתשתית הנחוצה כדי להפוך אתרים מבוססי תוכן-חווה לרווחיים באמצעות מודעות מקוונות, יחד עם טכניקות לאיתור ספאם חברתי המקדם תוכן כזה.
לאחרונה התעורר עניין באפשרות לסווג באופן אוטומטי אתרי אינטרנט בהתאם לאיכות התוכן שלהם. טרם נעשה מחקר מפורט על יישום שיטות אלה לזיהוי דפי חוות תוכן וגם לא נאמר מפורשות שחוות התוכן יצרו את המוטיבציה לסיווג איכות מסוג זה.