google/wiki40b huggingface dataset:
אלינור פארקר

ביוגרפיה

פארקר נולדה וגדלה בקליבלנד, אוהיו. לאחר שסיימה את לימודי התיכון שלה היא חתמה על חוזה העסקה עם חברת "האחים וורנר". החלה את דרכה בהוליווד בשנות ה-40 בסרטים "המשימה למוסקבה" של מייקל קורטיז, "גאוות המארינס" לצידו של ג'ון גארפילד, "הקול של הצב" לצידו של רונלד רייגן, "בין שני עולמות" ו"לעולם אל תברח ממני".
בשנת 1950 הועמדה פארקר לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר על הופעתה בתפקיד האלמנה הצעירה מרי אלן הנשלחת לכלא בדרמת הפשע של ג'ון קרומוול "כבולה". על התפקיד היא זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר של פסטיבל ונציה. בשנה שלאחר מכן עבדה פארקר עם במאי העל הקלאסי ויליאם ויילר בדרמת המשטרה שלו "סיפור בלשי", בסרט היא הופיעה בתפקיד מרי אשתו של הבלש ג'ים מקלוד (קירק דאגלס) והועמדה לפרס אוסקר נוסף לתפקיד הראשי הטוב ביותר.ב-1952 שיחקה פארקר בסרט ההרפתקאות "סקרמוש" בתפקיד לינור ובדרמת המלחמה "מעל ומעבר" בתפקיד לוסי אשתו של קולונל חיל האוויר האמריקאי פול טיבטס (רוברט טיילור).
בשנת 1955 הועמדה פארקר בפעם השלישית לפרס האוסקר על תפקידה בדרמה "מלודיה קטועה" בתור כוכבת האופרה האוסטרלית מריג'ו לורנס, באותה שנה הוסיפה לרזומה גם הופעה עבור אוטו פרמינגר בסרטו "האיש בעל זרוע הזהב" בתפקיד זוש אשתו של פרנקי מאג'קינק (פרנק סינטרה) המרותקת לכיסא גלגלים. בהמשך שנות ה-50 שיחקה פארקר גם תחת בימויו של ראול וולש במערבון "המלך וארבע המלכות" לצידו של קלארק גייבל ותחת בימויו של פרנק קפרה בקומדיה "חור בראש" בתפקיד גברת רוג'רס.
בשנות ה-60 הופיעה פארקר בקלאסיקה המוזיקלית של רוברט ווייז "צלילי המוזיקה" בתפקיד הברונית אלזה שריידר וכמו כן גם בדרמה של וינסנט מינלי "הביתה מהגבעה" לצידו של רוברט מיצ'ם.
מחוץ לעולם הקולנוע שיחקה פארקר גם בסדרות טלוויזיה, היא הועמדה לפרס אמי בשנת 1962 על הופעת אורח בסדרה "השעה ה-11" ולפרס גלובוס הזהב בשנת 1969 על הופעתה בסדרה "העולם של ברייקן".
פארקר התחתנה ארבע פעמים. בעלה הראשון היה פרד לואיס לו נישאה (למשך שנה אחת) ב-1943. בשנת 1946 התחתנה עם המפיק ברט פיירדולב וילדה לו שלושה ילדים. הם התגרשו בשנת 1953. בעלה השלישי היה הצייר פול קלמנס. הנישואים הללו נמשכו 11 שנים ולזוג נולד בן אחד (השחקן פול קלמנס). נישואיה הרביעיים היו לריימונד הירש לו היא הייתה נשואה עד למותו ב-2001.
פארקר הלכה לעולמה ב-9 בדצמבר 2013 בעיר מגוריה פאלם ספרינגס, קליפורניה מסיבוכים של דלקת ריאות בגיל 91. על פי בקשתה האחרונה גופתה נשרפה ואפרה פוזר על פני האוקיינוס השקט.
על שמה של פארקר ישנו כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
פארקר שגדלה וחונכה כנוצרייה פרוטסטנטית התגיירה ולכל אורך שנותיה ככוכבת קולנוע הגדירה עצמה כיהודייה.
אליזבת מריה, נסיכת בוואריה

ביוגרפיה

אליזבת מריה נולדה במינכן ב-8 בינואר 1874, ללאופולד, נסיך בוואריה ולגיזלה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של פרנץ יוזף, קיסר אוסטריה ואליזבת, נסיכת בוואריה. היא הייתה הבת הבכורה. הייתה לה אחות צעירה אחת אוגוסטה, ושני אחים צעירים: גאורג וקונרד.
היא התאהבה בלודוויג פיליפ גראף פון ספרייד אונד בוטנהיים (26 בספטמבר 1870 - 5 בספטמבר 1951), אולם שניהם ידעו שהוריה לעולם לא יתנו להם להינשא. אליזבת מריה הייתה נצר לשתיים ממשפחות האצולה הוותיקות והמכובדות ביותר באירופה: בית הבסבורג ובית ויטלסבאך, בעוד לודוויג לא היה אלא אציל זוטר. בנוסף על כך הוא היה פרוטסטנטי בעוד משפחתה של אליזבת מריה הייתה קתולית. לפיכך הם ברחו ביחד, ונישאו בגנואה ב-2 בנובמבר 1893. לודוויג כתב מכתב להוריה בו הסביר להם שהוא ואליזבת נחושים לא להיפרד, ונאלצו לבחור בין בריחה להתאבדות משותפת. נישואיהם היו מאושרים מאוד, ונולדו להם חמישה ילדים.
אביה של אליזבת, ובמיוחד סבה מצד האב, לואיטפולד, הנסיך העוצר של בוואריה זעמו על המעשה וסירבו לחדש את הקשר עם אליזבת. כעבור מספר שנים, תודות למאמצים של אמה גיזלה ושל סבה השני הקיסר פרנץ יוזף, הושג פיוס ביניהם. הקיסר פרנץ יוזף אף אירח את לודוויג בווינה והעניק לו את התואר רוזן. עם זאת, במכתב לאשתו, הקיסרית סיסי, הוא הודה שלמרות שהוא עדיין אינו מרוצה מהנישואים, הוא מתפעל מנחישותה ואופיה של אליזבת. ב-1908 רכש בעלה את טירת סטריבר בעיר גרסטן שבאוסטריה. הטירה נמצאת ברשות המשפחה עד היום. לודוויג נפטר ב-1951, ואליזבת ב-1957. היא נקברה בבית הקברות בגרסטן.
מדד תל בונד 60

מדד תל בונד 60 הוא מדד הכולל 60 איגרות חוב קונצרניות, צמודות למדד ובריבית קבועה. אלה הן, למעשה, איגרות החוב הכלולות בשני המדדים הבאים: מדד תל בונד 20 ומדד תל בונד 40.
המדד מייצג את השינוי המצרפי במחיריהן של איגרות החוב הכלולות בו.
משקל כל איגרת חוב במדד נקבע על פי היחס בין שווי השוק שלה לבין סך שווי השוק של 60 איגרות החוב המרכיבות את המדד. אם משקלה של איגרת חוב בודדת גבוה מ-4%, משקלה במדד ייקבע ל-4% והמשקל העודף יחולק באופן יחסי בין שאר אגרות החוב במדד.
המדד התפרסם לראשונה על ידי הבורסה לניירות ערך בפברואר 2008.
משאל העם על ביטול המלוכה באוסטרליה

ב-6 בנובמבר 1999, נערך באוסטרליה משאל עם שכלל שתי שאלות בעניין שינוי החוקה של אוסטרליה. השאלה הראשונה הייתה האם אוסטרליה צריכה להפוך ממונרכיה חוקתית לרפובליקה עם נשיא נבחר שממנה את הפרלמנט הבא על פי המודל הדו-מפלגתי. השאלה השנייה, הנחשבת לרוב למהותית הרבה פחות, היא האם אוסטרליה צריכה לשנות את החוקה כדי להכניס בה מבוא (Preamble). למרות שרוב הסקרים המוקדמים הראו על תמיכה ברפובליקה, הרי שתוצאות המשאל דחו את ההצעה והוחלט להשאיר את הכתר הבריטי כראש המדינה.

שאלת המבוא

במקביל, הוצע גם לשנות את החוקה כדי להכניס בה מבוא כדלהלן:
"עם תקווה באלוהים, חבר העמים של אוסטרליה היווה דמוקרטיה עם שיטת ממשל פדרלית כדי לשרת את טובת הכלל.
אנחנו העם האוסטרלי מתחייבים לחוקה זו:
גאים כי האחדות הלאומית שלנו עוצבה בידי אוסטרלים ממוצא מגוון
לא שוכחים את הקורבנות של כל מי שהגן על ארצנו וחירותנו הזמן מלחמה
לשמר את החופש, סובלנות, כבו הפרט ושלטון החוק
כיבוד האבוריג'ינים ותושבי מצר טורס האנשים הראשונים של האומה, עבור הקרבה העמוקה לאדמות שלהם והתרבות העתיקה המתמשכת שלהם המעשירה את חיי המדינה שלנו
הכרה בתרומת בניין הלאום של דורות של מהגרים
מודעים לאחריות המוטלת עלינו כדי להגן על הסביבה הטבעית הייחודית שלנו
תומכים בהישגים כמו גם בשוויון הזדמנויות לכל
מעריכים את העצמאות והרוח הלאומית אשר קושרת אותנו יחד הן במצוקה והן בהצלחה"

רפובליקה

המצביעים נשאלו האם הם מאשרים:
"הצעת חוק: כדי לשנות את החוקה להקמת קהיליית אוסטרליה כרפובליקה, שבה המושל הכללי המלכותי יוחלף בנשיא הנבחר ברוב של שני שלישים מחברי הפרלמנט"

מבוא

המצביעים נשאלו שאלה נוספת האם הם מאשרים:
"הצעת חוק: כדי לשנות את החוקה כדי להכניס בה מבוא"
אסיה

כלכלה

מבחינת תמ"ג, הכלכלה האסייתית הגדולה ביותר היא זו של סין והקטנה ביותר היא של מזרח טימור (אם כי לגבי מדינות מסוימות, כגון קוריאה הצפונית, אין תמיד מידע שלם). כלכלתה של סין גם מהווה את הכלכלה השנייה בגודלה בעולם, אחרי ארצות הברית, וזו של יפן השלישית. מדינות נוספות להן כלכלות בולטות ביבשת הן הודו, קוריאה הדרומית וטיוואן.
לאחרונה, מעריכים מומחים כי כלכלת סין (ואסיה כולה) תערער על הגמוניית המערב ובראשה ארצות הברית בשל צמיחתה הגבוהה של סין והשילוב ההולך וגובר שלה בכלכלת העולם.
פסק דין Citizens United נגד FEC

רקע

ארגון לוביסטים ללא כוונת רווח בשם "Citizens United" ביקש להקרין סרט המבקר את מזכירת המדינה דאז, הילרי קלינטון, במסגרת תעמולת בחירות בעת הקמפיין המקדים לבחירות לקונגרס בארצות הברית בשנת 2010 . בית המשפט הפדרלי המחוזי פסק שהדבר אסור, בהתאם לחוק שיזם הסנאטור הרפובליקני ג'ון מקיין, "חוק הקמפיינים הדו-מפלגתי" (BCRA). החוק נועד להגביל את יכולתם של תאגידים לפרסם תשדירים בתקופה מוגדרת לפני בחירות - 60 יום לפני בחירות ו-30 יום לפני פריימריז - וזאת כדי לא לנצל הון תאגידי ליצירת השפעה פוליטית.

פסיקה

Citizens United ערערה על פסיקת בית המשפט הפדרלי. בית המשפט העליון של ארצות הברית פסק בדונו בערעור כי פסיקת בית המשפט הפדרלי הפרה את התיקון הראשון לחוקת ארצות הברית, המגן על חופש הביטוי, והפך על פיה את החלטת בית המשפט הפדרלי המחוזי. בית המשפט העליון קבע שהתיקון הראשון אוסר על רשות ממשל בארצות הברית להגביל הוצאות של ארגון ללא כוונת רווח על תשדירי תעמולה פוליטית. העקרונות שניסח בית המשפט העליון הרחיבו את תחולת ההגנה על חופש הביטוי גם לארגונים בעלי כוונת רווח (תאגידים), ארגוני עובדים והתאגדויות אחרות. עם זאת, בית המשפט העליון לא הפך על פיהן פסיקות קודמות לפיהן יש לחשוף בציבור את זהות מממניהם של תשדירי התעמולה. 
הדיון לא עסק בנושא תרומות ישירות מתאגידים למועמדים פוליטיים או למפלגות פוליטיות. תרומות כאלה הן בלתי חוקיות כשמדובר במפלגות המעמידות מועמדים לתפקידים פדרליים, או במועמדים לתפקידים פדרליים.

תגובות

ה"ניו יורק טיימס" כינה את הפסיקה "איום על הדמוקרטיה". נשיא ארצות הברית, ברק אובמה, טען בנאום מצב האומה השנתי כי תשדירים תוקפים מועמדים דמוקרטיים בלי שהציבור יודע אם מאחוריהם ניצבת תעשיית הנפט, תעשיית הביטוח או תאגידים זרים. הוא הוסיף כי "על האמריקאים לדעת מי מנסה להשתלט על סדר היום ולהכריע את הבחירות."

השלכות

בין ההשלכות הצפויות של הפסיקה היו הגברת זרם התרומות מתאגידים למועמדים וכתוצאה מכך עלייתם של מועמדים שחבים את בחירתם לבעלי הון. בניגוד לניבוי זה, ג'ב בוש, שקיבל כ-150 מיליון דולר בתרומות, בין היתר בזכות הפסיקה, והשתמש בכסף כדי למנף את מועמדותו בפריימריס של המפלגה הרפובליקנית ב-2016, נאלץ להכריז על פרישתו מהפריימריס לאחר שורת תוצאות כושלות.
עידית איצקוביץ

הרבנית עידית איצקוביץ היא דמות תורנית בולטת במדרשות תורניות לבנות. מזוהה אידאולוגית עם ישיבות הקו.

ביוגרפיה

שמעה ולמדה שיעורים של הרצי"ה קוק וכן של הרבנית חנה טאו ובעלה הרב צבי ישראל טאו.
הרבנית איצקוביץ מלמדת במדרשת הרובע וכן במכון אורה, ובמדרשות שיל"ת, בבינת, שירת חברון, אוריה, תהלליה, ראשית, ממעמקים ודניאלי.
כמו כן מלמדת במכללה ירושלים ומעבירה שיעורים בכנסי בניין שלם, בכנסי ימי העיון בתנ"ך, בכנסים של מכון פוע"ה ועוד.

משפחתה

היא אחייניתו של הרב ישראל מאיר לאו (אביה והרב לאו אחים מן האב אך לא מן האם), ונינתו של רבי ישראל הגר, האדמו"ר מוויז'ניץ (ה"אהבת ישראל"). אחיה הוא הרב משה הגר-לאו ראש המכינה הקדם-צבאית יתיר.
נשואה לרב שמואל, ר"מ בישיבה קטנה מורשה שבגבעת שאול. מתגוררת ברובע היהודי בירושלים. לזוג חמישה ילדים.
יופימיה לופטון היינס

קורות חיים

נולדה בתאריך 11 בספטמבר 1890 לוויליאם לופטון, רופא שיניים ואיש פיננסים במקצועו, וללבינה לופטון, אקטיביסטית בכנסייה הקתולית, והייתה בתם היחידה. בשנת 1907 סיימה את לימודיה מוקדם מהצפוי במסלול מואץ ובהצטיינות בתיכון וושינגטון הבירה. עד 1914 עסקה היינס בלימודי תואר ראשון דו-חוגי במתמטיקה ופסיכולוגיה במכללת סמיט. בשנת 1917 נישאה היינס להרוולד אפו היינס. בשנת 1930 סיימה תואר שני בחינוך באוניברסיטת שיקגו, והיא המשיכה את לימודיה עד שקיבלה דוקטורט ב-1943. הישג זה היה חסר תקדים בשנים אלו בקהילה האקדמאית באמריקה, משום שבשנים אלו הייתה הקהילה מאופיינת בקודים שמרנים ולא ליברלים ביחס להיום. ב-1959 הצטרפה לופטון למרכז החינוכי של מחוז קולומביה וכן בשנת 1966 הפכה לנשיאה שלו. ב-25 ביולי 1980 נפטרה היינס מהתקף לב. ניירותיה וניירות משפחתה נמצאים בארכיון האוניברסיטה הקתולית.

קריירה והישגים

ד"ר היינס תרמה רבות למערכת החינוך במחוז קולומביה, היא לימדה בבית הספר הציבורי של וושינגטון הבירה במשך 47 שנים והייתה לאישה הראשונה לעמוד בראש מועצת בית הספר. היא לימדה מתמטיקה לכיתה א' בבתי הספר גאריסון וגארפילד וגם בבית הספר התיכון ארמסטרונג. שימשה כראש החוג למתמטיקה בתיכון בדנוור. לאחר מכן נהפכה לפרופסור ושימשה ליו"ר החטיבה למתמטיקה ועסקי חינוך, מחלקה אותה היא יצרה. לאחר שפרשה ב-1959 ממערכת החינוך המשיכה ללמד לעיתים במשרה חלקית באוניברסיטת הווארד. בנוסף כחלק מפעילותה החברתית כיהנה כסמנכ"ל הראשון של מועצת הנשים הקתוליות, חברת ועדה של האספה הלאומית לשלום חברתי, וכן חברת ליגת נשים מצביעות וחברת האגודה של נשות האקדמיה. כפועל יוצא מפעילות חברתי זו הוענק לד"ר היינס פרס האפיפיור לתרומה חברתית מהכנסייה הקתולית.

תרומות

היינס תרמה רבות למעמד האישה בארצות הברית ובעולם, וההישג הדוקטורט שלה במהרה התפשט ברחבי ארצות הברית וכן בכל העולם. בנוסף במהלך חייה ד"ר היינס פתחה קרן נאמנות שמטרתה הייתה לתמוך באוניברסיטה הקתולית שהרוויחה 700,000 דולר. במהלך חיה הרבה מוסדות חינוך אימצו את שיטות החינוך שלה, ומאמצים אותם עד היום.
אלפונסו העשירי, מלך קסטיליה

ביוגרפיה

אלפונסו העשירי נולד ב-23 בנובמבר 1221 לפרננדו השלישי, מלך קסטיליה ואליזבת הוהנשטאופן, בתו של פיליפ משוואביה.
בשנת 1252 מת אביו פרננדו השלישי, מלך קסטיליה, ואלפונסו עלה לשלטון במקומו. בתחילת שלטונו לחם אלפונסו נגד אפונסו השלישי, מלך פורטוגל, ורק בשנת 1267 חתמו שניהם על הסכם בדחוס, ולפיו ויתר אלפונסו על כל זכויותיו לממלכת אלגרבה.
בשנת 1254 כרת אלפונסו העשירי ברית עם הנרי השלישי, מלך אנגליה נגד לואי התשיעי, מלך צרפת. באותה שנה אחותו למחצה של אלפונסו, לאונור מקסטיליה, התחתנה עם אדוארד, נסיך הכתר של אנגליה, בעד ויתורו של אלפונסו על תביעותיו לדוכסות גסקוניה.
לאחר מותו של פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בשנת 1250 התפוררה שושלת בית שטאופן, והקיסרות נכנסה לתקופת ביניים שבין 1246 ועד שנת 1273, ומכונה על פי רוב ה"Interregenum" (התקופה שבין הקיסרים).
בשנת 1256 נבחר אלפונסו כמלך גרמניה על ידי שלושה מתוך שבעה נסיכים בוחרים (Kurfürstenkollegium), ותוך שהוא נהנה מתמיכת לואי התשיעי, מלך צרפת. אולם, אלפונסו לא הצליח לממש את בחירתו, ואף לא ביקר אף פעם בגרמניה, ואילו יריבו ריצ'רד מקורנוול נסע לגרמניה, והוכתר כמלך הרומאים. בשנת 1273 לאחר מותו של ריצ'רד נבחר רודולף הראשון, מלך גרמניה מבית הבסבורג, ובחירתו של אלפונסו בוטלה על ידי האפיפיור.
בשנת 1275 מת בנו הבכור של אלפונסו - פרננדו דה לה סרדה במהלך קרב אסיחה נגד הכוחות המוסלמים, והשאיר אחריו שני בנים קטנים. בנו השני של אלפונסו, סנצ'ו, הכריז על עצמו כיורש העצר, תוך שהוא מבסס את טענתו על מנהג קסטיליאני ישן, שהתבסס על כך שלאחר מותו של הבן הבכור הנחלה עוברת לבנים האחרים. אלפונסו העדיף להשאיר את הכתר בידי נכדיו, אבל סנצ'ו זכה לתמיכה של האצולה. כתוצאה מכך פרצה מלחמת אזרחים מרה, ובשנת 1282 נאלץ אלפונסו לקבל את סנצ'ו כיורשו במקום נכדיו הצעירים שלו.
אלפונסו לחם כנגד המורים המוסלמים, וכבש חלקים נרחבים מספרד. בנוסף, טיפח אלפונסו את המדע והאמנות בממלכה, ועסק בחקיקה נרחבת.
ב-4 באפריל 1284 מת אלפונסו העשירי, ובנו סנצ'ו הרביעי, מלך קסטיליה עלה לשלטון במקומו.

יחסו ליהודים

אלפונסו נטה חסד ליהודים, שיתפם בחצרו והקפיד על זכויותיהם, אולם בלחץ הכנסייה תיקן תקנות שונות נגד היהודים, כגון החובה על לבישת בגד מיוחד והגבלות על נטילת ריבית. אולם, במהלך מלחמת האזרחים, לאחר שעיכב בנו סנצ'ו חלק מכספי המיסים של היהודים, אסר אלפונסו את כל היהודים בבתי הכנסת, ושחררם רק לאחר ששילמו לו 4,380,000 זהובים.
ריסים מלאכותיים

ריסים מלאכותיים הם אביזרים המודבקים על ריסי האדם, כדי לשוות להם צורה ארוכה יותר או עבה יותר. ניתן להשוות את השימוש בהם לשימוש בתוספות שיער. השימוש בריסים מלאכותיים עשוי להיות זמני או קבוע, בהתאם לטעמו האישי של האדם שמרכיב אותם. הריסים המלאכותיים עשויים לשמש כתחליף לשינוי צורת הריס באמצעים פלסטיים. השימוש בריסים מלאכותיים החל ב־1916 בסרטי קולנוע. הריסים הללו יוצרו מקווצות של פאות.
ישנם טכנאים המתמחים בריסים מלאכותיים, ומוסמכים בבתי ספר מיוחדים.

דרכי שימוש בריסים מלאכותיים

לעיתים הריסים עשויים משיער אדם אמיתי, ולעיתים מחומרים סינתטיים. החומרים הסינתטיים האיכותיים ביותר עשוי להקנות תחושה של ריסים אותנטיים. יש להסיר את הריסים המלאכותיים בעת מקלחת, שחייה או שינה. הדבק של הריסים המלאכותיים מהונדס מראש לפי השימוש בהם, אם זמני אם קבוע. אל לריסים המלאכותיים לגעת בעפעפיים, בגלל הדבק המהווה חלק בלתי נפרד מהם. הריסים המלאכותיים עלולים לנשור במהירות אם המרכיב אותם משתמש באופן קבוע במסיר איפור או משפשף עיניים באופן קבוע.
הריסים המלאכותיים נמכרים בצבעים, אורכים ועוביים שונים.
תמי עזריה

ביוגרפיה

תמי עזריה נולדה וגדלה בקיבוץ עין חרוד איחוד שבעמק יזרעאל, החלה את הקריירה האמנותית כזמרת ושחקנית בלהקת הנח"ל, שהעלתה ב-1969 את תוכניתה ה - 22 "שא לשלום", הידועה כ"בהיאחזות הנח"ל בסיני". בין שירי התוכנית היו "שיר לשלום", "הבן יקירי לי" ו"היאחזות הנח"ל בסיני". "הבן יקיר לי" צולם כקליפ לטלוויזיה הישראלית בימיה הראשונים. זו הייתה חשיפתה הטלוויזיונית הראשונה של עזריה.
במהלך החזרות וההופעות של להקת הנח"ל השתתפה עזריה ב"פינות פוגי", במסגרת תוכנית הרדיו של דורי בן זאב, "ממנו אלייך" ובהקלטת אופרת הרוק "סיפורי פוגי" מאת דני סנדרסון שכללה מעברים מוזיקליים ונונסנס, בתפקיד קרלה ובת האיכר. סנדרסון, שאסף כמה מחבריו מהלהקה, הקליט את החזרות לאופרה "סיפורי פוגי" שנערכו במרתף ביתו ושראו אור לראשונה באוסף "כוורת בקופסה" (2013) (דיסק מס' 1).
לאחר שחרורה מצה"ל הוחתמה עזריה על ידי המפיק אברהם דשא (פשנל), והופיעה יחד עם בוגרי להקות צבאיות נוספים בהצגה "ג'אמבו". בשנת 1972 השתתפה בהצגה "שוקולד מנטה מסטיק" (על שום קריאת מוכרי הממתקים שהיו עוברים אז בבתי הקולנוע בזמן ההפסקות), שנולד בעקבות ההפקה קונגרס הצחוק הציוני. יחד עימה הופיעו חברותיה ללהקת הנח"ל, ירדנה ארזי ורותי הולצמן. ההצגה, אשר עסקה בחיי תל אביב הקטנה, הייתה להצלחה גדולה. בעקבות ההצגה הקים פשנל את השלישייה המקורית של "שוקולד מנטה מסטיק", שהופיעה לראשונה במסגרת ההצגה ובמקביל בפסטיבל שירי ילדים מס' 3 עם השיר "אברה קדברה". בעקבות הצלחת השיר וזכייתו במקום השני, הפכה השלישייה להצלחה, שבעקבותיה נוצרה תוכנית הטלוויזיה "חג לי" לחג הפסח, חג השבועות וראש השנה. ההופעות המשמעויות הבאות של ההרכב היו בפסטיבל הזמר והפזמון 1973, בו ביצעו יחד עם שלישיית אף אוזן גרון את השיר "נצח ישראל לא ישקר" (שבוצע במקור על ידי רותי נבון) ובכנס להקות הנח"ל שנערך כמה שבועות לפני פרוץ מלחמת יום הכיפורים. בתום המלחמה ובעקבות מות אמה, פרשה עזריה מהשלישייה והביאה במקומה את חברתה מלהקת הנח"ל לאה לופטין. עקב נישואיה נסעה לארצות הברית. שם, ילדה את שתי בנותיה והמשיכה להופיע במסגרות שונות.
בשנת 1977 חזרה עזריה לישראל והשתתפה במופע "שלושים שנה ושיר". הצטרפה אל תיאטרון "הקיבוץ" ולקראת סוף שנות השמונים משסיימה לימודי משחק ב"סמינר הקיבוצים" הופיעה בהצגות "עלי כינור" ו"חתונת הדמים" בתיאטרון "הבימה".
CCTV-2

היסטוריה

CCTV-2 הושק ב-1973. באותה עת, היה זה הערוץ הראשון בסין ששידר בצבע, ושימש בעיקר למטרות חינוכיות. 
ב-1983 הפך הערוץ לערוץ כלכלי, המשדר תוכניות ספורט, חקלאות, ושידורים חוזרים של תוכניות מיתר הערוצים הציבוריים של סין. כמו כן, הערוץ שידר תוכניות רכש ממדינות אחרות; בשנת 1996 הציגו בערוץ סיסמה "מודאגים באשר לכלכלה, למען עתיד טוב יותר".
בשנת 2003 שונה שם הערוץ, והוא הפסיק לשדר תוכניות ספורט, למעט את המשחקים האולימפיים. יתר התוכניות לא הושפעו מהשינוי שנערך.
קאמל קומדי קלאב

קאמל קומדי קלאב הוא מועדון סטנד-אפ הנמצא במרכז תל אביב.

היסטוריה

ה"קאמל קומדי קלאב" הוקם בשנת 1993 על ידי בן זיידל, מי שנחשב לאב הרוחני, בשיתוף עם איש הבמה שמואל וילוז'ני. המועדון החל את דרכו בנמל תל אביב, נסגר לאחר מספר שנים ומשם הועתק למועדון הפרפר ביפו. לאחר מכן עבר הקאמל למועדון ברחוב גולדמן, מול הדולפינריום (לשעבר) אך קריסת הגג הכריחה מעבר נוסף. המועדון נפתח שוב בבית מרכזים בתל אביב, אך גם כאן לא צלח מזלו, ושריפת ענק בבניין כילתה אותו לחלוטין. אז נפתח המועדון מחדש במתחם הקולנוע של התחנה המרכזית בתל אביב, כניסיון אחרון של בן זיידל להתאושש אך אז הגיע זיידל לפשיטת רגל. לאחר כמה חודשים בהם המקום היה סגור החליט רועי לוי, מהסטנדאפיסטים שגדלו במועדון, לרכוש את המקום מזיידל ומאז הקאמל שייך ומנוהל על ידי לוי. ב-2009 עבר הקאמל למקום חדש, ברחוב נחלת בנימין פינת שדרות רוטשילד בתל אביב, ובשנת 2018 עבר למקום חדש, ברחוב אלנבי בתל אביב.
המועדון מקיים עד היום ערבי במה פתוחה בהם הוא מאפשר לחובבים להתנסות בהופעה בפני קהל. קומיקאים ישראלים רבים החלו בו את דרכם כגון: שלום אסייג, גיל קופטש, איל קיציס, שבי זרעיה, אלי ומריאנו, יונתן ברק, שחר חסון, אורנה בנאי, גורי אלפי, רועי לוי, ישראל קטורזה, אריק זילברמן, אורי חזקיה, רשף לוי, רודי סעדה, עידן מור, מני מלכה, יוחאי ספונדר, שגיב פרידמן, רועי צברי וקומיקאים נוספים, בהם איזי אור פז, מנהיג להקת איזי והפתולוגים ששילב את ההומור השחור והפרובוקטיבי של שירי הלהקה בהופעותיו.
דוד יצחק מן

ביוגרפיה

נולד בתל אביב לרב מרדכי מן, ראש ישיבת בית הלל שבבני ברק, ולמרים, בתו של הרב הלל ויטקינד, ראש ישיבת בית יוסף-נובהרדוק בתל אביב. ונקרא על שם אבי סבתו הרב דוד יצחק מגן.
בגיל 9 נכנס, על פי עצת החזון איש, לישיבת תפארת ציון ולאחר מכן לישיבת פוניבז' לצעירים, ובגיל 13 המשיך אל הישיבה הגדולה. בשנת תשכ"ז (1967) נישא לשרה מישקובסקי, בתו הגדולה של הרב אליהו אליעזר מישקובסקי, ראש ישיבת כנסת חזקיהו בכפר חסידים ורבו של היישוב. לאחר נישואיו הצטרף לכולל של ישיבה זו. בשנת תשל"ג (1973) התמנה כר"מ בישיבה. עם פטירת הרב מישקובסקי, בשנת תשמ"א, התמנה לראש הישיבה.
הרב מן חיבר ספרים על התלמוד, על משנה תורה לרמב"ם ועל פרשת השבוע, המבוססים על דרך הלימוד הליטאית.
בשנותיו האחרונות חלה. עקב מצב בריאותו בי"ב באדר תשע"ב נוסף לשמו השם "ירוחם". נפטר בסיוון תשע"ב ונקבר בכפר חסידים.

משפחתו


גיסו של הרב מן היה הרב שמשון פינקוס מאופקים. חתנו הראשון הוא הרב יעקב פרבשטיין, דיין בבית הדין של הרב ניסים קרליץ בבני ברק ובנו של הרב משה מרדכי פרבשטיין. חתן אחר הוא הרב חנוך אלבק, בנם של פרופ' שלום ופליאה אלבק. בנו, הרב יהושע מן, ממלא את מקומו כראש הישיבה, כהוראתו בצוואתו. בנו הרב משה מן מכהן כר"מ בישיבת דברי מרדכי לצעירים בבני ברק.
ODESSA

ODESSA ‏(Organisation der ehemaligen SS-Angehörigen בגרמנית: ארגון חברי אס אס לשעבר) הוא שמה של רשת סודית, שנוסדה בסיום מלחמת העולם השנייה על ידי קציני אס אס נאצים שנותרו בחיים, ומטרתה לעזור ולחלץ חברי האס אס ובכירים נאצים מדין האומות לאחר המלחמה.

תולדות הרשת


מטרת הרשת הייתה יצירת קשר והברחתם של אותם חברי אס אס שנערכו אחריהם חיפושים. רוב חברי הקבוצה עזבו לכיוון אמריקה הדרומית ומדינות ערביות. לארגון היו קשרים בארגנטינה,ברזיל, גרמניה, ותיקן, מצרים, ספרד, שווייץ. מספר חוקרים טוענים כי נאצים בכירים שנמלטו לאמריקה הדרומית נעזרו בחברי הארגון, בהם היו אדולף אייכמן, יוזף מנגלה, אריך פריבקה, אריברט היים, אדוארד רושמן וכנראה רבים נוספים. אוטו סקורצני, הכומר אלויס הודאל ונאצים אחרים נחשדו בקשר עם הקבוצה.
ארגון שעסק בהימלטות הנאצים מוזכר בספריהם של מספר חוקרים על הנאצים, חלקם, דוגמת שמעון ויזנטל, קראו לו "אודסה" ואחרים, כמו ההיסטוריון הישראלי מיכאל בר זוהר, טענו שהוא נקרא נתיבי העכברושים, ויכול להיות ש"אודסה" הסתפחה אליו.
מיכאיל וורונין

ביוגרפיה

מיכאיל וורונין נולד במוסקבה. עוד בילדות החל להתאמן במועדון דינמו. בשנת 1964 הוא זכה באליפות ברית המועצות ונכלל בנבחרת שנסעה לאולימפיאדה אך בסופו של דבר לא השתתף בתחרויות.

אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בדורטמונד, גרמניה בשנת 1966 זכה וורונין ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב, בתחרות קרב רב אישי ובתרגיל טבעות. מדליות כסף, בתרגיל סוס סמוכות ובתרגיל מקבילים.
בשנת 1968 הוא התחתן עם זינאידה וורונינה גם היא אלופה אולימפית בהתעמלות. לזוג נולד ילד אך כעבור שנתיים הם התגרשו.

אלוף אולימפי, המעוטר ביותר במשחקים עם 7 מדליות

במקסיקו סיטי 1968 היה וורונין כוכב נבחרת ברית המועצות וזכה ב-7 מדליות, 2 זהב, 4 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, בתרגיל קפיצות ובתרגיל מתח. בתחרות קרב רב אישי הוא הוביל, אך בתרגיל אחרון עשה טעות וכתוצאה מכך זכה במדליית כסף בתוצאה של 115.85 נק', אחרי סוואו קאטו (115.90 נק') ולפני אקינורי נקיאמה (115.65 נק'), שניהם מיפן.
במינכן 1972, למרות פציעתו זכה וורונין בשתי מדליות כסף, בתחרות הקבוצתית ובתחרות טבעות.
לאחר מינכן 1972 וורונין עזב את התחרויות והיה מאמן במועדון בו הוא התחנך. במשך עשור (1978-1988) הוא היה יושב ראש פדרציה סובייטית להתעמלות. לאחר התפרקות ברית המועצות וורונין נכנס לעסקים אך ללא הצלחה יתרה.
הוא חלה בסרטן ונפטר בשנת 2004 בגיל 59 בלבד.
תנועה מחזורית

במכניקה, תנועה מחזורית היא תנועה שבה מיקומו של גוף ביחס לראשית הוא פונקציה מחזורית של הזמן. משמע, מדי זמן קבוע הנקרא זמן המחזור, הגוף חוזר לאותה נקודה במסלול תנועתו. במובנים מתמטיים, תכונת המחזוריות מוגדרת כך:
כאשר  הוא וקטור העתק החלקיק ביחס לראשית הצירים בכל זמן t, והגודל T הוא זמן המחזור. זמן המחזור מגדיר את הגודל הנקרא תדירות התנועה.
דוגמאות נפוצות לתנועה מחזורית הן מתנד הרמוני, תנועה מעגלית קצובה ומטוטלת פיזיקלית.
כל תנועה המקיימת תנאי זה היא תנועה מחזורית במרחב, המקיימת מספר תכונות המשותפות לכל סוגי התנועה המחזורית.

תכונות של תנועה מחזורית

בכל תנועה מחזורית, כל הגדלים שהם נגזרות המיקום לפי הזמן (כמו המהירות והתאוצה) הם בעצמם מחזוריים, ובאותו זמן מחזור T של המיקום .
 
תנועה מחזורית מאופיינת בתדר f=1/T, ולכן התמרת פורייה שלה תתן גרף עם עוצמה גבוהה בתדר זה.
ההעתק הכולל של הגוף במהלך מחזור שלם הוא אפס, אבל הדרך שהגוף עובר מדי מחזור אינה אפס. עובדה זו מאפשרת ביצוע עבודה על ידי גוף הנע בתנועה מחזורית, עובדה המנוצלת בכל סוג של מנוע או מכונה הפועלת במעגל סגור, וחוזרת למצבה בסיום הפעולה. דוגמה טיפוסית לכך היא הבוכנה במנוע בערה פנימית, הנעה תנועה מחזורית תחת כוח מאלץ של לחץ הגז בצילינדר, ואת תנועתה ניתן לתרגם לעבודה.

תנועה כמעט-מחזורית

במקרים רבים בעולם הטבע, גופים מבצעים תנועה שיכלה להיות מחזורית (על מסילה או תחת כוח מחזיר) אך בתוספת כוח מרסן כגון חיכוך וללא כוח מאלץ חיצוני. במקרים כאלו, גופים יבצעו תנועה שהיא איננה מחזורית, כלומר תנועה שאורך המסלול שלה ידעך לאפס בזמן ארוך מספיק, ולא מקיימת את התנאי המתמטי של תנועה מחזורית.
עם זאת, במידה שזמן הריסון (הזמן בו משרעת התנודה יורדת ל 0.67 מערכה המקורי) גדול בהרבה ביחס לזמן המחזור T, השינוי היחסי באורך המסלול בין מחזורים עוקבים יהיה קטן, וניתן להתייחס לתנועה כזו כמחזורית כל עוד מסתכלים למשך פרקי זמן הקטנים משמעותית מזמן הריסון.
מקרה נפוץ אחר של תנועה כמעט-מחזורית הוא תנועה מחזורית תחת הפרעות אקראיות וחלשות. דוגמה טובה לכך היא תנועתו של כדור הארץ סביב השמש- כל שנה ההפרעה הכבידתית שיוצרים גופים אחרים במערכת השמש גורמת לסטיות קטנות במסלול כדור הארץ, ובהתאם לסטיות קטנות באורך השנה. עם זאת, מאחר שמדובר בהפרעה אקראיות וחלשות, ניתן לומר שכדור הארץ מבצע תנועה מחזורית עם זמן מחזור של 365 ימים פלוס מינוס כמה שניות, כאשר אי הוודאות נובעת גם מההפרעה האקראית הזו.
אפימר

בכימיה, אפימר הוא סטריאואיזומר של חומר לו קונפיגורציה (סידור קשרים) שונה רק באחד מתוך כמה מרכזים סטריאוגנים, בדרך כלל אטומי פחמן.
לדוגמה, הסוכרים α-glucose ו-β-glucose הם אפימרים. ב-α-glucose קבוצת ההידרוקסיל על אטום הפחמן הראשון (הפחמן האנומרי) בעמדה אקסיאלית (בניצב למישור הטבעת). ב-β-glucose קבוצת ההידרוקסיל בעמדה משוונית (במקביל למישור הטבעת). המולקולות הן אפימרים וגם אנומרים.
במקרה זה β-D-glucopyranose ו-β-D-mannopyranose הם אפימרים (אך לא אנומרים), כי ההבדל היחיד ביניהם הוא בסטריאוכימיה בפחמן מספר 2.
בנומנקלטורה הכימית, לחבר אחד בזוג האפימרים מתווספת התחילית "-epi" - לדוגמה quinine (כינין) ו-epi-quinine.