google/wiki40b huggingface dataset:
מרי לו (סופרת)

ילדותה

לו נולדה ב-1984 בוושי שבסין, ומאוחר יותר עברה לגור בבייג'ינג. ב-1989, עברה לו עם משפחתה לטקסס שבארצות הברית, כאשר הייתה בת חמש, במהלך אירועי כיכר טיין-אן-מן. לו למדה באוניברסיטת דרום קליפורניה, והעבירה את תקופת ההתמחות שלה ב-Disney Interactive Studios .

קריירה

לפני שכתבה את ספרה הראשון, לו עבדה כאמנית ומעצבת בתעשיית משחקי הווידאו.
הסופר והמבקר רידלי פירסון כותב בניו יורק טיימס על ספרה "אגדה": "הוצאות לאור עושות עוול לספרי ביכורים מנופחים ומלאי באז, כשמצופה מכותבים שעוד לא עמדו במבחן המציאות, להצדיק איכשהו את הבליץ השיווקי הנוצץ ומלא הברק. רבים מהם פשוט לא ראויים לתשומת הלב. יכולתי רק לעמוד ולהריע, אם כן, ל"אגדה", של מרי לו. דוגמה משובחת לסיפורת מסחרית בעלת עלילה חדה כתער, דמויות בעלות עומק, והתפתחות רגשית. "אגדה" לא רק שורד את הבאז, הוא ראוי לו."

חיים אישיים

מרי לו מתגוררת כיום בלוס אנג'לס שבקליפורניה.

עבודתה

קטע זה אינו מעודכן, ומאז העריכה האחרונה של הערך אירעו מאורעות הדורשים את עדכונו.
גרודיג (כדורגל)

היסטוריה

המועדון נוסד בשנת 1948 ושיחק בליגה הרביעית של אוסטריה עד עונת 2005/2006 שבסופה עלה מהליגה הרביעית לליגה השלישית. בעונת 2007/2008 הגיע לשמינית גמר הגביע האוסטרי והפסיד לקבוצת פ.צ. בלאו וייס פלדקירך. בסוף העונה עלה מהליגה השלישית לליגה השנייה. בעונת 2008/2009 הפסיד בסיבוב השני של הגביע לקבוצת אדמירה ואקר. בסוף העונה הגיע למקום 10 מתוך 12 בליגה השנייה וירד לליגה השלישית. בעונת 2009/2010 הגיע לשלב 32 האחרונות בגביע והפסיד לקבוצת רד בול זלצבורג. בסוף העונה חזר לליגה השנייה.
המועדון שיחק במשך 3 עונות בליגה השנייה מעונת 2010/2011 ועד עונת 2012/2013. בעונת 2010/2011 הגיע לשמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצת אוסטריה לוסטנאו. בעונת 2011/2012 הגיע לרבע גמר הגביע האוסטרי והפסיד לקבוצת ריד. בעונת 2012/2013 הגיע לשלב 32 האחרונות בגביע והפסיד לקבוצת ל.א.ס.ק. לינץ. בסוף העונה הגיע למקום הראשון בליגה השנייה ועלה בפעם הראשונה לליגת העל האוסטרית. 
בעונת 2013/2014 הקבוצה הפסידה בסיבוב הראשון של הגביע לקבוצת ס.וו. אוסטריה זלצבורג. בסוף העונה סיימה את הליגה במקום השלישי והעפילה בפעם הראשונה למפעלים האירופים במסגרת הליגה האירופית בעונת 2014/2015. בסיבוב המוקדמות השני ניצחה את קבוצת צ'וקריצ'קי מסרביה. בסיבוב המוקדמות השלישי הפסידה לקבוצת זימברו קישינב והודחה מהטורניר. בסוף עונת 2015/2016 ירדה לליגת המשנה האוסטרית, אך בגלל קשיים כספיים ירדה לליגה השלישית, הליגה האוסטרית האזורית.
חיים זיכרמן

ביוגרפיה

נולד וגדל בירושלים במשפחה חרדית ליטאית. בשנת 1992 החל ללמוד בישיבת קול תורה ולאחר מכן בישיבת בית מתתיהו. בשנת 2000 נישא ולאחר נישואיו למד בכולל לשם הסמכה לרבנות.
שירת ברבנות הצבאית ולאחר מכן שובץ במילואים בחיל חינוך.

פעילות אקדמית ומחקרית

בשנת 2004 החל לימודי משפטים בקריה האקדמית אונו, ובשנת 2007 קיבל בה תואר ראשון. התמחה במשרד עורכי דין הרצוג, פוקס, נאמן. למד לתואר שני באוניברסיטת בר-אילן וסיים בהצטיינות בשנת 2010. בשנת 2013 קיבל תואר ד"ר מאוניברסיטת בר-אילן על עבודה בנושא "פיצוי הפקעת נכסים על כלכליים", שחקרה את הסדרי הפיצוי בעקבות תוכנית ההתנתקות מגוש קטיף והגדירה את קיומם של "נכסי רשת ביטחון". העבודה זכתה בפרס חשין כ"בעלת תרומה של ממש לפיתוח המשפט בישראל".
החל משנת 2008 משמש מרצה בפקולטה למשפטים בקריה האקדמית אונו בענפי משפט חוקתי ודיני קניין. בשנת 2014 פרסם את הספר "שחור כחול-לבן" בהוצאת ידיעות ספרים העוסק בחרדיות הישראלית. הספר נועד, כדברי מחברו, "להכיר לקורא את החברה החרדית, תוך התבוננות אינטימית אך אובייקטיבית, ככל הניתן".
ב-2010 עד 2014 כיהן לסירוגין כחוקר במכון הישראלי לדמוקרטיה, ופרסם במכון עם פרופ׳ ידידיה שטרן נייר עמדה למתווה לגיוס תלמידי הישיבות. בשנת 2015 ייסד יחד עם אלי פלאי את המכון החרדי למחקרי מדיניות אותו אף ניהל, ובמסגרתו ערך דו״ח של תוכנית אסטרטגית לדיור לאוכלוסייה החרדית לבקשת משרד הבינוי והשיכון, ב-2016 נתמנה למנהל אקדמי של הקמפוס החרדי - הקריה האקדמית אונו בירושלים ובאור יהודה. 
בין השנים 2013-2017 שימש עורך אורח בכתב העת "תרבות דמוקרטית" היוצא לאור על ידי אוניברסיטת בר-אילן. בין השנים 2016-2018 שימש עורך אורח בכתב העת "משפט, חברה ותרבות" היוצא לאור על ידי הפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב.

פעילות ציבורית

בשנת 2009 שימש כחוקר ועוזר ראשי בוועדת החקירה הממלכתית בנושא מפוני גוש קטיף (ועדת מצא). בשנים 2011–2012 היה יועץ מקצועי למנהל רשות מקרקעי ישראל בנצי ליברמן. בשנת 2012 היה מנהל תוכן בוועדה לקידום השוויון בנטל (ועדת פלסנר) שעסקה בסוגיית גיוס החרדים לצה"ל. באותה תקופה ייצג בבג"ץ את המשיבים לעתירה שבקשה לכפות לימודי ליבה על המוסדות החרדיים. בשנת 2014 שימש כמזכיר הוועדה שמינה יו״ר מועצת מקרקעי ישראל לשמיעת התייחסויות לפיצוי תושבי כפר שלם. החל משנת 2018 דיין בבית הדין המשמעתי הארצי של לשכת עורכי הדין. החל משנת 2018 חבר הוועדה המייעצת לרשות השירות הלאומי-אזרחי.

משפחתו

אביו, הרב דוד זיכרמן, הוא ממנהיגי "הפלג הירושלמי" ומקורב לרב שמואל אוירבך. חיים זיכרמן מתגורר בפתח תקווה, נשוי לנעמי ואב לחמישה ילדים.
יעקב ביטון

ביוגרפיה

יעקב ביטון נולד בבאר שבע בשנת 1974 וגדל בראשון לציון, בן להורים יוצאי מרוקו שגדלו במעברה. ביטון גודל רוב ילדותו על ידי סבתו. ב-2001 החל ללמוד תסריטאות בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה שבירושלים.
ביטון פרסם לראשונה שירים בכתב העת "מטעם" ולאחר מכן באנתולוגיית השירה המעמדית "אדומה". ב-2007 זכה בפרס שרת התרבות בתחומי היצירה הספרותית בקטגוריית "משוררים בתחילת דרכם". סיפרו "אינה דדה" (במרוקאית: "האם הגדולה"), יצא לאור בינואר 2008, בהוצאת כתר וזכה בפרס טבע לשירה לשנת 2008.
ספר השני, "מחברות התבוסה", הופיע ב-2013 בהוצאת הספרים של הליקון. בשנת 2015 זכה בפרס מתנאל (במסגרת כנס כיסופים), ובפרס היצירה לסופרים עבריים, ובשנת 2016 בפרס לנדאו של מפעל הפיס, ובשנת 2018 בפרס בוסתן של הספרייה הלאומית.
M

היסטוריה

האות M מייצגת את הצליל "מ" ומקורה באות היוונית מו (Μ, μ) שהתפתחה מהאות הפיניקית "מ" (המייצגת את המילה "מים").
מלאית

השפעות זרות על המלאית

מלזיה היא מדינה שמתאפיינת בדמוגרפיה מגוונת, עם מיעוט סיני והודי בתחומה ומיעוטים נוספים, כגון האנשים המכונים Orang Asli, שהם האנשים האבוריג'ינים של מלזיה. 
בנוסף לכך, מלזיה נשלטה שנים רבות בידי מדינות המערב - פורטוגל, הולנד ובריטניה. 
מלזיה היא מדינה מוסלמית והושפעה רבות מהקוראן ומכתבים ערביים של הדת המוסלמית. 
מסיבה זאת, השפה המלאית הושפעה משפות רבות ואימצה לחיקה מילים משפות רבות, כולל ערבית (המילה selamat לקוחה מערבית ומשמשת את השפה בעיקר בברכות. המילה במלזית לחזיר היא Khinzir בדומה לערבית אך קיימת מילה נוספת לחזיר - babi), טאמילית (בשל מהגרים טמילים מהודו שהתיישבו במלזיה וחיים בה עד היום), סנסקריט, פרסית, פורטוגזית (מאחר שפורטוגל שלטה במלזיה שנים רבות), הולנדית, ניבים שונים של סינית (בשל מהגרים סינים שגרים במלזיה) ואנגלית (שהביאה בעיקר את כל המונחים הטכנולוגיים והמדעיים לשפה).

אופני הידוע במאלאית

במאלאית אין תוית ידוע, כמו שישנה בעברית, ערבית, אנגלית, למשל. ה"ידוע" במאלאית מתחלף בין SE ,YANG ,YANG KE, וכל 3 המלים או הצרוף תלויי הקשר במשפט, כי כמלים בודדות לכולן משמעות שונה: SE משמעה קדומת ל"אחד" או "אחת" הצמודה לשם עצם. YANG משמעה "של" וגם "ש", שין הזיקה בעברית, KE משמעותה "ל", "אל", בין היתר כתיאור מקום. רק ההקשר של הבטויים הללו במשפט נותן להם משמעות של ידוע. כלי נוסף לידוע הוא הסמיכות, והדבר נפוץ במאלאית. הכלל: "כל נסמך מיודע" הקים בעברית ובערבית, קים גם במאלאית, למרות שאינה שפה שמית.
ברברה ברזין

ביוגרפיה

נולדה בוורשה, למשפחת מהגרים מליטא. בגיל 10 חודשים עלתה עם הוריה ארצה לרמת גן, שם היא מתגוררת גם כיום.
ברזין היא בוגרת הסדנא לעיצוב ואדריכלות. היא תכננה מעל 1500 פרויקטים בישראל, בהם דירות, בתים פרטיים ומוסדות ציבור. התחילה את דרכה המקצועית כמתכננת ומנהלת פרויקטים במשרדה של עדה כרמי-מלמד. ב-1998 הקימה יחד עם שותפתה רקפת שוהם את הסטודיו להכשרת מעצבי פנים "ברזין שוהם". ב-2013 פרשה שותפתה, והסטודיו נקרא כעת על שמה בלבד.
בשנים האחרונות משמשת ברזין כמרצה במוסדות ובארגונים רבים, ועבודותיה פורסמו במגזינים שונים. כותבת מאמרים במגזינים מקצועיים לעיצוב.
בשנת 2009 שימשה כשופטת בתוכנית הריאליטי "הבלוק" של ערוץ 10 ביחד עם ירון טל.
בשנת 2010 הגישה בערוץ 10 את הסרט הדוקומנטרי "נשים בשלות, גברים צעירים", שבו חקרה את תופעת הקוגריות.
בשנת 2016 העבירה סדנה לאדריכלים בפנמה סיטי-קוסקו וייחו בנושא עיצוב פנים מודרני ועדכני בבתים עתיקים לשימור מהמאה ה-16.
דני קושמרו

ביוגרפיה

קושמרו גדל בבאר שבע ובעומר, בנם של קורינה ואדריאן שעלו מרומניה בשנות ה-60. לאחר לימודיו בבית הספר החקלאי "אשל הנשיא", שירת בצה"ל בחיל הים בשייטת ספינות הטילים. משרת כרס"ן במילואים. בעל תואר ראשון בהנדסת תעשייה וניהול ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

קריירה

במהלך לימודיו באוניברסיטה כתב קושמרו למוסף הסטודנטים "איינשטיין" בעיתון "חדשות". את צעדיו הראשונים בשידורי רדיו עשה בתקשורת המקומית באזור הדרום. ב-24 בינואר 1996 בשעה שש בבוקר פתח את שידורי תחנת רדיו דרום באולפנים בבאר שבע בהגשת תוכנית האקטואליה והראיונות "בוקר טוב דרום", והיה ממניחי היסודות לתוכנית שמשודרת עד היום. ברבות השנים היה למנהל מחלקת החדשות של התחנה. מאוחר יותר החלה הקריירה הטלוויזיונית שלו, כמגיש התוכנית "שיחת העיר" בכבלים בדרום, ואחר כך גם "זוויות" ו"תחנה מרכזית" בכבלים במרכז.
בשנת 2001 הצטרף כמגיש ועורך לחברת החדשות של  ערוץ 2. בשנים 2003–2013 הגיש את "חדשות סוף השבוע". החל מתחילת שנת 2008 מגיש קושמרו את מהדורת החדשות המרכזית של חברת החדשות, לסירוגין, עם יונית לוי. החל משנת 2012 הוא מגיש גם את "אולפן שישי" בעקבות מעברו של יאיר לפיד לפוליטיקה.
במשמרת הלילה הראשונה שלו כמגיש מבזקים בחדשות ערוץ 2, ב-24 במאי 2001, התרחש אסון אולמי ורסאי, והוא ניהל אל תוך הלילה את שידור האירוע. ב-1 בפברואר 2003 שידר את התוכנית המיוחדת לרגל נחיתת מעבורת החלל קולומביה ובה האסטרונאוט הישראלי הראשון אילן רמון. באסון התרסקה המעבורת וכל צוותה נספה.
ב-2005 הגיש את התוכנית היומית "חדר החדשות" - המהדורה המוקדמת של חברת החדשות ששודרה מול "לונדון את קירשנבאום" בערוץ 10. בקיץ 2005, במהלך תוכנית ההתנתקות, הגיש את משדר הבוקר של חברת החדשות, לצדה של דנה ויס. ב-2006 הגיש את "חדשות בחמש" לצד נטשה מוזגוביה. בשנת 2007 החליף את גידי גוב בהגשת תוכנית הבוקר של "שידורי קשת" "יום חדש", לצדה של סיון רהב-מאיר, ולאחר שנה עזב את התוכנית על רקע בחירתו להגשת המהדורה המרכזית של ערוץ 2.
במרץ 2013 הציג קושמרו את סרטו התיעודי, ששודר בשידורי קשת בערוץ 2, "אני מצהיר", אשר ליווה חרדים בגיוסם לגדוד "נצח יהודה" בצה"ל ועקב אחריהם משלב החיול בבקו"ם ועד לטקס סיום הטירונות.
בסקר שנערך בקיץ 2014 אחרי מבצע צוק איתן בעיתון "גלובס", הוא נבחר למגיש החדשות האהוב בישראל בפער גדול מהמגישים אחרים: 44.6 אחוזים מהנסקרים אמרו שהם מעדיפים לצפות בו על האחרים.
בנוסף לעיסוקים אלה, קושמרו הוא כתב האופנועים של "ידיעות אחרונות". החל משנת 2009 הוא בעל טור קבוע, ומשמש כבוחן בעיתון האופנועים "מוטו".
תוכניות נוספות שהגיש היו "איך להציל את הילדים שלך" בנושא תאונות ילדים, סדרת "עדות" בנושא השואה בערוץ ההיסטוריה, ו"מישהו נכנס למחשב שלך" – על הסכנות שבאינטרנט. ב-2006 הגיש יחד עם רותם אבוהב את "אנשי השנה - לתת באהבה", וגם תוכנית אתגרית-היסטורית לנשים לערוץ ADV1.
באפריל 2015 לאחר הבחירות לכנסת העשרים הציג בשידורי קשת בערוץ 2 סרט תיעודי שנקרא "שתי מדינות, עם אחד", על ההבדלים שבין הימין לשמאל, בין "מדינת תל אביב" לפריפריה ובין מזרחיים לאשכנזים בישראל.
בדצמבר 2015 הציג בשידורי קשת את סרטו "מזג האוויר השתגע", שעסק בבעיות אקלים בעולם ובהתחממות הגלובלית.
בשנת 2018 הנחה את טקס הדלקת המשואות הממלכתי בהר הרצל.
ב-14 ביוני 2018 נפצע באופן בינוני בתאונת אופנוע באיטליה.
קושמרו נשוי בשנית ואב לשלושה. שניים מהם, מנישואיו הראשונים.
דגל אקוודור

נגזרות של הדגל

ב-5 בדצמבר 1900 הועבר חוק "Registro Oficial No.1272" הקובע כי הנס האזרחי של אקוודור יהיה זהה לדגל המדינה, למעט לעניין רכיב סמל אקוודור אשר מופיע במרכז דגל המדינה ואשר לא יופיע בנס האזרחי.
דגל נפרד משמש את הבניינים המוניציפליים - כאשר על הנס האזרחי מופיעים 19 כוכבים לבנים על הפס הכחול. הכוכבים הלבנים מסמלים את מספר המחוזות של אקוודור בעד שנקבע דגל זה. כיום יש באקוודור 22 מחוזות, אולם הדגל המוניציפלי לא שונה.

היסטוריה

בין השנים 1810–1812 במהלך המרד נגד השלטון הספרדי במדינה, השתמשו המורדים בדגל אדום על רקע לבן.
בין השנים 1820–1822 השתמשו הכוחות המורדים בדגל המכיל חמישה פסים אופקיים ושלושה כוכבים. דגל זה משמש כיום את מחוז גייאס.
בין השנים 1822 - 1830 הייתה אקוודור חלק מרפובליקת קולומביה הגדולה והשתמשה בדגל רפובליקת קולומביה הגדולה תלת הצבעי.
בשנת 1830 פרשה אקוודור מהאיחוד, אולם המשיכה להשתמש בדגל קולומביה הגדולה עד שנת 1845.
במהלך המהפכה המרקסיסטית של 1845 שב הדגל הכחול לבן לשימוש לזמן קצר. עם קבלת אמנת קונצ'ה הפך הדגל לרשמי, ונוספו ארבעה כוכבים. שבעת כוכבי הדגל סימלו את שבעת מחוזות המדינה באותה עת.
בשנת 1860, עם עלייתו לשלטון של גבריאל גרסיאה מורני והשיב את השימוש בדגל קולומביה הגדולה. בשנת 1900 הפך הדגל לרשמי, ונוסף לו במרכזו סמל המדינה, על מנת להבדילו מדגל קולומביה.
מונה מזור

חיים אישיים

מזור נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה, לדוגמנית אופנה לשעבר ולאב יהודי רובי מזור, מאייר בתעשיית התקליטים והמנהל לשעבר של בילי ג'ואל. היא גדלה עם אביה במליבו וקיבלה את שמה בעקבות הצייר האהוב על אביה קלוד מונה. למונה ארבע אחיות. באפריל, 2005 נישאה לאלכס דה ראקוף ובקיץ 2005 ילדה את בנם הראשון דניאל.

קריירה

מזור החלה את קריית הדוגמנות בגיל העשרה. ב-1993 השתתפה בסרטה הראשון החיים על פי משפחת אדמס והשתתפה בפרויקטים שונים בעיקר כדמות האישה הסקסית והמפתה ביניהם פרסומות טלוויזיה לרשת גאפ ב-2002. ב-2004 קיבלה את התפקיד המשמעותי הראשון בו שיחקה כאמנית מפתה בסרט מהיר ללא גבולות. בשנים האחרונות הופיע במספר סרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה כמו שולחן לחמישה, ימי חיינו, זירת הפשע: מיאמי, ג'ק וג'יל.
בנוסף למשחק השתתפה מזור גם בשירה ובדיבוב והופיעה עם ה-Pussycat Dolls כמו גם יצרה להקה שנקראה "Nancy Raygun".
פיקוד כוחות ארצות הברית בקוריאה

היסטוריה

הפיקוד הוקם ב-1 ביולי 1957, ומפקדו הראשון היה גנרל ג'ורג' דקר. 
הפיקוד זכה בעיטור היחידה המשולבת הראויה לשבח בשנים 1999, 2007, 2011 ו-2015.
דורן גודווין

ביוגרפיה

גודווין מוכרת בעיקר מהופעותיה בתפקיד אריקה בייליס בסדרה הבלשית הפופולרית "Shoestring" ובדמות פיליפה ייטס בסדרת הדרמה-קומית "The Irish R.M." לצדו של פיטר בולס. ב-1972 שיחקה גודווין בתפקיד הראשי בדמות אמה וודהאוס במיני-סדרה "אמה", עיבוד של ה-BBC לרומן באותו שם מאת ג'יין אוסטן. היא הרבתה להופיע בתיאטרון.
מחוז שומרון

גאוגרפיה

המחוז השתרע במזרח מצפון בקעת הירדן ובמערב עד לים התיכון באזור השרון דרומית לחדרה עד צפונית להרצליה. כולל בצפון את דרומו של עמק יזרעאל, דרומה להרי השומרון הכוללים את הגלבוע וההר המרכזי באזור שכם עד לגבול הרי בית אל, החלק הצפוני של יהודה (לא כולל את הרי בית אל).
תהילים קכ"ח

מבנה המזמור ותוכנו

במזמור קכ"ח מספר ברכות אשר בהם יתברך המאמין והירא את ה'. מזמור זה ממשיך את הרעיון המובע בתהילים קכ"ז בו מתברך בפריון האדם הירא את ה'. ניתן לחלק את המזמור לשני חלקים: פסוקים א'- ג': הברכה בה יבורך האדם היְרֵא את ה'. זוהי ברכה אישית והיא ניתנת לפרט. בחלקו השני של המזמור, פסוקים ד'-ו' ניתנת ברכה במישור הלאומי והיא מתייחסת לירושלים ולעם.
המילים ירא ושלום חוזרות על עצמן במזמור. בפתיחת המזמור מתואר אושרו של " ירא " ה' ומסיים בברכתו ה' את האיש הירא את ה' - חלקו השני של המזמור משלב בין המילים ראייה ושלום. בירושלים ילמדו העולים את תורת ה' ויראתו ובתמורה הם יבורכו בברכת שלום.

חלק ראשון

כותרת המזמור מביעה את הרעיון בעזרת תקבולת נרדפת כי "ירא ה'" ההולך בדרך הישר הוא האדם אשר מקפיד על המצוות. בפסוק ב' יזכה "ירא ה'" ההולך בדרכיו לפיריון. במזמור שר משורר תהילים בשבח העמל. האדם הירא, זה העובד לא יזדקק לעזרה בכלכלת ביתו. יש הטוענים כי המילים: "יגיע כפיך כי תאכל" אינם תיאור של האדם העובד אלא תיאור הגמול לאחר שזה הלך בדרך ה'. לשיטתם המזמור אינו עוסק בשבח עבודת האדם ויגיע כפיו אלא עיניינו בגמול שיקבל האדם על מעשיו. בפסוק ג' בעל המזמור מברך את ביתו של האדם הירא מברך, ״אשתך כגפן פוריה בירכתי ביתך״, כלומר אשת הירא תישאר בביתו ולא תילקח על ידי אחרים. כך על פי המזמור תבורך האישה בפיריון, בצאצאים רבים "כשתילי זיתים". במדרש תנחומא על מזמור קכ"ח ביקשו חז"ל להדגיש את צניעותה של האישה הספונה בביתו של איש וכך כאשר היא נמצאת בירכתי הבית תבורך בצאצאים כשתילי זיתים: ״׳אשתך כגפן פוריה׳ – אימתי אשתך כגפן פוריה? כשהיא צנועה בירכתי ביתך – אז בניך כשתילי זיתים." פסוק ג' מתאר תא משפחתי פטריארכלי, מסורתי בו יש תיאור של ראש המשפחה מסביבו יושבת משפחה לשולחן.

חלק שני

בחלקו השני של המזמור, פסוקים ד'-ו' ניתנת ברכה במישור הלאומי והיא מתייחסת לירושלים ולעם. רד"ק בפירושו לפסוק ד' מציין כי פסוק זה הוא מעין סיכום: "באילו המידות והמנהגות יבורך הגבר, שהוא ירא ה׳". בפסוק ה ברכת ה' אשר בה יבורך ירא ה' תבוא מציון היא ירושלים והוא יראה בשגשוגה של העיר. בפסוק ו' מבורך ירא ה' באריכות ימים בכך שהוא זוכה לראות את נכדיו. ייתכן כי הביטוי "שלום על ישראל" המופיע גם בתהילים קכ"ה הוא בקשה מהאל שיביא שלום על עמו, ישראל.

המזמור בליטורגיה

המזמור הוא חלק מהפרקים שנוהגים לומר לאחר מנחה של שבת בכל השבתות שבין סוכות לשבת הגדול.

המזמור בתרבות

השיר "יברכך" למילות פסוקים ה-ו, הולחן על ידי דוד וינקרנץ והושר בפי אילנה רובינא בפסטיבל הזמר החסידי והגיע למקום הראשון בשנת 1970. ביצועים נוספים ידועים ללחנו של וינקרנץ הם של צמד רעים, צמד הפרברים, דודו פישר, יהורם גאון, ישראל זוהר ושלמה ארצי.
M38

היסטוריה

הצביר מופיע ברשימותיו של האסטרונום האיטלקי ג'ובאני בטיסטה אודיירנה משנת 1654, אך לא ידוע מתי צפה בו. בשנת 1749 הוא נצפה על ידי האסטרונום הצרפתי גיום לה ז'נטיל שלא ידע על גילויו המוקדם יותר וב-2 בספטמבר 1764 הוא נצפה על ידי שארל מסיה, שתיאר אותו בקטלוג מסיה כצביר של כוכבים קטנים וציין גם שלא נצפתה בצביר ערפילית.
לצביר דרגת בהירות 7.4 וקשה לצפות בו באמצעות משקפת. מיקומו הוא כ-1.75 מעלות מדרום-דרום-מזרח לכוכב σ בעגלון. כוכב הצביר הבהיר ביותר הוא ענק צהוב מדרגת בהירות 8.0, שניתן לראות בקלות באמצעות משקפת, אך רק באמצעות טלסקופ חובבים ניתן להבחין שמדובר בצביר. במרחק של כ-2.3 מעלות מדרום מזרח ל-M38 נמצא הצביר M36.

מאפייני הצביר

קוטרו של M38 הוא כ-25 שנות אור ומרחקו ממערכת השמש הוא כ-4,200 שנות אור כך שגודלו הזוויתי הוא כ-21 דקות קשת, כשני שלישים מקוטרו של הירח המלא. הצביר מכיל כ-70 כוכבים בדרגות התפתחות שונות, כך שגילו של הצביר מוערך בכ-200 מיליוני שנים והוא כולל גם ענקים. כוכביו הבהירים של הצביר יוצרים מעין צורת ח'.
יחידות העונג

יחידות העונג (בקוריאנית: 기쁨조, קיפּוּמג'וֹ) הן קבוצות נשים ונערות, כ-2,000 במספר, המוחזקות בידי שליט קוריאה הצפונית ומשמשות כאמצעי בידור ולסיפוק תענוגותיו (בעלי אופי מיני בעיקרן) של השליט ומקורביו בצמרת המפלגה השלטת. יחידות העונג נוסדו ב-1978 בזמן שלטונו של קים איל סונג, סבו של השליט הנוכחי, ולאחר מותו ב-1994 עברו לשמש את קים ג'ונג איל, הבן שהחליפו בשלטון.
לפי דיווחים בעיתונות הדרום קוריאנית, יחידות העונג ששימשו את קים ג'ונג איל פורקו בעקבות מותו בדצמבר 2011. הנשים "המפוטרות" נדרשו לחתום על חוזה סודיות בנוגע לפעילותן ביחידה וקיבלו סכום של כ-4,000 דולר ומתנות שונות ששימשו ככל הנראה כדמי שתיקה. לפי מספר עדויות, השירותים ניתנים לעיתים במסגרת מסיבות רוויות אלכוהול והימורים.
קונסטנטין פאוסטובסקי

קונסטנטין גיאורגייביץ' פַּאוּסְטוֹבסקי (ברוסית: Константин Георгиевич Паустовский‏ 31 במאי 1892, מוסקבה - 14 ביולי 1968) היה סופר, מחזאי ועיתונאי רוסי.

ביוגרפיה

פאוסטובסקי גדל באוקראינה, תחילה בכפר ואחר בקייב, שם למד בגימנסיה קלאסית. אביו, צאצא לקוזקים, היה סטטיסטיקאי בחברת הרכבות, שהגדיר עצמו "רומנטיקן חסר תקנה ופרוטסטנט". אמו באה ממשפחת אינטלקטואלים פולנים. בשנת 1912 התקבל לאוניברסיטת קייב, שם נרשם לפקולטה למדעים מדויקים, אך עבר לפילוסופיה. בשנת 1914 עבר לאוניברסיטת מוסקבה, אך מלחמת העולם הראשונה הפסיקה את לימודיו. במלחמה שירת כחובש ברכבת בית-חולים. אחרי ששני אחיו נפלו בחזית, חזר אל אמו במוסקבה ואחר יצא לשוטט ברחבי רוסיה וניסה את כוחו בעבודות שונות (בין היתר כמלח ופועל). את סיפורו הראשון פרסם בשנת 1911. במלחמת האזרחים היה חייל בצבא האדום ובמלחמת העולם השנייה היה כתב צבאי.
פאוסטובסקי הרבה במסעות בעולם, ואלו סיפקו לו חומר עשיר ליצירותיו הספרותיות. נודע ביצירותיו ההומניות, אשר זכו לפופולריות רבה בברית המועצות ותורגמו לרוב לשונות אירופה. מסיפוריו: "יצחק לויתן" (1937); "טאראס שבצ'נקו" (1939); ממחזותיו: "סגן לרמונטוב" (1941) ו"בן זמננו" (1949). בשנות השישים היה פעיל יחד עם ידידו הסופר ולדימיר מקסימוב וסופרים נוספים בכתב העת הספרותי "אוקטובר".
עבור פעילותו הספרותית והציבורית הוענק לו עיטור הדגל האדום ועיטור לנין.
בתקופת 1945-1963 הוא כתב סדרת ספרים אוטוביוגרפיים שכוללת 6 כרכים.
אראוס השני

אראוס השני, (ביוונית: Αρεύς Β;‏ 262 לפנה"ס - 254 לפנה"ס) היה מלך ספרטה באופן רשמי למשך 8 שנים.
הוא היה בנו של אקרוטאטוס השני, אביו נהרג במלחמה נגד אריסטודמוס ממגלופוליס בשנת 262 לפנה"ס עוד לפני שנולד. על כן כאשר נולד מונה לאונידס השני בן קלאונימוס לעוצר, והוא זה שניהל את ענייני העיר בפועל. אראוס מת בגיל 8 ממחלה (שנת 254 לפנה"ס), ולאונידס ירש את הכתר באופן רשמי.
שרגא פייבוש הגר (זלישטשיק)

תולדותיו

נולד ב-1875 בערך, לרבי ברוך הגר מויז'ניץ. בנערותו התפרסם כמתמיד, בשעה שלוש לפנות בוקר כבר היה יושב רכון על ספריו. ב-1892, עם פטירת אביו, הוכתר לאדמו"ר בזלישטשיק, והוא בן שמונה עשר שנים בלבד.
התפרסם כפועל ישועות, ומאות היו מגיעים לשבות אצלו. בימים הנוראים היו בונים אוהל גדול לקליטת כל המתפללים.
היה מפורסם כ"בעל צדקה". היה שולח את בנו בעודו בן עשר לאסוף כספים לצדקה מתושבי הסביבה. גם חסידיו שהיגרו לאמריקה היו משגרים לו כספים ששימשו אותו לתמיכה במשפחות נצרכות.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה התגורר אצל חותנו רבי משה הגר האדמו"ר מקוסוב, בגרוסוורדיין. בתקופה זו הסתופף בצילו של אחיו הגדול רבי ישראל הגר מויז'ניץ, אותו החזיק לרבו. אחר המלחמה קבע את מושבו בטשרנוביץ, שם הקים מחדש את חצרו.
בתקופת מגוריו בטשרנוביץ היה מנהל דיני תורה, לעיתים היה מצרף אליו את אחיינו השארית מנחם מווישווא.
נפטר בתרח"ץ (1937) ונקבר באוהל של אביו וסבו בעיירה ויז'ניצא.

יחסו לציונות

היה מתנגד חריף לתנועה הציונית. נהג לומר: "קיים חוק בינלאומי, כי מי שיש לו פטנט על איזה דבר, אסור לשני לחקותו - לעשות כמוהו, לו היה לי כח, הייתי תובע את התנועות הציוניות למשפט, על כי גונבים הם פטנט של אחרים - הם לקחו את המלה הקדושה "ציון" שלנו, וחיללוה בתור מושג חילוני שלהם".
סוורפלי רדקרישנן

ביוגרפיה

רדקרישנן נולד בשנת 1888 בדרום הודו הבריטית, ליד גבול אנדרה פרדש וטאמיל נאדו. התחתן בגיל 16 ובהמשך נולדו לו חמש בנות ובן. בשנת 1906 סיים תואר שני בפילוסופיה. בשנת 1918 מונה לפרופסור וכתב מאמרים רבים ובשנת 1920 פרסם את ספרו הראשון. בשנת 1938 נבחר להיות חבר באקדמיה הבריטית.
אחד מתפקידיו הפוליטיים הראשונים היה ייצוג הודו באונסק"ו החל משנת 1947, ובשנים 1949–1952 היה גם שגריר הודו לברית המועצות. בשנת 1949 נבחר לאספה המכוננת של הודו. בשנת 1952 נבחר לסגן נשיא הודו, ושימש בתפקיד זה כעשר שנים, עד שנבחר לנשיא הודו בשנת 1962. לרדקרישנן לא היה רקע פוליטי במפלגת הקונגרס הלאומי ההודי, ולא לקח חלק מרכזי במאבק נגד השלטון הבריטי.
אכיפה בררנית

אכיפה סלקטיבית (או אכיפה בררנית) מתרחשת כשגורמים ממשלתיים כמו שוטרים, תובעים, או רגולטורים מפעילים שיקול דעת בעת האכיפה , ומשתמשים בכוחם להחליט האם להעניש אדם או ארגון שעבר על החוק.
במקרים מסוימים, אכיפה סלקטיבית אכן רצויה. לדוגמה, אזהרה מילולית של בני נוער עשויה לשנות את התנהגותם ביעילות, מבלי להזדקק לענישה משפטית, ולהימנע מהעלויות המשפטיות והממשלתיות. במקרים אחרים, אכיפה סלקטיבית עשויה להיות בלתי נמנעת. לדוגמה, הדבר עלול להיות בלתי מעשי עבור שוטרים אם ינפיקו דו"חות תנועה לכל מי שחורג מהמהירות המותרת, ולכן, ייתכן שבלית ברירה יגבילו עצמם למקרים בוטים של נהיגה בפזיזות.

בישראל

אכיפה בררנית היא אחת משלוש סיבות לבקשת הגנה מן הצדק. נפסק שלא כל אכיפה בררנית היא פסולה, אלא רק כזו שנעשתה ממניעים פסולים, כלומר כאשר אחרים לא הועמדו לדין באותה עבירה מתוך שרירות, שיקול זר או מניעים פסולים. 
בית הדין האזורי לעבודה קיבל את הטענה של הגנה מן הצדק לגבי האכיפה של איסור העסקת עובדים בשבת לאור מספר ההיתרים הרב לעבודה בשבת והאכיפה הבררנית של החוק.
ניתן לטעון בבית המשפט נגד אכיפה בררנית, אשר יכולה להביא לכדי ביטול כתבי אישום. זאת בכפוף לתנאים שנקבעו בפסק דין בורוביץ.

בארצות הברית

בארצות הברית, "תזכיר מורטון" משנת 2011 קבע סדרי עדיפויות לאכיפת ההגירה והמכס בארצות הברית, ונועד להעביר משאבים לאכיפה במקרים בהם מדובר בפושעים ועבריינים. הדבר התפרש כוויתור על העמדה לדין של שוהים בלתי חוקיים שאינם עבריינים פליליים, והתמקדות באלה המבצעים עבירות פליליות. סדרי העדיפויות הודגשו עוד יותר על ידי התוכנית הנדחית להגעת ילדות שהחלה בשנת 2012. התוכנית השתמשה בסמכות השיקול של הרשות המבצעת כדי להעניק לאנשים מסוימים שהוכנסו לארצות הברית באופן לא-חוקי בעוד היותם קטינים את האישור הזמני לחיות ולעבוד בארצות הברית.
סמדר אוטולנגי

ביוגרפיה

אוטולנגי נולדה בחיפה ב-27 בנובמבר 1937 למשפטן אהרן חטר-ישי ורחל רבינוביץ-תאומים. בתיכון למדה בבית הספר הריאלי. שירתה בפרקליטות הצבאית ובערבים למדה בית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה ואחר כך סיימה תואר במשפטים בהצטיינות ב-1960 באוניברסיטה העברית. ב-1962 התקבלה כעורכת דין בלשכה. הייתה האשה הראשונה בסגל הבכיר של הפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1991 אוטולנגי ייסדה את המוסד לבוררות עסקית באיגוד לשכות המסחר וכיהנה כנשיאתו הראשונה במשך כ-13 שנה.
ספרה, "בוררות, דין ונוהל", יצא בשלוש מהדורות, היה לספר יסודי בתחום הבוררות ולאחד מספרי המשפט הנמכרים ביותר בארץ. מהדורה רביעית מיוחדת, אותה כתבה במהלך מחלתה, יצאה לאור לאחר שנפטרה.
ב-1968 נישאה לאריאל אוטולנגי, והייתה אם לשלושה ילדים. נפטרה ב-10 באוגוסט 2003. מאז מותה נערך מדי שנה יום עיון לזכרה בנושאי אגודות שיתופיות ובתהליכי בוררות וגישור בסמינר אפעל.