google/wiki40b huggingface dataset:
בעיית המסה החסרה

בעיית המסה החסרה היא אחת הבעיות הפתוחות המרכזיות באסטרופיזיקה המודרנית. 
לפי חוק הכבידה של ניוטון מושפע מסלולו של עצם בחלל בעיקר מכח המשיכה של עצמים סמוכים לו. עוצמת כח המשיכה תלויה במרחקו ובמסתו של העצם המושך. כך למשל, תנועתן של גלקסיות בצביר תלויה במסתן של הגלקסיות האחרות בצביר. 
בגלקסיות ספירליות נעים רוב הכוכבים במסלול מעגלי סביב מרכז הגלקסיה. אפשר לחשב את מהירותו של כוכב בשולי הגלקסיה מתוך מסתה המשוערת. ככל שהגלקסיה כבדה יותר, כך ינועו בה הכוכבים מהר יותר.
החומר המאיר בגלקסיה, שבו אפשר לצפות ישירות, הוא כוכבים, ענני גז ואבק בין כוכבי, שאת מסתם ניתן להעריך בשיטות אסטרונומיות מקובלות. עדויות שהחלו להצטבר בשנות ה-70 של המאה ה-20 מצביעות על כך שאם הערכת מסת הגלקסיה לפי עוצמת ההארה שלה נכונה, אזי מהירותם של ענני מימן בשולי גלקסיות ספירליות רבות, גבוהה בהרבה מהמהירות הצפויה להם על פי חוק הכבידה של ניוטון. אם מניחים שחוק הכבידה וחוקי התנועה של ניוטון בכל זאת תקפים, מתחייב מכך שעוצמת ההארה של החומר הגלקטי איננה מהווה מדד להערכת המסה הגלקטית.
אי התאמה בין הערכת מסה גלקטית לפי עוצמת ההארה לבין מהירויות של גלקסיות בצבירים זוהתה כבר ב-1933 בתצפיות שערך האסטרופיזיקאי השווייצרי פריץ צוויקי כשהשתמש לצורך חישוביו במשפט הוויראליות. על-פי ההערכות המקוריות של צוויקי, הגלקסיות שבהן צפה כבדות פי ארבע מאות מן המסה שנצפתה ישירות. מאז השתכללו הן אמצעי התצפית והמדידה והן המודלים של מבנה הכוכבים, וכיום (2018) ההערכה הרווחת היא שמסת החומר הרגיל מהווה רק כ-4.9% ממסת החומר ביקום, בעוד 95.1% היא מסת חומר אפל או אנרגיה אפלה.
תאוריות אחרות מערערות על התוקף האבסולוטי של חוקי ניוטון. על פי המפורסמת בהן, דינמיקה ניוטונית מתוקנת, הערכת המסה הגלקטית על פי עוצמת ההארה כמקובל היא נכונה, ומהירות הסיבוב החריגה של כוכבים בשולי גלקסיות ספירליות לא נובעת מנוכחותו של חומר אפל אלא מכך שהחוק השני של ניוטון איננו תקף עבור תאוצות הנמוכות מערך נתון (a₀ ≈ 1.2 x 10⁻¹⁰ m s⁻²), וחומר הנמצא בתאוצות בעלות ערכים נמוכים כאלה מציית לחוק שונה. מכאן נובע שחוק הכבידה של ניוטון איננו תקף כאשר התאוצה הרדיאלית היא בעלת ערכים נמוכים כמו אלה המתקיימים בשולי הגלקסיות הספירליות בהן נצפית התופעה, וחוק אחר המתאים לתצפיות תופס את מקומו.

ניתוח פיזור המסה בגלקסיה אופיינית

חומר הנמצא במרחק r ממרכז הגלקסיה נע במהירות משיקית הקרובה ל- , כאשר  היא מסת החומר הגלקטי המרוכזת בתוך הרדיוס r. בגלקסיה שבה פיזור המסה הוא בעל סימטריה מעגלית צופים חוקי ניוטון שמהירות הסיבוב תלך ותתקרב לאפס כאשר r גדל. עקומת סיבוב כזאת מתוארת כקו A באיור משמאל.
עקומת המהירות האופיינית לתצפיות בפועל היא העקומה המסומנת B באיור, שעל פיה מהירות הסיבוב מתקרבת לקבוע . על מנת שהיא תתאים לחוקי ניוטון יש להניח שפיזור המסה בגלקסיה הוא , כלומר, יש יותר מסה הרחק ממרכז הגלקסיה מאשר קרוב למרכז. מבנה היפותטי זה של פיזור החומר האפל בגלקסיה נקרא הילה.
מפלגת הפטריוטים הלבנים

מפלגת הפטריוטים הלבנים (באנגלית: White Patriot Party) הייתה תנועה פארא-צבאית נאו-נאצית, אנטישמית וגזענית, אשר פעלה בארצות הברית בין השנים 1987-1980. התנועה נחשבה מבחינה אידאולוגית כממשיכת דרכו של ארגון הקו קלוקס קלאן, יחד עם ארגונים נאו-נאציים נוספים, והייתה בעלת זהות נוצרית מובהקת.

הקמת ופעילות התנועה

התנועה הוקמה בשנת 1980 על ידי גלן מילר, פעיל נאו-נאצי מוכר אשר דגל בעליונות הגזע הלבן. בעת הקמתה, שמה המקורי של התנועה היה אבירי הקו קלוקס קלאן של קרוליינה, שם שנועד לבטא את הסתמכותה על דרכי הקו קלוקס קלאן. בהמשך שנת 1980, התנועה שינתה את שמה לאבירי הקו קלוקס קלאן של הקונפדרציה, ולבסוף, במהלך שנת 1985, התנועה שינתה את שמה למפלגת הפטריוטים הלבנים.
התנועה, אשר פעלה בצפון קרוליינה בעיצומה של תקופת משבר כלכלי, זכתה להד ציבורי מסוים הודות להפניית אצבע מאשימה כלפי הבנקאים היהודים, אשר הואשמו באחריות למצב הכלכלי הקשה במדינה. חרף זאת, התמיכה בתנועה בקרב תושבי צפון קרוליינה נותרה זעומה, כאשר מספר החברים בתנועה בשיא גודלה, בסביבות שנת 1986, הוערך בכ-3,000 חברים בלבד. בהמשך, בתאריך ה-6 באפריל 1987, "הכריזה התנועה מלחמה" כנגד הממשל הפדרלי של ארצות הברית, אשר כונה על ידי פעילי התנועה "ממשלת הכיבוש הציונית".
בהמשך שנת 1987, גלן מילר, מייסד התנועה, נשפט והורשע על ידי מערכת המשפט בארצות הברית בחברות בארגון צבאי למחצה, וכן בהפרת זכויות האזרח של מוריס דיס, התובע הראשי של ארגון המרכז המשפטי לדרום העני. על מילר נגזר עונש מאסר של שלוש שנים, מה שהוביל להתפרקות התנועה, אשר לא הצליחה להמשיך ולהתקיים ללא מייסדה. בהמשך, התגלה כי מילר קיבל סיוע כספי בסכום של כ-200,000 דולר מטעם ארגון המסדר, וזאת כסיוע לפעילותה של התנועה.
מנחם חשאי

הרב מנחם חשאי (ה'תש"א, 1941 - ה'תש"ע, 2010) היה דיין ישראלי, חבר בית הדין הרבני הגדול.

ביוגרפיה

נולד בתימן בשנת ה'תש"א עלה ארצה כילד יתום במסגרת עליית הנוער ב-1949. למד בישיבת פורת יוסף, ובשנת ה'תש"ך (1960) נסמך לרבנות בידי הרב סלמן חוגי עבודי והרב עובדיה יוסף ורבנים אחרים.
לאחר נישואיו התגורר בשכונת קריית אליעזר בחיפה, יסד בה בית כנסת ושימש כרבו. הוא גם נהג להעביר שיעורים קבועים בבתי כנסת אחרים באזור. בימות החול למד בכולל "תורה והוראה" בעיר.
במשך שנים כיהן כאב"ד בבית הדין הרבני האזורי בחיפה. בשנת 2007 התמנה כחבר בית הדין הרבני הגדול, ולאחר שלוש שנים בתפקיד נפטר.
צבי אל-פלג

ביוגרפיה

אל-פלג נולד בשנת 1926 בברנוב שבפולין לרבקה לבית זייפנטרגר ויוסף אלפלנג. אביו היה נגר ואמו עקרת בית. צבי היה השני מבין ארבעה אחים: הדסה (1924), דוד (1928) וירחמיאל (1929). בשנת 1934 עלה לארץ ישראל עם משפחתו, אשר השתקעה בשכונת מכבי-צריפים ביפו. כילד היה חבר בתנועת הנוער "החוגים המרקסיסטיים", וב-1940 התנדב לארגון "ההגנה". בשנת 1948, בפרוץ מלחמת העצמאות, עבר עם משפחתו לתל אביב ושירת במלחמה בחטיבת אלכסנדרוני. 
בעקבות הוראת בן-גוריון כי על קצינים לעברת את שם משפחתם, שינה את שם משפחתו מ-אלפלנג ל-אלפלג. לאחר סיום שירותו הצבאי ובמקביל ללימודיו האקדמיים המשיך לשרת בצבא קבע. הוא היה המושל הצבאי באזור המשולש בדרגת סרן. לאחר מלחמת סיני היה המושל הצבאי בעזה בדרגת רב-סרן, ולאחר מלחמת ששת הימים היה המושל הצבאי בנפת ח'אן יונס בדרגת סגן-אלוף באזור שכם. לאחר סיום מלחמת יום הכיפורים ועד להסכם הפרדת הכוחות היה מושל באזור פאיד שממערב לתעלת סואץ במצרים. בעת מלחמת לבנון הראשונה היה מושל צבאי בדרום לבנון. הגיע לדרגת אלוף-משנה. בזמן שירותו הצבאי למד היסטוריה באוניברסיטת תל אביב והתמחה בנושא התנועה הלאומית הפלסטינית והסוציולוגיה של החברה הערבית.
בשנות ה-90 היה חבר במשלחת הישראלית בשיחות הרב-צדדיות. 
בשנת 1995 מונה לשגריר ישראל בטורקיה, תפקיד שמילא עד לשנת 1997. לאחר סיום תפקידו מונה על ידי נשיא טורקיה סוליימאן דמירל לקונסול כבוד של טורקיה בתל אביב. בשנת 2008 הוענק לו תואר יקיר העיר תל אביב-יפו.
כיהן כמרצה וחוקר במרכז דיין שליד אוניברסיטת תל אביב, ופרסם מאמרים בנושאי ההיסטוריה של הלאומיות הפלסטינית.
אשתו הראשונה ואם שני ילדיו, נעמי (1932–1978), הייתה בתם הצעירה של נחמה ויעקב צוואנגר, שנרצח ב-1937.
נישא בשנית למשוררת מיכל סנונית, והיה נשוי לה עד מותו.
צבי אל-פלג נפטר בשנת 2015, בגיל 89, והובא לקבורה בקיבוץ עין החורש.
קצרין (יישוב עתיק)

שם היישוב

הארכאולוג דן אורמן סבור כי שמו הקודם של היישוב הוא "קיסרין" כשם שנרשם במפות שהופיעו בשנות השלושים למאה ה-20, וממנו באו החכמים הידועים כ"רבנן דקיסרין" אשר היו שסברו כי באו מקיסריה שלשפת הים התיכון. ולדעת פרופסור שאול ליברמן (בתוספת ראשונים על תוספתא אהלות פרק יח) [ואברהם גולדברג בביאורו למשנה סוף מסכת אהלות] שמו הקודם של היישוב הוא "קיסריון", נזכר במשנה אהלות פרק יח משנה ט (לפי נוסח הכתבי יד): "מזרח קְיסרְין ומערב קֵיסַריוׁן", כלומר: מזרח קיסרי (היושבת על חוף הים הגדול) שמערבה היא חוף הים (ובמזרח שלה היו קברות), ומערב קיסריון שבצפון מזרח הגולן.

תיאור

בית הכנסת מתוארך לתקופה הביזנטית - תקופה בה פעלו בתי כנסת רבים במרכז הגולן, כגון אלו שנחשפו בחורבת דביה, בחורבת עין נשוט, בחורבת קצביה, בחורבת עסליה ובחורבת זמימרה הסמוכות לקצרין. בית הכנסת בקצרין מהווה דוגמה המבטאת את עושר ההתיישבות היהודית באותה תקופה. מידות בית הכנסת הן 15.4 על 18 מטר. לבנין היו שתי קומות. שער הכניסה גדול יחסית ופתחו לכיוון צפון.
בחלקו הדרומי של בית הכנסת, לכיוון ירושלים, הייתה הבימה. ליד הבימה נמצא חדרון קטן, אולי שימש כגניזה. האולם חולק לשתי שורות עמודים, בראש כל עמוד כותרות יווניות. אחד המאפיינים של בית הכנסת "דגם" ביצים משני הצדדים: הביצה המרכזית מוארכת ומשני עבריה ביצים מעוגלות וקטנות יותר. לאורך הקירות היו שתי שורות של ספסלים מאבן. מתחת לספסל העליון נמצאו 180 מטבעות.
ארנסט אבה

חייו

אבה נולד בסקסה-ויימאר-אייזנך שבגרמניה, למשפחה דלת אמצעים. כשרונו המדעי ניכר בגיל צעיר ולכן, על אף הקשיים הכלכליים, נשלח ללמוד באוניברסיטאות יינה וגטינגן. בשנת 1861 קיבל תואר דוקטור בגטינגן. לאחר מכן, למשך תקופה קצרה עבד במצפה הכוכבים בעיר ובשנת 1863 התמנה למרצה באוניברסיטת יינה. ב-1870 התמנה לפרופסור לפיזיקה ומתמטיקה. בין השנים 1877 ל-1900 היה מנהל השרות האסטרונומי והמטאורולוגי ביינה. ב-1886 החל בשיתוף פעולה עם קרל צייס, יצרן עדשות אופטיות וציוד אופטי. בשנת 1889, לאחר מותו של צייס, הפך לבעלים של חברת צייס. הידע הנרחב של אבה באופטיקה תאורטית יצר את הבסיס למיקרוסקופיה בימינו.

המצאות ותגליות

אבה המציא מכשיר אופטי למדידת גורם שבירת הקרניים (מקדם שבירה) של חומר מסוים, במצבי צבירה שונים.
בנוסף, נקרא על שמו מספר אבה - אבה גילה את התלות בין מקדם השבירה לבין אורך הגל של הקרן העוברת בתווך, הוא מדד לנפיצה של אור בחומר.
תגליתו המפורסמת ביותר היא התנאי הסינוס (Abbe sine condition). תנאי זה הוא הכרחי עבור עדשות או כל מערכת אופטית אחרת, לכך שתתקבל תמונה חדה בעלת רזולוציה אופטית גבוהה.
הצורה המתמטית של התנאי היא:
כאשר , הם זוויות עזיבת האובייקט של שתי קרניים ו-, הם הזויות המגיעות למישור הדמות. 
תגלית מפורסמת אחרת היא גבול אבה. תנאי זה הוא התנאי לגבול הרזולוציה הניתן על ידי מערכת אופטית וניתן על ידי:

כאשר  הוא אורך הגל, ו-NA הוא מפתח המערכת (numerical aperture). גבול זה ניתן לעקיפה על ידי שיטות מיוחדות של סופררזולוציה, שיטות אלו משתמשות בעקרונות אופטיים כך שייתכן לראות פרטים הקטנים מגבול זה.
בשנת 1886 המציא את העדשה אפוכרומטית - עדשה המתקנת את עיוות (אברציה כרומטית) הצבע בעדשות (העיוות הראשון וגם את השני).
בשנת 1872 המציא מערך עדשות כך שירכזו את האור במיקרוסקופ על גבי הדגימה.
עודד רסקין

ביוגרפיה

עודד רסקין למד בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב במגמת הפקה (1998-1994). סרט הקיץ שלו אותו כתב וביים היה "קילר בייב" (1997). קומדיית אקשן בת 15 דקות. הסרט מספר על בחורה יפהפייה שלהוטה להתפרסם, נקלעת לפיגוע טרור, מצילה את המצב והופכת לגיבורה ומפורסמת כפי שרצתה. הסרט זכה בפרס הסרט הטוב ביותר ב-British International Film Festival וזכה בפרס הראשון בפסטיבל פוטסדאם, ברלין.
סרט הגמר של רסקין, "הקרב על תל חי" (1999), היה דרמת טלוויזיה בת 50 דקות, עבור שידורי קשת. הוא מומן על ידי הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה וזכה בפרס אופיר לדרמה הטובה ביותר לשנת 2000.
הסדרה הראשונה בה לקח חלק הייתה "טייק אווי", לה כתב וביים שלושה פרקים (2000). אחר-כך כתב וביים את סרט הטלוויזיה הדרמטי "טניה 403" עבור HOT, בכיכובם של יוסי פולק ואנה סטפן. מאז ועד היום (2013) מביים רסקין עבור הטלוויזיה. כתב פרקים וביים בסדרת הדרמה הקומית "בשורות טובות", ביים את כל פרקי העונה השנייה של סדרת הדרמה הקומית "מסודרים" וביים את סדרת האקשן המשטרתית "המיוחדת".
בשנים 2010-2003 היה תסריטאי ובמאי פרומואים, ביניהם הפרומואים ל"האלופה 3", "עונת החתונות" ו"עספור - השקה", עבור HOT. ביים קליפים ופרסומות לטלוויזיה ולאינטרנט (ויראלי ואינטראקטיבי).
הוא ביים את כל פרקי העונה של הסדרה הקומית "להיות איתה", שיצר וכתב אסי עזר. הסדרה בת עשרה פרקים של חצי שעה כל אחד והיא תשודר בערוץ 2, קשת. זוהי קומדיה רומנטית, בכיכובם של רותם סלע, אביב אלוש, הילה סעדה, מארק איווניר ועופר חיון.
בשנת 2015 ביים את סדרת הטלוויזיה "כפולים".
עודד רסקין מתגורר עם בת זוגו, שיר קנטה (הירש-בכר), רקדנית, מורה וכוריאוגרפית.
מישל פורד

ביוגרפיה

פורד נולדה בסידני.
באולימפיאדת מונטריאול (1976) סיימה פורד במקום 16 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:05.72 דקות ובמקום 16 במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:18.24 דקות.

שיאנית עולם

בתחרות שחייה שנערכה בבריזביין אוסטרליה ב-6 בינואר 1978 קבעה פורד במשחה ל-800 מטר שיא עולם חדש של 8:34.86 דקות, שיפור לשיא העולם של פטרה תימר ממזרח גרמניה (8:35.04 דקות). שבועיים לאחר מכן באליפות ניו סאות' וויילס שנערכה בסידני היא שיפרה את שיאה העולמי והעמידה אותו על 8:31.30 דקות. חודש לאחר מכן, שיא זה נישבר באליפות אוסטרליה בשחייה על ידי בת ארצה טרייסי ויקהאם (8:30.53 דקות).
במשחקי חבר העמים שנערכו באדמונטון, אלברטה, קנדה בתחילת אוגוסט אותה שנה זכתה פורד במדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:11.29 דקות, בשתי מדליות כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:10.25 דקות, אחרי ויקהאם (4:08.45 דקות) ובמשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:25.78 דקות, שוב אחרי ויקהאם שקבעה  שיא עולם חדש של 8:24.62 דקות ובשתי מדליות ארד במשחה ל-200 מטר חופשי (2:01.64 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי (3:54.11 דקות) 
שבוע לאחר מכן, באליפות העולם בשחייה שנערכה במערב ברלין, מערב גרמניה סיימה פורד במקום רביעי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:33.45 דקות ובמקום חמישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:13.16 דקות.
בשנת 1979 עברה פורד לנשוויל טנסי, שבארצות הברית על מנת להתאמן תחת הדרכתו של דון טלבוט.

אלופה אולימפית

באולימפיאדת מוסקבה (1980) זכתה פורד במדליית זהב במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:28.90 דקות, לפני אינס דירס (8:32.55 דקות) והייקה דהנה (8:33.48 דקות) שתיהן ממזרח גרמניה ובמדליית ארד במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:11.66 דקות, אחרי אינס גייסלר שקבעה שיא אולימפי חדש של 2:10.44 דקות וסיביל שונרוק (2:10.45 דקות) שתיהן ממזרח גרמניה.  בנוסף, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:11.65 דקות, אחרי 3 שחייניות ממזרח גרמניה, המנצחת במשחה זה הייתה דירס (4:08.76 דקות).
בשנת 1982 עברה פורד להתגורר באינדסטרי סיטי, פרבר של לוס אנג'לס. 
למרות שלא צלחה את המבחנים למשחקי חבר העמים, דורגה רק במקומות חמישי (800 מטר חופשי) ושישי (200  מטר פרפר), הוחלט לצרפה לנבחרת ובמשחקים עצמם שנערכו בבריזביין באוקטובר אותה שנה זכתה פורד במדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:11.89 דקות והגנה על תוארה ובמדליית כסף במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:33.74 דקות, אחרי יריבתה המושבעת ויקהאם (8:29.05 דקות).
בשנת 1983 קיבלה פורד מלגת לימודים לאוניברסיטת דרום קליפורניה שם למדה לתואר בתקשורת, והתאמנה למשחקים האולימפיים. באוניברסיאדה שנערכה באדמונטון קנדה אותה שנה זכתה פורד במדליית ארד במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:15.38 דקות. 
לאחר שלא עמדה בדרישות איגוד השחייה האוסטרלי החדשות ולא הצליחה להתברג לאולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) פרשה פורד משחייה תחרותית.
אמה (סרט)

תקציר עלילה

אמה וודהאוס היא צעירה עשירה וסימפתית שאוהבת להתערב בענייני זולתה. באופן קבוע היא מנסה לשדך בין גברים ונשים שאינם מתאימים זה לזו. אחרי שמיס טיילור, המחנכת שלה ובת לוויתה, נשאה למר וסטון אמה מתידדת עם הארייט סמית. אמה מעודדת את הארייט לשאוף לנשואין עם גבר ממעמד גבוה משלה. היא מנסה לשדך בין הארייט, שהיא בת לא חוקית, לכומר המקומי מר אלטון. למרות חיבתה לרומנטיקה אמה אינה בוגרת מספיק ולא מודעת לרגשותיה, ולחיבתה למר נייטלי, האיש הקרוב אליה ביותר.
על אף שהתסריט של דאגלס מקגרת' נאמן ברוחו לרומן של אוסטן, מקגרת' הוסיף חילופי דברים והתלוצצויות בין אמה התוססת למר נייטלי המיושב בדעתו, כך שהם מבליטים את המשיכה שביניהם.

פרסים

רייצ'ל פורטמן זכתה בפרס האוסקר על פסקול מקורי לסרט קומדיה או מחזמר. הסרט היה מועמד לאוסקר נוסף עבור התלבושות.
רובין אולסן

קריירת מועדונים

אולסן נולד בשוודיה להורים דנים, ואף בעל אזרחות דנית. אולסן התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של מאלמה. בהמשך שיחק גם באולימפיק מאלמה ופ.צ. מאלמה. בגיל 16 עבר ללימהן בונקפלו ובגיל 17 הצטרף לקבוצה הבוגרת. בשנת 2009 נפצע ברכו, ולאחר שהחלים, עזב את ליהמן ושיחק בבונקפלו וקלגשאם.
בשנת 2011 חתם במאלמה. ב-1 באוקטובר 2012 ערך אולסן את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד בניצחון 0-2 סריאנסקה. ב-5 באפריל 2013 נכנס כמחליף במשחק הליגה נגד אטוידברגס לאחר שדהלין, השוער הראשון נפצע. אולסן, ששימש כשוער הראשון כאשר דהלין היה פצוע, גילה יכולת גבוהה ונשאר השוער הראשון גם לאחר שדהלין החלים. בסיום העונה, מאלמה אף זכתה באליפות. אולסן היה שותף לעליה של מאלמה לשלב הבתים של ליגת האלופות בעונת 2014/2015. בסיום העונה, נבחר אולסן לשוער העונה בליגת העל השוודית.
ב-1 ביולי 2015 אולסן חתם בפאוק סלוניקי מליגת העל היוונית תמורת 650 אלף אירו.
ב-26 בינואר 2016 אולסן הושאל לפ.צ. קופנהגן עד לסיום העונה, כמחליפו של סטפן אנדרסן הפצוע. ב-24 במאי 2016 אולסן חתם בקופנהגן לארבע שנים תמורת 600 אלף אירו.
ב-24 ביולי 2018 אולסן חתם ברומא מהסרייה א' תמורת 12 מיליון אירו, כמחליפו של אליסון שחתם בליברפול. ב-19 באוגוסט 2018 אולסן ערך את הופעת הבכורה שלו ברומא בניצחון 0-1 נגד טורינו.
ב-30 באוגוסט 2019 אולסן הושאל לקליארי לעונה אחת.

קריירה בינלאומית

אולסן שמחזיק באזרחות שוודית ודנית, יכל לייצג אחת משתי המדינות. בשנת 2012 הצהיר כי הוא מעוניין לייצג את דנמרק, אך כעבור שנתיים נענה לזימון ממורטן אולסן, מאמן נבחרת שוודיה.
ב-15 בינואר 2015 אולסן ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד חוף השנהב. לאחר פרישתו של אנדראס איסאקסון מהנבחרת, אולסן הפך לשוער הבכיר.
דרוידאס שרנאס

קריירת מועדונים

שרנאס התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של דיינאבה אליטא ובשנת 2001 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת. בשנת 2002 הצטרף לקבוצה וטרה בה שיחק 6 עונות. בינואר 2008 הושאל לספטק נלצ'יק מליגת העל הרוסית. בשנת 2009 חתם בוידז'ב לודז' מליגת העל הפולנית. בשנת 2010 נבחר לכדורגלן השנה בליטא.
ב-14 ביולי 2011 חתם לשלוש שנים בזגלבי לובין. בינואר 2013 הושאל לגזיאנטפספור מליגת העל הטורקית, ובקיץ נרכש על ידי הקבוצה.
בינואר 2014 עזב לראשונה את אירופה כאשר הושאל לפרת' גלורי מליגת העל האוסטרלית. בהמשך שרנאס שיחק בויגרי סובאלק, רוס קאונטי, ז'לגיריס וילנה, אלניהספור ולאחר מכן חזר לז'לגיריס.
ב-16 בינואר 2018 חתם בהפועל כפר סבא מהליגה הלאומית.
ביולי 2018 חתם בסוגדיאנה דז'יזק מליגת העל האוזבקית. ב-24 בפברואר 2019 חתם באטלאנטאס הליטאית.

קריירה בינלאומית

ב-31 במאי 2008 שרנאס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ליטא במשחק הידידות נגד אסטוניה. ב-11 בפברואר 2009 שרנאס הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-2 נגד אנדורה.
מטען (כתב עת)

מטען הוא כתב עת ספרותי עברי, בעל גוון פוליטי שמאלי רדיקלי. כותרת המשנה שלו היא: מטען - לחשיבה ופעולה. המוסף הספרותי של העיתון נקרא "מטען צד". על עטיפתו מתנוסס אגרוף, הזהה לסמלה של תנועת כ"ך. העורך וסגנו מגדירים את כתב העת "כתב עת שמאלי אמיתי".
"מטען" נוסד על ידי המשורר, חתן פרס ראש הממשלה, מקסים גילן, שהיה עורכו עד פטירתו, בשנת 2005. מקסים גילן היה ידוע ביושרו האינטלקטואלי, שעליו היה נכון לשלם מחיר אישי. הוא סירב לשתף פעולה עם כלי תקשורת מהמרכז ומהימין. את תפקיד העורך ירש יוסי גרנובסקי. מתחתיו מתפקד כסגן עורך המתרגם רומן וטר. ליד העורכים מתכבדת מועצת מערכת רחבה ובלתי פעילה, הכוללת, בין השאר את: אריק א. - משורר, עמוס אדלהייט - משורר, עקיבא אור - סופר ופעיל פוליטי, פרופ' מארק אליס - תאולוג מפלורידה, יוסי אמיתי - קיבוצניק ומזרחן, פסח מלין - משורר ונקדן, אנטון שמאס - סופר עברי, ערבי נוצרי מפסוטה, רן יגיל - סופר ועורך כתב העת עמדה, משה פינטו, אילן פפה, סמי שלום שיטרית, אהרון שבתאי, טניה ריינהרט, ראובן שניר, נורמן אפשטיין, אבישי ארליך, דניאל בויארין, דוד בארל, נואל בורגי-גולוב, שמשון ביכלר, שמעון בלס, חיים ברעם, הבלשן נועם חומסקי, ורבים אחרים.
בקיץ 2006 יצאה לאור החוברת העשירית של כתב העת. בכתב העת תרגומים של עודד פלד וגיורא לשם, וכן יצירות מקוריות משל פסח מילין, אביה בן דוד דודו פלמה, ברכה קופשטיין משוררת היידיש, ואחרים.
החוברת מס' 11, יצאה לאור בינואר 2007. עורך: יוסי גרנובסקי. בין המשתתפים בחוברת: אילן פפה, דן יהב, איליה אהרנבורג, אלישע פורת, עודד פלד, מקסים גילן, אדוניס, יחזקאל רחמים, יהונדב פרלמן, חגית גרוסמן, רן יגיל, מירה הרשקו ואחרים.

מטען, גיליון מס' 12

בחודש נובמבר 2007, יצאה לאור חוברת מס' 12 של כתב העת. הגיליון מוקדש ברובו לתרבות ולספרות הפולנית. בין המשתתפים בחוברת: מקסים גילן, בוריס גרוס, עודד פלד, אשר רייך, דודו פלמה, עוז פריימן, נוית בראל, אודי לזר, ראובן דותן, שמעון מרמלשטיין, דן יהב, יוסי אמיתי, יונתן בן-נחום, מארק חלאסקו, סטניסלב לם, סמא שקרה, ואחרים.

מטען, גיליונות מס' 25-26

בינואר 2014 יצאו לאור שני גיליונות אלה. בשירה משתתפים: שולמית ירון, איריס שריד, מוחמד אגואני, אריאל גלילי. תרגומי שירה מאת: איוואן ילגין, דימיטרו פבליצ'קו, אולה קוצרב. סיפורים מאת: ירון אביטוב, רונה ברנס, רן יגיל, ועוד. וגם תרגומים מהספרות הערבית. עורכים: יוסי גרנובסקי ורומן וטר. כל גיליון כולל כ-44 עמודים.
אף

מבנה ופעילות

בנוסף לתפקידו בהרחה, האף מכיל גם שערות המסננות חלקיקים הנישאים באוויר ומונעים מהם להגיע לריאות. בתוך האף ומאחוריו מצויים קרום רירי והסינוסים. מאחורי חלל האף האוויר עובר ללוע, אשר משותף גם למערכת העיכול ומשם מתפזר במערכת הנשימה. בתוך חלל האף, האוויר עובר דרך מסננים הנקראים קונכיות האף (turbinates) אשר מאטות את התנועה שלו ומכוונות אותו לעבר תאי רירית הנקראת olfactory epithelium אשר קולטים את מולקולות הריח על ידי רצפטורים ייעודיים ומעבירים אותות חשמליים למוח.
בהיותו תווך בין הגוף לעולם החיצוני, האף והמבנים האנטומים הסמוכים אליו מבצעים תפקידים נוספים הקשורים לאוויר העובר דרכו, כגון הגברת הלחות וסינון של אוויר הנכנס אליו, ואיסוף לחות מאוויר אשר ננשף החוצה (תהליך היעיל במיוחד בגמלים). 
במהלך האבולוציה השתנתה המורפולוגיה של האף במחלקות השונות. אצל הלווייתנאים האף הוא בסך הכול זוג נחיריים בקצה הראש, המאפשרים נשימה גם כאשר רוב האף נמצא מתחת למים. אצל הפילים, לעומת זאת, האף התפתח לחדק : איבר ארוך ושרירי המאפשר תמרון רב. מתחת לאפם של חלק מהיצורים קיים גם הפילטרום (יש גם שקוראים לו סוגי) הוא השקע שמתחת לאף שהוא "מעין צלקת" מתהליך הלידה.

סכנות בריאותיות

בשל הצורה המיוחדת שבה מגיע הדם לאזור האף, קיימת סכנה לזיהומים נסיגתיים מאזור האף יתפשטו למוח. בשל כך, האזור בין קצוות הפה לגשר האף, כולל האף והלסת העליונה, מוכר כ"משולש הסכנה" בפנים.

השימוש באף לניווט

לכל בני האדם קיימות כמויות קטנות של מגנטיט באף, המצויות בעצם האתמואידית. ייתכן שחלקיקים אלה יכולים להוות מעין מצפן בסיסי אשר יכול לשמש לניווט לפי השדה המגנטי של כדור הארץ. יכולת זו שנויה במחלוקת רבה, אך היו מחקרים שהראו שאנשים מסוימים מצליחים לכוון את עצמם בכיסוי עיניים לכיוון הקוטב הצפוני, בדיוק מסוים.

אף בבן אדם

אצל בן אדם יש כ-5 מיליון קולטי ריח והוא יכול להבחין בין טריליון ריחות שונים. האף הממוצע של הגבר גדול מהאף הממוצע של האישה.
עטרה (טלית)

עטרה היא פיסה מלבנית מקושטת בחלקה העליון של הטלית, מעל המקום אותו מניחים על הראש, הנהוגה ביהדות אשכנז. על פי רוב העטרה עשויה כסף או מתכת דמוית כסף, בעיקר בציבור החסידי. ביהדות ספרד יש שנוהגים לא לשים עטרה כלל, ויש אשר במקום העטרה קיים להם בד צבוע, או לחלופין איור או כיתוב על הטלית עצמה, צורה זו רווחת בעיקר בקרב הדתיים הלאומיים. יש הנוהגים, לתפור במקום העטרה בטנה פנימית מבד פשוט בחלקה העליון של הטלית, רק כדי שהמיקום העליון לא יתהפך. קיימת גם גרסה של עטרה נוספת באמצע הטלית, והיא בשימוש בדרך כלל אצל אדמו"רים או אישים חשובים נוספים בחצר החסידית.

מצדדים

המלבי"ם, בספרו "ארצות החיים", כתב "ולא יהיה העטרה מכסף או מזהב שאז נראה דעיקרה נעשה לכסות הראש בלבד, אם לא שיעשה עטרה כזאת גם באמצע הטלית". כלומר שחושש לטעמי השל"ה ובעל כנסת הגדולה, ומאידך מפני חשש הלבוש ניתן לתת תכסיס נוסף שהוא עטרה בראש ועטרה נוספת באמצע, שיראו שלא רק מקום הראש חשוב.
מי שנהג בדרך זו היה רבי חיים אליעזר שפירא ממונקאטש. המלבי"ם כותב שכן נהגו "רבים מכמה מדינות".

מתנגדים

אמנם, רבי יחיאל מיכל הלוי אפשטיין בספרו ערוך השולחן, המצדד דווקא בביטנה פנימית, הביא הפרכה למנהג העטרה הנוספת: "יש שעושים עטרה של כסף בראש הטלית המונח על הראש. ואינו כדאי, דבזה נראה דהעיקר הוא מה שעל הראש, ובאמת העיקר הוא מה שעל הגוף. ולכן יש נוהגים מטעם זה לשום עטרה של כסף באמצע הטלית. אבל גם זה אינו כדאי, ורבים וגדולים מונעים את עצמם מזה. וכן נכון לעשות שלא יהיה בהטלית - רק צמר, ומה לכסף וזהב בטלית. והאריז"ל לא עשה כן...".

ביטנה פנימית

יש שגישרו בין כל החששות, ונוהגים לתפור ביטנה מבד פשוט בחלקה הפנימי של הטלית מעל מקום הראש, מפאת הקפדת השל"ה שצריך שישאר החלק העליון למעלה תמיד, ומאידך יוצאים גם ידי חשש 'הלבוש' שאין לתפור עטרה מפוארת שלא יטעו כי מקום הראש עיקר. בתכסיס זה גם חשש בעל כנסת הגדולה מבוטל, כי הבד הפנימי מעבה את הבד החיצוני ואין חשש שיבלה, וגם דברי האר"י קיימים, ולדבריו אין תופרים את עטרת הכסף.
בדרך זו נוהגים במנהג חב"ד, וכן הובא בספר "אשכבתא דרבי" שמקפידים על מיקום הראש על אף הטעם שנתן בדברי האריז"ל שלפיו אין חשיבות למיקום העליון. דעה נוספת המצדדת בדרך זו היא של רבי יחיאל מיכל הלוי אפשטיין בספרו ערוך השולחן, שכתב "ואצלנו עושים זה, שתופרים חתיכה תחת ראש הטלית שלא יתקלקל מפני הזיעה, וממילא שיש גם היכר צד למעלה וצד למטה. יש שעושים עטרה של כסף בראש הטלית המונח על הראש. ואינו כדאי, דבזה נראה דהעיקר הוא מה שעל הראש, ובאמת העיקר הוא מה שעל הגוף".
אוניברסיטת קים צ׳אק לטכנולוגיה

היסטוריה

הפקולטות האקדמיות המרכיבות כיום את אוניברסיטת קים צ׳אק לטכנולוגיה היו במקור חלק מאוניברסיטת קים איל-סונג, שהוקמה בשנת 1946. במהלך שנת 1948, שתיים מהפקולטות שפעלו באוניברסיטת קים איל-סונג (הפקולטה להנדסה והפקולטה להנדסת תחבורה) הופרדו לשם הקמתה של מכללת פיונגיאנג לטכנולוגיה.
בשנת 1951, במהלך מלחמת קוריאה, שם המכללה שונה למכללת קים צ׳אק לטכנולוגיה, לציון זכרו של הגנרל קים צ׳אק, שנהרג במהלך המלחמה.
במהלך שנת 1988, בעקבות הגידול ההדרגתי במספר הסטודנטים, המכללה התפתחה לאוניברסיטת קים צ׳אק לטכנולוגיה.

מחלקות האוניברסיטה

האוניברסיטה מורכבת מ-18 מחלקות (學部) וכ-80 תוכניות לימוד (學科), בהם לומדים כ-10,000 סטודנטים בהנחיית כ-2,000 אנשי סגל.
האוניברסיטה כוללת 10 מכוני מחקר וכן בית ספר מסונף לאוניברסיטה (博士院). באוניברסיטה ישנם 54 מעבדות וספרייה הכוללת כ-600,000 כרכים. 
קמפוס האוניברסיטה משתרע על שטח כולל של כ-400,000 מ״ר.
אברהם סלוצקי

אברהם אהרונוביץ' סלוצקי (ברוסית: Абра́м Аро́нович Слу́цкий;‏ יולי 1898 – 17 בפברואר 1938) היה קצין בכיר במודיעין הסובייטי, אשר פעל באירופה בשנות ה-30. סלוצקי היה אחראי על יחידות החיסול שהפעיל הנ.ק.וו.ד במערב אירופה כנגד מתנגדי המשטר הסובייטי. בשנים 1935-1938 היה ראש אגף הביון בנ.ק.וו.ד.