מייקל מת'יוס

קריירה

ב-2009, מת'יוס ניצח בסבב היבשתי  של אוקיאניה; גם במרוץ נגד השעון וגם במרוץ הכביש. באוקטובר 2010, באליפות העולם באופני כביש שנערכה במולדתו, הוא ניצח במרוץ הכביש לרוכבים עד גיל 23, לאחר שניצח בספרינט רב-משתתפים, שכלל רוכבים כמו ג'ון דגנקולב, ארנו דמאר וסוני קולברלי.

2011

מת'יוס הפך למקצוען בעונת 2011, כאשר הצטרף לקבוצת ראבו באנק (כיום נקראת "ויסמה יומבו"). הוא ניצח את הקטע השלישי בטור דאון אנדר, וסיים במקום הרביעי הכללי. הוא ניצח את הקטע הראשון בוואלטה מורסיה, וניצח את המרוץ החד יומי בגרמניה, "רונד אום קלן", לאחר שהקדים את מרסל קיטל ואת ג'אקומו ניצולו. הוא סיים שלישי ב-אסקבורן-פרנקפורט.

2012

מת'יוס ניצח את המרוץ החד יומי "קלאסיקה די אלמריה", לאחר שהקדים את בורוט בוזיץ' ואת רוג'ר קלוגה. הוא סיים עשירי בחץ ברבנט, וניצח את הקטע השלישי וגם את קטגוריית המאיצים בטור של יוטה.

2013

לאחר שנתיים בראבו באנק, הצטרף מת'יוס לקבוצת אוריקה גרין-אדג' (כיום נקראת מיצ'לטון סקוט). הוא סיים שני באליפות אוסטרליה במרוץ כביש, ושלישי בנגד השעון. מת'יוס ניצח שוב את קטגוריית המאיצים בטור של יוטה, ואף ניצח את הקטע השני והרביעי במרוץ. הוא התחרה לראשונה בגרנד טור, כאשר נבחר לסגל קבוצתו לוואלטה אספנייה, וניצח במרוץ את הקטע החמישי לאחר שהקדים את מקסימיליאנו ריצ'זה, ואת הקטע ה-21 לאחר שהקדים את טיילר פאראר.

2014

מת'יוס ניצח את וואלטה לה ריוחה (מרוץ חד יומי), ולאחר מכן גם את הקטע השלישי בוואלטה אל פאייס ואסקו (הטור של חבל הבאסקים). הוא סיים שני בחץ ברבנט, ובמקום ה-12 באמסטל גולד רייס. בג'ירו ד'איטליה, קבוצתו ניצחה את הקטע הראשון שהיה נגד השעון הקבוצתי, ובקטע השני עבר להוביל את המרוץ. הוא איבד את ההובלה במרוץ בקטע ה-8, ולא זינק לקטע ה-11 ובשל כך פרש מהמרוץ. מת'יוס ניצח את הקטע הראשון ואת קטגוריית המאיצים בטור של סלובניה, ואת הקטע השלישי ב-וואלטה אספנייה.

2015

מת'יוס פתח את העונה עם ניצחון בקטגוריית המאיצים ובקטע השלישי ב-פריז - ניס. הוא סיים שלישי ב-מילאנו - סן רמו, לאחר שהוקדם על ידי ג'ון דגנקולב ואלכסנדר קריסטוף. הוא ניצח את הקטע הראשון בוואלטה אל פאייס ואסקו, סיים שני בחץ ברבנט ושלישי במרוץ אמסטל גולד. בג'ירו ד'איטליה, הוא ניצח ביחד עם קבוצתו את קטע נגד השעון הקבוצתי, ובקטע השני תפס את ההובלה הכללית במרוץ על חשבונו של חברו לקבוצה, סימון גרנס. הוא ניצח את הקטע השלישי במרוץ, אך איבד אותה למחרת בקטע הרביעי לאחר שסיים בפער של 20 דקות מדוידה פורמולו המנצח. הוא פרש מהמרוץ לפני הקטע ה-14, וניצח את הקטע הרביעי בטור דה סוויס.
הוא התחרה לראשונה בטור דה פראנס, ותוצאתו הטובה ביותר במרוץ הייתה כאשר הגיע למקום השמיני בקטע ה-15, בסופו של דבר, סיים במקום ה-152 הכללי. הוא ניצח את הקטע השני ואת קטגוריית המאיצים בטור של אלברטה, סיים שני בגרנד פרי קוויבק, וזכה במדליית כסף באליפות העולם, לאחר שסיים כ-3 שניות אחרי פטר סאגאן המנצח.

2016

מת'יוס פתח את העונה עם ניצחון בקטע הפרולוג ובקטע השני בפריז - ניס, בנוסף לכך, ניצח גם את קטגוריית המאיצים עם 53 נקודות. הוא ניצח את וואלטה לה ריוחה, ואת הקטע החמישי בטור דה פראנס לאחר שהקדים את פטר סאגאן ואת אדוואלד בואסון האגן. הוא זכה במדליית ארד ביחד עם קבוצתו, באליפות העולם בנגד השעון קבוצתי.

2017

מת'יוס הצטרף לקבוצת סאנווב. הוא סיים שמיני בגנט - וולגם, וניצח את הקטע הראשון בוואלטה אל פאייס ואסקו. הוא סיים רביעי בלייז'–בסטון–לייז', וניצח את הקטע השלישי בטור דה סוויס. הוא ניצח את הקטע ה-14 לאחר שהקדים את גרג ואן אוורמט, ואת אדוואלד בואסון האגן. ואת הקטע ה-16, לאחר שהקדים את בואסון האגן ואת ג'ון דגנקולב. הוא ניצח את קטגוריית המאיצים עם 370 נקודות. אך הניצחון של מת'יוס במרוץ נחשב לפחות מוערך, בשל היעדרותו מהתחרות של פטר סאגאן שהודח מהמרוץ, ופרישתו של מרסל קיטל מהמרוץ בקטע ה-17 (שעד פרישתו הוביל בקטגורייה). הוא סיים שלישי בגרנד פרי קוויבק, וזכה במדליית הארד באליפות העולם.

2018

מת'יוס סיים חמישי בלה פלש ואלון, וניצח את קטע הפרולוג בטור דה רומנדי. הוא סיים שני באסקבורן-פרנקפורט, וניצח את הקטע השביעי בבינקבנק טור. בחודש ספטמבר, ניצח מת'יוס את צמד המרוצים הקנדיים, גראנד פרי קוויבק, ואת גרנד פרי מונטריאול. הוא זכה במדליית כסף עם קבוצתו בנגד השעון הקבוצתי.

2019

מת'יוס ניצח את הקטע השני והשישי בוולטה אה קטלוניה, וגם את קטגוריית המאיצים במרוץ. הוא סיים שישי ברונדה ון פלנדרן, ושמיני בלה פלש ואלון. בטור דה פראנס, הוא סיים במקום השני בקטע השלישי, חמישי בקטגוריית המאיצים ובמקום ה-67 הכללי. הוא ניצח שוב את גרנד פרי קוויבק, לאחר שהקדים את פטר סאגאן ואת גרג ואן אוורמט.