google/wiki40b huggingface dataset:
יעזר

יַעְזֵר הייתה עיר מקראית בעבר הירדן, אשר שימשה כעיר לויים בנחלת שבט גד.
העיר נזכרת תחילה בספר במדבר, בתיאור הערים שבני ישראל כבשו מהאמורים: "וַיִּשְׁלַח מֹשֶׁה לְרַגֵּל אֶת יַעְזֵר וַיִּלְכְּדוּ בְּנֹתֶיהָ", וכן: "וַיִּרְאוּ אֶת אֶרֶץ יַעְזֵר וְאֶת אֶרֶץ גִּלְעָד וְהִנֵּה הַמָּקוֹם מְקוֹם מִקְנֶה ... עֲטָרוֹת וְדִיבֹן וְיַעְזֵר וְנִמְרָה, וְחֶשְׁבּוֹן וְאֶלְעָלֵה וּשְׂבָם וּנְבוֹ וּבְעֹן... וַיִּבְנוּ בְנֵי גָד אֶת דִּיבֹן וְאֶת עֲטָרֹת וְאֵת עֲרֹעֵר וְאֶת עַטְרֹת שׁוֹפָן וְאֶת יַעְזֵר וְיָגְבְּהָה וְאֶת בֵּית נִמְרָה וְאֶת בֵּית הָרָן עָרֵי מִבְצָר וְגִדְרֹת צֹאן".
בספר יהושע נזכרת העיר בתיאור נחלת שבט גד, וכן כאחת מערי הלווים שבנחלת השבט.
מאוחר יותר, נזכרת העיר בתיאור המפקד שערך דוד המלך בממלכתו.
העיר נזכרת ב"משא מואב", שנשאו הן ישעיהו הנביא והן ירמיהו הנביא על ערי מואב: "כִּי שַׁדְמוֹת חֶשְׁבּוֹן אֻמְלָל גֶּפֶן שִׂבְמָה בַּעֲלֵי גוֹיִם הָלְמוּ שְׂרוּקֶּיהָ עַד יַעְזֵר נָגָעוּ ... עַל-כֵּן אֶבְכֶּה בִּבְכִי יַעְזֵר", וכן: "מִבְּכִי יַעְזֵר אֶבְכֶּה לָּךְ הַגֶּפֶן שִׂבְמָה נְטִישֹׁתַיִךְ עָבְרוּ יָם עַד יָם יַעְזֵר נָגָעוּ".
במהלך מרד החשמונאים נכבשה העיר על ידי יהודה המכבי.
אוסביוס, בחיבורו האונומסטיקון (תחילת המאה ה-4 לספירה), ציין כי העיר הייתה נושבת בתקופתו, ושכנה כשמונה מילים מערבית לרבת עמון. במקום אחר באונומסטיקון, צוין כי העיר שוכנת כעשרה מילים מערבית לרבת עמון וכ-15 מילים מצפון לחשבון, בסמוך לנחל גדול היורד לירדן.
בעת המודרנית היו שהציעו לזהות את העיר הקדומה עם "ח'רבת א-צאר", השוכנת כ-10 ק"מ מערבית לרבת עמון וכ-15 ק"מ צפונית לחשבון, או עם "ח'רבת סירה", השוכנת כשני ק"מ צפונית מזרחית ל"ח'רבת א-צאר". עם זאת, מכיוון ש"ח'רבת א-צאר" נמצאת בתחומה של רבת עמון, בעוד שיעזר אמורה להימצא בגבולה, יש המזהים את העיר עם "תל-צאפוט", הנמצא כ-12.5 ק"מ מערבית לרבת עמון. זיהוי זה תואם גם את הגרסה בתרגום השבעים לספר במדבר, פרק כ"א, פסוק כ"ד: "יעזר גבול בני עמון".
וידויים (סרט)

עלילה

הסרט עוסק במורה לשעבר בחטיבת הביניים שיוצאת למסע נקמה פיזי ומנטלי בתלמידי כיתתה שאחראיים למות בתה ומוגנים משפטית בגלל היותם קטינים. הוא מורכב מסדרת וידויים של הדמויות הקשורות למקרה הטרגי. הסרט מותח ביקורת על תרבות בני הנוער ועל החברה היפנית.

ביקורת והצלחה

הסרט זכה להצלחה כבירה ביפן. הוא הכניס 3,850,000,000 ין יפני והגיע למקום השביעי בהכנסה ב-2010 ביפן. הביקורות על הסרט היו חיוביות בכל העולם. המבקרים ציינו לטובה את העיבוד האיכותי לספר, את רמתו של הבמאי ואת המשחק, במיוחד של השחקנים הצעירים. הוא קיבל ממוצע של 80% באתר Rotten Tomatoes. מבקר הקולנוע של ה-BBC, מרק קרמוד, ציין לרעה שהסגנון של "וידויים" לא מאפשר חיבור רגשי של הצופה לסרט.
השושלת הטאהרית

מייסד השושלת

מייסד השושלת היה טאהר בן אל-חסין. סבו של טאהר היה ככול הנראה מוולא ממוצא פרסי. מחקר אחד טוען כי הטאהרים היו נצר למשפחה ערבית שהתיישבה בח'וראסאן בתקופה האומיית (יו קנדי מאמץ את טענות הטאהרים למוצא ערבי, אך קרוב לוודאי שטענות אלו היו כוזבות). טאהר, שהיה מצביא חשוב של הח'ליפה אל-מאמון, היה בתחילה מושל העיירה פושנג, הסמוכה להראת, בדומה לאביו ולסבו לפניו.

עליית השושלת הטאהרית

אחרי הניצחון של אל-מאמון על אל-אמין הפך טאהר למושל סוריה ואזור אל-ג'זירה (צפון מסופוטמיה). בשנת 821 עבר לח'וראסאן שהפכה לבסיס השושלת. בנוסף שלטו הטאהרים בשיא כוחם גם על ריי, כרמאן, ח'ווארזם ובאופן נומינאלי גם על טבריסתאן. סיסתאן היה מחוז חסות של הטאהרים בח'וראסאן עד להשתלטות העיארון על אזור זה. הסאמאנים פעלו כווסאלים של הטאהרים בטרנסאוקסאניה. נצר של המשפחה הטאהרית מונה למושל פארס. משרת ה"צאחב א-שורטה" (מפקד המשמר) בבגדאד הייתה מקור כוח חשוב של הטאהרים מעלייתם ועד אחרי נפילת ח'וראסאן לידי הצפארים. בני המשפחה הטאהרית החזיקו במשרות חשובות גם בעיראק, ואף בחצי האי ערב.

נפילת השושלת הטאהרית

הסוף דה-פקטו של השושלת הטאהרית בא עם נפילת ח'וראסאן לידי הצפארים ב-873. למרות זאת נותרה למחמד בן טאהר מישרתו כראש השורטה וכמושל בגדאד ואף המשיך להחזיק לסירוגין בתואר של מושל ח'וראסאן, למרות שלא שלט בה.

יחס הטאהרים אל הח'ליפות בבגדאד

טאהר השמיט את שם הח'ליפה מהח'וטבה ומחלק מהמטבעות שטבע. למרות שזהו הדפוס הקלאסי להצהרת עצמאות מהח'ליפות, מת טאהר בשנת 822, זמן קצר אחרי פעולות אלו, ואיננו יודעים אם התכוון לבסס לעצמו ממלכה אוטונומית. יורשיו של טאהר לא ניסו להצהיר על עצמאותם ושמרו על נאמנות דה-יורה לח'ליפות.

האפיון הדתי של הטאהרים

הטאהרים נחשבו לסונים נאמנים. עם זאת, במספר התייחסויות במקורות, נזקפים סנטימנטים פרו-שיעיים לחלק מבני המשפחה הטאהרית. ייתכן שהיו אלה רק נטיות פרו-על ידיות.
טיסת מבנה

טיסת מבנה או מבנה הוא תיאור של קבוצת מטוסים הטסים יחד תחת פיקודו של אחד הטייסים. השימוש העיקרי בטיסת המבנה הוא צבאי, ומטרתו לארגן את המטוסים ולסדרם לפי תורת הלחימה המתאימה. טיסת מבנה משמשת גם למטסים, טיסות ראווה ואווירובטיקה, בה הטייסים מדגימים כישורי טיסה תוך כדי הימצאות במבנה צמוד מאוד, לעיתים במרחק של פחות ממטר אחד זה מזה.

המבנה הקרבי וערכת התקיפה

מבנה מורכב משני מטוסים לפחות. מפקד המבנה נקרא "מוביל" או "מספר 1", בן זוגו נקרא "מספר 2". גודל המבנה הנפוץ ביותר במשימות צבאיות הוא הרביעייה, הכוללת שני מבני זוגות, כאשר זוג אחד כולל את מוביל המבנה, והזוג השני כפוף לו ואותו מוביל "מספר 3". זה נובע מצורת חלוקת אותות הקריאה בקשר, לדוגמה: במבנה כידון 1, המוביל במבנה יהיה כידון 11(אחד-אחד), מספר 2 יהיה כידון 12(אחד-שתיים) וכן הלאה. אופן הטיסה במבנה מושפעת ישירות מתורת הלחימה אשר מנצלת יתרונות כגון הגנה הדדית - המוביל והמוּבל מחפים זה על זה בכיסוי נקודות מתות.
כאמור השימוש העיקרי בטיסות מבנה הוא צבאי, כאשר זוג כלי טיס יכולים להשתמש בעבודת צוות וטקטיקות שונות בשביל לשפר את יעילותם ושרידותם. עם הזמן ובמיוחד לאחר מלחמת העולם השנייה מורכבות ודרישות מהכוחות האוויריים הפכו ליותר ויותר משמעותיים, ודרשו שילוב מספר מבנים של מספר סוגים של מטוסים עם משימות שונות שיחד מבצעות משימה משותפת. קבוצת מבנים זאת נקראת ערכה.

בין מלחמות עולם

בתום מלחמת העולם הראשונה הקרקסים האוויריים החלו לכלול טיסות מבנה צמודות כחלק מטיסות הראווה והלהטוטנות האווירית והחלו להופיע ראשוני הצוותים האווירובטיים. טיסות המבנה בטקסים ותהלוכות צבאיות הפכו לסמל של עוצמה. בשנת 1936 בהלווייתו של המלך ג'ורג' החמישי התבצעה הצדעה המתועדת הראשונה בטיסה במבנה חסר, ב-1938 המנהג הוטמע גם בארצות הברית ובהלווייתו של מפקד הגיס האווירי של צבא ארצות הברית התבצע מטס כבוד במבנה של 50 כלי טיס עם טור חסר.
מבחינת השימוש הצבאי במבנים ברוב צבאות העולם נשאר השימוש בעיקר במבנה וי מכונס. בשל הניסיון במלחמת האזרחים הספרדית טייסי לגיון הקונדור ובעקבותיו גם הלופטוואפה שינו את המבנה הקרבי של מטוסי הקרב למבנה ארבע אצבעות (Schwarm), כאשר המבנה מחולק לשני זוגות (Rotten), הזוגות טסו במבנה פזור יותר ובטווח גבהים שונה אחד מהשני, ככה שהם יכלו לראות את האזורים המתים של שאר חברי המבנה גם מול השמש. כמו כן במהלך קרב האוויר הזוגות יכלו לפעול עצמאית, מה שהקנה להם גמישות.

עידן הסילון והלוחמה האווירית המודרנית

עם תום מלחמת העולם השנייה הטכנולוגיה המשיכה להתפתח ובנוסף למנועי סילון פותחו עוד לא מעט תחומים, דוגמת אוויוניקה, מערכות שליטה ובקרה, מערכות נ"מ וכדומה. בשל העלייה במורכבות המערכות, מורכבות המשימות עלתה גם. עתה אי אפשר היה לשלוח מטוסי תקיפה ללא ליווי של מטוסי קרב, וגם אז זיהוי מוקדם ויירוט מכוון על ידי בקרה אווירית יכלו להביא את מטוסי האויב קרוב ולעמדת יתרון או להפילם בעזרת טילי נ"מ . אי לכך נדרש ביצוע של מגוון גדול יותר של משימות בשביל לאפשר לתקיפות להתקיים. במלחמת וייטנאם חיל האוויר האמריקאי נאלץ להקצות מספר רב של מטוסים שישתתפו בתקיפה אבל יבצעו משימות אחרות כגון דיכוי הגנה אווירית על ידי תקיפת קורנים (משימות ויילד ויזל), ניקוי השטח האווירי על ידי מטוסי קרב טרם התקיפה (Fighter Sweep), ליווי מטוסי התקיפה, מטוסים הנושאים אמצעי שיבוש אלקטרוניים, מטוסי צילום לאיסוף מודיעין לבחינת תוצאות התקיפה ומטוסי תדלוק ייעודיים. בכל הכוח הכלול במשימה מטוסי התקיפה מנו לעיתים קרובות רק כ-40-20 אחוז מכלל המטוסים, משימות של מספר מבנים כאלה מכונות ערכות תקיפה (Strike Package).
דידה

קריירה

את קריירת הכדורגל שלו החל בשנת 1990, בגיל 16, בקבוצה במדינת אלאגואס השכנה למדינת הולדתו, באהיה. שתי עונות לאחר מכן, הוא חזר לבאהיה כאשר חתם עם הקבוצה ויטוריה מהעיר סלבדור, עימה זכה באליפות המדינה בשנת 1992. בשנת 1993, דידה הופיע 24 פעמים בקבוצתו, וכן זכה עם נבחרת הנוער של ברזיל באליפות העולם לנוער.
דידה חתם בקרוזיירו בשנת 1994. לאורך חמש עונות בקבוצה, הוא זכה עימה בשלוש אליפויות ובגביע הברזילאי בשנת 1996, ואף בגביע ליברטדורס ב-1997, תוך שהוא זוכה בפרסים אישיים רבים, ביניהם השוער הטוב ביותר של הליגה הברזילאית. עם ההצלחה באה שאיפתו לעבור לאירופה, ואכן הוא מימש אותה בינואר 1999, כאשר חתם עם קבוצת הפאר האיטלקית מילאן.
בשנת 2004 נבחר כשוער השלישי הטוב בעולם אחרי האיטלקי ג'אנלואיג'י בופון והצ'כי פטר צ'ך. בשנת 2006 זכה בתואר השוער השני הטוב בעולם אחרי האיטלקי ג'אנלואיג'י בופון וגבר על שוערים כמו פטר צ'ך ואיקר קסיאס.
דידה שיחק במונדיאל 2006 כשוער הראשון של נבחרת ברזיל. הוא ספג רק 2 שערים בחמשת המשחקים הראשונים. על אף ההפסד ברבע הגמר לנבחרת צרפת, והיכולת הירודה של הנבחרת, נמנע מזעם האוהדים בזכות היכולת העקבית שלו בשער.
בגמר ליגת האלופות 2007 היה אחד מגיבורי המשחק, כאשר הדף מספר בעיטות מסוכנות, ובכך עזר לקבוצתו לזכות בתואר.
בסוף עונת 2009/2010 החליט דידה לפרוש ממשחק פעיל, בעקבות עונתו האחרונה במילאן, בה היה בעיקר שחקן ספסל. אולם במאי 2012, חתם דידה עם פורטוגזה דה דספורטוס, המשחקת בליגת העל הברזילאית ומשם עבר לגרמיו. בינואר 2014 חתם בקבוצה היריבה אינטרנסיונל. בסוף עונת 2015 דידה הודיע שחזר בו מפרישתו והוא מחפש אחרי קבוצה חדשה
ב-4 בספטמבר 2016 שותף דידה במשחק אגדות מילאן כנגד אגדות ארסנל בו הפסידה קבוצתו בתוצאה 4-2.
ב-נובמבר 2016 חתם בתור מאמן בקבוצה מליגת המשנה הסינית .
סן מרטין (מנדוסה)

היסטוריה

ההתיישבות הספרדית באזור החלה במחצית השנייה של המאה ה-16. האזור נודע בתור "רודאו דה מוז'נו" (Rodeo de Moyano), "לה רדוקסיון" (La Reducción) ו"לוס בראלס" (Los Barriales).
במהלך מלחמת העצמאות של ארגנטינה חוסה דה סן מרטין, שהיה ממנהיגי צבא המורדים, ראה באזור חשיבות אסטרטגית שכן בו עברה הדרך לצ'ילה, שם שכנו בעלי ברית של המורדים הארגנטינאים. בהתאם לכך הוא קנה באזור שטחים ופיתח אותם כדי שיהיה אפשר לקיים בהם חקלאות שתתרום לגדילת האוכלוסייה.
בעקבות פעולותיו של סן מרטין האוכלוסייה אכן גדלה והחלה להתפתח באזור התיישבות. ב-20 בדצמבר 1816 טוריביו דה לוסוריאגה, שהיה אז מושל אזור קוז'ו ייסד באופן רשמי את ההתיישבות תחת השם "ויז'ה נואבה דה לוס בראלס" (מילולית: "העיירה החדשה של לוס בראלס"). ב-1823 פדרו מולינה, מושל פרובינציית מנדוסה, החליט לשנות את שם ההתיישבות לסן מרטין, כהוקרה לחוסה דה סן מרטין.
ב-1885 נפתחה בסן מרטין תחנת רכבת של הקו שקישר את הבירה בואנוס איירס לפרובינציית מנדוסה ובהמשך לסנטיאגו דה צ'ילה, בירת צ'ילה. הדבר תרם להפיכתה של סן מרטין למרכז תחבורתי אזורי ותרם להתפתחות האוכלוסייה. כמו כן באותן שנים העיר קלטה מהגרים רבים מספרד.

כלכלה

כלכלת העיר מסתמכת על חקלאות, ובעיקר על גידול גפנים ועיבוד פרותיהם ליין. העיר היא אחד המוקדים הגדולים של תעשיית היין בפרובינציה.

תחבורה

העיר נמצאת על מסלול הכביש הלאומי מספר 7, המקשר בין הבירה בואנוס איירס ובין הגבול עם צ'ילה במערב פרובינציית מנדוסה.
מאהב

מאהב הוא כינוי לאדם הנמצא במערכת יחסים רומנטית - מינית עם אדם אחר, שנתון במסגרת של זוגיות. לרוב מתייחס המושג למצב בו מתנהל רומן בין אדם נשוי לבין אדם שאינו נשוי או שנשוי לאחר, אך יש גם העושים שימוש במונח לתאר מקרים בהם מערכת היחסים מוסתרת מסיבות אלו או אחרות. במונח "מאהב" נעשה שימוש גם על מנת לציין בעיקר את הצד המיני של מערכת היחסים הזוגית ("בעלי הוא גם המאהב שלי").

הסיבות למערכת היחסים

קשר עם מאהב נחשב על פי רוב לבגידה. ואף על פי כן, מדובר בדבר שכיח בתרבויות מסוימות. הסיבות העיקריות לקשרים אלו הן התאהבות באדם אחר ו/או בעיות במערכת היחסים הזוגית. מערכת היחסים עם המאהב מספקת מספר אלמנטים שלעיתים קרובות חסרים במערכת זוגית רגילה כגון ריגושים שנובעים ממתח ומסכנה, הרפתקנות, ועוד. כמו כן, למערכת יחסים כזאת יתרון על היחסים הזוגיים בכך שהיא אינה נופלת למלכודות של שיגרה - מכיוון שאין משק בית משותף, על כל הלחצים הנובעים מניהולו.
בספרה "המאהבת" מעלה ויקטוריה גריפין תאוריה המתבססת על השכיחות הרבה של תופעת המאהב/ת, לפיה הסיבה העיקרית לקשר עם מאהב היא מבנה נפשי בסיסי הקיים אצל חלק מהאנשים, המעדיף או חש צורך בסוג יחסים בלתי ממוסדים שכזה.
מעגל שלם

המסע

פיילין החל את מסעו באי דיומיד הקטן שבמצר ברינג ונע משם במדינות שלאורך חופי האוקיינוס השקט נגד כיוון השעון. הוא סיים את מסעו בעברו המערבי של האוקיינוס השקט בניו זילנד והחל את מסעו בעברו המזרחי בכף הורן. בתום המסע הוא התכוון לשוב אל דיומיד הקטן, אך בשל תנאי מזג אוויר גרועים הצליח להגיע רק למרחק של כ-3.5 קילומטרים ממנו.
רוב מסעו של פיילין נעשה בתחבורה יבשתית וימית, לרבות שיט בנהרות. הוא פגש בתושבי המדינות שבהן שהה, ביקר באתרים ובאזורים טבעיים שונים והתוודע לתרבות ולפולקלור של אותם מקומות.
אנטונין קראפט

ביוגרפיה

קראפט יליד בוהמיה, החל את לימודי הנגינה בצ'לו אצל אביו, לפני שיצא ללמוד משפטים באוניברסיטה בווינה. תוך זמן קצר התקבל לעבודה בתזמורת החצר הקיסרית. ב-1778 התמנה לצ'לן בתזמורתו של הנסיך ניקולאוס אסטרהאזי, שם הכיר את היידן ולמד אצלו הלחנה. אחרי מות אסטרהאזי בשנת 1790, חזר לווינה והיה ממייסדי רביעיית שופאנציג, שם היה בין קובעי מסורת הנגינה ברביעיית מיתרים. קראפט ניגן בחצר גראסאלקוביץ' ומשנת 1796 עבד בתזמורתו של הנסיך לובוקוביץ'. הוא מת באוגוסט 1820 בווינה.
קראפט נחשב לאחד מגדולי הצ'לנים בזמנו. הקונצ'רטו לצ'לו מס' 2 של היידן ברה מז'ור ותפקיד הצ'לו בקונצ'רטו המשולש של בטהובן נכתבו למענו, ובנו, ניקולאוס קראפט, הוא שניגן בביצוע הבכורה של הקונצ'רטו המשולש. 
כמלחין, קראפט חיבר סונאטות לצ'לו (שש לצ'לו עם באס, שהתפרסמו כאופוס 1 ואופוס 2) וקונצ'רטו לצ'לו (אופוס 4). כמו כן כתב יצירות שונות לשני כלים: כינור וצ'לו (אופוס 3), צ'לו וקונטרבס ושני צ'לי (אופוס 5 ו-6).
רינתיה

המושב

השם רינתיה שפירושו שירת ה' הוא שינוי קל משמו של הכפר הערבי רַנַתִיה שהיה קיים במקום ונכבש במלחמת העצמאות במבצע דני.
המושב נוסד בשנת 1949 על ידי עולים ממרוקו. בינואר 1953 החליטה הממשלה על הקמת 140 יחידות דיור במושב. בשנת 1954 היה המושב בין 34 מושבי עולים שהגיעו לביסוס והתקבלו לתנועת המושבים. בשנת 1997 התוספה הרחבה בתוך המושב של 72 יחידות דיור. במושב 72 משקים חקלאיים. 
במושב רחבה גדולה ובה אנדרטת זיכרון לחיילי צה"ל בני המקום שנפלו במערכות ישראל. ילדי היישוב מתחנכים בבתי הספר שבישובים הסמוכים (שוהם, יהוד, בני עטרות). רוב התושבים מתפרנסים במקצועות חופשיים. לכבוד יובל החמישים למושב רינתיה הובא לדפוס ספר המגולל את סיפור העלייה והבניה של המושב.
לא תחמוד

לא תחמוד לעומת לא תתאווה

הלאו של לא תחמוד כולל את האיסור להוציא מן הזולת בתחבולות, ואף בתמורה כספית נדיבה, דבר השייך לו. התחבולות האסורות כוללות: הפצרה חוזרת ונישנית, לחץ חברתי וכמובן כח. העסקת המחשבות על תחבולות כאלו, אסורה גם היא, ואפילו עצם ההתאוות לנכסי הזולת או הקנאה בהם נאסרה (וראו להלן את שיטות הראשונים בהגדרת האיסור). איסור דומה לאיסור זה הוא "לא תתאוה", ולדעת הרמב"ם ההבחנה ביניהם היא שבאיסור לא תתאוה נאסרה המחשבה.
אין שני הלאוין שהן "לא תחמוד" שבסדר וישמע יתרו ו"לא תתאווה" שבסדר זה לאוין כפולין בעניין אחד, אבל הם שני עניינים. שלאו דלא תחמוד ימנענו מלקחת בשום צד, בין בדמים בין שלא בדמים, מה שקנו זולתנו אם איננו חפץ למכר אותו דבר. ולאו זה דלא תתאווה ימנענו אפילו התאווה בו בתוך לבנו, כי עם התאווה יבוא להתחנן לו ולהכביד עליו למכרו או להחליפו לו בכלי אחר על כל פנים.
— ספר החינוך,  מצווה תט"ז

העברת בעלות בהסכמה

בתלמוד מובאת ברייתא על מעמדו של החמסן, שהוא אדם הלוקח לעצמו ממון חברו ללא רשות החבר ומשאיר לו תשלום על כך. לפי הברייתא, חמסן נפסל לעדות רק מדרבנן. תוספות מקשים שבמקום אחר בתלמוד מספרים על רב אחא שהתרעם על זיכוי אדם שלקח ללא רשות ושילם, וענו לו חכמים: "ולא תחמוד – לאינשי, בלא דמי משמע להו". כלומר, לאנשים נשמע שעבירה יכולה להתקיים רק כשאדם לא משלם, אך מי שמשלם בוודאי רשאי לקחת. מלשון זו נשמע לכאורה שדעת האנשים שונה מדעת התורה.
תוספות תרצו על כך שני תירוצים. לפי התירוץ הראשון, צורת ההתנסחות של התלמוד לא באה לשלול את נכונותו של דין זה, ואם כן כאשר משלמים עבור החפץ אין איסור לא תחמוד. לפי התירוץ השני, הדבר לא תלוי בתשלום אלא בהשגת הסכמת המוכר – אם נוסף לתשלום הושגה לבסוף גם הסכמת המוכר, אין איסור לא תחמוד, אפילו אם החפץ נלקח ללא ידיעתו והסכמתו. לעומת זאת מדברי הרמב"ם נראה שגם אם הושגה הסכמת המוכר, כל עוד בוצעה העסקה ללא אישורו, עבר הקונה על לא תחמוד. הראב"ד השיג על כך ודעתו היא כדעת התוספות שאם הושגה הסכמה אין איסור לא תחמוד.
אם כן יש כאן שלש דעות: לפי התירוץ הראשון של התוספות, אין איסור לא תחמוד אם שולמה התמורה. לפי התירוץ השני של תוספות ולפי הראב"ד, אין איסור אם הושגה הסכמה. לפי הרמב"ם, גם אם הושגה הסכמה יש איסור לא תחמוד.
כל צרות העולם

מולטיוואק

למולטיוואק, מחשב העל הגדול בעולם, ניתנה משימה של ניתוח מלוא הנתונים של כדור הארץ. הוא משתמש בנתונים כדי לקבוע פתרונות לבעיות כלכליות, חברתיות ופוליטיות, כמו גם למשברים נקודתיים כאשר הם צצים. מולטיוואק מקבל נתונים על כל אזרח בכדור הארץ, ואומד את הפעולות העתידיות של האנושות על בסיס אישיות, היסטוריה ורצונות של כל אדם; ועל ידי כך הוא מוביל להפסקה כמעט מוחלטת של עוני, מלחמות ומשברים פוליטיים.
לאחרונה, עם זאת, למולטיוואק ניתנה משימה חדשה של אומדן פשעים הנעשים על ידי אנשים יחידים, החל מרצח עד להתעללות במשפחה. לאחר שהוא אומד את הסיכויים לכל פשע, מולטיוואק מודיע לראשות האכיפה, והם מוודאים שפשעים אלה לא יתרחשו. בדרך זו הרציחות על כדור הארץ נפסקות כמעט כליל, ולמרות שאי אפשר לעצור כל פשע על פני כדור הארץ, היכולות המוגברת של הממשלה הובילה לירידה דרסטית בפשיעה. למעשה, הצלחתו של מולטיוואק הייתה כל כך גודלה עד שהממשלה החלה לשקול להרחיב את רשימת המעשים שמולטיוואק חוזה מעבר לניבוי פשע; הממשלה רוצה לתכנת את מולטיוואק כך שהוא יחזה אפילו התפרצות של מחלות באוכלוסייה, ובסופו של דבר יחזה כל אירוע מזיק על פני כדור הארץ.
דני עמוס

קריירה

בתחילת דרכו ככדורגלן שיחק במחלקת הנוער של עירוני קריית שמונה. בתחילת עונת 2006/2007 עבר לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון, ובמקביל שיחק בקבוצת הנוער. את הופעת הבכורה שלו בבוגרים ערך בגביע הטוטו לליגה הלאומית, מול הפועל נצרת עילית במשחק שהסתיים בתיקו ללא שערים. בגמר גביע הטוטו פתח בהרכב, והוביל את הקבוצה לניצחון על בני סכנין בבעיטות הכרעה, ולזכייה בתואר הראשון בתולדות המועדון. בליגה שותף בחמישה משחקים בעונה זו, ובתום העונה עלה עם הקבוצה לליגת העל. את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ערך מול מ.ס. אשדוד במשחק שהסתיים אף הוא ללא שערים.
ב-20 באוגוסט 2008 ערך עמוס את הופעתו היחידה בנבחרת הצעירה של ישראל, במשחק מול הנבחרת הצעירה של בלארוס באצטדיון וינטר.
בעונת 2008/2009 שיחק ברוב משחקי הקבוצה בליגת העל עקב עזיבתו של השוער הראשון שביט אלימלך. באותה עונה גם ירד עם הקבוצה בחזרה לליגה הלאומית, ועונה אחר כך זכה עמה בשנית בגביע הטוטו, ועלה איתה בחזרה לליגת העל. בעונת 2010/2011 התמודד על עמדת השוער הראשון עם גיא חיימוב, וזכה עם הקבוצה בגביע הטוטו לליגת העל.
בעונת 2011/2012 חל שיפור גדול ביכולתו, והוא הפך לשוער הראשון הקבוע של הקבוצה. ב-22 בפברואר 2012 זומן עמוס לראשונה לסגל נבחרת ישראל לקראת משחק הידידות נגד נבחרת אוקראינה. בתום עונה זו זכה עמוס עם עירוני קריית שמונה באליפות הראשונה בתולדותיה, בנוסף לגביע הטוטו השני ברציפות, וזכה בפרס שחקן העונה מטעם ההתאחדות לכדורגל בישראל. בעונה שלאחר מכן הגיע עם הקבוצה לגמר גביע המדינה, שיחק עמה במוקדמות ליגת האלופות והעפיל עמה לשלב הבתים של הליגה האירופית, ובסופה הסתיים חוזהו והוא עזב את המועדון.
לקראת עונת 2013/2014 הצטרף עמוס לקבוצת הפועל תל אביב, לאחר שחתם על חוזה לשנתיים במועדון. ב-18 ביולי 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 4–1 על ברואה בבולגריה, במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. עמוס החל את העונה כשוער הראשון בקבוצה, אך לאחר המחזור השלישי איבד את מקומו בהרכב לבוריס קליימן, וחזר לשחק רק בתחילת הסיבוב השני.
את עונת 2014/2015, לאחר עזיבתו של קליימן, החל עמוס כשוער הראשון של הפועל תל אביב, אך בינואר ביקש לעזוב את המועדון ונסע לרומניה על מנת לחתום בראפיד בוקרשט. לאחר שלא הוחתם לבסוף בקבוצה הרומנית, הודיעה הפועל תל אביב כי מבחינתה השחקן עזב וסיים את דרכו במועדון. בעקבות כך נותר עמוס ללא קבוצה עד תום העונה.
ב-8 ביולי 2015 חתם עמוס לעונה אחת בהפועל עכו. עמוס פתח בהרכב הקבוצה בכל משחקיה בעונת 2015/2016, ובסופה ירדה הקבוצה לליגת המשנה ועמוס עזב את המועדון.
ב-20 ביולי 2016, לקראת עונת 2016/2017, חתם עמוס במכבי פתח תקווה, והיה שותף לעונה מוצלחת של הקבוצה, בה סיימה במקום הרביעי בפלייאוף העליון.
ב-22 במאי 2017 חתם עמוס לעונה אחת במדי העולה החדשה לליגת העל, מכבי נתניה. עמוס היה שותף להעפלתה המפתיעה של הקבוצה לפלייאוף העליון בעונת 2017/2018, ואת העונה היא סיימה במקום החמישי. בעונת 2018/2019, לאחר עזיבתם של ערן לוי ודיא סבע, מונה עמוס לקפטן הקבוצה. בעונה זו העפיל עם הקבוצה לגמר גביע המדינה, ובליגה סיימה הקבוצה במקום הרביעי.
אדם קדמון (קבלה)

אדם קדמון, או בקיצור המקובל: א"ק (הוגים: aq), הוא מושג בקבלה, המתאר את הדרגה הראשונה שהשם ברא (ובלשון הקבלה- "האציל", מכיוון שהבריאה אינה דבר חיצוני כלפי הקדוש ברוך הוא.) לאחר הצמצום. 
אך אין בדרגה זו דרגה של ממש מאחר שאינה גשמית, שהיא הבריאה הראשונה שהשם ברא, וממילא היא הכי פחות גשמית מכולן. 
כמו כל העולמות - שכל אחד מהם מכיל את העולמות הבאים אחריו, גם העולם הזה מכיל את כל הבאים אחריו, וכיון שהוא הראשון, הרי שכולם באים אחריו ובעצם - הוא מכיל את כולם. הוא נקרא "אדם קדמון" משום שהוא בצורת אדם, כביכול, ו"קדמון" - כי הוא הראשון לכל הברואים. 
מושג מקביל קיים בזרמים הגנוסטיים השונים, ובדת המניכאיסטית בפרט.

בקבלת האר"י

על פי קבלת האר"י, אדם קדמון מקבל את חיותו ישירות מהקו הנמשך אל תוך החלל הפנוי, שנוצר לאחר הצמצום. 
ישנם מקובלים, ביניהם הרב שלמה אלישיב בעל הספר לשם שבו ואחלמה, וכן רבי ישראל סרוג בתורת המלבוש שלו, המדברים על בחינות המקשרות בין אדם קדמון לבין האין-סוף. מתוך חמשת העולמות א"ק, אצילות, בריאה, יצירה ועשיה, א"ק מקביל לפרצוף אריך אנפין. הא"ק כולל בתוכו עסמ"ב (ע"ב ס"ג מ"ה ב"ן), וכל אחד כלול מטנת"א (טעמים נקודות תגין אותיות), המאירים מגופו החוצה דרך נקביו. עולם העקודים יצא מטעמים דס"ג (דרך אח"פ), ועולם הנקודים - מנקודות דס"ג (דרך העיניים של אדם קדמון ואחר כך תשלום שם מ"ה מן המצח). מכיוון שא"ק הוא הנברא הראשון, וממילא גם - הנשגב ביותר - ממעטים ללמוד וללמד עליו, עד כדי כך שכמעט שלא נכתב בספרים דבר על אורותיו הפנימיים, אלא רק על הארות היוצאים ממנו דרך נקביו.

במחקר

הסבר אחר הביא פרופ' גרשם שלום, המתאר את אדם קדמון כחיץ בין החלל הפנוי לבין אור אינסוף.
קטר איירווייז

תולדות החברה

החברה נוסדה ב-22 בנובמבר 1993 ביוזמת משפחת המלוכה והחלה לטוס ב-20 בינואר 1994 עם מטוס בואינג 737-200 בודד. לאחר מכן נכנסו לשירות שני מטוסי איירבוס A310 נוספים ומיד אחריהם 2 מטוסי בואינג 727 ושני מטוסי בואינג 747.
למרות הצמיחה המהירה החברה המשיכה להיות לא-כלכלית, ובשנת 1997 הוחלפה ההנהלה, וההנהלה החדשה החלה לבצע שינויים נרחבים בחברה. כל המטוסים הישנים הוחלפו במטוסים חדשים מבית איירבוס והחברה הפכה לרווחית. 
החברה מדורגת זה מספר שנים בצמרת של מספר סקרי איכות עצמאיים של חברת סקייטראקס (Skytrax).

הסכם החסות עם ברצלונה

ב-9 במרץ 2013 חתמה קבוצת הכדורגל של ברצלונה על הסכם חסות, בו החל מעונת 2013-2014 יתפרסם שם החברה על חולצותיהם של שחקני הקבוצה, ובתמורה תקבל ברצלונה מהחברה סכום של 46 מיליון דולר לעונה. ההסכם נחתם עד לסוף עונת 2015-2016. החברה המשיכה לשמש כספונסר גם בעונת 2016-2017.
מעבר דוקלה

מעבר דוקלה (בסלובקית: Dukliansky priesmyk; פולנית: Przełęcz Dukielska; הונגרית: Duklai-hágó) הוא מעבר הרים בעל חשיבות אסטרטגית, על גבול סלובקיה ופולין וסמוך לגבולה המערבי של אוקראינה. המעבר נמצא במזרח הרי הקרפטים בגובה 502 מטר מעל פני הים.
מעבר דוקלה הוא מעבר ההרים הנמוך ביותר ברכס המרכזי של הרי הקרפטים ומכאן, בין השאר, נובעת חשיבותו האסטרטגית. המעבר נמצא מדרום לעיירה הפולנית דוקלה ומצפון לעיר פרשוב בסלובקיה. המעבר מוכר כאתר שבו נפגשות התרבות הסלאבית המזרחית והמערבית.
מעבר דוקלה היה במוקד קרבות קשים בחזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה.
ג'וזף יובו

קריירת מועדונים

יובו עזב את ניגריה בשנת 1998 והצטרף לקבוצת סטנדרד ליאז' הבלגית, בשורותיה שיחק סך הכל 46 משחקי ליגה. בשנת 2001 עבר למארסיי. זמן קצר לאחר הופעת הבכורה שלו בקבוצה, עבר יובו בהשאלה לטנריפה.
ביולי 2002 הצטרף יובו לקבוצת אברטון מהפרמייר ליג, בה הפך לבורג מרכזי במועדון. ב-25 באוקטובר 2007, במשחק נגד לאריסה במסגרת גביע אופ"א קיבל יובו לראשונה את סרט הקפטן של קבוצתו, בעקבות היעדרותו של הקפטן הקבוע פיל נוויל.
באוגוסט 2010 הושאל יובו לשנתיים לקבוצת פנרבחצ'ה מליגת העל הטורקית. בתום תקופת ההשאלה, נרכש יובו על ידי הטורקים. בשנת 2014 הושאל לנוריץ' סיטי עד לתום העונה ומאוחר יותר פרש ממשחק פעיל.

נבחרת ניגריה

יובו שיחק סך הכל 101 משחקים במדים הלאומיים, בהם כבש שבעה שערים. הוא גם שותף בכל שלושת משחקיה של ניגריה במונדיאל 2002, ואף בישל את השער היחיד לזכות ארצו בטורניר. לאחר מכן נכלל בסגל למונדיאל 2010 ו-2014. בקיץ 2014 פרש מהנבחרת כשיאן ההופעות שלה בכל הזמנים.

חיים אשיים

אחיו הגדול, אלברט יובו, הוא כדורגלן עבר, אשר שיחק במדי נבחרת ניגריה משחק בודד. בראשית חודש יולי 2008, אחיו הצעיר של יובו, נורום, נחטף בפורט הרקורט בעבור דרישת כופר, אולם לבסוף שוחרר כעבור 12 ימים.
רוסלקה: אגם המתים

תקציר עלילת הסרט

זוג צעיר מתחיל לחוות אירועים מיסטיים בלתי מוסברים. בניסיון להבין מה פגע בהם, האישה מבינה כי זה החל במפגש מקרי עם רוסלקה על חוף אגם ביער, שבעקבותיו הגבר מתחיל לאבד מכוחו מדי יום ביומו. האישה תיאלץ להילחם ברוסלקה על מנת להסיר את הקללה מבעלה.
מיני אנדן

קריירה

אנדן נולדה בסטוקהולם. "מיני" הוא הכינוי שהעניקו לה הוריה לפני שהחליטו לקרוא לה סוזנה. היא החלה לדגמן בגיל 10, לאחר שהתגלתה על ידי בת מורתה שעבדה בחברת פרסום. לאחר סיום לימודיה בבית הספר התיכון עברה לפריז, וכשחזרה ממנה לאחרה שנה העתיקה מגוריה לניו יורק. היא עבדה עם רבים מצלמי האופנה הנודעים של תעשיית הדוגמנות, בין היתר עם פיטר לינדברג, עם מיכאל ג'נסון, עם פטריק דמרשלייה, עם סטיבן קליין, עם פאולו רוברסי, עם מריו טסטינו, עם קרייג מק'דין, עם דייוויד סימס ועם מישל קומט.
הופיעה בין היתר על שערי המגזינים "ווג", "Elle",‏ "Marie Clair" ו"GQ", ודיגמנה לחברות נודעות כמו "הוגו בוס", "גוצ'י", "לואי ויטון", "ארמני", "CK jeans", "מושינו" ו"Celine", ולקמפיינים של מעצבי אופנה מצליחים כמו דונה קארן, טומי הילפינגר ועמנואל אונגרו.
תפקידה הקולנועי הראשון היה בסרט "Point and Shoot", כשלאחריו החלה להופיע באופן קבוע בסדרות טלוויזיה ובסרטים, בין היתר ב"הפמליה", ב"ניפ/טאק", ב"צ'אק", ב"בטי", ב"CSI: מיאמי", ב"המכונאי" ב"החברה של החבר הכי טוב שלי" וב"פשוט מאוהבת".
היא הייתה שופטת בתחרות מיס תבל לשנת 2001 והנחתה את הגרסה השוודית של "הטופ מודל הבאה" החל מ-16 בפברואר 2005.
ב-2001 נישאה לדוגמן טאבר שרודר. השניים גרים בלוס אנג'לס.