google/wiki40b huggingface dataset:
החולמות

העלילה

הסרט מתמקד בשתי נשים חרדיות, תקוה סטולוף, שחקנית חרדית בת 43 ובעלת סלון פאות, אם לחמישה ילדים המתגוררת בנווה יעקב בירושלים שהגשימה בגיל מאוחר את חלומה והייתה לשחקנית. השנייה היא רוחמה מנדליאל, במאית הסרט החרדי סגורים, אשת חסיד ברסלב ואם לחמישה ילדים, מתגוררת במודיעין עילית.

תקוה

תקוה היא שחקנית חרדית שמימשה בגיל מאוחר את חלומה להיות שחקנית. לדבריה, תמיד אהבה לשחק, אבל כילדה חרדית הלומדת בבית יעקב לא היו לה הזדמנויות לממש את חלומה, עד שנרשמה לבית ספר למשחק שביט (השוכן בבית דויסדון, שכונת הבוכרים, ירושלים).
תקוה, שבעלה הוא ראש כולל, מתמודדת עם ההסתייגות הציבורית מהמקצוע הזר לציבור, "שחקנית קולנוע". בסרט היא אומרת, "...אני חושבת מה יגידו בלויה שלי. שהייתי שחקנית. זה לא מורה, מחנכת... בעלי ראש כולל. אני שואלת את עצמי אם אני עושה כבוד. .אם לי יש כבוד". אחת מהסצנות מציגה את תקוה המשוחחת עם לקוחה של סלון הפאות שלה. הלקוחה תוהה מדוע היא צריכה להיכנס למקום שמעורר קונפליקט בציבור. היא מעלה את אחת הבעיות המרכזיות של העיסוק במקצוע שנוי במחלוקת והלא מקובל: "...יש כאלה שידברו על זה. שירימו גבה". החשש הוא מפני ערעור במעמד החברתי של משפחתה כתוצאה מעסוק כזה, דבר שעלול לגרום לה לנזק, למשל: פגיעה בשידוכים של ילדיה או בקבלה למוסדות לימוד. עם כל זאת, בראיון לערב חדש אמרה תקוה שהסביבה "קיבלה את זה בכיף" גם אם כדבר יוצא-דופן.

רוחמה

רוחמה מנדליאל היא אישה חרדית העוסקת בהוראה, ובמאית. סרטה הראשון, "סגורים", קבל ביקורות שליליות בציבור וסיבך בחובות את יוצרותיו.
עלילת הסרט "סגורים" עוסקת בבתיה, בחורה חרדית שאמה, עטרה, היא מורה בכירה בסמינר בו היא לומדת. בתיה מתוארת בסרט כטיפוס לא שגרתי המחפש משמעויות בחיי הדת כמו שמחה והתחדשות בעבודת ה', מעבר לקיום המצוות הטכני. אמה לא מקבלת בעין יפה את ההתמרדות של ביתה נגד המוסכמות במקובלות. 
יוצרות הסרט ניסו לתת לציבור מוצר שונה מהתסריט הידוע מראש של רוב הסרטים החרדים. השוני התבטא בסגנון הצילום של הסרט (צילומי תקריב), מודעות הרחוב, שבין השאר השתמשו לראשונה במילה "סרט", שימוש אליו נצרכו להיתר מיוחד, והקרנות באולמות יוקרתיים יותר. לראשונה הוקרן סרט חרדי בבית העם בירושלים. מי שהיוותה בעיה הייתה העלילה שביקרה באופן גלוי מוסכמות חרדיות. 
רוחמה, מפיקת "סגורים", מודה בסרט בפני מרלין וניג, יוצרת חרדית אתה היא מתייעצת שהיא מודעת לכך שהסרט שלה הוא אחר ושונה. בסרט היא אומרת, "מה שחשוב לי זה ליצור מתוך המקום שלי כיצירה ולא מתוך מקום של מה שהקהל רוצה. אני מאמינה שיוצר אמיתי יוצר כשזה לא סתם. כשמשהו בוער לו מבפנים. אבל אולי זה מוקדם מדי". וניג מורידה אותה לקרקע המציאות: "את יוצרת מצד אחד, וחרדית מצד שני. אין לך חופש יצירה". לשיטתה, רוחמה מקדימה את המאוחר. ואכן, הסרט לא נחל הצלחה והותיר את יוצרותיו עם חובות של מאות אלפי שקלים.
ארנבון ביצות

תפוצה

ארנבוני הביצות נמצאים ברוב חלקי דרום-מרכז ארצות הברית, לאורך חוף המפרץ. הם נפוצים בעיקר באלבאמה, מיסיסיפי ולואיזיאנה, אך ניתן למצוא אותם גם בקרוליינה הדרומית, טנסי, טקסס, אוקלהומה, ארקנסו, מיזורי, קנזס, אילינוי, אינדיאנה, וג'ורג'יה.
ארנבוני הביצות חיים בעיקר באזורים בעלי מים רדודים, לרוב בביצות עשב, במישורי הצפה וביובלים. ארנבוני הביצות מבלים את רוב זמנם בחפירת שקעים בתוך עשב גבוה או בעלים, המספקים להם מחסה בזמן שהם מחכים ללילה, בו הם מלקטים מזון.

מבנה פיזי

ארנבון הביצות הוא הארנב הגדול ביותר מכל סוגי ארנבוני היער, אף על פי שהאוזניים שלו קטנות יותר מאשר של שאר הארנבים.זכרים הם מעט גדולים יותר מהנקבות. ראשם וגבם בדרך כלל בצבע כהה, חום או שחור, ואילו הגרון והזנב שלהם בצבע לבן, וסביב העין שלהם ישנה טבעת בצבע חום ורדרד.
משקלם של ארנבוני הביצות הזכרים נעים בין 1.8 ק"ג ל-2.5 ק"ג ושוקלים בממוצע כ-2.3 ק"ג. משקל הנקבות נע בין 1.6 ק"ג ל-2.7 ק"ג, ושוקלות בממוצע 2.2 ק"ג. אורך ארנבוני הביצות נע בטווח בין 45 ס"מ ל-55 ס"מ, עם אורך ממוצע של 50 ס"מ.

טורפים

הסכנות העיקריות הנשקפות לארנבוני הביצות הם מכלבי בית, האליגטור האמריקני ובני אדם. על אף שיכולת השחייה שלהם אינה מספקת על מנת לחמוק מכלבי ציד, מסוגלים ארנבוני הביצות להתחמק מטורפים באמצעות מציאת מסתור בתוך המים כך שרק קצה אפם בולט החוצה על מנת לנשום. לארנבוני הביצות ישנם מספר הסתגלויות אבולוציוניות על מנת להצליח להימנע מטורפים: הסוואה, "קפאון" וקפיצות מהירות ולא סדירות.

אונטוגנזה ורבייה

נקבת ארנבון הביצות ממליטה בין 4 ל-6 ארנבונים בקן אותו בונה בעצמה. משך תקופת ההיריון נעה בין 35 ל-40 ימים, והנקבות יכולות להמליט בין 1 ל-3 פעמים בשנה. הארנבונים הצעירים נולדים עם פרווה מפותחת, אך עם העיניים סגורות, וללא יכולת תנועה. עיניהם נפתחות לאחר 3 ימים, והארנבונים הצעירים מתחילים ללכת. הם עוזבים את הקן לאחר כ- 15 ימים. הם הופכים לבוגרים מינית בגיל 7 חודשים, ומגיעים למשקלם המקסימלי בגיל 10 חודשים. הקן ממנו נולד הארנבון הצעיר בנוי משקע קטן באדמה, המלא בעשבים מעורבבים עם פרווה.
עונת הרבייה משתנה באופן נרחב בין ארנבי הביצות. בדרך כלל מתרחשת בין פברואר לאוגוסט, אך יכולה להתרחש במהלך כל השנה בטקסס. ספרמטוגנזה מתרחשת אצל ארנבי הביצות בין חודשי אוקטובר ונובמבר.

תזונה

ארנבוני הביצות הם אוכלי-צמחים; הם אוכלים מגוון רחב של צמחים, כגון עשבים, שיחים, נבטים, ענפים וזרדים. הם ניזונים בעיקר בלילה, אבל ממטרי הגשם גורמים להם לעיתים לאכול גם ביום.
כמו ארנבאים אחרים, ארנבוני הביצה בעלי מערכת עיכול כפולה. המזון עובר דרך בטנם פעמיים, בפעם הראשונה, על מנת להפיק צואה רכה וירוקה, אשר מכילה חומרים מזינים. היא נאכלת על ידי הארנבון (קופרופגיה), ואחרי עיכול נוסף נשארים שרידים יבשים, בצורת כדורים קשים, בצבע חום כהה או שחור, אשר אינם נאכלים.

תחרות בין המינים

זכרים יריבים עוסקים לעיתים קרובות במפגשים תוקפניים, אשר לרוב הופכים לאלימים מספיק על מנת להרוג את אחד מהם. בזמן שהם נלחמים, הזכרים עומדים על הרגליים האחוריות והם משתמשים בשיניים ובציפורניים שלהם על מנת לגרום לפצעים אצל יריבם. הם גם יקפצו מן הקרקע ויפגעו עם הציפורניים החדות של רגליהם האחוריות.
יחסי מקדוניה הצפונית–קוסובו

יחסים דיפלומטיים

היחסים הלא רשמיים בין המדינות החלו ב-9 באוקטובר 2008, כאשר מקדוניה (שמה הקודם של מקדוניה הצפונית) הכירה בקוסובו לאחר הכרזת העצמאות מסרביה ב-17 בפברואר של אותה שנה. באוקטובר 2009, קוסובו חתמה על הסכם לתיקון הגבול עם הרפובליקה של מקדוניה על ידי החלפת מספר שטחים.
ב-17 באוקטובר 2009, סקופיה ופרישטינה כוננו באופן רשמי את היחסים הדיפלומטיים. ב-12 בנובמבר 2009, מקדוניה שדרגה את משלחתה הדיפלומטית בפרישטינה למעמד שגרירות. שגרירות קוסובו באלבניה מוסמכת גם עבור מקדוניה הצפונית.

תיירות

מקדוניה הכירה בדרכונים של קוסובו ב-12 ביולי 2008 לקראת הכרה דיפלומטית מלאה של הרפובליקה של קוסובו. אזרחי הרפובליקה של קוסובו יכולים להישאר 90 ימים ללא ויזה בצפון מקדוניה. אזרחי מקדוניה הצפונית יכולים גם הם להישאר ברפובליקה של קוסובו 90 ימים ללא ויזה.

היסטוריה

לפני ההכרה, הנשיא המקדוני ברנקו צרבנקובסקי אמר "הרפובליקה של מקדוניה תחליט על עמדתה כשנראה שהיא המתאימה ביותר לאינטרסים שלנו. מקדוניה תעקוב אחר עמדת נאט"ו והאיחוד האירופי ביחס לקוסובו, אולם מדינות בשני הארגונים צריכות עדיין לנקוט עמדה משותפת." המפלגה הדמוקרטית של האלבנים , אחת המפלגות המייצגות את המיעוט האלבני במקדוניה, עזבה את ממשלת הקואליציה במקדוניה ב-13 במרץ 2008 לאחר ששש דרישותיה, וביניהן הכרה בעצמאות קוסובו, לא נענו. עם זאת, היא חזרה לממשלה ב-24 במרץ 2008, לאחר שתבעה שיש להכיר בקוסובו. ב-27 במרץ 2008, פרסם שר החוץ המקדוני אנטוניו מילושוסקי  את ההצהרה הבאה: "בברכה על עמדתה הבונה של הרפובליקה של מקדוניה ביחס לקוסובו, הנציבות לענייני חוץ של הפרלמנט האירופי הביעה דאגה בגלל עיכוב התיחום הטכני של גבול הרפובליקה של מקדוניה-קוסובו וביקשה לפתור סוגיה זו בהתאם להצעת אהטיסארי." בכך הוא חזר על תמיכת צפון מקדוניה בתוכנית האטיסארי לקוסובו, שאושרה על ידי משרד החוץ שנה לפני כן, ב-30 במרץ 2007. ב-10 ביולי הודיע ​​דובר משרד החוץ, פטר קולב, כי מקדוניה תקבל את הדרכונים החדשים של קוסובו. עלי אחמטי , מנהיג מפלגת האיחוד הדמוקרטי למען אינטגרציה  האלבנית-אתנית, אמר כי מקדוניה תכיר בקוסובו לאחר שנפתרו הבעיות בתיחום הגבול. (מפלגת האיחוד הדמוקרטי לאינטגרציה הייתה חברה בקואליציה; עם זאת, לאחמטי לא היה תפקיד שר בממשלה).
מקדוניה הצפונית חולקת גבול משותף לאורך 158.7 ק"מ עם קוסובו. ב-12 במאי 2009 גיורגה איוואנוב הפך לנשיא החדש של מקדוניה. מיד לאחר ההשבעה שלו איוואנוב הזמין את נשיא קוסובו פאטמיר סג'דיו להיות המדינאי הראשון לבקר במקדוניה בעת כהונתו, אבל סג'דיו ביטל את ביקורו במקדוניה, מכיוון שהביקור תוכנן להיות מפגש לא רשמי, ואילו קוסובו ציפתה לפגישה רשמית מלאה בין שני מדינאים. בשבועות שלאחר מכן התרחש משבר ביחסי שתי המדינות. היו אפילו השערות לפיהן מקדוניה עשויה לבטל את החלטתה להכיר בקוסובו כמדינה עצמאית. עם זאת, סקופיה הכחישה רשמית כי היא רוצה להחזיר את ההכרה בקוסובו, ועד מהרה שבו היחסים לקדמותם.
איפה (מידת נפח)

איפה היא יחידת מידה מקראית לנפח שנהגה בתקופת המשנה, והתלמוד. מידה האיפה שימשה למדידת יבש.

מקור המידה

מידה זו נזכרה בתורה בפרשת הונאה במידות ומשקולות: "לא יהיה לך בביתך איפה ואיפה גדולה וקטנה" (ספר דברים, פרק כ"ה, פסוק י"ד).
בנביא הוזכרה מידת האיפה גם בשם 'בת': "עשרת צמדי כרם יעשו בת אחת, וזרע חומר יעשה איפה" (ספר ישעיהו, פרק ה', פסוק י'). מידת שניהם שווה מלבד שהבת שימשה למדידת לח, ואילו מידת האיפה שימשה למדידת  יבש.

שיעורה

שיעור האיפה הוא שלוש סאין, וכך אמרו בתלמוד: 
אמר רב חסדא דאמר קרא "האיפה והבת תוכן אחד יהיה [לכם]", מה בת שלש סאין אף איפה שלש סאין
— תלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף ע"ז, עמוד א'
על מנת לזכור את היחס בין מידות הנפח, נפוצה המנמוניקה "כאס-קלב יגודו" ופירושה הוא: כור, איפה, סאה, קב, לוג, ביצה. ערך הגימטריה של האותיות "יגודו" הן ההכפלות הנדרשות למעבר בין היחידות: כור מכיל י (10) איפות, איפה מכילה ג (3) סאים, סאה מכילה ו (6) קבים, קב מכיל ד (4) לוגים, לוג מכיל ו (6) ביצים.

שיעורה במידות זמנינו

שיעור האיפה במידות זמנינו תלוי במחלוקות היסודיות בין אחרונים בשיעור ה'ביצה':
בספרי ההלכה נחלקו האחרונים בשיעור ה'כביצה', כאשר סיבת המחלוקת היא האם נתקטנו ה'ביצים' מכמות שהיו בזמן התלמוד (נשתנו הטבעים) או לא. מחלוקת זו משפיעה אף על שיעור האיפה, מאחר ששיעור איפה אחת הוא שלוש סאין, ושיעור ה'סאה' הוא 144 ביצים. על מנת לדעת מהי כמות מידת האיפה יש להכפיל את שיעור הביצה ב-432. נמצא שמידת שיעור הסאה בשיעורי זמנינו תלוי בדעת אותם אחרונים מהו שיעור הביצה:
לדעת הרב חיים נאה שנפח שיעור ביצה הוא 57.6 סמ"ק לפיכך לדעתו שיעור האיפה (שהוא 432 ביצים) הוא ליטרים (24.883 סמ"ק).
ולדעת החזון איש ששיעור הביצה הוא 99.53 סמ"ק נמצא ששיעור האיפה הוא ליטר ( 42.996 סמ"ק).

מטבע לשון

כיום נהוג להשתמש במטבע הלשון 'איפה ואיפה' ככינוי לאפליה.  
מקור הביוטי הוא מהפסוק בתורה "לא יהיה לך בביתך איפה ואיפה גדולה וקטנה" (ספר דברים, פרק כ"ה, פסוק י"ד), שעוסק באיסור הונאת משקולות, ופירושו של הפסוק הוא, שלא יהיה לאדם שני משקולות של 'איפה', 'איפה' אחת במשקל מרובה מכפי שהיא אמורה להיות כאשר בא לקנות, (ונמצא שמרוויח שמקבל יותר) ו'איפה' נוספת במשקל מועט כאשר מוכר לאחרים (ומרוויח שמוכר פחות מהנצרך).
מדיה פלאטה (1/2 falta)

תקציר

וידה חוארז (גבריאלה טוקסנו), מורה שהוזמנה לבית הספר בשביל להיות אחראית לחבורת ילדים בבית הספר. הילדים שהיא נדרשת להדריך נמצאים במצב במסובך מבחינה משפחתית או אישית. וידה תעזור להם להתמודד עם הבעיות שלהם ועם הפחדים שלהם, עם הזמן עליה להתעמת עם אהבתה למורה לאומנות פלטסית בבית הספר, רמו (פדריקו דה אליה).
להקת האופרה הקנדית

להקת האופרה הקנדית היא להקת אופרה היושבת דרך קבע בטורונטו שבנפת אונטריו. זו היא להקת האופרה הגדולה ביותר בקנדה והשישית בגודלה בצפון אמריקה. משכנה הקבוע הוא "מרכז ארבע העונות לאמנויות הבמה". במשך 40 שנה, עד אפריל 2006, הופיעה להקת האופרה הקנדית ב"מרכז האמינגברד".

היסטוריה

ניקולס גולדשמידט והרמן גייגר-טורל ייסדו בשנת 1950 את הארגון בשם "להקת האופרה של הקונסרבטוריון המלכותי". גייגר-טורל היה ב-1956 למנהל האמנותי של האופרה וב-1960 למנהלה הכללי. שמה של הלהקה שונה ל"אגודת האופרה הקנדית" ב-1960 ול"להקת האופרה הקנדית" ב-1977. גייגר טורל פרש ממשרת המנהל הכללי בשנת 1976 ואת מקומו תפס לוטפי מנסורי, שכיהן בתפקיד זה מ-1976 עד 1988. בשנת 1983 הוסיפה האופרה הקנדית כתוביות-על (supertitles) להפקותיה, האופרה הראשונה שעשתה שימוש בכתוביות-על בבית אופרה. ההפקות כללו את ההפקה הראשונה של ג'ואן סאת'רלנד, ששרה את "אנה בולנה" של דוניצטי.
בריאן דיקי היה המנהל הכללי של האופרה הקנדית משנת 1988 עד 1993. דיקי מינה את ריצ'רד ברדשואו למנצח הראשי ואחראי על המוזיקה בשנת 1989. איליין קלדר הייתה המנהל הכללית מ-1994 עד 1997. ב-1998 התמנה ברדשואו למנהל הכללי. בתקופת כהונתו השיג ברדשואו מימון למשכן הקבע החדש של האופרה ב"מרכז ארבע העונות. את משכנה החדש ב"מרכז ארבע העונות" חנכה הלהקה במחזור הטבעת של ריכרד וגנר, עם תפאורות של מייקל לווין ו-4 במאים שונים: אטום אגויאן (הוולקירות), טים אלברי דמדומי האלים, פרנסואה ז'יראר (זיגפריד ומייקל לווין (זהב הריין). ב-2006 חודש החוזה של ברדשואו כמנהל כללי לעוד 10 שנים. ברדשואו מת בהתקף לב פתאומי ב-15 באוגוסט 2007. 
ביוני 2008 התמנה אלכסנדר נף למנהל הכללי הבא של האופרה הקנדית ובאוקטובר 2008 נכנס לתפקיד באופן רשמי.באוקטובר 2008 ניצח יוהנס דבוס לראשונה על להקת האופרה הקנדית בהפקה של "מלחמה ושלום" מאת סרגיי פרוקופייב, שזכתה בשבחי הביקורת.בינואר 2009 הודיעה להקת האופרה הקנדית על מינוי יוהנס דבוס למנהל המוזיקלי הבא של הלהקה.החוזה ההתחלתי שלו מקיף ארבע עונות, מעונת 2009-10 עד עונת 2012-13.
מוסטפא מנסור

מוסטפא כאמל מנסור (ערבית: مُصطفى كامل منصور, נולד ב-2 באוגוסט 1914 ונפטר ב-2002) היה כדורגלן מצרי, אשר שיחק כשוער במדי נבחרת מצרים במהלך מונדיאל 1934 באיטליה. הוא נודע גם עקב העובדה שהיה אחד הכדורגלנים הלא-בריטים או אירים הראשונים ששיחקו בליגה הסקוטית.
מנסור שיחק עבור קבוצת אל-אהלי מקהיר, ובעקבות יכולתו הגבוהה הוא זומן לשחק במדי הנבחרת הלאומית במהלך מונדיאל 1934. הוא שיחק במהלך המשחק היחיד של מצרים במהלך הטורניר, בו הפסידה מצרים 4-2 לנבחרת הונגריה במסגרת משחקי הסיבוב הראשון.
מאמנה של מצרים במהלך הטורניר היה הסקוטי ג'יימס מק'רי, וייתכן שהייתה לו השפעה מסוימת על החלטתו של מנסור לעבור לסקוטלנד בשנת 1937, שם תיכנן ללמוד במכללת ג'ורדנהיל. כאשר למד בגלאזגו מנסור שיחק במדי מועדון הכדורגל קווינס פארק החובבני ב-1938/1939, בו הפך להיות השוער הראשון בעקבות פרישתו של דזמונד ווייט (שהפך להיות מאוחר יותר היושב ראש של סלטיק).
מנסור שב למצרים בפרוץ מלחמת העולם השנייה, ולאחר פרישתו ממשחק פעיל הוא אף אימן את אל-אהלי. בתקופה מאוחרת יותר בחייו הוא מונה לכהן כשר בממשלת מצרים.
מרטין הופמן

קריירת מועדונים

הופמן שיחק בנוער של פ.צ. מגדבורג, ובשנת 1972 החל לשחק בקבוצה הבוגרת, כאשר היה בן 17. בעונתו הראשונה במועדון זכה הופמן בגביע המזרח גרמני, ובעונתו השנייה זכה הופמן באליפות ליגת העל המזרח גרמנית, ובגביע אירופה למחזיקות גביע, לאחר ניצחון 0–2 על מילאן, במשחק בו הופמן שיחק 90 דקות. בעונת 1974/75 הוסיף הופמן למאזנו אליפות נוספת, ובהמשך זכה בעוד שלושה גביעים של מזרח גרמניה, האחרון בעונת 1982/83. בשנת 1985 פרש הופמן ממשחק פעיל, כאשר היה בן 30 בלבד.

קריירה בינלאומית

הופמן החל לשחק בנבחרת גרמניה המזרחית בשנת 1973, ובשנת 1974 השתתף במונדיאל 1974, בו הבקיע שער בתיקו 1-1 מול נבחרת צ'ילה בשלב הבתים הראשון, והיה שותף לניצחון 0–1 על נבחרת גרמניה המערבית במשחק טעון במיוחד מבחינה פוליטית. הופמן וגרמניה המזרחית הודחו בשלב הבתים השני, וגרמניה המערבית המשיכה לזכייה בתואר. בשנת 1976 הופמן היה שותף לזכייתה של גרמניה המזרחית במדליית זהב באולימפיאדת מונטריאול. הופמן הבקיע את השער השני לגרמניה המזרחית בניצחון 1–3 בגמר על נבחרת פולין. בשנת 1981 ערך הופמן את הופעתו ה-62 והאחרונה במדים הלאומיים, בניצחון 0–1 על נבחרת צ'כוסלובקיה במשחק ידידות.

קריירת אימון

לאחר פרישתו, הופמן הצטרף לצוות האימון של פ.צ. מגדבורג, ובמשך מספר שנים שימש כעוזר מאמן וכמאמן נוער. בשנת 1994 מונה למאמן הראשי של הקבוצה, תפקיד אותו מילא במשך שנתיים. לאחר מכן אימן לתקופה קצרה מועדון קטן בשם פ.צ. פרכימר, ולקח הפסקה מאימון. בשנת 2002 מונה שוב למאמנה של פ.צ. מגדבורג, ומילא את התפקיד למשך שנה אחת. בשנת 2007 החל לאמן את קבוצת הנוער עד גיל 19 של פ.צ. מגדבורג, ועסק בתפקיד זה עד לשנת 2013.
מה שאת עושה לי

תקציר העלילה

הסרט עוסק בלהקת פופ בדיונית מאירי, פנסילבניה, שבארצות הברית. העלילה מתרחשת זמן קצר לאחר הפריצה הגדולה של להקת הביטלס בארצות הברית באמצע שנות השישים.
בחור צעיר בשם גאי פטרסון, המועסק כאיש מכירות בחנות מכשירי החשמל של הוריו ומנגן בתופים בשעות הפנאי שלו, נקרא לסייע ללהקת רוק מקומית בשם "The One-Ders" לאחר שהמתופף שלה שבר את ידו. בעקבות כך פטרסון מצטרף ללהקה, ובעזרתו הלהקה מצליחה לזכות בתחרות כשרונות מקומית. כתוצאה מהניצחון בתחרות הלהקה זוכה להצלחה מיידית, ועד מהרה מוצאת את עצמה בסבב הופעות ברחבי ארצות הברית.

ביקורות ותגובות

הסרט קיבל ביקורות חיוביות באופן כללי ולציון 92% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 52 ביקורות.
מטרידיוכרוס

בתרבות

המטרידיוכרוס מופיע בסרט "עידן הקרח 4: יבשת בתנועה", בתור דוסון, חבר צוות הפיראטים (הפיראט היחיד שאינו יכול לדבר). הוא מוצג כיצור טיפש שעוזר לחבריו.
ייתכן שהוא מופיע גם בסדרה "ללכת עם חיות" בדמות של חזיר יבלות מצוי בעל חטים גדולים.
רובי מדיסון

רוברט ויליאם מדיסון (באנגלית: Robbie Maddison; נולד ב-14 ביולי 1981) הוא אופנוען פריסטייל מוטוקרוס אוסטרלי.
נדב לויתן

תולדות חייו

נולד בקיבוץ כפר מסריק. רוב כתיבתו עוסקת בהווי חיי הקיבוץ. 
לאחר שירותו הצבאי עזב את הקיבוץ ולמד באוניברסיטת תל אביב פילוסופיה, ספרות ותיאטרון. בהמשך עבד כעורך בעיתון "מעריב", פרסם שירים וסיפורים, לימד משחק ותולדות התיאטרון ב"בית צבי" ו"ניסן נתיב", שימש עוזר-במאי (בין-השאר להיי קיילוס) ולאחר מכן ביים כמה הצגות בעצמו. כמה מההצגות שביים בראשית שנות ה-70 היו ללהיטים, בהן "השטן ואשת האיכר" ו"אני פשוש" (לפי שירי ע. הלל), והקומדיה "שיר ערש". במקביל ייסד יחד עם מולי שפירא את מחלקת התרבות של גלי צה"ל, ועבד בה כעורך תוכניות תרבות ובידור במשך 7 שנים. 
באמצע שנות ה-70 עבר לקולנוע ולטלוויזיה, כאשר כתב וביים שני סרטים קצרים ("אישה בגן" ו"החוצה"). לאחר מכן כתב וביים ברציפות 8 סרטים דוקומנטריים, כולם באורך של כ-50 דקות, עבור רשות השידור ושירות הסרטים הישראלי.
בשנת 2006 זכה בפרס אופיר למפעל חיים.
על עבודתו כתב בני מר: "הטבעיות היא סגנונו המובהק ביותר, ובשיריו הוא נשאר יומיומי ומתרחק ככל האפשר מחגיגיות."
נפטר ב-10 בינואר 2010, עקב מחלת ריאות קשה. נטמן בבית העלמין ברמת השרון והותיר אחריו את רעייתו, שני ילדים וארבעה נכדים.

משפחתו

לוויתן היה גרוש פעמיים (בגיל 23 הוא התגרש מאשתו הראשונה יהודית לוסטיג לה היה נשוי שנתיים, אשתו השנייה הייתה השחקנית מיכל נדיבי לה היה נשוי שבע שנים). 
לימים, לויתן היה נשוי לזמרת חוה אלברשטיין, שאותה הכיר ב-1981 במהלך צילומי סרטו הראשון באורך מלא, "סיפור אינטימי", בו שיחקה בתפקיד הראשי. היא שיחקה גם בסרטו "אין שמות על הדלתות". כמו כן כתב את מילות כל השירים בתקליטיה "טבע האדם" (2008) ו-"מוצאי חג" (2003), ומספר שירים בתקליט "קוקוס" (2005) ובתקליט ״ברוך הבא (2010).
אחיו הוא המשורר עמוס לויתן. נדב לויתן פרסם שלושה ספרים.
ארז משה דורון

ביוגרפיה

נולד בחיפה, בנו של הסופר והעיתונאי עמי דור-און. למד בתיכון בליך ברמת גן. לאחר שנתיים בתיכון, עבר לפנימיית הנוער הדסים, שם סיים את התיכון והתגייס לצבא. ב-1985, לקראת סיום שירותו הצבאי הסדיר בשריון, חזר בתשובה והפך לחסיד ברסלב. במשך מספר שנים התגורר ביישוב עמנואל שבו ניהל עמותה בשם "להב"ה". בהמשך התגורר גם בבית שמש ובמצפה רמון. כיום מתגורר ביד בנימין.
הוציא לאור למעלה מ-30 ספרים, המבוססים על משנתו של רבי נחמן מברסלב.
חלק מספריו תורגמו לאנגלית (למעלה מן הזמן, לוחמי התמורות, לב העולם אתה, אבק לזהב וכנפיים), לרוסית (מסע ואיש היער) ולספרדית (מסע).
בתחילת 2011 התגרש מהציירת חוה דורון, שגידלה עמו בת מאומצת. נישא שנית בנובמבר אותה שנה לשרית, ונולדו לו שני ילדים.

ארגון "לב הדברים"

"לב הדברים" הוא ארגון שהוקם בשנת 2000 כדי להפיץ את משנת רבי נחמן מברסלב. בראש הארגון עמד הרב ארז משה דורון (עד שנת 2013) ולצידו הרב ישראל אסולין, ערן רז וגידי דבוש. במסגרת הארגון פיתח דורון גישה העוסקת בתמיכה נפשית על פי כתבי רבי נחמן ("סדנת שקוף"), ולפיה בבסיס כל תיקון הנפש עומדות עצותיו המרכזיות של רבי נחמן: התבודדות, שיחה אישית בשפה פשוטה בין האדם לבוראו ושיחת נפש כנה עם חבר טוב. הסדנאות מתקיימות מאז שנת 2009. בתחילה בעיר מודיעין, כיום במבוא חורון.
חברי הארגון עוסקים בהעברת שיעורים, סמינרים וסדנאות, מסעות לקבר רבי נחמן מברסלב שבאומן, וכן בכתיבה ובהקלטה של ספרים ודיסקים. 
במהלך שנת 2013, פרש הרב דורון מ"לב הדברים". בשנת 2014 הוא הקים את ארגון "אור פנימי ברסלב", העוסק בהפצת ספריו ושיעוריו.
אובדה (ספרד)

גאוגרפיה

אובידה ממוקמת במרכזה של פרובינציית חאאן. היא נמצאת בגובה 748 מטר מעל פני הים, ברמת אובדה (Loma de Úbeda). רמה המפרידה עמקי נהר הגואדלקיווויר מצפון ונהר הגוודלימאר בדרום.

היסטוריה

בחפירות ארכאולוגיות באובדה נמצאו שרידים מהתקופה האיברית. בהמשך היו במקום הרומאים והויזיגותים. היישוב הוקם מחדש במחצית הראשונה של המאה התשיעית, על ידי האמיר של קורדובה, עבד-א-רחמן השני (عبد الرحمن الثاني). הוא קרא למקום אובדת אל ערב (أُبَّدَة الْعَرَب). 
בשנת 1212 נכבשה על ידי הנוצרים, אולם כעבור שנתיים המוסלמים השתלטו עליה מחדש. התקופה המוסלמית של אובדה הסתיימה סופית ב-1233 עם כיבוש העיר על ידי פרננדו השלישי.
המאה ה-16 הייתה "תור הזהב" של אובדה. בתקופה זו נבנו הבניינים שבזכותם הוכרזה לאתר מורשת עולמית.
יום שבת (פיוט)

"יוֹם שַׁבָּת קֹדֶשׁ הוּא" הוא פיוט המושר בפי יהודי גרמניה בכל ליל שבת. שם המחבר, יהונתן, מופיע באקרוסטיכון באותיות הראשונות של בתי השיר.
מילות השיר מושפעות מאמירות מהתלמוד הבבלי (בעיקר ממסכת שבת) עם תוספת של סגנון מליצי. מצד אחד תכנים הלכתיים - מצוות הדלקת נר שבת וחובת הקידוש על היין, ומצד השני תכנים מהאגדה - הבטחה כי מי שלווה עבור השבת, הקדוש ברוך הוא יפרע עליו את חובו, האגדה על שכרו של יוסף מוקיר שבת, האגדה על המלאכים המלווים את האדם בבואו בליל שבת לביתו ועוד.
בבית האחרון עוזב המחבר את ענייני השבת, ומבקש הקפדה על מתן קרדיט לו כמחבר השיר. בהקשר זה מסופר כי פעם מחבר השיר הגיע לעיירה פרנקפורט והוזמן להתארח שם אצל אחד מחשובי הקהילה שלימד בליל שבת את השיר הנ"ל את הציבור בטענה כי הוא חיברו. בתגובה הרב יהונתן תבע את אותו אדם לדין תורה בטענה כי גנב ממנו את השיר. בוויכוח פומבי שהתנהל ביניהם שאל הרב יהונתן את אותו רב באשר לאקרוסטיכון בשיר ואילו הרב לא ידע לענות, ובכך התברר לכל הקהל האמת כי הרב יהונתן חיבר השיר. על מאורע זה חיבר הרב יהונתן את הבית האחרון בשיר.
משפט אבל-רופיני

באלגברה, משפט אָבֶּל-רוּפיני קובע כי לא קיים פתרון אלגברי (כלומר: פתרון בעל שורשים) עבור משוואות פולינומיות כלליות ממעלה חמישית או יותר, בעלות מקדמים שרירותיים כלשהם.
המשפט נקרא על שם המתמטיקאים פּאוֹלוֹ רוּפיני, אשר סיפק הוכחה חלקית להשערה זו ב-1799, ונילס הֶנריק אָבֶּל, אשר השלים את ההוכחה ב-1824.
ברוב המאמרים המדעיים הקשורים להוכחת המשפט נכתב, כי מבחינה היסטורית היה זה אָבֶּל, אשר הוכיח שמשוואה כללית ממעלה חמישית אינה יכולה להיפתר באמצעות שורשים, הניתנים למציאה באמצעות שיטה קונסיסטנטית כלשהי, דוגמת נוסחה שפותחה לצורך מציאת שורשים אלו. 
למרות ה"נסיבות ההיסטוריות", העומדות לזכותו של אָבֶּל, הוכחתו כמעט אף פעם אינה מוצגת. במקומה מוצגת ההוכחה המסתמכת על תורת החבורות של גַלואָה.
תווי סימון ותקינה

מוצרים רבים נושאים תווים וסמלילים המיועדים להעיד על התכונות של מוצרים אלו. התווים יכולים להעיד על כך שהמוצר עמד בדרישות של תקן מסוים, בדרישות של ארגון מסוים, להציג מידע כללי, או להוות כלי שיווקי. סמלילים שונים יכולים להיות מוגנים על-פי חוק במדינה מסוימת כך שרק מוצרים העומדים בתנאים מסוימים זכאים להציג את הסמל, ובמדינות אחרות ייתכן שלאותו סמל ממש אין תוקף חוקי, תקינתי או תוקף כלשהו.

סימוני אריזה

סמלים רבים לסימון אריזות נקבעו בתקנים לאומיים ובינלאומיים. לאריזה קמעונאית קיימים סמלים מוסכמים לציון סימן מסחרי, להוכחת קניה, ועוד. סימונים נוספים נדרשים לעיתים לידע את הצרכן באשר לשימוש בטוח ולאמצעי זהירות. כמו כן קיימים סימנים מוסכמים למתן הוראות מיחזור המוצר והאריזה. על אריזות רבות מופיע ברקוד, המאפשר קבלת מידע על תוכן האריזה באמצעות קורא אלקטרוני. אריזות מוצרים שבהם סכנת התלקחות או התפוצצות חייבים להיות מסומנים בתוויות מתאימות.

סיווג תוכן


בישראל, צו הגנת הצרכן (סימון טובין) קובע כי משחקי מחשב יסומנו בישראל על פי סימון PEGI. זוהי מערכת לדירוג משחקי מחשב ובמשחקי וידאו הקובעת לאיזה קבוצות גיל מתאים משחק מחשב מסוים, לרבות קביעת גיל מינימלי למשחק כלשהו.
מערכת סימונים נוספת בתחום היא ESRB הקובעת גם היא לאיזה קבוצות גיל מתאים משחק מחשב מסוים, לרבות קביעת גיל מינימלי למשחק כלשהו.

קוסמטיקה

בתחום הקוסמטיקה מוצרים שונים סומנו במספר סמלים המכילים ארנב וחיות דומות. משמעות ומהות הסימון, היקפו ומידת הפיקוח עליו משתנה בין מדינה למדינה, ובין יצרנים שונים.

כביסה

במדינות רבות יצרני טקסטיל מחויבים להוסיף לבגדים ולשאר מוצרי טקסטיל תווית הנושאת הוראות כביסה, כדי להגן על המוצר מנזקים או בלייה מוקדמת. הוראות אלו מתייחסות לחום המים, הלבנה, השרייה, סחיטה, גיהוץ ועוד. ההוראות עשויות להיות מילוליות ו/או באמצעות סמלי כביסה. בסמלים צורות שונות מסמלות פעולה (טרפז ללא גג - כביסה, עיגול - ניקוי יבש, עיגול חסום בריבוע - ייבוש במכונת ייבוש, משולש - הלבנה, מרובע - ייבוש, מגהץ - גיהוץ. X על הסימון מסמל שהפעולה אסורה). דוגמאות לסמלי כביסה:

מוצרי חשמל


הנציבות הבינלאומית לאלקטרוטכניקה הגדירה את הסימונים הבאים למוצרי חשמל:
סימון מקובל בשנאים ביתיים:

סימון לזיהוי חפצים

בשנים האחרונות חל גדול של מוצרי סימון לזיהוי חפצים שונים, החל מבקבוקי שתייה ועד בגדי ילדים. כיום ניתן לסמן את המוצרים השונים באמצעות מדבקות או תגיות סיליקון.
ההבדל העיקרי בין מדבקות לתגיות הסיליקון הוא חוזק המוצר, חיי המדף והבלאי שלו. מפני שרוב המדבקות אינן עמידות במים ובשימוש מסיבי בצורה מספקת, לעומת תגיות אשר הן עמידות בפני טמפרטורות קיצוניות ניתנות לשטיפה וניקיון.