google/wiki40b huggingface dataset:
קומדיאן הרמוניסטס

קומדיאן הרמוניסטס (בגרמנית: Comedian Harmonists) היה אנסמבל ווקאלי גרמני בעל פרסום בינלאומי, שביצע בטכניקה של "הרמוניה צפופה" בשנים 1934-1928 ונחשב לאחד ההרכבים המוזיקליים המצליחים ביותר באירופה לפני מלחמת העולם השנייה.
סימן ההיכר של ההרכב היה יכולתם של זמריו למזג את קולותיהם יחדיו, כך שהזמרים האינדיבידואליים יכלו להתבלט מתוך המרקם הווקאלי ולשוב ולהיעלם בתוכו. רפרטואר ההרכב היה רחב, החל במוזיקה עממית ושירים קלאסיים בעיבודו של פרומרמן ועד לשנונים ושובי הלב שבשירי התקופה הפופולריים, של מלחינים כמו פטר איגלהוף, ורנר ריכרד היימן ופאול אברהם.

קורות ההרכב

בשנת 1927 התרשם הארי פרומרמן, שחקן יהודי מובטל, מהופעת "המתהוללים" (The Revelers) הרכב ווקאלי אמריקאי פופולרי, שהושפע מתרבות הג'אז, ובהשראתו החליט להקים הרכב גרמני בפורמט דומה. פרומרמן קיים מבחני-קול בדירתו שבברלין, ההרכב התגבש והחזרות החלו. לאחר כמה כשלונות התחלתיים, לא איחרה לבוא ההצלחה. "קומדיאן הרמוניסטס" זכו לפופולריות ברחבי אירופה, ביקרו בארצות הברית והופיעו ב-21 סרטים.
הצלחת ההרכב עמדה בעינה עד שנות ה-30' הראשונות של המאה ה-20. עם עליית המשטר הנאצי נקלע ההרכב לקשיים. שלושה מחברי הלהקה - פרומרמן, קולין וצ'יקובסקי - היו יהודים או ממוצא יהודי, ובוּץ התחתן עם יהודייה. הנאצים הקשו על חייו המקצועיים של ההרכב, תחילה בהטלת איסור על ביצוע יצירות של מלחינים יהודים ולבסוף במניעת הופעתו של ההרכב בפומבי. ההופעה האחרונה של ההרכב התקיימה בהנובר ב-25 במרץ 1934.
פרומרמן, צ'יקובסקי וקולין נמלטו לאחר זאת מגרמניה והקימו הרכב חדש, שהופיע בשמות "קומדיאן הרמוניסטס" ו"קומדי הרמוניסטס" עם שותפים חדשים בתפקידי הפסנתרן, הטנור הגבוה והבס. החברים שנשארו בגרמניה החליפו גם הם את נושאי התפקידים שעזבו בהרכב המשך, שנקרא "Das Meistersextett" ("שישיית האמנים"), כיוון שהשלטונות אסרו על השימוש בשם אנגלי. אף לא אחד מן ההרכבים החדשים לא הצליח להשיג את ההצלחה המקורית של ה-"קומדיאן הרמוניסטס". את ההרכב הגרמני הכניעו המאבק הפוליטי הפנימי והצנזורה הכבדה, בד בבד עם הגיוס המלחמתי; ההרכב הגולה לא הצליח למצוא עבודה באמריקה בגלל גילויי עוינות לבדרנים גרמנים, ונבצר מהם לחזור לאוסטריה, שם נהנו מהצלחה ניכרת בשנות ה-30'. בשנת 1934 התפרקו שני ההרכבים. אף כי כל החברים שרדו במלחמה, הם לא התאחדו שוב לאחר המלחמה.
ההרכב נשכח במידה רבה, עד שמפיק הסרטים אברהרד פכנר יצר סרט תעודה טלוויזיוני שחור-לבן בן ארבע שעות, שבמסגרתו ראיין את החברים הנותרים, שנפוצו ברחבי העולם. סרט התעודה שודר במשך שני ערבים בגרמניה בשנת 1975 ועורר עניין מחודש במוזיקה של הקומדיאן הרמוניסטס, כולל הוצאת תקליטיהם. בשנות ה-80 של המאה ה-20 החל הזמר מקס ראבה לבצע משירי הלהקה ושירי קברט אחרים מהתקופה.
ההרכב זכה להכרה בתעשיית הבידור המוזיקלי בשנת 1998 עם זכייתו בפרס אקו מטעם ה- "דויטשה פונואקדמי".
לאחר מותו של אחרון חברי ההרכב, רומן צ'יקובסקי, כתב הרכב א-קאפלה הגרמני, Wise Guys, שיר מחווה להרכב בשם ה-"קומדיאן הרמוניסטס", שפורסם כחלק מן האלבום "סקנדל" באביב 1999.

ביוגרפיה מוסרטת

בשנת 1997 יצא סרט ביוגרפי ("Comedian Harmonists") על האנסמבל. השחקנים בו הניעו את שפתיהם בביצועי המוזיקה בתיאום עם הקלטות מקוריות של ההרכב.
סמול פורוורד

סמול פורוורד (באנגלית: Small Forward) היא אחת מחמש עמדות הכדורסל, המוכרת גם "עמדה מספר 3". לרוב, הסמול פורוורד גבוה וחזק יותר מהקלע, וכן נמוך וזריז יותר מהפאוור פורוורד, וגובהו בין 1.98 ל-2.06 מטרים.

אופי התפקיד

תפקיד הסמול פורוורד נחשב לתפקיד המגוון ביותר מבין חמש עמדות הכדורסל, מאחר ששחקנים בעלי סגנונות משחק שונים יכולים למלא אותו. שחקנים מסוימים בעמדה זאת מתבססים על הקליעה שלהם מרחוק, אחרים בולטים ביכולתם לחדור לסל וישנם אף שחקנים המנצלים את כוחם כדי לגבור על יריבם במהלכי פוסט-אפ. הסמול פורוורד נדרש להיות אתלטי מספיק כדי לחדור לסל ולצאת מהר להתקפות מעבר, וכן עליו להיות חזק מספיק כדי להיאבק על ריבאונדים מול שחקנים גבוהים ממנו. חשיבותו של הסמול פורוורד מתבטאת גם בהגנה - סמול פורוורד המסוגל לשמור על שחקנים מעמדות שונות מעניק לקבוצתו יתרון משמעותי במקרים בהם שחקנים "מחליפים שמירות". סמול פורוורדים כדוגמת סקוטי פיפן, ברוס בואן, קוואי לאונרד, שון מריון ואנדריי קירילנקו נודעו בזכות יכולתם לשמור על שחקנים מכל העמדות, למעט סנטרים.
סמול פורוורדים בולטים בעבר כוללים את לארי בירד, ג'וליוס אירווינג, ריק בארי, אלג'ין ביילור וסקוטי פיפן. בין הסמול פורוורדים הבולטים כיום ניתן לציין את לברון ג'יימס, קווין דוראנט, כרמלו אנתוני ויאניס אנדטוקומבו.
נהוג לעיתים לכנות סמול פורוורד גבוה או כבד יותר, המסוגל לשחק במידה שווה גם בעמדת הפאוור פורוורד, כ"פורוורד". דוגמה לשחקנים הנחשבים פורוורדים הם דריימונד גרין, ג'וש סמית', רודי גיי, ומהעבר: דייב דבושר, ג'יימס וורת'י למאר אודום.

כמו כן קיים המונח "סווינגמן" (באנגלית: Swingman), או "גארד-פורוורד", המתאר שחקן שיכול לשחק הן בעמדת הסמול פורוורד והן בעמדת הקלע. אלו הם שחקנים רב-גוניים, היכולים "להתנדנד" (swing) בין שתי העמדות, וזהו מקור שם המונח. לרוב, גובהם של סווינגמנים נע בין 1.95 ל-2.05 מטר. שחקנים בולטים שאפשר להגדירם כסווינגמנים בליגת ה-NBA כוללים את פול ג'ורג', וינס קרטר, פול פירס, אנדרה איגודלה ואנדרו ויגינס ושחקני עבר כגון ג'ון האבליצ'ק, ג'ורג' גרווין וטרייסי מקגריידי.
לארי בירד הוא מקרה מיוחד של סמול-פורוורד שהיה יכול לשחק היטב בכל העמדות כחברו הקרוב ויריבו הגדול מג'יק ג'ונסון שעמדתו העיקרית הייתה רכז.
קצין ציות

קצין ציות הוא מנהל בארגון שתפקידו לפקח על הציות של הארגון ועובדיו להוראות החוק והרשויות החלות על הארגון, ובפרט הוראות המשפיעות על התפקוד השוטף של רבים מעובדי הארגון. בנוסף לפיקוח עוסק קצין הציות בגיבוש מדיניות ציות, וביצירה ובהטמעה של נהלים שנועדו להבטיח את הציות הנדרש. לתפקידו של קצין הציות אין קשר עם המבקר הפנימי של הארגון. קיימת הבחנה בין קצין ציות - שעיקר עבודתו הוא בקרה שוטפת למניעת כשל, לבין מבקר פנימי שעיקר עבודתו הוא בביקורת לאחר מעשה (כולל ביקורת של קצין הציות).
תפקיד זה קיים בעיקר בארגונים שפעילותם נתונה לרגולציה נרחבת, כגון ארגונים פיננסיים (בנק, חברת ביטוח) וארגוני בריאות (קופת חולים, בית חולים). כשל בציות של ארגונים אלה להוראות הרגולציה עלול לפגוע קשות בתפקודם. בארגונים אחרים בארצות הברית מונה קצין ציות בעקבות חקיקת חוק סרבנס-אוקסלי והאירועים שהביאו לחקיקתו.
הדיווח של קצין ציות ראשי הוא להנהלת הארגון ולדירקטוריון.
עד כאן!

פורמט

שני צוותים (שלושה בכל צוות) של קומיקאים מהימין והשמאל מתחרים זה מול זה כדי להכריע בשאלה: מי צודק - הימין או השמאל
מיכאל ארגווי

מיכאל ארגווי (געז: ሚካኤሌ አረጋዊ ‏; 1848/49 לערך - 1931) מיסיונר אתיופי פרוטסטנטי שפעל בקרב ביתא ישראל בשלהי המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. 
נולד בדמביה להבטו גברה מריאם ולתקלית אדגו אגיצ'וו שנפטרה כאשר היה כבן שלוש. בגיל שבע נמסר על ידי אביו אל המיסיונר מרטין פלאד אשר שיכן אותו בבית יתומים בגרמניה ב-1866. ארגווי למד במנזר כריסטינה הקדושה בשווייץ וב-1863 סיים את לימודיו. באותה השנה נשלח חזרה לאתיופיה כחלק מקבוצה יהודית מומרת שהתחנכה למיסיונרית והחל משנה זו פעל ארגווי כמיסיונר ביישובי ביתא ישראל לרבות במרכז בג'נדה.
עם פטירתו של ברו וובה, המנהל של המיסיון ב-1892 מונה ארגווי כמחליפו וכיהן בתפקיד עד מותו. ארגווי פרסם גם תרגום של הברית החדשה לשפה האמהרית.    
ארגווי נישא לתללץ', קרובת משפחה של ברו וובה והביא עימה ארבעה ילדים.  שלוש בנותיו נישאו ליהודים מביתא ישראל ובנו, מנקר נשא יהודייה מומרת.  
ארגווי נפטר ב-1931 בג'נדה.
עיוורון ירח

עיוורון ירח, מכונה גם דלקת ענביה חוזרת בסוסים או דלקת עיניים תקופתית (באנגלית: Moon Blindness, Periodic Ophthalmia, Equine Recurrent Uveitis) הוא הגורם הנפוץ ביותר לעיוורון בסוס הבוגר.

פתופיזיולוגיה

כפי שניתן להסיק משמות המחלה השונים, מדובר בדלקת סטרילית (שאינה-זיהומית) חוזרת ונשנית אשר ברבות הימים עלולה להביא לכדי עיוורון. על פי רוב מקור המחלה באירוע ראשוני הגורם לדלקת תוך עינית בענביה (Uvea) הכוללת את חלקי העין הבאים: הקשתית, הגוף הריסי והדמית. מקור האירוע הראשוני עשוי להיות זיהומי אך הזיהום אינו הגורם העיקרי לנזק בעין, אלא התגובה הדלקתית אליו. בעקבות הדלקת עולה חדירות כלי הדם בגוף הריסי ומוקל המעבר במחסום שבין הנוזל התוך עיני לדם. לתוך העין חודרים תאי דם לבנים מרוגשים הנותרים ברקמות הענביה גם בחלוף הדלקת.
בתקופות שבהן אין חשיפה לגורם הראשוני (אנטיגן כלשהו), שוככת התגובה הדלקתית. מחזוריות המחלה מתבטאת בחשיפות חוזרות או נשנות לגורם הראשוני. לפיכך אין טיפול מרפא למחלה זו. הטיפול הוא אפוא טיפול תומך הנועד להקל את תסמיני המחלה בעת התפרצות, אך הוא לא ימנע את הישנותה ואת החרפתה לאורך זמן, שכן בכל חשיפה חוזרת התגובה הדלקתית קשה יותר.
למעשה כל מחלה כלל מערכתית המלווה בנוכחות גורם זיהומי או רעלנים בדם עלולה לגרום לדלקת בענביה ולהוות בסיס להמשך התהוות המחלה. כמו כן, נזק מכני לעין, למשל בעקבות טראומה גופנית, כיבים (פצעים פתוחים ברקמות שונות בגוף), גידול סרטני וכן הלאה עלולים לפגוע במחסום שבין הדם לנוזל התוך עיני.

טיפול ופרוגנוזה

לעיתים המופע הקליני בולט מאוד בעין אחת, אך אין זה פוסל מעורבות של שתי העיניים. לפיכך נהוג לבדוק היטב את מעורבות שתי העיניים לפני קבלת החלטה לגבי אופן הטיפול והיקפו. כאמור, הטיפול הוא טיפול תומך בתסמיני הדלקת בעת התפרצותה. הטיפול כולל על פי רוב מתן אטרופין (לשיכוך הכאב ולמניעת הידבקויות), סטרואידים (לשיכוך התגובה הדלקתית) ונוגדי דלקת שאינם סטרואידים. הטיפולים יכולים להיות במתן מקומי או מערכתי.
סיכויי ההחלמה בטווח הארוך גרועים מאוד. הימצאות המחלה בעין אחת מגביר את הסיכון להימצאותה בעין השנייה גם כאשר המופע הקליני אינו מובהק ולכן דרושה בדיקה קפדנית של שתי העיניים.
יקב רמת הגולן

יקב רמת הגולן הוא יקב ישראלי השוכן בקצרין שברמת הגולן. היקב הוא השלישי בגודלו בישראל והראשון שקם ברמה. היקב נוסד ב-1983 על ידי שמונה קיבוצים ומושבים. האחראי העיקרי למהפכת האיכות ביינות ישראל. היקב זכה בתחרויות החשובות ובעל הכרה בינלאומית.

היסטוריה

בשנת 1972 הגיע האונולוג פרופ' קורנליוס מאוניברסיטת קליפורניה בדייוויס לביקור ברמת הגולן כאורח הסוכנות היהודית והתלהב מן השילוב של אקלים קר וקרקע בזלתית בגובה רב, היוצרים שילוב אידיאלי לייצור יינות בעלי רמה גבוהה מכרמים באזור זה. הדבר היווה תמריץ לנטיעת הגפנים והקמת היקבים. ב-1976 ניטעו הכרמים הראשונים ביישובים גשור ויונתן. היקב הוקם בקיבוץ מרום גולן, הקיבוץ הראשון שהוקם ברמת הגולן. ב-1986 עבר למשכנו הנוכחי בקצרין. היקב הוא מיזם משותף של שבעה יישובים ברמת הגולן: אורטל, אלוני הבשן, אל-רום, רמת מגשימים, גשור, יונתן, עין זיוון ושל יישוב גלילי אחד: רמות נפתלי.
בתחילה נטע היקב גפנים שענביהם נשלחו למרכז הארץ, וב-1984 יוצרו יינותיהם הראשונים.
מנכ"ל היקב הוא יאיר שפירא, שהחליף בשנת 2017 את ענת לוי לאחר תשע שנות פעילותה, שהחליפה בשנת 2008 את שלום בלייר לאחר עשר שנות פעילותו. היינן הראשי מאז שנת 1990 הוא ויקטור שונפלד, שרכש השכלתו באוניברסיטת קליפורניה בדייוויס, ולצידו 4 ייננים נוספים.
רבי לוי

רבי לוי היה אמורא בדור השני והשלישי לאמוראי ארץ ישראל. התפרסם כדרשן וכבעל אגדה.
רבי לוי שימש כדרשן בבית מדרשו של רבי יוחנן במשך 22 שנה. בני דורו החשיבו מאוד את דרשותיו. רבי זירא שלח את תלמידיו כדי שישמעו את דרשותיו של רבי לוי. רבי אבא בר כהנא חיבבו ואף נשקו על ראשו בשמעו אחת מדרשותיו, למרות שפעם אחת התנגד במילים חריפות לאחד מפירושיו של רבי לוי. 
רבי לוי העיד על טיב דרשותיו "אית דידע למחרוז ולא ידע למקדח, ואית דידע למקדח ולא ידע למיחרוז, ברם אנא הוינא חרוזא ואנא הוינא קדוחא". כלומר, שמלבד הבנתו הרבה בעומקן של הפסוקים (למקדח) הוא גם יודע לחבר היטב פסוקים ומקראות הקשורים זה לזה (למיחרוז).
רבי לוי הרבה למסור מאמרים מחכמי דורות קודמים, בייחוד הרבה למסור בשם רבי חמא בר חנינא (בנו של רבי חנינא בר חמא) ורבי שמואל בר נחמן. בשמו מסרו כמה מדרשני הדור הרביעי ובייחוד רבי יהושע דסכנין שמסר משמו יותר ממאה דרשות.
נראה ששהה תקופה מסוימת ב"ערביא". הידיעות שהביא משם שימשו אותו בפירוש מקראות שונים.
נועה רבן

ביוגרפיה

נועה רבן נולדה בחיפה לאמנית המיצג תמר רבן ולגיל רבן - סוכן נסיעות. גדלה בתל אביב. למדה משחק בבית הספר תלמה ילין ובסטודיו למשחק של ניסן נתיב. השתתפה בין היתר בהצגה "מיתוס" של אנסמבל עיתים והתיאטרון הקאמרי, בבימוייה של רנה ירושלמי. כמו כן השתתפה במחזה "הלו" בתיאטרון תנועה ובמחזה "שד היער" בתיאטרון קרוב.
ביימה וכתבה את המחזה "ג'שה פנילה דקי", אשר בזכותו זכתה בשנת 2000 בפרס הבמאית המבטיחה בפסטיבל עכו. הצגה נוספת שביימה הייתה הצגה "סינמה" בתיאטרון קרוב, את "סופה של בדיחה" בתיאטרון הבימה, ואת פרויקט "אורקסטרא" - עבור פסטיבל עכו והמשכן לאמנויות הבמה בתל אביב. 
בשנת 2007 שיחקה בסרט "מדוזות" של שירה גפן ואתגר קרת. באותה שנה עלתה גם ההצגה "סופה של בדיחה" - שיתוף פעולה בין "הבימה" לתיאטרון "צוותא", בבימויה של רבן.
בשנת (2007) הצטלמה לסדרה "בובות" בתפקיד קרן רוזין, ובשנת 2009 גילמה את ליליאן שלייפר, אמו של תום שלייפר, בעונה השלישית של "האלופה".
באמצע 2009 העתיקה את מגוריה יחד עם משפחתה לדימונה. ההצגה הראשונה שלה, "צירי דגים", הועלתה בנובמבר 2009. 
בשנת 2015 עזבה את תפקידה כמנהלת האמנותית של תיאטרון דימונה. באפריל 2016 צפויה לעלות הצגה חדשה בבימויה בתיאטרון חיפה, "ליל העשרים", על פי מחזהו של יהושע סובול.
החל משנת 2015 היא מנהלת האומנותית של "רדליין" באר שבע, מעבדה חברתית לאמנות עכשווית, מקום בו אמנות קהילה וחינוך נפגשים.

חיים אישיים

הייתה נשואה לשחקן אוהד קנולר, ולהם בן בשם פטר. בשנת 2016 התארסה לאיש ההייטק אלעד אברהמי.
רעב לאב

התפתחות המושג

המונח מתייחס לצורך הגדול של בנים ובנות להתחבר לאבותיהם. ברוב המקרים ילדים מחונכים על ידי נשים, בעיקר באמצעות המטפלת במעון היום, הגננת בגן הילדים, ובמשפחה לרוב על ידי האם כמטפל העיקרי. כתוצאה מכך, ברוב המקרים הקשר הרגשי והגופני בין בנים לאימהות הוא טבעי. המצב אינו בהכרח כך עם אבות. ולמרות זאת, ילדים משתוקקים מטבעם וזקוקים לקשר רגשי עם אבותיהם. התאוריות הפסיכודינמיות רואות ברעב זה הוא מרכיב חשוב בהתפחות הילד, שיש לתת לו תוקף. בדרך כלל ניתן לצפות התפתחות של רעב לאב כבר בילדותו המוקדמת. אין רעב לאב, כאשר האב מגיב בקביעות מתוך כוונה, קשר פיזי והצהרה מזינה. הרעב מסופק רק כאשר הבן חווה את חזרתו של האב. מחקרים מצביעים על כך, שחשיבות האב בחיי ילדיו גדולה ואינה פחותה מזו של האם. תפקיד האב בחיי ילדיו חובק רבדים רבים: גידולם, דאגה לכלכלתם ולחינוכם. האב הוא סמל לגבריוּת ומודל חיקוי להתנהגות ולהזדהות; הוא בעל תפקיד חשוב ביצירת תפקידי המין אצל ילדיו; הוא נציג הסמכות והסופר-אגו; דמותו נתפסת כחזקה ומגנה, ומסוגלת לטפל בקשיים ובמשברים. כמו כן, לעיתים קרובות האב הוא חבר.

תסמינים

בקרב רבים מהבנים, מתפתח הרעב לאב, לסבל רגשי, בעיקר במצבים בהם נוכחות האב נשללת מהילד בניגוד לרצונו. אז הרצון לקשר גורם למצוקה של ממש. עם זאת אבות עשויים להיות לא מודעים לצורך של בניהם או שהם עלולים להיות מאוימים על ידי כך. במקרים מסוימים כאשר קיימת פגיעה ברורה, של ההתעללות או ההזנחה, נוצרות אסטרטגיות הישרדות אצל הילד, מה שגורם לעיתים קרובות לזעם מופנם המתורגם להתנהגות אלימה או להתנהגויות נמנעת. במקרים שבהם מתעלמים מן הרעב, או לא מכירים בצורך ואף מזלזלים או בזים לו, הכאב עלול להיות מופנה כלפי עצמו. לעיתים ילדים יאמרו:"משהו חייב להיות לא בסדר איתי" או "יש לי חסרון גדול וקיצוני שאבא לא יכול להתגבר עליו". השלכה נוספת על נפשו של הילד קשורה לחסר הקיים בדמות גברית והזדהות ולמודל אבהי מיטיב. חסך זה עלול להתפתח לצורך בפיצוי באמצעות התנהגויות כגון הצלחה בעסקים, מיניות מופרזת, שייכות לכנופיות ועוד.]
המרכז הראשי לתקשורת מיוחדת

רקע

המרכז מהווה לממשיך דרכו של שירות התקשורת המיוחד של קומיסריון הפנים העממי של ברית המועצות והיה מנגנון תקשורת השליחויות של המשטרה החשאית של ברית המועצות משנת 1939. בשנת 1988, במסגרת השירות, הוקם המרכז הראשי לתקשורת מיוחדת. ב-28 בדצמבר 1991 אורגן מחדש במתכונתו הנוכחית כגוף ממשלתי של הפדרציה הרוסית.
המרכז משתף פעולה עם חברות גדולות וגופים ממשלתיים במתן שירותי תובלה ומסירת סחורות בעלי חשיבות גדולה המרכז תופס נתח משמעותי משוק שירותי העברת כספים ומזומנים באזורי המדינה ונחשבת לגוף המנוסה במתן שירותים בתחום זה ומאז 2013 מפעליה שירותי דואר מהיר של סחורות בעלי חשיבות עליונה והעברת כספים מהמטבעות אל הבנקים ברחבי המדינה במסגרת שירותי המסירה והשילוח המרכז אחראי גם למסירת טפסי השאלות של המבחן הממלכתי המאוחד (המקבילה הרוסית לבחינות בגרות ופסיכומטרי) אל בתי הספר והאקדמיות והמוסדות בהם נערכים המבחנים,, אבטחת רכוש ונכסים בעלי ערך שמובאים לרוסיה לתצוגה במוזיאונים לרבות חפצי דת,, הכתר הקיסרי והעתקים שלו המובאים לתצוגה במוזיאונים ברחבי רוסיה,. הוא מילא תפקיד מרכזי בסיוע להעתקת הארכיונים הממשלתיים מהבניין הישן בו היו למשכנם החדש והיה הגוף היחיד האמון על מתן שירותי שילוח בכל הנוגע למסירת דברי דואר במהלך אוניברסיאדת קאזאן (2013), בה מילא תפקיד מרכזי כגוף השילוח הבלעדי. בנוסף, המרכז אחראי להעברת הקלפיות ופתקי ההצבעה ממחסני ועדת הבחירות המרכזית של רוסיה אל עמדות ההצבעה, כמו גם אבטחת מערך עיבוד פתקי הצבעה במהלך הבחירות במדינה. כל סחורה שהמרכז אחראי על העברת מבוטחת בסכום של מאה מיליון דולר.
למרכז משרד ראשי במוסקבה וסניפים אזוריים בסנקט פטרבורג, קלוגה, ניז'ני נובגורוד, רוסטוב על הדון, סרטוב, יקטרינבורג, נובוסיבירסק וחברובסק. למרכז נציגויות ב-71 מחוזות רוסיה ופועלים למעלה מ-180 מחלקות ויחידות סמך של המרכז, לרבות נקודת תקשורת מיוחדת בנמל החלל בייקונור. לרשות המרכז 7,000 כלי נשק ולמעלה מ-1,700 כלי תחבורה שונים הנעים ב-1,200 מסלולים סדירים באורך 508,000 קילומטרים.
זכרונות ארץ ישראל

כרך ראשון

ממאה ה-17 ועד המאה ה-19. על ראשי הקהילות היהודיות בירושלים, טבריה, עכו, צפת ויפו ומייסדי המושבות פתח תקווה, ראשון לציון, ראש פינה, זכרון יעקב ואפילו באר טוביה. כן מובאים הזכרונות של האישים: יהושע ילין, יוסף ריבלין, יואל משה סולומון, משה סמילנסקי, אברהם שפירא וזלמן דוד ליבונטין.
הראשון לתיאור הוא הפחה מחמד בן פרוך, מושל ירושלים בימי שלטון האימפריה העות'מאנית "בימיו נתגבש כל הרע והמגוּנה שבשלטון התוּרכי: עריצוּת השליטים הגבוֹהים, חַמדנוּת הפקידים, תוהו-ובוהו באדמיסטרציה, חוּלשת השלטון המרכזי, הפקרתו הגמורה של האזרח ולא כל שכן העוֹלה הבא ממדינה זרה".
עובר לתיאור מחדשי היישוב היהודי בגליל, טבריה, צפת ועכו. מפעלו של יערי כולל במתכונת זו ספרים נוספים, בין השאר: "מסעות ארץ ישראל", "שלוחי ארץ ישראל" ו"אגרות ארץ ישראל".
רון נחמן

קורות חייו

נחמן נולד בשנת 1942 לאב ששימש כסגן ראש מועצת נס ציונה, ואם שהייתה בת למייסדי נס ציונה, ממשפחות לרר-בוקסר. למד בבית הספר היסודי "ראשונים" בנס ציונה וגימנסיה הריאלית בראשון לציון, אך סולק ממנה בכיתה י"א. שירת בחיל הקשר באילת. קיבל תואר ראשון במדע המדינה ובלימודי עבודה בשנת 1970 ותואר ראשון במשפטים בשנת 1980 מאוניברסיטת תל אביב.
ב-1973 היה ממקימי "גרעין תל אביב" שיועד להקמת אריאל, וממקימי היישוב בפועל בשנת 1978. התמנה ליו"ר המועצה הראשון של היישוב אך בשנת 1979 העביר את השרביט ליעקב פייטלסון וכיהן כסגנו, במקביל להיותו סמנכ"ל רשות השידור. בשנת 1985 נבחר ליו"ר המועצה ומאז עמד בראשות היישוב עד לפטירתו.
נבחר לכנסת ה-13 מטעם הליכוד והיה חבר בוועדת הכספים ובוועדת חוקה, חוק ומשפט. לקראת הבחירות לכנסת הארבע עשרה הוצב במקום ה-34 ברשימת הליכוד-גשר-צומת לכנסת ולאחר התפטרותם של אהוד אולמרט ופיני בדש לאור היבחרם לראשי רשויות, נדרש לבחור בין כהונה בכנסת להמשך כהונתו בראשות מועצת אריאל ובחר להמשיך כראש מועצת אריאל.
כיהן בוועדה המתאמת, שאחראית לקשר עם גורמי חוץ קרובים של המרכז האוניברסיטאי אריאל.
רון נחמן נפטר ב-18 בינואר 2013 לאחר מאבק ממושך בסרטן המעי הגס, בו לקה בשנת 2009.
הוא נטמן באריאל והותיר אחריו את רעייתו, דורית, ארבע בנות ונכדים. 
לאחר פטירתו הוכרז על זכייתו בפרס ישראל בתחום מפעל חיים – תרומה מיוחדת לחברה. הזכייה התאפשרה, אף שהפרס ניתן על פי התקנון רק בחיים, כיוון שמועמדותו הוגשה עוד בחייו.

פעולותיו כראש עיריית אריאל


בראיון לעיתון "מקור ראשון" ב-24 באוגוסט 2007 אמר כי הוא דוגל בהרחבת העיר למען גידול הקהילה הדתית במאות משפחות. אחת הסיבות שציין לכך היא העובדה שאריאל הוקמה כעיר חילונית, ולכן הקהילה ההטרוגנית שבה כוללת מספר גדול של עולים חדשים בעלי רקע חילוני. לכן, לדעתו יש לעבות את האוכלוסייה הדתית כדי לתת דגש רב יותר למסורת היהודית. בהתאם לגישתו זו סייע בקליטת ישיבת ההסדר ששכנה בעבר בנצרים (היישוב פונה במסגרת תוכנית ההתנתקות) באריאל. לדבריו, "הישיבה הזו יכולה להיות מנוף לבואן של משפחות. ביקשתי לקלוט כאן מאות משפחות מגוש קטיף [...] אם כולם היו מגיעים לכאן, הייתי יכול כבר ליישב אותם בבתים, ועדיין לא מאוחר לכך."
במסגרת פועלו הקים באריאל היכל תרבות וכן סייע להפיכתה של מכללת אריאל ביהודה ושומרון לאוניברסיטת אריאל ב-2012.
אלפרץ

תכונות

אלפרץ הוא כוכב כפול ספקטרוסקופי שלא ניתן להפרדה באמצעות תצפית ישירה. זוג הכוכבים מקיף זה את זה במסלול אליפטי למדי עם זמן הקפה של 96.7 ימים ומרחק שמשתנה בין 0.4 ל-1.1 יחידות אסטרונומיות. הבהירות הכוללת של בני הזוג היא מדרגה 2.06 ועוצמת ההארה המשותפת שלהם היא פי 114 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה ופי יותר מ-200 בתוספת הקרינה העל-סגולה.

אלפרץ A

אלפרץ A הוא הכוכב המסיבי, הגדול, החם והבהיר יותר מבין שני בני הזוג. מסתו מוערכת בכ-3.8 מסות שמש, רדיוסו כ-2.7 רדיוסי שמש, טמפרטורת פניו כ-13,800 קלווין והוא מאיר בעוצמה של כמעט פי 100 מעוצמת ההארה של השמש וכפול מכך בתוספת הקרינה בתחום העל סגול. נראה שהוא נמצא בתהליך של יציאה מהסדרה הראשית והוא מוגדר כתת-ענק כחול עם סיווג ספקטרלי B8 IV. בנוסף הוא מראה ספקטרום בליעה לא רגיל עם קווים חזקים של יסודות כימיים שנדיר למצוא בכוכבים, כמו כספית, מנגן, גליום, זרחן וקסנון. תופעה זו נצפתה בכוכבים כפולים נוספים שבהם הכוכב הבהיר יותר הוא מסוג ספקטרלי דומה לשל אלפרץ והם נקראים "כוכבי כספית-מנגן".

אלפרץ B

אלפרץ B הוא הכוכב הקטן, הקר והעמום יותר מבין השניים, מסתו מוערכת בכ-1.85 מסות שמש, רדיוסו כ-1.65 רדיוסי שמש, טמפרטורת פניו כ-8,500 קלווין והוא מאיר בעוצמה של כמעט פי 16 מעוצמת ההארה של השמש. זהו כוכב הסדרה הראשית לבן עם סיווג ספקטרלי A3 V. בניגוד לבן הזוג שלו הוא לא מראה פסי בליעה חריגים, למעט שכיחות קצת נמוכה מהרגיל של סידן.
ליגנד

ליגנד (אנגלית: Ligand) הוא יון או מולקולה המסוגלים לתרום זוג אלקטרונים לא קושר ליצירת קשר. מולקולות שהם ליגנדים יכולות לתפקד גם כבסיסי לואיס.
ליגנדים יוצרים קומפלקס עם יון "מרכזי", לרוב מתכת. "דנטטיות" (Denticity, "שן" מיוונית) מוגדרת כמספר האטומים במולקולת הליגנד שנקשרים ליון המתכת המרכזי. ליגנד התורם זוג אלקטרונים אחד, כגון קרבוניל, מכונה מונו דנטטי. ישנם ליגנדים המסוגלים לתרום שניים, ארבעה ואפילו שישה זוגות אלקטרונים. (אתילן דואמין טטרא-אצטט) נקשר ליוני מתכת רבים (ליגנד מגשר) או מיצר כמה קשרים עם אותו יון (קלאט). ליגנד כזה הנפוץ בשימוש הוא EDTA ובשל תכונה זו משתמשים בו לטיפול במקרים של הרעלת כספית.
טפילי עור בכלבים וחתולים

פטריות (דרמטופיטים ושמרים)

1. מיני הדרמטופיטים הגורמים למחלות בכלבים וחתולים הם בעיקר: Microsporum canis, Microsporum gypseum, Trichophiton mentagrophytes
הראשונה מדביקה גם בני אדם. תיתכן גם הדבקה מפטריות מהסביבה לבעל החיים, אך זו נדירה יותר וסימניה קשים יותר.
הפטריות פוגעות בשכבה הקרנית (החיצונית) של העור ובפרווה ולכן נראה בדרך כלל  לקות עגולה ללא שיער, קשקשת עדינה, ורק במקרים של זיהום משני נראה גירוד ופצעים. גם כאן בעלי חיים צעירים או בעלי כשל חיסוני רגישים יותר להדבקה כיוון שבהם מחסום ההגנה העורי פגוע.
בבעלי חיים שנדבקו הסימנים יכולים להיות ממוקדים או מפושטים.
האבחון הטוב ביותר הוא על ידי תרבית פטריות והטיפול הוא בחומרים אנטי-פטרייתים לזמן ממושך. יש לטפל גם בנשאים ובסביבה.
2. שמר- Malassezia pachydermatis  שוכן קבוע של העור באזור האוזן ופי הטבעת.
כאשר קיימת פגיעה במנגנון החיסוני או במצבים של רגישות יתר (על רקע אלרגיות) השמר מתרבה ואז גורם למחלה. זיהום משני נוצר לרב בגלל פציעות  גירוד. פחות נפוץ בחתולים. המקומות האופייניים להתרבות הם פנים, צוואר, בטן, אוזניים, ופי הטבעת.
מאבחנים תחת מיקרוסקופ על ידי משטח שנלקח מאזור נגוע.
טיפול- חומרים אנטי-פטרייתיים (שמפו / תרופה).
רוית דום

רוית דום (נולדה ב-13 בפברואר 1973) היא מנכ"לית קבוצת עמל.

ביוגרפיה

דום סיימה לימודי משפטים במכללת רמת-גן. ניהלה בשנת 2000 משרד עריכת דין. בשנים 2000–2003 כיהנה כעוזרת ליושב ראש הסתדרות עובדי המדינה. בשנים 2004–2006 הייתה ראש המטה של יו"ר ההסתדרות החדשה, והייתה מעורבת בתחום יחסי העבודה; עסקה בין היתר בניהול המערך הפנים-ארגוני בהסתדרות, ובגיבוש מדיניותה הכלכלית. כמו כן הייתה חברת דירקטוריון בגופים ציבוריים מרכזיים, בהם: חברת העובדים, בנק יהב, בית ליסין, קרן השתלמות לעובדים, נעמ"ת והוועד האולימפי בישראל.
דום דורגה בשנת 2009 על ידי "דה מרקר" כאחת מבין 40 המנהלים המבטיחים בישראל. 
דום מכהנת כמנכ"ל קבוצת עמל משנת 2011. דום יזמה את הקמתם של מרכזי יזמות בבתי הספר, במטרה לשלב את התלמידים בתעשייה ובמקביל לפתח כוח הוראה יזמי. דום יצרה שיתופי פעולה עם חברות מובילות וגופים מרכזיים במשק ובהייטק, בהם שיתוף פעולה עם חברת "אפל" הבינלאומית, ועם מוסדות אקדמיים כגון אוניברסיטת MIT.
בתקופת כהונתה כמנכ"ל קבוצת עמל, בשנת 2014, זכתה הרשת בשיא גינס על מיזם חינוכי בשיתוף עם חברת סיסקו מערכות ובהובלת נשיא המדינה דאז, שמעון פרס. כן זכתה הרשת באות הוקרה בוועידת היזמות הקהילתית של האיחוד האירופי, שנערכה בטורינו בנובמבר 2014; הפרס הוענק לדום על פרויקט מרכז היזמות של הרשת, אשר נבחר לשמש כמודל השראה למדינות נוספות.

חיים אישיים

ב-2014 נישאה דום בשנית, ליו"ר ההתאחדות לכדורגל בישראל ובעבר יו"ר ההסתדרות החדשה, עופר עיני. ב-2018 נולד לשניים בן. לדום שני ילדים מזוגיות קודמת.
גומייה

גומייה היא לולאה אלסטית העשויה מגומי ולטקס. שימושה העיקרי של הגומייה היא הצמדתם של חפצים זה לזה, כך שיהפכו לצרור אחד. 
הפטנט על הגומייה נרשם ב-17 במרץ 1845 בידי סטיבן פרי, ממציא ואיש עסקים מלונדון שעסק במוצרי גומי מגופר.

שימושים לגומיות

גומיות לעיתים קרובות משומשות ככלי לעיצוב תסרוקת, בעיקר לבעלי שיער ארוך, על ידי יצירת "זנב סוס" או "קוקו".
לעיתים נעשה שימוש בגומיות בטיסנים ובצעצועים מכניים נוספים, בזכות האלסטיות שלהן. כמו כן, ניתן "לשגר" אותן למרחקים ארוכים באמצעות מתיחתן ושיחרורן. דרך אחת לעשות זאת היא לשים צד אחד של הגומייה על קצה האצבע המורה, להחזיק בצד השני באצבעות היד השנייה, למתוח ולשחרר. קיימים גם אקדחי גומיות, שבאמצעותם ניתן לירות גומיות ברמת דיוק גבוהה יותר. אם גומייה נורית מטווח קצר מאוד על עור חשוף, פגיעתה עלולה לכאוב, אך בדרך כלל היא אינה מותירה נזק. עם זאת, רצוי להימנע מלירות גומיות על פני אדם, עיניו או עורו החשוף.
ניתן גם לשלב ולקשור גומיות על מנת ליצור דלגית או כדור גומיות - כדור אלסטי העשוי כולו מגומיות. שימוש נוסף בגומיות הוא לביצוע תרגילי כושר על ידי מתיחתן וכיווצן.
יודנבורג

היסטוריה

העיר מוזכרת לראשונה בשנת 1074. שם העיר, "טירת היהודים", ניתן לה על שם הסוחרים היהודיים, שהיוו נדבך חשוב בחיי המסחר בעיר.
בשנת 1277 העיר קיבלה זכויות לחכירת מס. במשך המאות ה-13 וה-14 העיר הפכה לעיר מסחר חשובה.
לאחר מספר פוגרומים במאות ה-14 וה-15 גורשו היהודים מן העיר ומשטיריה בכלל בשנת 1496.
בתחילת המאה ה-20 העיר הייתה אחד המרכזים האוסטרים של תעשיית הפלדה וישב בה חיל מצב של הצבא האוסטרו-הונגרי. בתקופת הכיבוש הנאצי הוקם בסמוך לעיר תת-מחנה של מחנה מאוטהאוזן. עם תום מלחמת העולם השנייה הוסב המחנה למחנה עקורים מחנה עקורים לפליטים יהודיים בו ישבו תחילה קוזקים מברית המועצות ולאחר מכן פליטים יהודים.