אפליה בגלל גובה

מקור המונח

המונח האנגלי "Heightism" הוטבע על ידי הסוציולוג שאול פלדמן, במאמר שכותרתו "הצגת קוצר גובה חיי היומיום - heightism בחברה האמריקאית: לקראת סוציולוגיה בעלת שיעור קומה", שהוצג בכינוס של האגודה הסוציולוגית האמריקאית בשנת 1971. המונח Heightism נכלל במילון ברנהרט השני לאנגלית החדשה והפך לפופולרי כאשר מאמרו של פלדמן הודפס בטיים בשנת 1971. 
Heightism הוא אחד מהתחדישים הקשורים לדעות קדומות ואפליה שהם בדוגמה המילונית לאחר סקסיזם.

בעסקים

עבודות מסוימות דורשות אנשים גבוהים או לפחות מעדיפות אנשים גבוהים, כולל חלק מעבודות הכפיים, אכיפת החוק, ספורט מקצועי ביותר ודוגמניות מקצועניות. בארצות הברית, טייסים צבאיים צריכים להיות בגובה של 160 עד 200 ס"מ, ובישיבה בגובה 86 עד 100 ס"מ). במקצועות מסוימים, לעומת זאת, יש מגבלות על הגובה העליון, כמו רקדניות בלט שבדרך כלל נדרשות להיות בגובה של עד 1.70 מטר. ברובם המכריע של המקרים לא נראה שיש השפעה של גובהו של האדם על יכולתו לבצע היטב את העבודה המבוקשת. בנוסף, מחקרים הראו שלאנשים נמוכים משלמים פחות מאנשים גבוהים, עם פערים בסדר גודל דומה לפערים בין גזעים ופערים בין המינים.
סקר על גובהם של המנכ"לים שחברותיהם נכללו בדירוג החברות של כתב העת Fortune בשנת 2005 גילה שגובהם הממוצע הוא 1.83 מטר, 6.4 ס"מ יותר מקומת האדם האמריקאי הממוצע. 30% מהם היו בגובה של 1.88 מטר ומעלה, לעומת רק 3.9% מכלל האוכלוסייה בארצות הברית. סקרים דומים חשפו שפחות מ-3% מהמנכ"לים היו בגובה של עד 1.70 מטר. כ-90% מהמנכ"לים הם מעל הגובה הממוצע.

הכרויות ונישואין

גובה הוא גם גורם בהעדפות היכרויות. עבור אנשים מסוימים, גובה הוא גורם ראוי לציון באטרקטיביות המינית.
הצלחת הרבייה הגדולה יותר של גברים גבוהים מוכחת על ידי מחקרים שמראים שלגברים גבוהים יותר יש סיכוי גבוה יותר להיות נשואים ולהוליד יותר ילדים, למעט בחברות עם חוסר איזון מגדרי חמור שנגרם על ידי מלחמה. עם זאת, מחקרים מאוחרים יותר העמידו את התאוריה הזו בסימן שאלה, ולא מצאו מתאם בין גובה למספר הצאצאים. יתר על כן, מחקר על אורך הרגל ויחס אורך הרגל ביחס גוף מתנגד לרעיון כי יש העדפה ברורה לבן זוג גבוה. במחקר שנערך בשנת 2008 נמצא שבשני הקצוות, הגבוהים והנמוכים, האטרקטיביות מופחתת.
מחקר הראה שבבריטניה, לנשים נמוכות היה את הסיכוי הטוב ביותר להיות נשואות ובעלות ילדים.] הסיבות שהוצעו למצב זה כוללות את העובדה שנשים נמוכות מתחילות את גיל ההתבגרות מוקדם יותר מאשר נשים גבוהות שחוות פוריות מתעכבת מכיוון שהם משקיעות יותר אנרגיה בגדילה, ושלנשים נמוכות יש מאגר גדול יותר של גברים לבחירה. ד"ר אדם אייר ווקר, מהמרכז לחקר האבולוציה באוניברסיטת סאסקס, טוען שהמחקר בוצע על העם הבריטי, ולכן האפשרויות עשויות להיות תוצאה של ההשפעה של התרבות.

במדיה

במדיה, אפליה בגלל גובה יכולה להתבטא בלעג לאנשים שגובהם אינו בטווח הנורמלי, בדרכים שנחשבות לראויות יותר מאשר אם הבדיחות ​יכוונו לצבע עורו או משקלו. תיאורם של גברים נמוכים במדיה הוא שלילי באופן כללי. באופן כללי, גברים נמוכים מצוירים כחסרי הצלחה ברומנטיקה, קריירה וכו' (למשל, ספנס אולשין, באד בנדי וג'ורג' קוסטנזה), או כעריצים מגונים הזקוקים לפיצוי על "משהו" (למשל לורד פרקוואד מסדרת סרטי שרק). החריגים הבולטים הם התפקידים בגילומו של מייקל ג'יי פוקס (ובמיוחד מייק פלאהרטי מן סדרת טלוויזיה ספין סיטי, שם איש נמוך מתואר כאדם נאה וחביב, שמצליח גם ברומנטיקה ובקריירה), וכן דמותו של קווין קונולי, אריק "E" מרפי, בסדרת הטלוויזיה HBO, הפמליה (גובהו של קונולי הוא 1.65 מטר).
בנוסף, גברים נמוכים מהממוצע כמעט ואינם נבחרים לתפקידים ראשיים. אף על פי שכמה משחקני הקולנוע המפורסמים היו נמוכים בחייהם האמיתיים (כמו למשל טום קרוז שגובהו הוא 1.7 מטר, בתיאורם הבדיוני הם הוצגו כגבוהים. עם זאת, בהוליווד בעידן המודרני קיימת פתיחות רבה יותר לשחקנים נמוכים לעומת תקופות עבר. הדמויות המגלמות את התפקידים הראשיים כיום הם בדרך כלל בטווח הגובה הממוצע. בעבר, נורמת הגובה עבור שחקנים הראשיים כללה רף גובה מינימלי של 1.88 מטר, דבר שבא לידי ביטוי כאשר מסתכלים על גובהם של שחקנים מפורסמים כמו ג'ון וויין (1.93 מ'), ג'יימס סטיוארט (1.91 מ'), גרי קופר (1.91 מ'), קלינט איסטווד (1.84 מ'), רוק הדסון (1.96 מ'), לי מרווין (1.88 מ'), אנתוני פרקינס (1.88 מ'), לי ואן קליף (1.88 מ'), קארי גרנט (1.88 מ') וכריסטופר לי (1.96 מ').
כאשר הוכרז בשנת 2005 שדניאל קרייג הוא זה שישחק את ג'יימס בונד, קמה ביקורת עזה על ההחלטה ללהקו לתפקיד. חלק מהביקורת הייתה הטענה שהשחקן נמוך מכדי לשחק את סוכן 007, למרות שבגובה של 1.78 מטר קרייג הוא מעל הגובה הממוצע של גבר בריטי לבן. היו גם תלונות על כך שהנרי קאביל נבחר לשחק את סופרמן, בטענה שבגובהו (1.85 מטר) הוא נמוך מדי עבור התפקיד.
בסאגת מלחמת הכוכבים, דארת' ויידר מתואר כבעל רגליים מלאכותיות מחוברות, מה שהופך אותו לגבוה יותר מאשר בצורתו המקורית. אפשר לטעון שתוספת הגובה נחשבה כבר אז כדבר שנזקקים לו כדי להיות מנהיג מכובד. בפרודיה שנעשתה על ויידר, בסרט שיגעון בחלל (1987), הוא מתואר כנמוך מאוד בצורתו הרגילה.
בשנת 1987, בסדרת הקומדיה של ה-BBC, בעיה קטנה, מדומיינת חברה טוטליטרית שבה אנשים שגובהם עד 1.5 מטר מופלים לרעה באופן שיטתי. התוכנית עוררה ביקורת רבה ותלונות על כך, שלטענתם, הכותבים מחזקים דעות קדומות. הכותבים השיבו שכוונתם הייתה להראות שכל הדעות הקדומות הן טיפשיות, והאפליה בשל גובה נבחרה באקראי. 
בפרק של חוק וסדר: כוונה פלילית, "ג'ונס", התכונה המאפיינת את הרוצח הסדרתי באותו פרק היא חיפוש של נשים נמוכות יותר. הבלשים משערים שהמיקוד בנשים אלו הוא מפני ש"הם גורמות [לרוצח] להרגיש עוצמה, [הרוצח] יכול לשלוט בהם." בסופו של דבר אלכסנדרה איימס (בגילומה של קתרין ארב שגובהה הוא 1.57 מטר) שמה את עצמה כפיתיון עבור החשוד, שמראה משיכה אליה.
בפרק של משפחת סימפסון שנקרא "סבא נגד אי התאמה מינית", הומר מבקר את אביו על כך שהוא מעולם לא אמר לו דבר נחמד עליו. בתגובה, סבא אומר, "תמיד הייתי גאה שלא היית איש נמוך".
בשנת 2007 התראיינה השחקנית כריסטינה ריצ'י למגזין Premier לכבוד יציאת הסרט "אנחת הנחש השחור", שבו שיחקה בתפקיד הראשי. במהלך הראיון התלוננה השחקנית כי היא מתקשה להפוך לכוכבת קולנוע אמיתית בגלל גובהה הנמוך (154 ס"מ). גם השחקנית סקרלט ג'והנסון סיפרה בראיון כי היא פוחדת שיעדיפו לקחת שחקניות גבוהות ממנה לצורך גילום תפקידים עם עוצמה.

חקיקה

נכון לעכשיו, יש רק מדינה אחת בארצות הברית (מישיגן) האוסרת על אפליה עקב גובה. הצעת חוק ממתינה כעת לאישורה במסצ'וסטס כך שניתן יהיה להוסיף את מסצ'וסטס לרשימה. בנוסף, שתי ערים בארצות הברית אוסרות כיום על אפליה בגלל גובה : סנטה קרוז שבקליפורניה וסן פרנסיסקו, אף היא בקליפורניה. מחוז קולומביה אוסר על אפליה על בסיס הופעה אישית. באונטריו, קנדה אסורה להפלות בגלל גובה תחת החוק לזכויות האדם. עירית ויקטוריה (אוסטרליה) אוסרת על אפליה על בסיס מאפיינים פיזיים על פי החוק לשוויון הזדמנויות משנת 1995.
דוגמאות למאבקים משפטיים מוצלחים נגד אפליה בגלל גובה במקום העבודה כוללות מקרה בשנת 2002 שבו היו מעורבים מועמדים מוכשרים שנדחתה בקשתם לעבוד במשרות בבנק, מפני שהם נחשבו נמוכים מדי; תיק משנת 2005 בשוודיה שם נדרשו אנשים לעבודה חברת הרכב וולוו להיות בגובה שאינו קשור לעבודתם ואינו מסייע להם בעבודתם; ומקרה משנת 1999 שבו חברה מסוימת דחתה באופן מיידי את כל הנשים שגובהן עד 1.63 מטר שניסו להתקבל לעבודה אצלה. דרישות גובה בתעסוקה שאינן נדרשות לצורך התפקיד הופכות להיות יותר ויותר נדירות.