google/wiki40b huggingface dataset:
מקדש האינסה

היסטוריה

בניית המקדש החלה בשנת 802. על פי האגדה המתייחסת לייסוד המקדש שני נזירים קוריאנים בשם סאניונג ואייג'אונג חזרו מסין וריפאו את מחלתה של אשת המלך אג'אנג. המלך היה אסיר תודה לבודהה על רחמיו, וכהוקרה ציווה לבנות את האינסה. לפי עדותו של צ'ו צ'י-וון משנת 900 הנזירים הללו זכו לתמיכתה של המלכה האלמנה, שהמירה את דתה לבודהיזם וסייעה לבנות את המקדש. מתחם המקדש שופץ וחודש במאה ה-10, 1488, 1622 ו-1644. המקדש נחרב בשריפה שהתחוללה בו ב-1817, ונבנה מחדש כעבור שנה. במהלך עבודות חידוש שנערכו במקדש ב-1964 התגלה חלוק מלכותי של המלך גוואנגהיגאן, שהיה אחראי לעבודות החידוש של 1622.
האולם הראשי של המקדש, דיג'אוקקוואנגג'און (אולם השלווה הגדולה והאור), יוצא דופן בכך שנמצא בו פסל של ואירוקאנה ולא של סאוקגאמוני כפי שמקובל באולמות ראשיים של מקדשים קוריאניים אחרים. אולמות צ'אנגגיונג פ'אנגו משמשים לאחסון אוסף הטריפיטאקה, שהחליף אוסף קדום יותר שנחקק בתחילת המאה ה-11 מתוך אמונה שהדבר יסייע בהגנת המדינה מפני פלישות מכיוון מונגוליה. הכתיבה על העץ החלה במקביל לפלישה המונגולית של 1232, וכעבור 12 שנים כבו היו 6568 ספרים שהכילו מנהגים וכללים שונים של הבודהיזם. לאחר סיום כתיבת הטריפיטאקה קוריאנה היא אוחסנה במבנה ששכן ליד השער המערבי של מבצר קאנגהווה. ב-1251 נערך טקס לציון השלמת הכתיבה, וב-1318 הועברו הספרים למקדש סונוונסה, וב-1398 למיקומם הנוכחי במקדש האינסה. על פי מסמכים שהשתמרו מאותה תקופה עולה כי המלך הקוריאני באותה עת פיקח באופן אישי על העברת הספרים להאינסה.

תיאור

המבנה העיקרי הוא חדרי האחסון של הטריפיטאקה קוריאנה, והם נמצאים במפלס מוגבה בהשוואה לאולם הראשי ולשלושים המבנים האחרים של המקדש. חדרי האחסון פזורים על פני ארבעה בניינים שנבנו בצורת מלבן. גודלם של שני הבניינים הגדולים יותר הוא 27 מטר אורך על פני 3.6 מטר רוחב, והם ידועים בשמות סודאראג'אנג ופופפוג'ון. מידותיהם של שני המבנים הקטנים יותר הן 3.6 על 1.8 מטרים. כל המבנים נבנו על פני משטח גרניט במורד ההר שעליו שוכן המקדש. קירות המבנים עשויות מעמודים שתומכים בגג פשוט עשוי מאריחים, וצורתם מאפיינת את המקובל באדריכלות העץ הקדומה של שושלת ג'וסאון.
המבנים תוכננו באופן שמגדיל את האוורור, מקטין את הלחות, שומר על טמפרטורה אופטימלית הדרושה לצורך שימור ספרי העץ, ומאפשר גישה נוחה לכל הספרים. אוורור המבנים הושג באמצעות חלונות המשובצים במרחקים שווים לאורך קירות, אך גודלם משתנה על מנת לאפשר זרימת אוויר טובה יותר דרך חלל המבנים. החלונות הקטנים ממוקמים בסמוך לאדמה שמאחורי המבנים, כך שהאוויר הטרי הנכנס מהחלונות הגדולים עובר קודם כל לידם, מונע הצטברות של לחות ועובש, ולאחר מכן יוצא דרך החלונות שבקיר הנגדי. רצפת המבנים עשויה משכבת פחם נקבובית שמעליה אדמה, דבר המסייע בוויסות הלחות והטמפרטורה. גג המבנים משופע וקורות העץ היוצרות את מסגרתו חשופות, דבר המסייע באספקת אוויר חופשי נוסף וצל. ספרי העץ ממוקמים בחמש קומות של מדפים. מידותיו של כל ספר הן 3 סנטימטרים לרוחב, 70 סנטימטרים לאורך, ו-24 סנטימטרים לגובה. על כל צד של דפי הספרים חקוקות כ-320 אותיות בכתב סיני, והן מסודרות ב-23 שורות שבכל אחת מהן 14 אותיות סיניות.
שדה (מבנה אלגברי)

שדה הוא אחד המבנים האלגברים היסודיים המשמשים באלגברה מופשטת. זהו חוג שאיבריו השונים מאפס, מהווים חבורה אבלית תחת כפל. משום כך, ניתן לבצע את ארבע פעולות החשבון המוכרות. הדוגמאות המוכרות ביותר של שדות הם שדה המספרים הרציונליים, שדה המספרים הממשיים ושדה המספרים המרוכבים. בנוסף להם קיימים גם שדות סופיים (להם תפקיד חשוב בקומבינטוריקה, תורת הקודים והצפנה),  שדות מספרים, שדות מספרים p-אדיים, ועוד.

היסטוריה

את ההגדרה הכללית של המושג הציע היינריך מרטין ובר ב-1893, בעקבות ריכרד דדקינד שב-1877 קרא "שדה" לקבוצה של מספרים (מרוכבים) הסגורה לארבע הפעולות. ברעיון הבסיסי של הרחבת שדות (נוצרת סופית) השתמש גלואה כבר ב-1831.

תת-שדות

תת-קבוצה של שדה F נקראת תת שדה אם היא שדה בזכות עצמה, כאשר מצמצמים אליה את פעולות החיבור והכפל. במלים אחרות, קבוצה כזו צריכה להכיל את אברי האפס והיחידה של F, ולהיות סגורה לחיבור, לכפל וגם לפעולות של לקיחת הנגדי או ההפכי. 
אם P הוא תת-שדה של F, אז F הוא מרחב וקטורי מעל P, ולכן יש לו ממד. כאשר הממד הזה סופי, F מוכרח להיות אלגברי מעל P. במקרה זה, כדי שתת-קבוצה F המכילה את P וסגורה לחיבור וחיסור תהיה תת-שדה, מספיק שהיא סגורה לכפל.
לכל שדה יש תת-שדה ראשוני, שהוא השדה הקטן ביותר המכיל את איבר היחידה. השדה הזה יכול להיות שדה סופי בעל גודל ראשוני, או להכיל את כל המספרים השלמים, שאז הוא בהכרח מכיל את הרציונליים. במקרה הראשון המאפיין של השדה הוא גודל השדה הראשוני, ובשני אומרים שהמאפיין הוא אפס.
ניו זילנד ברייקרס

היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 2003 על ידי שלושה אנשי עסקים ניו זילנדים מחבל ואיקטו. לאחר שרשמה מאזן כולל של 41 ניצחונות ו-89 הפסדים (31.5%) בארבע עונותיה הראשונות בליגה האוסטרלית, העפילה הקבוצה לראשונה לשלב הפלייאוף בעונת 2007/2008, בהובלת הקלע הניו זילנדי קירק פני. בעונה העוקבת צירפו הברייקרס את הרכז האמריקאי סי. ג'יי. ברוטון, בעזרתו העפילו לפלייאוף מהמקום השלישי בליגה, ואף גברו על אדלייד 36' ברבע הגמר, בדרך להפסד מול מלבורן טייגרס בחצי הגמר.
בעונת 2010/2011 הובילו את הקבוצה קירק פני, גארי וילקינסון ותומאס אברקרומבי לזכייתה הראשונה באליפות ה-NBL, לאחר שגברה בסדרת הגמר על קיירנס טייפנס בתוצאה 2–1. בקיץ 2011 עזב פני את הקבוצה, ובמקומו הוחתם סדריק ג'קסון אשר הוליך את הברייקרס לזכייה נוספת באליפות. בעונת 2012/2013 זכו הברייקרס באליפות שלישית ברציפות, לאחר שגברו בפלייאוף על סידני קינגס ופרת' ויילדקטס מבלי להפסיד באף משחק. באותה עונה רשמה הקבוצה גם את מאזן העונה הסדירה הטוב בתולדותיה, 24–4, הודות ליכולת טובה של ג'קסון אשר זכה בתואר ה-MVP של העונה. לאחר שאכזבו בעונת 2013/2014 עם 11 ניצחונות בלבד, את העונה הבאה סיימו עם מאזן חיובי 19–9, אשר הציב אותם במקום השני בליגה. בחצי הגמר הדיחו הברייקרס את אדלייד, ובסדרת הגמר גברו על הטייפנס בתוצאה 2–0, על אף שלא החזיקו ביתרון ביתיות. השחקנים הבולטים של הקבוצה באותה עונה היו ג'קסון, הקלע קורי ובסטר והסנטר אקינה איבקווה. בעונת 2015/2016 חזרה הקבוצה למעמד הגמר, אך הפסידה מול פרת' בתוצאה 1–2.
לקראת עונת 2019/2020 מונה המאמן הישראלי דן שמיר למאמן הראשי של הקבוצה. באותו הקיץ הצטרף לברייקרס שחקן התיכונים המבטיח אר. ג'יי. האמפטון, אשר צפוי להיבחר בתחילת דראפט ה-NBA‏ 2020.
טרי ונבלס

קריירה כשחקן

ב-1957 הצטרף ונבלס לצ'לסי. ב-1960 עלה לקבוצת הבוגרים. ונבלס הפך לשחקן מרכזי בקבוצה ואף מונה לקפטן שלה. הוא עזר לקבוצה להתחרות על מספר תארים בשנות ה-60 של המאה ה-20. עם הקבוצה זכה בגביע הפוטבול ליג ב-1965. ב-1966, לאחר שבירת עוצר שהוטל על שחקני הקבוצה לפני המשחק, הודח ונבלס מצ'לסי והועבר לטוטנהאם הוטספר תמורת 80,000 פאונד. בסך הכול, ערך 202 הופעות במדי צ'לסי והבקיע 26 שערים.
עם טוטנהאם זכה בגביע ה-FA ב-1967 לאחר ניצחון בגמר על קבוצתו הוקדמת. בסך הכול שיחק ב-115 משחקים והבקיע 19 שערים. ב-1969 עבר לקווינס פארק ריינג'רס תמורת 70,000 פאונד. במדיה הופיע 179 פעמים והבקיע 19 שערים עד מעברו ב-1974 לקריסטל פאלאס תמורת סכום דומה. במדיה ערך 14 הופעות בלבד לפני מינויו למאמנה ב-1976.
בנבחרת אנגליה שיחק בשני משחקים.

קריירה כמאמן

את קריסטל פאלאס, קבוצתו הראשונה כמאמן, לקח מהליגה השלישית עד לראשונה תוך שלוש שנים. בתום עונת 1979/80, לאחר שסיים עם קבוצתו במרכז הטבלה, עבר לקווינס פארק ריינג'רס שהיו בליגה השנייה. גם אותם הוביל לליגה הראשונה, ויתר על כן גם לגמר גביע ה-FA ב-1982, בעוד הקבוצה הייתה בליגה השנייה. ב-1984 הצטרף לברצלונה, בתום עונה מוצלחת בריינג'רס.
בברצלונה יישם ונבלס מערך 4-4-2, שהיה נפוץ באנגליה. המערך ניצל את יכולותיהם של שחקני הגנה כמיגלי ושל קשרים כברנד שוסטר. במשך שלוש עונותיו בברצלונה, זכה ונבלס עם ברצלונה בליגה ובגביע הליגה אך הפסיד עמה בגמר גביע אירופה לאלופות 1986. ב-1987 פוטר מהקבוצה.
חודשיים לאחר פיטרויו חזר לאנגליה, לקבוצתו בעבר טוטנהאם הוטספר. הצלחתו בטונהאם הייתה מעורבת: הקבוצה סיימה במרכז הטבלה ברוב עונותיה תחתיו וזכתה בגביע ה-FA ב-1991. ב-1991 הפך למנהל הבכיר של הקבוצה, אך ב-1993 פוטר מהתפקיד.
ב-1993 הייתה נבחרת אנגליה בנקודת שפל, לאחר כשלונה להעפיל למונדיאל 1994. ונבלס הפך למועמד בכיר לאימון הנבחרת בזכות הכריזמה והנוכחות שלו לצד המגרש. הוא מונה לתפקיד בינואר 1994. משום שאנגליה הייתה המארחת של יורו 1996 היא לא נאלצה להשתתף במוקדמות לו. בטורניר עצמו ניצחה אנגליה שלושה מחמשת משחקיה. נקודת השיא שלה הייתה ניצחון 4-1 על נבחרת הולנד, אך היא הודחה בחצי הגמר.
ב-1997 מונה ונבלס להיות מאמן נבחרת אוסטרליה. בגביע הקונפדרציות 1997 הוביל את הנבחרת לגמר, בו הפסידה לנבחרת ברזיל. ונבלס פוטר בעקבות כישלון הנבחרת להעפיל למונדיאל 1998 בצמד משחקים מול נבחרת איראן.
ב-1998 חזר לאמן את קריסטל פאלאס, אך חרף הציפיות הרבות להצלחה עזב כחלוף שנה. רק בדצמבר 2000 חזר לאימון. הוא מונה להיות מאמנה של מידלסברו בתקווה למנוע את ירידת הקבוצה לליגת המשנה. ונבלס הצליח בתפקידו, אך עזר בסיום העונה. כשנה אחר כך הצטרף ללידס יונייטד. הקבוצה באותה תקופה הייתה בהתמוטטות עקב בעיות כלכליות. הקפטן ריו פרדיננד הועבר מהקבוצה כשבועיים לאחר מינויו של ונבלס. תוך מספר חודשים היא הודחה הן מגביע אופ"א והן מגביע הליגה. בינואר נמכרו כרטיסיהם של שחקני מפתח נוספים של הקבוצה מפאת המצב הכלכלי של המועדון, מבלי להודיע לוונבלס על התכנון. בעוד הקבוצה ממשיכה להיכשל בליגה ונועדה לרדת לליגת המשנה, פוטר ונבלס מאימונה.
בסוף 2005 מונה לעוזר מאמנו של סטיב מקלארן באימון נבחרת אנגליה, אך כשזו נכשלה להעפיל ליורו 2008 פוטר הצמד מתפקידיהם.

קריירה כיועץ טכני

בשנת 2012, כחלק מפרויקט שכל שלביו יתועדו במסגרת סדרה דוקומנטרית, הסכים ונלבס לשמש כיועץ טכני למועדון החובבים האנגלי, אף. סי. וומבלי.
סוזאן אבו אל-הווא

ביוגרפיה

בת להורים פלסטינים משכונת א-טור בירושלים, שנפרדו לאחר לידתה. אבו אל-הווא גדלה במספר ארצות בהן ירדן, כווית ובבית יתומים במזרח ירושלים. לבסוף הגיעה למשפחת אומנה בארצות הברית. היא סיימה לימודי תואר שני בביו-רפואה באוניברסיטת דרום קרוליינה. כיום מתגוררת עם בתה בפנסילבניה.

יצירה

אבו אל-הווא השתתפה בכתיבה שתי אנתולוגיות, "Shattered Illusions" ו-"Searching Jenin", הוציאה לאור שני רומנים וספר שירה שזכה בפרסים. היא כותבת מאמרי דעה לעיתונים אמריקאיים כמו "כריסצ'ן סיינס מוניטור", "פילדלפיה אינקוויירר", "שיקגו טריביון" וה"ניו יורק דיילי ניוז" ולאתר אלג'זירה. בנוסף, אבולהאווה עוסקת בכתיבה רפואית עבור כתבי עת וחברות תרופות.

בקרים בג'נין

״בקרים בג'נין״ (Mornings in Jenin) הוא ספר ביכוריה שיצא לאור בשנת 2006 והיה לרב-מכר עולמי שתורגם ליותר מ-20 שפות. הספר עוסק בארבעה דורות של משפחה פלסטינית ואסונותיה, החל מחטיפת אחד הגיבורים, אסמאעיל, על ידי חייל יהודי בשנת 1948 כשגורשו מן הכפר עין חוד אל מחנה הפליטים ג'נין. שמו במקור היה "הצלקת של דוד" (The Scar of David), אך הוא שונה בשנת 2010 כאשר יצא במהדורה נוספת לאחר עריכה מחודשת.

The Blue Between Sky and Water

״The Blue Between Sky and Water״ (הכחול שבין שמים למים) הוא ספרה השני שיצא לאור בשנת 2015. הספר עוסק בהיסטוריה המשפחתית של ארבעה דורות נשים במשפחת בראקה, החל מגירוש המשפחה מבית דראס אל מחנה פליטים בעזה. הספר נמכר ב-19 שפות עוד לפני יציאתו לאור.

פעילות בארגון ה-BDS

אבו אל-הווא פעילה בארגון ה-BDS, הקורא לחרם תרבותי ומסחרי על ישראל. היא השתתפה בהגשת התביעה של פעילים פרו-פלסטינים נגד משרד האוצר האמריקני, במטרה למנוע העברת כספי קרנות לישראל ובעיקר להתנחלויות. היא דוברת ארגון "אל-עוודה", הקואליציה למען זכות השיבה של הפליטים הערבים הפלסטינים. בשנים 2015 ו-2018 מנעה ממנה ישראל כניסה למדינה לשם השתתפות באירועים בגדה המערבית. 
אבו אל-הווא מסרבת להשתתף בפאנלים אליהם הוזמנו גם דוברים ישראלים שמטרתם להציג את הסכסוך באופן מאוזן משני צדדיו כל עוד ישראל לא מכירה בנכבה כי זה יהיה לדעתה, כמו שיהודי ישב בפאנל שבו ישתתפו מכחישי שואה.

Playgrounds For Palestine

אבו אל-הווא הקימה את ארגון הצדקה "Playgrounds For Palestine", העוסק ברווחת ילדים פלסטינים על ידי בניית מגרשי משחקים ברשות הפלסטינית ובמחנות הפליטים של האו"ם בלבנון. מגרש המשחקים הראשון הוקם בתחילת 2002.
אדר (אנטומיה)

נוכחות נוזלים או אויר בחלל האדר

תפליט קרום הריאה (תפליט פלאורלי) הוא עודף נוזל בחלל האדר. נגרם כתוצאה ממצב של הימצאות נוזל באדר, נובע מסיבות שונות בהן שחפת, דלקת או גידול הגורמים ליצירה עודפת של נוזל או מקרים בהם יש ניקוז לימפטי פגום של הנוזל.

תפליט דלקתי

נובע מתהליך דלקתי בריאה או באדר, אשר גורם להפרשה של נוזל, קיימת פגיעה בחדירות של הנימים (הקפילרות), ויוצא מהן תפליט המצטבר בחלל האדר ומכיל תאי דלקת. מצב קיצוני מערב תפליט מוגלתי (אמפיימה), מצב בו יש הצטברות מוגלה כתוצאה מזיהום בחיידקים או פטריות. הנזק העיקרי בתפליט דלקתי הוא יצירת הידבקויות בין קרומי האדר.

תפליט לא דלקתי

למשל הידרותורקס (נוזל בחלל החזה): מצב קיצוני המופיע על רקע של אי ספיקת לב שמאלי: בנוסף לבצקת הריאות הממלאת את החללים האלוואולריים (ראו- מחלות ווסקולריות של הריאה), קיימת הצטברות של נוזל צלול שצבעו צהוב בהיר בחלל האדר. הנוזל הוא דית (טרנסודט) דל בחלבו. אין סכנה להידבקות של קרומי האדר. באופן דומה יכול להצטבר דם (המו-תורקס), או הצטברות לימפה (כילותורקס- נוזל לבן, חלבי, עכור ומלא שומן, על רקע גידול). הטיפול הוא על ידי תרופות משתנות או ניקוז הנוזל.

תפליט המורגי

זהו גם תפליט דמי (כמו המו-תורקס) אולם התפליט פחות משמעותי, והוא נובע ממספר מוגבל של סיבות. למשל, גידול (גרורות מגידול מרוחק או התפשטות של גידול ריאתי). תפליט המורגי יכול גם לנבוע כתוצאה מזיהומים- ריקציה, שחפת או מצבים של הפרעות קרישה.
יחסי גינאה–צ'ילה

היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת גינאה לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים, עם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין גינאה לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-26 באוגוסט 1963.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בגינאה זקוקים לאשרה על מנת לעשות כן. גם אזרחי גינאה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה זקוקים לאשרת כניסה על מנת לעשות כן.
חגית מסר-ירון

ביוגרפיה

מסר-ירון גדלה ברמת השרון, בתם של טובה שהייתה מורה לביולוגיה ועודד מסר, מנכ"ל משרד העבודה והמפקח על הבנקים בבנק ישראל. רכשה את תאריה האקדמאים (תואר ראשון, שני ושלישי בהנדסת חשמל ואלקטרוניקה) באוניברסיטת תל אביב וב-1986, לאחר פוסט-דוקטורט באוניברסיטת ייל, היא הצטרפה כחברת סגל לאוניברסיטת תל אביב. בנובמבר 2005 נבחרה לכהן כסגנית הנשיא למחקר ופיתוח, תפקיד אותו מילאה במשך כ-3 שנים. טרם מינויה לסגנית הנשיא למו"פ, כיהנה במגוון תפקידים באוניברסיטת תל אביב, לרבות יו"ר ועדת הקבלה של הפקולטה להנדסה, ראש המגמה להנדסת חשמל וראש בית הספר ללימודי הסביבה ע"ש פורטר.
מסר-ירון נשואה ואם לשלושה.

מחקרה ותחומי עניין

תחום המחקר העיקרי של פרופ' מסר-ירון הוא עיבוד אותות סטטיסטי, עם יישומים לאיכון וגילוי קורנים בשימוש במערך של קולטים, ולמערכות תקשורת. פרופ' מסר-ירון שימשה כעורכת בעיתונים בינלאומיים בתחום מחקרה, פרסמה עשרות מאמרים בעיתונים ולמעלה ממאה בכנסים רלוונטיים, הוזמנה להתארח במוסדות מחקר מובילים בעולם והנחתה עשרות סטודנטים למסטר ולדוקטורט בעיבוד אותות. בשנת 2007 פירסמה ב-Science מאמר פורץ דרך המציע שימוש במדידות המתבצעות ברשתות תקשורת אלחוטית לניטור הסביבה, שעורר עניין רב בכל העולם. קודם לכן, בשנת 1996 נבחרה למרצה המצטיינת של הפקולטה להנדסה ובשנת 2000 הוענקה לה דרגת FELLOW של איגוד מהנדסי החשמל והאלקטרוניקה העולמי, IEEE, על תרומתה למחקר בתחום התמחותה.
בנוסף לפעילותה הפורמלית באקדמיה, היא מתעניינת ועוסקת במדיניות מדע והשכלה גבוהה, בקידום נשים במדע וטכנולוגיה, ובסוגיות אתיות של מדע, מחקר ופיתוח. בנושאים אלו הרצתה, כתבה ופירסמה במגוון מסגרות, לרבות קורס ששודר ב-2006 באוניברסיטה המשודרת של גלי צה"ל שנקרא "הקפיטליזם של הידע".
במקביל לפעילותה האקדמית במחקר, בהוראה ובהנחיית תלמידים לתארים מתקדמים, עסקה פרופ' מסר-ירון בייעוץ לתעשייה בישראל בנושאים של עיבוד אותות.

תפקידים ציבוריים

בין השנים 1996–1999 כיהנה כחברה ברשות לשירותים ציבוריים – חשמל, ובתקופה שבין 2000 ל-2003 הייתה המדענית הראשית וראש מנהל המדע במשרד המדע, התרבות והספורט. כיהנה במגוון מועצות, ועדות ופורומים בארץ ובעולם, ביניהם: יו"ר המועצה הלאומית לקידום נשים במדע וטכנולוגיה, אותה יזמה והקימה; ועדת המדע של אונסק"ו בישראל (יו"ר), מועצת המנהלים של קרן המדע ארצות הברית ישראל BSF (יו"ר); וכן בוועדות שונות של הקהילה האירופית, לרבות בוועדת ההיגוי של הקישור הישראלי לתוכנית המסגרת האירופית. כיום היא חברה בהנהלת ה EPWS – האיגוד האירופי לנשים מדעניות, והיא נציגת ישראל לוועדת האתיקה של אונסק"ו (COMEST).
כיהנה כנשיאה השביעית של האוניברסיטה הפתוחה בין 1 באוקטובר 2008 עד 3 ספטמבר 2013, במקומה מונה פרופסור יעקב מצר.
באוקטובר 2013 מונתה לסגנית יו"ר המועצה להשכלה גבוהה בידי שר החינוך שי פירון, שמתוקף משרתו הוא גם יו"ר המועצה להשכלה גבוהה. בנובמבר 2015 פנה אליה מחליפו נפתלי בנט בבקשה שתסיים את תפקידה. היא המשיכה בתפקידה עד למינוי מחליפתה ד"ר רבקה ודמני-שאומן. החלפתה לוותה בקולות מחאה מצד חמישה חברים נוספים במל"ג שהתפטרו עימה בפברואר 2016, בדרישה להחלפת המועצה כולה.
פרסיפל (אופרה)

פרסיפל (בגרמנית: Parsifal) היא אופרה בשלוש מערכות מאת ריכרד וגנר.
האופרה מבוססת על הפואמה "פרציפל" (Parzival) מאת המשורר בן המאה ה-13 וולפראם פון אשנבך, ועל הרומן "פרסיבל-סיפורו של הגביע" מאת המשורר הצרפתי בן המאה ה-12 כרטיין מטרואה.
פרסיפל היא האופרה האחרונה שכתב והלחין ואגנר, והוא התאים אותה לאקוסטיקה הייחודית של אולם הפסטיבל החדש שנבנה באותה העת בעירו ביירוית.
וגנר החל בכתיבת האופרה באפריל 1857 וסיים אותה רק לאחר 25 שנים. האופרה הועלתה לראשונה בפסטיבל ביירוית השני בשנת 1882.

ההיבט הגזעני ביצירה

בביקורות שהושמעו כלפיה, יש הרואים באופרה את קיומם של מוטיבים לקידום רעיונות גזעניים ואנטישמיים. אחת הטענות היא כי האופרה פרסיפל נכתבה במטרה לתמוך ברעיונותיו הגזעניים של ארתור דה גובינו, בדבר עליונות הגזע הארי. פרסיפל מוצג כ"טהור דם" לעומת דמותו של הדוכס הקוסם קלינגזור (Klingsor), המתואר כבעל מאפיינים סטריאוטיפיים של יהודי, ובעיקר כאשר הוא מתנגד לאבירים הנוצריים. לעומת זאת המתנגדים לרעיון כי אנטישמיות מוסתרת ביצירה, טוענים כי למעשה אין כל הוכחה מפורשת בליברית התומכת בהם.
ואגנר עצמו מעולם לא התייחס בכתביו הרבים להיבט האנטישמי כביכול הטמון באופרה, וגם ביומניה של קוזימה ואגנר לא מובעת תמיכה ברעיון זה. המתנגדים לרעיון כי בבסיס האופרה עומדת השקפת עולם אנטישמית מצביעים על העובדה כי היצירה הושלמה על ידי ואגנר בשנת 1877 כאשר הבסיס שלה החל להיכתב שנים רבות קודם לכן, ואילו כתביו של גובינו נקראו על ידו רק בשנת 1880.
למרבית הפליאה ואף על פי שואגנר ויצירתו היו נערצים על ידי הנאצים, הרי שהאופרה פרסיפל הוכרזה על ידם כבלתי ראויה מבחינה אידאולוגית ככל הנראה בהשפעת ריבוי המוטיבים הדתיים-נוצריים הכלולים בה.

הצגת הבכורה

המלך לודוויג מבואריה שמימן את הפקת האופרה, קבע כי היא תבוצע על ידי בית האופרה של מינכן אשר המנצח הראשי שלה היה היהודי הרמן לוי. ואגנר התנגד בתוקף לכך כי הניצוח על האופרה הטעונה במוטיבים נוצריים רבים יופקד בידיו של יהודי, והביע את התנגדותו זו בפני המלך לודוויג. כתחליף העלה את הרעיון כי לוי יתנצר לפני כן, וזכה לסירוב. בתשובתו לואגנר ענה לודוויג כי "כל בני האדם הם אחים בבסיסם", אך ואגנר הפגוע ענה כי לדעתו "הגזע היהודי הוא אויב מולד של האנושות".
סטראטוס פרפרוגלו

קריירה

פרפרוגלו התחיל את הקריירה המקצוענית שלו ב-2002 בקבוצת איליסיאקוס.
ב-2004 הוא חתם בפאניוניוס.
עונת השיא שלו בקבוצה הייתה בעונתו האחרונה 2006–2007 בה קלע 11.9 נקודות ולקח 3.5 ריבאונדים למשחק בעקבות זאת פרפרוגלו נבחר לחמישיית העונה ביוון ביחד עם דימיטריס דיאמנטידיס, מייק באטיסט, רמונאס שישקאוסקאס ופנאיוטיס ואסילופולוס.
בעונה שלאחר מכן פרפרוגלו חתם במועדון הפאר פנאתינייקוס. בעונת 2010–2011 פרפרוגלו הצטיין עם 9.8 נקודות למשחק ו-65.4 אחוזים מזריקות לשתיים וסייע לקבוצתו לזכות ביורוליג ובאליפות יוון.
באוגוסט 2012 פרפרוגלו עבר ליריבה של פנאתינייקוס, אולימפיאקוס ביחד איתה זכה ב-2013 פעם נוספת ביורוליג ובגביע הבין-יבשתי, והשלים זכייה שלישית במפעל בתוך חמש שנים.
ב-18 ביוני 2014 פרפרוגלו חתם באנאדולו אפס מליגת העל הטורקית, איתה זכה בגביע הטורקי (2015).
ב-23 ביולי 2015 הוא חתם בברצלונה.
ב-21 בספטמבר 2017 פרפרוגלו חתם לעונה אחת בהפועל ירושלים מליגת העל הישראלית. ביורוקאפ העמיד ממוצע של 8.2 נקודות ו-3.2 ריבאונדים.
ב-3 באוגוסט 2018, עבר פרפרוגלו לסרביה וחתם לעונה בהכוכב האדום בלגרד.

נבחרת לאומית

פרפרוגלו זכה עם נבחרות יוון במדליות ארד באליפות אירופה עד גיל 18 ב-2002 ובגביע העולם עד גיל 19 ב-2003. הוא שיחק גם באליפות אירופה עד גיל 20 ב-2004.
עם נבחרת יוון הבוגרת זכה במדליית ארד ביורובאסקט 2009. בין היתר שיחק בגביע העולם ב-2010, ביורובאסקט 2013 וביורובאסקט 2015.
קונין

תולדות היישוב

קונין נוסדה במאה ה-12, ובסוף המאה ה-13 הוענקו לה זכויות עיר. במהלך המאות ה-14 וה-15 התפתחה העיר, ובתקופה זו נבנתה בה מצודה, והיא הוקפה בחומה. באמצע המאה ה-17 ובתחילת המאה ה-18 נפגעה העיר קשות כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית.
בחלוקת פולין השנייה, בשנת 1793, נכללה העיר בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. בשנת 1863, במהלך מרד ינואר, התרחשו בסמוך לעיר מספר קרבות בין המורדים הפולנים והגייסות הרוסיים.

יהודי קונין

במאה ה-15 נמנו בעיר כ-180 יהודים. כתוצאה משריפות, ממגיפות ומהגבלות מגורים, הצטמצם מספר היהודים בעיר במהלך המאה ה-17, ועד לסוף המאה ה-18 היו יהודי העיר כפופים לקהילת קאליש. מהמחצית השנייה של המאה ה-19 תרמו יהודי העיר חלק משמעותי בפיתוחה התעשייתי.
בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-3,000 יהודים, כרבע מתושביה, והתקיימה בה פעילות של אגודת ישראל, של המפלגות ציונית ושל הבונד. בשנת 1918 נפתח בעיר בית ספר מרשת יבנה.

בשואה

עם כיבוש העיר בידי הגרמנים בתחילת ספטמבר 1939, שדדו אלו את רכוש יהודיה, ולאחר מכן ריכזו רבים מיהודיה בבית הספר היהודי, ממנו גורשו כ-1,100 יהודים לאוסטרובייץ קיילצקי. ביולי 1940 גורשו יתר יהודי העיר לגרודז'ייץ, לז'גוב ולזגורוב. מיישובים אלו נלקחו יהודי העיר, יחד עם יתר יהודי היישובים, לבורות ביערות קז'ימייז' ביסקופי, בהם נקברו חיים בבורות של סיד.
לאחר השלמת הגירוש הוקם בקונין מחנה עבודה, בו רוכזו כ-800 יהודים מהסביבה, אשר הועסקו בעבודות כפייה מפרכות, תוך רצח חלקם. יתר יושבי מחנה זה שולחו להשמדה בחלמנו. טרם השלמת חיסול המחנה, ערכו חלק מאנשיו פעולת מרי, בה הציתו חלק מצריפי המחנה.
מכ-3,000 יהודי העיר שרדו את השואה ושבו אליה 46 יהודים, אך אלו עזבו אותה תוך זמן קצר, עקב יחס עוין מצד האוכלוסייה הפולנית המקומית.
עפרון אטקין

קורות חייו

אטקין נולד לשושנה לבית הופמן ולצבי אטקין בקיבוץ חצור למשפחה בת שלושה בנים. אביו היה פעיל ב"הגנה" ומורה לערבית. אטקין סיים את החוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב והשתלם במשחק ב-H.B Studio בניו יורק אצל אוטה הגן והרברט ברגהוף. בשירות סדיר ומילואים היה קצין איסוף במודיעין חיל האוויר.

קריירת דיבוב

מאז תחילת שנות ה-90 השתתף אטקין בדיבוב מספר סדרות אנימציה וסרטים. בין השאר דיבב את גיבור הסרט השועלי "רובין הוד", סר ליונל מ"החרב הקסומה",חזרזיר מ"פו הדב", המלך בבר בסרט "בבר" (לאחר אבי פניני), דולף ב"שאלתיאל קוואק", חושחש הבלש בסדרת הספין-אוף "חוש חש והחושחשים" וספלינטר ב"צבי הנינג'ה" וסדרת "הילוך מהיר" (לאחר פרישתו של עמי מנדלמן מדיבוב הדמות ב-2003).
בנוסף דיבב אטקין בסדרות "דרגון בול Z","דרגון בול GT", "וואן פיס", "קים פוסיבול", "פוקימון", "הקיסר נפל על הראש", "בובובו-בו בו-בובו", "חברים בחווה", "סוד כמוס", "פינגו", "ניצנץ מארץ החלומות", "בראץ", "דורימון", "ארתור", "נסיך מצרים", "חוות הקסמים", "אומי זומי", "משפחת קדמוני", "מרטין על הבוקר", "גיבור על נמלים", "רובוטריקים", "מגלים עם דורה", "סמי הכבאי", "בקוגאן", "ממלכת אוקיאנה", "ביבי וטינה", "הפופינים בממלכת השמש" ועוד. הדיבובים האחרונים שלו בשנת 2012 היו בסדרות "אומי זומי" ו"פו הדב יוצא להרפתקה קטנה".

במאי דיבוב

בשנת 2005 היה עפרון במאי דיבוב בוידאופילם אינטרנשיונל הוא ביים דיבוב בסדרות "מרטין על הבוקר", "צבי הנינג'ה", "בקוגאן","שומר גן החיות", ו"אומי זומי".

מותו הפתאומי

לקראת סוף שנת 2011 התגלה בגופו סרטן, עפרון אטקין נפטר ערירי (ללא אישה וללא ילדים) ב-16 בינואר 2012 ונטמן בבית העלמין של קיבוץ חצור. 
בחודש מרץ 2012, כחודשיים לאחר מותו הועלה מופע לזכרו עם חבריו לדיבוב עמי מנדלמן, גדי לוי ודדי זהר.
ריקי מנור

היסטוריה

בין השנים 1968 ל-1970 הייתה חברה בלהקת גייסות השריון.
בין השנים 1971 ל-1987 הייתה זמרת הקלטות, בעיקר ג'ינגלים ומוזיקה לריקודים.
משנת 1976 הייתה חברה בלהקת הג'אז "הפלטינה".
בשנת 1976 הייתה חברה בלהקת "שמיים" עם הסולן דני ליטני. אלבומה של הלהקה שהוקלט באותה שנה, יצא לשוק ב-1980. 
הג'ינגל "דור הג'ינס שותה קווינס" משנת 77' שביצעה ריקי מנור עבור חברת טמפו משקאות היה לאחד מהסלוגנים הזכורים ביותר בשוק הפרסום בישראל.
בשנת 1978 הופיעה בפסטיבל הזמר והפזמון 1978 עם להקת "פלפל לבן" וחדוה עמרני עם שיר "בלב אחד" (המוכר כ:"סלאם עליכום") שהגיע למקום השני בתחרות. עוד באותה שנה השתתפה בשירת קולות באלבומו המצליח של צביקה פיק "מוזיקה", ובאלבום "פלונטר" של רמי פורטיס. 
ב-1979 השתתפה בקולות רקע בהקלטות אלבומו של צביקה פיק - "המראה". 
בסוף 1980 הוציאה לרדיו את השיר "לשיר זה לא מקצוע", שכתבה תמר סיון, הלחין ועיבד אמיר פרוהליך. 
בסוף 1981 הוציאה לרדיו את השיר "בכיוון הנכון", שכתבה תמר סיון, הלחין ועיבד אמיר פרוהליך. 
משנת 1982 עד 1986 הייתה חברה בלהקת "איזולירבנד", שהקים המוזיקאי רוני וייס, ובו בלטה בשירים כגון: "מלודי" "חג על הגג" ו"שיר בעברית". עוד ב-1982 התארחה באלבומו של ג'קי מייקה וביצעה עימו בדואט את "שיר בשני קולות".  
ב-1986 ביצעה את שיר הפתח לסדרת הטלוויזיה לילדים "עליסה בארץ הפלאות".
משנת 1987 עד 1990 הופיעה עם להקות ג'אז מקומיות באיים הקריביים ובארצות הברית.
משנת 1990 הופיעה מנור בכל רחבי הארץ עם מספר נגנים, בהם נחום פרפרקוביץ וישראל רז.
במהלך שנת 1996 הוציאה דיסק מחווה לזמרת הג'אז בילי הולידיי - "שחור בכחול לבן".
בשנת 1998 הופיעה בפסטיבל הג'אז באילת עם "שיר השירים" (ג'אז אתני).
משנת 1999 הופיעה בפסטיבלי ג'אז מקומיים (קאמלוט, שבלול וכו').
בשנת 2005 השתתפה במחזמר "צלילי המוזיקה".