google/wiki40b huggingface dataset:
מילי באלאקירב

שנות הילדות

באלאקירב נולד בניז'ני נובגורוד למשפחתו של לבלר עני. ראשית חינוכו המוזיקלי באה לו בזכות אמו, שלקחה אותו למוסקבה בשנת 1847, ללמוד אצל אלכסנדר דובוג. בעיות כספים הביאו בסופו של דבר לסיום השיעורים הללו ואילצו אותו לחזור לניז'ני נובגורוד. אף על פי כן, היה מי שהבחין בכשרונותיו; עד מהרה מצא פתרון בדמות האציל אלכסנדר אובליצ'ב. בן אצולה זה חיבר ביוגרפיה של מוצרט והחזיק בתזמורת קטנה פרטית ובספריה מוזיקלית עצומה, שבאלאקירב הפיק ממנה ידע יקר ערך במוזיקה.
בגיל שמונה-עשרה, אחרי קורס אוניברסיטאי במתמטיקה, לקח אובליצ'ב את באלאקירב לסנקט פטרבורג, שם התוודע אל מיכאיל גלינקה. גלינקה עודד אותו לעשות את המוזיקה לקריירה, עצה שבאלאקירב קיבל בכל לבו. הוא הופיע לראשונה בפרק הראשון מן הקונצ'רטו לפסנתר שלו. המפגש שלו עם גלינקה גם הצית ניצוץ של לאומיות רוסית בבאלאקירב והוא אימץ את העמדה, שרוסיה צריכה אסכולה מוזיקלית נבדלת משל עצמה, משוחררת מהשפעות דרום-ומערב-אירופאיות. סביבו התלכדו מלחינים בעלי אידיאלים דומים: סזאר קואי, מודסט מוסורגסקי, אלכסנדר בורודין וניקולאי רימסקי-קורסקוב. חמשת הגברים תוארו בפי המבקר הנודע ולדימיר סטאסוב כ"אגרוף החזק"; בהמשך נודעו בפשטות כ"חמישה".
הקבוצה נתקלה בביקורת חריפה מצד הממסד המוזיקלי הרוסי, שהתגלם באנטון רובינשטיין וניקולאי רובינשטיין. שני אלה כינו את הקבוצה בפומבי "חובבים" (כינוי שהיה מוצדק במידה ידועה, משום שבאלאקירב היה המוזיקאי המקצועי היחד ביניהם). כדי לסתור את הביקורות ולתמוך ביצירתה של אסכולה מוזיקלית "רוסית" במובהק,
ייסדה הקבוצה "בית ספר חופשי למוזיקה" בשנת 1862.

מוזיקה והשפעות

באלאקירב נודע לשמצה, במידת מה, בפרקי הזמן הממושכים שנדרשו לו לסיום יצירות; לדוגמה, הסונאטה בסי מינור שלו נכתבה לאורך 50 שנה. אף על פי כן, עלה בידו להפיק כמות ניכרת של מוזיקה, שרובה אינה מבוצעת כמעט כיום. יצירותיו כללו בעיקר שירים וקבצים של שירי עם, אבל יש בהן גם שתי סימפוניות, שתי פואמות סימפוניות ("רוסיה, ו"תמרה"), ארבע פתיחות ומספר רב של קטעים לפסנתר, ביניהם "אסלאמי: פנטזיה אוריינטלית." יצירותיו התזמורתיות הן בדרך כלל קטעי מוזיקה תוכניתית בסגנון, שפיתחו תלמידי באלאקירב, כמו בורודין ורימסקי-קורסקוב. "אסלאמי" חביבה במיוחד על פסנתרנים, משום שהיא קשה לנגינה.
השפעתו כמנצח וכמארגן מוזיקה רוסית מציבה אותו במעמד של מייסד תנועה חדשה. על אף היותו אחד ממייסדי "בית הספר החופשי", התנגד באלאקירב נמרצות למה שהגדיר "מקצוענות מוזיקלית", תכונה שקישר עם הסצנה הרוסית הממסדית באמצע המאה ה-19. הוא שאף להנחיל את חזונו המוזיקלי לתלמידיו, ומתוך כך היה למעשה מנהיג קבוצת החמישה במשך כל תקופת קיומה. לא אחת משל בקבוצה זו ביד חזקה. על מוסורגסקי, בעיקר, ניתכה לא פעם אש המורה; ביקורתו הקשה של באלאקירב על "לילה על הר קירח" שלו גרמה לכך, שיצירה זו לא בוצעה בחיי מוסורגסקי. מחוץ לקבוצה, נתן באלאקירב עידוד רב לפיוטר איליץ' צ'ייקובסקי במחקריו, ובסופו של דבר נתן לו השראה לכתיבת "סימפוניית מאנפרד" שלו (צ'ייקובסקי הכיר בכך בהקדישו את היצירה לבאלאקירב).

השנים המאוחרות

לבית הספר החופשי הייתה השפעה, אך הוא סבל מבעיות כספים כרוניות, שדחפו את באלאקירב להתמוטטות עצבים
בשנת 1872. בעקבותיה פרש זמנית מעולם המוזיקה ועזב את בית הספר כדי לעבוד כפקיד של מסילת הרכבת בין סנקט פטרבורג לוורשה. כמו כן הוא עבד במספר משרות, כמו מפקח בית ספר, עד שנת 1883, השנה בה התמנה למנהל הקאפלה הצארית ולמנצח האגודה המוזיקלית הצארית. במשרה זו החזיק עד 1895, אז פרש סופית.
באלאקירב מת ב-29 במאי 1910 ונקבר בבית הקברות של מנזר אלכסנדר נייבסקי בסנקט פטרבורג.
לנה גוסלינג

קריירת מועדונים

גוסלינג התחילה את הקריירה שלה בקבוצת הנוער של אופנבך, ואחרי כמה שנים עברה לקבוצת הנוער של סנדרן. אז היא עברה לגוטרסלו שם היא התחילה את הקריירה המקצוענית ושיחקה שם שלוש שנים. היא כבשה 7 שערים ב-35 משחקים. ב-2006 היא עברה לבאד נוינהאר, שיחקה שם 5 שנים וכבשה 19 שערים ב-97 משחקים. לאחר חמש שנים הודיעה גוסלינג על מעברה לקבוצת וולפסבורג.

נבחרת גרמניה

בפברואר 2008 גוסלינג ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת גרמניה  במשחק נגד נבחרת סין. היא שיחקה באולימפיאדת בייג'ינג והטורניר הגדול הראשון שבו היא השתתפה היה מונדיאל 2011.
ניו פאונד גלורי

שנים מוקדמות

ניו פאונד גלורי נוסדה באמצע 1997 כשג'ורדן פונדיק הזמר, צ'אד גילברט וסטיב קליין כגיטריסטים, איאן גרושקה כבסיסט וג'ו מורנו כמתופף (שהוחלף על ידי סיירוס בולוקי לאחר פרסומם). שם הלהקה, A New Found Glory, הייתה רעיון של פונדיק וקליין כשעבדו ב"Red Lobster", אבל אחר כך הורידו את ה-A מכיוון שלמעריצים רבים הייתה בעיה למצוא את האלבומים שלהם בחנויות. הלהקה יצאה לסיבובי הופעות מוקדמים, שכללו הופעות עם להקות מקומיות כמו "The Vacant Andys".
הלהקה הקליטה את הסיגנל הראשון שלה, " It's All About the Girls", בחברת התקליטים פידל (Fiddler Records) ביוני 1997. ההופעות החיות המלהיבות של הלהקה קידמו את מכירות הסינגל. עם הזמן, הכוח של ההופעות החיות עזר לבנות קהל מעריצים חזק. האלבום הראשון של הלהקה, "Nothing Gold Can Stay", שוחרר בחברת התקליטים יולוג'י (Eulogy Recordings). להקה פופולרית באותו הזמן, מידטאון ("Midtown"), שמעה את האלבום של הלהקה ונתנה ממנו עותק לסטפני ריינס מתקליטי דרייב-ת'רו (Drive-Thru Records. היא אהבה את מה שהיא שמעה והלהקה הוציאה לאור שוב את אלבום הבכורה שלה ב-1999 בדרייב-ת'רו.
ב-28 במרץ 2000, הוציאה הלהקה מיני-אלבום, "From the Screen to Your Stereo", שכלל גרסאות כיסוי לשירי נושא של סרטים בסגנון "Me First and the Gimme Gimmes". כתוצאה מהפופולריות שלהם שתפסה תאוצה, וחלוקת העסקה שדרייב-ת'רו עשו עם MCA, שהרשתה ל-MCA לקחת כל להקה של דרייב-ת'רו, הלהקה הוחתמה ב-MCA.

קריירה מקצועית

אלבומם הראשון באורך מלא - שנקרא על שמם - יצא ב-MCA בשנת 2000 והיה הראשון לעשות רושם במצעד הבילבורד והגיע למקום ה-107 מתוך 200 ובמצעד ה"Heatseeker" הגיע למקום הראשון. הסינגל הלהיט מתוך האלבום, "Hit or Miss", הגיע למקום ה-15 במצעד הסינגלים של הרוק בארצות הברית. "From the Screen to the Stereo" הגיע לטופ 40 של מצעד ה"היטסיקר".
פרופיל הלהקה גדל ב-2001 בעקבות סיבוב ההופעות של בלינק 182. הלהקה הקליטה את האלבום "Sticks and Stones" ב-2001 והוא יצא ב-2002. Sticks and Stones הוכיח את הפריצה הגדולה שלהם כשהגיע למקום ה-4 במצעד הבילבורד ומכר כ-91,000 בשבוע הראשון ליציאתו.
במאי 2004 יצא אלבומה הרביעי של הלהקה Catalyst. ב-19 בספטמבר 2006 יצא האלבום החמישי Coming Home.
ב-18 בספטמבר 2007, הוציאה הלהקה אלבום גרסאות כיסוי נוסף אשר נקרא " From the Screen to Your Stereo Part II" כהמשך למיני-אלבום " From the Screen to Your Stereo".
ב-18 במרץ 2008, יצא אלבום אוסף של הלהקה אשר נקרא "Hits". ב-29 באפריל 2008, הוציאה הלהקה את המיני אלבום " Tip of the Iceberg" אשר כלל 6 שירים.
אלבומם הבא של הלהקה, Not Without A Fight, יצא לאור בארצות הברית ב-10 במרץ 2009, והופק על ידי מארק הופוס.
באוקטובר 2011 יצא לאור אלבומם Radiosurgery.
פול מקגאן

ביוגרפיה

פול מקגאן נולד בסארי שבאנגליה, משפחתו עברה לליברפול כשהיה ילד. הוא התפרסם כשהופיע בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה "The Monocled Mutineer" של ה-BBC. אחר כך שיחק בסרט הפולחן של ברוס רובינסון "וית'נייל ואני" בתפקיד "אני". ב-1989 גילם את אנטון סקרבנסקי בסרטו של קן ראסל "הקשת", עיבוד קולנועי לספרו של ד. ה. לורנס. באותה שנה הופיע בסרט הישראלי "רחובות האתמול", סרטו של יהודה נאמן בכיכובו של אלון אבוטבול.
מאז הופיע לרוב בטלוויזיה בין השאר בסדרת סרטי הורנבלואר - ימאי וג'נטלמן, ובתפקיד ההתגלמות השמינית של הדוקטור בסרט הטלוויזיה דוקטור הו בשנת 1996, ושוב בסדרה של תסכיתי אודיו בהפקת Big Finish Productions החל משנת 2001. עד שנת 2005 שבה קיבל כריסטופר אקלסטון את תפקיד הדוקטור כשהסדרה חזרה להפקה שנתית סדירה ב-BBC, נחשב מקגאן על ידי מעריצי הסדרה לדוקטור "הנוכחי". מקגאן המשיך לגלם את דמות הדוקטור בתסכיתי אודיו. בנובמבר 2013 חזר מקגאן וגילם את תפקיד הדוקטור בפרק קצר בשם "לילו של הדוקטור", ששודר כקדימון לספיישל חמישים שנה של הסדרה.
עוד השתתף בתפקידי משנה בסרטים אמריקאים כגון "הנוסע השמיני 3" ו"מלכת הארורים". קולו נשמע במשחק הווידאו Ceremony of Innocence לצד איזבלה רוסליני ובן קינגסלי.
לפול מקגאן יש שלושה אחים שחקנים, מארק, ג'ו וסטיבן. ב-1995 הופיעו ארבעתם יחד כאחים בסדרת הטלוויזיה The Hanging Gale על הרעב באירלנד. הם הקימו להקת פופ שנקראה המקגאנס והוציאו סינגל בשם "הכל מלבד הנער" ( "Everything But The Boy").
צ'רטנובו (כדורגל)

היסטוריה

הקבוצה הוקמה לראשונה בשנת 1993 ובעונה הראשונה שיחקה תחת השם "SUO". בשנים 1994–1997 התמודדה בליגה הרוסית השלישית עד שפורקה ב-1997.
בעונת 2014/2015 הקבוצה הוקמה מחדש בחסות מרכז הספורט "צ'רטנובו" והתמודדה מאז הקמתה בליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה. בעונת 2017/2018 החלה לארח את משחקיה בארנה צ'רטנובו, בשכונת צ'רטנובו במוסקבה (קודם הקבוצה אירחה את משחקיה במגרש פלנטה בפודולסק ובמגרשים קטנים יותר במוסקבה).
עד 2017, ההישג הטוב ביותר באליפות רוסיה היה מקום 6 באזור "המרכז" של הליגה השנייה (PFL) בעונת 2017.
בעונת 2017/2018, הקבוצה נשרה משלב 32 האחרונות של הגביע הרוסי בכדורגל, במה שמהווה להישג השיא של הקבוצה עד אז. באותה עונה זכתה באליפות המרכז של ליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה ובכך הבטיחה את העפלתה לליגה הלאומית, לראשונה בתולדותיה. לקראת עונת 2018/2019 הקבוצה הודיעה כי תארח את משחקיה באצטדיון ספרטק על שם פיודור צ'רנקוב, בעל תכולה של 2,700 מושבים.
בעונת 2019/2020, הקבוצה העפילה לשלב 16 האחרונות של הגביע הרוסי בכדורגל.
הקבוצה ייצאה שחקנים רבים לקבוצות ליגת העל הרוסית בכדורגל ובעונת הבכורה שלה בליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה, התמקמה בחלק העליון של טבלת האליפות.

אצטדיון הקבוצה

במשך שנים שימש צ'רטנובו ארנה כמגרש הבית אך הוא מכיל 500 מושבים בלבד ולאחר שהקבוצה העפילה לליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה היא מארחת לעיתים גם באצטדיון אוונגרד בעיר דומודדובו המכיל 5,500 מושבים ובאצטדיון ספרטק על שם פיודור צ'רנקוב המכיל 2,700 מושבים.

קטרגל

למועדון הייתה קבוצת קטרגל בשנות התשעים. הישג השיא שלה הוא מקום 8 באליפות רוסיה בקטרגל בעונת 1993/1994.
ביל קובס

ביוגרפיה

קובס נולד בקליבלנד. בצעירותו כשחקן מתחיל השתלב בהצגות תיאטרון בתיאטרון האפרו אמריקאי "בית קראמו" שבעיר מגוריו, שם שיתף פעולה עם השחקן המצליח אוסיי דייוויס.
בגיל 36 נסע קובס לניו יורק כדי לעבוד כשחקן, קובס אף דחה משרה במחלקת המכירות של NBC על מנת שיוכל לפנות לעצמו זמן להיבחן לאודישנים.
קובס החל את דרכו כשחקן בשנות ה-80 בהן התבלט בעיקר בסרטו של מרטין סקורסזה "צבע הכסף" בתפקיד משני לצידם של פול ניומן וטום קרוז ובדרמה "דומיניק ויוג'ין" בתפקיד מר ג'ונסון המעסיק של דומיניק (טום הולס). ב-1990 שיחק קובס בהפקת NBC המוערכת "יום הקישוט" לצידו של ג'יימס גארנר בתפקיד גי פניוול. ב-1991 הופיע בדרמת הפשע "עיר החטאים" בתפקיד האיש הזקן היוצא כנגד סוחר הסמים נינו בראון (ווסלי סנייפס) ובסרט האימה של וס קרייבן "האנשים שמתחת למדרגות" בתפקיד סבא בוקר. 
קובס זכה להכרה בשנת 1992 לאחר שקיבל תפקיד גדול במותחן המצליח בהפקת קווין קוסטנר "שומר הראש" בתור ביל דבאני מנהלה האישי של הכוכבת רייצ'ל מארון (ויטני יוסטון). בזכות התפקיד הצליח קובס לשדרג את מעמדו וזכה להופעות בסרטם של האחים כהן "הקפיצה הגדולה" בתפקיד מוזס מפעיל השעון, בקומדיה המוזיקלית של טום הנקס "מה שאת עושה לי" בתור נגן הג'אז דל פקסטון ובסרטים המשפחתיים "אייר באד" בתור המאמן ארתור צ'ייני, ו"פלוק".
בשנת 2006 שיחק קובס בסרט ההרפתקאות הקומי שובר הקופות "לילה מוטרף במוזיאון" בתפקיד השומר רג'ינלד.
ב-2009 הופיע קובס בדרמה "מסיבת ההלוויה שלי" לצידם של רוברט דובאל וביל מארי בתפקיד צ'ארלי ג'קסון.
ב-2011 השתתף בתפקיד הסבא בקומדיה המוזיקלית "החבובות".
ב-2013 שיחק קובס בפנטזיית ההרפתקאות המצליחה של סם ריימי "ארץ אוז" בתפקיד מאסטר טינקר.
שושנת העמקים (יישוב)

היסטוריה

היישוב החל את דרכו בשני פרויקטים נפרדים לשיכון, של חברות עמידר ורסקו. בשנת 1954 היו שני השיכונים לשני יישובים שונים בשם "שושנת העמקים - רסקו" ו"שושנת העמקים - עמידר". בדצמבר 1956 צורפו שני היישובים למועצה אזורית עמק חפר.
שיכון עמידר היה מורכב מכ-120 צריפי עץ של עולים חדשים, שהוקם בשנת 1952. השיכון חובר לרשת החשמל בקיץ 1959. בשנת 1964 החלו תושבי השיכון להפגין בדרישה לעבור לשיכון קבע.
שיכון רסקו נבנה עבור עולים ממזרח אירופה דוברי יידיש(בעיקר), במיוחד יוצאי חוטין, ובו 40 מבנים למגורים, גן ילדים ומבנה לצורכי מסחר. הוא נבנה על ידי חברת הבנייה "דירות עם מייסודה של רסקו בע"מ". 40 מבני המגורים נבנו על מגרשים בגדלים שונים (סביב 900 מ"ר) וכל אחד הכיל ארבע דירות של חדר או חדר וחצי (שתיים בקומת קרקע ושתיים בקומה ראשונה), שרובן הורחבו מאז.

היישוב כיום

כיום ניתן למצוא ביישוב דירות גן ודופלקסים הצופים לים, לצד דירות סטודיו.
היישוב כולל חמישה רחובות: החוף, אמנון ותמר, ההדר, הדקל והאשל. הוא מבודד וגובל בשדות, שטחים פתוחים ובחוף ים (שאינו מוכרז) אשר מהווה מוקד משיכה למבקרים.
סמוך ליישוב נמצא גן לאומי אביחיל באתר דיונות חול, עצי חרוב מצוי ואלת המסטיק. אלו הדיונות הדרומיות ביותר במישור החוף בהן שרדה תצורת צומח זו.
שם היישוב לקוח מפסוק בספר שיר השירים: "אני חבצלת השרון שושנת העמקים" (פרק ב', פסוק א').
החזר ראי

החזר ראי (אנגלית: Specular reflection) הוא החזר (חלקי או מלא) ממשטח שבו גל לדוגמת אור המתקדם בכיוון יחיד יוחזר בכיוון אחד בלבד על פי חוק ההחזרה. כלומר כך שזווית הפגיעה (הזווית בין כיוון ההתקדמות של האור הפוגע לבין האנך למשטח ) תהיה שווה לזווית ההחזרה (הזווית בין כיוון ההתקדמות של הגל המוחזר לבין האנך למשטח . זאת בניגוד לפיזור שבו הגל הנכנס מוחזר בעוצמות שונות לכל הכיוונים. 
החזר ראי היא תופעה כללית של משטחים שטוחים (ביחס לאורך הגל), והיא התגלמות של חוק שימור התנע, כמו גם עקרון פרמה הטוען שאור ינוע בין שתי נקודות במרחק המינמלי האפשרי. חוק ההחזרה מתקיים עבור גלים אלקטרומגנטים, כגון אור הפוגע במים שקטים, וגם עבור חלקיקים (כדור ביליארד הפוגע בדופן ישרה).
ג'ון ג. אבילדסן

ביוגרפיה

אבילדסן נולד באואק פארק, פרבר של העיר שיקגו, במדינת אילינוי, בנם של איבי וצ'ארלס ג'ון אבילדסן. החל לעבוד בתור עוזר הפקה בסרטים של ארתור פן ושל אוטו פרמינגר. את סרטו הראשון, "ג'ו", ביים בשנת 1970. הסרט, בכיכובם של פיטר בויל וסוזן סרנדון, זכה לביקורות אוהדות ולמועמדות אוסקר אחת. לאחר מכן ביים את הדרמה "להציל את הנמר" בכיכובו של ג'ק למון.

המשך הקריירה

לאחר הצלחתו המטאורית עם "רוקי", ביים את המותחן הספרותי "הנוסחא" בו הופיעו ג'ורג' סקוט, מרלון ברנדו וג'ון גילגוד.
בשנת 1984 ביים את הדרמה המשפחתית "קראטה קיד", עלילת הסרט אשר הפך גם הוא לקאלט עוסקת בראלף מאצ'יו הצעיר המגיע לבית הספר במקום מגוריו החדש בקליפורניה, ונאלץ להתמודד עם בריונים המתנכלים לו. סדרת אימונים אצל מומחה יפני לקרטה בשם מיאגי (נוריוקי מוריטה), מובילה אותו גם לנצח את הבריון וגם לזכות בנערה. הלהיט הוביל את אבילדסן לביים עוד שני סרטי המשך. סרטיו האחרונים של אבילדסן היו סרט הפעולה "שועל המדבר" בכיכובו של ז'אן קלוד ואן דאם שנחל כישלון מוחלט ו"כוחו של אחד", דרמה על רקע השינויים ההיסטוריים בדרום אפריקה וחיסול האפרטהייד.
שירים ופיוטים לפורים

לחג הפורים מספר פיוטים. כיום, בחג הפורים עצמו כמעט ואין נאמרים פיוטים במהלך התפילה, אך בתענית אסתר ושבת זכור נאמרים פיוטים העוסקים בחג הפורים.
בעת החדשה הולחנו קטעי פסוקים ממגילת אסתר וקטעי תפילה. כמו כן, יוצרי הזמר העברי כתבו שירים רבים לחג הפורים, בעיקר שירי ילדים או שירים היתוליים.
מושבי יחדיו

מושבי יחדיו הוא שם כולל לשלושת המושבים ברוש, תדהר ותאשור, הממוקמים בנגב הצפוני-מערבי, דרומית־מזרחית לנתיבות וצפונית־מזרחית לאופקים. שמם מגיע מספר ישעיהו: "אָשִׂים בָּעֲרָבָה בְּרוֹשׁ תִּדְהָר וּתְאַשּׁוּר יַחְדָּו".
המושבים הוקמו בשנת 1953 כחלק ממועצה אזורית בני שמעון על ידי תנועת המושבים, בעיקר על ידי יוצאי עדות המזרח. התושבים עוסקים בעיקר בחקלאות ובעבודות חוץ. בשנת 1960 עלה הרעיון להעביר את המושבים למועצה אזורית שלחים, מכיוון שמועצת בני שמעון מטפלת בעיקר בקיבוצים.
מרילין פרנץ'

ביוגרפיה

פרנץ' נולדה בברוקלין לצ'ארלס אדוארדס, מהנדס, ואיזבל אדוארדס, פקידה בחנות כלבו. היא למדה במכללת הופסטרה (כיום אוניברסיטת הופסטרה), שם סיימה תואר ראשון בפילוסופיה וספרות אנגלית בשנת 1951, ותואר שני באנגלית בשנת 1964. קיבלה תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד בשנת 1972. היא נישאה לרוברט מ' פרנץ' ג'וניור בשנת 1950 והתגרשה ב-1967. 
בספריה של פרנץ' היא טוענת שדיכוי נשים הוא חלק בלתי נפרד מהתרבות העולמית הנשלטת על ידי הגברים. לדוגמה, ספר עיון שהוציאה בשנת 1985 נקרא "מעבר לכוח: על נשים, גברים ומוסר" ובו היא בוחנת מנקודת מבט היסטורית את ההשפעות של הפטריארכיה בעולם.
פרנץ' חלתה בסרטן הוושט בשנת 1992 והחלימה. על מאבקה במחלה כתבה את הספר "עונה בגיהנום: זיכרונות", שיצא בשנת 1998. היא נפטרה במנהטן בגיל 79 מאי-ספיקת לב.

פעילותה הפמיניסטית

פרנץ' פרסמה ספרים ומאמרים רבים בנושאי מגדר, בהם גינתה את החברה הפטריארכלית. היא הצהירה: "המטרה שלי בחיים היא לשנות את כל המבנה החברתי והכלכלי של העולם המערבי, כדי להפוך אותו לעולם פמיניסטי."

חדר הנשים

פרנץ' התפרסמה ברומן "חדר הנשים" שראה אור בשנת 1975 והפך מיד לרב-מכר פמיניסטי ברחבי העולם. הרומן עוקב אחר חייהן של מירה וחברותיה בשנות החמישים והשישים בארצות הברית. הספר הוא מסע של גילוי עצמי, שבמהלכו מירה הופכת מעקרת בית כנועה לאשה עצמאית. אחת מחברותיה היא ואל, פמיניסטית רדיקלית. בשלב מסוים בספר, הדמות של ואל אומרת "כל הגברים הם אנסים". ציטוט זה יוחס פעמים רבות, באופן שגוי, למרילין פרנץ' עצמה.
הרומן נמכר ביותר מ-20 מיליון עותקים ותורגם ל-20 שפות, ביניהן עברית. המנהיגה הפמיניסטית גלוריה סטיינם, חברתה הקרובה של פרנץ', השוותה את השפעתו של הרומן על הדיון בנושא זכויות האישה לספר "האדם הבלתי נראה" של רלף אליסון, שהשפיע על התנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית 25 שנים קודם לכן.

יצירתה המאוחרת

פרנץ כתבה בעיקר על חייהן של בנות הדור הראשון לפמיניזם ועל הקונפליקטים שבהם נתקלו כשהחליטו לשנות את חייהן. היא פרסמה הן סיפורת והן ספרי עיון.
היצירה המשמעותית ביותר בחייה המאוחרים של פרנץ' היא "מהערב אל השחר: היסטוריה של נשים", שיצאה לאור בארבעה כרכים בהוצאת הספרים "The Feminist Press" בשנת 2002. לפי פרנץ', קיימת הדרת נשים בהיסטוריה האינטלקטואלית, והדרה זו שוללת מהנשים את העבר, ההווה והעתיד. הספרים מתעדים בדייקנות היסטוריה ארוכה של דיכוי, אם כי הכרך האחרון מסתיים בנימה אופטימית, אמרה פלורנס האו, שהייתה מנהלת בית ההוצאה לאור. "בפעם הראשונה יש לנשים היסטוריה", היא אמרה על עבודתה של פרנץ'. "העולם השתנה, ויש לה חלק בשינוי זה."
מרילין פרנץ' הביעה לא פעם שביעות רצון מהישגים משמעותיים שהושגו על ידי נשים בשלושת העשורים שחלפו לאחר פרסום הרומן "חדר הנשים", אך גם המשיכה להצביע בפרסומיה על מקרים של אפליית נשים מתמשכת.
ההצגה הגדולה בתבל (ספר)

רקע

ריצ'רד דוקינס כתב ספרים רבים על אבולוציה כשהראשונים והמפורסמים שבהם הם הגן האנוכי (1976) והפנוטיפ המורחב (1982). לאחר הוצאת ספרים אלו פרסם דוקינס שלושה ספרים נוספים המבהירים חוסר הבנות נפוצות לגבי האבולוציה. דוקינס הפיק סדרה תיעודית בשם הגאונות של צ'ארלס דרווין בה בחן את חייו של דרווין ודן בהוכחות נוספות לאבולוציה (2008). למרות עבודות אלו ואחרות, חש דוקינס ב"חולייה חסרה" בעבודתו בהסברת ממשות האבולוציה לקהל הרחב משום שמעולם לא הסביר באופן מקיף ופרטני את הראיות למוצא משותף. דוקינס טוען שבזמן כתיבת הספר הקולות המתנגדים לאבולוציה היו חזקים מאי פעם על אף קיומן של הוכחות מכריעות למוצאנו המשותף. הספר יצא, שלא במקרה, בשנת חגיגות 150 שנה להולדתו של צ'ארלס דרווין.
הספר מוקדש למעצב האתרים ג'וש טימונן, אשר שיתף פעולה עם קבוצה קטנה של אחרים בהקמת אתר האינטרנט RichardDawkins.net. דוקינס כותב את הקדמה "הכישרון היצירתי של ג'וש הוא עמוק, אבל הדימוי של קרחון איננו לוכד את רוחב התרומות שלו לפעילות  המשותפת שלנו, ולא את חוש ההומור הטוב והחם שאיתו הוא עושה אותם." דוקינס גם מודה לאשתו ללה "על  העידוד הבלתי פוסק, הביקורת הסגנונית המועילה  וההצעות האופייניות לסגנון ", וחברו צ'ארלס סימוני עם פרישתו, לאחר ארבע עשרה שנים  ושבעה ספרים.

ראיות בזכות האבולוציה

דוקינס בספר הזה פורס מגוון שלם של ראיות שתומכות בתהליך האבולוציה. מטרתו כפי שהצהיר עליה בתחילת הספר היא לחמש את כל מי שתומך באבולוציה במידע כנגד אותם אנשים שמכחישים אותה. בספר הוא מעלה מאפיינים של האבולוציה, וכנגדם את הטענות השגורות בפי המתנגדים לה. הוא משתמש בדוגמאות רבות כדי להוכיח את אותם המאפיינים וללעוג לאותם מתנגדים. למתנגדים לטענות בדבר השבחה טבעית, הוא מציג ראיות בנוגע להשבחה מלאכותית שמתרחשת כבר שנים רבות. הוא מציג את המחקר במאובנים כהזדמנות נהדרת להפריך את תורת האבולוציה (שצריכה כמו כל תורה מדעית אחרת, להיות מסוגלת להפרכה), על ידי מציאת מאובן בשכבה גאולוגית לא תואמת. אך עד כה לא נמצאו שום מאובנים כאלה. כמו כן הוא מציין כי מוצאים שלדים של יצורים שיכולים להיות חוליות חסרות בין מינים שונים. הוא טוען שהמתנגדים תמיד מתמקדים במאובנים שלא נמצאו, ובחוליות שעדיין חסרות, ולא בשפע המאובנים שכן נמצא ותואם את התאוריה. הוא מציג את מחקרו של לנסקי בחיידקים שמציג תהליך של ברירה טבעית. לטוענים כי תא אחד ופשוט לא יכול להתפתח לאורגניזם שלם הוא עונה שכל בני האדם התפתחו מתא אחד פשוט שהפך תוך תשעה חודשים להיות יצור מאוד מורכב.
תום יער

קריירה

יער למדה בפנימיית הכפר הירוק. בשנת 2011 הקימה יער וניהלה קבוצה עצמאית של סטנדאפ שנקראה "ערב הסטנדאפ של תום יער". הקבוצה כללה הרכב של קומיקאים צעירים שלא היו מוכרים עד אז על בימת הסטנדאפ, ביניהם: ניב מג'ר, גלית חוגי, ירמי שיק-בלום, אסף קפלנסקי וליאור אמסטרדמסקי, וזכתה לאהדה גדולה בקרב צעירים בתל אביב. 
הצלחתה של הקבוצה פתחה גל חדש של סטנדאפיסטים צעירים, שבעקבות הערב הקימו לאחר מכן עוד ערבי סטנדאפ דומים שהתבססו על אותו רעיון - ערב קבוצתי שבו הסטנדאפיסטים עולים בזה אחר זה והתכנים נכתבים ביחד.
ב-2013 התפרקה הקבוצה המקורית ויער יצאה לקריירת סולו משלה. באותה שנה היא העלתה מופע סטנדאפ יחיד ראשון בשם "ג'ורה של מלאך", איתו הופיעה במשך כשנה אחת, בעיקר באזור תל אביב.
ב-2015 יצאה יער עם מופע קומי חדש בשם "לא תמימה בת שש", המבוסס על חוויות חייה ומתעסק בנושאים כגון דימוי גוף, יחסי מין ועוד.
ב-2015 יצרה ביחד עם המעצב מתן שליטא סדרת פוסטרים אייקונים לתמונות מפורסמות (ג'נט ג'קסון על שער הרולינג סטון, פוסטר הסרט אמריקן ביוטי, דיוקן של סלבדור דאלי, הציור "נערה עם עגיל פנינה" של יאן ורמיר, שרבט גולה על שער הנשיונל ג'אוגרפיק, עטיפת האלבום Nevermind ועוד).
ב-2016 יער נבחרה להיות המגישה בקמפיין הפרסום של חברת בזק.
ב-2016 נישאה לבן זוגה לירון סיוון, השניים נישאו בחתונה אזרחית.

עיתונות

בשנים 2009–2011 החלה יער את דרכה ככתבת בידור בעיתון "רייטינג" ובאתר nrg מבית מעריב.
החל מ-2013 משמשת כתבת אורחת במגזין "Time Out תל אביב" וב-2015 הנחתה לראשונה את טקס פרסי האוכל של העיתון.

רדיו

ב-2014 הצטרפה לתוכנית הרדיו "חותרים למגע" של שרון טייכר וערן זרחוביץ' בגל"צ, שם גילמה דמויות רבות, ועם מעבר התוכנית ל-רדיו תל אביב, המשיכה עם הצמד עד היום (2016). בין הדמויות הקבועות שמגלמת יער, נמנות: גילי הנער, כנרת האקסית, חיקוי פארודי של מיכל צפיר ומיקי מנשמיקי.

טלוויזיה וקולנוע

במהלך 2014–2016 התארחה יער בתוכניות הטלוויזיה: "לילה תירס" ו"תוכנית קיציס" ובסדרה הקומית "בלתי הפיך".
ב-2016 החלה להשתתף בתוכנית הלייט נייט "היום בלילה עם גורי אלפי", בפינה קבועה בה היא מתנסה בפעיליות אקסטרים שונות למורת רוחה.
בנוסף, ב-2016, יער השתתפה במספר מערכונים של תוכנית הסאטירה הפופולרית "ארץ נהדרת", וכשנה לאחר מכן הצטרפה לתוכנית בתור חברת קאסט קבועה מן המניין. במסגרת התוכנית יצרה יער את דמותה של הנערה-זמרת "אגס קימל" (מעין פארודיה על זמרת הפופ הצעירה נועה קירל) ושרה עם חברי ההרכב שירים שזכו לאהדה רבה ברשת, בניהם השירים הקומיים 'חפש אותי בראשון' ו'לא חוקית'.
ב-2017 עלתה לשידור סדרה קומית מוקומנטרית ב-yes בכיכובה של יער, "תום יער עושה את שביל ישראל". הסדרה זכתה לביקורות חיוביות ברובן וקטפה את פרס "תוכנית הדוקו-ריאליטי הטובה ביותר" בטקס פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2017.
ב-2018 עלתה לשידור סדרת המשך לסדרה, בשם "תום יער עושה בגרות". ב-2019 שיחקה בסרטו של רם נהרי "אל תשכחי אותי".
ב-2019 עלתה לשידור הסדרה ״הכל תום״, 8 פרקים עם כוכבים אורחים.
קווין ג'יימס

ביוגרפיה

נולד במינאולה, ניו יורק שבארצות הברית. לג'יימס שני אחים, לזלי קניפינג וגארי ולנטיין שגילם בסדרה שלו "מלך השכונה" את דמותו של בן הדוד.

כסטנדאפיסט

ג'יימס התחיל כסטנדאפיסט, הוא צבר פופולריות דרך הופעות מרובות בתוכניות אירוח, כולל אצל דייוויד לטרמן, קונאן או'בריין, ועוד תוכניות רבות.
ב-2001 העלה ג'יימס מופע סטנד אפ משלו שנקרא "קווין ג'יימס: חומר מתוק וקטן" למרכז הקומדיה. כחברו הטוב של ריי רומנו, הופיע ג'יימס כאורח בתוכנית "כולם אוהבים את ריימונד".

כשחקן

ההופעות הללו הביאו לג'יימס סיטקום משלו בטלוויזיה, "מלך השכונה", שם הוא כיכב בתור דאג הפרנן. התוכנית החלה ב-21 בספטמבר 1998 והסתיימה ב-14 במאי 2007 עם סיום מיוחד של פרק בן שעה. ג'יימס היה מועמד לפרס האמי בזכות תפקידו בסדרה.
ב-2005 הופיע בסרט "היצ'".
ב-2006 היה ג'יימס מועמד לפרס אמי לראשונה בקטגוריית השחקן הטוב ביותר.
ב-2007 השתתף בסרט "אני מכריז עליכם צ'אק ולארי".
ב-2009 הופיע בסרט "פול בלארט: שומר קניון" בתפקיד הראשי.
ב-2010 השתתף בסרט "מגודלים" .
ב-2011 שיחק בסרט "הדילמה". ביולי אותה השנה יצא הסרט "שומר גן החיות" בו הוא משחק את התפקיד הראשי, הסרט זכה לביקורות מעורבות.
ב-2012 יצא הסרט "מפלצת של מלון" בו ג'יימס מדבב את פרנקנשטיין. באותה שנה כיכב בסרט הקומדיה "הנה בא הבוקס". 
ב-2013 שב לגלם בסרט ההמשך "מגודלים 2" את תפקידו ב"מגודלים". 
ב-2015 שיחק בסרט "פול בלארט: שומר קניון 2" וכן שיחק בסרט "פיקסלים" את נשיא ארצות הברית.
מאז 2016 ג'יימס מככב בסיטקום "קווין יכול לחכות" של CBS. וב-2017 שב לעונה השנייה. כמו כן, הוא כיכב בסרט הפעולה של נטפליקס "זכרונות אמיתיים של מתנקש בינלאומי". 
ב-2017 הופיע בתור טד רפרטי בסרט "סנדי וקסלר".

חיים אישיים

ב-2004 נישא לשחקנית סטפיאנה דה לה קרוז (ספ'), לאחר שהכיר אותה בפגישה עיוורת. להם שלוש בנות ובן.
נודע בשל החברות הקרובה שלו עם השחקן אדם סנדלר. שניהם אף מופיעים ביחד במספר סרטים.
פרפרים מוגנים בישראל

במרץ 2009 הוכרזו 14 מיני פרפרים כמוגנים בישראל, כאשר השר להגנת הסביבה גדעון עזרא הוסיף אותם לרשימת ערכי הטבע המוגנים בהתאם לחוק.
מינים אלה הם כ-10% מתוך כ-150 מיני פרפרים המוכרים בארץ. בכך נוספו הפרפרים לדו-חיים, זוחלים, עופות, יונקים וצמחים המוגנים בארץ.