google/wiki40b huggingface dataset:
כדור שער

כדור שער הוא ענף ספורט בו משתתפים עיוורים ולקויי ראייה. המשחק הומצא בשנת 1946 לאחר מלחמת העולם השנייה והגיע לישראל בשנות השמונים. ענף הכדור שער הוא אחד הענפים במסגרת המשחקים הפאראלימפיים.

מבנה המשחק והמגרש

המשחק מתקיים באולם סגור (על מנת שיהיה יותר קל לשמוע את הפעמונים שבכדור) ודורש שקט מוחלט. אורך המגרש 18 מטרים ורוחבו כגודל השער - 9 מטרים. כל קבוצה מונה 3 שחקנים, ולכל קבוצה שער באורך 9 מטרים ובגובה של 1.5 מטרים. המגרש מחולק לקווים שעוזרים בהתמצאות ובהגנה; קו האפס - שבו ממוקם השער. קו אחד וחצי וקו שלוש שרבות מן הקבוצות משתמשות בהם כקווי ההגנה וההתמצאות. קו שש - קו שמגביל את התחום שבו הכדור אמור לגעת לראשונה ברצפה. זאת אומרת שאם שחקן זורק כדור, נגיעתו הראשונה ברצפה צריכה להיות לפני קו השש. קו אמצע - מפריד את שני חלקי המגרש.

סיום המשחק

משחק נגמר במידה ויש לקבוצה יתרון של עשרה שערים או כאשר נגמר הזמן, במידה ונגמר זמן המשחק והתוצאה היא תיקו, תהיה הארכה של 6 דקות (3 דקות למחצית) אשר תגמר בתום הזמן או בגול הראשון (גול זהב), אם בתום ההארכה עדיין לא הובקע גול תתחיל סדרה של פנדלים, בתנאי והמשחק הוא רשמי. לכל קבוצה יש מספר ניסיונות כמספר השחקנים כאשר כל ניסיון הבקעה הוא על ידי שחקן קבוצה. הפנדלים נגמרים כאשר יש גול לקבוצה אחת והיא לא הבקיעה לקבוצה השנייה בניסיון ההתקפה.

נבחרת ישראל נשים בכדור שער

נבחרת ישראל נשים בכדור שער התחרתה לראשונה בחו"ל בשנת 2008, צברה השגים רבים כבר על תחילת דרכה. ההישגים משמעותיים שצברה הם: מקום ראשון בטורניר הראשון שלהן ב - 2008. ב - 2009 הגיעו למקום השישי באליפות אירופה על אף שהיו בהרכב חלקי, בזכות הישג זה הן הגיעו לאליפות העולם ב - 2010 שבה הגיעו למקום השביעי. ב - 2011 בקדם אולימפיאדה הן הגיעו למקום חמישי, באותה שנה באליפות אירופה שפרו את הישגן והגיעו למקום החמישי. ב - 2013 הן שיפרו את הישגן אף יותר באליפות אירופה והפעם הגיעו למקום השלישי. ב - 2015 באליפות אירופה הן הגיעו למקום הרביעי. הניצחון הכי חשוב של הנבחרת עד כה, הוא מדליית זהב במשחקים העולמיים לעיוורים ולקויי ראייה, שהתקיימה בסיאול במאי 2015 שזיכתה אותה בכרטיס כניסה למשחקים הפאראלימפיים בברזיל, ריו 2016. בריו הגיעה הנבחרת למקום ה-7 המכובד לאחר שהפסידה ברבע הגמר, זו האולימפיאדה הראשונה של הנבחרת והתקווה למדליה היא בטוקיו 2020.

הציוד

כדור המשחק שוקל 1.25 קילוגרם והיקפו כ-76 סנטימטרים. בכדור נמצאים פעמוני רעש רבים כדי שהשחקנים יוכלו לשמוע אותו.
בנוסף ישנה משקפת שחוסמת את ראיית כל השחקנים כולל העיוורים כדי להשוות תנאים. 
כל שחקן ממוגן במגני ברכיים וידיים. לגברים שבענף נוסף מגן אשכים ולנשים מגן חזה.

נבחרת העתודה (נבחרת הנוער)

עתודות נבנות מן הילדים אשר מזוהה בהם פוטנציאל עתידי בשלוחות בערים הפזורות בארץ. ומהם, בעתיד ישלחו לנבחרות.

טריוויה

בשנת 2015 התרחשו שני מקרים של ניצול אליפויות כדור שער על ידי נבחרות של מתחזים לעיוורים. בשני המקרים מדובר בנבחרות, המונות 12 שחקנים "עיוורים", שיצאו ממצרים, אך לאחר ההגעה ליעדים (אליפות אירופה בוורשה, ואליפות אפריקה), נעלמו עקבותיהם, והתברר שהם כלל לא עיוורים וניצלו את המשחקים כדי לברוח ממצרים, ומגיוס החובה לצבא שלה.
מאלט (משקה)

מאלט, הקרוי גם בירה שחורה, הוא משקה לא-אלכוהולי. המשקה מיוצר בדומה לבירה, אך נעשה שימוש בלתת קלוי כהה כדי להעניק למשקה גוון שחור, וזמן תסיסת השמרים קצר במיוחד כדי שהמשקה לא יהיה אלכוהולי. למשקה נוסף סוכר להשגת טעמו המתוק. גרסת המשקה הנמכר בישראל היא פרי פיתוח מקומי וייחודית בטעמה.
בשנת 1934 הוקמה בראשון לציון מבשלת הבירה הראשונה בארץ בשם "Palestine Brewery Ltd", שבנוסף לבירה אלכוהולית יצרה גם מאלט בשם "ראשונייה". מכיוון שהבירה האלכוהולית לא הייתה פופולרית בישראל, הוחלט על פיתוח משקה בירה הקרוב יותר למשקה קל. לשם כך הובא במיוחד לארץ מומחה צ'כי, שפיתח את הנוסחה הייחודית המוכרת בארץ כ"בירה שחורה", וזו נמכרה כמותג "נשר מאלט". עד שנת 1987 הייתה נשר מאלט הבירה השחורה היחידה שנמכרה בארץ.
כיום מיוצרים ונמכרים בישראל שלושה מותגים של מאלט: נשר מאלט, מהמותגים הוותיקים בישראל, המיוצר על ידי חברת טמפו משקאות, מאלט סטאר, המיוצר אף הוא על ידי חברת טמפו משקאות, ומאלטי (נקרא בתחילת דרכו "טובורג מאלט"), שמיוצר החל משנת 1995 על ידי חברת מבשלות בירה ישראל בע"מ. כל שלושת המותגים נמכרים גם בגרסת דיאט.
פאול פרידריך, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין

ילדותו

פאול פרידריך נולד ב-15 בספטמבר 1800 בלודוויגסלוסט שהשתייכה לדוכסות מקלנבורג-שוורין, לפרידריך לודוויג, נסיך הכתר של מקלנבורג-שוורין וילנה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה. בצעירותו למד פאול פרידריך פרנץ באוניברסיטאות בז'נבה, ינה ורוסטוק, ובשנת 1819 מונה ליורש העצר של הדוכסות לאחר מות אביו פרידריך לודוויג, נסיך הכתר של מקלנבורג-שוורין.

שלטונו

ב-1 בפברואר 1837 מת סביו פרידריך פרנץ הראשון, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין, ופאול פרידריך עלה לשלטון במקומו. פאול פרידריך שיפר מאוד את מערכת המשפט ואת התשתיות בדוכסות, אולם, בעיקר טיפח את צבאו וקירב את חייליו.
פאול פרידריך נפטר בשוורין ב-7 במרץ 1842 כתוצאה מהצטננות, ובנו פרידריך פרנץ השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין עלה לשלטון במקומו.
אברהם יצחק הכהן רובין

ביוגרפיה

גדל ביסודות במשפחה חסידית. למד בישיבה קטנה המשתייכת לחוג חתם סופר, ולאחר מכן פנה לישיבת פוניבז'. נשא את ביתו של הרב שלמה זלמן אולמן.
היה במשך תקופה ביד בנימין. הרב יוסף אפרתי אמר שלפני פרסום הלכות היה מתייעץ תמיד עם הרב הכהן על אף גילו הצעיר].
בודי מילר

ביוגרפיה

מילר נולד באיסטון שבניו המפשייר וגדל בקהילה קטנה סמוכה למקום הולדתו בפרנקוניה. בילדותו התגורר עם הוריו ושלושת אחיו בבקתה השוכנת ביער ללא חשמל, צנרת מים או טלפון.

חייו האישיים

מילר נשוי לשחקנית כדורעף חופים ודוגמנית מורגן בק ואב לבת ובן משתי נשים אחרות.
גיולה (עיירה)

גאוגרפיה

גיולה שוכנת במישור ההונגרי הגדול על נהר פהר-קרש, 235 ק"מ דרומית מזרחית לבודפשט, 5 ק"מ מהגבול עם רומניה. קו רכבת וכביש 44 עוברים בעיירה. כביש 44 מקשר את גיולה עם עיר המחוז בקשצ'אבה.

שם

גיולה נקראת על שמו של השליט ההונגרי מימי הביניים גיולה השלישי. גיולה היה גם תואר שרווח בקרב השבטים ההונגריים, והוא עדיין שם פופולרי לבנים בהונגריה.

היסטוריה

ההתייחסות המתועדת הראשונה לגיולה היא במסמך משנת 1313 המזכיר מנזר בשם Julamonustra (בלטינית). ב-1332 נקרא היישוב סביב המנזר "גיולה". בניית הטירה בגיולה החלה במאה ה-14 אך הסתיימה רק באמצע המאה ה-16. הטירה הייתה רכושם של בני משפחת מארוטי ולאחר מכן ג'ון קורבינוס, בנו הבלתי חוקי של מתיאש הראשון, מלך הונגריה. הטורקים כבשו את גיולה בשנת 1566 והעיירה נותרה חלק מהאימפריה העות'מאנית עד ששוחררה על ידי הכוחות הנוצריים בשנת 1694. בשל המלחמות נמלטה רוב האוכלוסייה ההונגרית מגיולה, ומחוז בקש הפך כמעט בלתי מיושב. בעל הקרקע יאנוש הארוקרן הזמין מתיישבים גרמנים, הונגרים ורומנים, שהקימו מחדש את העיירה בתחילת המאה ה-18. במאה ה-20 הפכה גיולה ליעד תיירותי פופולרי. הספא הוקם בשנת 1942 והורחב בשנת 1959, והטירה שוקמה בשנת 1962.

דמוגרפיה

על פי מפקד האוכלוסין של 2011, גרו בגיולה 31,067 איש, מתוכם 25,895 (83.4%) הונגרים, 974 (3.1%) רומנים, 971 (3.1%) גרמנים ו-102 (0.3%) צוענים לפי מוצא אתני. בהונגריה אפשר להצהיר על יותר ממוצא אחד, ולכן חלק מהנשאלים הכריזו על עצמם הן כעל הונגרים והן כבני מיעוט. גיולה היא מרכז הקהילה הרומנית הקטנה בהונגריה.
ב-2011 היו בגיולה 5,726 (18.4%) קתולים, 5,560 (17.9%) הונגרים רפורמיים (קלוויניסטים), 606 (2.0%) אורתודוקסים ו-507 (1.6%) לותרנים. 8,304 (26.7%) היו חסרי דת ו-453 (1.5%) אתאיסטים, ואילו 9,012 איש (29.0%) לא הצהירו על דתם.

הקהילה היהודית

ערב מלחמת העולם השנייה היו בגיולה כ-500 יהודים, רובם סוחרים, בעלי מלאכה ומעבדי מוצרי חקלאות. הם היו נאולוגים והחזיקו מספר מוסדות קהילה.
במאי 1944, במהלך שואת יהודי הונגריה, רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בשני אתרים בעיירה. הגברים היהודים מהעיירה נשלחו לעבודות כפייה ומאוחר יותר הועברו לגרמניה. ביוני 1944 הועברו הכלואים מהגטו לבקשצ'אבה ולאחר כשבועיים שולחו רובם למחנה שטרסהוף שבאוסטריה, והיתר לאושוויץ.

פוליטיקה

ראש העיר הנוכחי של גיולה הוא ד"ר ארנה אישטוון גרגני (Ernő István Görgényi) מטעם מפלגת Fidesz-KDNP - איחוד מפלגת האזרחים ההונגרית ומפלגת העם הנוצרית הדמוקרטית בהונגריה . האספה העירונית המקומית מונה 14 חברים.
דוק רופאת צעצועים

תקציר העלילה

הסדרה מספרת על דוק, ילדה בת שש (במהלך הסדרה הפכה לבת שבע) אשר רוצה להיות רופאה כמו אמה, רופאת ילדים. היא מתרגלת את חלומה על ידי תיקון צעצועים ובובות. כאשר היא מפעילה את הסטטוסקופ הקסום שלה, היא יכולה ליצור מגוון השפעות על טבעיות, ביניהם מסע בזמן. השימוש העיקרי של דוק עם הסטטוסקופ הקסום שלה הוא הפיכת צעצועים לחיים ולאפשר להם לנוע, לדבר, לשמוע, לראות ולהריח. בעזרת חבריה הצעצועים, דוק עוזרים לצעצועים להרגיש טוב יותר על ידי בדיקות. 
בעונה הרביעית של הסדרה, סבתא של דוק מעמידה את דוק להיות אחראית על בית חולים קסום לצעצועים. בעונה החמישית, דוק מרכיבה צוות הצלה לחיות, איתו היא מצילה חיות מחמד הזקוקות לעזרה. בסיום כל פרק בעונה הראשונה, דוק הביאה לצופים טיפים כדי להישאר בריאים.
במהלך הסדרה מופיעות דמויות ידועות בתפקיד אורח, ביניהן פו הדב, טיגר, חזרזיר, איה, כריסטופר רובין ומישל אובמה.

קבלה

הסדרה זכתה לביקורות חיוביות לאחר הפצתה. קיה מורגן סמית' מאתר Cincomom.com רשמה "זה באמת חימם את ליבי וכמעט העלה דמעות בעיניי כשבתי בת ה-8, מיקאלה, ראתה את הסדרה לראשונה ואמרה 'וואו, אמא - היא חומה'". ד"ר מיישה טיילור, נשיאת האגודה לרפואה של ארטמיס, אמרה שהתוכנית מציגה ילדה אפרו-אמריקאית קטנה, דבר המכריע לשינוי עתידה של אומזה זו". טיילור מחאה כפיים על הרעיון של הצגת  נערה שחורה צעירה שרוצה ללכת אמה כרפואה כמות הראשית, דבר שהעניק לה השראה לאסוף 131 תמונות של רופאות בכל הצבעים ולפרסם קולאז' ברשת תחת הכותרת "אנחנו דוק רופאת הצעצועים".
התוכנית היא גם להיט רייטינג של דיסני ג'וניור. בכורת הסדרה משכה 1.08 מיליון ילדים בגילאי שנתיים עד 5, והמופע משך בממוצע  918,000 צופים באותה דמוגרפיה, מה שהוביל את מגזין AdWeek לתאר את הסדרה כדבר בלתי אפשרי.
בשנת 2013 נמכרו מוצרים של הסדרה בשווי 500 מיליון דולר, על זה עיתון "ניו יורק טיימס" כתב "נראה שהסדרה מציבה לה שיא עבור קו צעצועים המבוסס על דמות אפרו-אמריקאית". הם גם אמרו שלדמות הייתה ערעור רחב והצעצועים נמכרו היטב בכל העולם.
בשנת 2016, פורסם שתעלה העונה החמישית והאחרונה של הסדרה. יוצרת הסדרה, כריס ניי, רשמה שהיא וצוות הכותבים להוט להמשיך עם סיפורים חדשים.

פרק בו מופיעות זוג לסביות מגזע שונה

בפרק "תוכנית חירום" ("The Emergency Plan"), פרק 22 של עונה 4 ששודר לראשונה ב-5 באוגוסט 2017, הופיעו תיאה ואדי, זוג לסביות נשאות מגזע שונה, דבר שהופך את הסדרה לסדרה הראשונה לגיל הרך שכוללת זוג מאותו מין. הדמויות הושמעו בגרסת הדיבוב המקורית על ידי ונדה סייקס (תיאה) ופורשיה דה רוסי (אדי). ארגון זכויות הלהט"ב, הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה, הביע תמיכה והילל את דיסני ובהכללה את הדמויות. לעומת זאת, ארגון "One Million Moms" קרא להחרים את הסדרה.

השפעות

בעקבות הסדרה הוקם ב-28 ביוני 2018 ארגון לרופאים בשם "Artemis Medical Society".
בסדרת הטלוויזיה "מחלקת גנים ונוף", רון סוונסון, אחת מדמויות הסדרה, מתלונן שילדיו החורגים צופים רק בתוכנית הזאת.

סדרת המשך

לסדרה יצאה סדרת המשך בשם "התיקים של דוק", שם בכל פרק דוק בוחנת לעמוק מקרים ספציפיים ומאבחנת אותם לאחר שהמרפאה נסגרת. הסדרה שודרה לראשונה בארצות הברית ב-22 ביולי 2013, ובישראל בדיבוב לעברית בשנת 2015. כל פרק בסדרה נפתח בכך שדוק מוציאה תרשים של צעצוע מטופל ונזכרת כיצד פתרה את המקרה. הפלאשבקים נעשים באנימציית 2D, ואילו ההתחלה והסיום של הסדרה נעשית כמו בשאר פרקי הסדרה המקורית. לסדרה נוצרו 10 פרקים באורך 3 דקות.

ספר

לסדרה נכתב ספר בעברית בשם "דוק רופאת צעצועים: מנפחים את בומר", בו מסופר על עוד טיפולים של דוק בצעצועים.
בזיליקת סנטה קרוצ'ה אין ג'רוזלמה

היסטוריה

בימי הקיסר אלאגבאלוס (ראשית המאה השלישית) שימש האתר כמקום פולחן לאל סול אינוויקטוס. לאחר 325 הייתה במקום קפלה שהוקדשה להלנה ושם המקום היה Heleniana או Sessoriana. במאה השמינית הקדיש גרגוריוס השני בזיליקה במקום. הבזיליקה שופצה והורחשה על ידי האפיפיור לוקיוס השני, ששירת בה ככומר לפני היבחרו לתפקיד ב-1123. החשמן פדרו גונסאלס דה מנדוסה (Pedro González de Mendoza; כיהן כחשמן וכומר הכנסייה בשנים 1478–1495) גילה בכנסייה את לוח העץ שהותקן מעל לצלב עליו נצלב ישו. אלברכט השביעי, ארכידוכס אוסטריה הזמין ב-1601 מפטר פאול רובנס את הציור "הלנה עם הצלב האמיתי" עבור הבזיליקה. רובנס יצר גם טריפטיך בנושא הצלב למזבח הקפלה, שני חלקים ממנו מוצגים כיום בגראס שבצרפת, החלק השלישי אבד. 
בשנת 1623, עם הכתרתו של האפיפיור אורבנוס השמיני, נלקח חלק עץ גדול משרידי הצלב האמיתי לבזיליקת פטרוס הקדוש. כשבבזיליקת סנטה קרוצ'ה אין ג'רוזלמה נותרו רק שלושה כפיסי עץ קטנים.
הכנסייה כיום נבנתה כחלק מצוואתו של בנדיקטוס הארבעה עשר לאחר 1740, במסגרת שיקום ושיפוץ זה שונתה חזית הכנסייה ועוצבה בסגנון הבארוק הרומאי והוקם מבנה הפנים של המבואה (אטריום) האליפטית שלה, וזהו המבנה כיום. כן נסללו רחובות חדשים בעיר, על מנת לחבר את הכנסייה לבזיליקות הפטריארכליות בזיליקת יוחנן הקדוש בלטראנו ובזיליקת סנטה מריה מג'ורה, על מנת לפתח דרך לעולי הרגל.
ב-1930 הוקמה קפלת שרידי הקדושים (Cappella delle Reliquie) ובה מוצגים, לפי המסורת הנוצרית, לוח העץ שהותקן מעל הצלב (Titulus Crucis או ה-Elogium); שני קוצים מעטרת הקוצים שהונחה על ראשו של ישו במהלך הפסיון של ישו; מסמר מן המסמרים שהצמידו את ישו לצלב; שלושה כפיסי עץ מן הצלב האמיתי ושריד אצבע של תומאס הקדוש.
ג'אן גלאצו ויסקונטי

ג'אן גָלֵאָצוֹ ויסקונטי (באיטלקית: Gian Galeazzo Visconti;‏ נובמבר? 1351 - 3 בספטמבר 1402) היה שליט מילאנו ומאז 1395 דוכס מילאנו הראשון. בסוף ימיו היו תחת שליטתו כמעט כל שטחי לומברדיה ופיימונטה וערים בטוסקנה. יורשיו ואויביו פוררו את דוכסות מילאנו הגדולה שהקים. ויסקונטי עמד מאחורי מיזמי בנייה גדולים במילאנו ובערים שכנות, בהם המצודה של פאביה וקתדרלת מילאנו.

תולדות חייו

כבנם של גלאצו ויסקונטי השני וביאנקה מסבויה, השתייך ג'אן גלאצו לפלג בית ויסקונטי ששלט בפאביה, אותה ירש לאחר מות אביו ב-1378. רעייתו הראשונה הייתה איזבל לבית ולואה, בתו של ז'אן השני, מלך צרפת, בזכותה ירש את התואר רוזן ורטו. 
בשנת 1385 החליט להשתלט על העיר מילאנו, שהייתה בשליטת דודו, ברנבאו ויסקונטי. נכדתו של הדוד בן ה-75, איזבו מבוואריה עמדה להנשא לשארל השישי, מלך צרפת, דבר שעתיד היה לחזק את מעמדו של ברנבאו. פרט לכך, העיר נאנקה תחת שלטונו הרודני והייתה בשלה לשליט חדש. ג'אן גלאצו הזמין את דודו למפגש שבעיצומו אסר אותו והובילו בפומבי בחוצות. פעולתו הראשונה הייתה הכרזה על הורדת נטל המס. הוא הוכרז כשליט על ידי ההמון במהלך הילולה בה נבזז ארמונו של ברנבאו והועלו באש יומני המיסים. בכורו של ברנבאו נכלא ושני בניו האחרים גורשו. ברנבאו עצמו נכלא ומת זמן קצר מאוחר יותר בתא כלאו וסביר להניח שהורעל. דרך השתלטותו על נחלת דודו היה גם לשליט הערים ורונה, קרמונה, קומו, לודי, אלסנדריה ורג'יו אמיליה. ערי לומבדיה האחרות נכנעו בזו אחר זו.
ולנטינה ויסקונטי, בתם המשותפת של ויסקונטי ואשתו הראשונה, הייתה לימים אמו של שארל הראשון, דוכס אורליאן וסבתו של לואי השנים עשר, מלך צרפת. היא עברה להתגורר בחצר מלך צרפת, שם הסתכסכה עם המלכה איזבו מבוואריה (אשת שארל השישי), נכדתו של ברנבאו ויסקונטי. ולנטינה נאלצה לעזוב את פריז תחת מעטה רכילות ובשל כך איים ג'אן גלאצו ויסקונטי במלחמה על צרפת.
לאחר מותה של איזבל ב-1373, נישא ויסקונטי בשנית, ב-2 באוקטובר 1380 לבת דודתו (בתו של ברנבאו), קתרינה. לזוג נולדו שני בנים, ג'אן מריה ויסקונטי ופיליפו מריה ויסקונטי. בנוסף, היו לויסקונטי עוד שני בנים בלתי חוקיים, גבריאלה מריה, בנה של פילגשו, אגנס מנטגנצה ובן בשם אנטוניו.
מיד לאחר שהשתלט על מילאנו המשיך ויסקונטי והשתלט על ערי הליגה הלומברדית, ורונה, ויצ'נצה ופדובה (אותה איבד ב-1390) ועל רוב עמק הפו. בכך החל להגשים רעיון של "אימפריה לומברדית", ככוח עצמאי גדול מול הרפובליקה של ונציה, פירנצה ומדינת האפיפיור. בשנת 1395 רכש את תואר הדוכס מאת ונצסלאוס, מלך הרומאים ב-100,000 פלורינים. הדבר הקנה לו את הגנת האימפריה הרומית הקדושה מפני צבאות שכנותיו. ב-1399 יצא למסע עקוב מדם מול פירנצה והשתלט על פיזה ועל סיינה. ערב מותו ב-1402 היו תחת שליטתו גם לוקה, אסיזי, פרוג'ה ובולוניה, אולם הוא מעולם לא הצליח לכבוש את עיר הנמל החשובה גנואה.
ב-10 באוגוסט 1402 חלה במחלת הדבר וב-3 בספטמבר מת בטירת מלניאנו, 16 ק"מ מדרום-מזרח למילאנו.

שלטונו

יחד עם בן-דודו, ארכיבישוף מילאנו אנטוניו דה סאלוצו (Saluzzo), החליט ויסקונטי להקים קתדרלת ענק במילאנו שתיועד להיות פרס לאצולה ולמעמדות הפשוטים שדוכאו בידי קודמו של ויסקונטי, ברנאבו. אבן הפינה של הקתדרלה הונחה ב-1386. הקתדרלה נבנתה בסגנון גותי מאוחר השואב יותר מהגותיקה הצרפתית מאשר האיטלקית. עד מותו של ויסקונטי ב-1402 הושלמה מחצית מהמבנה. לאחר מותו נעצרה תנופת הבנייה והקתדרלה נחנכה רק בסוף המאה ה-16.
ב-1400 יצר חלוקה של מחלקות לטיפול בציבור ובהן פקידים מקצועיים שערכו רישומים. עקב כך נחשב לאבי הבירוקרטיה המודרנית.
חודץ'

תולדות היישוב

חודץ' נזכרת לראשונה במאה ה-14, עת הייתה בבעלות משפחות אצולה. בשנת 1442 הוענקו ליישוב זכויות עיר, ובהמשך נקבעו בו ירידים שנתיים. בשנת 1815 נכלל היישוב בתחום פולין הקונגרסאית.

יהודי חודץ'

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 459 יהודים, כשליש מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית, לצד פעילות של אגודת ישראל.
עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בתחילת ספטמבר 1939, שרפו אלו את בית הכנסת המקומי, והחלו בחטיפת יהודים לעבודות כפייה ובשוד רכושם. מספר יהודים שניסו להימלט מהעיירה נרצחו בדרכים.
בהמשך, חויבו יהודי העיירה לענוד טלאי צהוב, ובשנת 1940 שולחו הגברים היהודים מהעיירה למחנות עבודה באזור פוזנן, שם רובם נספו. בסוף ספטמבר 1941 הועברו הנשים והילדים היהודים שנותרו בעיירה לגטו לודז', מבלי שהותר להם לקחת רכוש כלשהו, ושם רובם נספו מרעב וממחלות.
The Cherrytree Sessions

רקע וכתיבה

המיני אלבום מורכב משלושה סינגלים מצליחים של גאגא מאלבומה הראשון, "The Fame" משנת 2008. האתר Allmusic שיבח את גרסת הפסנתר של Poker Face והשוו אותה לסגנון קברט, והשיר האחרון (Eh Eh (Nothing Else I Can Say מבוצע בעזרת קלידים וליווי ביטבוקסינג שמבוצע על ידי Space Cowboy.
לקידום האלבום גאגא הוציאה וידאו עם המוזיקאי Space Cowboy כאשר הם נמצאים במשרדו הידוע כ-"The Cherrytree House" ומופיעים עם השירים. בהופעה גאגא ביצעה את השיר "Brown Eyes" מהאלבום The Fame בליווי פסנתר שמדבר על פגישתם הראשונה שלה ו-Space Cowboy. ולאחר מכן הופיעו עם הלהיט Just Dance על קלידים ועם Poker Face בעזרת פסנתר.

ביקורת

"The Cherrytree Sessions" שוחרר ב-3 בפברואר 2009 בארצות הברית ומדינות אירופה כולל צרפת. מארק ביץ' מחברת Bloomberg L.P נתן למיני אלבום ביקורת שלילית והכתיר לו שלושה מתוך ארבעה כוכבים, אך שיבח את גאגא על יכולותיה בשירה. סימון גאג מדיילי אקספרס נתן לאלבום שלושה כוכבים מתוך חמישה והוסיף כי "הגרסאות המוקדמות והפשוטות יותר של רצועות כמו Poker Face ו-Just Dance, הקול שלה מקבל קצת יותר סיכוי לזרוח, כמו גם השירים". סטיבן תומאס מהאתר "Allmusic" הביא לאלבום שלושה כוכבם מחמישה ואמר ביקורות טובות על כתיבת השירים של גאגא ויכולותיה הווקאליות, ושיבח את ביצוע השיר, "(Eh Eh (Nothing Else I Can Say".
"The Cherrytree Sessions" דורג לראשונה במקום ה-45 במצעד האלבומים המקסיקנים, ב-20 באוגוסט 2010 וכעבור שבוע עלה למקום ה-32. למרות שהאלבום נכשל מלהיכנס למצעדי הבילבורד, נכון לחודש ספטמבר 2010 מכר מעל ל-9000 עותקים בארצות הברית.
גאורג פרדיננד דוקוויץ

גאורג פרדיננד דוקוויץ (בגרמנית: Georg Ferdinand Duckwitz, ‏29 בספטמבר 1904, ברמן - 16 בפברואר 1973) היה דיפלומט גרמני בשגרירות ארצו בדנמרק אשר העביר לידידיו הדנים את הידיעה על הגירוש הצפוי של יהודי דנמרק, ובכך איפשר את הברחתם לשוודיה הנייטראלית של 95% מיהודי דנמרק והצלתם מהשמדה. על כך הוענק לו אות חסיד אומות העולם על ידי יד ושם.

ביוגרפיה

דוקוויץ נולד בברמן למשפחת סוחרים חשובה. ב-1932 הצטרף דוקוויץ למפלגה הנאצית. בשנים 1933-1935 שירת במשרד למדיניות חוץ של אלפרד רוזנברג, אך פרש מרצונו מן המשרד ועסק בעבודה אזרחית בחברת ספנות.

פעילותו בתקופת השואה להצלת יהודים

דוקוויץ עבד במשרד החוץ הגרמני, ונשלח לדנמרק לשרת בתפקיד נספח ימי. ב-11 בספטמבר 1943 נודע לו מפי נציג הרייך בדנמרק קרל רודולף ורנר בסט על התוכנית לאסור את יהודי דנמרק ב-1 באוקטובר כדי לשלחם למחנות ריכוז. שבועיים אחר-כך הוא טס לסטוקהולם בירת שוודיה, כביכול כדי לנהל משא ומתן על מעבר ספינות מסחר גרמניות במימי שוודיה. שם הוא נפגש עם ראש הממשלה פר אלבין הנסון, וביקש ממנו ששוודיה תקלוט את יהודי דנמרק. כעבור יומיים הגיעה תשובה חיובית של השוודים. דוקוויץ קשר קשרים טובים עם מנהיגי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הדנית והם רכשו לו אמון. כאשר חזר דוקוויץ לקופנהגן ב-28 בספטמבר, הוא פגש את ראש המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, הנס הדטופט, וסיפר לו על התוכנית הגרמנית לגירוש היהודים. ממנו עברה הידיעה לראשי הקהילה היהודית והמחתרת הדנית. במבצע חשאי שארגנה המחתרת הסתתרו היהודים בבתי אזרחים דנים ולאחר מכן הוברחו בספינות דיג לשוודיה. כ-7500 מתוך 8000 יהודי דנמרק ניצלו במבצע זה, עליו הוענק לעם הדני אות חסידי אומות העולם.

לאחר המלחמה

דוקוויץ המשיך לשרת במשרד החוץ הגרמני גם לאחר המלחמה, ובשנים 1958-1955 כיהן כשגריר גרמניה המערבית בדנמרק ולאחר מכן כשגריר בהודו. את שירותו סיים כמנהל משרד החוץ. יצא לגמלאות בשנת 1970.
ב-21 במרץ 1971 הוענק לו אות חסיד אומות העולם. שנתיים לאחר מכן נפטר בגיל 68.

הנצחה

דמותו הונצחה בסדרת טלוויזיה של דיסני  "נס בחצות" המבוססת על הצלת יהודים דנים מדנמרק.
האיגוד הבינלאומי לקריסטלוגרפיה

האיגוד הבינלאומי לקריסטלוגרפיה – (באנגלית: International Union of Crystallography; בראשי תיבות: IUCr) הוא ארגון מדעי בינלאומי המסונף לארגון הגג המועצה הבינלאומית למדע (ICSU).

היסטוריה

את הרעיון להקמת האיגוד כאמצעי להוצאה לאור של ביטאון בינלאומי לקריסטלוגרפיה הציע במרץ 1944 הפיזיקאי והקריסטלוגרף הגרמני פאול פטר אוואלד בכינוס "קבוצת האנליזה של קרני רנטגן" המוכרת בראשי התיבות של שמה באנגלית XRAG (ראשי התיבות של X-Ray Analysis Group). יושב ראש XRAG, הפיזיקאי זוכה פרס נובל לפיזיקה ויליאם לורנס בראג, קיבל את הרעיון בהתלהבות וארגן ביולי 1946 כינוס בינלאומי של קריסטלוגרפים בלונדון. הכינוס שכלל כ-300 קריסטלוגרפים ממדינות שונות קיבל החלטה להקים ועדה זמנית שתבחן הוצאת ביטאון בנושא הקריסטלוגרפיה. ועדה זו שבראשה עמד פאול פטר אוואלד גיבשה בנוסף להצעות להוצאת ביטאון גם את קווי היסוד של האיגוד הבינלאומי לקריסטלוגרפיה. הגיליון הראשון של הביטאון, שקיבל את השם שהציעו הרוסים חברי הוועדה – Acta Crystallographica – יצא לאור באפריל 1948. כנס הייסוד של האיגוד התקיים באוניברסיטת הרווארד שבעיירה קיימברידג' שבמסצ'וסטס שבארצות הברית בין 28 ביולי ל-3 באוגוסט 1948. שני הפיזיקאים האחראים יותר מכל להתפתחות התחום הועמדו בראש האיגוד, ויליאם לורנס בראג התמנה נשיא ומקס פון לאואה מונה נשיא כבוד.

מטרות ודרכי פעולה

מטרותיו הן: לקדם שיתופי פעולה בינלאומיים בקריסטלוגרפיה, לתרום לכל ההיבטים של הקריסטלוגרפיה, לקדם הוצאה לאור של פרסומים בינלאומיים של מחקר קריסטלוגרפי, ולתקנן את השיטות, היחידות המינוחים והסמלים.
האיגוד מנסה לקיים מטרות אלו על ידי הדפסה של ביטאונים מדעים שכיום הם זמינים באינטרנט, בראש ובראשונה ה-"Acta Crystallographica", הכנה של טבלאות מעודכנות של קריסטלוגרפיה, חלוקה של עלון חדשות מדי רבעון, ניהול מדריך עולמי של קריסטלוגרפים, חלוקת פרס אוואלד וארגון האספה הכללית אחת לשלוש שנים.
משרדי האיגוד נמצאים בעיר צ'סטר שבמחוז צ'שייר באנגליה. נכון ל-2008 חברים בארגון ארגוני מדע מ-41 מדינות.
האגודה הישראלית לקריסטלוגרפיה המסונפת לאקדמיה הלאומית הישראלית למדעים מייצגת את ישראל באיגוד.
הבטחת ייצוג

הבטחת ייצוג היא מנגנון המבטיח הגדלת ייצוג במוקדי קבלת החלטות של נשים וקבוצות נוספות שאינן מיוצגות. קיימים מנגנונים שונים שמטרתם להגדיל ייצוג של נשים או קבוצות אוכלוסייה מודרות אחרות בזירה הפוליטית זאת משום שקיים ייצוג לא שוויוני של קבוצות אוכלוסייהיה שונות, ובראשן נשים, בזירה הפוליטית בישראל ובמדינות רבות אחרות. מנגנונים אלה מכונים מנגנוני הבטחת ייצוג ומהווים פרקטיקה של העדפה מתקנת.
המדינות הסקנדינביות היו הראשונות לאמץ פרקטיקות אלו כבר משנות ה-70 של המאה הקודמת. ההנחה העומדת בבסיס הבטחת ייצוג היא כי על-מנת להתגבר על החסמים המבניים בהם נשים או בני קבוצות מודרות נתקלות בתהליכי הבחירות, יש צורך בקביעת יעדים מספריים ברורים לייצוגן. במדינות רבות, לרבות ישראל, קיימים מנגנוני הבטחת ייצוג שונים, למשל מכסות (quotas), שריון, או ריצ'רץ'. מנגנונים אלה מתקיימים הן בבחירות ארציות והן בבחירות המקומיות, בשלב של הרכבת רשימת המועמדים והמועמדות, כגון בבחירות מקדימות. מכאן, שהבטחת ייצוג היא מנגנון העדפה מתקנת שנועד להבטיח את ייצוגם של מגזרים מסוימים ברשימת מועמדים ומועמדות של מפלגה או רשימה המתמודדת בבחירות. שריון קובע כי מקום מסוים ברשימה יוקצה (ישוריין) לנציגה או נציג של קבוצה חברתית או מגזר מסוים, מכסה משמעותה הגדרה של שיעור הייצוג ברשימה של נשים או נציגים/ות של קבוצה חברתית אחרת, וריצ'רץ' הוא מנגנון הבטחת ייצוג מגדרי שמשמעותו שיבוץ לסירוגין של אישה וגבר ברשימה. עיקרון הבטחת הייצוג קובע כי רק אם לא ייבחר אף מועמד מאותו מגזר במקום גבוה יותר מהמקום שנקבע, יוקצה המקום למגזר.
פרקטיקה יעילה להגדלת הייצוג של נשים בפרלמנטים במדינות שונות הוא קביעה של מכסות ייצוג מינימליות. מכסת הייצוג יכולה להיקבע בחוק או בתקנון מפלגתי
דוגמה בולטת להבטחת ייצוג מגדרי באמצעות מנגנון ריצ'-רץ' ניתן לראות ברשימת "דרך חדשה" בראשות רוביק דנילוביץ', ראש עיריית באר שבע. בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2013 וכן ב-2018, הורכבה הרשימה מנשים וגברים לסירוגין.
לקראת הבחירות לכנסת ה-19 קבעו מספר מפלגות המקיימות בחירות מקדימות מנגנוני הבטחת ייצוג. מפלגת העבודה המירה את שיטת השריונים כולה במנגנון הבטחת ייצוג, הן לנציגי המחוזות השונים של המפלגה, הן לנשים והן למגזרים אחרים. הליכוד שריין מקומות לנציגי המחוזות השונים, אך שילב גם מנגנון הבטחת ייצוג לנשים, לעולים חדשים ולמיעוטים. בתקנון הבחירות נקבע כי אם אף אישה לא תיבחר בעשרת המקומות הראשונים, יוקצה המקום העשירי ברשימתו לאישה, ואם לא תיבחר אישה נוספת עד המקום ה-20, יוקצה גם מקום זה לאישה. כן נקבע כי אם לא ייבחר עולה חדש עד המקום ה-21, יוקצה מקום זה לעולה, והמקום ה-25 יישמר באופן דומה לבן מיעוטים. מרצ קבעה אף היא מנגנון הבטחת ייצוג מגדרי, המבטיח לפחות שני מקומות לכל מגדר בכל חמישה מקומות.