ראש ממשלת שוודיה

היסטוריה

לפני 1876, כאשר נוצר תפקיד ראש הממשלה, לא היה לממשלה אדם העומד בראשה מעבר למלך שוודיה. מבחינה היסטורית, בתפקידו של החבר הבכיר ביותר במועצה המלכותית היה דמיון מסוים לזה של ראש הממשלה. דבר זה בלט במיוחד במהלך התקופה שנקראה "עידן החירות" (Frihetstiden), בין השנים 1718 – 1772, כאשר סמכויות המלך צומצמו באופן משמעותי ונשיא המועצה המלכותית נעשה לדמות הפוליטית בעלת העוצמה הרבה ביותר בשוודיה.
עם אימוץ "חוק הממשלה של 1809" (בשוודית: 1809 års regeringsform) נוצרו שני התפקידים של "השר הראשי לעניינים משפטים" (Justitiestatsminister) ו"השר הראשי לענייני חוץ" (Utrikesstatsminister), אף על פי שתפקידיהם לא היו יותר מאשר לכהן כראשי משרדיהם. ב-1876, כאשר נוצר תפקיד ראש הממשלה, הורדו שני בעלי התפקידים הללו לתפקיד שרים, כלומר שר המשפטים והשר לענייני חוץ. שלא כמו שר המשפטים, המשיך השר לענייני חוץ להתהדר בתואר "הוד מעלתו" (Excellens), תואר שאותו הוא חלק רק עם ראש הממשלה. ב-1917 הונהג בשוודיה באופן סופי המשטר הפרלמנטרי והמלך חדל להפעיל את סמכותו החוקתית למנות את ראש הממשלה ואת שרי הקבינט על פי שיקול דעתו. מאותה עת היה על ראש הממשלה לקבל את תמיכת הרוב בריקסדאג. בהמשך היה ראש הממשלה זה שפעל דה פקטו תחת הסמכות המלכותית. אף על פי כן, המונח השוודי שהיה אז בשימוש לממשלה היה Kungl. Maj:t, קיצור של המונח Kunglig Majestät (המלך במועצתו), שעד 1974 היה הסמכות הביצועית בשוודיה. על פי רפורמה חוקתית שבוצעה אז, הוקמה מערכת פרלמנטרית וממשלתית שסמכותה לא נשענה על הכתר.

תפקידים

כאשר ראש הממשלה מתפטר, מת, או מודח על ידי הריקסדאג, מבקש יושב ראש הריקסדאג ממנו (או מסגנו) לעמוד בראש הממשלה כממלא מקום עד לבחירת יורש. לאחר מכן מקיים יושב ראש הריקסדאג התייעצויות עם מנהיגי המפלגות וממנה מועמד לתפקיד שמקבל את אמון הבית. לאחר קבלת אמון הבית בוחר ראש הממשלה המיועד את השרים בממשלתו.
למעט ראש הממשלה עצמו, שרי הממשלה לא זקוקים לאישור הריקסדאג לצורך מינויים, אך ניתן לאלץ אותם להתפטר מתפקידם בעקבות הצבעת אי-אמון. במקרה שראש הממשלה נאלץ להתפטר מתפקידו בעקבות הצבעת אי-אמון, הממשלה כולה נופלת ותהליך בחירת ראש הממשלה מתחיל מחדש. ראש הממשלה ראשי להחליט על פיזור הריקסדאג, גם לאחר הצבעת אי-אמון, למעט בשלושת החודשים הראשונים שלאחר הבחירות.
חוקת שוודיה מחייבת את ראש הממשלה למנות את אחד משרי הקבינט כסגנו, כאשר זה ימלא את תפקידי ראש הממשלה במקרה שנבצר מזה לעשות כן. עם זאת, במקרה שסגן ראש הממשלה נעדר או לא ממונה, ממלא הוותיק מבין שרי הממשלה את התפקיד. במקרה שמכהנים שני שרים באותו וותק, ממלא את התפקיד השר המבוגר מבין השניים.
על הנייר מעמדו של ראש ממשלת שוודיה חזק יותר מזה של עמיתיו בדנמרק ובנורווגיה. הסיבה לכך היא בשל העובדה שראש ממשלת שוודיה נושא בתפקיד שהוגדר במדויק בחוקה והוא ראש הרשות המבצעת הן דה פקטו והן דה יורה. בשתי הממלכות השכנות, משמש המלך להלכה ראש הרשות המבצעת, אך הוא מחויב לפעול על פי עצת שריו. עם זאת, במסגרת פשרה שהושגה ב-1971 על ידי המפלגות הגדולות, שהוגדרה בחוקה שנכנסה לתוקף ב-1975, איבד מלך שוודיה אפילו את התפקיד הנומינלי שהחזיק במסגרת הממשלה מאז ייסוד המשטר הפרלמנטרי ב-1917.

לשכה ומעון רשמי

משרדי הממשלה, כולל לשכת ראש הממשלה, שוכנים בבניין רוזנבד (Rosenbad) שבמרכז סטוקהולם, ליד מיצר הים שמפריד בינו לבין האי הלייאנדסהולמן, שעליו שוכן בניין הריקסדאג.
ב-1991 נרכש "בית סאגר" (או "ארמון סאגר" כפי שכונה לפני כן) והחל משנת 1995 הוא משמש כמעון הרשמי של ראש הממשלה. בית סאגר שוכן בסמיכות לבניין רוזנבד ולבניין הריקסדאג.
בית האחוזה הרפסונד (Harpsund) שבעיירה פלן שבמחוז סדרמנלנד משמש כמעון הכפרי של ראש הממשלה מאז 1953. האחוזה משמשת לעיתים קרובות גם לכינוסים ממשלתיים ולפסגות בלתי רשמיות של הממשלה, חוגי התעשייה וארגונים שונים בשוודיה.

שכר

משכורותיהם של שרי הממשלה, כולל זו של ראש הממשלה, מוגדרת על ידי "ועדת משכורות שרי הממשלה" (Statsrådsarvodesnämnden) של הריקסדאג. נכון ל-1 ביולי 2015 עומדת משכורתו החודשית של ראש הממשלה על 160,000 קורנות שוודיות (19,164 דולר אמריקאי) או 1,920,000 קרונות לשנה.