google/wiki40b huggingface dataset:
דוד זיגמן

ביוגרפיה

דוד זיגמן גדל במעברת ג'סי כהן בחולון, בן להורים ניצולי השואה, במשפחה מעוטת יכולת בת חמישה ילדים. הוא נחשב לילד מרדן, ובגיל צעיר נפלט ממערכת החינוך ונשלח לגור בקיבוץ הזורע. שם, בגיל 16, התקרב לדת והחל חזרה בתשובה. הוא נישא והיה אב לשלוש בנות, ועבר להתגורר במרכז הארץ. עבד בעבודות שונות, בהן סידור פרחים בבתי קירור, הובלות ושיפוצים.
בתחילת שנות ה-90, בעת שהיה מובטל, עזר לחבר לבנות אולפן הקלטות. כשהגיע למקום הזמר איציק קלה, אז בתקופת משבר בקריירה, ובידו לחן טורקי שלא נמצאו לו מילים מתאימות, הציע זיגמן לכתוב לו מילים. לאחר שנשללו טקסטים אחרים שהוצעו, הוחלט לתת לו הזדמנות. השיר, "בי נשבעתי", היה ללהיט, הביא לחזרתו של איציק קלה ופתח בפני זיגמן קריירה חדשה. בעקבות זאת הגיעו אליו פניות רבות של מוזיקאים, ובמקביל החל להתפרנס מחנות מכולת שפתח. בשנת 1995, כתב את מרבית שירי אלבום הבכורה של שרית חדד, ניצוץ החיים. ביניהם השיר "שלום חבר", שהיה דואט של חדד עם מייק שריף. בשנת 1997, כתב עבור זהבה בן את השיר "הוא פגע בי אמא", שיצא מחדש בשנת 2013, ובוצע על ידי מרגלית צנעני ובן.
שירו הראשון של זיגמן במצעדי הפזמונים היה גם המצליח ביותר: "כמו סינדרלה", בביצועה של שרית חדד, הגיע למקום השני במצעד השנתי של תשנ"ט-1999 (חדד גם קטפה באותה שנה את תואר זמרת השנה של קול ישראל). אלבומה כמו סינדרלה, שנפתח בשיר, יצא באותה שנה וזכה להצלחה רבה. לאלבום הבא של חדד, לעשות מה שבא לי (2000), כתב זיגמן ארבעה שירים, שהמפורסם בהם הוא השיר שנתן לאלבום את שמו. באותה שנה יצא אלבומה של זהבה בן מלך אמיתי, ובו שני שירים שכתב זיגמן, ששוב הגיעו למצעד השנתי: "מלך אמיתי" ו"להשתגע".
שירו האחרון של זיגמן שהגיע למצעדי הפזמונים היה "אני אוהב אותך", שכתב לאלבומו של קובי פרץ "משוגע עלייך" (2004).
עוד מלהיטיו של זיגמן: "נדרתי נדר" של משה כהן (1991), "מאוהב בגשם" של עופר לוי (באלבומו "אוהב לחיות", 1993), "שביל האושר" של תמיר גל (שיר הנושא של אלבומו הראשון), "את כמו אש" של קובי פרץ (באלבומו "את כמו אש", 1995), "צינגלה" של תומר חן, "גשם טפטף" של מושיק עפיה (שיר הנושא של אלבומו הראשון, 1995).
בשנת 2011 כתב עבור שרית חדד וניקוס ורטיס את השיר "משחק החיים".
הצי המלכותי האוסטרלי

הצי

נכון לינואר 2013 מחזיק הצי המלכותי האוסטרלי  51 כלי שיט, כולל פריגטות, צוללות, ספינות  משמר וספינות סיוע. לפני שמותיהן  של  הספינות מופיעה הקידומת HMAS, שמשמעותה היא His/Her Majesty's Australian Ship. שני הבסיסים הראשיים של הצי נמצאים בסידני ובפרת'. בסיסים משניים שמשמשים כנמל הבית של רוב צי הספינות הקטנות נמצאים בדרווין בקיירנס ובסיס נוסף בסידני.

יחידת הצוללנים

יחידת הצוללנים של הצי מוצבת בשני בסיסים (בניו סאות' ויילס ובאוסטרליה המערבית) מטפלת בשני תחומים: טיפול במוקשים ימיים ובחומרי נפץ ופעולות קומנדו ומודיעין.

כוח אדם

נכון ליוני 2011 משרתים בצי 14,215 איש בשירות קבע ו-2150 אנשי מילואים. כוח האדם בשירות קבע כולל 3357 קצינים ו-10,697 בעלי דרגות אחרות. ביוני 2010 היוו הגברים המשרתים בצי 82% מכלל המשרתים בצי ונשים המשרתות  בצי היוו 18%. אחוז הנשים בצי הוא הגבוה ביותר מבין כל  כוחות  ההגנה של אוסטרליה בהשוואה ל-17.8% בחיל האוויר ו-9.7% בצבא. הצי זקוק ל-2000 מתגייסים חדשים כולל 700 חניכים כדי לאייש את הדור הבא של הספינות שנמצאות בתהליך הכנסה לשירות בעשור הבא. כדי להשלים את הפער החל הצי לגייס אנשים שהשתחררו מציים של מדינות מערביות אחרות.

דרגות ומדים

מדיהם וסימני הדרגות  של קציני הצי זהות לאלו של עמיתיהם הבריטים. ההבדל היחידי הוא הכתובת "אוסטרליה" (Australia) על הכותפות.
פואגו

תיאור

פואגו הוא חלק מרכס סיירה מדרה דה צ'יאפס (Sierra Madre de Chiapas) המתפרש במקביל לחופה המערבי של גואטמלה, כשבינו לבין האוקיינוס השקט מפריד מישור נרחב. הרי הגעש באזור זה הם חלק מהקשת הגעשית של אמריקה המרכזית, שנוצרה כתוצאה מהפחתה של לוח קוקוס מתחת ללוח הקריבי בקצב של 9 ס"מ בשנה.
הר הגעש פואגו הוא חלק ממתחם געשי המכונה לה הורקטה (La Horqueta), והכולל בנוסף לפואגו את הר הגעש הרדום אקאטננגו (Acatenango - גובהו 3,976 מטרים). מתלול של מבנה געשי קדום יותר המכונה מסטה (Meseta) שוכן בין שני ההרים. הר הגעש מסטה החל להיבנות לפני כ-230,000 שנים ובנייתו נמשכה עד שלהי תקופת הפליסטוקן או תחילת ההולוקן, ואז הוא התמוטט תוך יצירת מפולת סלעים אדירה שנפחה מוערך ב-15 קילומטרים מעוקבים, שהתפרשה על שטח של 420 קמ"ר והגיעה עד לחוף האוקיינוס, כ-50 קילומטרים מההר. לאחר ההתמוטטות החל להיבנות הר הגעש פואגו, כשהוא משקף נדידה של הגעשיות דרומה, שהחלה קודם לכן בהר הגעש הרדום אקאטננגו. בשונה מהרכב הלבה שנפלטה מאקאטננגו, שהייתה אנדזיטית באופיה, פולט פואגו לבה מאפית היוצרת לאחר התקררותה סלעי בזלת.
גובהו של פואגו הוא 3,763 מטרים, וההר מתנשא מעל ל-3,500 מטרים מעל לשפלת החוף הפסיפי, וכ-2,000 מטרים מעל לרמות של גואטמלה מצפון. ההר הוא בין תוואי הנוף הבולטים ביותר באזור (למעט כשהוא מכוסה עננים). הוא שוכן במרחק של כ-16 קילומטרים מאנטיגואה, בירתה לשעבר של גואטמלה (שאליה נשקפים שני הרי געש נוספים - אקאטננגו ואגואה), אחת מאתרי התיירות הבולטים בגואטמלה, ובקרבה לכמה עיירות גדולות.

התפרצויות

הר הגעש פואגו הוא אחד מהרי הגעש הפעילים ביותר בגואטמלה. רישומים היסטוריים על פעילותו קיימים מהכיבוש ספרדי ב-1524. ההתפרצויות הגעשיות המטירו אפר געשי על הסביבה ומדי פעם לוו גם בפליטות של לבה ובזרמים פירוקלסטיים. ההר ידוע בכך שהוא פעיל כמעט כל הזמן בעוצמה נמוכה, עשן נפלט מפסגתו כמעט מדי יום, אבל התפרצויות עזות נדירות.
אחת ההתפרצויות הבולטות התחוללה בין 10 באוקטובר ל-4 בדצמבר 1974 והיא הוערכה במדד התפרצות געשית 4. התפרצות זו חוללה זרמים פירוקלסטיים שהגיעו למרחק 7 קילומטרים מההר, גרמה להרוגים, לנזק לרכוש ולצורך בפינוי תושבים.
בין 4 בינואר 2002 ל-2011 התחוללה התפרצות ממושכת שמדי פעם התגברה ואלצה לבצע פינוי תושבים, כמו למשל ב-9 באוגוסט 2007.
ב-13 בספטמבר 2012 החל הר הגעש לפלוט שוב לבה ואפר וגרם לפינוי של 33,000 תושבים מ-17 כפרים בסמוך לו. זרם הלבה הגיע למרחק של 600 מטרים במורד ההר, ופסגתו כוסתה בענן אפר.
בהתפרצות של ההר ב-4 ביוני 2018 נמנו עשרות הרוגים.
זסטפוני

כלכלה

העיר זסטפוני והעיירה השכנה שורפני הן מרכזים תעשייתיים. המפעל להפקת סגסוגת ברזל ומנגן, המעבד עפרות מנגן, מגיע ברכבת מצ'יאתורה העוברת בעמק נהר הקווירילה. תעשייה זו מספקת כ-6% מתצרוכת המנגן בעולם. מפעל המנגן הוא המפעל הגדול ביותר בגאורגיה. בשנת 1998, ייצר המפעל 35,000 טון מנגן-צורני (silicomanganese) ו-11,000 טון סגסוגת מגנזיום פחם. זה היה נמוך בהרבה מהשיא הקודם של ייצור 110,000 טון של סגסוגות מבוססות מנגן. בפברואר 2006, רכשה את המפעל חברת המסחר הבריטית סטמקור (Stemcor).
התעשייה האחרת באזור זסטפוני-שורפני הם: מוצרי חשמל וכבלי נחושת ואלומיניום. בתקופת השלטון הסובייטי בגאורגיה ייצרו באזור גם חומרים חסיני אש, שיש ובגדים. זסטפוני היא גם מרכז גדול גפנים וייצור יין. זני הגפנים הידועים של האזור הם בעיקר צִיצקָה וצוֹלִיקַאוּרִי.
העיר שוכנת על הכביש מספר 1 הגאורגי (ს1) שהוא הכביש המהיר הראשי של גאורגיה. הכביש הוא כביש בינלאומי השייך לרשת הכבישים E שבאירופה (E97). סכר חדש על נהר הקווירילה נמצא בבניה.

היסטוריה

העיר זסטפוני נזכרת לראשונה בכתובים בשנות ה-60 של המאה ה-16. שם העיר נגזר מהעובדה שהעיר משתרעת על שתי גדות נהר הקווירילה. המילה פּוֹני (ფონი) פירושה מעבר או מעבר חוצה וזֵדָה פּוֹנִי המעבר העליון או הגדה העליונה. שם זה שימש את המקומיים שהתגוררו במקום וגם את הנוסעים שביקרו במקום בימי קדם. בשנות ה-20 של המאה ה-19, הוצב בעיר צבא של קוזקים. שמה של העיר באותם ימים היה קווירילה, עם שם הנהר שחצה אותו. בשנות ה-20 של המאה ה-20 שונה שם העיר לג'וּרֵ'לִי, על שם מהפכן גאורגי מפורסם. רק מאוחר יותר שונה שם העיר בחזרה לשמה המקורי זסטפוני.
קוראם נוביס

צו קוראם נוביס (בלטינית: Coram Nobis שמשמעו "בפנינו") הוא צו בבקשה לעיון חוזר בהחלטה קודמת של בית המשפט, כסעד מן היושר בפני בית משפט של יושר, כדי לתקן טעות שנפלה בבסיס ההחלטה הקודמת, ועל מנת להביא להגשמת הצדק, בהיעדר דרך אחרת לקבל סעד מלפני בית המשפט.

שימוש

בקשה זו מוגשת על ידי אדם אשר מיצה את כל הזכויות הדיוניות שיש לו, ועבר את כל ערכאות הערעור, וכעת מבקש מבית המשפט לברר את עניינו מחדש כדי למנוע עיוות דין.
לא ניתן לפנות לבית המשפט בבקשה זו כאשר יש סעד אחר בפני בית המשפט העומד בפני הפונה.

במשפט הישראלי

במשפט הישראלי ההליך המקביל לסעד זה מוסדר בחוק הפלילי, ומתקיים מכוח הלכה של בית-המשפט העליון בהליכים אחרים.
בפלילים, קיימת אפשרות של משפט חוזר, בתנאים שנקבעו בחוק ובעילות שנקבעו בחוק. בעבר היו המבחנים לכך נוקשים מאוד, והיו מוגבלים לשימוש בעדות שקר או בראיה מזויפת, אולם לאחרונה הוגמש המבחן. כאמור, עניינים אלו מוסדרים בחוק של הכנסת.
בהליכים אחרים, ניתן להגיש תובענה לביטול פסק-דין שהושג במרמה (ראיה מזויפת וכיוצא בזה). לפני מספר שנים הוחלט באופן תקדימי, שניתן להגיש תובענה לביטול פס"ד שניתן כתוצאה מאובדן ראיה חשובה, שבעל-הדין המפסיד לא יכול להשיגה בשום אופן (באותו מקרה נעלם תיק במשרד האפטורופוס הכללי). שני אלו הם מקרים נדירים ביותר. כאמור, עניינים אלו מוסדרים בהלכות של בית-המשפט העליון, ולא בחוקי הכנסת (הגם שנמצא להם רמז בסעיף 24(10) לחוק הבוררות).

דוגמאות

דוגמה לבקשת סעד מסוג זה היא פנייתו של פרד קורמאטסו בשנת 1983 לבית המשפט העליון של ארצות הברית, בבקשה להפוך את ההחלטה הקודמת של בית המשפט העליון בפסק דין קורמאטסו נגד ארצות הברית משנת 1944. בית המשפט הפדרלי המחוזי במחוז הצפוני של קליפורניה העניק סעד זה לקורמאטסו וביטל את החלטת בית המשפט העליון מטעמים של צדק.
אסטל, דוכסית אסטרייטלנד

ביוגרפיה

אסטל היא בתם של הנסיכה ויקטוריה והדוכס דניאל. שמה הוכרז בידי סבה קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה. היא הנסיכה הראשונה בהיסטוריה השוודית שנולדה ליורשת עצר מכהנת. היא צפויה לרשת את הכתר גם אחרי לידת אחיה, בעקבות שינוי החוק המבטל את העדפת הבן הבכור ומשווה בין המגדרים בירושת הכתר השוודי.
עם הכרזת שמה פורסמה בעיתונות סברה כי הוא על-שם אשתו של קרוב משפחתה, הרוזן פולקה ברנדוט.
ב-2 במרץ 2016 נולד לאסטל אח, הנסיך אוסקר, דוכס סקניה.
חקר תאונות דרכים

חקר תאונות הדרכים הוא תחום העוסק בבדיקת נתוני תאונות וזירת התרחשותם, וניתוחם לצורך הפקת לקחים. בישראל הממונים על חקר תאונות הדרכים הם בוחני התנועה וחוקרי תאונות הדרכים של משטרת ישראל כמו כן תאונות דרכים בהם מעורבים כלי רכב צבאיים שלא בפעילות מבצעית נחקרים על ידי חוקרי המשטרה הצבאית שהם חלק מיחידת מצ"ח. ומבוצע גם תחקיר על ידי מפקדים על מנת להפיק לקחים ולאתר כשלים ולא במטרה לחפש אשמים.

מסלול ההכשרה של בוחני התנועה

המסלול כולל קורס בן שנה, בו הם רוכשים ידע בתחומים שונים כגון: שיחזור תאונה עם הולכי רגל, תקיפה ותנע, דינמיקה של הרכב, פיזיקה, מתמטיקה, חקירה, תקנות תעבורה, מכונאות רכב, שירטוט.
לאחר 6 חודשי לימודים מצוותים בוגרי הקורס לבוחנים ותיקים לצורך תקופת סטאז' של 6 חודשים נוספים. בתום תקופת ההכשרה הם מקבלים הסמכה לטפל באירועים של תאונות דרכים על כל סוגיהם.
יום הקופסאות

יום הקופסאות (באנגלית: "Boxing Day" מהמילה "Box" - קופסה) הוא חג רשמי הנחגג במדינות חבר העמים הבריטי לאחר חג המולד, ב-26 בדצמבר מדי שנה. במספר מדינות ביום זה נחגג החג הקתולי יום סטפנוס הקדוש.

מקור שם החג

מקובל לתאר את מקורו של שם החג במנהג שהיה בבריטניה, שבו המשרתים בבתי האצולה נהגו לעבוד בערב חג המולד (הכינו והגישו את ארוחת החג בערב החג ולמחרת בצהרי החג), ורק יום לאחר חג המולד קיבלו את חופשתם ואת מתנותיהם (הקופסאות של המתנות) מהאדונים. מתנות חג המולד כונו "קופסאות חג המולד".
הסבר אחר (התואם יותר את ערכי הנצרות) לשמו של החג - ביום זה פרצו הכמרים את הקופסאות לאיסוף תרומות וחילקו את הכסף לנזקקים.

מועד החג

במקור היה יום החופש שניתן למשרתים - סוף השבוע הראשון שלאחר חג המולד, אולם החל מהמאה ה-19 הכוונה ליום ה-26 בדצמבר - יום לאחר חג המולד, אולם כיום, בהיות החג חג רשמי, אם החג נופל על יום שבת או יום ראשון (ימי שבתון במדינות חבר העמים הבריטי), נדחה יום החג ליום שני.

מנהגי החג

בבריטניה יום הקופסאות הוא חג שבו נהוג לקיים משחקי כדורגל (בדומה למשחקי פוטבול שנערכים בחג ההודיה בארצות הברית). 
באוסטרליה נערכים ביום זה משחקי קריקט, וכן מוזנק מנמל סידני מרוץ היאכטות סידני-הובארט - אחד ממרוצי היאכטות העיקריים שנערכים בעולם.
בקנדה, באוסטרליה ובניו זילנד משמש יום זה כיום קניות שבו נוהגות מרבית החנויות לקיים מכירות חיסול בהוזלה ניכרת של עודפים שנותרו על המדפים לאחר חג המולד.

במדינות אירופה

בדנמרק ובהולנד 26 בדצמבר הוא יום חג (הנקרא "der zweite Weihnachtsfeiertag" או anitag באוסטריה).
מריה השנייה, מלכת פורטוגל

ביוגרפיה

מריה השנייה נולדה בריו דה ז'ניירו ב-4 באפריל 1819, לפדרו הראשון, קיסר ברזיל ומריה לאופולדינה מאוסטריה, בתם של פרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ומריה תרזה מנאפולי וסיציליה, ובכך הייתה למונרך האירופי היחידי שנולד מחוץ לאירופה.
עם מותו של סבה ז'ואאו השישי, מלך פורטוגל ב-1826 החלה בפורטוגל מלחמת ירושת הכתר. אביה פדרו הראשון, אשר כיהן כקיסר ברזיל העצמאית, הוכרז גם כמלך על פורטוגל, תחת השם פדרו הרביעי. אך הן הפורטוגזים והן הברזילאים לא רצו באיחוד מונרכי בין שתי הממלכות; כתוצאה מכך, ויתר פדרו על כתר פורטוגל לטובת בתו מריה השנייה, תחת התניה שזו תינשא לאחיו, מיגל. עקב אי-שביעות הרצון מהרפורמות החוקתיות שביצע פדרו, הובילו האצילים והכנסייה בשנת 1828 להכתרתו של מיגל הראשון, ובכך פרצו המלחמות הליברליות שבהן כפה פדרו על אחיו מיגל, בסיוע האנגלים, לוותר על הכתר ולבטל את אירוסיו למריה, ולצאת לגלות (1834), ובכך עלתה מריה השנייה שוב על כס המלוכה.
ב-26 בינואר 1835 התחתנה מריה עם אוגיסט דה בוארנה, בנו של אז'ן דה בוארנה, אך הוא מת כעבור חודשיים ב-28 במרץ. ב-1 בינואר 1836 התחתנה מריה עם פרדיננד, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה, ובשנת 1837 נולד בנם הראשון, מה שעל פי החוק הפורטוגזי זיכה את פרדיננד בתואר "מלך פורטוגל". לשם הוא כך הוא שינה את שמו מ"פרדיננד" ל"פרננדו". למרות שרשמית מריה הייתה המלכה, הרי שהזוג הוכיח את עצמו כצוות יעיל שפעל בשיתוף פעולה הדוק. פרננדו היה שליט יחיד בכל הפעמים שאשתו הייתה בהריון.
בשנת 1842 קיבלה מריה מהאפיפיור גרגוריוס השישה עשר את עיטור ורד הזהב.
ב-16 במאי 1846 פרצה מהפכה נגד שלטונה של מריה, אולם ההתקוממות נמחצה על ידי הכוחות המלוכנים ב-22 בפברואר 1847, ובכך נמנע מפורטוגל מהפכות אביב העמים בשנת 1848. מריה טרחה מאוד בשיפור שרותי הבריאות בממלכה, ובמניעת מגפת הכולרה, והשתדלה מאוד בשיפור החינוך וההשכלה במדינה.
ב-15 בנובמבר 1853 מתה מריה במהלך לידת הבן ה-11 שלהם, מה ששלל מפרננדו את התואר מלך פורטוגל. עם זאת, פרננדו המשיך לשלוט כעוצר עבור בנם פדרו החמישי, מלך פורטוגל במשך שנתיים נוספות.
נעמה שטרית

ביוגרפיה

נעמה שטרית היא הבת הקטנה ולה שני אחים גדולים ממנה. אביה נהג אוטובוס ואמה פנסיונרית של משרד ראש הממשלה. היא נולדה וגדלה בשכונת רמות בירושלים, בהיותה בת 12 עברה משפחתה למודיעין. היא למדה בתיכון עירוני א' במודיעין במגמת תיאטרון. כשהייתה בת 18 שיחקה בתפקיד קטן בסדרת הטלוויזיה "צימרים". 
בצה"ל שירתה בלשכת סגן הרמטכ"ל. לאחר סיום שירותה הצבאי השתתפה בסדנת מוזיקה אצל יהושע לימוני. בהמשך, סיימה לימודי משחק בסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לווינשטיין. במהלך לימודיה זכתה במלגות על תחרויות מונולוגים: שתי מלגות מטעם קרן שוסהיים; שתי מלגות בתחרות על שם אורנה בן חורין, שתי מלגות בתחרות על-שם שוש אביגל. בכיתתה למדו בין השאר רות רסיוק ודינה סנדרסון. אחת ההצגות בהן שיחקה במהלך לימודיה הייתה "למה לא באת לפני המלחמה", מאת עינת ברנובסקי, בתפקיד הראשי של אליזבת. עומרי ניצן, מנהלו האומנותי של התיאטרון הקאמרי, צפה בהצגה והזמין את שטרית לשחק בתיאטרון.
נעמה שטרית משחקת בתיאטרון הקאמרי מאז אוגוסט 2010. ההצגה הראשונה בה שיחקה הייתה "אמדאוס". היא גילמה את דמותה של קונסטנצה, אשתו של מוצרט (איתי טיראן), והחליפה בתפקיד את חני פירסטנברג, שעברה להתגורר בארצות הברית. היא המחליפה של דינה סנדרסון בתפקיד תמרה בהצגה "משפחה חמה". שיחקה בתפקיד קלריצ'ה" בתו של פנטלונה, בהצגה "משרתם של שני אדונים" והחליפה בתפקיד את טל בלנקשטיין. היא מחליפה את נטע גרטי בתפקיד אופליה בהצגה "המלט". החליפה את אילנית גרשון במחזמר "כנר על הגג". היא גילמה את תפקיד חוה, בתו של טוביה החולב (נתן דטנר) שמתחתנת עם נוצרי. משחקת בהצגה "גם הוא באצילים". 
שטרית משחקת בהצגה "גטו" מאת יהושע סובול. היא מגלמת את דמותה של בובת הפיתום, כמחליפתה של חני פירסטנברג, התפקיד הקומי היחיד בהצגה.. 
במסגרת התיאטרון הקאמרי טסה לשבוע ליפן והשתתפה בסדנה של הבמאי היפני הנודע נינה גאווה.
נעמה שטרית למדה בבית הספר "רימון" (2012-2011), בו זכתה במקום הראשון בתחרות "שירימון", על ביצועה לשיר "הכול עד לכאן", של עמיר בניון. ב-2012 החלה להשתתף בהצגת הילדים "אבא של עמליה נוסע לאוסטרליה", על פי ספרו של אשכול נבו, בבימויו של אורי אומנותי. על תפקידה בהצגה זכתה בפרס השחקנית המצטיינת בפסטיבל חיפה להצגות ילדים 2012.
שיחקה בסרטו של שמי זרחין "העולם מצחיק" (2012). היא גילמה את דמותה של צפי, נערה שמנקה את בתיהם של רבים מתושבי העיר ואוספת חומר לסדנת סיפורים בה היא לוקחת חלק, אותה מנהל רוני (יחזקאל לזרוב). היא הייתה מועמדת על תפקידה לפרס אופיר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 2012. שיחקה בסרט הגמר "קרב עיניים" (2012) של אורית פוקס, בוגרת בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה. הסרט זכה בפרסים רבים, בהם פרס התסריט בתחרות הפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים ובמקום הראשון בפסטיבל הגליל. בסרט שיחקו גם נטע שפיגלמן וידידיה ויטל. הופיעה במופעי מחווה לאיימי ויינהאוס על בימת מועדון הבארבי ועל בימת תיאטרון הבימה שרה בלהקת המוזיקה השחורה "לוסיל". דיבבה לסרטים וסדרות שונים.
ב-2014 הייתה מועמדת לפרס התיאטרון הישראלי לשחקנית המבטיחה על תפקידה בהצגה "רומן משפחתי".
ב-2015 שיחקה בתפקיד איזבלה בתור רובוט בסדרה "ג'ינג'י" שמשודרת בערוץ ג'וניור.
ב-2019 החלה לשחק במחזה "הריון" מאת עדנה מזי"א ובבמויו של עמרי ניצן בתיאטרון הקאמרי.
מדבר גובי

גובי (במונגולית: Говь) הוא אזור מדברי גדול בצפון סין ובדרום מונגוליה. המדבר נתחם בידי הרי אלטאי מצפון, והרמה הטיבטית והמישור הסיני מדרום מערב. פירוש השם במונגולית הוא "מדבר", על אף שהמונגולים מבדילים בין הגובי לבין מדבר של ממש, מכיוון שניתן לקיים בגובי חיים. מדבר גובי הוא בעל השטח הגדול ביותר באסיה והמדבר החמישי בגודלו בעולם/ שטחו מיליון קילומטרים רבועים.

היסטוריה

מדבר גובי מיושב מזה שנים רבות נוודים מונגולים, קזחים וטטרים שנדדו עם עדריהם וגרמו לסבל לארצות השכנות. כאשר לא ירדו גשמים במדבר, פשטו הטטרים על האזורים הפוריים שסביב המדבר. הפשיטות של הטטרים הניעו את הסינים לבנות את החומה הסינית במאה השלישית לפני הספירה. מעטים מהחוקרים המערביים נכנסו לשטחו של המדבר עד למאה ה-20, ובהם ניתן למנות את מרקו פולו. בשנת 1925 יצאה משלחת מחקר מדעית אמריקאית לגובי על מנת לחפש חיות וצמחים קדומים, אנשי המשלחת גילו שבמדבר חיו בעבר הרחוק דינוזאורים וקרנפים חסרי קרניים ענקיים, ואפילו מצאו ביצי דינוזאורים.

גאוגרפיה

המדבר נמצא בקווי רוחב ואורך 42.59°N 103.43°E  רוחבו של הגובי ממזרח למערב כ-1600 קילומטר ואורכו מדרום לצפון כ-800 קילומטר. שטחו כ-1.3 מיליון קילומטר רבוע והוא אחד המדבריות הגדולים בעולם. בניגוד לדימוי המקובל של מדבר, מרבית שטחו של הגובי אינו מכוסה חול אלא סלעים. האקלים בגובי הוא קיצוני. בקיץ הטמפרטורה גבוהה ועשויה להגיע ל-45 מעלות, ובחורף היא צונחת מתחת לאפס, ועשויה להגיע לשיא של 40- מעלות. החורף הוא העונה היבשה, והקיץ והאביב מתאפיינים בגשמי מונסון ובסופות שלג. על אף התנאים הקשים, משמש מדבר גובי בית גידול למינים שונים של בעלי חיים.

חי

על אף התנאים הקשים השוררים בו, קיים במדבר גובי מגוון בעלי חיים כגון צבי פרסי, סמור משויש, גמל דו-דבשתי, פרא מונגולי, חתול מדבר סיני, צבי יעלי מונגולי, שועל מצוי, שועל קורסאקי, דוב גובי, זאב מצוי ונמר שלג ולעיתים נדירות גם מזדמן נמר צפון-סין, שועל חול טיבטי, צבי יעלי פז'בלסקי, סוס פז'בלסקי, דוב סיבירי מזרחי ודוב חום אוסורי.
אנדורה באירוויזיון

רקע

למרות התעניינותה של אנדורה בתחרות, היא מעולם לא הצליחה להעפיל לשלב הגמר. באירוויזיון 2007 ההערכה הייתה שאנדורה אכן תעבור את שלב חצי הגמר ותעפיל אל הגמר, אולם היא סיימה לבסוף במקום ה-12, ובכך היא נשארה בחצי הגמר. בשנים 2004 - 2005 ערכה רשת השידור האנדורית, RTVA, תוכנית ריאלטי גדולה באמצעותה היא בחרה את השיר שייצג אותה בתחרות. החל מ-2006, בחרה RTVA את השיר לתחרות דרך בחירה פנימית.
לאירוויזיון 2009 שנערך במוסקבה שלחה RTVA שיר שנבחר באמצעות בחירה ציבורית, דבר הנעשה לאחרונה בשנת 2005. באירוויזיון נכשלה אנדורה שוב לעלות לשלב הגמר, והיא נשארה בחצי הגמר עם 8 נקודות בלבד.
לאורך השנים העניקה אנדורה את 12 הנקודות שלה לספרד, למעט ב-2007. כיוון ששתי המדינות הן שכנות, הואשמה אנדורה לא פעם בהצבעה פוליטית ולא בהצבעה כשרה לשיר המועדף.

הפרישה מהתחרות

בדצמבר 2009 הודיעה רשת השידור האנדורית על כוונתה לפרוש מאירוויזיון 2010 עקב חוסר יכולת לממן את המשלחת האנדורית. אנדורה התכוונה להשתתף באירוויזיון 2010 אם תמצא מקור מימון, אך כיוון שלא מצאה היא נאלצה לפרוש מהתחרות. ההודעה על הפרישה הגיעה לאחר שאנדורה כבר הגישה את השיר שאמור היה לייצג אותה בתחרות. כמו כן, הודיעה אנדורה שלא תיקח חלק באירוויזיון 2011 עקב בעיות כלכליות.
אנדורה הודיעה שב-2019 תחזור לתחרות רק אחרי שתקבל תמיכה כספית ממשלתה. לבסוף, היא לא עשתה כן.
סאן מיקרוסיסטמס

פעילות

החברה אחראית לפיתוח שפת התכנות הפופולרית Java, שבה היא עושה שימוש ב־JSP - שפת צד שרת שפיתחה כדי להתחרות ב־ASP של מיקרוסופט - וכן בשרתי מחשב ותחנות עבודה ממוחשבות שהיא משווקת. סאן גם משווקת מערכת הפעלה בשם 'סולאריס' המבוססת על יוניקס, ושרתים חזקים בארכיטקטורת SPARC שפיתחה, המתחרה במעבדי x86 של אינטל. כמו כן ייצרה החברה שרתים המבוססים על מעבדים של AMD ואינטל. ב-16 בינואר 2008 נרכשה  MySQL על ידי סאן תמורת מיליארד דולר אמריקני.
בשנים האחרונות הפכה סאן ליריבתה הקשה של מיקרוסופט, בעיקר לאחר שהפיצה בחינם בעבר חבילת יישומים משרדיים בשם סטאר אופיס, לימים אופן אופיס. מיקרוסופט ניסתה להקשות על חברת סאן ככל האפשר ובשיאו של המאבק הגיעו שתי החברות לספסל הדיונים בבית המשפט לאחר שמיקרוסופט נתבעה על ידי סאן על הפרת תנאי הרישיון שניתן לה לשלב את שפת ג'אווה בדפדפן אינטרנט אקספלורר ובמערכות ההפעלה שלה. סאן טענה שהגרסה של מיקרוסופט לג'אווה אינה תואמת את התקן של השפה כפי שהוגדר על ידי סאן. בעקבות זאת, הפסיקה מיקרוסופט לשלב את גרסה שלה ל-JVM בדפדפן ובמערכות ההפעלה שלה, ומשתמשיהם נדרשו להוריד את התמיכה בשפה מאתר האינטרנט של סאן.
ב-20 באפריל 2009 נחתם הסכם בין סאן לבין אורקל לפיו תקנה אורקל את חברת סאן תמורת 7.4 מיליארד דולר. רכישה זו מבצרת את מעמדה של אורקל כשחקנית משמעותית בעולם הג'אווה, וכמתחרתה הגדולה של מיקרוסופט. ב-21 בינואר 2010, אישר האיחוד האירופי את הרכישה, ללא תנאים מגבילים.

סאן ישראל

חברת סאן פעילה בישראל כבר שנים רבות, תחילה באמצעות נציגות (חברת א.מ.ת. מחשוב), והחל משנת 1996 - באמצעות חברה בת, סאן ישראל, המשווקת את מוצריה באמצעות משווקים מורשים. בנוסף יש לחברה מרכז פיתוח בהרצליה, העוסק בפיתוח מוצרי Java.
טיימור רג'אבוב

ביוגרפיה

טיימור רג'אבוב נולד בבאקו לאב יהודי ולאם מוסלמית ממוצא אזרי. מילדות הוא לקח שם משפחתו של אימו. הוא התחיל לשחק שחמט בגיל ארבע. בגיל 12 רג'אבוב ניצח באליפות אירופה לגיל עד 18. בינואר 2002, בטרם מלאו לו 15, הוא דורג לראשונה בין ה-100 שחמטאים החזקים בעולם לפי מד כושר.
בשנת 2003 רג'אבוב ניצח את רוסלן פונומריוב, גארי קספרוב ווישוואנתן אנאנד, שהיו אלופי העולם בתקופות שונות.
באליפות העולם 2004 הוא הודח בחצי הגמר על ידי מייקל אדמס.
בשנת 2006 הוא זכה במקום השני בתחרות לינארס תוך ניצחון על אלוף העולם המכהן, וסלין טופאלוב.
בגביע העולם בשחמט בשנת 2011 הוא הודח ברבע הגמר. באליפות אירופה לקבוצות בשחמט  זכה במדליית כסף עם נבחרת אזרבייג'ן.
בשנת 2012 רג'אבוב זכה במקום השני בתחרות לזכר טל. באליפות העולם בשחמט 2012 הוא הודח ברבע הגמר.
בשנת 2013 בתחרות המועמדים הוא סיים במקום השמיני. באליפות אירופה לקבוצות בשחמט זכה במדליית זהב עם נבחרת אזרבייג'ן.
בשנת 2015 זכה במדליית הארד באליפות העולם בשחמט מהיר בברלין
בשנת 2017 הוא השתתף בגראנד פרי הוא סיים רביעי במוסקבה, ראשון בז'נבה ושישי בפאלמה ודורג שלישי בדירוג הכללי. באליפות אירופה לקבוצות בשחמט בכרתים זכה במדליית זהב עם נבחרת אזרבייג'ן.
באולימפיאדת השחמט 2018 סיים עם נבחרתו במקום ה־15. הוא זכה במדליית ארד בשולחן השני.
באוקטובר 2019 זכה בגביע העולם בשחמט 2019, לאחר שניצח בגמר את דינג לירן. לאחר שוויון במשחקים בקצב רגיל ובקצב מהיר הוא ניצח את שני משחקי הבליץ וזכה בתחרות. העפלה לגמר הקנתה לו את הזכות להשתתף בתחרות המועמדים 2020, 7 שנים לאחר השתתפותו הקודמת בתחרות.
אליצור נווה-דוד רמלה

היסטוריה

בעבר שיחקה הקבוצה בליגה הראשונה במשך שתי עונות רצופות (1987-1989), ומאז לא הצליחה להעפיל בחזרה לליגה זו.
הקבוצה מארחת באולם קריית מנחם ברמלה. בעונת 2017/18 עברה לאולם הספורט החדש בקריית האומנים ברמלה שנחנך באוגוסט 2017, עלה 25 מיליון שקלים ומכיל 1500 מקומות ובעל יכולת הרחבה עתידית. בשנת 2018/2019 חזרה לשחק באולם בקרית מנחם.
כמו כן, המועדון מפעיל קבוצות מחלקת נוער ובה 6 קבוצות בליגות השונות.
בעונת 2015/16 הפסידה הקבוצה 2-1 למכבי רחובות בגמר הפלייאוף, את העלייה לליגה הלאומית. במקביל הגיעה עד לגמר גביע האיגוד אך הפסידה לקבוצת הפועל עמק חפר 160-138 בסיכום שני מפגשים.
בעונת 2017/18 ירדה הקבוצה לליגה א.
בסיום עונת 2018/19 חזרה הקבוצה לליגה הארצית לאחר העדרות בת שנה.
קתדרלת סה

קתדרלת סה (בצרפתית: Cathédrale Notre-Dame de Sées) היא קתדרלה קתולית בסה שבנורמנדי, צרפת. הקתדרלה בנויה בסגנון גותי.
הקתדרלה נבנתה במאות ה-13 וה-14 בסגנון גותי קורן (Rayonnant) באתר בו שכנו 3 כנסיות קדומות יותר. החזית המערבית בולטת בזכות צריחים מחודדים בגובה 70 מטר, אך גם עקב מבואת תמיכה שנמצאת לפני השערים. הספינה הראשית נבנתה בסוף המאה ה-13. בית המקהלה נבנה אחריה ומאפיין את סגנון ה-Rayonnant בבנייתו הקלה ומלאת האור. רבים מחלונות הויטראז' הם לבנים כדי לאפשר לאור רב יותר לחדור לקתדרלה ולהאיר את המבנה. מאפיין ייחודי לקתדרלה סה הוא עיטור קומת הקשתות: הקשתות בקומת הארקדה מעוטרות בגמלונים משולשים. בבית המקהלה נמצאים 4 תגליפים יפים, המתארים סצנות מחיי מרים, אם ישו. המזבח מעוטר גם הוא בתגליף, המתאר את לקיחת שרידי הקודש של זרב'ואה ופרוטואה. בקתדרלה עוגב שיצר קלוד פאריסו.
צ. ד.

צ. ד. (נהגה: צֶה דֶה) הייתה חברה ישראלית לייצור שוקולד וממתקים שפעלה בשנות החמישים. ב-1958 נרכשה החברה על ידי חברת עלית.

היסטוריה

המפעל נוסד בשנת 1954 על ידי התעשיין בצלאל יעקב דבליצקי. בשנותיו הראשונות פעל המפעל ברמת גן, בצומת הרחובות ז'בוטינסקי - מודיעין (כיום בן-גוריון). הצומת כונה על שם המפעל: צומת צ.ד.. ב-1956, בהשפעת פנחס ספיר, הועתק המפעל לנצרת עילית.
ב-1958 רכשה עלית את צ.ד. כחלק ממהלך השתלטות על תעשיית השוקולד בישראל (מהלך שהושלם ב-1970 כאשר עלית רכשה את מפעל השוקולד "ליבר"), אך עד 1988 נשמר שמו המקורי.

מקור השם

שם החברה מזכיר במידת מה את שם המייסד בצלאל דבלינסקי, וגם מהווה ראשי תיבות ידועים בשפה הסאקסית - עגה גרמנית ששימשה את התעשיינים ואת העילית במזרח אירופה, צֶה כלומר האות Z או C, ודֶה - כלומר האות D. ציקולטה דוכאני Çikolata Dükkanı פירושה דוכן שוקולד, הכינוי לחנות ממתקים באותה תקופה, וצ'וקולדה דזצרט Csokoládé Desszert פירושו מעדן שוקולד. בשפות אירופיות שונות האות Z החליפה את האות C, ונהגתה טְסֶה (כפי שנהוג כיום להגות בעברית את המילה צא).