google/wiki40b huggingface dataset:
גשר גלאטה

היסטוריה

את הגשר הראשון במקום זה בנו הטורקים במהלך המצור העות'מאני על קונסטנטינופול, שהחל בשנת 1453 ונועד להביא לנפילתה.
בין השנים 1501–1503 הוכנו תוכניות לבנות גשר של קבע. אחת התוכניות הוכנה על ידי לאונרדו דה וינצ'י, שתכנן גשר יחיד הנישא על ידי שני עמודים בכל קצה באורך 240 מטר. בשל סיבות טכניות לא ניתן היה לבנות גשר זה, ומיכלאנג'לו הוזמן לתכנן את הגשר, אולם הוא דחה את בקשת השלטונות הטורקיים.

חָיְרָאטִייֶה

בראשית המאה ה-19 הורה הסולטאן מהמט השני להקים גשר מעל קרן הזהב. הגשר נפתח ב-3 בספטמבר 1836 וחיבר בין אזאפקאפי לאונקפאני. אנשי הצי הטורקי בנו את הגשר על סירות צפות, ואורכו היה בין 500 ל־540 מטרים. הגשר נקרא בשם חָיְרָאטִייֶה - בטורקית "תמיכה".

ג'יסר אי ג'דיד

גשר גלאטה הראשון נבנה בפתח קרן הזהב בשנת 1845 בידי אמו של הסולטאן אבדילמג'יט הראשון. גשר זה היה ידוע בשם ג'יסר-אי ג'דיד (Cisr-i Cedid) או "הגשר החדש", להבדילו מן הגשר הישן יותר במעלה קרן הזהב אשר כונה ג'יסר-אי אטיק (Cisr-i Atik) - "הגשר העתיק".

הגשר השני

הגשר הראשון הוחלף בשנת 1863 בגשר עץ נוסף שבנה את'ם פרטב פשה, במצוות הסולטאן אבדילאזיז לקראת ביקורו של נפוליאון השלישי באיסטנבול.

הגשר השלישי

בשנת 1870 כרת הממשל העות'מאני חוזה עם החברה הצרפתית "Forges et Chantiers de la Mediteranée" להקמת גשר במקום, אך בשל פרוץ מלחמת צרפת פרוסיה נדחתה הבנייה, וניתנה לחברה הבריטית "G. Wells" ב-1872. העבודות הושלמו ב-1875. הגשר היה באורך 480 מטרים וברוחב 14 מטרים ונתמך על ידי 24 עמודים צפים. עלות הבנייה הייתה 105,000 לירות זהב. גשר זה הועבר בשנת 1912 במעלה קרן הזהב להחליף את גשר ג'יסר אי אטיק, ובמקומו נבנה גשר חדש.

הגשר הרביעי

הגשר הרביעי במקום נבנה בשנת 1912 על ידי החברה הגרמנית "MAN AG" עבור 350,000 לירות זהב. היה זה גשר צף באורך 466 מטרים ורוחב 25 מטרים. הגשר נפגע בשריפה ב-1992, והוזז ממקומו על מנת לבנות במקום גשר חדש.

הגשר החמישי (הנוכחי)

את הגשר הנוכחי בנתה חברת הבנייה הטורקית STFA, ובנייתו הושלמה בדצמבר 1994. גשר זה הוא גשר מתרומם, הגדול בעולם. אורכו 490 מטרים ואורך המפתח המתרומם 80 מטרים. רוחבו 42 מטרים ויש עליו שלושה מסלולים לרכב ומדרכה לכל כיוון. כמו כן חוצה את הגשר החשמלית המודרנית המקשרת בין רובע קבאטש ורובע בג'לר.

השפעה על התרבות הטורקית

גשר גלאטה משמש קשר סמלי בין העיר העתיקה של איסטנבול, שבה נמצאים ארמון טופקאפי והמסגדים העיקריים של האימפריה העות'מאנית (ובהם המסגד הכחול), לבין האזורים החדשים יותר של העיר - גלאטה, בייאואולו, שישלי והרבייה, שבהם התגוררו עיקר האוכלוסייה הלא מוסלמית, הסוחרים והדיפלומטים במהלך המאה ה-19. בכך שימש הגשר לא רק אמצעי תחבורה, אלא גם גשר תרבותי בין שתי תרבויות שונות - תרבות מערב אירופה ותרבות מזרחית.
הגשר מוזכר בספרות הטורקית כנקודת חציה בין תרבויות, וכן מתואר בספרים רבים ובציורים בשל מיקומו והנוף הנשקף אליו וממנו.
איתי אשר

ביוגרפיה וקריירה עיתונאית

איתי אשר נולד בבאר שבע ב-1971. שירת כקצין שיתוף ארטילרי בחטיבה המערבית ביחידת הקישור ללבנון יק"ל בבינת ג'בל.
אשר הוא בוגר בית הספר לתקשורת ועיתונות כותרת. עבד ככתב לענייני תל אביב במעריב ובהמשך הפך לכתב הצבאי של העיתון במהלך האינתיפאדה השנייה.
במהלך תפקידו במעריב קיבל אשר את פרס "יוסי ולטר לעיתונות לשנת 2005" מטעם אגודת העיתונאים על הכתבה "שרוטים" המתארת את פולחן המוות של חיילי צה"ל בשטחים ובעזה במהלך האינתיפאדה השנייה.
במסגרת שרותו הצבאי במילואים נבחר אשר לקצין מצטיין של זרוע היבשה.
בעקבות מחלתה של אשתו דנה בריל עבר אשר להיות עורך בדסק החדשות של העיתון מעריב ובהמשך מונה לרכז כתבים ולראש דסק באגף החדשות. בנוסף, הרצה בחוג לתקשורת במכללת עמק הירדן.
ב-2012 התמנה איתי אשר לראש אגף החדשות של העיתון "מעריב".
במקביל לעבודת העריכה, עסק אשר בכתיבת כתבות מגזין במוסף "סופשבוע" של "מעריב" שעסקו בתרבות השוליים של החברה הישראלית וכן כתבות בנושאי צבא וביטחון.
משנסגר "מעריב" כתב אשר במגזינים "ליברל" ו"בלייזר" וביים עבור אתר "וואלה" סרט קצר על תעלומת משקה המסתורין טובי 60 ואת סדרת הדוקו-רשת "הכלוב" שתיעדה את מסעו של לוחם ה-MMA הערבי-ישראלי ג'קי גוש ברומניה.
לאחר מכן עבד אשר בחברת התוכן האמריקאית vocativ.
בהמשך התמנה אשר לסגן העורך של "וואלה" ולמנהל מערכת החדשות של האתר.
עם הקמת כאן – תאגיד השידור הישראלי בראשית 2016 הצטרף אשר לצוות הקמת חטיבת הדיגיטל. במסגרת זו הוא יצר וביים את סדרות הרשת: "דוקותיים", "ירושלמים", "כאן שיר", "its comlicated" ואת "המשמר המזרחי" עם שלומי חתוכה.
אשר הוא אלמן ואב לשלושה בנים ובנו של חוקר ההיסטוריה הצבאית, דני אשר.

ילדי הכאוס

ספרו הראשון של אשר יצא לאור בהוצאת זמורה-ביתן בשנת 2011. הספר עוסק בלוחמים המשרתים בגדוד שטחים במהלך האינתיפאדה השנייה ומתאר את הקשר בין חוויות השירות הצבאי בתקופה בשיא תקופת הלחימה והפיגועים לבין תרבות השוליים והסמים הישראלית.
ליונהארט

תקציר העלילה

הסרט מספר את סיפורה של אדאזה אוביאגו, אשר מתייגסת לנהל את העסק המשפחתי לצד דודה כאשר אביה, ארנסט אוביאגו נפטר בעקבות בעיות בריאותיות. אדאזה צריכה להוכיח את עצמה בעולם הגברי בשביל להציל את החברה מחובות ענקיים ולא לאבד אותה.

הפקה

הסרט הופק על ידי צ'ני אונווגבנו  עבור "MPM Premium" בשיתוף עם רשת הבידור. נטפליקס רכשה את זכויות ההפצה של הסרט בעולם ב-7 בספטמבר 2018, יום לפני הצגת הסרט בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ה-43. דבר זה הופך את הסרט לסרט הניגרי הראשון שחברת נטפליקס רכשו. ב-4 בינואר 2019 הסרט הופץ בכל הפלטפורמות של נטפליקס.
טרלאו

היסטוריה

העיר נוסדה כחלק מההתיישבות הוולשית בארגנטינה, וזהו גם מקור שמה בוולשית: Trelewis- "עירו של לואיס", על שמו של אחד מיוזמיה לואיס ג'ונס. היא הוקמה ב-20 באוקטובר 1886 כנקודת התחלה של קו רכבת לפוארטו מדרין, אשר נחנך ב-1888. הקו הורחב בהמשך, אך נסגר לבסוף ב-1961.

תחבורה

נמל התעופה אלמירנטה מרקוס א. סר ממוקם במרחק של 7 ק"מ מהעיר ומשרת אותה ואת העיר הקרובה ראוסון, בירת פרובינציית צ'ובוט.
אפקט ג'ול-תומסון

בתרמודינמיקה, אפקט ג'ול-תומסון מתאר את השינוי בטמפרטורה של גז או נוזל המתפשט אדיאבטית (ללא החלפת חום עם הסביבה) דרך נחיר או שסתום מלחץ גבוה ללחץ נמוך. כתוצאה מההתפשטות, הגז יתקרר או יתחמם בהתאם לדומיננטיות של כוחות המשיכה או הדחייה בין מולקולות הגז. בטמפרטורת החדר ובלחץ אטמוספירי, כל הגזים מלבד ניאון, מימן והליום מתקררים כתוצאה מההתפשטות.
האפקט קרוי על-שם ג'יימס ג'ול וויליאם תומסון (הלורד קלווין) שגילו אותו בשנת 1852 בהתבסס על עבודתו המוקדמת של ג'ול אודות התפשטות גז לתוך ריק (התפשטות ג'ול).

מודל

התפשטות אדיאבטית של גז יכולה להתרחש באופנים שונים: התפשטות הפיכה, התפשטות לא-הפיכה כנגד ריק, והתפשטות לא הפיכה מלחץ התחלתי Pi ללחץ סופי Pf. אפקט ג'ול תומסון מתרחש במקרה האחרון, בו האנתלפיה של הגז אינה משתנה (הוכחה לכך תובא בהמשך הערך). מעשית, תהליך ההתפשטות יהיה בקירוב אדיאבטי כאשר המערכת מבודדת היטב, וכאשר תהליך ההתפשטות מהיר ביחס לקצב מעבר החום מהמערכת לסביבה.
בעוד שבגז אידיאלי אין אינטראקציות בין מולקולות הגז, הרי שבגז ריאלי קיימות אינטראקציות כאלה: בין מולקולות הגז קיימים כוחות משיכה הנובעים מקשרים כימיים בין מולקולריים, וגם כוחות דחייה בין ענני האלקטרונים של מולקולות שכנות. בטמפרטורה נתונה,  בלחצים נמוכים מאוד, כאשר המולקולות רחוקות מאוד זו מזו, הן כוחות המשיכה והן כוחות הדחייה אינם מורגשים, והגז מתנהג בקירוב כמו גז אידיאלי – למולקולות בקירוב רק אנרגיה קינטית, ואילו האנרגיה הפוטנציאלית שואפת לאפס. בלחצים בינוניים, כוחות המשיכה הבינמולקולריים הם הדומיננטים - האנרגיה הפוטנציאלית יורדת אל מתחת לאפס. בלחצים גבוהים מאוד, כאשר המולקולות קרובות מאוד זו לזו, כוחות הדחייה הם הדומיננטיים – האנרגיה הפוטנציאלית עולה אל מעל האפס.
במהלך התפשטות הגז מלחץ גבוה ללחץ נמוך, המרחק הממוצע בין מולקולות הגז גדל. אם הגז נתון בלחץ ובטמפרטורה בהם כוחות הדחייה דומיננטיים, ולמולקולות הדחוסות אנרגיה פוטנציאלית גבוהה, כוחות הדחייה ההדדיים הפועלים על המולקולות מביאים להתרחקותן זו מזו תוך כדי תאוצה והגדלת האנרגיה הקינטית על חשבון האנרגיה הפוטנציאלית (כיוון שהתהליך אדיאבטי, האנרגיה הכוללת נשמרת ואינה מתבזבזת כחום). מבחינה מקרוסקופית, העלאת האנרגיה הקינטית מתבטאת בעליית הטמפרטורה. אם, לעומת זאת, הגז נתון בלחץ ובטמפרטורה בהם כוחות המשיכה דומיננטיים, ולמולקולות הדחוסות אנרגיה פוטנציאלית נמוכה, שבירת קשרים בינמולקולריים במהלך תהליך ההתפשטות כרוכה בהעלאת האנרגיה הפוטנציאלית של המולקולות, על חשבון האנרגיה הקינטית (שוב, האנרגיה הכוללת נשמרת). מבחינה מקרוסקופית, הורדת האנרגיה הקינטית מתבטאת בירידת הטמפרטורה.

יישומים

אפקט ג'ול תומסון מיושם בתעשייה הפטרוכימית במעגל לינדה, המנצל את אפקט הקירור של הגז לצורך ניזולו. כמו כן, נעשה שימוש באפקט במחקר קריוגני (חקר תופעות המתרחשות בטמפרטורות נמוכות) במסגרתו מנזלים גזים שונים כגון חמצן, חנקן וארגון. כדי לנצל את אפקט ג'ול תומסון לניזול גז על הגז להמצא בלחץ ובטמפרטורה בהם ערכו של מקדם ג'ול תומסון חיובי. במילים אחרות, על הגז להימצא בטמפרטורה הנמוכה מטמפרטורת האינוורסיה שלו.
יורוס

במיתולוגיה היוונית, יורוס הוא אל הרוח המזרחית, בנם של הטיטנית אאוס, אלת השחר, ואיאולוס, אל הרוחות ואחיהם של בוריאס (אל הרוח הצפונית), זפירוס (אל הרוח המערבית) ונוטוס (אל הרוח הדרומית). פעמים רבות תואר אל זה מחזיק כד הפוך, שממנו נשפכים מים.
לפי האמונה היוונית, יורוס הביא בכנפיו עמו חום, גשם וסערות מהמזרח שאיימו על שלום הגידולים החקלאיים וכיוון שכך הוא לא היה נערץ כמו אחיו זפירוס, מבשר האביב ומחיה התבואה, אך גם לא מטיל אימה כמו שני אחיו בוריאס ונוטוס, שמרוחותיהם חששו מאוד היוונים הקדמונים.
במיתולוגיה הרומית מקבילו של יורוס הוא וולטורנוס.
יעל ארן

ביוגרפיה

נולדה בתל אביב ובהמשך עברה משפחתה להתגורר בירושלים, שם סיימה את לימודיה התיכוניים בבית חינוך תיכון עירוני ג'. שירתה בצה"ל כסמלת בחיל האוויר. סיימה לימודי תואר ראשון בהיסטוריה ופילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1994 סיימה באוניברסיטה זו תואר שני בתקשורת ועיתונאות, ובהמשך השלימה תואר שני נוסף בהצטיינות במדיניות ציבורית. בנוסף, ארן מחזיקה בתעודת הוראה של בית הספר לחינוך. בתקופת לימודיה החלה בפעילותה הפוליטית במפלגת העבודה, ובהמשך נבחרה למזכירת המשמרת הצעירה בירושלים.
בשנים 1984–1989 שימשה מנהלת לשכת הקשר של ההסתדרות בכנסת. בתקופה זו קידמה חוקים בעלי צביון חברתי, ובהם חוק שכר מינימום, חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, חוק גיל פרישה שווה וגמיש לנשים וחוק ביטוח סיעוד.
ב-1989 נבחרה ליושבת ראש נעמת בירושלים. בשנים 1994–1996 כיהנה כמנכ"לית מרכז הבנייה הישראלי, חברה ממשלתית מיסודו של משרד הבינוי והשיכון. במקביל כיהנה בשנים 1995–1996 כחברת דירקטוריון בחברת התעופה הלאומית אל על.
ב-1999 מונתה למנהלת מרחב ירושלים של האוניברסיטה הפתוחה, תפקיד שבו היא משמשת עד היום. הובילה פרויקטים להנגשת השכלה גבוהה ולהגדלת מספר הסטודנטים הלומדים באקדמיה לאוכלוסיות כגון יוצאי אתיופיה, חרדים וערבים.
בשנת 2000 מונתה מטעם משרד הפנים כחברה בוועדה שבחנה והמליצה על שינוי מעמדה המוניציפלי של ביתר עילית ממועצה מקומית לעירייה. ב-2002 מונתה ליושבת ראש דירקטוריון המועצה הישראלית לצרכנות מטעם משרד התעשייה והמסחר. בין השנים 2007–2010 שימשה כחברת דירקטוריון ויו"ר ועדת הכספים של החברה הממשלתית לתיירות.
ב-2008 המליצה עליה ועדת איתור ממשלתית לתפקיד מנכ"ל הרשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול. למרות זאת החליט מנכ"ל משרד ראש הממשלה, רענן דינור, למנות את יאיר גלר, אשר דורג במקום השני. בעקבות עתירה שהגישה ארן לבג"ץ, הורה בג"ץ למשרד לביטחון פנים לבחון מחדש את ההחלטה. הממשלה שבה והחליטה למנות את גלר למנכ"ל הרשות, ארן עתרה שוב לבג"ץ, שדחה את עתירתה בקבלו את הקביעה כי "כישוריו עולים על אלה של ארן".
לאורך השנים הייתה ארן חברה בוועדות ציבוריות, בהן ועדת הנוער של עיריית ירושלים ונציגת נעמת בהנהלת עמותת חמד"ת (חופש, מדע, דת, תרבות). כמו כן מכהנת כחברת המועצה המקומית מבשרת ציון מטעם סיעת "סיעת מבשרת ברמה אחרת".
ב-2012 התמודדה בפריימריז לרשימת מפלגת העבודה לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה, אך לא זכתה במקום ברשימה.
ארן נשואה ואם לשניים. מתגוררת במבשרת ציון.
נמל בית

נמל בית הוא הנמל בו רשום כלי שיט וממנו קיבל מספר, אותיות או צירוף של שניהם כזיהוי שיוצג על דופן הכלי וכמו כן יקבל קוד זיהוי בינלאומי לזיהוי בקשר ובתקשורת הימית. נמל הבית הוא מקור כלי השיט, שם יעבור בדיקות כשרותו לשיט ושם ייערכו רישומיו בספר רישום. כל כלי שיט מחויב להניף דגל של המדינה בה נמצא נמל הבית שלו. קיים נוהג לשימוש בנמלי בית לצורך הנפת דגל נוחות.

נמל בית כנמל רישום

כלי שיט חייב רישום בנמל בית. אין חובה לבקר בנמל הבית (הדבר נכון במיוחד בדגל נוחות), אך קיימת חובה לציין מהיכן הכלי מקבל שירותים מנהלתיים. בישראל מקובל כי נמל הבית הוא חיפה ובמקרים אחדים ירשמו נמל אשדוד או נמל אילת כנמלי בית. כלי שיט קטן יכול לקבוע מעגן כנמל בית שלו.
אלווה למפקין

אלווה מור למפקין (באנגלית: Alva Moore Lumpkin) ‏(13 בנובמבר 1886 - 1 באוגוסט 1941) היה פוליטיקאי אמריקני.

ביוגרפיה

למפקין נולד במילדג'וויל, ג'ורג'יה שבארצות הברית. בשנת 1898 הוא עבר עם משפחתו לעיר קולומבוס שבקרוליינה הדרומית, בה הוא סיים את לימודיו והוסמך לעריכת דין. למפקין עסק בתחום ובשנים 1906–1908 היה עוזר היועץ המשפטי של הסנאט של קרוליינה הדרומית.
בשנים 1911–1913 היה למפקין חבר בית הנבחרים של קרוליינה הדרומית. בשנת 1914 הוא מונה לחבר בוועדת ההתפייסות בין ארצות הברית לאורוגוואי. משנת 1918 הוא שימש עוזר ליועץ המשפטי של מדינת קרוליינה הדרומית, ובשנים 1922–1923 היה למפקין חבר בוועדת החנינות של המדינה.
למפקין כיהן כשופט בפועל בבית המשפט העליון של קרוליינה הדרומית בין השנים 1926–1934. בשנת 1939 הוא מונה לשופט בבית המשפט המחוזי למחוזות המערבי והמזרחי של המדינה, תפקיד בו הוא שימש עד מינויו לסנאט של ארצות הברית ב-17 ביולי 1941. הוא מונה לסנאט כמחליפו של הסנאטור המתפטר ג'יימס פ. ברנס מטעם המפלגה הדמוקרטית, אך שבועיים לאחר מכן הוא נפטר בוושינגטון הבירה.
אחיותיו של למפקין הן הסופרות גרייס וקתרין למפקין.
ירין חסן

קריירה

חסן התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מכבי נתניה. ב-28 בנובמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 3–2 נגד מכבי חיפה במסגרת גביע הטוטו. ב-29 בדצמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בנתניה בליגה בהפסד 4–3 לעירוני קריית שמונה ועד לסיום העונה רשם עוד 5 הופעות בליגה במדי נתניה שגם ירדה לליגה הלאומית. בעונת 2013/2014 קיבל יותר הזדמנויות בהרכב כשבמקביל הוא גם משחק בקבוצת הנוער. ב-3 בינואר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בהפסד 1–3 לעירוני קריית שמונה.
ב-2015/2016 מונה לקפטן המועדון, לאחר פרישתו של עומר פרץ.
ב-1 בדצמבר 2016 חתם בהפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית.
ב-22 באוגוסט 2019 חתם לעונה אחת בהפועל חדרה.
וסט היילנד ויי

וסט היילנד ויי (באנגלית: West Highland Way; בתרגום חופשי לעברית: "דרך ההרים המערבית") הוא מסלול הליכה פופולרי בסקוטלנד באורך 152 קילומטרים. המסלול מתחיל במילגאי, צפונית לגלאזגו, ומסתיים בפורט ויליאם שבהיילנדס. כ-85,000 איש הולכים לאורך המסלול בכל שנה.

המסלול

המסלול עובר בדרכים עתיקות רבות, דרכי הובלת בקר, דרכים צבאיות ודרכי כרכרה ישנות. מקובל ללכת את המסלול מדרום לצפון שכן החלקים הדרומיים של המסלול נחשבים לקלים ומתונים יותר ואילו החלקים הצפוניים להרריים וקשים יותר ובשל כך דורשים הכנה פיזית המושגת על ידי הליכה בחלקים הדרומיים. 
המסלול מתחיל רשמית במרכז העיירה מילגאי, מקום בו מוצב אובליסק גרניט גדול המשמש לסימון נקודת ההתחלה. רוב המטיילים מגיעים דרך תחנת הרכבת הסמוכה. מאלייג היא עיירה על הגבול הצפוני של אזור גלאזגו העירוני, כך שהמסלול ממשיך בשטחים פתוחים. המסלול ממשיך בדרכי עפר, מסילת רכבת נטושה, דרך פארק המלכה אליזבת ומגיע לבלמאה בלוך לומונד. מכאן, המסלול עוקב אחרי חופיו המיוערים והמבודדים של הלוך. 
המסלול עולה צפונה לקריאנלריך ומשם צפון מערבה לטינדראם. צפונית לטינדראם הדרך נכנסת לגלן אורכי לפני המעבר דרך ראנוצ' מור והירידה לגלן קו. מכאן הדרך מטפסת במדרגות השטן (Devil's Staircase) ויורדת בתלילות לקינלוכלבן שבגובה פני הים. החלק האחרון עובר בהרי ממור על דרך צבאית ישנה ויורד לגלן נביס, משם לפורט ויליאם. 
מטיילים רבים מסיימים את הטיול בטיפוס לפסגת ההר הגבוה בבריטניה - בן נוויס, הממוקם במרחק של כ-3 קילומטרים מן העיירה פורט וויליאם.
ההליכה במסלול מצפון לדרום נחשבת לקשה יותר מכיוון שהחלקים הצפוניים של השביל הרריים ומבותרים יותר ביחס לחלקים הדרומיים. ההולך צפונה נהנה בתחילת המסלול מקטעים מישוריים וסמוכים למקומות יישוב, אשר מאפשרים לו להתרגל להליכה לקראת הקטעים התלולים והמבודדים יותר בצפון.

דרכי הגעה

את המסלול ניתן להתחיל משני הקצוות שלו- מילגאיי בדרום או פורט וויליאם בצפון. כמו כן ניתן להתחיל את המסלול באמצע על ידי שימוש בתחבורה ציבורית לאחת מהעיירות שנחצות על ידי הדרך.

לינה

לפי החוק הסקוטי ניתן ללון בשיטת Wild Camping (מחנאות בטבע) בכל נקודה שאינה שטח פרטי או אתר מורשת וכל עוד המטייל פועל לפי קוד השמירה על איכות הסביבה. לפיכך הלינה לאורך המסלול מתאפשרת לכל אורכו מלבד מקטע של 22 ק"מ (15 מייל) בין דריימן לרובדנדרון, לאורך הגדה המזרחית של אגם לוך לומונד, שבה היא אינה מתאפשרת על מנת שהאזור יוכל להשתקם עקב שימוש פוגעני ומשחית בסביבה. לאורך השטח המדובר אסור לישון מחוץ לאתרים מוסדרים ואסור לשתות אלכוהול.
מלבד מחנאות מציעה הדרך אפשרויות לינה רבות- הוסטלים, בקתות (המכונות בעגה המקומית "בות'י"), חדרי אירוח, B&B ועוד. בשיא העונה (יוני-אוגוסט) מומלץ להזמין מקום לינה מספר ימים מראש עקב מספר המטיילים הרב הגודש את המסלול בתקופה זו.

המרוץ

מאז 1991, כל שנה מתקיים מרוץ לאורך המסלול מדרום לצפון. המרוץ מתחיל באחד לפנות בוקר ביום שבת באמצע חודש יוני. הרצים עוברים את 153 הקילומטרים ללא הפסקה. שיאן המהירות הנוכחי הוא ג'אז בראג עם זמן של 15:44:50 שנקבע ב-24 ביוני 2006. שיאנית המהירות היא קאגי המילטון עם זמן של 17:16:20 שנקבע ב-2007.
חיים חמיאל

ד"ר חיים יצחק חמיאל (כ"ד בטבת תרע"ז, 18 בינואר 1917 – כ"ג אייר תשע"א, 27 במאי 2011), היה איש חינוך, סופר, משורר, חוקר המקרא ותרגומיו. עמד בראש המחלקה לחינוך יהודי בגולה של הסוכנות היהודית במשך 27 שנים.

ביוגרפיה

נולד באוסטרולנקה בפרובינציית מזוביה בפולין. את השכלתו היסודית, התיכונית והפדגוגית רכש בפולין והוסמך להוראה בוורשה. למד בישיבת לומז'ה בפולין. ב-1938 ניהל את בית הספר העברי במוטלה ליד פינסק. עלה ארצה באוניית המעפילים אסימי בשנת 1939.
שימש כמורה בכפר הנוער הדתי בכפר חסידים, ומעת עלותו לירושלים שימש כמורה בסמינר למדריכים דתיים בבית וגן, בסמינר ליפשיץ למורים, בבית צעירות מזרחי ובמקומות נוספים.
משנת 1946 עבד בסוכנות היהודית. משנת 1954 עמד בראש המחלקה לחינוך ותרבות יהודיים בגולה עד צאתו לגמלאות ב-1981.
בשנת תשי"ד הגיש את עבודת הדוקטורט שלו באוניברסיטה העברית – "ספר אבני השהם לר' שמואל בן יוסף בן ששון" – ספר שירים של משורר עברי מהמאה הארבע עשרה. העבודה נעשתה בהדרכת חיים שירמן.
שימש כמרצה לחינוך ולספרות באוניברסיטה העברית, באוניברסיטת בר-אילן וכמרצה אורח בישיבה יוניברסיטי בניו יורק.
בשנת 1996 קיבל את תואר יקיר ירושלים.
חיים חמיאל נפטר בירושלים ביום כ"ג באייר תשע"א, 27 במאי 2011 ונטמן בחלקת יקירי ירושלים בהר המנוחות.
בנו ד"ר אפרים חמיאל חוקר ומחבר ספרים בתחום המחשבה היהודית.

רשימה (חלקית) של ספריו

חמיאל כתב מאמרים רבים בנושאי חינוך, ומקרא וספרי שירה. כן ערך קובצי של מאמרים בנושאים של חינוך ותרבות יהודיים כמו "מעיינות" בהוצאת המחלקה לחינוך ותרבות יהודיים בגולה ו"נתיבה".
משה שנייד

ביוגרפיה

משה שנייד גדל במושב נצר חזני בגוש קטיף. למד בבית הספר היסודי האזורי "נאות קטיף" ובתיכון בישיבת בני עקיבא "נתיב מאיר" בירושלים. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1990 שובץ בחטיבת גולני, שם עבר שנייד הכשרה כלוחם ובהמשך עבר לאגף המודיעין, עבר קורס קציני מודיעין ומילא מגוון תפקידים בחיל בהם קצין המודיעין של פיקוד הצפון וכסגן ראש חטיבת המחקר. בשנת 2014 מונה לקצין מודיעין ראשי.
וילם השני, רוזן הולנד

ביוגרפיה

וילם נולד בשנת 1228 לפלוריס הרביעי, רוזן הולנד ולמתילדה מבראבנט, רוזנת הולנד, בתם של היינריך הראשון, דוכס בראבנט ולמתילדה מפלנדריה, דוכסית בראבנט, ומעט מאד ידוע על ילדותו. בהיותו בן 7 נהרג אביו בדו-קרב. לאחר מותו של אביו היה וילם תחת השגחת דודיו עד הגיעו לבגרות, אז זכה לקבל את התואר רוזן הולנד. בשנת 1247 נשאב וילם לפוליטיקה של הקיסרות הרומית הקדושה. עם נידוי הקיסר על ידי האפיפיור פנו נסיכים גרמניים מתנגדי הכתר לווילם מהולנד ובהסכמתו בחרו בו כמלך גרמניה במקביל וכנגד הקיסר ובנו קונרד הרביעי, מלך גרמניה. וילם ותומכיו הצליחו לנצל את המבוכה בגרמניה ולכבוש את העיר אאכן בשנת 1248, שם הוכתר כמלך. בשנת 1252 התחתן וילם עם אליזבת מבראונשווייג-לינבורג, בתו של אוטו הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג, במטרה להתקרב לנסיכים הגרמנים ולהרחיב את מעגל תומכיו המצומצם שמעולם לא חרג מגבולות חבל הריין.
וילם מעולם לא זנח את שאיפותיו בארצו ולחם מול רוזנות פלנדריה על שליטה בזיילנד - כיום מחוז בדרום-מערב הולנד. החל משנת 1254 הוא ניהל קרבות כנגד רוזנות פריזיה ובקרב שנערך בסמוך לעיירה הוגווד ביום 28 בינואר 1256 הוא נפל עם סוסו לאגם קפוא. חיילים פריזיים שמצאו אותו הרגו אותו וקברו את גופתו מתחת לרצפת בית. גופתו הוצאה מקברה על ידי בנו ושייריו הועברו לקבורה בקתדרלת מידלבורך.
דמותו, דמות שולית בהיסטוריה ואנקדוטה במאבק בין הנסיכים הגרמניים והקיסרות.
לוקה דונצ'יץ'

קריירה מקצועית

דונצ'יץ' נולד בליובליאנה שבסלובניה, בנם של סשה דונצ'יץ', כדורסלן עבר ששיחק בנבחרת סלובניה ומירג'ם פוטרבין, דוגמנית ורקדנית.
הוא שיחק בקבוצת הנוער של אולימפיה ליובליאנה ובגיל 13 עבר לספרד והצטרף למועדון הכדורסל של ריאל מדריד. הוא הצטיין בקבוצות הנוער של ריאל מדריד וכן שיחק בגיל 15 בקבוצת המילואים שלה בליגה הרביעית בספרד. בעונת 2014/2015 זכה עם קבוצת הנוער בטורניר הדור הבא של היורוליג ונבחר ל-MVP של הטורניר.

ריאל מדריד

ב-30 באפריל 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של ריאל מדריד בליגה הספרדית, הוא היה בכך השחקן הצעיר ביותר בתולדות המועדון שמשחק בקבוצה והשלישי הכי צעיר בתולדות הליגה. מעונת 2015/2016 הוא היה שחקן קבוע בסגל הקבוצה בליגה וביורוליג. הוא זכה עם ריאל מדריד באליפות באותה עונה ובגביע הספרדי ב-2016. בעונת 2016/2017 נבחר לשחקן המחזור ה-11 בליגה הספרדית, לאחר שקלע 23 נקודות ולקח 11 ריבאונדים בניצחון על פואנלברדה. בעונת 2016/2017 ביורוליג השיג ממוצע של 8.1 נקודות, 4.3 אסיסטים ו-4.5 ריבאונדים למשחק. הוא נבחר פה אחד לזכייה בפרס הכוכב העולה של היורוליג,
במהלך עונת 2017/2018 בליגה הספרדית רשם את הטריפל דאבל הראשון שלו, 17 נקודות, 10 ריבאונדים ו-10 אסיסטים ב-22 דקות משחק נגד ריאל בטיס. בכך היה לשחקן הצעיר ביותר לרשום טריפל דאבל במשחק בליגה הספרדית. הוא נבחר פעמיים לשחקן המחזור ולשחקן חודש דצמבר, בתום העונה נבחר לחמישיית העונה של הליגה הספרדית, ל-MVP של העונה ובפעם השנייה ברציפות לשחקן הצעיר של הליגה. בפלייאוף הוביל את ריאל לזכייה באליפות לאחר ניצחון 3–1 בסדרת הגמר על סאסקי בסקוניה.
בעונת 2017/2018 ביורוליג היה השחקן הבולט בקבוצה, הוא הוביל במדד היעילות וסיים רביעי בממוצע נקודות למשחק, הוא נבחר בפעם השנייה ברציפות לכוכב העולה של היורוליג, ובכך הצטרף לניקולה מירוטיץ' ולבוגדן בוגדנוביץ' כזוכי הפרס היחידים פעמיים ברצף. בנוסף נבחר לחמישיית העונה ביורוליג ול-MVP של היורוליג.
ב-20 במאי 2018 ניצחה ריאל את פנרבחצ'ה בגמר היורוליג, וזכתה באליפות הליגה בפעם העשירית בתולדות המועדון. דונצ'יץ' נבחר ל-MVP של הפיינל פור ביורוליג בשל משחקו מול פנרבחצ'ה ומול צסק"א מוסקבה.

דאלאס מאבריקס

בדראפט ה-NBA 2018 נבחר דונצ'יץ' על ידי אטלנטה הוקס בבחירה השלישית, ומיד נשלח בטרייד לדאלאס מאבריקס בתמורה לטריי יאנג ובחירת דראפט. לאורך עונת הרוקי שלו רשם ממוצעים של 21.2 נקודות, 7.8 ריבאונדים ו-6 אסיסטים למשחק, ובסיומה זכה בתואר רוקי העונה ונבחר לחמישיית הרוקיז של העונה.

נבחרת סלובניה

ב-2017 זומן דונצ'יץ' לנבחרת סלובניה וזכה עמה באליפות אירופה בכדורסל באותה שנה. הוא רשם באליפות ממוצע של 14.3 נקודות, 8.1 ריבאונדים (רביעי בטורניר) ו-3.6 אסיסטים למשחק, ונבחר לחמישיית הטורניר.
יחסי הוותיקן–ירדן

ביקורי האפיפיור

האפיפיורים פאולוס השישי, יוחנן פאולוס השני ובנדיקטוס השישה עשר ביקרו בירדן. 
בשנת 2009 ערך האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר ביקור בירדן שם "עודד את כל הירדנים, אם נוצרים או מוסלמים, לבנות קשרים על יסודות איתנים של סובלנות דתית המאפשרים לבני קהילות שונות לחיות יחד בשלום ובכבוד הדדי. . . . אני רוצה שתדעו שאני מחזיק בלבי את בני הממלכה ההאשמית ואת כל מי שחי באזור זה."
אברהם מנדלר

ביוגרפיה

מנדלר נולד בכ"ג בניסן תרפ"ט כבן הצעיר לפרידה ויצחק בלינץ שבאוסטריה. בגיל 5 התייתם מאביו. באוקטובר 1938 הצליחה האם לשלוח את אחיו הבכור, יחזקאל, לארץ ישראל.
בפברואר 1940 העפיל עם אמו לארץ ישראל באוניה "סקריה". השלים את לימודי בית הספר העממי בבית הספר "המנחיל" בנחלת גנים, ואת לימודי התיכון עשה בבית הספר מקס פיין בתל אביב.
בראשית שנת 1946 הצטרף להגנה. בסוף ינואר 1948 נשלח לקורס מפקדי כיתות, אותו סיים בהצטיינות. השתתף במבצע נחשון ולאחריו צוות לפלוגה ב' של גדוד 54 של חטיבת גבעתי, אשר הפך אחר כך ליחידת שועלי שמשון ומנדלר מונה למפקדה בשנת 1949. באותה שנה השתחרר מהצבא, אך לאחר חודשים מספר נענה לקריאת מפקדו יוסף גבע ושב לשירות קבע. שימש קצין מבצעים ומפקד פלוגה בגדוד 52, מפקד ענף חי"ר בבה"ד 3, במלחמת סיני היה במטה חטיבת מילואים. לאחר המלחמה היה חניך בפו"ם, ופיקד על גדוד 51 בחטיבת גולני. עבר הסבה לשריון, פיקד על גדוד 52 בחטיבה 7, פיקד על קורס מפקדי פלוגות שריון, שימש סגן מפקד חטיבה 7, סגן מפקד חטיבה 37 וב-1965 מונה למפקד חטיבה 8, חטיבה ממוכנת במילואים. 
במלחמת ששת הימים פיקד על חטיבה 8. תחילה מוקמה החטיבה באזור כונתילה, בדרום קו החזית מול הצבא המצרי. לאחר הכרעת המערך המצרי בחצי האי סיני, הועברה צפונה לחזית הסורית. ב-9 ביוני 1967 תקפה החטיבה, שנערכה באזור גבעת האם בסמוך לכפר סאלד, והבקיעה את המערך הסורי. לאחר קרב קשה נכבשו הכפרים זעורה וקלע. החטיבה נעה מזרחה והייתה שותפה בהשתלטות על קוניטרה. 
לאחר מלחמת ההתשה מונה למפקד עוצבת סיני (אוגדה 252). הוא הקפיד לשמור על מורל חייליו, במטרה למתן את תחושת הניתוק מהעורף. ב-8 באוקטובר 1973 אמור היה לפנות לקלמן מגן את מקומו בפיקוד על אוגדה 252, אך מלחמת יום הכיפורים שפרצה יומיים קודם לכן ביטלה חילופים מתוכננים אלה. ב-13 באוקטובר האלוף מנדלר נהרג ממארב טילי סאגר בציר פוררת בעת שצפה מנגמ"ש הפיקוד שלו אל עמדות המצרים באזור הגזרה הדרומית של תעלת סואץ. עמו נהרגו העיתונאי רפאל אונגער, רל"ש האלוף מנדלר וכן ארבעה לוחמים למעט הנהג שחילץ את הנגמ"ש לאחור. יש הסוברים כי הצבא המצרי ניסה לאכן את האלוף במיוחד, לאחר שמפת הקוד "סיריוס" נפלה לידיו, ויש הסוברים שהריגתו לא הייתה מתוכננת. לאחר מותו הוחלף מנדלר על ידי האלוף קלמן מגן.
מנדלר נטמן בבית הקברות הצבאי קריית שאול והשאיר אחריו אישה ושתי בנות. על שמו נקראו רחובות במספר ערים בארץ (בהן תל אביב, באר שבע ובית שמש) ובסיס צבאי (מחנה פלוגות) הסמוך לקריית גת.
בשנת 2003 יצר מוטי רוזנבלום את הסרט "היי אדם" על סיפור חייו ומותו של מנדלר.