google/wiki40b huggingface dataset:
פטר אלכסנדרוביץ', דוכס אולדנבורג

ביוגרפיה

פטר נולד ב-21 בנובמבר 1868 בסנקט פטרבורג, לאלכסנדר פטרוביץ', דוכס אולדנבורג ולאוגניה מקסימיליאנובנה, נסיכת לוכטנברג, בתם של מקסימיליאן, דוכס לוכטנברג ומריה ניקולאייבנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה. אמו הייתה נכדה של ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה, בעוד אביו היה נינו של פאבל הראשון, קיסר רוסיה.
בשנת 1900 הוא נפגש לראשונה עם בת-דודה רחוקה שלו אולגה אלכסנדרובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, בתם של אלכסנדר השלישי, קיסר רוסיה ודאגמאר, נסיכת דנמרק. שנה לאחר מכן הציע לה פטר נישואים. אולגה סיפרה מאוחר יותר: "הייתי כל כך בהלם עד שכל מה שיכולתי לומר היה 'תודה'".
אולם הנישואים כשלו עוד בטרם החלו. הם נישאו ב-9 באוגוסט 1901, ולאחר מכן נסע הזוג הצעיר לארמון אולדנבורג. פטר הלך למועדון הימורים וחזר למחרת בבוקר, ואולגה בילתה את ליל כלולותיה לבדה, בוכה בחדרה. פטר גילה עניין מועט באשתו הטרייה, ולא טרח כלל לממש את נישואיו. אולגה חשדה שהוא נדחף להינשא לה בידי אמו השאפתנית. אמו מצדה ניסתה לפצות את אולגה ולקשור עמה קשרי ידידות. היא העניקה לה מתנות רבות, שכללו גם נזר שהעניק נפוליאון בונפרטה לז'וזפין דה בוארנה. כמה שבועות לאחר החתונה נסע הזוג לביאריץ שבצרפת ומשם הפליגו לסורנטו שבאיטליה בספינה אנגלית שהושאלה מאדוארד השביעי. עם חזרתם לרוסיה התיישבו בני הזוג באחוזה העתיקה של באריאטינסקי בת ה-200 חדרים. לאולגה היה בנוסף לכך ארמון פרטי משלה שנקרא ה"אולגינו". היא השתמשה בכספה כדי לסייע לנזקקים וסבסדה בתי ספר ובתי חולים. היא עצמה למדה רפואה ועברה הכשרה בעזרה ראשונה. 
במהלך מלחמת העולם הראשונה, עבדה אולגה יחד עם רבות מבנות משפחתה כאחות בצלב האדום קרוב מאוד לקווי האויב. עם התקדמות מעצמות המרכז היא נשלחה חזרה לקייב. בשנת 1916 ביטל ניקולאי את נישואיה של פטר ואולגה, והתיר לה להינשא למאהבה ניקולאי קוליקובסקי שכעת החזיק בדרגת קולונל. 
לאחר המהפכה הרוסית בשנת 1917, נמלט פטר יחד עם אמו מרוסיה לצרפת והתיישב בעיר אנטיב, שם חי עד מותו ב-11 במרץ 1924.
Congo

מידע

השיר, למרות שמו ולמרות פתיחתו, סיפור השיר לא מספר בכלל על סיפור על אפריקה או דבר אחר הקשור לנושא. נושא השיר הוא על שני אנשים אשר שונאים אחד את השני ומתרחקים ככל שאפשר אחד מהשני. מבחינה מוזיקלית, השיר נפתח במוזיקת תוף קריבי ומוזיקה בהשפעה אפריקנית. בזמן המוזיקה נשמע קולו של שבט אשר שר "Congo the Congo", לפני שהשיר הופך לאפל יותר עם מלודית גיטרה. גרסת האלבום כוללת בסוף השיר, מנגינת סינתיסייזר שנחלשת וכך השיר מסתיים. לעומת זאת, גרסת הסינגל נחלשת לפני הסוף המקורי.

וידאו מוזיקלי

הווידאו קליפ של השיר בוים על ידי האוורד הלך, הסרטון כולל דימויים, עם הלהקה שנגנה במספנה שמורה היטב מאוישת עם עבודת פרך. תותחי מים ענקיים המשמשים לבקרת התקוממויות, והלהקה הוספגה במים לעיתים קרובות למדי בכל הסרטון.

בי-סייד

ה"בי סייד" של הסינגל יצא לאור כשני שירים והם "Papa He Said" ו-"Banjo Man" ."Banjo Man" כמעט עמד להיכנס ל-Calling All Stations אך זה נדחה והשיר הוצא מרשימת השירים ברגע האחרון. גרסת ה-CD המשופר כלל בבי-סייד את הגרסה הערוכה לקטע "Second Home by the Sea".

הוצאה לאור/הופעות

Congo היה הסינגל הראשון מהאלבום Calling All Stations, ונוגן בהופעות לקידום האלבום, בדרך כלל באמצע הסט. גרסת הסינגל הופיעה באלבום האוסף של הלהקה, Turn It On Again: The Hits. ריי וילסון ביצע את השיר בהופעה בסולו לכבוד ה-Genesis Klassik tour אשר היה סיבוב הופעות כמחווה לג'נסיס.

מצעדים

השיר לא דורג במצעד הבילבורד בארצות הברית. בארצות הברית, הסינגל דורג במקום ה-#25 באוגוסט, 1997 במצעד בשם Mainstream Rock הסינגל נוגן ברדיו האמריקאי בשבוע ל-15 בספטמבר 1997 (שנת ההוצאה של הסינגל).
עמודו

עמודו הוא משחק ילדים, המשוחק בקבוצה עם כדור.

כללים

בתחילת כל סיבוב המשתתפים עומדים במעגל כאשר אחד מהם מחזיק בכדור. 
מחזיק הכדור זורק את הכדור למעלה וקורא בשמו של שחקן אחר. השחקן שקראו בשמו צריך לתפוס את הכדור מהאוויר בעוד המשתתפים האחרים מתרחקים.
את הכדור יש לזרוק בזווית אנכית למעלה כדי שיפול בסמוך למקום בו נזרק. אם הכדור נזרק בזווית כך שהוא נופל הרחק ממקום הזריקה - הזריקה פסולה ("אמריקה") ויש לחזור עליה. 
אם הצליח השחקן לתפוס את הכדור, נפתח מיד סיבוב חדש והשחקן שתפס את הכדור זורק אותו מעלה תוך קריאה בשם של משתתף אחר. קיים סיכוי רב יותר שהוא יקרא בשמו של משתתף שהתרחק יותר מהאחרים.
אם השחקן נכשל, עליו להרים את הכדור מהר ככל הניתן ולקרוא עמודו. יתר השחקנים רשאים לברוח עד קבלת ההוראה לעמוד.
השחקן המחזיק בכדור מיידה את הכדור באחד השחקנים האחרים. פגע בו - לשחקן האחר מתווספת נקודה רעה.
לא פגע - לזורק יש נקודה רעה.
בזמן זריקת הכדור מעלה המשתתפים האחרים כבר מתרחקים כדי שאם הכדור לא ייתפס הם יוכלו להמשיך ולברוח עד קריאת ה"עמודו", אך מצד שני הם לא מתרחקים מדי למקרה שהכדור ייתפס והשחקן יזרוק אותו מיד מעלה תוך קריאת שמם.
כאשר שחקן צובר שלוש נקודות מתוועדים יתר חברי הקבוצה ומחליטים על כינוי עבורו, והנקודות נמחקות. השחקן יגלה מה כינויו החדש כאשר מישהו יזרוק כדור לאוויר ויקרא בשם בלתי מוכר לו, שהרי הוא נוכח בכל ההתוועדויות בהן מחליטים על כינויים עבור השחקנים האחרים. הוא גם יווכח שיתר המשתתפים מתרחקים מהכדור.

שם המשחק

המילה עֲמֹדוּ היא צורת הפסק של מילת הציווי עִמְדוּ. המשחק נקרא גם שמות (במלעיל) או שמות אוויר.

משחקים דומים

משחק זה דומה למשחק הקלפים מאו בכך שחוקי המשחק משתנים כאשר שחקן מגיע להישג מסוים, ויש לגלות מהם חוקי המשחק החדשים "בזמן אמת", כלומר על ידי שגיאה בציות לחוקים. ההבדל הוא שבמשחק מאו שחקן מנצח מכתיב חוק חדש לכלל, ולכן זהו סוד של יחיד, ואילו במשחק זה הכלל מכתיב חוק חדש לפרט המפסיד.
הצד השווה בשני המשחקים הוא כי שחקנים חלשים יכולים להמשיך לשחק עם שחקנים טובים, ואינם מושבתים (כפי שקורה למשל במשחק כדור פגיעה).
מלאכת לש

מקור

ככל ל"ט מלאכות שבת, גם מלאכה זו נלמדה מהציווי המקראי שבעשרת הדיברות שלא לעשות מלאכה בשבת, שלפי חז"ל 'מלאכה' מוגדרת אחת מהפעולות ששימשו למעשה בהכנת המשכן, בו נזקקו לפעולת הלישה כדי להפיק צבע ליריעות המשכן, כפי שהיה נהוג בעת העתיקה.
מלאכה זו נרמזה לראשונה במשנה במסכת שבת, שם משתמע שאסור בשבת לשרות אבקת דיו בתוך מים בשבת. ממשנה נוספת המדברת על האכלת בעלי חיים בשבת משתמע שמותר לשרות מורסן בשבת, ורק אסור לגבל אותו. 
בתלמוד מובאת ברייתא שבה מחלוקת תנאים בשאלה מתי אדם חייב מהתורה במלאכת לש: "אחד נותן את הקמח ואחד נותן לתוכו מים - האחרון חייב, דברי רבי. רבי יוסי בר יהודה אומר: אינו חייב עד שיגבל."
אם כן, דעת רבי יהודה הנשיא היא שכבר ברגע שהניחו את שני החומרים בככלי אחד, עוברים על האיסור מהתורה. לעומת זאת, דעת רבי יוסי ברבי יהודה היא שמתחייבים מהתורה רק כשיש גיבול (=לישה) בפועל.
להלכה פסקו הרמב"ם, הרא"ש ורוב הראשונים לקולא כרבי יוסי ברבי יהודה, וכך פסק גם השולחן ערוך. אולם המרדכי ועוד ראשונים מאשכנז פסקו לחומרה כרבי יהודה (הנשיא), וכך נראה שפסק הרמ"א.

דבר שאינו בר גיבול

הגמרא מסבירה שמחלוקתם של רבי ורבי יוסי ברבי יהודה בהגדרת האיסור מהתורה היא רק בדבר שהוא "בר גיבול", כלומר דבר שניתן ללוש אותו לעיסה אחידה. אולם בדבר ש"אינו בר גיבול" – כלומר שאינו הופך לעיסה אחידה (כגון "מורסן", שהוא תערובת של קליפות התבואה ומים) – הדין שונה. מצד אחד לא מתחייבים בו באיסור מהתורה, שהרי לא לשים אותו לעיסה אחידה, אולם כבר בנתינת המים לתוך התערובת עוברים על איסור מדרבנן, שהרי זה דרך הערבוב שלו.
תוספות רי"ד פסק שעל כל תרכובת עוברים באיסור מהתורה, לדוגמה כבר בהכנת דיו עובר באיסור לש מהתורה. לדעתו כבר בנתינת המים לתוך חומר הדיו מתחייב באיסור אף אם לא עירבב. אולם רוב הפוסקים פסקו שכל בלילה רכה היא רק איסור של חכמים. מכאן נובע גם האפשרות להכין כזו תערובת בשינוי, דהיינו שלא כדרך הרגילה - צורת עשייה שבה מותרים איסורי חכמים רבים.

לישה בשינוי

התלמוד מביא ברייתא שבה מחלוקת תנאים האם מותר לגבול קלי, דהיינו גרעינים קלויים, שאינם ניתנים להגעה לעיסה אחידה, והוא מביא את דברי רב חסדא שלדבריו המתיר במחלוקת זו הוא רבי יוסי ברבי יהודה. התלמוד מגביל את ההיתר רק למקרה שבו הגיבול נעשה בשינוי, ורב חסדא מסביר שהשינוי הוא "על יד על יד", דהיינו מעט מעט. לאחר מכן ממשיכה הברייתא ואומרת שהצדדים החולקים מסכימים שמותר לבחוש "שתית", שהוא מאכל העשוי מקמח קליות (על פי המשך האמור בתלמוד, הבחישה היא בחומץ). התלמוד מסביר שההיתר הוא בבלילה רכה בלבד, וגם במקרה זה מעמיד את ההיתר בשינוי, שאותו מסביר רב יוסף שהוא שינוי סדר מתן החומרים (נתינת החומץ לתוך השתית במקום להפך). לאחר מכן מובא היתר גיבול מורסן, וגם הוא מוגבל בכך שנעשה בשינוי. באשר לשינוי זה מובאים דברי רב יימר בר שלמיא בשם אביי, שהשינוי הוא גיבול של "שתי וערב", דהיינו בצורה מוצלבת ולא סיבובית.
מדברי התלמוד עולים אם כן כמה סוגי שינויים: "על יד על יד" (מעט מעט); שינוי סדר נתינת החומרים; ו"שתי וערב".

בחיי היום-יום

ישנן פעולות מצויות שיש בהן חשש לישה: הוספת מיונז או שמן לביצים מרוסקות, חלב לקורנפלקס. ו(לחלק מהפוסקים) הכנת מטבל טחינה.
קרב מתחם אורחה

רקע

ב-15 באוקטובר 1973 פתחו כוחות צה"ל בחזית הדרום במבצע אבירי לב – פעולה שמטרתה הייתה להקים ראש גשר ישראלי בגדה המערבית של תעלת סואץ, מתוך כוונה לשנות את מהלך הקרבות בזירה זו, ומעבר מקרבות בלימה ליוזמה התקפית בשטח המצרי. כזירת הצליחה נקבע קטע התעלה המצוי מצפון לאגם המר הגדול ובצמוד אליו (בסמוך למעוז מצמד).
ב-16 באוקטובר לפנות בוקר החלו חיילי חטיבה 55 לצלוח את התעלה בסירות גומי. עד הבוקר הקימה החטיבה ראש גשר שהשתרע על פני כ-4 קילומטרים לאורך גדת התעלה מצפון לאגם המר הגדול, ועומקו היה כ-2 קילומטר. באותו בוקר החלו גם כוחות טנקים של צה"ל לצלוח את התעלה מערבה.
במהלך יום המחרת, 17 באוקטובר, החלו מונחתות הפגזות מצריות על אזור ראש הגשר, וכוחות מצריים ניסו לתקוף את מתחם ראש הגשר מצפון. מפקד החטיבה, דני מט, החליט להוציא כוח של פלוגה מתוגברת שיתקדם צפונה לעבר הכפר סרפאום ויכבוש שטח מצפון לראש הגשר. הכוח נקלע לקרב קשה ("קרב סרפאום") כנגד כוחות מצריים עדיפים, כותר ונסוג בעזרת כוח שנשלח לחלצו תוך ספיגת נפגעים רבים.
ב-19 באוקטובר, יומיים לאחר קרב סרפאום, בסמוך לשעה 10:00, צלחה חטיבה 14 הישראלית את התעלה. לאחר הצליחה הוחלט בפיקוד הישראלי לנסות בשנית ולכבוש את המתחם המצרי שמצפון לראש הגשר, שסומן במפת סיריוס בשם "אורחה". חטיבה 14 כללה באותה עת חמש פלוגות חי"ר, 38 טנקים ונגמ"שים.

מהלך הקרב

בשעה 12:30 קרא מפקד חטיבה 14, אמנון רשף, למפקדי הכוחות לקבוצת פקודות. המודיעין שעמד לרשות הכוח הישראלי היה כולו טופוגרפי ולא היו ידועים גודלו ועוצמתו של הכוח המצרי ב"אורחה".
בשעה 13:20 החל הכוח הישראלי לנוע מאזור ראש הגשר צפונה. כוחות חטיבה 14 כללו, בין היתר, כוחות שריון ואת סיירת שקד, בפיקוד סא"ל משה ספקטור, וכוח שמוליק, כוח צנחנים בפיקוד רס"ן שמואל ארד, שמנה שתי פלוגות צנחנים: האחת מגדוד 202, בפיקוד רפי צוקר, והשנייה פלוגה ו' מגדוד 890 בפיקודו של דני גונן, פלוגת צוערים מקורס קציני חי"ר בפיקוד יצחק זמיר שכונה בשם "כוח זמיר" ויחידה 88 - דב לבן (בפיקוד יוסל'ה יודוביץ), שצויד ברק"ם שלל מצרי. בשעה 14:00 התמקמו הכוחות הישראלים לתצפית כקילומטר ממערב למתחם המצרי. בשעה 14:30 הסתערו הכוחות הישראלים על המתחם שבו היה מצוי גדוד הנ"מ המצרי וכוחות החי"ר שסביבו. הם תקפו אותו מעורפו בתנועה ואש כאשר בתעלות הרבות שבתוואי השטח מצויים חיילי קומנדו מצריים. למרות שהכח המצרי הותקף מעורפו, התנגדות המצרית הייתה חזקה והכוח הישראלי ספג נפגעים רבים. לאחר קרב קשה הסתיים הקרב בשעה 17:08 בניצחון ישראלי ומתחם "אורחה" נכבש על ידי הכוח הישראלי. למחרת היום, עד הצהריים, נמשכה ההשתלטות הישראלית על הבונקרים שבמתחם ונלקחו שבויים מצרים.

תוצאות הקרב

המתחם כולו נכבש על ידי צה"ל. בכך אבטח הכוח הישראלי את ראש הגשר שבידיו מפני תקיפת כוחות מצריים מצפון.
קרב אורחה הביא לנסיגה מצרית צפונה ואפשר ניצול הצלחה בקרבות שהתנהלו למחרת היום (20 באוקטובר) שבהם נכבשו על ידי הישראלים שטחים נוספים צפונית ומזרחית למתחם עד לגדת התעלה המערבית
לצה"ל היו בקרב 18 הרוגים ו-43 פצועים. נפגע טנק PT-76 וארבעה נגמ"שים מדגם BTR-50 שהיו בשימוש יחידה 88 - דב לבן. לאחר הקרב נספרו כ-300 חללים מצריים וכן נתפסו 50 שבויים.
מאט פליין

ביוגרפיה

מאט פליין נולד בוודסטוק ניו יורק.
בילדותו למד לנגן על תופים.
פליין ניגן במועדונים בניו יורק. מאוחר יותר, הצטרף ללהקת The B-52's וניגן עבורם. הוא עזב אותם כדי לנגן בשביל הזמר גווין דגראו.
בשנת 2006 הצטרף פליין ללהקת "מארון 5", לאחר שהמתופף של הלהקה, ראין דאסיק, עזב בגלל פציעה שמנעה ממנו להמשיך לתופף.

מארון 5

מאט הצטרף ללהקה כשהם התחילו לעבוד על האלבום השני שלהם. 
האלבום השני, "It Won't Be Soon Before Long" ב-16 במאי. ב-25 במרץ 2008 הם הוציאו אלבום הופעה חיה שני שנקרא "Live from SoHo". ב-8 ביולי 2008, הם הוציאו אלבום הופעה חיה שלישי במספר שנקרא, "Live from Le Cabaret". ב-21 בספטמבר 2010 הם הוציאו את אלבום האולפן השלישי שלהם, "Hands All Over". כיום הלהקה עובדת על אלבומה הרביעי שעתיד לצאת ב-26 ביוני 2012.

עבודות נוספות

מאט ניגן בתופים עבור להקת The B-52's והשתתף בשיר "Waterfall" של הזמר גווין דגראו. כמו כן, הוא מנגן גם בכלי הקשה ובמצילתיים.
פליין ייצג את חברת "ימאהה" וכיום מייצג את חברת "לודוויג".
פליין בעל תעודת רישיון של מוזג.

חיים אישיים

מאט נשוי ואב לשניים: ראין היא בתו הבכורה ומייקל פורד, בנו הצעיר.
ואלנסיין (כדורגל)

היסטוריה

המועדון נוסד בשנת 1913 ועד עונת 1934/1935 שיחק בליגה הצרפתית השנייה. בעונת 1934/1935 הגיע לשמינית גמר הגביע הצרפתי והפסיד לקבוצת פ.צ. רואן. בסוף העונה עלה בפעם הראשונה לליגת העל הצרפתית. בעונת 1935/1936 הגיע לשמינית גמר הגביע הצרפתי והפסיד לקבוצת סושו. בסוף העונה ירד מליגת העל הצרפתית לליגה השנייה.
המועדון שיחק לסירוגין בליגה השנייה ובליגה הראשונה מעונת 1936/1937 ועד עונת 1937/1938 שבסופה ירד לליגה השנייה. המועדון שיחק 18 שנה ברציפות בליגה השנייה מעונת 1938/1939 ועד עונת 1955/1956. בעונות 1946/1947, 1948/1949 הגיע לשמינית גמר הגביע הצרפתי והפסיד לקבוצות לה הבר ואראס בהתאמה. בעונת 1950/1951 הגיע בפעם היחידה לגמר הגביע הצרפתי והפסיד לקבוצת שטרסבורג. בעונת 1951/1952 הגיע לרבע גמר הגביע והפסיד לקבוצת ניס. בסוף עונת 1955/1956 עלה מהליגה השנייה לליגה הראשונה.
המועדון שיחק 5 שנים בליגה הראשונה מעונת 1956/1957 ועד עונת 1960/1961 שבסופה ירד לליגה השנייה. המועדון שיחק לסירוגין בליגה השנייה ובליגה הראשונה מעונת 1961/1962 ועד עונת 1974/1975. בעונת 1963/1964 הגיע לחצי גמר הגביע והפסיד לקבוצת אולימפיק ליון. בעונת 1964/1965 הגיע לרבע גמר הגביע והפסיד לקבוצת סנט אטיין. בעונת 1969/1970 הגיע לחצי גמר הגביע והפסיד לקבוצת נאנט. בעונת 1974/1975 הגיע לשמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצת מץ. בסוף העונה עלה מהליגה השנייה לליגה הראשונה.
המועדון שיחק בליגה הראשונה 7 שנים ברציפות מעונת 1975/1976 ועד עונת 1981/1982. בעונות 1975/1976, 1977/1978 הגיע לרבע גמר הגביע והפסיד לקבוצת נאנסי. בעונת 1979/1980 הגיע לשמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצת סושו. בעונת 1981/1982 הגיע לרבע גמר הגביע והפסיד לקבוצת בסטיה. בסוף העונה ירד לליגה השנייה. 
המועדון שיחק בליגה השנייה 10 שנים ברציפות מעונת 1982/1983 ועד עונת 1991/1992. בעונות  1989/1990, 1991/1992 הגיע לשמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצות סנט אטיין ואולימפיק מרסיי בהתאמה. בסוף עונת 1991/1992 עלה לליגה הראשונה ואחרי עונה אחת ירד לליגה השנייה. בעונת 1993/1994 הגיע לרבע גמר הגביע והפסיד לקבוצת נאנט. בסוף העונה ירד לליגה השלישית.
המועדון שיחק לסירוגין בליגה השלישית ובליגה הרביעית מעונת 1994/1995 ועד עונת 2004/2005 שבסופה עלה מהליגה השלישית לליגה השנייה. המועדון שיחק עונה אחת בליגה השנייה ועלה לליגה הראשונה. המועדון משחק ברציפות בליגה הראשונה מעונת 2006/2007. בעונת 2006/2007 הגיע לשמינית גמר הגביע הצרפתי והפסיד לקבוצת פריז סן-ז'רמן. בעונות 2007/2008, 2010/2011 הגיע לרבע גמר גביע הליגה הצרפתית והפסיד לקבוצת פריז סן-ז'רמן. בעונת 2011/2012 הגיע לרבע גמר הגביע הצרפתי והפסיד לקבוצת סטאד רן. בסיום עונת 2013/2014 ירד המועדון לליגה הצרפתית השנייה לאחר שסיים במקום ה-19.
השירות החשאי של הוד מעלתו

תקציר העלילה

אירועי הסדרה מתרחשים בתחילת המאה ה-20, בין השנים 1903–1906 באימפריה הרוסית, בתקופה שבה המדינה הייתה נתונה תחת איום הטרור הפוליטי.
הסטודנט הצעיר והמוכשר סרגיי איזוובקוב שואף להיות טייס, אך לאחר שכלתו מתה באירוע טרור הוא מצטרף לשירות החשאי של הוד מעלתו. במחלקה מיוחדת זו עובדים מיטב הבלשים הרוסיים, העובדים יחדיו על מנת להגן על המדינה מפני איומים פנימיים.
מיקו אלבורנוס

קריירת מועדונים

אלבורנוס נולד בסטוקהולם בירת שוודיה לאב צ'יליאני ולאם פינית. אלבורנוס התחיל את הקריירה שלו בגיל 4 בקבוצת הילדים של ברומאפויקארנה, הוא עבר בכל קבוצות הנוער עד שעלה לקבוצה הבוגרת. בעונת 2008 עלה עם המועדון לליגת העל השוודית. ב-14 באוגוסט 2011 אלבורנוס חתם על חוזה לארבע שנים במאלמה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ראווה נגד מילאן. ב-20 באוגוסט 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה נגד גאיס. בעונתו הראשונה אלבורנוס שיחק 6 משחקים והיה שותף לעלייה של המועדון לשלב הבתים של הליגה האירופית. בעונת 2012, עבר לשחק כמגן ימני. ב-2 ביולי 2012, זכה בתואר איש המשחק במשחק נגד סולנה. ב-27 באוגוסט 2012 הבקיע אלבורנוס את השער הראשון שלו במועדון נגד GIF סונדסבאל.
ב-20 ביוני 2014 חתם אלבורנוס בהנובר 96 הגרמנית.

קריירה בינלאומית

בין השנים 2005 - 2013, אלבורנוס שיחק בכל נבחרות הנוער של שוודיה. בחודש דצמבר 2013, אלבורנוס הצהיר לתקשורת הצ'יליאנית על כוונתו לשחק עבור נבחרת צ'ילה. ב-22 בינואר 2014 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת בניצחון 0-4 במשחק ידידות נגד קוסטה ריקה ואף הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת. ב-13 במאי 2014, אלבורנוס נכלל בסגל המורכב של הנבחרת לקראת מונדיאל 2014.
פתחלנד

היסטוריה

הארגונים החמושים של הפלסטינים, ובראשם הפת"ח, אשר גורשו מירדן באירועי ספטמבר השחור ב-1970, התמקמו באזור הדרום-מזרחי של לבנון, לעומק השטח. הם מצאו במקום אוכלוסייה תומכת - פליטים פלסטינים שממשלת לבנון התירה להם לשהות במחנות פליטים באזור, בתנאי שלא יירו משם לעבר ישראל. תמיכה זו אפשרה ליאסר ערפאת להתבסס במקום ולהקים תשתית ללחימה נגד ישראל. פעילות זו הייתה חלק ממלחמת האזרחים הכוללת בלבנון, ובעקבותיה קיבע ערפאת את מעמדו כשליט מעשי בשטח. משם ירו אנשיו קטיושות אל עבר יישובי צפון הארץ, ושלחו חוליות טרור לבצע פיגועים על אדמת ישראל, ביניהם: הפיגועים בכביש החוף ובמשגב עם. ממשלת לבנון, ללא צבא מסודר ומאורגן, לא יכלה למנוע מערפאת ומהארגונים לעשות כרצונם בכל השטח שעליו שלטו.
ב-1970 פשט צה"ל במסגרת מבצע קלחת 2 על בסיסי מחבלים בשישה כפרים בפתחלנד. לקרב הצטרפה סוריה וכן צבא לבנון.
ב-1976 נכנס צבא סוריה ללבנון במסגרת מלחמת האזרחים במדינה, אך לאור הקו האדום שהציבה ישראל, לא נכנסו כוחות הצבא הסורי לאזור.
ב-1978 כבש צה"ל במסגרת "מבצע ליטני" את השטח מקו הגבול הבינלאומי עד נהר הליטני, ושיתף פעולה עם צבא דרום לבנון בפיקודו של סעד חדאד. אש"ף, שנדחק מהשטח, התמקם מצפון לליטני ובאזור הר דב, משם המשיך לבצע ירי קטיושות ולשלוח חוליות טרור.
ב-1982, בזמן מלחמת לבנון הראשונה, היה בפתחלנד ריכוז של כ-1500 לוחמים פלסטינים, רובם מחטיבת "כראמה", שהיה משולב במערך הסורי ונהנה מהגנת הטילים הסוריים. צה"ל נכנס בזמן המלחמה לכל אזור דרום לבנון ודחק את כוחותיו של ערפאת וארגוני הטרור מהשטח לעבר ביירות, ומשם גורשו ערפאת ואנשיו לתוניסיה.

שימוש מאוחר במונח

המונח חזר לשימוש לאחר השתלטות החמאס על רצועת עזה ביוני 2007 במסגרת עימות חמאס-פת"ח ברצועת עזה. המצב, בו רצועת עזה נשלטת על ידי החמאס ואזור יהודה ושומרון נשלט על ידי הפת"ח, תואר באמצעי התקשורת כחלוקת הרשות הפלסטינית לשתי ישויות - חמאסטן ופתחלנד (או פתחסטן, השימוש בסיומת סטן נפוץ יותר בהתייחסות לחמאס ופחות בהתייחסות לפתח בשל ההקשר האיסלאמי של הסיומת התואם את מדיניות תנועת החמאס).
בשנות ה-70 של המאה ה-20 היה השם "פתחלנד" כינוי גנאי לדף האמצע בעיתון יום שישי של ידיעות אחרונות שבו כתבו עיתונאים שזוהו עם השמאל הישראלי, דוגמת: סילבי קשת, עמוס קינן ואחרים.
אמפייר (מגזין)

אמפייר (Empire) הוא מגזין קולנוע בריטי שמתפרסם על בסיס חודשי בידי חברת ההוצאה לאור הגרמנית Bauer Media Group.
הגיליון הראשון של המגזין התפרסם ביולי 1989 תחת החברה הבריטית EMAP, שנרכשה על ידי חברת Bauer בתחילת 2008. זהו מגזין הקולנוע הפופולרי בבריטניה, והוא אף מופץ מחוץ לגבולותיה, לרבות בארצות הברית, באוסטרליה, בטורקיה וברוסיה. 
המגזין עורך באופן שנתי, מאז 1995, את טקס פרסי אמפייר. הזוכים בפרסים נקבעים על פי הצבעתם של קוראי המגזין.
הקומדיה האלוהית (אלבום)

סגנונות מוזיקליים באלבום

האלבום ככלל מוגדר כרוק אלטרנטיבי ובחלקו כפולק עממי אוקראיני. הוא ניחן גם בלחנים והשפעות מן המוזיקה הקלטית והפולק הרוסי.

שירים

בין שירי האלבום, נכלל השיר "שעון" (Clock), אשר נכתב על חייה של אנה פרנק. שיר נוסף הוא "צ'ארלי", שנכתב כשנתיים לפני צאת האלבום, עבור הסרט "צ'פלין" שיצא לאקרנים ב-1992, ובו כיכבה יובוביץ' כאשתו של צ'ארלי צ'פלין. השיר "In a Glade" הוא ביצוע מחודש לשיר עם אוקראיני.
השיר "הג'נטלמן שנפל" הוא היחידי באלבום שלו צולמו קליפים. האחרון צולם כמחווה לסרט "Meshes of the Afternoon" של הקולנוענית מיה דרן, שיצא בשנת 1943. הקליפ, כמו הסרט, מציג תבניות פסיכולוגיות החוזרות על עצמן, כגון מפתחות נופלים, טלפונים מנותקים, דלתות פתוחות והאנשה של המוות. בעקבות הקליפ שודר הסרט ב-MTV.
עלה עץ אדר

עלה עץ אדר (באנגלית: maple leaf) הוא סמלה הלאומי של קנדה.
אף שרבים חושבים שעלה עץ האדר האדום המופיע בדגל קנדה הוא של המין אדר הסוכר, עלה האדר הרשמי אינו שייך למין אדר מסוים, אף על פי שהוא אולי הדומה ביותר לעלה של אדר הסוכר מכל מיני האדר בקנדה, העלה על הדגל תוכנן במיוחד כדי להיות מזוהה ככל האפשר על דגל מתנופף ברוח בלי לשים לב אם הוא דומה לעלווה של מין מסוים.

היסטוריה

כבר בראשית המאה ה-18, עת מרבית המתיישבים האירופאים של קנדה התגוררו במושבת צרפת החדשה לאורך חופי הנהר סנט לורנס שימש ענף אדר הסוכר כסמל של המתיישבים, אף שישנם היסטוריונים הסבורים שהסמל היה בשימוש כבר במאה ה-17.
פופולריות הסמל קיבל פן רשמי כאשר באספה של הסוסייטה סן-ז'אן-בטיסט בשנת 1834 נבחר העלה לסמל את האגודה.
באותה אספה, תיאר ראש עיריית מונטריאול את עץ האדר כ"מלך היער הקנדי... סמל אנשיה של קנדה".
בשנת 1868 הוצג העלה על סמל אונטריו ועל סמל קוויבק ובעקבותיהם בשנת 1921 הוצג העלה על סמל קנדה.
בשנת 1867 כתב אלכסנדר מויר את השיר "עלה עץ האדר לנצח" שהפך להמנון לא רשמי של אנשיה דוברי האנגלית של קנדה.
בין השנים 1876–1901 הופיע עלה האדר על כל המטבעות הקנדים, ומאז שנת 1901 מופיע העלה על מטבע הפני.
כבר באמצע המאה ה-19 שימש עלה עץ האדר כסמל של יחידות צבא קנדיות שהשתתפו במלחמת הבורים השנייה ובמלחמת העולם הראשונה שימש עלה עץ האדר כסמל לאומי של הכוחות הקנדיים והופיע על תגי היחידות הקנדיות.
הסמל הפך רשמית לסמל לאומי עם בחירת דגל קנדה בשנת 1965 על פי עיצובו של ג'ורג' סטנלי. העלה בן ה-11 קצוות נבחר משום שצמח זה צומח בכל פרובינציות קנדה.
עלה עץ האדר מופיע בסמלים ובלוגואים של חברות רבות וארגונים שונים, בהם אייר קנדה ומועדון הכדורגל טורונטו, וכן מופיע בדגל טורונטו.
קרחון שיהאן

מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי קבוצת המחקר הצפונית של משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד (שחקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1964 - 1963). 
הקרחון נקרא על שמו של מוריס שיהאן (Maurice Sheehan), מטפס הרים אשר שהא בבסיס סקוט בחורף 1963, ואשר סייע למשלחת הניו זילנדית.

לקריאה נוספת

• Edmund Stump, The Ross Orogen of the Transantarctic Mountains, P 55
• Gunter Faure, Teresa M. Mensing, The Transantarctic Mountains: Rocks, Ice, Meteorites and Water, P 120
רייקו איילסוורת'

ביוגרפיה

איילסוורת' נולדה באוונסטון, אילינוי. משפחתה ממוצא וולשי, הולנדי ויפני. היא התגוררה בספרינגפילד בין השנים 1987–1988, שם החלה להתעניין במשחק. תחילה, שימשה כשחקנית מחליפה, ולאחר זמן מה לוהקה למחזמר "סיפור הפרברים", בזמן שמשפחתה עברתה לסיאטל, וושינגטון. 
מאוחר יותר, הצטרפה למשפחתה בסיאטל והחלה ללמוד מדעי המוח באוניברסיטת וושינגטון. במקביל, היא הצטרפה להפקות תיאטרון בתיאטרון סיאטל לילדים, ושיחקה את ונדי במחזמר "פיטר פן".

קריירה

סוכן שחקנים ראה את איילסוורת' במחזמר פיטר פן והחליט ללהקה לאופרת הסבון "חיים לחיות", שם שיחקה את דמותה של רבקה לואיס. בד בבד היא שיחקה בתפקידים מינוריים בסרטים מובילים, "אהבה מקרית" (עם האריסון פורד) ויש לך הודעה (עם מג ראיין וטום הנקס). 
ב-2001, אחרי ששיחקה בתפקידי אורח בסדרות חוק וסדר, אד, עכשיו ומיד והבית הלבן, לוהקה לסדרה "כל הנשמות" לתפקיד מרכזי, אך הסדרה הופסקה אחרי עונה אחת. ב-2002 היא החליפה שחקן שנהרג בפרק הפיילוט בסדרה שלא הצליחה, שגריר אמריקאי.
ב-2001 איילסוורת' נבחנה לתפקיד נינה מאיירס בסדרת המתח הפופולרית 24 של רשת FOX, אך הפסידה את תפקידה לשרה קלארק. ב-2002 ניסתה שוב להתקבל לעונה השנייה של הסדרה בתפקיד קייט וורנר, אך שוב הפסידה את תפקידה לשרה וינטר. יוצרי הסדרה ליהקו אותה בתור מישל דסלר, סוכנת היחידה ללוחמה בטרור ("CTU"). דבר שהקנה לה את פריצת הדרך הגדולה בקריירה שלה.
במהלך העונה השנייה הדמות של איילסוורת' מפתחת קשרים רומנטיים עם טוני אלמידה (קרלוס ברנארד), ודמותה הפכה להיות מאוד פופולרית על המוני המעריצים. בעונה השלישית דמותה הפכה לדמות ראשית. לקראת סוף העונה הוחלט שהדמות של איילסוורת' לא תופיע בעונות הבאות, אך עקב תלונות המעריצים דמותה חזרה לעונה הרביעית למשך 12 פרקים בתור מנהלת היחידה ללוחמה בטרור ("CTU"). אך למרות זאת, בפרק הראשון בעונה החמישית של 24, דמותה של איילסוורת' נהרגת.
מיד לאחר מכן איילסוורת' שיחקה בתפקיד אורח ב-CSI. 
איילסוורת' שיחקה בסרטים מיסטר ברוקס, טיוטה לרצח ועוד. ב-2006 היא שיחקה בתפקיד מרכזי בסרט הנוסע השמיני נגד הטורף 2: רקוויאם. ב-2007 היא שיחקה בסדרה של רשת ABC‏, "The Knights of Prosperity" למשך שני פרקים. היא שיחקה במספר פרקים בעונה ה-14 של הסדרה ER, אך הופעתה התקצרה עקב שביתת התסריטאים.
ב-2008 איילסוורת' שיחקה בכמה סרטים עצמאיים, וב-2009, הצטרפה לעונה החמישית של הסדרה "אבודים" בתור איימי, ושיחקה בסדרה "סטארגייט יוניברס".
בשנת 2010, התארחה בסדרות "האישה הטובה" ו"Damages".
בשנת 2012, השתתפה איילסוורת' בפרק 13 בעונתה השנייה של הסדרה מבוקש. של גילמה דמות סוכנת ממשלתית המנסה למנוע מעבר של מחשב נייד יקר ערך לידי גורמים פלילים. בנוסף, היא התארחה בסדרה "אלמנטרי".
בשנת 2013, הופיעה בסדרה "גדולה מהחיים" וב-2014, הופיעה ב"מהפכה".

חייה האישיים

איילסוורת' מתגוררת כיום בניו יורק. בין השנים 2003 - 2005, יצאה עם השחקן קיפר סאת'רלנד.
קומי קודה

חייה

קודה, ילידת קיוטו, החלה את קריירת השירה שלה בשנת 2002 כשהוציאה סינגל בשם "TAKE BACK", שלא הצליח במצעדים. הסינגל השביעי שלה, "real Emotion/1000 no Kotoba" הצליח מאוד בזכות הקשר למשחק פיינל פנטזי X-2 לפלייסטיישן 2. משנת 2005 הפכה קודה לזמרת פופולרית מאוד ביפן.
נורם בעיר הגדולה 2

תקציר העלילה

הסרט מספר על נורם, דוב קוטב אשר הופך למלך החדש. נורם משתמש בכישורי הקוטב שלו כדי להוכיח שהוא ראוי לכתר, אך הופך מגיבור למבוקש מספר 1 בניו יורק. בזמן שנורם מנסה לטהר את שמו, הוא לא מודע לבעיות שמתרחשות בביתו בקוטב- חברת מים מינרלים מגיעה לשם ומחליטה להפוך את הקרח מהקטבים למים בבקבוקים. במהלך הסרט רואים איך נורם מנסה לטהר את שמו, איך הוא מציל את הקוטב, ואיך הוא מוכיח שהוא ראוי להיות מלך.