google/wiki40b huggingface dataset:
ג'ורג' דיקארלו

ביוגרפיה

דיקארלו נולד בסיינט פיטרסברג, שבפלורידה. הוא למד ושחה באוניברסיטת אריזונה.

אלוף אולימפי

במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) שנערכו ביוני 1984, קבע דיקארלו במשחה ל-400 מטר חופשי שיא אמריקאי חדש של 3:51.03 דקות, שיפור לשיאו בן ה-7 שנים של בריאן גודל (3:51.56 דקות). במשחקים עצמם הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. בהיעדרו של שיאן העולם, אלוף העולם והאלוף האולימפי ולדימיר סלניקוב מברית המועצות (3:48.23 דקות), הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אולימפי חדש של 3:51.23 דקות, שיפור לשיאו האולימפי של סלניקוב (3:51.31 דקות), לפני בן ארצו ג'ון מיקאנן (3:51.49 דקות) וג'סטין למברג מאוסטרליה (3:51.79 דקות). מספר דקות לאחר משחה הגמר, תומאס פרנר ממערב גרמניה, המתחרה העיקרי שלו שלא הגיע למשחה הגמר לאחר ששמר כוחות בשלב המוקדמות, שיפר את שיאו האולימפי במסגרת גמר ב', בתוצאה של 3:50.91 דקות. יומיים לאחר מכן, הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:10.59 דקות, אחרי בן ארצו מייק אובריין (15:05.20 דקות) ולפני שטפן פייפר ממערב גרמניה (15:12.11 דקות).
בשידור חוקר

פורמט התוכנית

התוכנית מבוססת על פורמט בריטי בשם Crimewatch, שבו במהלך התוכנית מוצגים שחזורים של מקרי פשע חמורים ולאחריהם מוצגים קלסתרונים או פרטים מזהים אחרים של הפושעים המבוקשים, שאמורים לסייע בלכידתם ובפענוח מקרי הפשע. עם סיום השחזור נפתחו קווי הטלפון לצופים, שהתקשרו למוקד טלפנים באולפן או ליחידת המשטרה החוקרת, על מנת לעזור בפענוח הפשע. ואכן, בעקבות השידור בתוכנית פוענחו פשעים רבים. עם זאת, לעיתים קורה שאזרחים מדווחים למשטרה על השחקנים המשחקים בשחזור המצולם כעל החשודים. התוכנית זוכה באופן עקבי לרייטינג גבוה. התוכנית ששודרה ב-13 באוקטובר 2004 רשמה 23.8% צפייה בקרב משקי הבית היהודיים.

פרודיה ב"זהו זה"

אחד מפרקי הסדרה זהו זה! היה פרודיה על התוכנית. באותו פרק משנת 1988 בשם "בשיטור משודר" גילם השחקן שלמה בר-אבא את דמותו של רפי גינת עם המשפט: "נו, מהו הלקח? כמו שאנחנו אומרים בכלבוטק, תמיד: לא להתפתות לעיסקאות בשטח, פשוט לא להתפתות, כי אחרת אתה אוכל אותה, אוכל אותה בחזק, ואוכל אותה בגדול". כעבור עשור שיתפו בר-אבא וגינת פעולה בסדרה הקומית "ברונו" בקטע בו בין היתר גינת חוזר על אותו משפט.
עולם אחר (משחק וידאו)

תקציר העלילה

הגיבור של המשחק הוא פיזיקאי צעיר ומבריק בשם לסטר נייט צ'איקין. בתחילת המשחק מגיע לסטר למעבדה שלו בפרארי 288 GTO במהלך סופת רעמים וממשיך לעבוד על הניסוי שלו באמצעות מאיץ חלקיקים בניסיון להבין מה קרה בדיוק כאשר היקום נוצר. מיד לפני שהחלקיקים מגיעים ליעדם המיועד, ברק פוגע במעבדה וגורם להתמזגות חלקיקים בלתי צפויה ולפיצוץ הפותח חור בזמן ובמרחב אשר שולח את לסטר אל כוכב לכת צחיח.
לאחר שלסטר מצליח להתחמק ממספר יצורי פרא מסוכנים לסטר נלכד על ידי גזע של חייזרים דמויי אנוש אשר לוקחים אותו עימם למתקן כליאה תת-קרקעי. לסטר בורח משם בהמשך יחד עם שבוי המכונה "באדי" ויחד הם עוברים דרך סדרת אזורים מסוכנים, נלחמים בחייזרים ויצורים פרא תוך פתרון חידות רבות. לסטר ובאדי מצליחים לבסוף לברוח ממתקן הכליאה. בשיאו של המשחק, לסטר נפצע קשה על ידי אחד החייזרים, אך בעזרתו של באדי הוא מצליח להרוג את התוקף ולהימלט. לאחר שהוא מגיע לראש מגדל, לסטר מתמוטט, אך באדי מרים אותו והשניים נמלטים על יצור דמוי דרקון, וטסים יחד אל האופק.

משחקיות

עולם אחר הוא משחק פלטפורמה כאשר השחקן מסוגל לשלוט בדמות הראשית באמצעות המקלדת, הג'ויסטיק או הגיים פאד על מנת לגרום לגיבור לרוץ, לקפוץ, לתקוף ולבצע אף פעולות מסוימות אחרות במצבים מסוימים, כגון נידנוד כלוב קדימה ואחורה. בחלקו הראשון של המשחק, דמותו של לסטר איננה חמושה. הוא מסוגל לבעוט ביצורים קטנים, אך באופן כללי הוא חסר הגנה.
מאוחר יותר במשחק, השחקן משיג אקדח לייזר מאויב שנהרג. לאקדח יש שלוש יכולות: מצב ירי סטנדרטי, היכולת ליצור שדות כוח כדי לחסום ירי מאויבים, וירי רב עוצמה שמסוגל לפרוץ שדות כוח וכמה קירות. לאויבים יש גם את אותן היכולות, המחייבים את השחקן לנצל את שלושת מצבי האקדח ואת הסביבה שבה הוא נמצא על מנת להתגבר עליהם.
לסטר ובאדי לא מסוגלים לשאת פגיעות, ולכן המשחק מסתיים באופן מיידי אם אחד מהם נפגע מקליע או בא במגע עם יצור פרא או מפגע סביבתי כולשהו. עם זאת, המשחק מאפשרים לשחקן לשמור את על המשחק בשלבים שונים על מנת לחזור ולשחק מהנקודה האחרונה בה המשחק נשמר. בכל סצנה נתונה, המשחק לא מספק רמזים לגבי מה שהשחקן צריך לעשות הלאה, אין הסברים על המסך, והדמויות אותם השחקן פוגש מדברים תמיד בשפה זרה ולא מובנת.

פסקול

המוזיקה של המשחק נכתבה על ידי ז'אן פרנסואה פרייטס. המוזיקה הושפעה מהפסקול של סרטים שונים ובהם הפסקול של "בחזרה לעתיד". באוגוסט 2017 חברת Black Screen Records יצאו 18 מהמנגינות של המשחק על תקליט LP.
בז חופים

מקור השם

השם המדעי של בז החופים הוא Falco eleonorae לזכר אליאונור די-ארבוראה ששלטה בסרדיניה בסוף המאה ה-14. די-ארבוראה חוקקה חוקים המגנים על בזים וניצים, כולל איסור "גניבת" גוזלים בעונת הקינון של הבז.

תיאור

בז החופים הוא דורס קטן ממדים, אורכו 42 ס"מ ואורך מוטות כנפיו 95 ס"מ. משקלו של בז החופים הבוגר יכול להגיע לכ-400 גרם. צבעי גופו כהים למדי וחזהו צבוע בצבע חום. כנפיו ארוכות במיוחד (כאשר הוא עומד במקום נראה שכנפיו מגיעות עד לסוף זנבו) וצבען חום-שחור.
לבז החופים שני מצבים בהם הוא יכול להופיע, גוף אדמדם ולחי לבנה (70%) לעומת זאת ישנם בזי חופים בעלי צבע חום כהה (30%). 
הבז הצעיר מנוקד כולו, שולי הנוצות בגבו בהירים, כיפה בהירה למדי בראשו ולחיים בצבע קרם.

בית גידול ותפוצה

בז החופים מקנן באיים ומצוקים בים התיכון, מהאיים הקנריים, מרוקו, יוון וקפריסין. האוכלוסייה ברובה נמצאת בחורף במדגסקר ומעטים גם במזרח אפריקה.
בשנים האחרונות נרשמה ירידה באוכלוסייה המקננת. בזי החופים נחשבים היום - "נדירים" ברמה האירופית אך לא בכל העולם.
העובדה שהאוכלוסייה המקננת של בז החופים מרוכזת במספר קטן יחסית של מושבות, גורמת לכך שפגיעה במושבה מסוימת היא בעלת משמעות גדולה מאוד, יחסית, בעיקר לנוכח העובדה כי בזי חופים נאמנים מאוד לאתרי קינון ספציפיים.
בישראל נחשב בז החופים לעוף נודד נדיר, וניתן לראותו בקיץ בעיקר בצפון הארץ ובמרכז.

צורת הנדידה

מסלול הנדידה של בז החופים התגלה לאחרונה בניגוד להשערות קודמות, הוכח על ידי לוויין טלמטריה שמסלולו עובר ביבשת אפריקה. חוקרים ספרדיים וגרמנים הוכיחו בעזרת לווין העוקב אחר חיות כי הוא נודד ביבשה דרך מדבר סהרה, משם ליערות גשם עד שמגיע קניה ולמוזמביק. המרחק הכולל שהוא עובר הוא כ-9,000 ק"מ לכיוון.

תזונה

בז החופים ניזון בעיקר מחרקים ולעיתים בעת נדידה, תעופה ודאייה הוא תופס ציפורים קטנות, מוריד מהן את הנוצות ואוכל אותן.

רבייה

בז החופים מתרבה בעונת הסתיו ומטיל כארבע ביצים. בעונה זו ישנה נדידה רבה של ציפורים לאזור קינונו לכן מנצל זאת הבז ונעזר בציפורי שיר בגידול צאצאיו. בנוסף, ציפורים נודדות רבות מתקשות לעוף וכך בז החופים יכול לצוד אותן במהירות וללמד את הצאצאים שלו לצוד. מיד עם תום גידול הגוזלים ופריחתם מן הקן, יוצאים הבוגרים ולאחריהם הצעירים לנדידה לפני הגעת החורף. זהו גם אחד המינים האירופאים האחרונים שהתגלו למדע.
שאהם אל ניאסם

שאהם אל ניאסם (בערבית מצרית: شم النسيم), אשר מקור שמו בשפה הקופטית הוא שם לפסטיבל האביב הנחוג במצרים המודרנית, בכל שנה ביום השני של חג הפסחא, על פי לוח השנה של הכנסייה הקופטית. ברם אף על פי מקורו הפגני-נוצרי של החג, שאהם אל ניאסם, מציון כיום גם בידי מוסלמים רבים ואף זכה במצרים למעמד של חג לאומי.

מקור החג

מקורו של החג בתרבות המצרית הקדומה, וישנם עדויות יווניות מהמאה ה-1 לספירה בעיקר בידי הגאוגרף היווני פלוטרכוס, בהם הוא מציין את מנהגי המצרים לכבוד החג אשר היו נוהגים להעניק לאליליהם במקדשים: דגים, מלוחים זיתים וירקות. על כן מקור החג ציין בעבר במצרים העתיקה את תקופת הקציר אשר התרחשה בזמן האביב, ומכאן קיבל החג את שמו, "שאהם", אשר פירושו במצרית עתיקה הוא "הבריאה", דהיינו התקופה שבה הקציר נבראה מחדשה, לאחר תקופת החורף ועל החקלאים יש לקצור אותו מחדש. עם עליית הנצרות במצרים במאה ה-4 לספירה, קושר החג המצרי הקדום לפסטיבל המציין את תחייתו של ישו, הידוע גם בשם חג הפסחא. במאה ה-7 עם כיבוש מצרים על ידי המוסלמים, נותר החג פופולרי מאוד בקרב מוסלמים לארוך השנים אך תאריכו של החג בלוח השנה, הוזז ליום השני של חג הפסחא, על מנת לנתק אותו מהמקור הנוצרי.

מנהגי החג

מנהגי החג הם איפוא, יצאה לפיקניקים על ידי תושבי מצרים רבים לכל רחבי המדינה, וכן גם בילויים משפחתיים וקהילתיים כאחד. נהוג לסעוד בתקופת החג בארוחות דשנות הכוללות במרכיבה בעיקר אכילת דגים, בצל, שעועית וביצים ממולאות. ישנם אף מצרים בעיקר נוצרים אך לא בהכרח, אשר נוהגים לצבוע ביצים בתקופת החג.
Fook Lam Moon

פוק לאם מון (באנגלית: Fook Lam Moon; באותיות סיניות: 福臨門) היא רשת מסעדות סיניות.

היסטוריה

הרשת התחילה ב-1948 במסעדה בודדת שהקים צ'ואי פוק (Chui Fook), שהגיע מגואנגדונג והחל להתלמד כשף בנעוריו. המסעדה נקראה בתחילה "פוק קי" (Fook Kee) עד שבניו של פוק עברו לנהל אותה ושינו את שמה ל"פוק לאם מון" והעבירו את משכנה לרחוב ג'ונסטון, וואנצ'אי, הונג קונג. פירוש השם "פוק לאם מון" הוא "מזל וברכה באים על ביתך". התקשורת מרבה לכנות את המסעדה "פו הו פאן טונג" (באותיות סיניות: 富豪飯堂), שמשמעו "קנטינה לעשירים", מכיוון שפוקדים אותה תדיר העשירים והמפורסמים.
סניפים נוספים של פוק לאם מון מצויים בקאולון, שלושה סניפים ביפן (אוסקה, טוקיו ומרונואוצ'י (Marunouchi)) וסניף בשאנגחאי.

תבשילים ידועים

המאכלים הידועים שמגישה המסעדה הם סנפירי כריש, רכיכות מטוגנות עם רגלי אווז או ברווז, תרנגולת פריכה בטיגון עמוק, חזירון צלוי, צדפה ממולאת בשר סרטן אפוי ובצל ומבחר מרקים שהוכנו ברתיחה כפולה.
בית הכנסת אברהם אבינו

היסטוריה

בית הכנסת נבנה במאה ה-16 לספירה על ידי קבוצת יהודים ממגורשי ספרד שהגיעו לעיר בהנהגת הרב מלכיאל אשכנזי.
שמו של בית הכנסת לקוח מאגדה המספרת על יום כיפור אחד בו היו רק תשעה יהודים בחברון והיה חסר העשירי להשלמת המניין. בהיכנס החג הגיע יהודי אלמוני ובזכותו נתקיימה בחברון תפילה במניין. במוצאי החג נעלם האיש והופיע שוב בחלומו של החזן בקהילה וסיפר לו כי הוא אברהם. בעקבות אגדה זו נקרא בית הכנסת בחברון בית הכנסת על שם אברהם.
במאורעות תרפ"ט הרסו הערבים את בית הכנסת והקימו במתחם שירותים ציבוריים, מזבלה ודיר עיזים. גם את שאר שרידי הרובע הם הרסו בפקודת מלך ירדן.
אחרי חידוש היישוב היהודי בחברון, נחשף בית הכנסת על ידי פרופסור בן ציון טבגר והוא פעל לשיקומו מחדש (הוא פעל גם לשיקומו של בית העלמין היהודי של חברון שאף הוא נהרס וחולל על ידי הערבים אחרי הטבח בתרפ"ט). בית הכנסת שוחזר על פי תמונות ועל פי זכרונות של בני חברון שניצלו בתרפ"ט, וכיום הוא שוב משמש לתפילה. לבית הכנסת הוחזרו ספרי תורה עתיקים שנלקחו ממנו לירושלים לאחר הטבח בתרפ"ט.
בחדרון בקומה התחתונה של בית הכנסת שוכן בית כנסת חב"ד שקנה האדמו"ר האמצעי מחב"ד מכספו. זהו בית כנסת חב"ד העתיק בעולם.
מגדל תצפית

מגדל תצפית הוא מגדל אשר ייעודו העיקרי הוא לתצפית, ולרוב אינו מכיל יותר ממספר קומות תצפית ותחזוקה (בניגוד לגורד שחקים, המכיל קומות רבות המשמשות למגורים, משרדים, מלונאות ומסחר, ולעיתים כוללים גם קומת תצפית באחת הקומות העליונות). לרוב מגדלים אלה יהיו צרים וקלים יחסית משיקולי חיסכון כלכלי בבנייה וכן שיקולי אדריכלות.

סוגי מגדלים

ניתן לחלק בהכללה גסה מגדלי תצפית לשני סוגים - מגדל תצפית מסחרי, ומגדל תצפית ייעודי.
מגדל תצפית מסחרי הוא לרוב מגדל שיבנה עם אנטנת תקשורת ויקרא מגדל תקשורת (או שהמגדל יוקם כמגדל תקשורת והתצפית תתווסף כאטרקציה תיירותית שתהווה מקור הכנסה לחברה המחזיקה במגדל), עקב גובהו המאפשר קליטה טובה יותר, וכדי להגדיל את הכדאיות הכלכלית של הקמת המגדל. מגדלים כאלה מצויים לרוב במרכזי ערים.
מגדל תצפית ייעודי הוא מגדל שתכליתו היא תצפית לצורך מקצועי. דוגמאות ידועות לכך הן מגדלי תצפית אש ביער, ומגדל פיקוח בשדה התעופה.
מגדל תצפית אש ביער ימוקם לרוב על גבעה ביער המאפשרת תצפית טובה בלא צורך לבנות לגובה רב. מטרתם העיקרית היא להתריע משרפות מבעוד מועד. מגדלים אלה סגורים לרוב לקהל, אך לעיתים הם נגישים ואף פתוחים בלא גביית עלות על הכניסה.
מגדל פיקוח בשדה התעופה נמצא בנמל התעופה, מאפשר בקרה על הטיסות והמרחב האווירי, ועל הסדר בתנועת המטוסים.
טיראן (אי)

היסטוריה עתיקה

ההיסטוריון הביזנטי פרוקופיוס מזכיר בספרו "היסטוריה של המלחמות" את האי "יוטבה" (יוונית: Ἰωτάβη), המתאים בתיאורו לאי טיראן. לדבריו פעלה באי מושבה יהודית אוטונומית, שגבתה מס מעבר בכניסה לים סוף. המושבה עברה לשלטון ביזנטי בימי יוסטיניאנוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית במאה ה-6.
התאריך האחרון שבו נזכר האי יוטבה היה בשנת 536. לא קיים כל איזכור של האי מתקופת הכיבוש הערבי של ארץ ישראל במאה ה-7, ולכן משערים שהוא כבר לא היה מיושב בתקופה זו, אולם התאריך המדויק של הנטישה אינו ידוע.

העת החדשה

עד אמצע המאה ה-20 לא היה האי מיושב, ונחשב חלק מערב הסעודית.
בעקבות מבצע עובדה, במסגרתו כבש צה"ל את אילת עם סיום מלחמת העצמאות, ופיתוחה של העיר, הקימה מצרים באי בסיס קבוע בברכתה של ערב הסעודית. המצרים נהגו לבדוק את האוניות העוברות במצרי טיראן. סוגיית הריבונות והשליטה באי (ערב הסעודית או מצרים) עלתה במספר דיונים במועצת הביטחון.
חסימת מצרי טיראן בידי מצרים לפני מלחמת סיני (1956) הייתה מהגורמים המרכזיים לפרוץ המלחמה. במהלך המלחמה כבשו כוחות משולבים של חיל הים הישראלי ולוחמי חיל הרגלים את האי, ושהו בו תקופה קצרה. ראש ממשלת ישראל דוד בן-גוריון הזכיר את האי לאחר המלחמה במכתבו לחיילי חטיבת עודד שכבשו את האי: "אילת שוב תהיה הנמל העברי הראשי בדרום, ויוטבת, המכונה טיראן, תשוב להיות חלק ממלכות ישראל השלישית". כמו כן ציטט בנאומו בכנסת את דברי פרוקופיוס על אוטונומיה יהודית באי. נסיגת ישראל מחצי האי סיני ומהאי טיראן נעשתה לאחר קבלת ערבויות בכתב בדבר חופש השיט במפרץ אילת מנשיא ארצות הברית דווייט אייזנהאואר לבן-גוריון ב-20 בפברואר 1957.
ב-23 במאי 1967, בתקופת ההמתנה שלפני מלחמת ששת הימים, שוב חסמה מצרים את מצרי טיראן, פעולה שהוגדרה כ"קאזוס בלי" (עילה למלחמה), והייתה מהגורמים העיקריים לפרוץ המלחמה. במהלך המלחמה האי נכבש שנית על ידי כוחות צה"ל, והוחזק בידי ישראל עד 1982. ישראלים רבים שנולדו בתקופה שסביב מלחמת ששת הימים נקראו בשמות טירן, טיראן, או טירנית, בהם טירן פולק, הצלמת טירנית ברזילי-כהן ואיש ההרכב 951 טיראן מדלסי.
כחלק מהסכם השלום בין ישראל למצרים מ-1979 נסוגה ישראל מהאי טיראן ב-1982, ומאז מוצב בו כוח המשקיפים הרב-לאומי (MFO), שתפקידו, בין השאר, לנטר ולהבטיח מעבר ימי חופשי במצרי טיראן, ולוודא שהאי לא ישמש למטרות צבאיות.
באפריל 2016 הושג הסכם סעודי-מצרי להחזרת הריבונות על האי, יחד עם האי סנפיר, לידי ערב הסעודית. ערב הסעודית מחויבת להסכמים שעליהם חתמה מצרים עם ישראל, ובכללם נוכחות הכוח הרב-לאומי. ההסכם כולל גם הקמת גשר ביניהן מעל מצרי טיראן. הגשר יקשר את ראס א־שייח' חמיד שבסעודיה עם שארם א-שייח', ויעבור באי טיראן. אולם ההסכם נתקל בקשיים חוקתיים ובהתנגדות מקומית במצרים. ב-16 בינואר 2017 דחה בית המשפט העליון לעניינים מינהליים במצרים את ההסכם, וקבע שהאיים טיראן וסנפיר שייכים למצרים, ואין להעבירם לסעודיה.
לבסוף, ביוני 2017 אישר נשיא מצרים א סיסי את העברת האיים לסעודיה.

טבע

באי טיראן מצויה המושבה השנייה בגודלה בעולם של עיט-הדגים. האזור כולו משמש כחניית ביניים לאנפות, עגורים, שקנאים, חסידות ועופות אחרים בעונות הנדודים שלהם, והאי טיראן משמש כמקום דגירה לרבים מעופות ים סוף.
יש באי חופים מפורצים ורדודים המהווים אתרי צלילה.
ב-1989 צורפו מצרי טיראן והאיים שבו לשמורת הטבע הלאומית המצרית של ראס מוחמד, בשטח המקיף כ-800 קמ"ר. השמורה מועמדת אונסק"ו כאתר מורשת טבע עולמי, והוכרזה ב-2003 על ידי UNEP-WCMC כאתר טבע מוגן.
קריסטל ריד

קורות חייה

קריסטל מארי ריד נולדה ברוזוויל, פרוור של דטרויט, מישיגן שבארצות הברית, למשפחה מרקע קתולי. סיימה את בית הספר התיכון "רוזוויל" בשנת 2003. לאחר מכן, עברה לשיקגו והופיעה במספר הפקות מקומיות. בדצמבר 2008, עברה להוליווד כדי להמשיך בקריירה בתחום המשחק.

קריירה

במהלך שנת 2010 שימשה כדמות אורח בסדרות הטלוויזיה "CSI: ניו יורק", "CSI", "החיים הקשים של אר ג'יי ברגר" ו"ריזולי ואיילס".
החל משנת 2011 כיכבה כדמות ראשית בסדרה הנוער "זאב צעיר" מבית MTV, למשך 3 עונות. ובתפקיד אורח בפרק בעונה ה-5. באותה שנה שיחקה בקומדיה "טיפש, מטורף, מאוהב".
בשנת 2013 שיחקה בסרט המתח "קראש". ב-2019 החלה לשחק בתפקיד ראשי בסדרה "היצור מן הביצה", אשר מבוסס על הקומיקס באותו שם.
מגדל סוחארב

שיחזור ושיקום

בשנת 2017 החליטה עיריית מוסקבה לשחזר את המבנה אך נכון לעכשיו אין עדיין תאריך לתחילת העבודות.
ברווז חד-זנב

תיאור

אורך גופו 51–66 ס"מ ומשקלו כ-1250-800 גרם (הזכרים גדולים יותר וכבדים יותר). זהו ברווז גדול שגזרתו עדינה.
הברווז הזכר ניכר בצבעיו הבולטים: ראשו וגרונו, שצבעם חום-שוקולד, מנוגדים לחזה ולבטן הלבנים. התת-שת (שורש הזנב) שחור והזנב לבן. בתעופה בולט בכנפיו סמל שנראה כמו דגל ירוק בעל שוליים לבנים רגליו אפורות, וצבע עיניו צהוב-חום.
הנקבה, שצבעה חום-מנומר כשאר נקבות הברווזים, בולטת בצווארה הארוך והצר ובמקורה הארוך והמחודד. צבע ראשה נוטה פעמים רבות לג'ינגי, רגליה אפורות ונוטות לצבע כחול, וצבע עיניה חום.
כאשר הברווז מתהפך, בולטים מחוץ למים התת-שת השחור והזנב המחודד.

בעולם

הברווז חד-הזנב מקנן באזורי הטייגה והטונדרה, צפונית לתחום התפוצה של הברכיה. כל האוכלוסיות של ברווז זה נודדות דרומה בחורף. האוכלוסיות האירופאיות והמערב-אסייתית נודדות למרכז אירופה, לאפריקה ולמזרח התיכון. על אף שהוא אינו מוכר כמין בסיכון, אוכלוסייתו העולמית נמצאת במגמת ירידה. באמריקה הצפונית ירד מספר הפריטים בכ-70%.

בישראל

ברווז זה הוא חולף שכיח בשתי עונות - סתיו וחורף - במספרים קטנים. בסתיו הוא נראה החל מסוף אוגוסט, כשהוא חולף מעל לים התיכון בלהקות קטנות, או כשהוא חונה במאגרי מים בפנים היבשת.

רבייה

שני הזוויגים מגיעים לבגרות מינית בגיל שנה. החיזור וההזדווגות נעשים בתוך המים. עונת הרבייה היא בין אפריל ליוני. הנקבה מטילה 7–9 ביצים, והקן נבנה על הקרקע. במקרה של הרס הקן על ידי טורף, הנקבה תטיל תטולה נוספת ("דגירת מילואים"). הנקבה דוגרת לבדה, ומשך הדגירה הוא בערך 22 - 24 ימים. הצעירים נשארים עם אמם עד שכל גופם מתכסה בנוצות. בערך חצי מהאפרוחים זוכים להגיע לבגרות מינית.

התנהגות

הברווז חד הזנב ממעט לפעול ביום, ואוכל בעיקר בשעות בין הערביים. סביבת המחיה שלו היא נחלים, והוא מעדיף מים עמוקים יותר ממרבית הברווזים. צווארו הארוך מותאם לאכילה מהבוץ שעל קרקעית הנחלים, ולעיתים הוא אף צולל על מנת לאסוף מזון. כך הוא נמנע מתחרות על משאבי המזון עם מיני ברווזים אחרים, שאינם נוהגים כמתואר. ברווז זה נחשב חששן למדי.
לוטונג פייר

מאפיינים

אורכו של הלוטונג 51-55 ס"מ ומשקלו 7-9 ק"ג בזכרים ו-5-7 ק"ג בנקבות. הוא בעל פרווה אפורה וגסה לאורך כל הגוף חוץ מהפנים הכהות. השפתיים לבנות ודקות והעיניים מוקפות באזור כחול ולמעלה מעט לבן. הצעירים כתומים וצבע זה עוזר להם לבלוט כדי שלא יאבדו ללהקה. 
הלוטונג מצוי בטבע ביערות של הודו, בנגלדש, מינמאר, סין, תאילנד, לאוס ווייטנאם. הקוף מצוי רוב זמנו בין העצים. הם ניזונים בעיקר מעלים, פרחים ופירות של עצים כמו פיקוס ומגוון עצים נוספים.
הקופים נמצאים בסכנת הכחדה בטבע עקב פגיעה בבתי גידולם וכריתת היערות.
מייקל קלארק דאנקן

ביוגרפיה

דאנקן נולד במערב שיקגו וגדל לצד אימו ואחותו ג'ודי. לא היה לו קשר עם אביו, שעזב את הבית כשדאנקן היה ילד.
במהלך לימודיו בתיכון, שאף דאנקן להיות שחקן פוטבול, אך בעקבות הסתייגות אימו פנה לתחום המשחק.
דאנקן נאלץ לנשור מאוניברסיטת אלקרון, במטרה לעזור ולתמוך במשפחתו בזמן שאימו הייתה חולה. הוא עבד כמאבטח בכמה מועדונים בשיקגו, ואף כחשפן, בעל שם הבמה "הקיסר השחור".

קריירה

דאנקן עבר ללוס אנג'לס ושיחק במספר פרסומות. לאחר מכן עבד כשומר ראש של כמה שחקנים מפורסמים בהוליווד, בהם ויל סמית', מרטין לורנס וג'יימי פוקס. בעקבות מותו של הנוטוריוס בי. איי.ג'י., שגם אותו איבטח, הפסיק דאנקן את עבודתו כשומר ראש.
בשנת 1998 השתתף דאנקן לצד ברוס ויליס ובן אפלק בשובר הקופות של מייקל ביי "ארמגדון", בסרט גילם דאנקן את דמותו של ג'יי אוטיס "בר" קורלינבר שעובד בחברת הנפט של הארי סטמפר, ונבחר על ידי סטמפר לצוות המשימה במעבורת החלל.
שנה לאחר מכן קיבל דאנקן מועמדות לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר, לפרס גלובוס הזהב ולפרס גילדת שחקני המסך על תפקידו בדרמת המתח של פרנק דרבונט "המייל הירוק", לצד טום הנקס. בסרט גילם דאנקן את דמותו של ג'ון קופי, אסיר שחור שדינו נגזר למוות בשל הרשעתו באונס ורצח, קופי מתגלה לבסוף כבחור עדין בעל כוחות על טבעיים. תפקיד זה זיכה אותו לבסוף בפרס סאטורן בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר.
ב-2000 שיחק דאנקן לצד ברוס ויליס ומת'יו פרי בקומדיית הפשע הקנדית "ללכת על הכל", בסרט גילם את דמותו של המתנקש פרנקלין "פיגס" פיגרואה שעובד עבור הרוצח ג'ימי "הצבעוני" טודסקי.
ב-2001 השתתף דאנקן בסרט הפעולה העתידני של טים ברטון "כוכב הקופים", לצד מארק וולברג וטים רות', בסרט גילם את דמותו של קולונל אטאר.
ב-2002 הופיע דאנקן לצד המתאבק דוויין ג'ונסון בסרט הפעולה "מלך העקרבים", בסרט מגלם דאנקן את דמותו של בלתזאר מנהיג אויביו של המלך ממנון.
ב-2003 שיחק דאנקן לצד בן אפלק וג'ניפר גארנר בסרט גיבורי העל "דרדוויל", בסרט גילם את דמותו של קינגפין, בוס העולם התחתון בניו יורק. באותה שנה דיבב דאנקן את דמותו של דוב הגריזלי החכם טאג, בסרט האנימציה "אחי הדוב".
ב-2005 השתתף דאנקן בשוברי הקופות, "עיר החטאים" של פרנק מילר ורוברט רודריגז ו"איילנד" של מייקל ביי.
ב-2006 שיחק לצד ויל פארל בקומדיית המירוצים "לילות טלדגה - הבלדה על ריקי בובי" ודיבב בסרט "אחי הדוב 2".
ב-2008 דיבב דאנקן בסרט האנימציה המצליח "קונג פו פנדה" את דמותו של מפקד הסוהרים ואצ'יר.
ב-2009 שיחק בסרט האקשן "סטריט פייטר – האגדה של צ'ון לי" לצד קריסטין קרוק.
ב-2012 שיחק בסדרה האמריקאית של רשת פוקס,"המאתר" וגילם את דמותו של ליאו נוקס.

חיים אישיים

דאנקן היה מאורס ליוצאת הריאליטי אומרוסה מניגולט. ב-2012 הלך לעולמו בבית חולים בלוס אנג'לס, בעקבות התקף לב שעבר חודשיים קודם לכן ממנו לא התאושש.
איאן פלמינג

חייו

פלמינג נולד בלונדון למשפחת בנקאים עשירה, ואביו, סקוטי במוצאו, היה חבר הפרלמנט הבריטי מ-1910 עד מותו. הוא למד בבית הספר הבריטי היוקרתי איטון, ובהמשך באוניברסיטת מינכן ובאוניברסיטת ז'נבה.
פלמינג התקבל לשירות החשאי הבריטי תוך הפעלת קשרים משפחתיים, ושירת בו במהלך מלחמת העולם השנייה. משם דלה את רוב רעיונותיו לכתיבת ספריו. במהלך המלחמה שירת פלמינג בצי המלכותי הבריטי, כעוזרו האישי של אדמירל ג'ון גודפרי, ראש המודיעין הימי הבריטי. יש האומרים כי אדמירל גודפרי היווה את ההשראה לדמותו של "M", ראש הביון הבריטי בסדרת ספרי "ג'יימס בונד".
קיימת סברה שהיה איש מרכזי במבצע נחיתתו של רודולף הס בסקוטלנד בשנת 1941.
במסגרת תפקידו הקים פלמינג את יחידת הקומנדו "30", או בשמה האחר כוח תקיפה 30, יחידת קומנדו שמנתה מתנדבים מהצי, מהנחתים ומהצבא הבריטי, שמשימתה הייתה לבצע פשיטות מאחורי קווי האויב כדי להשיג מודיעין על אמצעי לחימה ומערכות מתקדמות שברשות הצבא הגרמני, וכן לבצע פשיטות על מפקדות אויב כדי להשיג מסמכים ופריטי מידע מודיעיני. פלמינג אמנם הקים את היחידה ותכנן את מבצעיה אולם לא שימש כמפקדה בשדה הקרב. המבצע הראשון בו השתתפו לוחמי היחידה היה הפשיטה על דייפ שבצרפת באוגוסט 1942. אחריו פעלו לוחמי היחידה בהצלחה במבצע לפיד, בו השתלטו לוחמי מדור 33 ביחידה, שהיו לוחמי חיל הנחתים המלכותי שהתנדבו ליחידה, על מבנה מפקדה של הצבא האיטלקי. היחידה פעלה בהצלחה רבה לאורך כל המלחמה במבצעים בזירת הים התיכון בפלישות לסיציליה ובפלישה לנורמנדי.
פלמינג היה מעורב במספר מבצעי ביון מורכבים שהייתה להם השפעה חשובה על המלחמה. בין היתר היה פלמינג ממתכנני ומבצעי "מבצע קציצה" באפריל 1943, בו השליך הביון הבריטי גופת קבצן לחופי ספרד, כשהוא מעניק לו זהות בדויה כקצין בריטי בכיר עם מסמכים סודיים מזויפים במטרה להטעות את הנאצים ולגרום לצבא הגרמני להפחית מסדר הכוחות והכוננות בסיציליה. ההונאה הצליחה והקלה על פלישת בעלות הברית לסיציליה.
בעת שלוחמי יחידת הקומנדו לחמו בשרבורג הגיע פלמינג לחזית ופגש את לוחמי היחידה שהקים. הוא כינה אותם "אינדיאנים אדומים" ו"אינדיאנים", ואף שאב השראה ממבצעי היחידה ולוחמיה בעת שכתב את ספרי "ג'יימס בונד". בין היתר נרמז בספריו כי בונד עצמו, על פי הביוגרפיה הבדיונית שלו, שירת במלחמת העולם השנייה בצי המלכותי, ולחם בשורות יחידת קומנדו בפשיטות שערכה מאחורי קווי האויב ובמבצעיה המורכבים.
באחד ממבצעי המלחמה נשלח פלמינג לג'מייקה לחבור לצוללת גרמנית שהייתה קשורה למבצע של השירות החשאי הבריטי. פלמינג התאהב בארץ זו ולאחר המלחמה עזב את השירות בעקבות סכסוך עם הממונים עליו, השתקע בג'מייקה, בנה בית על החוף וגר בו עד סוף ימיו.
את ההשראה לשם "ג'יימס בונד" קיבל משמו של האורניתולוג האמריקאי ג'יימס בונד, שחיבר את מדריך "עופות האיים הקריביים". פלמינג פנה לכתיבה כמעט כתחביב לעת פרישה והסתייע גם בתקופה שעבד כעיתונאי. עם פרסום ספרו הראשון בסדרת בונד, "קזינו רויאל", זכה לעידוד מסופרים נחשבים כסומרסט מוהם וכריימונד צ'נדלר. ספריו קיבלו פרסום רב כשנשיא ארצות הברית, ג'ון פ' קנדי, ציין באחד מראיונותיו כי איאן פלמינג הוא סופר המתח האהוב עליו.
הספר הראשון מבין ספריו שהוסרט היה "ד"ר נו" (1962), המתרחש באזור האיים שליד ג'מייקה, אזור מגוריו, וזכה להצלחה רבה במקוריותו, נופיו, והטכנולוגיה הדמיונית לשעתה שהוצגה בו.
בספרו השני שהוסרט, "מרוסיה באהבה" (1963), הוא מתאר באופן מדויק את אולם הישיבות של השירות החשאי הסובייטי בתחילת שנות החמישים.
פלמינג נישא לליידי אן, בת אצולה אנגליה, ולזוג נולד בן אחד.
מרטין פיס

ביוגרפיה

פיס נולד בויטוריה שבספרד.
באולימפיאדת ברצלונה (1992) סיים פיס במקום 23 בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:42.20 דקות.

אלוף אירופה

באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1994 זכה פיס במדליית זהב בריצת מרתון בתוצאה של 2:10:31 שעות, לפני חבריו לנבחרת דייגו גרסיה (2:10:46 שעות) ואלברטו חות'דדו (2:11:18 שעות).

אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בגטבורג שוודיה בשנת 1995 זכה פיס במדליית זהב בריצת מרתון בתוצאה של 2:11:41 שעות, לפני דיוניסיו סרון ממקסיקו (2:12:13 שעות) ולואיס אנטוניו דוס סנטוס מברזיל (2:12:49 שעות).
באולימפיאדת אטלנטה (1996) סיים פיס במקום רביעי בריצת מרתון בתוצאה של 2:13:20 שעות. באותה שנה הוא סיים במקום שביעי במרתון ניו יורק בתוצאה של 2:12:31 שעות.
באליפות העולם שנערכה באתונה יוון בשנת 1997 זכה פיס במדליית כסף בריצת מרתון בתוצאה של 2:13:21 שעות, 5 שניות אחרי בן ארצו אבל אנטון (2:13:16 שעות) ולפני סטיב מונהטי מאוסטרליה (2:14:16 שעות) ולא הצליח להגן על תארו.
באליפות העולם שנערכה בסביליה ספרד בשנת 1999 סיים פיס במקום שמיני בריצת מרתון בתוצאה של 2:16:17 שעות. באותה שנה הוא סיים במקום תשיעי במרתון ניו יורק בתוצאה של 2:12:03 שעות.
באולימפיאדת סידני (2000) סיים פיס במקום שישי בריצת מרתון בתוצאה של 2:13:06 שעות.
ונטספילס (כדורסל)

היסטוריה

הקבוצה נוסדה בשנת 1994, המועדון הגיע לגמר אליפות הליגה פעמיים (1998, 1999). הקבוצה זכתה ברצף של שבע אליפויות ליגה (2000 - 2006). הקבוצה השתתפה גם בצ'מפיונס קאפ בעונת 2002/03 ובגביע יול"ב בעונת 2003/04. הקבוצה זכתה באליפות הליגה הלטבית בפעם השמינית בשנת 2008/09. כמו כן, סיימה הקבוצה במקום הרביעי (2004/05), במקום השלישי (2006/07) ובמקום הרביעי (2009/10) בליגה הבלטית. בעונת 2012/13 זכתה הקבוצה באליפות הליגה הבלטית לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת רדופיס פרינאי בסיכום שני מפגשים. בעונת 2013/14 זכתה הקבוצה באליפות התשיעית שלה לאחר ניצחון בסדרת הגמר 1-4 מול קבוצת ואף ריגה.