יחזקיה יהושע פייבל תאומים

רבי יחזקיה יהושע פייבל תאומים (? - תצ"א, 1731 בערך), היה רב ופוסק הלכה.
שימש ברבנות העיר פרמיסלה במשך 15 שנים, ולאחר שהודח בידי ועד הקהילה, נבחר לרבנות העיר ברסלאו, משרה בה החזיק כ-14 שנים עד יום מותו.

ביוגרפיה

רבי יחזקיה יהושע פייבל תאומים היה בנו השני של הרב יונה תאומים-פרנקל, המפורסם בחיבורו על הש"ס "קיקיון דיונה". על הגהותיו לחיבורו של אביו, חתם בשם "יהושע פייבלמן".
הוא נישא לפרל, בתו של הרב אריה יהודה לייב "הארוך", רבה של קראקא. על נסיבות השידוך סיפר קרוב משפחתו, רבה של למברג הרב יוסף שאול הלוי נתנזון, כי בעקבות תשובה שנונה שענה בהיותו נער לרב שנזף בו, בחר בו הרב לחתנו. לפי הסיפור, אמר לו הרב לפני נישואיו כי על פי אבחונו נראה שלא יוכל להתמיד בלימודיו, אך למרות זאת הוא לוקח אותו לחתן, אם יתחייב ללמוד בהתמדה בחמש השנים הראשונות שאחרי נישואיו, מתוך מחשבה שלאחר חמש שנות התמדה לא ירצה הנער לעזוב את לימודיו. הנער תקע כף והחתונה התקיימה. גיסיו מנישואין אלו היו: הרב זכריה מנדל בן אריה לייב, מחבר "באר היטב" על חושן משפט, ורבי שמואל מפיורדא, מחבר "בית שמואל" על אבן העזר והרב שאול בן הרבי רבי השיל מקראקא.
בצעירותו נבחר לשמש כאב"ד בקהילה היהודית בעיר צילץ, ולאחריה בעיר פרמיסלה. קודם בואו לפרמיסלה, הועלתה הצעת רבנות בעיר מץ, בה שימש בעבר אביו הרב יונה תאומים-פרנקל ה"קיקיון דיונה", אך כפי הנראה היא לא הבשילה לכדי בקשה רשמית של הקהילה היהודית המקומית. מחותנו הרב דוד אופנהיים, ניסה להשיג עבורו את משרת הרבנות של אזור הסן בגרמניה (כיום מדינת הסן), אך ללא הצלחה".
לפניו נבחר לשמש כרבה של פרמיסלה, אחיו הרב יצחק מאיר תאומים-פרנקל, שנפטר לפני שהספיק לממש את המינוי. הוא הורה בצוואתו למנות אחריו את אחיו הצעיר הרב יחזקיה יהושע פייבל. לאחר שהגיע לפרמיסלה בשנת תס"ג (1703), התפתחה מחלוקת סביב המינוי וחלק מראשי הקהילה התנגדו לו, בשנת תע"ג (1713) התקיים כינוס ועידת 'גליל פרמיסלה' והוענק בו משנה תוקף למינויו המוקדם כרב ופוסק למחוז כולו. בחודש תשרי תע"ח (סתיו 1717) חודש המינוי לשש שנים נוספות, אך ההתנגדות הפנימית בקהילה נמשכה כל העת.
במהלך שנת תע"ח (1718), הועמד מינויו לבחירה מחודשת, לפי דרישת מתנגדיו, וחברי ועד הקהילה בחרו במקומו את הרב שמואל רבה של סלונים.
מיד לאחר הדחתו שימש רבי יחזקיה יהושע פייבל תאומים, תקופה קצרה ברבנות העיר ריישא. במקביל, קיבל הרב תאומים הצעת רבנות מקהילת העיר ברסלאו, הוא נענה לקריאה ועבר לשמש כרבה של ברסלאו תוך שהוא קובע בה את מגוריו. למרות זאת כאקט של מחאה על אי-קיום צוואת אחיו, המשיך לחתום על איגרותיו כ"אב"ד פרעמישלא", מנהג בו המשיך עד סוף ימיו. מאוחר יותר התארגנו מספר רבנים להשיבו לכס הרבנות בפרמיסלה, והוא עצמו פרסם קונטרס בעניין בשם "תקע שופר" ובו מכתבי הרבנים על פרשת פרמיסלה, לאחר שגם התערבות "ועד ארבע ארצות" לטובתו, לא הועילה, הוא זנח את המאבק, והתמקד ברבנותו בברסלאו.
ביום שבת י"ד בניסן תפ"ב (1722), נפטרה אשתו פרל בברסלאו, מאחר שבאותה תקופה לא היה עדיין בית עלמין יהודי בברסלאו, היא נקברה בקרוטושין הסמוכה.
רבי יחזקיה יהושע פייבל תאומים, נפטר בשנת תצ"א או תצ"ב (1731–1732 בהתאמה).

פעילות ציבורית ותורנית

רבי יחזקיה יהושע פייבל תאומים היה פעיל במסגרת "ועד ירוסלב" שבמסגרת "ועד ארבע ארצות", וחתימתו מופיעה על כמה מתקנות הוועד. הוא גם נחשב לרופא מומחה, ובאופן כללי היה אדם משכיל. בני התקופה מציינים אותו כמי שבקי ב"שבעת החכמות", המקבילה היהודית ל"שבע האמנויות החופשיות".
רבי יחזקיה יהושע פייבל חיבר קונטרס הלכתי בשם "פנים מסבירות" שעיקר תוכנו השגות והערות על הספר "פנים מאירות" של הרב מאיר אייזנשטט, בנוסף ידוע על עותק של שולחן ערוך "חושן משפט" עם הגהות שהעתיק חתנו מגיליון השולחן-ערוך שבו למד. הוא כתב הסכמות לכמה ספרים, בודדים מהם ידועים ביבליוגרפית.