google/wiki40b huggingface dataset:
תזמורת עידן הנאורות

תזמורת עידן הנאורות (באנגלית: Orchestra of the Age of Enlightenment) היא תזמורת בריטית של כלים אותנטיים, שהינה אחת מתזמורות הבית של סאות'בנק סנטר בלונדון ותזמורת חברה בפסטיבל גליינדבורן לאופרה. מנהיגות התזמורת עוברת לפי תור קבוע בין ארבעה מוזיקאים, אליסון ברי, מתיו טראסקוט, קטי דברצני ומרגרט פולטלס.
קבוצת נגנים בכלים אותנטיים הקימו את תזמורת עידן הנאורות כהרכב בניהול עצמי בשנת 1986. שמה, עידן הנאורות, לקוח מן התקופה ההיסטורית בשלהי המאה ה-18, עליה מתבסס עיקר הרפרטואר של התזמורת. לתזמורת עידן הנאורות אין מנצח ראשי והיא בוחרת מנצחים באופן אינדיבידואלי. הודות לכך שאין לתזמורת מנהל מוזיקלי קבוע, היא נהנית מגמישות לעבוד עם כמה מן המנצחים והסולנים הגדולים בעולם במגוון רחב של מוזיקה. האמנים הראשיים הנוכחיים הם סר סיימון ראטל, ולדימיר יורובסקי ואיוון פישר. מנצחים פורשים הם פרנס בריכן, סר צ'ארלס מקקראס המנוח וסר רוג'ר נורינגטון. מנצחים אחרים שעבדו עם התזמורת לפי הזמנתה הם יאניק נזה-סגין, אדוארד גרדנר, רובין טיצ'אטי, פיליפ הרווחה, גוסטב ליאונהארדט, מרק אלדר, רנה ג'ייקובס, הארי ביקט, כריסטופר הוגווד, מרין אלסופ, סיגיסוולד קאוקן, אייבור בולטון, מוניקה הוגט וברונו וייל.

מאז 2000

עונת הקונצרטים של תזמורת עידן הנאורות בסאות'בנק סנטר בלונדון כוללת קונצרטים באולם המלכה אליזבת ובפסטיבל הול. במאי 2006 פתחה התזמורת סדרה של קונצרטים לא-רשמיים בשעות הלילה המאוחרות, שכונתה "משמרת הלילה". סדרה זו הייתה מועמדת פעמיים לפרס אגודת הפילהרמונית המלכותית לפיתוח הקהל.
תזמורת עידן הנאורות חגגה את יום שנה ה-21 לייסודה ב-30 ביוני 2007, בקונצרט ברויאל פסטיבל הול, בניצוחם של נורינגטון, אלדר, מקקראס ויורובסקי, בסדר זה. 
בשנת 2007 זכתה התזמורת גם בפרס האנסמבל של האגודה הפילהרמונית המלכותית "על ביצועים מפעימים לרפרטואר רחב-היקף, תמיכה בלתי נלאית בפרשנות מוזיקלית בנגינת כלים מקוריים ועבודה חינוכית חלוצית במגוון אמצעי תקשורת - שלא לדבר על הישגיהם האמנותיים של נגניה כפרטים, העושים כל חווית האזנה ליצירתית, מלבבת ומרטיטה באופן יחיד במינו."
באוגוסט 2010 ניגנה התזמורת ברויאל אלברט הול כחלק מעונת הפרומס של הבי.בי.סי. בקונצרט זה ביצעה התזמורת את המערכה השנייה של טריסטן ואיזולדה של וגנר ואת תמונת האהבה מתוך "רומיאו ויוליה" של ברליוז. על הקונצרט ניצח סיימון ראטל והסולנים היו שרה קונולי (Sarah Connolly), בן הפנר (Ben Heppner) וויולטה אורמאנה (Violeta Urmana).
התזמורת יוצאת למסעות קונצרטים בארצות רבות, בהן דרום אמריקה, ארצות הברית ודרום-מזרח אסיה. רשימת הקלטותיה מקיפה יצירות משל מלחינים מפרסל עד ורדי, בהשתתפות אמנעים אורחים ידועי-שם, בהם רנה פלמינג, אנדריאס שול, אליזבט וולפיש עמנואל אקס, צ'צ'יליה ברטולי ועוד.
עבודתה החינוכית של תזמורת עידן הנאורות כוללת עבודה עם בתי ספר בלונדון, הובלת מיזמים עם בני נוער והוראת נגינה לילדים. באביב/קיץ 2010 ערכה התזמורת סדרה בת שלושה קונצרטים בהשראת "תפילות הערבּית" של מונטוורדי לבתי הספר שבהם היא עובדת.
פונדאקו דיי טדסקי

היסטוריה

המבנה הראשון באתר הוקם בשנת 1228, אולם לאחר שנהרס בשריפה נבנה מחדש בין השנים 1505–1508. לאחר שיקומו עוטרה חזית המבנה הפונה לעבר התעלה הגדולה בציורי קיר (פרסקאות) מעשה ידי טיציאן וג'ורג'ונה. ציורים אלה לא שרדו בשל סמיכות המבנה לים ופגעי מזג האוויר. 
המבנה בנוי בסגנון הרנסאנס האיטלקי. 
בדומה לפונדאקו דיי טורקי, גם מבנה זה שימש למעשה כגטו של הסוחרים הגרמניים - מרביתם מנירנברג, אוגסבורג ויודנבורג. הסוחרים התגוררו במבנה שכלל חדרי מגורים, מחסני סחורות, ושוק עבורם, והורשו, בהתאם לחוקי רפובליקת ונציה, לעזוב את המבנה בשעות מסוימות בלבד.
המבנה שימש את הסוחרים הגרמניים מאז הקמת המבנה במאה ה-13 ועד כיבוש העיר על ידי נפוליאון בונפרטה בשנת 1797. הסוחרים התפללו בכנסייה הסמוכה - סן ברטולומאו.
מאז ראשית המאה ה-20 משמש המבנה את רשות הדואר האיטלקית (הפוסטה איטליאנה) כסניף הדואר המרכזי של העיר.
אציל (כימיה)

בכימיה, אציל היא קבוצה פונקציונלית, הנוצרת מהסרה של קבוצת הידרוקסיל אחת או יותר מאוקסו-חומצה (חומצה המכילה אטום חמצן אחד או יותר), כוללת חומצות אנאורגניות.
בכימיה אורגנית, קבוצת האציל נגזרת בדרך-כלל מחומצה קרבוקסילית (אלקנואיל, לפי IUPAC). על כן, הנוסחה הכימית שלה היא -RCO, כאשר R מייצג קבוצה אלקילית הקשורה לקבוצת ה-CO באמצעות קשר יחיד. במקרה זה מדובר בקרבוניל. אם כי המונח משמש לרוב לתרכובות אורגניות, קבוצות אציל יכולות להיגזר מחומצות אחרות, כמו חומצה סולפונית, חומצה פוספונית, ועוד. בסידור הנפוץ ביותר, קבוצת אציל מחוברת לשייר מולקולרי גדול יותר, בו אטומי הפחמן והחמצן מקושרים בעזרת קשר כפול.
רחוב ג'אמפ 21

עלילה

הסדרה מביאה את סיפורה של יחידת שוטרים סמויים מיוחדת הממוקמת ברחוב ג'אמפ מספר 21, שמטרתה לעצור פשעים חמורים בבתי ספר ובמוסדות. הסדרה דנה בנושאים כאלכוהוליזם, פשעי שנאה, שימוש בסמים, גזענות, הומופוביה, איידס והתעללות בילדים בין היתר.

הופעות אורח

מבין השחקנים האורחים שהופיעו בסדרה נמנים דום דה-לואיז, ג'ייסון פריסטלי, ג'וש ברולין, דייוויד פיימר, בראד פיט, כריסטינה אפלגייט, וינס וון, בלייר אנדרווד, ג'ון ווטרס, שאנן דוהרטי, רוזי פרז, כרים עבדול-ג'באר, תומאס היידן צ'רץ, ברידג'ט פונדה, שרילין פן וקורטווד סמית'.

סדרת ספין-אוף

לאחר הצלחתה של התוכנית הוחלט להוציא סדרת בת בשם "בּוּקֶר" שמתמקדת בדמותו של השוטר דניס בּוּקֶר, שהופיע בעונות השלישית והרביעית של הסדרה "רחוב ג'אמפ 21". הסדרה שודרה ברשת FOX בין השנים 1989–1990, אך לא הצליחה כמו קודמתה וירדה לאחר שתי עונות בלבד.

סרט

גרסה קולנועית לסדרה יצאה במרץ 2012, בכיכובם של ג'ונה היל וצ'אנינג טאטום, ועם ג'וני דפ בתפקיד אורח.
ביוני 2014, יצא סרט המשך "רחוב ג'אמפ 22".
הדיוויזיה השלישית (ורמאכט)

הדיוויזיה השלישית

הדיוויזיה הוקמה ב-1 באוקטובר 1934 בפרנקפורט על האודר, על בסיס הדיוויזיה ה-3 של הרייכסווהר, והועמדה תחת פיקוד קורט האזה. במהלך המערכה בפולין לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-2, במסגרת הארמייה הרביעית. במהלך המערכה על צרפת לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-3 ולאחר מכן במסגרת הקורפוס הממונע ה-41 במסגרת הארמייה ה-12. ב-1 באוקטובר 1940 מונה פאול באדר למפקד הדיוויזיה, והדיוויזיה הוסבה לדיוויזיה הממונעת השלישית. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס הממונע ה-56 במסגרת ארמיית הפאנצר הרביעית, ובמהלך הקרב על מוסקבה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס הממונע ה-57 במסגרת ארמיית הפאנצר הרביעית. במהלך מבצע מקרה כחול לחמה הדיוויזיה כחלק מהארמייה השישית, ולאחר מכן לחמה בקרב סטלינגרד, שם הושמדה ב-2 בפברואר 1943.

דיוויזיית הפאנצרגרנדיר השלישית

ב-1 במרץ 1943 הוקמה הדיוויזיה מחדש בצרפת, על בסיס הדיוויזיה הממונעת ה-386, והועמדה תחת פיקוד פריץ-הוברט גרזר. ב-23 ביוני 1943 הפכה הדיוויזיה לדיוויזיית הפאנצרגרנדיר השלישית, וב-16 ביולי 1943 נשלחה לאיטליה. הדיוויזיה לחמה בקרבות השונים באיטליה, בתחילה כחלק מהארמייה העשירית, ולאחר מכן כחלק מהארמייה ה-14. באוגוסט 1944 נשלחה הדיוויזיה לצרפת, והועמדה תחת פיקוד הארמייה הראשונה. בנובמבר 1944 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר החמישית, ולחמה עמה במהלך הקרב על הבליטה. במרץ 1945 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הארמייה ה-15, ולחמה עמה בקרבות בגרמניה, עד להשמדתה בכיס הרוהר ב-21 באפריל 1945.
הדרדסים 2

עלילת הסרט

לאחר אירועי הסרט הקודם, לדרדסית יש סיוטים על כך שיום אחד, הנוסחה הסודית שבעזרתה דרדסאבא הפך אותה לכחולה, תתפוגג והיא תחזור לצד של גרגמל. בינתיים, הדרדסים מתכננים מסיבת הפתעה לכבוד יום ההולדת שלה, אבל כשהיא מנסה לברר מה הם מתכננים, כולם מנסים להתחמק ממנה, וזאת האחרונה מפרשת את זה בתור עובדה שהיא לא רצויה יותר בכפר.
בצרפת, פריז, גרגמל נהפך לסלבריטי בזכות מטה הכשפים החדש שלו. כשגרגמל רואה שתמצית הדרדסים שלו נגמרת, הוא יוצר שני "שטותינקים", יצורים מרושעים דמויי דרדסים, בשם וקסי והאקוס. גרגמל פותח שער לכפר הדרדסים באמצעות מגדל אייפל כצינור העברה, ושולח את וקסי לחטוף את דרדסית, באמצעותה, הוא יוכל לקבל את הנוסחה הסודית של דרדסאבא ליצירת דרדסים. אחד מהדרדסים העדים לחטיפתה של דרדסית, מודיע על כך לדרדסאבא, שמשתמש בקסם שלו כדי ליצור מספר גבישים שיאפשרו לכמה מהדרדסים לעבור ישירות למקום מגוריו של פטריק וינסלו בעיר ניו יורק על מנת לקבל את עזרתו. דרדסאבא מייעד במקור את הגבישים לבר-מוח, בר-כוח ולנועזי, אך ביש-גדא, רגזני וגנדרני משתמשים בטעות בגבישים. דרדסאבא, יחד עם שלושת הדרדסים מגיעים לפטריק וגרייס מיד אחרי חגיגת יום ההולדת הרביעי של בלו, שבו הם עורכים היכרות עם בלו הקטן ועם אביו החורג של פטריק, ויקטור דויל. הדרדסים מסבירים למשפחה את המצב אליו נקלעו, והקבוצה יוצאת לפריז.
לאחר שהגיעו לפריז, פטריק וגרייס עובדים יחד עם ויקטור כדי להסיח את דעתו של גרגמל באחת ההופעות שלו, בזמן שהדרדסים מתגנבים אל מאחורי הקלעים כדי למצוא את דרדסית, ומגלים את מה שגרגמל מתכנן. במקביל, דרדסית בורחת מהכלוב ווקסי והאקוס רודפים אחריה. כשדרדסית חוזרת לסוויטה של גרגמל, גרגמל נותן לה מטה כשפים קטן משלה כאקט מעושה של חסד, בטענה שהוא אביה המקורי של דרדסית ושלדרדסאבא שום עניין בה.
דרדסית עדיין מסרבת לתת לגרגמל מה שהוא רוצה עד שהיא רואה שהשטותינקים מתים עקב חוסר בתמצית הדרדסים. מכשהבינה כי הנוסחה הסודית היא הדרך היחידה להציל אותם, דרדסית מגלה לו את הנוסחה, וגרגמל מערבב אותו כדי להפוך את השטותינקים לדרדסים אמיתיים. מיד לאחר שהם הופכים לדרדסים, גרגמל מכניס את שלושתם לתוך הדרדסאלאטור שלו כדי שיוכל לבצע את שאר התוכנית שלו.
בינתיים, פטריק, גרייס, ויקטור והדרדסים עובדים יחד כדי להציל את דרדסית. הדרדסים נלכדים מהר ומוכנסים לתוך הדרדסאלאטור לשמש כחומר לתמצית הדרדסים. פטריק וויקטור מגיעים בזמן כדי להרוס את המכונה, אך לא לפני שגרגמל צובר מספיק כוח כדי להשתמש בשרביטו החדש נגד הדרדסים ובני בריתם. וקסי והאקוס מתחברים יחד עם הדרדסים נגד אדונם לשעבר, ומצליחים להביס את גרגמל פעם נוספת.
בסוף הסרט וקסי והאקוס מצטרפים לכפר הדרדסים יחד עם חבריהם החדשים; אך לא לפני שהדרדסים נפרדים מחבריהם האנושיים, וגרגמל וחתחתול חוזרים לעולם הקסום של הדרדסים.

סינגלים

הזמרת בריטני ספירס הקליטה סינגל מיוחד עבור הפסקול. ב-17 ביולי 2013 יצא הסינגל: "Ooh La La'". ב-12 ביולי יצא הקליפ של ספירס ובו היא שילבה את שני הילדים שלה.
תוכנית אירוח

תוכנית אירוח (באנגלית אמריקאית/אוסטרלית: Talk Show, באנגלית בריטית: Chat Show) היא תוכנית טלוויזיה או תוכנית רדיו, שבה מתארח אדם אחר (או קבוצה של אנשים) על מנת לדון בנושאים שונים, אותם מעלה המנחה של תוכנית האירוח.
לעיתים, בתוכנית יתקיים פאנל של אורחים, המורכב בדרך כלל מקבוצה של אנשים, המלומדים או המנוסים בנושא שבו דנה התוכנית. בפעמים אחרות, יהיה זה אורח יחיד אשר ידון על תחום עבודתו או תחום ההתמחות שלו עם המנחה.
בתוכניות אירוח אשר משודרות בשידור חי עשויים להיות אורחים או מרואיינים שאינם נמצאים פיזית באולפן הטלוויזיה או בתחנת הרדיו, אלא בביתם, במכוניתם או בכל מקום אחר, אשר ינהלו שיחה עם המנחה באמצעות הטלפון. לעיתים, מוצגת שיחה עם אורח כשיחת טלפון, בעוד האורח עצמו נמצא מאחורי הקלעים.
טכניקה נפוצה בתוכניות אירוח, היא צילומן מול קהל חי, על פי רוב כדי להוסיף מחיאות כפיים או צחוק לפסקול התוכנית, בדומה להוספת צחוק מוקלט בקומדיות מצבים.
בין מנחי תוכניות האירוח האמריקאיים המפורסמים ביותר ניתן למנות את: קונאן או'בריין, אלן דג'נרס, אופרה וינפרי, דייוויד לטרמן, ריקי לייק, ג'יי לנו, אד סאליבן, ג'ון סטיוארט, ג'רי ספרינגר, הווארד סטרן, ג'ימי קימל, לארי קינג, ג'וני קרסון.

תוכניות אירוח בטלוויזיה

בתוכניות אירוח בטלוויזיה, האורחים, לעיתים תכופות, הם ידוענים, שמדברים על חייהם האישיים ועל עבודתם, כמו גם על סרטם האחרון, תוכנית טלוויזיה שהם משתתפים בה או פרויקטים אחרים שהם רוצים לקדם.
לעיתים קרובות, המנחים בתוכניות אלו הם קומיקאים, אשר פותח את התוכנית עם מונולוג קומי בפני הקהל שבאולפן.
שמואל אדמון

ביוגרפיה

אדמון נולד ב-1914 ברוסיה, בנם של אסתר ושלמה רפופורט. ב-1922 עלה לארץ ישראל עם משפחתו ולמד בגימנסיה העברית "הרצליה". היה חבר הכשרה חקלאית והתיישב בקיבוץ אלונים, בו שימש בתפקידי ניהול וביטחון וכחבר אגודת השומרים.
היה חבר ב"הגנה" ובנוטרות, עבר קורס מפקדי כיתות, סמלים, מפקדי מחלקות (קורס ז') ומפקדי פלוגות. בתקופת מלחמת העולם השנייה התגייס לצבא הבריטי והיה חלק מסוללת תותחי נ"מ שהוקמה בארץ ישראל, הגיע עד דרגת רב-סמל יחד עם עמיתו אברהם יפה. עם הקמת הבריגדה היהודית הצטרף לשורותיה ולחם עמה במערכה על נהר סניו באיטליה. השתחרר מהצבא הבריטי ב-1946 בדרגת לפטננט (המקבילה לדרגת סגן בצה"ל). 
לאחר שחרורו מונה למפקד גדוד חי"ש ובהמשך למפקד גדוד 31 של חטיבת אלכסנדרוני. במלחמת העצמאות מונה למפקדו הראשון של חיל התותחנים, הקים את מערך ההדרכה של החיל והיה מהתורמים לארגונו ועיצובו. ב-1949 מונה לראש מטה פיקוד הצפון ושימש כממלא מקום מפקד הפיקוד. 
לאחר שחרורו חזר לעבודה במשק באלונים, היה ממייסדי מפעל "אלום" לייצור אביזרי פירזול מאלומיניום ומנהלו הכללי. ב-1965 מונה למנכ"ל חברת "קריית הפלדה" של כור, התפטר מתפקידו בתחילת 1968.
ביולי 1972 נפטרה אשתו רבקה לבית כהן צדק, כבת 55 במותה, והוא עצמו נפטר בדצמבר אותה שנה, בגיל 58.
במותו הותיר בת, שלומית, ושני בנים, חגי ואיתי.
דושאן איבקוביץ'

קריירה

כשחקן, העביר איבקוביץ' את שנותיו במדיה של רדניצ'קי בלגרד מהליגה היוגוסלבית בשנים 1958-68. את דרכו כמאמן ראשי החל איבקוביץ' בפרטיזן בלגרד ב-1978 ומאז אימן במספר רב של קבוצות מיוגוסלביה, יוון ומרוסיה וזכה להישגים רבים בקבוצות אותן אימן. בשנים 1988-95 החזיק איבקוביץ' במשרת המאמן הראשי של נבחרת יוגוסלביה שהייתה אחת הנבחרות הטובות בעולם בעת ההיא והגיעה להישגים מרשימים בזירה הבינלאומית. בשנת 2008, ברשימה שפרסם היורוליג, זכה איבקוביץ' להימנות כאחד מעשרה המאמנים המשפיעים ביותר בהיסטוריה של הכדורסל האירופי.
ב-2012 הוביל את אולימפיאקוס לזכייה באליפות היורוליג לאחר ניצחון 62-61 על צסק"א מוסקבה בגמר. בנוסף זכתה הקבוצה גם באליפות יוון לאחר הפסקה של 15 שנה.
בקיץ 2016 הודיע על פרישה מאימון.
ונדלפארק

היסטוריה

בשנת 1864 הוקמה "העמותה להקמת פארק לרכיבה והליכה" על ידי מספר תושבי העיר אמסטרדם. העמותה רכשה שטחי אדמה וביצות בפאתי העיר במטרה להקים בהן את הפארק החדש, הם פנו לאדריכל יאן דוויד זוכר לסייע בתכנונו.
בשנת 1865 נפתח 'הפארק החדש' (Het Nieuwe Park) באופן חופשי לחברי העמותה ותמורת תשלום גם לכלל התושבים. שנתיים לאחר פתיחתו הוקם בו פסל לזכר המשורר יוסט ואן דן ונדל בעיצובו של לויס רוייר, כתוצאה מכך זכה הפארק בכינוי הלא רשמי "הפארק של ונדל", עד שב-1880 שונה שמו הרשמי של הפארק לוונדלפארק.
בשנות ה-40 וה-50 של המאה ה-20, עלויות התחזוקה של הפארק החלו לצמוח כתוצאה מהפופולריות הרבה שלו בקרב תושבי העיר. בשנת 1953 העמותה מכרה את הפארק לעיריית אמסטרדם, כתוצאה מכך הפארק עבר שיפוץ במהלך שנות ה-50, האדריכל אחברט מוס החל בשיפוץ הפארק להקל על התחזוקה שלו כמו גם כדי שיהיה נגיש יותר לתושבי העיר.
במהלך שנות ה-60 וה-70, בתקופת "ילדי הפרחים" נודע הפארק כמקום שבו הכל אפשרי וכמעט הכל מותר. במהלך שנות ה-90 מספר המבקרים בפארק גדל לכדי כעשרה מיליון בשנה, מה שהביא לשיפוץ נרחב נוסף שהתרחש במהלך שנות האלפיים והסתיים ב-2010. בשנת 1996 זכה הפארק להכרה כאתר מורשת לאומית (rijksmonument).
אליהו בן חיים

תולדותיו

נולד בישראל ולמד בישיבת פורת יוסף מפי ראש הישיבה הרב עזרא עטיה, הרב בן ציון אבא שאול והרב עובדיה יוסף. הוכר כעילוי ובגיל 17 נסמך להוראה ולדיינות בידי ראש הישיבה.
כבחור בן עשרים, התמנה בשנת 1962 כר"מ בישיבת בית הרש"ל בירושלים, וכעבור חמש שנים הפך לראש הישיבה. בשנת 1973 החל ללמד בסמינר למורים על שם הרא"מ ליפשיץ.
בשנת 1975 נשלח לשמש כרב בקהילה היהודית בטהראן שבאיראן מטעם הסוכנות היהודית. בעת המהפכה האיראנית בשנת 1979 היגר לארצות הברית עם משפחתו והתמנה כרב קהילת המשהדים הגדולה בקווינס שלימים העתיקה את מקומה לגרייט-נק, לונג איילנד. 
בשנת 1993 החל ללמד כר"מ בישיבת רבנו יצחק אלחנן (ישיבה יוניברסיטי) וחמש שנים מאוחר יותר התמנה כראש ישיבה.
הרב בן חיים עוסק בצרכיה הרוחניים של הקהילה היהודית, נישואין, גיטין, גיורים, בית דין לדיני ממונות, וכן במתן הכשר "מהדרין" לבתי עסק בניו-יורק וסביבתה.
Mr. Bad Guy

הפקה

האלבום נוטה בסגנונו המוזיקלי לדיסקו ומוזיקת דאנס, זאת בניגוד לסגנונה של קווין שנטה לכיוון מוזיקת רוק. הפקת האלבום נמשכה כמעט שנתיים, בשל הזמן שנדרש למרקיורי לאסוף את החומרים המוזיקליים, וזאת במקביל לעבודתו עם הלהקה. באלבום היה אמור לכלול דואטים עם מייקל ג'קסון. השניים הקליטו את השיר "There Must Be More to Life Than This", אך מרקיורי החליט שלא להמשיך את שיתוף הפעולה עימו. לטענתו של מרקיורי הוא לא יכול היה לסבול את נוכחותו של באבלס, שימפנזת המחמד של ג'קסון שהסתובבה באולפן. ג'קסון, מצידו, טען שלא יכול היה להסתדר עם העובדה שמרקיורי צרך סמים במהלך ההקלטות. 
מרקיורי היה מעורב בכל שלבי ההכנה של האלבום, החל מכתיבת השירים, הנדסת הקול ועד להוספת האפקטים הסופיים.
השיר "Living on My Own", שלא זכה להצלחה רבה בגרסתו המקורית, יצא מחדש בשנת 1993 בגרסת רמיקס שנעשתה על ידי No More Brothers ‏. גרסת הרמיקס זכתה להצלחה רבה והגיעה למקום הראשון במצעד הבריטי, האירי והצרפתי. השיר ""I Was Born to Love You" זכה להצלחה מסוימת במצעד המוזיקה האוסטרלי בו הגיע למקום ה-13. שיר זה והשיר "Made in Heaven" זכו לגרסה בביצוע שלושת חברי להקת קווין הנותרים באלבום Made in Heaven, ,שיצא לאור בשנת 1995 והיה אלבום האולפן האחרון של הלהקה.
הדיוויזיה ה-167 (ורמאכט)

היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-26 באוגוסט 1939, והועמדה תחת פיקוד מרטין גילברט, ולאחר המערכה על צרפת היא נשלחה לשמש כחיל כיבוש בצרפת כחלק מהארמייה הראשונה. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס הממונע ה-47 במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה, והשתתפה בקרב סמולנסק ובמהלך הקרב על מוסקבה היא לחמה כחלק מהקורפוס ה-53 במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה. לאחר מכן נשלחה הדיוויזיה להולנד, ובמרץ 1943 היא חזרה ליזית המזרחית, והשתתפה בקרב חרקוב השלישי ובקרב קורסק, כחלק מקורפוס הפאנצר ה-48 במסגרת ארמיית הפאנצר הרביעית. לאחר מכן היא השתתפה בנסיגה לעבר הדניפר וספגה אבידות כבדות, ובפברואר 1944 היא נשלחה בשנית להולנד, שם היא הוסבה באוקטובר 1944 לדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-167.
טרסבטוני

האלבום "Metallitotuus" ונסיקת הקריירה

ההקלטות לאלבום "Metallitotuus" התחילו בינואר 2005, והאלבום עצמו פורסם ב-6 באפריל 2005. בשבוע הראשון שלו במצעד הפיני, הוצב במקום השני ושמר על מיקום זה כ-29 שבועות . סינגל אחר ששוחרר מהאלבום, הוא "Orjatar"(תרגום מפינית:"שפחה"). לשיר הופק וידאו קליפ שהוצג לראשונה בתוכנית TOP40 ב-16 באפריל 2005. השיר "Taivas Lyö Tulta" נבחר מאוחר יותר לשיר השערים (השיר שמנוגן מתי שקבוצה מבקיעה) של קבוצת ההוקי קרח הפינית National Team A בגביע Karjala.

האלבומים והישגיהם

האלבום Metallitotuus הגיע לאלבום פלטינה (בפינלנד זה אומר מעל 30,000 עותקים), עוד בשנה שבה פורסם, עם כמעט 33,000 עותקים שנמכרו, והפך לאלבום ההבי מטאל השלישי הכי פופולרי בפינלנד אותה שנה. ביוני 2006, פורסם האלבום השני, Vaadimme Metallia (מפינית:"אנחנו דורשים מטאל"). באותו היום שבו פורסם, "וואדימה מטאליה" כמעט הגיע לאלבום זהב, שזה אומר בפינלנד: מעל 15,000 עותקים שנמכרו. אלבומם השלישי, Myrskyntuoja (מו'רסקו'נטואויה, תרגום מפינית: "מביא הסערות"), נכנס למצעד האלבומים הפיני במקום הראשון. בשנת 2010 הוציאה הלהקה את אלבומה הרביעי Maailma tarvitsee sankareita (בפינית:"העולם צריך גיבורים")

בינלאומיות ואירוויזיון

טרסבטוני התפרסמו גם מחוץ לפינלנד, אך עד כה ניגנו חברי הלהקה פעם אחת בלבד מחוץ לפינלנד, ב-Wacken Open Air 2005. כיום, חברי הלהקה מתמקדים בשאלה של המשך שימוש בפינית בשירתם .
טרסבטוני התמודדו בקדם אירוויזיון 2008 הפיני. ב-1 במרץ הם ניצחו עם אחוז קולות סופי של 38.9%. באירוויזיון עצמו הם העפילו ב-20 במאי לגמר מהמקום השמיני עם השיר Missä miehet ratsastaa וצברו 79 נקודות. בגמר הגיעו למקום ה-22 עם 35 נקודות.
סואר (ריין)

גאוגרפיה

מקור הנהר בפלאצרוואלד ליד העיר אפנבורן (Eppenbrunn) שבקרבת הגבול הצרפתי-גרמני, ברום של כ-400 מטר מעל לגובה פני הים. הנהר זורם מזרחה בשטח גרמניה עד שהוא חוצה את הגבול לצרפת כ-12 ק"מ לאחר מוצאו. בצרפת הנהר זורם בצפון חבל בא-רן וממשיך לכיוון מזרח. במהלכו הוא ניזון ממספר נהרות שהעקריים שבהם הוא האברבאך והסלצבאך. כ-5 ק"מ לאחר המפגש עם נהר הסלצבאך, הנהר נשפך אל נהר הריין ליד העיר מינשוזן.
עבדאללה קוואסמה

עבדאללה עבד אל-קאדר קוואסמה (عبد الله عبد القادر القواسمي; 1960 - 21 ביוני 2003), טרוריסט מחמולת קוואסמה, היה מפקד הזרוע הצבאית של החמאס בחברון. קוואסמה, שהיה אחראי לסדרת פיגועים בישראל, היה המבוקש מספר אחת ביהודה ושומרון עד חיסולו ב-2003.

מותו

במוצאי שבת 21 ביוני 2003 נכנס כוח ימ"מ לחברון במטרה לעצור את קוואסמה לאחר שהתקבל מידע אחר מקום מסתורו. קוואסמה ניסה להימלט, ובמנוסתו פתח באש לעבר הכוח. לאחר חילופי אש קצרים נהרג. בארגון החמאס נטען כי לוחמי הימ"מ רצחו את קוואסמה בכוונה תחילה, אך לטענת גורמי צבא הכוונה הייתה להביא את קוואסמה למשפט בישראל ולא להרוג אותו. מותו של קוואסמה היווה מכה קשה לארגון בחברון שלא הצליח להוציא מאז פיגועי טרור "איכותיים" בתדירות גבוהה כפי שעשה לפני מותו.
לאחר מותו של קוואסמה החליף אותו בתפקידו סגנו, אחמד באדר.
Master of Magic

Master of Magic הוא משחק אסטרטגיה ממוחשב מבוסס תורים, שהופץ בידי חברת Microprose בשנת 1993 ופותח בידי חברת סימטקס, שפיתחה גם את משחק המחשב הדומה Master of Orion.
המשחק מזכיר מאוד בסגנונו את Civilization, אך ברקע של עולם פנטזיה, ותוך שימוש מסיבי בקסמים, בגיבורים, גזעים שונים בעלי יכולות שונות ושני עולמות שמחוברים זה לזה.
המשחק סבל מבאגים רבים (וגם בגרסתו החדשה ביותר עדיין סובל), אך למרות זאת הוא זכה להצלחה לא קטנה ולאורך חיים מרשים - גם בימינו ניתן למצוא רבים המשחקים בו.
המשחק יועד במקור למערכת ההפעלה DOS. למרות שניתן להריץ אותו גם על גרסאות חדשות של חלונות, הדרך הנוחה ביותר לשחק בו כיום היא באמצעות אמולציה.
ונדו טוארטו

היסטוריה

ונדו טוארטו נוסדה ב-26 באפריל 1884 על ידי אדוארדו קייסי (Eduardo Casey) לאחר שהוא קנה את השטח עליו נמצאת כיום העיר זמן מה לאחר שגורשו ממנו תושבים ילידים. משמעות השם היא "אייל חד-עין" והמקור שלו לא ברור לחלוטין. היו מספר אנשים בוונדו טוארטו שלא אהבו את השם ובמהלך השנים היו מספר ניסיונות לשנות את השם לשמות אחרים כמו "סיודד קייסי" (Ciudad Casey), אך ניסיונות אלו לא צלחו.
ב-16 בדצמבר 1935 ונדו טוארטו קיבלה מעמד של עיר.

כלכלה

כלכלת ונדו טוארטו מסתמכת בעיקר על תעשייה וחקלאות, הכוללת גידול סויה, חיטה, תירס וחמניות.

תחבורה

ונדו טוארטו נמצאת על מסלול הכבישים הלאומיים 8, המקשר בין ויז'ה מרסדס בפרובינציית מנדוסה ובין פרובינציית בואנוס איירס, ו-33, המקשר בין רוסאריו ובין העיר באיה בלנקה בפרובינציית בואנוס איירס.

ספורט

בשנות התשעים פעלה בליגת העל הארגנטינאית בכדורסל קבוצת הכדורסל  אולימפיה דה ונדו טוארטו, שאף זכתה באליפות בעונת 1995/96 ולאחר מכן בליגת הכדורסל הדרום אמריקאית, עד שנכנעה לפנאתינייקוס בגביע הבין-יבשתי בכדורסל. מאז הידרדרה הקבוצה, וכיום היא משחקת בליגה האזורית של פרובינציית סנטה פה.
מבין שורות המועדון יצאו כדורסלני ה-NBA אנדרס נוצ'יוני, קרלוס דלפינו ווולטר הרמן.
עכובית הגלגל

העכובית במקורות

בעקבות התופעה האופיינית לצמח זה, שהוא מתגלגל בשדות, לשם הפצת זרעיו, נמשלו אויבי עם ישראל בתנ"ך ל"גלגל" בשני מקומות :
"לְאֻמִּים, כִּשְׁאוֹן מַיִם רַבִּים יִשָּׁאוּן, וְגָעַר בּוֹ, וְנָס מִמֶּרְחָק, וְרֻדַּף, כְּמֹץ הָרִים לִפְנֵי-רוּחַ, וּכְגַלְגַּל, לִפְנֵי סוּפָה:" (ישעיהו י"ז י"ג). "אֱלֹהַי, שִׁיתֵמוֹ כַגַּלְגַּל, כְּקַשׁ, לִפְנֵי-רוּחַ:" (תהלים פ"ג י"ד).
בספרות חז"ל הוא מופיע יחד עם הקנרס (ארטישוק) כצמח מאכל, בשם הדומה לשם הערבי של ימינו: "וקוץ ודרדר תצמיח לך ואכלת את עשב השדה, קוץ זה קינרס, דרדר אלו עכביות" (בראשית רבה פ"כ, כ"ג).

שימושים רפואיים

הצמח נחשב לאחד מצמחי המאכל והמרפא החשובים בארץ ישראל. עקב הקטיף המוגבר שלו, הוא הוכנס לרשימת הצמחים המוגנים בישראל. הערבים וכן יהודים יוצאי המשרק, נוהגים להכין סלט מעלי העכובית ומתפרחתה. את השורש הם מבשלים עם בצל ובשר.
כל חלקי הצמח העל-קרקעיים משמשים ברפואה העממית כתרופה למחלות בדרכי העיכול, מחלות כבד, אלרגיות, בחילה, סחרחורת ולחץ דם נמוך.
הארינגיי

היסטוריה

רובע הארינגיי הוקם בשנת 1965 מכוח חוק השלטון בלונדון 1963 מאיחודם של הרובע המוניציפלי של הורנסי, הרובע המוניציפלי של ווד גרין והרובע המוניציפלי של טוטנהאם שהיו חלק ממחוז מידלסקס.
הרובע קרוי על שם השכונה הארינגיי - אולם אף שההגייה זהה, השם נכתב באופן שונה - שם הרובע הוא "Haringey" בעוד ששם השכונה הוא "Harringay". מקור השם בשם סקסוני של ראש שבט מקומי שנקרא הארינג - "Haering".

אוכלוסין

ברובע הארינגיי מתגוררים 216,507 תושבים (2001). מרבית תושבי הרובע לבנים (65.7%), אולם ברובע מיעוטים אתניים גדולים: 20.1% שחורים ממוצא אפריקאי או קריבי, 6.7% ממוצא אסייתי, 4.6% ממוצא מעורב, 1.1% ממוצא סיני ו-2% ממוצא אחר.
46% מתושבי הרובע מחזיקים בבעלותם את הדירות בהם הם מתגוררים. אוכלוסיית הרובע צעירה באופן יחסי - רק 11% מתושבי הרובע הם מעל גיל 65 (בעוד שברחבי הממלכה המאוחדת 18.5% מהתושבים הם מעל גיל זה. 45.3% מהתושבים הלבנים של הרובע הם ממוצא בריטי, ו-20.4% מהתושבים הם ממוצא לבן אחר (בעיקר טורקים, אירים, יוונים או קפריסאים).

ספורט

בשכונת טוטנהאם שברובע ממוקם מועדון הכדורגל טוטנהאם הוטספר - מהליגה העליונה האנגלית. כמו כן פועלת ברובע קבוצת הרגבי לונדון סקולארז השייכת לליגת הרגבי הלאומית - הקבוצה פועלת מאצטדיון ניו ריוור שבווד גרין.
טרשניתיים

מאפיינים

צמחים עשבוניים בשרניים משהו בעלי עלים נגדיים ולוואים. הצמחים חד ביתיים ומואבקים על ידי הרוח. התפרחות נמצאות בחיקי בעלים והפרחים חד מיניים. הפרחים הזכריים יושבים על המפרקים העליונים של הצמח והנקביים על התחתונים. הפרי אינו בשרני, בעל זרע יחיד. הזרעים דמויי פרסת-סוס.
תפוצת המשפחה בחצי הכדור הצפוני, באזורים הממוזגים והסוב-טרופיים. בארץ נפוץ מין אחד, טרשנית שרועה.