google/wiki40b huggingface dataset:
יוסף ביי מויאל

ביוגרפיה

יוסף מויאל נולד ברבאט שבמרוקו בשנת 1843. אביו היה אהרן מויאל, סוחר עשיר ממנהיגי קהילת יהודי רבאט, ואמו הייתה סעדה לבית עמיאל. יוסף קיבל חינוך מסורתי בתלמוד תורה ובישיבה ברבאט, וכמו כן השתלם בשפות זרות. בשנת 1860 מכרה המשפחה את רכושה במרוקו ועלתה לארץ ישראל. לאחר שלוש שנות מגורים בחיפה, המשפחה התיישבה סופית ביפו ורכשה בה מספר חנויות ובתי מגורים. 
יוסף נשא לאישה את שמחה, בתו של הרב משה פרדו, הרב הראשי של יהודי אלכסנדריה. 
לאחר פטירתו של אביו ירש וניהל בהצלחה את הון המשפחה, ועסק במסחר בשמן ותבואות. הוא היה הבולט שבמנהיגי עדת המערביים (כינוי ליהודים יוצאי המגרב) ביפו, שבתקופה זאת נמנו עמה רוב יהודי העיר, וכן היה בין האישים הבולטים ביפו בקרב יהודים ולא-יהודים כאחד. הוא ניהל קשרים טובים עם השלטונות העות'מאניים ועם נציגי המעצמות הזרות. בשנת תרל"ד הוא מונה לסגן קונסול ספרד ביפו, והיה כנראה בין היהודים הראשונים במשרה מסוג זה עבור ממשלת ספרד מאז גירוש ספרד. הוא קיבל מממשלת ספרד את אותות הכבוד "קארלוס השלישי" ו"איזבלה קתוליקה", וכנראה היה גם ראשון היהודים בקבלת אותות אלה. 
לאחר שהתפטר משירות ספרד נתמנה לקונסול פרס ביפו, והממשל העות'מאני נתן לו את התואר "ביי" ואת אות הכבוד "מסדר המג'ידיה" דרגה ג'.
הוא ניצל את קשריו הטובים עם השלטון כדי להתערב לטובת עלייה יהודית לארץ ישראל. הוא הקים בית כנסת ויזם הקמת מבנים ומוסדות שונים ביפו, כולל כיכר השעון ומגדל השעון המפורסמים של יפו. ביחד עם אהרון שלוש וחיים אמזלג, הוא היה אחראי לגאולת אדמות רבות באזור תל אביב של ימינו, כולל השכונות נווה צדק, נווה שלום, חלק ממחנה יהודה ושכונת אהרן. הוא לבדו היה אחראי לרכישת האדמות של שכונות מחנה ישראל ומחנה יוסף (הקרויה על שמו) וכן חלק משכונת כרם התימנים.
הוא נפטר ביפו ב-7 באוגוסט 1914.
היו לו ארבעה ילדים מאשתו הראשונה, בהם ד"ר שמעון מויאל ועו"ד דוד מויאל, מסעודה וסולטנה. לאחר פטירתה הוא נשא לאישה את רחל לבית רג ונס, ולהם חמישה ילדים נוספים: נסים, אברהם, אהרן, משה ואסתר.
היו לו שלושה אחים, בהם אברהם מויאל, נציג תנועת "חובבי ציון" בארץ ישראל.
שפל רוח

היכולת להתפלל

התפילה במהותה היא ניסיון של האדם להתקרב אל אלוהים באמצעות פניה ישירה אליו. דבר זה מעורר בעיות עצומות, כיצד אפשרית קרבה זו?
רבי שלמה אבן גבירול היטיב להציג את הדילמה בפניה עומד האדם המתפלל בשיר "שְׁפַל רוּחַ". הבעייתיות, אליבא דאבן גבירול, מתעוררת מתוך הבנת הפער הבלתי נתפס שבין בורא העולם "אשר אין קץ לגדלו", לאדם, שהוא לעומתו "תולעת קטנה באדמה". פער זה יוצר שתי בעיות: איזו משמעות ישנה להילולו של האדם את גדולתו של הא-ל? וגם אם ישנה לכך משמעות - כיצד ניתן להלל את מי שגדולתו אינה נתפסת כלל בחושיו הדלים של האדם?
את הפיוט חותם המשפט: "אֲשַׁחֵר אֵל בְּרֵאשִׁית רַעֲיוֹנַי, אֲשׁר לִשְׁמוֹ תְהַלֵּל כֹּל נְשָׁמָה". המשורר עונה על תמיהתו בכך שהוא מתאר את הילול הבורא כחלק בלתי נפרד ממהותו של האדם ומחיפושו אחר קרבת הבורא.
על פי גרסה אחרת, מסתיים השיר במשפט: "הטיבות והגדלת חסדים, לך תגדיל להודות כל נשמה". לפי גרסה זו - עיקרו של הילול הבורא מצד האדם היא בהודאה ושבח על הטובות שהוא גומל עמו, ולא בדברי שבח על גדולתו, שכאמור - איננה נתפסת כלל בחושיו ובשכלו הדל.
איבריה (חברת תעופה)

תולדות החברה

החברה נוסדה ב-28 ביוני 1927 וטיסותיה החלו ב-14 בדצמבר של אותה שנה בקו בין מדריד לברצלונה.
בשנת 1946 החברה הייתה לחברה הראשונה המפעילה טיסות בין אירופה לבין דרום אמריקה בקו מדריד - בואנוס איירס כשהיא משתמשת במטוס מדגם דאגלס DC-4.
בשנת 2001 הופרטה החברה.
ב-8 באפריל 2010 הודיעו איבריה ובריטיש איירווייז על מיזוגן תחת חברה חדשה שייסדו בשם International Airlines Group. שתי החברות ממשיכות לפעול בצורה נפרדת ובמותגים נפרדים גם לאחר המיזוג.

פעילות החברה בישראל

החברה מפעילה טיסה יומית אחת בין נמל התעופה מדריד-בראחס לנמל התעופה בן-גוריון. החל מחודש אפריל 2018 מפעילה החברה את הטיסות לתל אביב במתכונת "טיסות ארוכות טווח" ואלו מופעלות במטוסי איירבוס A330 ולעיתים במטוסי איירבוס A340.
בנוסף, לחברה הסכם קוד שייר עם חברת אל על בקווים שזו מפעילה בתדירות של שתי טיסות יומיות למדריד וברצלונה.
טבח טומאן

טבח טומאן היה פשע מלחמה שהתרחש ב-16 ביולי 1950, במהלך מלחמת קוריאה, על פסגת הר בכפר טומאן שבקוריאה הדרומית. בטבח נרצחו שלושים חיילי צבא ארצות הברית, פצועים ולא-חמושים, וכן כומר קתולי, בידי חיילי הכוחות המזוינים העממיים של קוריאה הצפונית במהלך קרב טג'אן.
במהלך פעילות מבצעית בנהר גאום במסגרת קרב טג'אן, קבוצת חיילי צבא ארצות הברית נותקו מאספקה-מחדש בעקבות מחסום שהוצב בידי הכוחות המזוינים העממיים של קוריאה הצפונית. לאחר שניסיונותיהם לפרוץ את המחסום נכשלו, נאלצו החיילים להתפנות להרים הסמוכים כדי לטפל בפצועים. לאחר ששלושים מהפצועים, רופא אחד וכומר צבאי אחד נותקו משאר הקבוצה, הם התגלו על ידי כוח סיור קוריאני. הכוח פתח באש על הכומר בעודו מתפלל לשלומם של הפצועים, ומיד לאחר מכן נרצחו שאר החיילים. רופא הצליח להימלט.
אינסברוק

היסטוריה

האזכור הראשון של העיר הוא במסמך משנת 1187 כ "Insprucke". העיר שימשה כנקודה חשובה לחציית נהר אין, ומכאן שמה. הנתיב דרך הרי ברנרפאס היה אז חיבור עיקרי של תחבורה ותקשורת בין הצפון לדרום, והנתיב המזרחי ביותר החוצה את האלפים. ההכנסה של העיר משירות כתחנת מעבר גרם לשגשוגה.
העיר הפכה לבירת טירול בשנת 1429, ובמאה ה-15 המאוחרת העיר נהייתה מרכז אירופי של פוליטיקה ותרבות כשהקיסר מקסימיליאן הראשון העביר אליה את חצר האימפריה.
במשך המלחמות הנפוליאוניות העיר הועברה לבוואריה, שהייתה בת בריתה של צרפת. המנהיג אנדריס הופר הוביל את הצבא הטירולאי לניצחון בקרב ברגאיסל נגד הכוחות המאוחדים של בוואריה וצרפת, וקידם את הפיכת אינסברוק לבירת טירול. לאחר מכן הכוחות המאוחדים פלשו לטירול ואינסברוק הפכה לחלק מבוואריה עד 1814. לאחר קונגרס וינה העיר חזרה להיות תחת שליטה אוסטרית. גופתו הגיבור הטירולאי אנדריס הופר, שהוצא להורג במאנטובה, הושבה 1823 לאינסברוק ונקברה בכנסיית העיר.
בשנת 1938 העיר סופחה לגרמניה הנאצית כחלק מהאנשלוס, על ידי אדולף היטלר. בין השנים 1942–1945 הופצצה העיר 21 פעם והיא סבלה מהרס כבד.

תחבורה

אינסברוק נמצאת ליד צומת הכבישים המהירים A12 ו A13 מה שמקנה לה גישה קלה לורונה שבאיטליה ולמינכן שבגרמניה.
התחנה המרכזית של אינסברוק היא אחת מתחנות הרכבת ההומות ביותר באוסטריה. מסילת הרכבת האוסטרית חוצה את הנתיב הדרומי מערבי של הרי הברנרפאס, ומחבר לצפון איטליה ודרום גרמניה.
מנמל התעופה של אינסברוק יוצאות בין השאר טיסות לפרנקפורט, לונדון ווינה.
החשמלית העירונית כוללת שני קווים בתוך העיר, ושניים מסביב לה. החשמלית תורחב בשנים הבאות ותגיע לעיירה האל אין טירול במזרח ולעיירה פלס במערב. בעיר ישנם כמה קווי אוטובוס. קווי המיניבוס שבעיר ינטשו בעקבות הרחבת קווי החשמלית.

ספורט

בעקבות מיקומה של העיר בין הרים, היא מקום אידיאלי לסקי בחורף ולטיפוס הרים בקיץ. סביב העיר ישנם כמה אתרי סקי, ובהם אקסאמר, ליצום, איגלס, זפלד, טולפס ועמק שטובאי. אתרים אלה עושים לאפשרי את הסקי אפילו בקיץ בשטחים מכוסי הקרח שבהם.
העיר אירחה פעמיים את משחקי החורף האולימפיים: פעם ראשונה בשנת 1964, ופעם שנייה בשנת 1976, כמחליפת מקום של דנוור, שדחתה את משחקי החורף שהיו אמורים להתקיים בה. דבר זה עושה אותה לאחת משלוש הערים היחידות שאירחו שני משחקי חורף אולימפיים, יחד עם סנט מוריץ שבשווייץ ולייק פלאסיד בארצות הברית. נוסף לכך, היא אירחה פעמיים ברציפות את משחקי החורף הפאראלימפיים בשנים 1984 ו-1988, יותר מכל עיר אחרת.
אינסברוק הייתה גם אחת הערים המארחות של יורו 2008 שהתקיים באוסטריה ובשווייץ.
העיר אינסברוק אירחה את אולימפיאדת החורף לנוער בינואר 2012, אולימפיאדת החורף לנוער הראשונה בהיסטוריה.

חינוך

אינסברוק נחשבת לעיר אוניברסיטאית עם מספר מוסדות להשכלה גבוהה.
המוסד המוכר ביותר הוא אוניברסיטת אינסברוק (Leopold-Franzens-Universität), האוניברסיטה הרפואית של אינסברוק והאוניברסיטה למדע יישומי(MCI Management Center Innsbruck).
ג'ודית אשר

ביוגרפיה

אשר, ילידת 1964. נולדה בלידס שבאנגליה ועלתה לישראל עם משפחתה בשנת 1972.

לימודים אקדמיים

את התואר הראשון השלימה אשר בשנת 1989 בבצלאל במחלקה לתקשורת חזותית אותו סיימה בהצטיינות.
את התואר השני עשתה בקולג' המלכותי לאמנות במחלקה Communication Art & Design אותו סיימה בשנת 1991.

קריירה מקצועית

בשנת 2002 זכתה אשר בפרס היצירה מטעם משרד התרבות, המדע והספורט. בנוסף זכתה בסדרת פרסים מטעם אגודת ידידי אמריקה ישראל, בפרס סנדברג לאיור (1989) ובפרס פלהיים לטיפוגרפיה (1986).
בשנת 2011 נבחרה כנציגת מחקר ב”פני האיור לאן בעידן הדיגיטלי” באקדמיה המלכותית בלונדון.
במהלך הקריירה עבדה אשר עבדה עם לקוחות שונים ביניהם יוניסף, האקדמיה לשפה העברית, עיתון הארץ, הקיבוץ המאוחד, הוועדה האמריקאית למכון ויצמן למדע, ניו יורק.
אשר איירה מספר ספרים, ביניהם ‘יומנו של עובר’ שנכתב ע”י פרופ’ גידי קורן, בהוצאת ספרית הפועלים.
ביוני האחרון הציגה מאמר הנכתב ונחקר בשיתוף עם ד"ר בן ברוך בליך בכנס בינלאומי העוסק בפרקטיקות אמנות עכשווית במזרח התיכון בחסות אוניברסיטת בירקבק בלונדון ואוניברסיטת ניקוסיה, קפריסין: צילום בסכסוך: צלמים ישראלים-פלסטיניים.
בשנת 1994 החלה ללמד והפכה למרצה בכירה וחברת סגל במחלקה לתקשורת חזותית במכון הטכנולוגי חולון ומרצה במחלקה לתקשורת חזותית בבצלאל.
כיום אשר עובדת על רומן גרפי העוסק בסיפורי אנוש של מתח והתחדשות, אהבה ואובדן.

חיים אישיים

אשר מתגוררת ועובדת בקיבוץ עינת שבמרכז הארץ עם משפחתה.
חסידות האדאס

חסידות האדאס-מטסלקה (מאטא-סאלקע) היא חסידות הונגרית. אבי השושלת היה רבי אהרן ישעיהו פיש.

תולדות החסידות

רבי אהרן ישעיהו היה נכדו של רבי יעקב פיש מקאליב שעוד ראה את הבעל שם טוב שהיה דודו שברכו באריכות ימים ואכן נפטר כשהיה למעלה בן 100 שנה. רבי אהרן ישעיהו היה תלמיד מובהק של רבי אליעזר צבי מקומרנה. בזיווג שני נישא לאלמנת רבי יעקב משה ראטה אב"ד מיידנק. חיבר את הספר "קדושת אהרן". נפטר בו' בטבת תרפ"ח.
בנו היה רבי חזקיה ממטסלקה. נולד בשנת תרמ"ה. לאחר פטירת אביו החל לכהן באדמו"רות. סבל כל חייו. נרצח בשואה בכ"ח באדר תש"ד. חתנו של רבי חזקיה היה רבי חיים אורי יעקוביץ שכיהן בשנת תרצ"א כאב"ד פבינזה ואחר כך כאדמו"ר במטסלקה.
בן נוסף של רבי אהרן ישעיהו היה, רבי צבי אביגדור אב"ד ניר אדאני.
חתנו של רבי אהרן ישעיהו, רבי יחזקאל רוטר כיהן כאדמו"ר מהאדאס בקלויזנבורג. היה תלמידם של רבי יחזקאל שרגא הלברשטאם משינאווא ושל רבי יהושע רוקח מבעלז. נפטר בשנת תרצ"ח.

החסידות לאחר השואה

רבי אליעזר פיש בנו של רבי חזקיה, שהיה חסיד ויז'ניץ, כיהן באדמו"רות מטסלקה בווילאמסבורג שבברוקלין, ארצות הברית.
בנו רבי אביגדור דניאל, חתן רבי משולם פייש מטאש, מכהן כאדמו"ר מהאדאס בווילאמסבורג.
חתנו רבי אברהם שפיצער מכהן באדמורו"ת מטסלקה בירושלים.
חוטמית זיפנית

מאפיינים

לחוטמית פריחה בצבע ורוד, וגובה של 1.0 עד 2.0 מטר. שמה נובע מהבליטה באמצע הפרי המזכירה חוטם ומקורו בשם בערבית,  ח'טימה. בעברית מכונה גם "ורד הקציר" או "ורד הקוצרים".
הגבעול ארוך ואינו מסתעף, מכוסה שערות קשות וזיפניות ומכאן התואר זיפנית. הפרחים יוצאים מבין העלים ונישאים על עוקץ קצר. הגביע בן חמש אונות, חמשת עלי הכותרת הורודים דמויי משולש הפוך מפורצים בראשם ואורכם כחמישה סנטימטר בבסיס. הפרח פתוח ובמרכז צלקת, עמוד עלי מוקף בצינור האבקנים. לצמח עלי שחלה רבים.
ברפואה העממית יש המשתמשים בנוזל של צמח החוטמית לריפוי פצעים, כוויות, שיעול ודלקות. את הניצנים של הפרחים אפשר לאכול כשהם מבושלים או כשהם חיים. ניצני הפרחים של החוטמית נחשבים תרופה למחלות בדרכי הנשימה.

פריחה בישראל

החוטמית הזיפנית בישראל נפוצה בחבל הים תיכוני, בגליל, בכרמל, ביהודה ובשומרון במקומות שכמות הגשם בהם מגיעה ל-400 מילימטר לפחות. החלק מעל הקרקע של צמח החוטמית מת ומתייבש בקיץ. בחורף מתפתחת שושנת עלים ומתוכה עולה עמוד פריחה זקוף. הפרחים הוורודים רבים וגדולים מאוד, בגליל ובכרמל הפרחים כהים יותר ובגלבוע ובשומרון הם בהירים יותר. הצמח כולו שעיר וזיפני. הפריחה מתרחשת מחודש אפריל עד חודש יוני.
בשל יופיו והדרו, נשתלו פרחי חוטמית רבים לאורך כבישים מהירים בישראל ובמיוחד לאורך כביש 6, בו הן פורחות בשיא האביב (בעיקר בחודש אפריל ותחילת מאי). כמו כן נשתלו פרחים רבים מסוג זה בירושלים.
תהליכון

תהליכון (באנגלית: Thread of execution, או בקיצור: Thread) ולעיתים חוט, פתיל ריצה או נים הוא מושג במדעי המחשב המשמש במערכות הפעלה כדי לתאר הקשר ריצה במרחב כתובות.
מערכות הפעלה מודרניות מאפשרות לנהל במסגרת ריצה של תהליך (Process) מספר תהליכונים הרצים במקביל במרחב כתובות אחד. במערכות אלו כל תהליך חדש מתחיל את ביצועו באמצעות 'תהליכון ראשי' אשר עשוי בהמשך ליצור תהליכונים נוספים. מנגנון הריצה באמצעות תהליכונים מאפשר לספק למשתמש במערכת ההפעלה מהירות תגובה ורציפות פעולה כאשר התהליך (יישום) מבצע כמה משימות במקביל.

ריצה במקביל

במחשבים בעלי מעבד בודד אין למעשה ריצה של קוד במקביל, כך שתחושת המקביליות מתקבלת באמצעות קפיצה מריצה בהקשר של תהליכון אחד לריצה בהקשר של תהליכון שני. קפיצה זו, המכונה החלפת הקשר (Context switch), מבצעת מעין צילום מצב של המעבד (אוגרים וכדומה) לפני נטישה של תהליכון מסוים כדי לאפשר מעבר לתהליכון אחר וחזרה לתהליכון הקודם בהמשך. פעולת החלפת ההקשר היא פעולה יקרה יחסית מבחינת זמן עיבוד ועל כן משתדלים מפתחי מערכות הפעלה לשפר את זמן ההחלפה ואף לשלב אלגוריתמי ייעול לצמצום מספר ההחלפות.
בייבי דרייבר

פיתוח

אדגר רייט הצהיר כי עלה בראשו הרעיון לסרט ב-1994, אמנם הוא אימץ את ההתחלה המתוכננת של הסרט אל הקליפ בבימויו של השיר "Blue Song" של להקת המוזיקה האלקטרונית Mint Royale הבריטית, בשנת 2003, בכיכובו של נואל פילדינג בתור נהג מילוט חובב מוזיקה שעובד עבור חבורת שודדי בנקים. הוא מאוחר יותר התחרט על כך כאשר הקליפ הפך אהוד באופן בלתי צפוי.

ליהוק

ב-22 ביולי 2014, הוכרז כי אדגר רייט, לאחר שעזב את פרויקט אנטמן, עבר לביים את "בייבי דרייבר" עבור חברת ההפקה Working Title Films הבריטית. טים בוואן, אריק פלנר ונירה פארק היו עתידים להפיק את הסרט. ב-13 בינואר 2015, דווח כי אנסל אלגורט נמצא בדיונים מוקדמים לגבי הצטרפותו לסרט, אשר סרטי סוני עתידים לשחררו, דרך חברת הבת של סרטי קולומביה (בבעלות סרטי סוני) - סרטי טריסטאר. אמה סטון ומייקל דאגלס סומנו גם כן כליהוקים אפשריים עבור הסרט. ב-7 במאי 2015, לילי ג'יימס הייתה בדיונים לגבי הצטרפות לסרט בתפקיד נשי ראשי בתור המלצרית ומושא חיבתו של דמותו של אלגורט. חברת Media Rights Capital בשיתוף עם סרטי טריסטאר היו עתידות לממן את הסרט, אשר פארק תפיק דרך חברת ההפקה שלה Big Talk הפקות, כאשר רייט ייכתוב את התסריט.
ב-8 בספטמבר 2015, דווח כי ג'יימי פוקס נמצא בשיחות לגבי הצטרפותו לסרט. ב-20 באוקטובר 2015, ג'ון האם חתם על כיכובו בסרט בתור אחד הרשעים, חלק מכנופיית שודדי בנקים וסוחר לשעבר בוול סטריט. ב-3 בנובמבר 2015, קווין ספייסי לוהק לשחק בתפקיד מנהל צוות השודדים ופושע מנוסה. ב-16 בדצמבר 2015, אייזה גונזלס הצטרפה לסרט בתפקיד אחת החברות בכנופיית שודדי הבנקים וזוגתו של הדמות של ג'ון האם. ב-23 בפברואר 2016, ג'ון ברנטל לוהק בתור גריף. ב-8 בינואר 2017, רייט פרסם דרך טוויטר כי "סטריפ נמצאת בסרט החדש שלי", לפני שמחק את הציוץ זמן קצר לאחר מכן, דבר שהוביל רבים לשער כי מריל סטריפ תופיע ב"בייבי דרייבר".

צילומים

שלב הצילומים של הסרט החל ב-17 בפברואר והסתיים ב-13 במאי 2016 באטלנטה, ג'ורג'יה.

פסקול

"(Baby Driver (Music from the Motion Picture" הוא שמו של אלבום הפס-קול של הסרט הנושא את אותו השם. הפסקול יצא לאור ב-23 ביוני 2017, על גבי תקליטור, תקליט ויניל ובהקלטה דיגיטלית דרך קולומביה רקורדס, 30th Century Records. האלבום משלב מגוון אמנים שפעלו בעשורים שונים, ביניהם בלר, Run the Jewels, סקיי פררה, Jon Spencer Blues Explosion, קווין וכן Golden Earring.

בקופות

בצפון אמריקה, הרווחים הצפויים של בייבי דרייבר מוערכים ב-12–20 מיליון דולר, מ-3,150 בתי קולנוע בחמשת הימים הראשונים, כאשר יש סיכוי לרווח גדול יותר בשל הביקורות החיוביות. רווחים של 2.1 מיליון דולר התקבלו מהצגות טרום-בכורה של הסרט.

ביקורות

באתר סיכום הביקורות Rotten Tomatoes, לסרט 98% תמיכה, בהתבסס על 131 ביקורות, כאשר הדירוג הממוצע שלו הוא 8.2/10. בפסקה המתארת את דעת רוב הביקורות באתר מתואר כי: "אופנתי, מרגש, ומתודלק בפסקול קטלני, בייבי דרייבר עולה על הכביש ונעלם (ציטוט מתוך שירם של סיימון וגרפונקל בעל שם זהה) -- כאשר הוא מוכיח כי סרטי פעולה זריזים יכולים להיות כתובים בחכמה מבלי להקריב את הריגושים". באתר Metacritic אשר מספק דירוג אחיד מתוך סיכום ביקורות, לסרט דירוג של 86 מתוך 100, בהתבסס על 49 ביקורות, המצביעות על כך שהוא "משובח באופן כללי". צופים שנסקרו על ידי CinemaScore העניקו לסרט דירוג ממוצע של "A-", בסולם מ-A+ עד F.
מעשה ידי טובעים בים ואתם אומרים שירה

מעשה ידי טובעים בים ואתם אומרים שירה הוא מסר עיקרי במאמר חז"ל ידוע בנושא שירת המלאכים לאחר קריעת ים סוף. לפי הפרשנות הרווחת, המסר הוא שאין לשמוח בנפול רשעים.

משמעות על פי המסר

ישנם, כמו הרב בנדיקט והרב זייני, שטענו שלא ניתן לפרש את המאמר כנוגע למצרים שכן לדבריהם דברי חז"ל מלאים במאמרים האומרים שיש לשמוח על מפלתם של הרשעים. לעומתם, טוענים פרופ' שלום רוזנברג ופרופ' דוד הנשקה שבדברי חז"ל יש גם מאמרים הומניסטיים לא מעטים ועל כן אין המסר יכול לשמש כהוכחה למשמעות.

המסר של המאמר

לטענתו של  פרופ' שלום רוזנברג המאמר הוא מאמר הומניסטי התואם מאמרים הומניסטים של חז"ל מאותה תקופה.
פרופ' דוד הנשקה טוען שהמסר של המאמר הוא שאין החיים בעולמות העליונים יכולים להמשך כרגיל כאשר בני ישראל נמצאים בסכנה. 
הרב ד"ר אליהו זייני רואה את המאמר כמעביר את המסר שאין להקדים את ההודאה על ההצלה אלא יש לאמרה לאחר שההצלה הסתיימה.
האיגרת אל פילימון

מחבר האיגרת

מרבית החוקרים סבורים כי איגרת זו אכן נכתבה על ידי פאולוס.
האיגרת נכתבה בעת שהותו של פאולוס בכלא - ככל הנראה ברומא או באפסוס, והוא כותב לנוצרי בשם פילימון (אשר התגורר ככל הנראה בקולוסאה) וכן לאישה בשם אפיה (ככל הנראה אשתו של פילימון) ולאדם נוסף בשם ארכיפוס.

תוכן האיגרת

פילימון היה בעל עבדים עשיר, ולכן נערכו בביתו רחב הידיים מפגשים של הקהילה הנוצרית המקומית. פאולוס כותב לפילימון בשמו של אונסימוס, עבדו של פילימון - עבד אשר "הופרד" מביתו של פילימון לאחר שהיה חסר תועלת עבורו (משחק מילים עם שמו של אונסימוס, שמשמעו "בעל תועלת"). 
החוקרים סבורים כי אונסימוס ברח מבית אדונו, פגש את פאולוס והתנצר - ופאולוס שולח אותו חזרה לבית אדונו ובמכתב דן בסליחה שהאדון צריך לסלוח לעבד.

פרשנויות

מרטין לותר כינה את האיגרת בשם "חנופה קדושה". פאולוס מצווה על פילימון לפעול מתוך רחמים נוצריים, ומאידך משתמש בסמכותו כשליח ומורה לו, מתוך חובת ציות רוחנית, לפעול לפי הנחיותיו ולקבל את אונסימוס שוב לביתו - "לא כעבד, אלא כיותר מעבד, כאח אהוב" (פסוק 16). לותר טוען כי פאולוס לא שינה את מעמדו של העבד ושמר על הסטטוס קוו. השאלה האם האיגרת מטיפה לשוויון של פילימון מול אונסימוס או רק למחילת האדון לעבד, נותרה במחלוקת.
בעת הוויכוח בשאלת העבדות בארצות הברית, קודם למלחמת האזרחים האמריקאית, הסתמכו שני הצדדים בוויכוח זה על האיגרת, כל אחד לפי פירושו, במטרה לבסס את טענותיהם.
הנס קלנר

קריירה מוקדמת

קלנר נולד ב-9 באוקטובר 1898 בקטוביץ, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1915 באמצע מלחמת העולם הראשונה התגייס קלנר לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט היגר ה-11, ולחם בשורותיו במהלך המלחמה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה פרש קלנר מהצבא, והצטרף למשטרה בפוטסדאם. בשנת 1935 הצטרף קלנר לוורמאכט, והצטרף לרגימנט הפרשים ה-4. בשנת 1937 מונה קלנר למפקד הגדוד השני ברגימנט הפרשים ה-4, ובקיץ 1939 מונה למפקד גדוד הסיור ה-11.

מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה היה קלנר מפקד גדוד הסיור ה-11, ולחם עמו במהלך המערכה בפולין, כחלק מהדיוויזיה ה-11 במסגרת הקורפוס ה-1. ב-1 בנובמבר 1939 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, במהלך המערכה ל צרפת לחם עם גדודו שוב כחלק מהדיוויזיה ה-11 במסגרת הקורפוס ה-1. בקיץ 1941 מונה קלנר למפקד רגימנט הרובאים ה-73, ולחם עמו במבצע ברברוסה כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-19 במסגרת הקורפוס הממונע ה-57. ב-1 במרץ 1942 הועלה קלנר לדרגת אוברסט, וב-3 במאי 1942 קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 ביולי 1942 מונה למפקד חטיבת הרובאים ה-19, שהפכה זמן קצר לאחר מכן לחטיבת הפאנצרגרנדיר ה-19. ב-7 באוגוסט 1943 מונה קלנר למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-19, וב-1 בנובמבר 1943 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-10 בפברואר 1944 קיבל קלנר תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 ביוני אותה שנה הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-23 באוקטובר 1944 קיבל קלנר תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-18 באפריל 1945 נהרג קלנר בשעת ביקורו בחזית.
ראובן דיין

ביוגרפיה

ראובן דיין נולד באספהאן שבאיראן כבכור למשפחה בת 7 ילדים. עלה לישראל בשנת 1956, והתגורר עם משפחתו בכפר סבא. את שירותו הצבאי עשה כלוחם בחרמ"ש. בשנת 1968 נישא ליהודית כברה, ולזוג נולדו 4 ילדים, ולהם 11 נכדים. ב-17 באוקטובר 2006 נפטר דיין ממחלת הסרטן לאחר שנתיים של מאבק במחלה.
אזו (כימיה)

אזו (Azo) היא קבוצה פונקציונלית הקיימת בתרכובות אורגניות; תרכובות אלו מכונות תרכובות אזו.
קבוצת אזו מורכבת משני אטומי חנקן הקשורים ביניהם בקשר קוולנטי כפול (N=N). לכל אחד מאטומי החנקן קשורה קבוצה נוספת כלשהי. קבוצת אזו קרויה גם דיאימיד (Diimide). השם אזו מקורו במילה הצרפתית המיושנת azote, "חנקן". מילה זו מקורה ביוונית ופירושה "לא חי".
הקבוצות הנוספות הקשורות לאטומי החנקן עשויות להיות אליפטיות או ארומטיות, אך בתרכובות האזו היציבות והשכיחות ביותר הקבוצות הארומטיות (לעיתים קרובות: טבעות בנזן) הן הדומיננטיות. הסיבה לכך היא יציבות באמצעות רזוננס כימי: אלקטרוני הקשר הכפול בין אטומי החנקן משתתפים ברזוננס של הטבעת הארומטית. רזוננס זה גורם גם לכך שתרכובות אזו ארומטיות רבות הן צבעוניות; קבוצה גדולה של צבעים תעשייתיים נקראת צבעי אזו (באנגלית: Azo dyes).
לתרכובות אזו אליפטיות שימוש בסינתזה כימית. חום או קרינה גורמים לקבוצת האזו להשתחרר מהמולקולה כגז חנקן (N₂); השיירים הנותרים מהווים רדיקלים, בהם ניתן להשתמש בתגובות שרשרת רדיקליות.
ניתן לסנתז תרכובות אזו ארומטיות באמצעות תגובה המכונה צימוד אזו (Azo coupling). זוהי תגובת התמרה נוקלאופילית בין פנול או אנילין ובין יון דיאזוניום (R-N⁺≡N). היון החיובי משמש כאלקטרופיל והטבעת הארומטית של פנול או אנילין מהווה נוקלאופיל:
גבי אלדור

ביוגרפיה

אלדור נולדה למשפחת הרקדניות אורנשטיין - מרגלית (סבתה), יהודית (דודתה) ושושנה (אמה), היא ינקה את אהבתה למחול בסטודיו של סבתה, שהיה הסטודיו הראשון שנפתח בארץ בשנת 1922.
אלדור היא יוצאת להקת הנח"ל וחברת הוועד המנהל באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים.
אלדור ביימה בפסטיבל עכו ובפסטיבל חיפה להצגות ילדים. בהצגות: איפיגניה באאוליס, סיפור יונה, הערב רוקדים, המלך ליר וסמטת הכיסאות הלבנים (עם יגאל עזרתי), נערות טולדו, השולחן הכחול (הצגה שזכתה בשנת 1995 בפרס המבקרים בפסטיבל חיפה להצגות ילדים), אופרה לילדים מאת אנדרה היידו והאופרה מריה מבואנוס איירס.
אלדור שיחקה בתיאטראות השונים בהצגות: בית ברנרדה אלבה, הרפתקה בקרקס, עוץ לי גוץ לי, אלוף הבונים, גבעת ספון ריבר, הנזירים, המגילה, האדרת, הנסיכה טורנדוט, החלון, נישואים זה לא הכל, מסתורים, מחזור, בלאי ועוד. החל משנת 1974 היא עובדת בשיתוף עם רות זיו איל.
אלדור שיחקה בסרטים ותוכניות טלוויזיה: ניני, אסירי החופש, שישים שעות לסואץ, ירושלים ירושלים, אני אוהב אותך רוזה, הזמנה לרצח, בן לוקח בת (1982), החצר של מומו הגדולה, פעמיים אברהם, "זעם ותהילה", המגדלור, פלורנטין.
בשנים 1987–1988 הגישה את "מקום טוב באמצע" - תוכנית רדיו בנושא תרבות ואמנות בגלי צה"ל בהגשה משותפת עם יצחק בן נר, מולי שפירא ואורלי יניב, וכן במהלך השנים הייתה חלק ממגישי התוכנית לאם ולילד.
אלדור עיצבה כוריאוגרפיה להצגות: כל אדם, המבול, הבכחאי, עליסה בארץ הפלאות, סוחרי גומי, עלייתה ונפילתה של העיר מהגוני, והשביתה הגדולה ותוכניות טלוויזיה כדוגמת ריצ'רץ'.
בשנת 1990 אלדור הייתה לאחד ממקימי ומנהלי התיאטרון הערבי-עברי ביפו, יחד עם יגאל עזרתי והמנהל האמנותי אדיב ג'השאן, באותה שנה הנחתה במרכז סוזן דלל ערב התרמה לעמותת מיה ארבטובה.
בשנים 2005–2006 אלדור הייתה שופטת בעונות 1 ו-2 בתוכנית רוקדים עם כוכבים.
בשנת 2011 הוציאה את ספרה "ואיך רוקד גמל?" בהוצאת רסלינג העוסק במשפחתה, אמה, דודתה וסבתה, אשר הביאו את המחול מגרמניה לישראל בשנות ה-20 ושנות ה-30.
אלדור הייתה נשואה לפרופ' אריה זקס ולהם בת.
שפויים

הפקה

האלבום יצא חמש שנים לאחר צימאון (2002), מה שנתן לארצי זמן רב להקלטת האלבום (הוא החל להקליט מ 2004). כל השירים באלבום נכתבו והולחנו על ידי ארצי במקביל לסיבוב ההופעות המצליח עם שלום חנוך ולהופעות קטנות במועדון הזאפה. באלבום זה שיתף ארצי פעולה עם אמנים רבים, בהם: גילי פלדמן, לואי להב, דניאל סלומון, אבי סינגולדה, מוקי, פיטר רוט, יהודה עדר, אודי שמחון, נתן סלומון (בית הבובות), שלומי קינן וכן עם בנו, בן. הסינגלים הראשונים שיצאו מהאלבום הם "האמיתי", "איסלנד" ו"ניצמדנו". הסינגל תתארו לכם זכה להצלחה הגדולה ביותר משירי האלבום. האלבום זכה להצלחה משמכר 60,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו (כולל הזמנות מוקדמות) וזכה למעמד אלבום פלטינה כפולה.

משתתפים באלבום

משה לוי - אקורדיון, קונטרה-בס
עדי רנרט - פלוגל-הורן
רביב גזית - סינתי
אבי סינגולדה - גיטרה קלאסית, גיטרה אקוסטית, בוזוקי, מפיק מוזיקלי
לואי להב - מפיק מוזיקלי
בן ארצי - פסנתר, ויולה, צ'לו, מפיק מוזיקלי
שלמה ארצי - זמר, כותב מילים, מלחין, מפיק מוזיקלי
פיטר רוט - בס
אשר פדי - תופים
יהודה עדר - מפיק מוזיקלי
טל ברגמן - שייקר
גיל פלדמן - מפיק מוזיקלי
דניאל סלומון - קרנות-יער, מפיק מוזיקלי
אבי אלבוחר - אקורדיון
שלומי קינן - חמת חלילים
טל פורר - פסנתר פנדר
ניר מנצור - תופים
ניצן-חן רזאל - כלי מיתר
יועד ניר - צ'לו
אודי שמחון - גיטרה חשמלית, מפיק מוזיקלי