משרד הפנים (רוסיה)

משרד הפנים של האימפריה הרוסית

אם.וה.דה הוקם לראשונה כמשרד ממשלתי רוסי לענייני ביטחון פנים ברפורמה הממשלתית של הצאר אלכסנדר הראשון ב-2 במרץ 1802. במרץ אותה שנה הוקם אם.וה.דה, שהיה אחראי על כוחות השיטור והכיבוי הרוסיים, כמו גם על פיקוח על השלטון המקומי והפך למשרד החשוב ביותר באימפריה הרוסית, האחראי בין היתר גם על תקשורת הדואר (והצנזורה על הדואר/פיקוח על התקשורת בין התושבים), על הכמורה, רכוש המדינה, בתי הכלא והמעצר, וכן המשטרה וכוחות אחרים לביטחון פנים (כמו האוכרנה והמחלקה השלישית בלשכת הוד מעלת הקיסר).
המשטרה הרוסית במאה ה-19 הייתה מורכבת מבעלי רמה נמוכה, לעיתים קרובות לא יודעי קרוא וכתוב, אשר שימשו מנגנון יעיל לדיכוי בשל חוסר הכרותם עם החוק כהלכתו וצייתנותם לפקודות כפי שניתנו להם. בסוף תקופת שלטונו של הצאר אלכסנדר השני, הוקם גוף של "שוטרי כפר", שבסמכותם היה לעצור כל חשוד באופן מיידי, וכונו "אימת הכפר". בערים, היה בכל בניין דירות שוער (דְבוֹרְניק) אשר היה למעשה בלש חשאי שתפקידו לדווח על כל פעילות חשודה או חתרנית בבניין.
ב-1810, בשל חילוקי דעות על סמכויות הארגון הוא פורק והוחלף במשרד המשטרה הרוסי שהתקיים עד 1819, עת הוקם אם.וה.דה מחדש והמשיך להתקיים במשך כמאה שנים, עד לשנת 1917 כשפורק והוחלף על ידי הקומיסריון העממי לענייני פנים.

משרד הפנים של ברית המועצות

אחרי מהפכת אוקטובר פורקה המשטרה הצארית לטובת המנגנונים המהפכניים והוקם משרד הפנים בראשות אלכסיי ריקוב.
הצ'קה שהוקמה ב-20 בדצמבר 1917 בראשות פליקס דזרז'ינסקי פעלה כשירות הביטחון הסובייטי ובמרץ 1919 הוא מונה לשר הפנים במקביל למינוי של ראש הצ'קה.
ב-1922, הצ'קה הפכה לג.פ.או וזו הוכפפה ל"קומיסריון העממי לענייני פנים" (נ.ק.ו.ד.) ביחד עם המיליציה. בשנת 1934 בוצעה רפורמה ארגונית של המשרד והוקם גולאג - המנהלת הראשית לענייני מחנות עבודה.
ב-1946 הוקם אם.וה.דה (МВД) מחדש, הפעם כמשרד הפנים הסובייטי, זאת בשל הפיכת "הוועדות העממיות" למשרדי ממשלה וכך הפך גם שירות ביטחון הפנים, אן.קה.וה.דה לאם.וה.דה.
בשנת 1960 פורק ה-אם.וה.דה והוחלף במשרד הפנים וביטחון הציבור, אך הוקם מחדש ב-1968. ב-1990 משרד הפנים הסובייטי פורק והפך למשרד הפנים של רוסיה הסובייטית.

משרד הפנים של הפדרציה הרוסית

ב-1990, נערך ארגון מחודש בזרועות הממשל ולזמן קצר האם.וה.דה הפך לאם.בה.וה.דה (משרד הביטחון והפנים) אך האם.וה.דה המשיך להתקיים כזרוע שיטור לאומית. ב-1995 הופרדו שירותי הכבאות והועברו לידי המשרד למצבי חירום של רוסיה, ובשנים אלה ניכרה ירידה בפופולריות של הארגון ויכולתו לאכוף את החוק.
משטרת רוסיה, צברה לעצמה מוניטין בקרב אזרחי המדינה כארגון אכיפת חוק מושחת. מה גם שהמשטרה הרוסית פעלה על פי חוק מאפריל 1991, חוק שלא הסדיר את פעילותה המודרנית מאחר שהסתמכה בעצם על החוק הסובייטי. באוגוסט 2010 העלה הנשיא דמיטרי מדבדב את הרעיון לחוקק חוק חדש אודות המשטרה הרוסית, חוק שיגדיר מחדש את מטרות המשטרה. המשטרה הסובייטית הוקמה בנובמבר 1918 בשם "מיליציה", והייתה יורשת מחלקת המשטרה של משרד הפנים הקיסרי. מדבדב ביקש לשנות את שמה של המשטרה ולהשיב לה את שמה הקיסרי, זאת כחלק ממאבקו בשחיתות; וכך יצאה לדרך תוכנית לרפורמה מקיפה בזרועות השיטור - שבמרכזה התמקצעות של כוחות המשטרה הרוסיים. ב-2011 הרפורמה יצאה לדרך הלכה למעשה, תוך רה-ארגון במשטרה הרוסית. במסגרת החוק החדש שנכנס לתוקף במרץ 2011, כל מפקדי המשטרה הרוסית, לא יכהנו בתפקיד אחד מעל 5 שנים.
האם.וה.דה שולט על מספר כוחות לביטחון פנים ואחראי בין השאר גם על מאבק בסחר לא חוקי בסמים, מלחמה בפשע המאורגן, מלחמה בשחיתות, מלחמה בטרור ופיקוח על ההגירה. בשנת 2016 הועברו תפקידי הפיקוח ורישוי על כלי ירייה לידי המשמר הלאומי של רוסיה שנטל לידיו את גם את האחריות על כל היחידות המיוחדות המשטרתיות ללוחמה בטרור.