google/wiki40b huggingface dataset:
Sd.Kfz. 250

פיתוח

זחל"ם ה-Sd.Kfz. 250 פותח כמענה לצורך של הצבא הגרמני ברכב בעל עבירות טובה אשר ישמש כוחות לוחמים בתפקידי סיוע להתקפות שריון ותפקידי סיור. לצבא הגרמני היה ניסיון עם זחל"מים בשנת 1939 עם זחל"מי הסיוע, שהיו בעצם משאיות זחליות למחצה כמו ה-Sd.Kfz. 10. פיתוח ה-Sd.Kfz. 250 נעשה על ידי חברת Demag והתבסס על ה-Sd.Kfz. 10, שפותח גם הוא על ידי החברה, הוא קוצר מעט והורכב עליו שריון לאורך הכלי כאשר תא הלוחמים פתוח כלפי מעלה.
לזחל"ם ה-Sd.Kfz. 250 היו מספר חסרונות, תא הלוחמים היה פתוח, מה שהשאיר את צוות הכלי בסכנה מפני הפגזות ותקיפות אוויריות. חיסרון נוסף היה בעיית ניידות הכלי, בעיה משותפת לרוב הזחל"מים הגרמניים לעומת הזחל"מים של בעלות הברית, אף על פי שהזחלים הבטיחו עבירות גבוהה בתנאי שטח קשים, העובדה שהגלגלים שימשו להיגוי בלבד ולא היה בהם כוח הקשתה מאוד על ניידות הכלי.

Sd.Kfz. 252

ה-Sd.Kfz. 252 פותח כזחל"ם לנשיאת תחמושת לסיוע תותחי סער. הזחל"ם התבסס על ה-Sd.Kfz. 10 ועיצובו היה דומה מאוד ל-Sd.Kfz. 250 רק שהכלי היה בעל גג, חלק אחורי בשיפוע עם פתח נוסף וצוות של שניים בלבד. זחל"ם התחמושת שירת החל מפיתוחו ב-1940 עד סוף המלחמה. סך הכל יוצרו 413 כלים.

Sd.Kfz. 253

ה-Sd.Kfz. 253 הוא זחל"ם תצפית וטיווח לכוחות ארטילריה, הוא התבסס גם הוא על ה-Sd.Kfz. 10 וגם הוא היה סגור מכל הכיוונים. הזחל"ם איכלס צוות של 4 ציוד קשר רדיו וציוד תצפית, כאשר התצפית הארטילרית הייתה נעשית דרך פתח בגג. ה-Sd.Kfz. 253 שירת החל מ-1940 עד סוף המלחמה. סך הכל כ-285 כלים יוצרו.

שירות קרבי

מיקומם העיקרי של זחל"מי הסיור היו בגדודי סיור בדיוויזיות השריון, אך גם פעלו כזחל"מי סיוע וסיור לכוחות חי"ר ממוכנות. תפקידו של ה-Sd.Kfz. 250/1 היה במשימות סיור, כאשר יתרונו הגדול היינו הצללית הנמוכה של הכלי והעבירות הטובה שמעניקים לו הזחלים. הגרסאות השונות של הכלי פעלו בשטח על פי היעוד שלהם, בין משימות סיוע ארטילרי או קשר, אך רוב סוגי הכלים פעלו ביחידות הקלות בתפקידיהם השונים, כאשר הנבדל העיקרי הוא ה-Sd.Kfz. 250/4 שפעל בסיוע ליחידות תותחי סער.
כלי שזכה בפרסום היה מסוג Sd.Kfz. 250/3 בשם "GREIF" (גריפון בגרמנית) אשר שימש את ארווין רומל בפיקוד הקורפוס אפריקה.

דגמים

לזחל"ם ה-Sd.Kfz. 250 היו שני דגמים, הדגם הישן (Alt) והדגם החדש (Neu). הדגם החדש פותח באוקטובר 1943 והיווה עיצוב שהפך את ייצור ותיחזוק הכלי לפשוט הרבה יותר ובעל פחות זוויות מיגון, מה שהוליד כלי בעל צורה אחידה יותר עם תאי אחסון תמידיים בצידי הכלי. הגרסאות השונות שפותחו ליעודים שונים של הכלי פותחו על שני הדגמים לאורך המלחמה.
סלוצקי ודומינגז

הראל סְלוּצקי (נולד ב-31 באוגוסט 1966) ועופר דוֹמינגֶז (נולד ב-5 באוגוסט 1970) הם צמד בדרנים, מנחי טלוויזיה ושדרני רדיו ישראלים.

ביוגרפיה

הצמד הכירו בשנת 2000, כאשר דומינגז היה מנהל התוכניות ברדיו קול רגע וסלוצקי בוגר בית הספר לקולנוע במאי ומרצה שידרו באותה תחנה.
הם פרצו בשנת 2009, כאשר החלו להנחות תוכנית בוקר ברדיו תל אביב בשם "תוכנית הבוקר של ישראל". בנוסף, הם הגישו פינה בתוכניתה של צופית גרנט, "קצפת". הפיקו וביימו את הסרט הדוקומנטרי "באמת ומקרוב" על עודד קטש עבור ערוץ 10.
בשנת 2011, החלו להנחות בערוץ הטיולים תוכנית בשם "מסעות סלוצקי ודומינגז בארץ הקודש", בה טיילו ברחבי הארץ. בשנת 2012, הופיעו בתוכנית הדוקו-ריאליטי של הוט, "גולסטאר". באותה שנה זכו בפרס "תוכנית האקטואליה הסטירית" בכנס העתונות באילת.
בשנת 2013, השתתפו בתוכנית המתיחות "אמבוש".
בשנת 2014, השתתפו בתוכנית הדוקו-ריאליטי של הוט, "היחידה". באותה שנה, הפסיקו להנחות את תוכנית הבוקר ברדיו תל אביב. בעקבות הפרת חוזה של הרדיו תבעו את התחנה וזכו בבית המשפט לדיני עבודה. הם הוחלפו על ידי אסי עזר ודפנה לוסטיג, ובנוסף, החלו להנחות תוכנית מוזיקה בערוץ 2 בשם "אנשי המוזיקה" שזכתה לאחוזי רייטינג גבוהים, בה בכל פרק ראיינו מספר מוזיקאים ישראלים.
משנת 2015 עד אוקטובר 2017 הנחו את התוכנית "בוקר ספורט" בערוץ הספורט. באולימפיאדת ריו, הנחו השניים את הפאנלים האולימפים במסגרת מבצע שידורים רחב והנחו את משבצת הערב בערוץ "מגרש פתוח" .
מיוני 2016 חזרו לשדר את תוכנית הרדיו שלהם באכסניה חדשה - רשת ב' ומדצמבר 2017 ועד ספטמבר 2018 משדרים סלוצקי ודומינגז ברדיו צפון.

תוכנית הרדיו

תוכנית הרדיו שלהם, בגילגוליה השונים, בנויה כתוכנית בידורית עם פינות היתוליות ומוזיקה עדכנית.
בין הפינות הקבועות נמצאות: חידונים בהשתתפות המאזינים, פינת שיר נוסטלגי: "שיר ההה", 
ראיונות מבוימים עם אישים בכותרות בעזרת חיקויים של סלוצקי (מהפופולריים: בנימין נתניהו, משה מזרחי),   
חמשיר שבועי בביצוע חיקוי של יהונתן גפן.

חיים אישיים

הראל סלוצקי נשוי לנעמה מישר ואב לחמישה. הוא מתגורר בהרחבה של קיבוץ דגניה ב'. עופר דומינגז נשוי ללילך ואב לשלושה. הוא מתגורר בהוד השרון.
מצליח הכהן גאון

ישיבת ארץ ישראל בחדרך

בשנות גזירות תתנ"ו כשהחלו עמי הנוצרים לעלות לארץ ישראל בטלה ישיבת צור בה כיהן אביו, ונתיישב בחדרך סמוך לדמשק, ויסד שם ישיבה שנקראה ישיבת ארץ ישראל. בנו רב מצליח הכהן, כיהן שם אחריו במשך זמן קצר, אלא שלאחר זמן קצר עזב את המקום ונתיישב במצרים.
במצרים, ייסד את ישיבת ארץ ישראל בקהלת ה"ירושלמיים" אשר בקהיר (מקבילו היה "קהל בבליים" שבקהיר).
מכנסי קרגו

מכנסי קרגו או מכנסי לחימה או מכנסי דגמ"ח הם מכנסיים שגזרתם רפוייה והם מתוכננים במקורם לפעילויות בחוץ ובטבע ומאופיינות על ידי כיסים גדולים שלעיתים נסגרים על ידי כפתור, צמדן (ולקרו), או מגנט. המכנסיים הפכו פופולריים גם בשימושים אורבניים ואף חדרו לאופנה בשנות ה-90 למאה העשרים.
מכנסי קרגו בדרך כלל עשויים מבד עבה ותפורים בתפר כפול כדי שלא ייקרעו ויחזיקו מעמד בתנאי שטח קשים.
המכנסיים הפכו פופולריים גם בשימושים אורבניים ואף חדרו לאופנה בשנות ה-90 למאה העשרים. מכנסי קרגו בדרך כלל עשויים מבד עבה ותפורים בתפר כפול כדי שלא ייקרעו ויחזיקו מעמד בתנאי שטח קשים. במכנסי קרגו השתמשו לראשונה בכוחות הצבא הבריטיים ב-1938. הם הוכנסו לצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה.
הכיסים הגדולים במכנסי קרגו שימשו בצבא הבריטי כדי לשמור על מפות ופריטים אחרים נחוצים לחייל.
מכנסי קרגו בדרך כלל נתפרים מכותנה אך גם מבד ג'ינס.
מריה ולדמן

ביוגרפיה

מריה ולדמן נולדה בווינה בשנת 1844 ולאחר לימודים שם, נסעה למילאנו ולמדה שם אצל פרנצ'סקו למפרטי היא מיקדה את הקריירה שלה ברפרטואר האיטלקי למצו סופרן. היא התגלתה כששרה עם טרזה שטולץ בספטמבר 1869 בהפקה של דון קרלוס מאת ורדי בטריאסטה. הופעת הבכורה שלה הייתה בסנקט פטרבורג ב-1865 כפיירוטו ב"לינדה דה שאמוני". אחרי הופעות בוויסבאדן, אמסטרדם וטריאסטה, שרה לראשונה בלה סקאלה, מילאנו, שם הופיעה, בעונת 1872-1871 בכוחו של גורל של ורדי וכאמנריס בבכורה האירופאית של אאידה (8 בפברואר 1872). על אף חששו הראשוני של ורדי מהעסקת ולדמן בבכורה זו, היא הייתה לאמנריס המועדפת שלו.
בשנת 1874 חזר ורדי והזמין את ולדמן לתפקיד המצו-סופרן ברקוויאם שלו, שאת ה"ליבר סקריפטוס" שלו כתב מתוך מחשבה על קולה. ורדי העריך במיוחד את קולה הודות לגוון העשיר והאפל שאפיין את משלב האלט הנמוך שלו. ורדי השיג בשימוש בו רושם עצום ב"ליבר סקריפטוס", המתמקד במשלבים האמצעי והנמוך של מנעד המצו-סופרן.
מריה ולדמן פרשה מן הבמה בשלב מוקדם מאוד בקריירה שלה, בהיותה בת 31 בסך הכל, אחרי שנישאה לדוכס גלאצו מאסארי. היא חיה עמו בפאלאצו מאסארי על קורסו פארטו מארה בפרארה. לאחר פרישתה, נהנתה מחיבתם של ורדי ואשתו עוד שנים רבות וניהלה תכתובת ארוכה עם ורדי כמעט עד מותו.
בעלה של ולדמן מת בשנת 1902, והיא מתה ב-1920 בפרארה.
שלומית אברהם גלוברזון

שלומית אברהם גלוברזון היא מנהלת לשעבר של חטיבת החדשות בתאגיד השידור הישראלי.

ביוגרפיה

שלומית אברהם גלוברזון נולדה בשדרות וגדלה בקריית אתא.
בשנים 1995–1998 עבדה בשורה של תפקידים ברדיו. היא הפיקה תוכניות אקטואליה ויומנים במחלקת החדשות של רשת ב'. הייתה ממקימי רדיוס 100FM ושימשה מפיקה ראשית בתחנה.
בשנים 1999–2007 עבדה בחברת החדשות, שבה מילאה שורה של תפקידי עריכה ובהם עריכת התוכנית "שש עם". כמו כן הייתה דוברת חברת החדשות. בשנים 2007–2012 עבדה בזכיינית "קשת". בין היתר הייתה העורכת הראשית של התוכניות "אנשים" ו"מה קורה". בשנים 2012–2013 הייתה עורכת אתר האינטרנט mako.
ב-2016 שימשה כמנהלת חטיבת החדשות בתאגיד השידור הישראלי. כחצי שנה לאחר מינויה עזבה את התפקיד על רקע חילוקי דעות עם מנכ"ל תאגיד השידור אלדד קובלנץ.
לאברהם גלוברזון תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני בתקשורת פוליטית מאוניברסיטת תל אביב.
מתגוררת ברמת השרון.
הערוץ היהודי

הערוץ היהודי (The Jewish Channel) הוא ערוץ טלוויזיה בכבלים ייעודי לציבור יהודי אמריקאי המשודר באמצעות הספקים: Cablevision, Time Warner Cable, Verizon FiOS, and Cox Cable. לערוץ כ-20,000 מנויים. הערוץ הוקם ביוזמתו של אלי זינגר והוא משדר משנת 2007.
חומצה קרבוקסילית

חומצות קרבוקסיליות (באנגלית: Carboxylic acids) הן קבוצה של תרכובות אורגניות. חומרים ידועים רבים הם חומצות קרבוקסיליות, ביניהם חומצה אצטית (חומץ), חומצה לקטית (חומצת חלב) והתרופה אספירין (חומצה אצטילסליצילית). חומצות השומן, המרכיבות את רוב השומנים והשמנים, הן חומצות קרובוקסיליות ארוכות שרשרת.
כל החומצות הקרבוקסיליות מכילות קבוצה פונקציונלית משותפת: קבוצת הקרבוקסיל (COOH), המורכבת מאטום פחמן, שני אטומי חמצן ואטום מימן. קבוצה זו מורכבת למעשה משתי קבוצות אחרות: קבוצת קרבוניל (C=O, אטום פחמן הקשור בקשר כפול לאטום חמצן) וקבוצת הידרוקסיל (OH, אטום חמצן הקשור לאטום מימן). שמה של קבוצת הקרבוקסיל מהווה גם הוא חיבור בין שמותיהן של שתי הקבוצות.
בתנאים מסוימים (למשל - כשהחומצה מומסת במים) נוטה אטום המימן לעזוב את המולקולה, בהתירו אחריו מטען שלילי יחיד; במצב זה מכונה החומר יון קרבוקסילט. חומצה קרבוקסילית המכילה בנוסף לקבוצת הקרבוקסיל גם קבוצת קרבוניל נוספת מכונה חומצת קטו (Keto). דוגמה לחומצה כזו היא חומצה פירובית. חומצת α-קטו (אלפא-קטו) היא חומצה בה קבוצת הקרבוניל נמצאת בסמיכות לקבוצת הקרבוקסיל; בחומצת β-קטו קיים מרווח של אטום פחמן אחד בין קבוצת הקרבוניל וקבוצת הקרבוקסיל; וכן הלאה (תוך שימוש באותיות יווניות).
מונחון IUPAC מגדיר את הדרך לקביעת שמותיהן של החומצות הקרבוקסיליות. שמה הכימי של חומצה קרבוקסילית מורכבת מתחילית המציינת את מספר אטומי הפחמן במולקולה, ומהסופית -אַָנוֹאית. דוגמאות:
השייר Ph מייצג קבוצת פֵנִיל (טבעת בנזן החסרה אטום מימן אחד: C₆H₅).
לחומצות קטו מתווספת התחילית אוקסו לציון קבוצת הקרבוניל, בתוספת ספרה מציינת את מיקום הקרבוניל. שמה הכימי של חומצה פירובית, למשל, הוא חומצה 2-אוקסופרופנואית; היא מכיל 3 אטומי פחמן (פרופ-) וקבוצת קרבוניל הקשורה לאטום הפחמן השני בשרשרת.
פקודת בתי הסוהר

פקודת בתי הסוהר היא פקודה המסדירה את פעולתם של בתי הסוהר בישראל.
הפקודה נחקקה על ידי שלטונות המנדט הבריטי ב-1946 ועובדה לנוסח חדש ב-1971. הנוסח המנדטורי תוקן תשע פעמים בטרם עובד לנוסח חדש. הנוסח החדש תוקן, נכון לשנת 2015, 48 פעמים נוספות.

פרקי הפקודה

פרק א' בפקודה הוא פרק הפרשנות.
פרק ב' הוא פרק האסירים. הפרק כולל הוראות הנוגעות לחובותיהם ולזכויותיהם של אסירים, ולהתנהלות כלפיהם בבתי הסוהר: קבלת האסירים וכליאתם; משמורת אסירים והעברתם; החזקה בהפרדה; הבאת אסיר לבית משפט; עבודת אסירים; חופשות; חפצים אסורים וקשר עם החוץ; הוראות בדבר אסירים שנידונו למיתה; משמעת; עתירות אסירים; שחרור ושחרור מנהלי. בשנת 2015 נוסף לפרק זה סימן ב'2 שכותרתו "מניעת נזקים בריאותיים לאסיר שובת רעב", המתיר הזנה בכפייה של אסיר שובת רעב שיש סכנה חמורה לבריאותו.
פרק ג' הוא פרק בתי הסוהר. הפרק כולל הוראות הנוגעות להקמת בתי סוהר ומבנה שירות בתי הסוהר: הקמת בתי סוהר; מבקרים רשמיים בבתי הסוהר; רופאים בבתי הסוהר; ארגון השירות (ובכלל זה מינוי נציב בתי הסוהר והסוהרים); גיוס ושחרור סוהרים; סמכויות הסוהרים; איסורים על סוהרים; דין משמעתי בשירות בתי הסוהר; בירור קבילות סוהרים.
בשנת 2002 נחקק פרק ג'1, שהסמיך את שירות בתי הסוהר לנהל מקומות משמורת לעובדים זרים ולשוהים בלתי חוקיים, שבהם יועסקו מאבטחים שאינם סוהרים. הפרק נחקק כהוראת שעה שפקעה ב-2004.
בשנת 2004 נחקק פרק ג'2, שאפשר את הקמתו של בית סוהר בניהול פרטי. ב-2009 פסק בית המשפט העליון בבג"ץ הפרטת בתי הסוהר כי ניהול בית סוהר בידי גורמים פרטיים אינו חוקתי, שכן עצם העברת הסמכות לכלוא לידי גורם פרטי המפיק רווח מכך מהווה פגיעה בזכות החוקתית לחירות, כמו גם בזכות החוקתית לכבוד. משכך, נקבע כי הפרק בטל.
פרק ד' כולל הוראות שונות, בין היתר בנוגע להיעדר יחסי עובד-מעביד בשירות בתי הסוהר, איסור התארגנות, הוראת עונשין כללית, סמכות הנציב להקים ועדת חקירה וסמכות השר לביטחון הפנים להתקין תקנות.
מבצע תחתונית

תקציר העלילה

תת אדמירל מאט שרמן (קרי גרנט) מגיע לצוללת Sea Tiger של חיל הים האמריקאי כדי לסקר אותה לפני שתושט לגריטה. הוא מתיישב בתא הפיקוד ומתחיל לעיין ביומן שכתב בצוללת במלחמת העולם השנייה מכאן מתחילה העלילה בפלשבק.
הצוללת עוגנת בנמל סמוך למנילה ומופצצת על ידי מטוסים יפניים. המלחים מצליחים להינצל אבל הצוללת סובלת נזקים כבדים ומפקת הצי רוצה לפרקה אבל מאט מתעקש לשקם אותה בעזרת אנשיו ובעיקר בעזרת המכונאי הראשי סם טוסטין (ארתור או'קונל).
לשרמן חסר ציוד רב שבלעדיו אין אפשרות לשקם את הצוללת. לפתע הוא מקבל כתגבורת את ניק הולדן (טוני קרטיס) שמודה שאין לו כל ניסיון בשירות בצי אבל יש לו ניסיון רב ב"השגת דברים". שרמן הספקן ממנה אותו ל"קצין אספקה" ונותן לו רשימת אביזרים חיוניים.
בעזרת כמה מלחים מצליח הולדן להשיג את כל הציוד על ידי גניבה ממחסני הצי ושרמן שמח על כך ומתעלם מהדרך בה הושג הציוד.
הצוללת עוזבת את הנמל בדרכה לדרווין. באי סבו נמצאות חמש קצינות אחיות שמט חייב לפנותם לפני שהאי ייכבש וכאן מתחילות ההיתקלויות הקומיות בין שני המינים. במקרה אחד מופרע שרמן על ידי אחת החיות ברגע שהוא מכוון טורפדו למכלית יפנית. הוא מחטיא את המכלית ופוגע במשאית על החוף...
יש לצבוע מחדש את הצוללת. הולדן מצליח להשיג צבע אדום ולבן כ"פריימר" לצבע האפור הרגיל. הערבוב שלהם נותן צבע ורוד אבל תהליך הצביעה הסופי מופרע על ידי הפצצות יפנים והצוללת חייבת לעזוב את הנמל ולצלול כשהיא צבועה בוורוד...
שושנת טוקיו לועגת בשידור על "הצוללת הוורדה" של האמריקאיים. פיקוד הצי האמריקאי לא יודע על צוללת כזאת וחושב שמדובר במלכודת. הוא נותן הוראה לאניות הצי להטביע צוללת וורודה...
כאשר הצוללת מתגלה על ידי אנית קרב, היא מותקפת על ידי פצצות עומק. שרמן נותן הוראה להוציא מהצוללת מטען של חליפות הצלה כדי שיחשבו שהצוללת טובעה אבל המפקד על האניה לא קונה זאת ומחליט כי זו הטעייה ויש להמשיך את ההתקפה על הצוללת.
לבסוף מציע הולדן כי האחיות יתנו להם את בגדיהן התחתונים. ושרמן משחרר למים תחתונים וחזיות. מפקד אניית הקרב משוכנע כעת כי הצוללת אמריקאית היות שליפנים אין ציוד כזה. ההתקפה נפסקת והצוללת עולה מעל המים ומתקבלת בתשואות בנמל הסמוך.
הזמן חוזר להווה. הולדן מגיע לצוללת. הוא כעת מפקד הצוללת ועומד להשיט אותה למקום הגריטה. שרמן מבשר לו כי החליט למנותו למפקד צוללת גרעינית.
סורת א-רום

סורת א-רום (בערבית: سورة الروم‎‎, בתרגום: פרשת הרומאים). הנה הסורה ה-30 במניין הסורות בקוראן.

שם

שם הסורה הנה א-רום דהיינו הרומיים נגזרת משמה המקורי של האימפריה הביזנטית, היא האימפריה הרומית, שבמלחמתה עוסקת הסורה.
חלק מהחוקרים שתרגמו את הקוראן לשפות שונות, בחרו לתרגם את שם הסורה ל"ביזנטיון" או "סורת היוונים" שכן האימפריה הביזנטית, הייתה באופייה הרבה יותר יוונית מאשר רומית.

תוכן

הסורה עוסקת בעיקר במאבקי הרומיים (האימפריה הביזנטית), כנגד האימפריה הפרסית (האימפריה הסאסאנית), לאורך מלחמות פרס-ביזנטיון בין 600 לספירה עד שנת 614, ועל תמיכתם של הערבים-הפגנים שבמכה באימפריה הפרסית.

סגנון

על-פי המסורת המוסלמית, הסורה הורדה במכה, אך בניגוד למרבית הסורות שירדו במכה שאופיים הוא קצר-ופיוטי, סורת א-רום הנה אחת מהסורות הארוכות שירדו במכה ואורכה 60 פסוקים (איאת).
בנות רש"י

לרבי שלמה יצחקי (רש"י), גדול פרשני התנ"ך והתלמוד בכל הזמנים, נולדו שלוש בנות – יוכבד, מרים ורחל; בנים לא היו לו. לפחות שתיים מהבנות נישאו לגדולי תלמידיו של רש"י, תלמידי חכמים חשובים באותה התקופה, וצאצאיהן מהווים את שושלת רש"י, הנחשבת מיוחסת במיוחד ביהדות עקב ייחוס משפחת רש"י לדוד המלך. מבין בעלי התוספות נמנו רבים על צאצאי בנות רש"י.
יוכבד ומרים נולדו בטרואה שבצרפת (Troyes, 'טרויישׂ' בלשון הימים ההם), בירת רוזנות טרואה וחבל שמפאן, בין השנים ד'תתי"ח-ד'תתכ"ב (1058-1062); רש"י היה אז כבן עשרים. רחל נולדה בטרוייש עשר שנים מאוחר יותר, בסביבות שנת ד'תת"ל (1070).

משפחות שלוש הבנות

הבת הבכורה, יוכבד, נישאה לרבי מאיר בן שמואל מרמרו, "אבי הגאונים", ולהם נולדו חמישה ילדים: ארבעת בניהם הם רבינו שמואל – הוא הרשב"ם, רבינו יעקב – הוא רבנו תם, גדול בעלי התוספות, רבינו יצחק – הוא הריב"ם, ורבינו שלמה – הקרוי על שם סבו רש"י, כונה 'אבי הדייקנים', ונפטר בצעירותו. בתם היא מרים, שנישאה לרבי שמואל מוויטרי בן רבי שמחה מוויטרי, מחשובי תלמידי רש"י ומחבר מחזור ויטרי, ולהם נולד ר"י הזקן, גדול בעלי התוספות בדור שלאחר דודו ומורו רבנו תם. רשב"ם ורבנו תם הפכו לגדולי הדור שלאחר רש"י, וריב"ם נפטר בחיי הוריו, מותיר אחריו אלמנה ושבעה יתומים. רבינו מאיר ויוכבד האריכו ימים, ככל הנראה, ונפטרו בשיבה טובה ברמרו בשנת ד'תתצ"ה (1135), כשיוכבד מקדימה את בעלה בחודשים מספר.
בתו השנייה של רש"י, מרים, נישאה לרבי יהודה בר נתן (ריב"ן), תלמידו של רש"י שאף השלים לאחר מות רש"י את פירושו למסכת מכות. מבניהם של מרים וריב"ן ידועים לנו רבינו יום טוב מפלייזא, רבינו אליעזר, ואלווינה, שהייתה אישה יודעת-ספר.
בתו השלישית, רחל, או בשמה הלועזי בילאשיץ (Belle assez), נישאה לתלמיד חכם בשם אליעזר (שכונה גם Vecelin) ונתגרשה ממנו. לא ידוע עליה מעבר לכך.
מצאצאיהן של בנות רש"י היו לימים רבים וגדולים מבין בעלי התוספות, בהם ריצב"א, הש"ר משאנץ, רבינו אלחנן בן יצחק, רבי יהודה בן יום טוב, רבי יהודה שירליאון, ועוד.

בתרבות

אגדה נפוצה מספרת כי בנותיו של רש"י הניחו תפילין, אולם לא נמצא לכך שום מקור מהימן. אגדות אחרות, אף הן חסרות בסיס מוצק, מספרות על גדולתן בתורה של בנות רש"י; אולם בכתבי הראשונים לא מוזכר הדבר כלל. מאידך, כמה פעמים מוזכר ששאלו חכמים את בנות משפחת רש"י אודות מנהגי קרוביהן, כמו אשתו של רבי אליעזר מגרמייזא, נכדם של הריב"ן ומרים בת רש"י, שנשאלה על מנהגי אביה ואמה, וכן אלמנתו של ריב"ם אותה שאל ר"י הזקן על מנהגי בעלה, וכן מרים בת רבינו מאיר ויוכבד בת רש"י, ועוד.
הסופרת האמריקאית מגי אנטון הוציאה לאור טרילוגיית רומנים באנגלית בשם "Rashi’s daughters", העוסקת בבנותיו של רש"י.

מקרא

      - גיס
מחמוד אחמד

ביוגרפיה

אחמד החל לשיר באופן מקצועי כזמר בתחילת שנות השישים לאחר שכנער עבד כמצחצח נעליים ברחובות אדיס אבבה. עד 1974 שר עם להקת "Imperial Bodyguard Band". בשנות השבעים שר עם להקות אחרות עבור חברות התקליטים האתיופיות "Amha" ו"Kaifa".
במהלך שנות השמונים פתח אחמד חנות מוזיקה משלו באדיס אבבה, והמשיך את קריירת השירה שלו.
אחמד שר לאורך השנים גם עם להקות כגון "Ibex Band", "Walias band", ו-"Roha band".
מאז סוף שנות התשעים עלתה הפופולריות של אחמד באירופה ובאמריקה, מאז שחברת התקליטים "Buda Musique" הוציאה את התקליטורים שלו בסדרה של אלבומים המתעדים מוזיקה אתיופית בעיקר משנות השבעים - "אתיופיק". בשנת 2007 זכה אחמד בפרס מוזיקת העולם של ה-BBC. בשנת 2013 הופיע אחמד בתיאטרון ירושלים עם הרכב ישראלי בן תשעה נגנים בהובלת הסקסופוניסט אבטה בריהון, במסגרת פסטיבל הולגאב השלישי ליצירה ישראלית-אתיופית.
סוויפינג

סוויפינג (sweeping או sweep-picking) היא טכניקה לפריטה על כלי מיתר באמצעות מפרט. הפריטה נעשית על מספר מיתרים סמוכים ברצף, בתנועה אחידה של פרק כף היד כלפי מעלה או מטה. במהלך הפריטה היד השנייה לוחצת על שריג בכל מיתר בתורו ולא על כולם ביחד, כדי ליצור רצף תווים שאינם מנוגנים סימולטנית.
פראזה המורכבת משימוש יחיד בטכניקה הזו מכונה לעיתים סוויפ (sweep).

שימושים

השימוש בטכניקה זו הפך לנפוץ בקרב נגני הסווינג, הבופ והרוקבילי בשנות השישים, אך מאז פריצת המטאל בשנות השמונים, הפך הסוויפינג למזוהה בעיקר עם מוזיקת המטאל לסוגיה.
השימוש הנפוץ ביותר בסוויפינג הוא בנגינת ארפג'ים, שכן בניגוד לפריטה חסכונית ופריטה מתחלפת, טכניקת הסוויפינג מיועדת לפראזות בהן מנגנים רק תו אחד בכל מיתר, ועל כן היא מקלה על קפיצות טונאליות תכופות של תרצה ויותר.
בנגינה של רצף של ארפג'ים או של אותו ארפג' בעלייה ובירידה, בדרך כלל משתמשים בלגטו כדי לחבר בין הסוויפים השונים, אם כי לעיתים עדיף להשתמש בפריטה מתחלפת. חיבור רצף של סוויפים באמצעות טאפ ידוע כסוויפ-טאפינג (sweep tapping) ולעיתים מונסטר-סוויפינג (monster sweeping).
שימוש בסוויפינג מופיע כמעט תמיד בשילוב עם טכניקות פריטה נוספות, והוא נחשב בעיני רבים כאחת הטכניקות המתקדמות ביותר בפריטה עם מפרט.
צביעת שיער

צביעת שיער היא פעולה הגורמת לשינוי מלאכותי של צבע השיער, לרוב באזור הראש. הצביעה יכולה לשנות את פיגמנט השערה או לכסות את השיער.
השימוש בצבע לשיער נפוץ בכל העולם.

מוצרים לצביעת שיער

קיימים מוצרים רבים מתחום הקוסמטיקה, אשר מיועדים לצביעת שיער.
החומר המשמש לצביעת השיער יכול להיות טבעי או סינתטי.

סיכונים אפשריים

קיים דיון מתמשך בנוגע לבטיחות של צביעת שיער.
חומרים מסוימים הנמצאים בצבעי שיער עלולים הגביר את הסיכון לסרטן השד. עם זאת, מחקרים שנעשו בנושא העלו נתונים סותרים.
החומר (para-phenylenediamine (PPD, הוא אלרגן המשמש כרכיב העיקרי בצבעי שיער קבועים. 
נמצא שהאמונה בכך שצביעת שיער יכולה להזיק, אינה מונעת מאנשים להשתמש בו באופן אינטנסיבי.
במידה ולא מכסים את העור ואת סביבת השיער שברצוננו לצבוע בקרם ווזלין הדבר עלול להוביל לצביעת העור בצבע למשך מספר ימים.

חימצון שיער

קיימת שיטת הבהרת שיער בחמצונו, וצביעתו לבלונד. לצורך כך מערבבים אבקת חמצן (בדר"כ בצבע כחול) עם מי חמצן, מומלץ להשתמש ב-6%-9%. לאחר מכן מורחים על האזור הרצוי למשך 15-30 דקות. אולם אז הדבר גורם לצמיחת שיער עודף ומאריך את השיער באותו האזור.
יוהאן תולדה

יוהאן תולדה (גרמנית: Johann Thölde). אלכימאי, מומחה לייצור מלח בישול, ומוציא לאור. ידוע בעיקר כמוציא לאור של כתבי בזיליאוס ולנטינוס (Basilius Valentinus).
יוהאן תולדה נולד בכפר גרבנדורף (Grebendorf) שבהסן, גרמניה. המידע על קורותיו הוא מועט. מועד לידתו אינו ידוע בוודאות, משערים שנולד ב-1565 או מעט לפני כן. משפחתו עסקה בייצור מלח בישול ממי מעיינות מלוחים שהיו קיימים בסביבה. בשנת 1580 התקבל לאוניברסיטת ארפורט ובשנת 1583 עבר לאוניברסיטת ינה. ב-1599 נישא בעיירה פרנקהאוזן (Frankenhausen) שבתורינגיה, שם גם היה חבר מועצת העיר. הוא מופיע ברישומים לאחרונה ב-1608 כשהיה הממונה על המכרות בנסיכות במברג שבבוואריה.
תולדה ידוע בזכות ההוצאה לאור של הכתבים של האלכימאי בזיליאוס ולנטינוס, נזיר בנדיקטיני, שאין כל הוכחה לקיומו. קיימת השערה שהכתבים המיוחסים לו נכתבו על ידי תולדה עצמו. ב-1603 פרסם ספר בשם הליוגרפיה (Haliographia) בו ריכז את כל הידע של זמנו על ייצור מלח בישול ממי מעינות מלוחים ותיאר כ-50 מפעלים לייצור כזה שהיו קיימים במרכז אירופה.
מועד ומקום מותו אינם ידועים, משערים שמת לא יאוחר מ-1614.
דוב בער צאמבער

הרב דב בער צאמבער (צוֹמְבֶּר; בגרמנית: Bernhard Zomber; תקפ"א-תרמ"ד 1821–1884) היה רב חוקר ודיין בעיר ברלין.

ביוגרפיה

נולד בלאסק בשנת תקפ"א (1821), למד מפי רבי יעקב שמחה רפיש ורבי יעקב אטלינגר. 
למד בחברותא עם הרב מיכאל זקש.
בשנת תרל"א (1871) מונה למורה ראשי ללימודי התלמוד בבית המדרש לרבנים בברלין [אולם בפועל בית המדרש לא נפתח עד שנת תרל"ד (1874)].

כתביו

בשנת תרכ"ט - תר"כ הוציא לאור לראשונה [יחד עם אפרים הערץ] את ספר שיטה מקובצת על מסכת נדרים, הקדמתו והגהותיו לספר זה נדפסו גם במהדורות הבאות של הספר.
בשנת תרכ"ד (1864) הוציא לאור מכת"י הלכות פסחים לרבי יצחק אבן גיאת, עם ביאור דבר הלכה.
בשנת תר"ל (1870) הדפיס קונטרס בשם "מורה דרך" להוכיח את ייחוסו של פירוש רש"י על מסכת מועד קטן. הרב נתן נטע רבינוביץ השיב על דבריו בקונטרס "מורה המורה".
כתבים נוספים ממנו נדפסו בכתבי העת של אותה תקופה.
נשר של דם

נשר של דם, על פי הסאגות הנורדיות, הייתה שיטת הוצאה להורג אכזרית במיוחד, אשר הייתה נהוגה בקרב העמים הוויקינגיים במהלך ימי הביניים. ישנה מחלוקת האם שיטה זו של הוצאה להורג אכן יושמה, אך על פי מקורות מבריטניה במאות 9 ו-10, נטען כי לפחות ארבעה בני אדם הוצאו להורג בשיטה זו, ביניהם שני מלכים אנגלו-סקסונים וכן אחד מהארכיבישופים של קנטרברי.

תיאור ההוצאה להורג

ההוצאה להורג נעשתה על ידי קשירתו של הקורבן לשני עמודי עץ, משני צדדיו, בעודו כורע. המוציא להורג היה חותך את גבו של הקורבן בסכין, ואז מכה בגרזן, על מנת לפתוח את גב הקורבן. לאחר מכן, המוציא להורג היה מושך את ריאותיו של הקורבן לאחור, ופורס אותן כמו כנפי נשר, ומכאן שמה של ההוצאה להורג.

גורלו של המוצא להורג

ענישה זו הייתה מבזה ואכזרית, אך היה לקורבן שביב של תקווה לגורל נשמתו. אם הוא לא היה צועק לאורך ההוצאה להורג, שיכולה לקחת כמה דקות (עד לנפיחת נשמתו של הקורבן) הוא היה זוכה להגיע לוואלהלה למרות הכל.
כולם באילת

רקע כתיבה

סגנון השיר הוא פופ, בדומה לשאר הסינגלים של עדן באלומה לזאת שניצחה שיצא לאור בספטמבר 2017.
מילות השיר ולחנו קיבלו ביקורת שלילית ממבקרים שונים. למשל, חדשות מעריב סיקרו את השיר באומרם כי "כולם באילת, שיצא לאחר רצף שירים איכותיים, מקוריים ומיוחדים, שרעננו קמעה את הפופ הים תיכוני, והצליח להרוס את הציפיות: טקסט רדוד עוד איכשהו אפשר "לסבול ולהבין, אבל הלחן ממוחזר, נוסחתי ושבלוני.

וידאו קליפ

הקליפ הנלווה לשיר צולם בעיר אילת, במלונות הרודס מרשת מלונות פתאל. הקליפ צבעוני וקופצני. בתחילת הקליפ ניתן לראות את בן זקן מחביאה מכתבים מתחת לחדרי המלון, ומאבטחי המלון רודפים אחריה בעזרת המצלמות. בסוף השיר, בן זקן שרה בבריכה ברקע של ריקודים וסלטות.
הקליפ צולם על ידי עדי מוזס ובוים על ידי לירן סגל. נכון ל-28 במרץ 2018, מונה הצפיות של הקליפ עומד על 10 מילון צפיות. רבים טוענים כי הקליפ של השיר, הוא העתק של הקליפ של "לא תודה", של שרית חדד. מאקו אף דיברו על כך באחת מן כתבתם.
נורת'ווסט איירליינס

השנים הראשונות

נורת'ווסט איירליינס נוסדה ב-1 בספטמבר 1926 על ידי לואיס בריטין, תחת השם ווסט איירווייז. שמה של החברה החדשה נלקח מהאזור שבו הוקמה, המערב התיכון. כמרבית חברות התעופה בעת ההיא, התמקדה ווסט איירווייז תחילה במשלוח דואר בלבד.
שנות ה-50 של המאה ה-6

אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.