google/wiki40b huggingface dataset:
איוואן וינוגרדוב

ביוגרפיה

איוואן וינוגרדוב נולד בכפר במחוז פסקוב למשפחת כומר. לאחר סיום בית הספר בשנת 1910 הוא התחיל את לימודיו באוניברסיטת סנקט פטרבורג אותה סיים בשנת 1914. לאחר הלימודים הוא נשאר באוניברסיטה כהכנות לקריירה מדעית. בשנים 1918–1920 וינוגרדוב היה מלמד באוניברסיטת פרם ואוניברסיטת טומסק. בשנת 1920 חזר ללנינגרד והחל ללמד באוניברסיטה.
בשנת 1929 וינוגרדוב נבחר כחבר באקדמיה למדעים הסובייטית. בשנת 1934 כאשר הוקם מכון למתמטיקה ליד אקדמיה למדעים של ברית המועצות וינוגרדוב מונה למנהלו. בשנת 1940, בעקבות העברת המכון למוסקבה גם וינוגרדוב עבר לבירה. הוא כיהן בתפקיד זה עד מותו (למעט שנים 1941–1944).
וינוגרדוה התמחה בתורת המספרים ומצא פתרון להשערת גולדבך. בנוסף לכך הוא פרסם ספר לימוד בתורת המספרים שהודפס במספר רב של מהדורות. וינוגרדוב היה עורך ראשי של ירחון בתחום המתמטיקה. בסך הכל הוא פרסם כ-140 עבודות מדעיות.
בהיותו מנהל מכון למתמטיקה וינוגרדוב היה נחשב למנהיג הלא פורמלי של המתמטיקאים הסובייטיים. למרות שהוא כיהן בתפקיד ציבורי רם, וינוגרדוב לא היה חבר של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, דבר שהיה חריג מאוד בתקופתו. בשנת 1955 הוא חתם על עצומה נגד טרופים ליסנקו. לעומת זאת, הוא היה בעל דעות אנטישמיות. בתקופתו כמעט ולא היו מתמטיקאים יהודים בין עובדי המכון והוא גם הקשה בקידום יהודים באקדמיה למדעים. בשנות ה-70 הביקורת נגדו התחזקה. היו טענות שמאז צעירותו וינוגרדוב לא פרסם מחקרים מדעים משמעותיים ועוסק בתחום הניהול בלבד. למרות זאת, ובעקבות תמיכה חזקה של ראשי האקדמיה בשנת 1977 (כאשר הוא היה כבר בן 86) כהונתו בראש המכון למתמטיקה אושררה פעם נוספת.
וינוגרדוב לא היה נשוי והתגורר עם אחותו. במשך שנים הוא היה ביחסי ידידות עם מסטיסלב קלדיש ומיכאיל לברנטייב שאיתם התחיל את הקריירה המדעית.
וינוגרדוב נפטר בגיל 91 ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'י.
שלמה סימנובסקי

שלמה סימנובסקי (נולד ב-14 באוקטובר 1938) כתב מעל 20 ספרים בתחום הפיננסי, כותב בעיתוני הכלכלה ומהמייסדים של מיטב בית השקעות.

ביוגרפיה

שלמה גדל בירושלים. הוריו עלו מפולין. הוא בעל תואר ראשון בכלכלה מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 1979 הקים את בית ההשקעות מיטב, ביחד עם שותפו צבי סטפק.
שלמה כתב מעל 20 ספרים למתחילים בנושאים פיננסים שונים, כגון: מתמטיקה, סטטיסטיקה, שוק ההון, חשבונאות, כלכלה ועוד.
לאחרונה הספרים למתחילים תורגמו ל-5 שפות ונמכרים באמצעות כל המפיצים המקוונים המובילים בעולם.
סוני אנדרסון

קריירה

אנדרסון החל את הקריירה שלו בוואסקו דה גאמה. ב-1994 עבר לראשונה לצרפת ושיחק במשך עונה אחת במדי מארסיי, שבה הבקיע 16 שערים. לאחר ששיחק גם במונקו, בשורותיה זכה בתואר מלך השערים של הליגה הצרפתית עבר אנדרסון לברצלונה. הוא שיחק שתי עונות בברצלונה שבהן כבש 16 שערי ליגה ב-44 משחקים. במסגרות האירופיות שיחק ב-11 משחקים וכבש חמישה שערים. ב-1999 עבר אנדרסון לליון. בליון שיחק במשך 4 שנים. הוא כבש 71 שערים ב-110 משחקים. בליון זכה פעמיים בתואר מלך השערים, בשנים 2000 ו-2001.
בעונת 2003/2004 שיחק בוויאריאל, ולאחריה עבר לשחק בא-ריאן שבקטר. הוא טען שמעברו לקטר נועד לעזור לו לשלם את עלויות הגירושין שלו מאשתו. הוא חתם בקבוצה על חוזה לשנתיים, שבהן הרוויח 2.5 מיליון אירו. בתום החוזה עבר לאל-ג'פארה, וב-2006 פרש סופית ממשחק כדורגל. לרגל פרישתו נערך משחק הוקרה על ידי ליון באצטדיונה הביתי. במשחק, כבש אנדרסון שלושער.
לאחר פרישתו החל לשמש כמאמן החלוצים בליון. בשנת 2011 מונה למאמן קבוצת נשאטל גזמאקס השווייצרית, אך פוטר לאחר שני משחקים.
ג'יי דוידסון

ביוגרפיה

דוידסון נולד בריברסייד שבקליפורניה, ארצות הברית, בשם אלפרד איימי. הוא בנו של אב ממוצא גנאי ואם ממוצא אנגלי.
בגיל שנתיים וחצי עבר עם משפחתו להרטפורדשייר שבמזרח אנגליה.
דוידסון התפרסם בעולם בעיקר בזכות יכולת המשחק שגילה בתפקידו כטרנסקסואל בדרמת הפשע "משחק הדמעות" שיצאה ב-1992. בסרט גילם דוידסון את דמותה של דיל, חברתו הטרנסקסואלית של גיבור הסרט פרגוס, לוחם במחתרת האירית. על תפקידו בסרט היה דוידסון מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ומועמד לפרס באפט"א.
סרט נוסף בו התפרסם דוידסון היה מותחן הפעולה הבדיוני של רולנד אמריך מ-1994, "סטארגייט", בו גילם את דמותו של רע, אל השמש בדמות חייזר אכזרי הנוסע ברחבי הגלקסיה בדמותו של ילד קטן במטרה למצוא גוף בוגר יותר כדי להכיל בו את גופו הגוסס.
בהמשך עזב דוידסון את תחום המשחק וחזר לעסוק בתחום האופנה, בו עסק לפני שנכנס לתחום המשחק. דוידסון עובד כאסיסטנט אופנה בלונדון, בין השאר עבור חברת וולט דיסני.
הידריד

הידריד (באנגלית: Hydride) הוא יון שלילי של מימן (⁻H). המונח משמש גם לציון תרכובות של יון זה, ולעיתים תרכובות אחרות של מימן, בייחוד תרכובות אי-אורגניות.
שירות ביון החוץ של אזרבייג'ן

תולדות הארגון

סוכנות הביון הראשונה בתולדות המדינה הוא האגף האזרי של נקוו"ד שהוקם בשנות ה-30. עד 1991 היה המודיעין כחלק מהאגף האזרי של הקג"ב והשירותים החשאיים של ברית המועצות.
ב-1991 הוקם המשרד לביטחון לאומי של אזרבייג'ן ובמסגרתו התקיימה מחלקת המודיעין כסוכנות הביון החיצונית.
ב-14 בדצמבר 2015, הנשיא אילהם אלייב חתם על צו נשיאותי מספר 706 שייסד סוכנות ביון עצמאית לראשונה. ביום הקמת השירות מונה בכיר לשעבר במשרד לביטחון לאומי, בשם אורחן סולטנוב, לעמוד בראש הארגון.
ביוני 2017 נחתם צו שאישרר סמל חדש לארגון.
שרקהורן

גאוגרפיה

ההר שוכן כ-10 קילומטרים דרום מזרחית לעיירה גרינדלוולד בין העמקים של קרחון גרינדלוולד התחתון וקרחון גרינדלוולד העליון ברכס החוצה את הרכס המרכזי לרוחבו המתחיל בהר מטנברג וממשיך בהרים קליינס שרקהורן, שרקהורן, לאוטרארהורן, קליין לאוטרארהורן והוגיהורן ועד להר הלאוטראר רוטהורנר, שם מסתיים הרכס בקרחון פינסטראר.
מבחינה גאולוגית שרקהורן הוא חלק ממסיב ארה.

היסטוריית טיפוס

נסיונות רבים נעשו להגיע לפסגת ההר, מהם של ג'וזף הוגי בשנת 1828 ושל אדוארד דז'ור בשנת 1842.
הראשונים להעפיל לפסגת ההר היו, לזלי סטפן, אולריך קאופמן, כריסטיאן מישל, ופטר מישל, שהגיעו לפסגה ב 16 באוגוסט 1861.
ספרמטופור

ספרמטופור (spermatophore) הוא כמוסה או מיכל המכיל תאי זרע המיוצר על ידי זכרים של מיני בעלי חיים שונים ומועבר בשלמותו לנקבה במהלך ההזדווגות. נוסף לזרע הספרמטופור עשוי להכיל גם מזון ("מתנת כלולות") עבור הנקבה כמו אצל החרגוליים. אצל העש Utetheisa ornatrix הספרמטופור מכיל, נוסף לתאי זרע וחומרי מזון גם חומר רעיל המונע טריפה של הנקבה. העברת ספרמטופור היא דרך ההפריה הנפוצה במחלקת העכבישניים וקיימת גם אצל מינים שונים של חרקים, הספרמטופור מוקף לעיתים במעטפת חלבונית הנקראת spermatophylax המאפשרת מעבר מלא של הזרע לגוף הנקבה. בקרב בעלי החוליות הסלמנדרה והטריטון מייצרים ספרמטופור שהנקבה בוחרת אם להכניס לגופה בהתאם להצלחת מפגן החיזור של הזכר.
סיפורי בית קפה

עלילה

הסרט מספר על בית קפה נידח שבעלת הבית שלו, לאה בראון (אלישבע מיכאלי), מתרפקת על תל אביב הישנה והטובה ועל פלשתינה של פעם. בבית הקפה הזה מתארחים אמנים מובטלים ומדוכאים שאין באפשרותם לשלם עבור השתייה שלהם בבית הקפה אולם טוב ליבה של בעלת הבית משאיר אותם במקום. בין האמנים המתארחים בקפה ניתן למנות את מספר הסיפור - "יוץ" המשורר (משה איבגי), "בלגי" הצלם (יוסי טולדו), גיטריסט שבור לב (צחי גראד), צייר ערבי חמום מוח (ג'וני ערביד) ושוטה הכפר (אריה מוסקונה). 
העניינים מסתבכים עת מאיימים לסגור את בית הקפה ואמנים מדוכאים אלה מחליטים לעשות מעשה על מנת להצילו.
Do What U Want

וידאו קליפ

ב-26 בנובמבר 2013 הודיעה חברת התקליטים "אינטרסקופ רקורדס" כי הקליפ לשיר מתוכנן לצאת לאור במהלך חודש דצמבר, אך הקליפ לא יצא בחודש זה. גאגא הודיעה לאחר מכן, דרך הרשת החברתית שלה "Little Monsters", כי הוצאת הקליפ נדחתה מכיוון שתכנון הקליפ וצילומו נמשכו שבוע אחד בלבד, בעוד היא העדיפה לתכנן את הקליפ במשך זמן רב יותר, בשל היצירתיות שלה. הקליפ לא יצא לאור למרות הוצאת הקליפ לסינגל הבא של גאגא "G.U.Y." במרץ 2014.
ב-19 ביוני 2014 פרסם האתר "TMZ" קטעים מהקליפ לשיר הכוללים תוכן מיני. לפי "TMZ", הוצאת הקליפ בוטלה מחשש לביקורות שליליות בשל המשפט האחרון של אר. קלי, בקשר לפורנוגרפיה של ילדים, וכמו כן בשל טענות של מספר דוגמניות שעבדו בעבר עם טרי ריצ'רדסון, שצילם את הקליפ, שטענו כי ריצ'רדסון הטריד אותן מינית.
יעל קרוון

תחילת הדרך

הופעתה הראשונה הייתה בתוכנית "תופסים ראש" במסגרת לימודיה בבית הספר לאמנויות תל אביב. בתיכון למדה בתלמה ילין במגמת התיאטרון. בהמשך ניהלה קריירה טלוויזיונית משלה: בשנים 1990–1991 הגישה קרוון את התוכנית "יעל בארץ המצוירים" ושרה את הפתיח שלה. כמו כן דיבבה דמויות בסדרות טלוויזיה מצוירות משנות התשעים כגון בולי ובולי שמש ב"בולי איש השלג", פוליאסתר ב"החתולים הסמוראים", אפריל אוניל ב"צבי הנינג'ה" וג'ובילי ב"אקס-מן". בצבא שירתה בגל"צ. קרוון הייתה אחת משדרניות תחנת הבת גלגלצ, ואף הקליטה את אחת מנעימות הפתיחה המוכרות ביותר בתחנה.

בתיאטרון

קרוון למדה תיאטרון פיזי בלונדון ב-École Phillipe Gaulier, בגרמניה, בבית הספר של קבוצת התיאטרון הפיזי הרוסית Derevo, ובקורסים רבים נוספים ברחבי אירופה, ניו יורק, ברזיל ויפן. ב-1998 החלה קרוון מחקר מעמיק של אמנות הבמה היפנית Butoh ולשם כך בילתה זמן רב ביפן לצד המאסטרים העכשוויים.
במהלך השנים יצרה קרוון 4 הצגות יחיד: Trampolina ,Pensiery nocturni ,Fleshmirror ,From the earth-a memory, איתן הופיעה באירופה, ביפן, ברוסיה ובברזיל.
בשנים 1999–2003 עבדה קרוון בתור שחקנית, רקדנית ויוצרת בקבוצת MAMU Butoh - dance theatre ועם Ten Pen Chi, קבוצתה של Yumuko Yoshioka. ב-2002 הקימה את ADAPT איתם יצרה מופעי Site specific בברלין ועל הפסלים של אביה, דני קרוון, ביפן. בשנים 2003–2005 עבדה עם הקבוצה הרוסית Derevo, איתם סיירה ברחבי העולם עם רפרטואר הופעות עשיר ומגוון.
ב-2006 זכתה במקום השני בפסטיבל תיאטרונטו על הופעתה במחזה שכתבה "הדרך הביתה".

חייה הפרטיים

קרוון היא בתו של הפסל דני קרוון, וכיום היא עובדת בעיקר בחו"ל.
מתגוררת בברייטון שבבריטניה.
נתן פרידלנד

הרב נתן פרידלנד (תקס"ח - י"ח באדר ב' תרמ"ג ; 1808–1883), רב, דרשן, סופר ופעיל למען רעיון יישוב ארץ ישראל בתקופת מבשרי הציונות.

ביוגרפיה

נולד בשנת 1808 בערך בעיר טאורגה בליטא, ושימש בה כדרשן. היה תלמידו של ר' יוסף זונדל מסלנט. הוא הגיע בדרך עצמאית לעיסוק ביישוב ארץ ישראל ובדרכי הגאולה, וסבר כי הגאולה תבוא בדרך הטבע, כאשר השלב הראשון יהיה 'קיבוץ ראשון' של לומדי תורה שיעלו לארץ כדי לשבת וללמוד, ו'קיבוץ שני' יהיה כאשר מלכי הגויים יתעוררו לשלוח את היהודים לארצם. היה מסתובב בערים ובעיירות, ובדרשותיו עורר את שומעיו לעודד עלייה לארץ ישראל ולרכוש שם קרקעות. במסגרת מסעותיו כדי להשיג הסכמות לספרו הראשון "כוס ישועה ונחמה" ביקר ב-1858 בעיר טורון ופגש את ר' צבי הירש קלישר. הרב קלישר מצא בו שותף לדעה ולדרך. גם המקורות בדברי חז"ל עליהם התבססו השניים היו דומים. הרב קלישר נתן לו הסכמה נלהבת לספרו, ומאז הפך פרידלנד לשותפו ולשליחו של הרב קלישר בפעולות השונות למען יישוב ארץ ישראל. 
ב-1860 נסע לפריז ושם פנה לאלברט כהן, מנהל ענייני הצדקה של משפחת רוטשילד, כדי שיתמוך ברעיון יישוב ארץ ישראל. הוא אף יעץ לרב קלישר לשלוח לכהן עותק מספרו דרישת ציון שהיה אז עדיין בכתב יד. בפריס הוא נפגש גם עם אדולף כרמייה, ממייסדי חברת כל ישראל חברים, ועורר גם אותו לעסוק ביישוב ארץ ישראל. שני האישים נטו לדעתו בשאלת ארץ ישראל. לאחר הצלחותיו אלה בפריס העז פרידלנד להגיש מכתב בקשה לקיסר נפוליאון השלישי, שהיה ידוע כתומך נלהב בשחרור עמים מדוכאים. למכתבו צירף גם מכתב מאת הרב קלישר. הוא התקבל לראיון אצל הקיסר וביקש ממנו שישתדל שהמדינות תמסורנה את ארץ ישראל ליהודים. הקיסר ענה לו במכתב בו טען כי היחסים עם האימפריה העות'מאנית אינם מאפשרים לפעול למען ארץ ישראל כעת, אולם כשיישתפרו היחסים ישתדל לעשות זאת. עם המכתב הזה נסע ללונדון ופגש במשה מונטיפיורי בניסיון לרתום אותו לעניין, אך משה מונטיפיורי דחה את פנייתו.
ב-1866 הוציא את המהדורה השנייה של "דרישת ציון". הוא הרבה להסתובב בקהילות ישראל, דרש בענייני הגאולה, קרא לעלייה וגייס כספים ליושבי ארץ ישראל. לאחר מות הרב קלישר ב-1874 ניסה לגייס כספים לפיתוח החלקה שרכש הרב קלישר מול קבר רחל, "נחלת צבי" אולם הדבר לא עלה בידו והחלקה נשארה שוממה. הוא עלה ארצה בסוף ימיו ונפטר בי"ח באדר ב' תרמ"ג (1883) ונטמן בהר הזיתים.

משנתו

הרב פרידלנד אמר על עצמו: "מחצית שנות חיי הקדשתי לטיפוחה של ארץ ישראל". 

בספרו "יוסף חן" הביא את דברי רבו רבי זונדל מסלנט שבעצמו עלה לארץ ישראל, וטען כי אין הגאולה תלויה בתשובה, אלא בפעולת עם ישראל לעלות לארץ וליישב אותה. 
"אחרי המחלוקת הנ"ל (האם גאולה תלויה בתשובה) חתמה הגמרא שם "ושתק רבי אליעזר". ואמר לי מו"ר (ר' יוסף זונדל) תנצב"ה כי שתיקה כהודאה דמיא, דאל"כ למה צריכה הגמרא דווקא פה לסיים "שתק ר"א" דלא כהרגיל, אלא רק להודיע שהודה לר"י (שגאולה לא תלויה בתשובה) והראה לי ב'פרקי דר"א' שהודה ר' אליעזר בפירוש, נמצא רב יחידאי שהדבר תלוי בתשובה [עיי' סנהדרין צז:], ואחרי תיבות "ושתק רבי אליעזר" הביאה הגמרא תכף ומייד על זה "ואמר רבי אבא אין לך קץ מגולה מזה שנאמר ואתם הרי ישראל ענפכם תתנו ופריכם תשאו לעמי ישראל כי קרבו לבוא", היינו על כל הנ"ל, כאומר: אין תשובה מעכבת ואין קץ מעכב, כי אין קץ בדבר רק זה הקץ המגולה, כאשר בכל זמני הכושר יתקרבו ישראל לבוא אל ארץ הקדושה של נחלת שדה וכרם והארץ תתן להם יבולה בשפע רב זה הוא הקץ המגולה, וזה הוא דור שבן דוד בא (כי סתמא דגמרא כתבה שם "ואמר רבי אבא" בוא"ו אף שלא נזכר שם ר' אבא מקודם, לומר שר' אבא סובב הולך על כל דברי התנאים והאמוראים שם)"
— יוסף חן, דף כ"ז
אביטל כנעני

ביוגרפיה

אביטל כנעני היא נכדתו של הפסל יחיאל שמי, בתה של האמנית והכוריאוגרפית יעל כנעני, ואחות צעירה לאמנית עפרי כנעני. כנעני גדלה בקיבוץ כברי.
בין השנים 2001 ל-2005 תואר ראשון באמנות וחינוך מהמדרשה - פקולטה לאמנות, המכללה האקדמית בית ברל בהתמחות בפיסול וב־2008 סיימה תואר שני באמנות מבצלאל - אקדמיה לעיצוב ואמנות בירושלים. היא מתגוררת בתל אביבברוקלין, יחד עם בן זוגה ובתם.

אמנות

הרים נופלים: תערוכת רישום מוזיאלית שהוצגה במוזיאון סומה (Soma) בסיאול בשנת 2012, התערוכה כללה רישומים שנעשו בסיאול במהלך 2012. הסדרה משוחחת עם הטבע הקוריאני ומאפייניו. הרישומים, מתארים סדרת הרים מוארכים, תלויים מראשם, חסרי קרקע ובסיס.
שם:חיה: האותיות ח.י.ה בעלות מספר משמעויות בשפה העברית. חיה שם לאישה, שם העצם חיה (animal) ולתיאור המצב של חיים לעומת מוות (alive - live). כנעני יצירה סביבות של פסלים העוסקים ביחס בין סביבה לפסל, בין חיה לטבע בין חי למת באמצעות הצבת פסלי עץ, פורניר וקרמיקה. כנעני מפסלת גם בחומרים שאינם חומר פיסול מקובלים כגון קרטון, פורמיקה, פורניר ועץ מעובד דקיק.
תחזיקי בקצוות: הפרויקט תחזיק בקצוות התפרס על פני שלושה חללים שונים ומרוחקים בישראל. גלריה מנשר בתל אביב, הגלריה בקיבוץ בארי, והגלריה בלוחמי-הגטאות. שלושת המיצבים, המשלבים בתוכם פיסול ורישום, ומתהווים למהלך אחד שלם. הרישום והפיסול בפרויקט זה בדקו שאלות של קנה מידה, מרחק, גאוגרפיה ופני שטח.
בכל אחד מהחללים מוצג מיצב המשלב פיסול ורישום, ויחד נארגים שלושת המיצבים לכדי מהלך אחד שלם. בפרויקט הזה אני מרחיבה את פורמט הרישום הסטנדרטי ועוברת לרישום בקנה-מידה מונומנטלי. השינוי הצורני והמושגי חושף את העניין שלי בסוגיות של מרחב, פני שטח וקנה-מידה ובניסיון למתוח את מסגרת היצירה עד לקצותיה. מאחורי הפרויקט עומדת מחשבה על גמיעת מרחקים, זמן, התפרשות מקסימלית החובקת את הארץ מכל קצותיה – מצפון ועד דרום ובחזרה למרכז.
— https://www.erev-rav.com/archives/27494
אחר הרוח: הוא מיצב רחב ממדים שהוצג במשכן לאמנות בעין חרוד שאצרה רונה סלע בשנת 2016. התערוכה כללה חמישה אובייקטים גדולי ממדים מפורמייקה שנקרעה ידנית על ידי כנעני ונערמה בקמרונות שונים. האובייקטים אינם יציבים ועשויים להתפרק בכל רגע נתון. אלו פסלים לא יציבים. אחר הרוח משוחח עם זכרונות ילדות של כנעני.
תומאס אוגדן

ביוגרפיה

אוגדן גדל בצעירותו בפרוורי ניו יורק. אביו עבד כסדרן בקרנגי הול. לאחר סיום לימודיו בתיכון, החל בלימודי ספרות וטרום רפואה בקולג' אמהרסט במסצ'וסטס, ולאחר סיום התואר הראשון המשיך ללימודי רפואה באוניברסיטת ייל, בה גם השלים התמחות בפסיכיאטריה. הוא עבד כשנה כפסיכיאטר בקליניקת טאביסטוק בלונדון. סיים את הכשרתו כפסיכואנליטיקאי במכון הפסיכואנליטי בסן פרנסיסקו, שם נשאר כחבר סגל. במשך יותר מ-25 שנים ניהל את המרכז למחקר מתקדם בפסיכוזות. הוא גם היה חבר מערכת בכתב העת הבינלאומי לפסיכואנליזה.
אוגדן משמש כיום כמטפל ומדריך במכון הפסיכואנליטי של צפון קליפורניה. גישתו הפסיכואנליטית נחשבת אינטרסובייקטיבית ואינטגרטיבית, עם שילוב של השפעות מתאוריית יחסי אובייקט של מלאני קליין, ופסיכולוגיית האני.
אוגדן זכה ב-2004 במסגרת כתב העת הבינלאומי לפסיכואנליזה בפרס המאמר החשוב ביותר של השנה; ב-2010 זכה בפרס הסקל נורמן על הישג יוצא דופן בפסיכואנליזה; ב-2012 זכה בפרס סיגורני; וב-2014 בפרס הנס לוולד על תרומה בתחום החינוך הפסיכואנליטי.
בריאן ליטרל

חייו

ליטרל נולד בקנטקי, ארצות הברית. כשהיה בן 5 הוריו התגרשו. בתיכון הוא החל לשיר במקהלת הכנסייה. בן דודו של ליטרל, קווין ריצ'רדסון עבר לאורלנדו, פלורידה, כשליטרל היה נער. ריצ'רדסון נבחר להיות חלק מהבקסטריט בויז והמליץ על בן דודו כחבר נוסף בלהקה. בגיל 18, נבחר ליטרל להיות חבר בלהקה.
בשנת 1998 עבר ליטרל ניתוח בחזה כדי לתקן פגם מולד בשסתומי הלב.
במאי 2006 הוציא אלבום סולו ראשון, שנקרא "Welcome Home" (ברוך הבא הביתה).
ב-1997 פגש ליטרל את הדוגמנית והשחקנית ליאן ואלאס במהלך צילומי הקליפ לשיר "As Long As You Love Me". הוא הציע לה נישואים בערב חג המולד 1999, והם נישאו ב-2 בספטמבר 2000. בנם הראשון, נולד ב-26 בנובמבר 2002.
משה ארנד

משה אָרֶנְד (Moshé Max Ahrend;‏ 26 ביולי 1926 - 17 בנובמבר 2008) היה חוקר ומרצה לחינוך היהודי ומחשבת ישראל, פרופסור לחינוך ובעל הקתדרה לחקר דרכי ההוראה של לימודי הקודש ע"ש הרב ד"ר דוד אוקס באוניברסיטת בר-אילן.

ביוגרפיה

ארנד נולד בשנת 1926 בעיר פרנקפורט שבגרמניה. הוא למד בבית ספר Realschule אותו יסד הרב שמשון רפאל הירש. לאחר עליית הנאצים לשלטון ובעקבות ליל הבדולח, בהיותו בן 12, נשלח על ידי אמו לצרפת (אביו יצחק ארנד נפטר כ- 3 שנים לפני כן), שם התקבל על ידי משפחה יהודית בשטרסבורג. בתחילת מלחמת העולם השנייה, בספטמבר 1939, הוא נאלץ לעזוב את שטרסבורג כשאר התושבים היהודים, ונדד עם המשפחה המאמצת שלו מעיר לעיר, עד שהגיע למוסד של האוז"ה ב-Broût-Vernet. במאי 1943, בליל שבת פרשת "קדושים", הוא עבר את הגבול לשווייץ, שהה אצל משפחה יהודית בציריך עד לאחר סוף המלחמה.
ארנד עלה לישראל ב-1945 ופנה ללימודים אקדמיים (תלמוד, עברית וחינוך) ולשירות צבאי. הוא למד באוניברסיטה העברית אצל פרופ' שמחה אסף, רא"מ ליפשיץ ופרופ' יחזקאל קוטשר.
בתום שרותו הצבאי, יצא בשליחות מטעם הסוכנות היהודית לצרפת, בין השנים 1949 ל-1951.
עם חזרתו לישראל, פנה להוראה. בשנת 1960 קיבל תואר שני במדעי הרוח מהאוניברסיטה העברית.
הוא יצא בשנית לשליחות בחו"ל, בין השנים 1965 ו- 1968,  ושימש בין היתר מורה לעברית בבית ספר יבנה בפריס.
לאחר חזרתו מן השליחות השנייה, פנה לאקדמיה. הוא היה תלמיד של פרופ' נחמה ליבוביץ'.
ארנד מילא תפקידים בכירים בחינוך היהודי. תחילה לימד בבית הספר חורב בירושלים, שם שימש גם מנהל. בהמשך הרצה במכון גולד לתלמידי חו"ל, באוניברסיטת תל אביב, באוניברסיטת בר-אילן (שם גם שימש כראש בית הספר לחינוך במשך ארבע שנים), במכללת הרצוג ובמכון לנדר (מיסודו של טורו-קולג'), שם שימש דקאן בבית הספר ליהדות. פרסם ספרים ומאמרים על יסודות החינוך היהודי ותולדותיו, מתודות בהוראת התנ"ך והתורה שבעל-פה, ופרשנות המקרא.
בשליחות הראשונה לחו"ל הכיר את ברטה לבית גודמן, ונשא אותה לאישה. ד"ר אהרן ארנד הוא בנו.
הוא התגורר בשכונת בית וגן בירושלים, ושם נפטר בשנת 2008, בגיל 82, ונקבר בהר המנוחות. אלמנתו ברטה נפטרה ב-2016.
סרטן הפות

נגעים טרום סרטניים

באופן כללי, נגעים טרום ממאירים בפות מתרחשים הן אצל נשים טרם המנופאוזה והן לאחר מכן, כאשר הגיל החציוני לנגעים אלו הוא גיל 40. התסמין הנפוץ ביותר הוא גרד, אשר נראה ביותר מ-60% מהנשים. 
בדומה לסרטן צוואר הרחם, מדורגים נגעים טרום סרטניים בפות על פי מידת הדיספלסיה שלהם – VIN1, VIN2, VIN3- כאשר VIN3 מאופיין כקרצינומה in situ. עם זאת, שלא בדומה לסרטן צוואר הרחם אשר מתחיל לרוב מאזור הגבול שבין צורות אפיתל שונות, סרטן הפות מאופיין על ידי נגעים דיספלסטיים במקומות שונים. נגעים אלו יכולים להיות קטנים או מפושטים, יחידים או מרובים, ולעיתים הם יוצרים מעין פפולות בצבעים שונים. לרוב, הנגעים הם לבנים והיפקר-קרטוטיים, אולם יכולים להופיע גם בצבעים שונים. יש לערוך קולפוסקופיה ונטילת ביופסיה מנגעים אלו על מנת לאפיינם. אצל נשים לאחר המנופאוזה, נגעים אלו נוטים להיות מולטיפוקאליים יותר. 
הטיפול בנגעים טרום סרטניים אלו תלוי בתוצאות הביופסיה, וכולל אופציות שונות. כך למשל, במידה ומדובר בנגע קטן, יש להעדיף כריתה מקומית נרחבת של הנגע ושוליו (לרוב מסתפקים בשוליים של 1 ס"מ). במידה ויש מספר מוקדים של נגעים, ניתן לבחור בצריבה על ידי לייזר, אולם דרך זו כואבת יחסית ולא מאפשרת נטילת ביופסיה. במידה ויש נגע נרחב יותר, יש להעדיף כריתה שטחית של הפות (Superficial vulvectomy), ולאחר מכן השמת שתל עור. טיפול בכימותרפיה מסוג 5FU, קריותרפיה וטיפול פוטודינמי הם טיפולים שלעיתים עוזרים בחלק מן המקרים, אולם ניתוח הוא הטיפול הדפינטיבי למקרים של נגעים טרום סרטניים. על נשים עם נגעים שטופלו להיות במעקב למשך מספר שנים, מאחר שהמחלה נוטה לערב אזורים נוספים כגון הנרתיק וצוואר הרחם. על נשים אלו לעבור קולפוסקופיה מדי 3-4 חודשים עד שאין הוכחות להימצאות המחלה למשך שנתיים. לאחר מכן יש לערוך בדיקות וגינליות מדי חצי שנה.

פתולוגיה

סרטן מסוג תאי קשקש (Squamous cell carcinoma) הוא סוג הסרטן השכיח ביותר מתוך כלל הסרטנים בפות. לרוב, סרטן זה מערב את השפתיים הגדולות והקטנות (65%) וברבע מן המקרים יש מעורבות של הדגדגן או הפרינאום. יותר משליש מהגידולים מערבים את הפות באופן דו צדדי. 
הפתולוגיה של סרטן זה מדורגת לפי מידת התמיינות התאים- GRADE. עם זאת, הגורם הפרוגנוסטי החשוב ביותר לצורך הערכת חומרת הסרטן הוא מידת המעורבות הלימפטית של הסרטן (למעט גידול ספציפי הנקרא verrucous carcinoma, אשר אינו מתפשט לבלוטות לימפה, ולכן הטיפול בו אינו כולל הוצאת בלוטות לימפה). 
קיימים סוגים שונים ונוספים של סרטן הפות שאינם מסוג סרטן תאי קשקש, כגון BCC, סרטן מסוג מלנומה וסרטן של בלוטות ברתולין. מלנומה מהווה 5% מסרטן הפות, והוא הסרטן השני בשכיחותו לאחר סרטן תאי קשקש.

תסמינים קליניים

התסמינים הקליניים של סרטן הפות כוללים גרד בפות או מסה בפות, ביותר מ-50% מן המטופלות. לעיתים קיימות תלונות על דימום או כאב, אולם אצל 20% מן המטופלות אין תסמינים כלל. כרבע מן החולות דיווחו כי הן קיבלו טיפול חלקי או טיפול כגון משחות וקרמים, ללא שנלקחה ביופסיה.

פרוגנוזה

לאחר הניתוח, יש להיות במעקב במשך כל 3 חודשים בשנתיים הראשונות, ולאחר מכן כל חצי שנה. הנטייה לחזרת הגידול היא בעיקר בשנתיים הראשונות - 80% מהחזרות של הגידול מתרחשות במהלך שנתיים אלו. 
המדד הפרוגנוסטי העיקרי בסרטני הפות הוא מידת המעורבות של בלוטות לימפה. במידה ואין מעורבות לימפטית, הפרוגנוזה היא 90% כאשר במידה וקיימת מעורבות לימפטית הפרוגנוזה עלולה להגיע ל-40%.
ברוך ברכה

ברוך ברכה (1946 - 6 בספטמבר 2012) היה פרופסור מן המניין בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת חיפה.

ביוגרפיה

ברוך ברכה נולד בבולגריה בשנת 1946. בשנת 1948 עלה לישראל. למד בתיכון עירוני ז' ביפו, ולאחר שירותו הצבאי פנה ללימודי משפטים. בשנת 1971 קיבל תואר ראשון במשפטים (בהצטיינות יתרה) באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1972 התקבל כחבר בלשכת עורכי הדין בישראל. בשנים 1974-1971 למד במסלול הישיר לדוקטורט באוניברסיטה העברית בירושלים, המשיך לימודיו במסלול זה באוניברסיטת תל אביב, בשנת 1977 קיבל תואר דוקטור, על עבודה בהנחייתו של פרופ' אמנון רובינשטיין. בשנים 1974-1972 היה עורך ראשי של כתב העת המשפטי "עיוני משפט". בשנים 1977-1976 שהה בפוסט דוקטורט בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת מישיגן וקיבל מלגת פולברייט. 
בשנת 1977 מונה למרצה בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב. בשנת 1981 הועלה לדרגת מרצה בכיר, בשנת 1986 מונה לפרופסור חבר ובשנת 2000 מונה לפרופסור מן המניין. במקביל לכך, בשנים 1987-1979 היה מורה אורח בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת בר-אילן. כמו כן היה פרופסור אורח באוניברסיטאות אחדות בארצות הברית. 
בשנים 1997-1992 היה דיקאן הפקולטה למשפטים באוניברסיטת חיפה.
תחומי המחקר העיקריים שלו היו משפט מנהלי, משפט חוקתי, זכויות אדם בשעת חירום ומשפט מנהלי השוואתי. הכרך הראשון של ספרו, משפט מינהלי, זיכה אותו בפרס זוסמן למשפט (1987), והכרך השני זיכה אותו בפרס צלטנר (1996). בשנת 2000 קיבל את אות הרקטור למורה מצטיין בפקולטה למשפטים. 
בשנים 1997-1980 היה עורך ראשי של פד"י, הפרסום הרשמי של פסקי הדין של בית המשפט העליון.
היה חבר בוועדות אחדות, ובהן הוועדה לבחינת מבנה בתי המשפט בישראל והוועדה לבחינת פתיחתם של בתי המשפט לתקשורת האלקטרונית, שמונו על ידי שר המשפטים. בשנים 1997-1986 היה חבר במועצת העיתונות. עד לשנת 1995 היה חבר בדירקטוריון של הקרן החדשה לישראל.
נישא לדליה, מנהלת בית ספר יסודי לחינוך מיוחד, ולהם שני בנים: עמית ברכה, מנכ"ל עמותת "אדם טבע ודין", ועמק ברכה, סמנכ"ל התנועה למען איכות השלטון בישראל.
ברוך ברכה נפטר בספטמבר 2012, לאחר מחלה ממושכת.
כיכר הגיבורים

הקמת הכיכר

הכיכר תוכננה כחלק מחגיגות אלף שנים לכיבוש המדיארי של הונגריה ב-1896, אך הקמתה נשלמה רק ב-1900. במקביל להקמת הכיכר נסלל גם הקו הראשון של הרכבת התחתית של בודפשט, הראשון באירופה, פרט לזה של לונדון, שהכיכר מהווה את אחת מתחנותיו.

אנדרטת המילניום

אנדרטת המילניום מורכבת מעמוד אבן בן 36 מטרים המוקף בפסלי ברונזה של שבעת ראשי השבטים המדיארים שכבשו את הונגריה ב-896 ובראשם, רוכב בחזית, ארפאד. 
בראש העמוד מוצב פסל של המלאך גבריאל, המציין סיפור מראשית התנצרותה של הונגריה לפיו ביקש אישטוון הראשון, מלך הונגריה מן האפיפיור סילבסטר השני כי יכיר בו כמלך נוצרי. האפיפיור סירב בתחילה, אך לאחר שהופיע בחלומו המלאך גבריאל וציווה עליו להסכים לבקשה, נעתר. הפסל אוחז בידיו בשניים מסממני השלטון של המלוכה ההונגרית - הכתר של אישטוון הקדוש וצלב פטריארכי (צלב כפול). 
לפני העמוד נמצאת מצבת "קבר החייל האלמוני" של הונגריה. המצבה סמלית בלבד ואיש אינו קבור תחתיה. היא מוקדשת ל"גיבורים אשר מסרו את חייהם למען חירות עמם והעצמאות הלאומית".
מאחורי העמוד מצויות שתי קבוצות פסלים סימבוליים של שני גברים ושתי נשים. הצמדים מתארים את העמל והשפע ואת התהילה והידע.