google/wiki40b huggingface dataset:
ג'וליאן מק

ג'וליאן ויליאם מק (ג'וליאן; באנגלית: Julian William Mack;‏ 19 ביולי 1866 - 4 בספטמבר 1943) היה משפטן אמריקאי יהודי ומנהיג ציוני.

קורות חיים

מק נולד בסן פרנסיסקו, ארצות הברית וגדל בסינסינטי. הוא קיבל תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת הרווארד בשנת 1887, וקיבל מלגת לימודים להמשך לימודיו באוניברסיטת ברלין ובאוניברסיטת לייפציג. בשנים 1890-1895 הוא עבד כעורך דין עצמאי בשיקגו.
בשנת 1895 התמנה מק לפרופסור למשפטים באוניברסיטת נורת'ווסטרן; היה זה מינוי יוצא דופן לאדם בגילו הצעיר, והוא העיד על בקיאותו הרבה של מק ועל ההערכה הרבה לה זכה בקרב עמיתיו למקצוע. בשנת 1902 הוא עבר לאוניברסיטת שיקגו בה לימד עד שנת 1940. 
לאחר כמה שנים התמנה לדיקן הקתדרה למשפטים באוניברסיטת שיקגו. 
בשנת 1903 התמנה מק לשופט באילינוי ובהמשך כיהן כשופט בית המשפט לערעורים.
בימי מלחמת העולם הראשונה החל מק לגלות עניין בבעיה היהודית. הודות למגעיו עם אישים ציוניים כשמריהו לוין, אהרן אהרונסון והנרייטה סאלד, התקרב מק לרעיון שיבת העם היהודי לארצו. בשנת 1918 נבחר לנשיא ההסתדרות הציונית באמריקה, הגוף הציוני החשוב ביותר בקרב יהודי ארצות הברית. הוא כיהן בתפקיד שלוש שנים, ובמהלכן תרם רבות למפעל הציוני וגייס תורמים רבים להתיישבות בארץ ישראל. הודות להשפעתו הנרחבת, חדרה התנועה הציונית לחוגים נרחבים ברחבי ארצות הברית.
פעילותו בימי ועידת השלום בוורסאי הייתה חשובה מאין כמוה. הוא היה חסיד נלהב של רעיון הבית הלאומי היהודי, ובעזרת תפקידו הרם כשופט הצליח לבסס את הגישה היהודית. בהמשך היה מק חבר האופוזיציה של ברנדייס בהסתדרות ציוני אמריקה, ובאפריל 1928 היה יושב ראש של ועידה של האופוזיציה שהתקיימה בוושינגטון. 
בשנת 1941 עלה על הקרקע ברמות מנשה קיבוץ השומר הצעיר להתיישבות שיתופית "לשחרור-משמר השרון". ועדת השמות המרכזית החליטה עוד בימי חייו של מק לקרוא על שמו את הקיבוץ הצעיר. הקיבוץ נקרא "קיבוץ רמת השופט" לכבודו של ג'וליאן מק, כשם שקיבוץ עין השופט הסמוך קרוי על שם השופט לואי ברנדייס. 
ג'וליאן מק נפטר בגיל 77 בניו יורק. באותו שבוע נערך טקס לזכרו בקיבוץ רמת השופט. בכנס השתתפו אברהם הרצפלד וגולדה מאירסון. 
תרומתו של ג'וליאן מק למפעל הציוני היא בעלת ערך משמעותי. יכולתו לעורר את יהדות ארצות הברית, שהייתה התפוצה המבוססת ביותר כלכלית, לתרום ולחזק את בניין הארץ, העמידה אותו בשורה הראשונה של אנשי הציונות האמריקאים.
האומות האריות

האומות האריות (Aryan Nations) הוא ארגון נוצרי אנטישמי המשתייך לקבוצת זהות נוצרית, הדוגלת בעליונות הגזע הלבן. הארגון הוקם בשנות ה-70 על ידי ריצ'רד גרינט באטלר.

מקורות

מקור ההשראה של האומות האריות בא מתורתו של ד"ר וסלי סוויפט, אבי תורת "הזהות הנוצרית", אשר יצר גם את Church of Jesus Christ Christian, השייכת כיום לכנסיות האומות האריות. סוויפט ייסד את הכנסייה באמצע שנות ה-40 ואף קיבל תוכנית רדיו בשני העשורים שלאחר מכן. 
כיום, אחרי מותו של באטלר מהתקף לב בספטמבר 2004, מונהג ארגון האומות האריות על ידי ג'ונתן ויליאמס.

תוכניות ודרכי פעולה

יש בארגון האומות האריות הדנים בגלוי בתוכנית להשתלט בכוח על חמש מדינות מארצות הברית - איידהו, מונטנה, אורגון, וושינגטון ווויאומינג כדי להקים "מדינה ארית" שתאסור כניסה ליהודים.
כמו קבוצות ימין קיצוני רבות, יצר ארגון האומות האריות קבוצות קטנות ואלימות. בוב מתיוס הקים קבוצה הנקראת "המסדר", שביצעה פעולות טרור רבות, כולל רצח. חברי הקבוצה תכננו לגרום למלחמת גזע. דניס מקגיפן הקים קבוצה שנקראת "הסדר החדש", אך זו נעצרה לפני שהספיקה לפעול. כמו כן קיימת הקבוצה הקיצונית כוהני פנחס שביצעה פשעים שונים, החל משוד בנקים ועד לפעולות שונות שנועדו להטיל אימה על "אויבי הגזע הלבן", אבל נראה שהם פועלים לבדם.
בין מנהיגי האומות האריות נמנה גם דייוויד ליין שמת בכלא בשנת 2007 בגלל מעורבותו ברצח של שדרן רדיו יהודי בשנת 1985.
לארגון האומות האריות יש קשרים עם הקו קלוקס קלאן, האחווה הארית, "האחווה הלאומית" ועוד ארגונים גזעניים ונאו נאצים אחרים.
שאול נמרי

שאול נמרי (נולד ב-27 ביוני 1942) הוא צייר ופסל ישראלי.

ביוגרפיה

נולד ב-27 ביוני 1942 בקיבוץ אשדות יעקב מאוחד, בנם של דוד נמרי, ממייסדי קיבוץ אשדות יעקב וסגן מפקד הפלמ"ח, ודבורה, ד"ר לבלשנות אנגלית, ואח תאום לנגה.  בשנת 1960 התגייס לצה"ל ושירת בגדוד 51 כקצין בגולני.
היה רקדן בלהקת הסטודנטים בירושלים ובלהקת ג'אז פלוס, בלהקת בת שבע ובאיי לייק מייק אצל גיורא גודיק. 
בשנות ה-60 וה-70 נודע נמרי כאחת מהדמויות הבולטות בבוהמה התל אביבית.
משך השנים הציג כחמישים תערוכות בעולם. בשנת 1985 יצר את פסל ידידות אמריקה ישראל והגישו לנשיאי ארצות הברית, ליצחק רבין, לשמעון פרס, לחוסיין מלך ירדן ואחרים.
בשנת 1994 ייסד בתל אביב את הסטודיו הפתוח, שפעל עשר שנים, עד לסגירתו, בשנת 2004. ב-2014 נפתח מחדש.
אחיו הוא הזמר יוני נמרי. בתו היא עו"ד אגדה נמרי.
אלדוסטרון

סינתזה

אלדוסטרון הוא מינרלקורטיקואיד וככזה מסונתז בקורטקס של בלוטת האדרנל, יותרת הכליה. ביוסינתזה מתחילה עם כולסטרול, אשר בנוכחות של האנזים p450 ציטוכרום עובר הידרוליזה בפחמנים 20 ו-22. לאחר ההידרוליזה הופך הכולסטרול לפרנאוגולן (pregnenolone), בהמשך לפרוגסטרון ולבסוף לאלדוסטרון.
גירוי להפרשה: אלדוסטרון מופרש בעיקר במנגנון רנין-אנגיוטנסין. רנין הוא אנזים המיוצר בכליה בזמן עלייה של רמת הנתרן בדם.
רנין יודע להפוך אנגיוטנסינוגן המיוצר בכבד, לאנגיוטנסין 1. אנגיוטנסין 1 הופך בריאה, תחת ההשפעה של ACE לאנגיוטנסין 2 (ACE הוא אנזים ההופך אנגיוטנסין 1 לאנגיוטנסין 2) לאנגיוטנסין 2 השפעות רבות בגוף, אחת מהם היא הפרשה של אלדוסטרון בבלוטת האדרנל.
אלדוסטרון מיוצר גם כאשר יש רמות גבוהות של אשלגן בדם, וכן כשיש ירידה בלחץ הדם, המורגשת על ידי מכנורצפטורים הממוקמים בעלייה של הלב.
מנגנון פעולה: אלדוסטרון מעלה את חדירות צינורית האיסוף (collecting duct) בכליה לנתרן ולאשלגן. הוא גורם לפעולה של משאבות נתרן-אשלגן שנמצאות על הנפרון, בצד הבזאלי של צינורית האיסוף, ובכך מעלה את רמת הנתרן בדם. עלייה ברמת הנתרן מעלה את האוסמלריות ומגדילה את הספיגה מחדש של מים בכליה. בכך הוא מעלה את כמות המים ואת לחץ הדם בגוף.
פירוק האלדוסטרון מתבצע בכבד, זוהי אחת הסיבות לכך שבזמן מחלת כבד, יש בצקת בחלל הבטן (ASCITIS): מכיוון שרמת האלדוסטרון עולה ולכך יש אצירה מוגברת של נתרן ובעקבותיו מים.
פרנסס קונרוי

ביוגרפיה

קונרוי נולדה בעיר מונרו שבג'ורג'יה, למדה דרמה ב"בית הספר ג'וליארד" בניו יורק.
קונרוי החלה בתור שחקנית תיאטרון, הופיעה ב"תיאטרון דילאקורט" שבסנטרל פארק, מנהטן בהצגה "אותלו".
את הופעתה הראשונה בברודוויי ערכה במחזה של אדוארד אלבי "הלידי מדיובוק", הייתה מועמדת בשנת 2000 לפרס הטוני עבור הופעתה במחזה "The Ride Down Mt. Morgan".
את הופעתה הקולנועית הראשונה עשתה בסרטו של וודי אלן "מנהטן".
קונרוי השתתפה בשני סרטים נוספים של אלן "פשעים ועבירות קלות" ו"אשה אחרת".
התפרסמה בשנות ה-90 בזכות תפקידים משניים בסרטים "נדודי שינה בסיאטל", "ניחוח אישה", "בילי באת'גייט" ו"צייד המכשפות".
ב-2001 נבחרה קונרוי על ידי אלן בול לשחק באחד מתפקידי המפתח בסדרת הדרמה "עמוק באדמה".
קונרוי גילמה את דמותה של רות' פישר, אם המשפחה ואלמנתו של נתניאל (ריצ'רד ג'נקינס).
קונרוי הופיעה לכל אורך 5 עונות הסדרה, זכתה על הופעתה בפרס גלובוס הזהב ב-2004 והייתה מועמדת לפרס אמי.
לאחר הפסקה של כ-6 שנים מתעשיית הקולנוע חזרה קונרוי ב-2002 ושיחקה בקומדיה "יפה במנהטן". ב-2004 השתתפה בשתי הפקות של "האחים וורנר", "אשה חתול" ו"הטייס" של מרטין סקורסזה בו גילמה את השחקנית קת'רין האדג'טון.
ב-2005 הופיעה בדרמה הקומית של ג'ים ג'ארמוש "פרחים שבורים" בדמותה של דורה אהובתו לשעבר של דון ג'ונסטון (ביל מאריי) ובמותחן האימה בהפקתו של ניקולס קייג' "איש הקש".
ב-2009 שיחקה בקומדיות "אהבה בהפתעה" שם גילמה את אמה של אלואיז (ג'ניפר אניסטון) ו"חדשה בעיר". מ-2011 קונרוי היא חלק מהקאסט הקבוע של הסדרה אימה אמריקאית.
אילת ברגור

ביוגרפיה

ברגור נולדה בשנת בסן פרנסיסקו שבקליפורניה, עלתה לישראל בשנת 1970 וגדלה ברמת השרון
ברגור סיימה לימודי קולנוע ב"קמרה אובסקורה" ולימודי תואר שני בתוכנית הבינתחומית באמנויות של אוניברסיטת תל אביב. בשנת 2002 עבדה כבמאית בתוכנית עובדה עם אילנה דיין.
ברגור ביימה שני סרטים עלילתיים: הסרט הקצר "מקום טוב" (1997), שהוקרן בתחרות הרשמית לסרטים קצרים בפסטיבל קאן וזכה במספר פרסים בפסטיבלים ברחבי העולם ודרמת הטלוויזיה "כאילו כלום לא קרה" (1999), שזכתה בפרס וולג'ין והייתה מועמדת לפרס אופיר.
כמו כן ביימה מספר סרטי תעודה, בהם "קרוב אבל רחוק" (2003) שהוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בחיפה ובערוץ הראשון); וכן "בית אהבה" (2007) - על המוסד לילדים "אהבה" של אחותו של סבא-רבא של ברגור, ביאטה ברגר, שזכה בפרס השני בתחרות סרטי התעודה של פסטיבל חיפה בשנת 2007. "בית אהבה" זכה בפרס הסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר מטעם איגוד הטלוויזיות האירופיות (2008) והיה מבין חמשת המועמדים הסופיים לפרס אופיר לסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר (2008).
התסריט "מעבר גבול", אותו כתבה בשיתוף עם התסריטאית נועה ברמן-הרצברג, השתתף במספר סדנאות בינלאומיות חשובות. ביניהן סדנת MFCB (Mediterranean Film Crossing Borders) אשר התקיימה במסגרת פסטיבל קאן 2007 וסדנת פיתוח תסריטים MFD (Meda Film Development) במרקש, מרוקו.
מחברת הספר "אופרת הסבון הישראלית- מרמת ג' ועד לאלופה" שיצא בהוצאת רסלינג בשנת 2010.
ברגור מתגוררת כיום בתל אביב עם בנה יובל ומלמדת קולנוע בסמינר הקיבוצים ובאוניברסיטה הפתוחה - בית הספר חשיפה.

מספריה

בשנת 2003 קיבלה ברגור את מלגת ARTIST IN RESIDENCE היוקרתית מטעם ה - DAAD - מלגת שהייה לאמנים בברלין, כדי לעבוד על התחקיר לסרט "בית אהבה". ברגור שהתה בברלין כ - 8 חודשים וזכתה לחשיפה רחבה בתקשורת הגרמנית שבעקבותיה פנתה אליה אחת מהוצאות הספרים הגדולות והנחשבות בגרמניה, DTV, והציעה לה לעבד את התחקיר לספר Ahawah Heisst Liebe שפורסם ב 2006.
בשנת 2013 תורגם הספר "בית אהבה- סיפור הצלתו של בית הילדים היהודי בברלין" לעברית ויצא לאור בהוצאת ידיעות ספרים.
ברגור היא מחברת הספר "אופרת הסבון הישראלית - מרמת ג' ועד לאלופה", הוצאת רסלינג, 2010. ספר זה הוא המחקר האקדמי הראשון בישראל שבו נחקרות כל הסדרות (אופרות הסבון והטלנובולות) שהופקו בארץ משנת 1996 ועד 2006.
הספר בודק האם ניתן למצוא בטלנובלות ובאופרות הסבון הישראליות את מאפייני המקום, או לחלופין, בהיעדר מאפיינים איקונוגראפיים ספציפיים שנובעים מההוויה המקומית- התרבותית הישראלית, האם ניתן לומר שסדרות הדרמה הישראליות היומיות בהמשכים מתרחשות ב"אי מקום", ועקב כך מנותקות מהמקום שבו הופקו?
הרפתקאותיו של טינטין (סדרת אנימציה)

תקציר העלילה

גיבור הסדרה הוא העיתונאי הבלגי הצעיר טינטין אליו מתלווה לאורך הרפתקאותיו השונות כלבו הנאמן "שלגי".

ספרי קומיקס בסדרה שלא זכו לעיבודים טלוויזיוניים בסדרת האנימציה

שלושה מהספרים בסדרת הקומיקס לא זכו לעיבודים טלוויזיוניים בסדרת האנימציה - אלה היו טינטין בארץ הסובייטים (בשל התיאור הבלתי מחמיא לרוסים) וטינטין בקונגו (משום שבעלילת ספר הקומיקס נכלל מקרה של התעללות בבעלי חיים, ומוצגים יחסים קולוניאליסטים גזענים כלפי הקונגולים) והספר ה-24 שנותר לא גמור בעת מותו של היוצר ארז'ה - טינטין ואלף ארט.
גרמנית

צורות הבינוני

שתי צורות פועל, הבינוני ההווה ובינוני העבר המשמשים גם כשמות תואר ונוטים לפי כללי נטיות התארים, אך באמצעות שימוש בפעלים sein ו־haben ניתן להשתמש בבינוני העבר ליצירת זמני הפרפקט.

בינוני ההווה

בינוני ההווה נוצר באמצעות הוספת end- לבסיס הפועל, זו צורה המקבילה לצורה בסיס+ing האנגלית מבחינת השימוש כשם תואר, אך צורה זאת הגרמנית אינה משמשת כפועל בניגוד לאנגלית.

מספרים מונים

eins - אחת

zwei - שתים

drei - שלוש

vier - ארבע

fünf - חמש

sechs - שש

sieben - שבע

acht - שמונה

neun - תשע

zehn - עשר

elf - אחת עשרה

zwölf - שתים עשרה

dreizehn - שלוש עשרה

vierzehn - ארבע עשרה

fünfzehn - חמש עשרה

sechzehn - שש עשרה

siebzehn - שבע עשרה

achtzehn - שמונה עשרה

neunzehn - תשע עשרה

zwanzig - עשרים

dreißig - שלושים

vierzig - ארבעים

fünfzig - חמישים

sechzig - ששים

siebzig - שבעים

achtzig - שמונים

neunzig - תשעים

ein hundert - מאה

zwei hundert - מאתיים

drei hundert - שלוש מאות

vier hundert - ארבע מאות

fünf hundert - חמש מאות

sechs hundert - שש מאות

sieben hundert - שבע מאות

acht hundert - שמונה מאות

neun hundert - תשע מאות

מספרים סידוריים

erste - ראשון

zweite - שני

dritte - שלישי

vierte - רביעי

fünfte - חמישי

sechste - ששי

siebte - שביעי

achte - שמיני

neunte - תשיעי

zehnte - עשירי

elfte - האחד עשר

zwölfte - השנים עשר

dreizehnte - השלושה עשר

vierzehnte - הארבעה עשר

fünfzehnte - החמישה עשר

sechzehnte - השישה עשר

siebzehnte - השבעה עשר

achtzehnte - השמונה עשר

neunzehnte - התשעה עשר

zwanzigte - העשרים
גרגורי לפס

ביוגרפיה

גריגורי לפסברידזה - לפס נולד בעיר סוצ'י. הוא נמנה עם המוזיקאים המובילים  ברוסיה. סגנונו המוזיקלי — השנסון הרוסי — אהוד מאוד על הקהל הרוסי והוא משלב בשיריו גם רוק ופופ. אלבומו הראשון יצא בשנת 1995 ומאז הוא מתחזק קריירה עקבית וקהל מעריצים נאמן.
מרתון פיונגיאנג

התחרות

מסלול המרתון מתחיל באצטדיון קים איל סונג ששוכן במרכז העיר (בשנת 2010 החלה התחרות באצטדיון האחד במאי), ומסתיים בשער הניצחון כנגד הכיבוש היפני, כאשר המשתתפים רצים לגדות נהר טאדונג ואף חוצים אותו על גשר. אורכו של המסלול כ-10 ק"מ, כאשר הרצים במקצה 10 ק"מ רצים אותו פעם אחת, הרצים במקצה חצי המרתון רצים אותו פעמיים ורצי המרתון רצים אותו 4 פעמים (בתוספת סיבוב פתיחה סביב האצטדיון).
משה יואל גוריון

הרב משה יואל הכהן גוריון (לעיתים: גורין; ה'תקע"ט, 1819 - ~ה'תרנ"ח 1897) היה רבה של אניקשט שבליטא, מחבר ספר השו"ת "ראשי בשמים".

ביוגרפיה

נולד ליאכנה ולרב מאיר שלום גוריון רבה של קרליץ ותלמידו של רבי חיים מוולוז'ין. אחיו הרב אהרן שאול זליג הכהן גוריון-מאירוב היה רבה של דננבורג.
בשנות ה-40 של המאה ה-19 התמנה כרבה של אניקשט שבליטא וכיהן במשרתו זו במשך כחמישים שנה עד פטירתו.
מייפל מארינדו

היצרן "שאנגחאי מייפל"

שאנגחאי מייפל (באנגלית: Shanghai Maple) הייתה חברת בת של יצרנית הרכב הבינלאומית ג'ילי (שם רשמי: Zhejiang Geely Holding Group Co., Ltd).
מטה ומפעל החברה מוקמו בעיר "Fengjing" .
ג'ילי רכשה אחזקה אסטרטגית ב"שאנגחאי מייפל" בשנת 2002. בשנת 2008 "שאנגחאי מייפל" סופחה לחלוטין "לג'ילי" כמותג התקציבי שלהם.
"שאנגחאי מייפל" בוטלה לחלוטין בשנת 2010.
Xenia

פיתוח

במרץ 2014, בן וניק, מפתח התוכנה, שחרר סרטון הוכחת היתכנות שמראה את התוכנה מריצה את המשחק Frogger 2, משחק וידאו בקטגוריית ה-Xbox Live Arcade אשר שוחרר ב-2008. הסרטון סימן את ההרצה הראשונית המוצלחת של משחק וידאו מסחרי באימולטור. פיתוח התוכנה נע בקצב איטי, שכן הרצת Forgger 2 אופשרה רק לאחר 4 שנות פיתוח.
סרטון חדש שעלה במרץ 2015 הראה את המשחק A-Train HX רץ באימולטור במהירות מלאה ומרונדר בגראפיקת תלת מימד מלאה, שנה לאחר הסרטון של Frogger 2, דבר המרמז כי הפיתוח החל להאיץ.
נכון ליוני 2016, התוכנה מסוגלת להריץ מספר רב של משחקי וידאו של Xbox 360, חלקם עם בעיות גרפיות ובאגים.
גור מושיוב

גור מושיוב הוא פרופסור לחקר ביצועים וניהול התפעול בבית הספר למנהל עסקים של האוניברסיטה העברית בירושלים ובעל הקתדרה לניהול על שם צ'ארלס רוזן.

ביוגרפיה

מושיוב סיים תואר ראשון במתמטיקה-פיזיקה ותואר שני במנהל עסקים (חקר ביצועים) באוניברסיטה העברית בירושלים. את הדוקטורט עשה באוניברסיטת קולומביה בניו יורק. מושיוב פרסם כ-120 מאמרים בכתבי עת מובילים בחקר ביצועים ולימד באוניברסיטאות שונות, ביניהן אוניברסיטת קולומביה ואוניברסיטת ניו יורק. תחומי מחקרו של פרופסור מושיוב עוסקים בעיקר באופטימיזציה קומבינטורית, ומתמקדים בבעיות תזמון (scheduling) מסוגים שונים. מאז שנת 1999 עומד בראש תוכנית MBA של האוניברסיטה העברית.
פואבלה (מדינה)

היסטוריה

הספרדים הגיעו לראשונה לאזור מדינת פואבלה של ימינו ב-1519, כשהרנאן קורטס עבר בה בדרכו לאזור טלקסקלה של ימינו. מרבית התושבים הילידים שחיו באזור היו בני שבטים שונים אשר האימפריה האצטקית שלטה עליהם, והם ראו בספרדים דרך לשחרור ממנה ולכן ברוב המקרים הם לא התנגדו לספרדים. המדינה של היום נקראת על שם בירתה, פואבלה שהוקמה ב-1531. העיר הייתה על הדרך בין מקסיקו סיטי ווראקרוס וחיו בה בעיקר חיילים שאבטחו סחורות ואנשים שעברו בדרך. במהלך הזמן העיר נהפכה למרכז כלכלי ותרבותי.
במהלך מלחמת העצמאות של מקסיקו, שפרצה ב-1810, העיר נותרה נאמנה לשלטון הספרדי. עם זאת, לבסוף מקסיקו השתחררה משלטון ספרד ב-1821 ומדינת פואבלה הוקמה באזור ב-1824 כשפואבלה משמשת כבירתה.

כלכלה

כלכלת המדינה מסתמכת בעיקר על תעשייה, כרייה, תיירות וחקלאות, והיא נחשבת לאחת המדינות המתועשות ביותר במקסיקו. עם זאת, מרבית הפיתוח במדינה מתרכז בעיר פואבלה וסביבתה, מה שגורם ליצירת פערים גדולים בין העשירים לעניים ובין אזור הבירה לשאר המדינה.
התעשייה כוללת בין היתר ייצור מתכות, רכבים, כימיקלים וטקסטיל. בין החומרים הנכרים במדינה ניתן למנות קלציט, סיד, אוניקס ושיש.
החקלאות היא הענף הכלכלי החשוב ביותר באזורים הכפריים במדינה וכוללת מוצרים מן החי, כמו עופות (גם לבשר עוף וגם לביצים, בקר וחזירים, וגידול ירקות, כמו בצלים, גזרים ועגבניות, פרות, כמו תפוזים, תפוחים וליים, וגידולים אחרים, כמו אלפלפה וקנה סוכר.
ג'רי סיגל

ביוגרפיה

סיגל הוא הצעיר מבין שישה אחים, והוא בנם של מהגרים יהודים מליטא. אביו מיטשל סיגל (שם נעורים מיקל סגלוביץ') היה צייר שלטים שפתח סדקית ועודד את נטיותיו האמנותיות של בנו. כשסיגל הצעיר היה בבית ספר תיכון, מיטשל סיגל מת מהתקף לב לאחר שחנותו נשדדה. סיגל היה חובב סרטי קולנוע, רצועות קומיקס, וכן מגזיני ספרות זולה מדע בדיוניים במיוחד. הוא החל לפעול במה שידוע כיום כפנדום, והתכתב עם מעריצי מדע בדיוני נוספים, ביניהם הסופר לעתיד ג'ק ויליאמסון. בשנת 1929 פרסם סיגל את מגזין המדע בדיוני הראשון שלו, "סיפורים קוסמיים", אותו הדפיס במכונת כתיבה ופרסם במודעות הדרושים של המגזין "סיפורי פלא בדיוניים".
סיגל למד בתיכון גלנוויל שבקליבלנד, אוהיו ועבד במערכת עיתון הסטודנטים "הלפיד". הוא היה תלמיד ביישן ולא פופולרי, אך זכה במעט תהילה כאשר פרסם פרודיה על טרזן, Goober the Mighty. בגיל 16 הוא חבר לג'ו שוסטר, שותפו לעתיד ביצירתו של גיבור-העל סופרמן. הצוות פרץ לראשונה באוקטובר 1935 בסדרת החוברות More Fun Comics ביצירתן של הרפתקאות המוסקטר הנרי דובאל, וכן רצועת קומיקס על לוחם בפשע על-טבעי בשם דוקטור אוקולט (Doctor Occult).
קרחון דריגאלסקי (אנטארקטיקה)

גילוי הקרחון

הקרחון התגלה בשנת 1902 על ידי המשלחת השוודית לאנטארקטיקה בהנהגת אוטו נורדנשלד, אשר חשבו כי מדובר במפרץ קפוא מכוסה קרח. 
הקרחון זוהה כקרחון על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד ב-1947.

מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו בשל קרבתו ל-"מפרץ דריגאלסקי" הקרוי על שם פרופסור אריך פון דריגאלסקי, חוקר אנטארקטיקה ומגלה גרמני.
נסים זוהר

ביוגרפיה

נסים זוהר נולד כנאסים גוהר בעיר אלכסנדריה שבמצרים, למשפחה אמידה ממוצא איטלקי בחלקו, שבניה עסקו במסחר ובפקידות. הוא התגורר ברחוב ארמון בומביי שבעיר, מאחורי מלון "ססיל" המפורסם, ולמד בבית-הספר הסקוטי סיינט אנדרוז החל משנת 1941-2 ועד יוני 1950, עת עלה לישראל. עוד בימי ילדותו, נפטרו אביו ואחיו הבכור. מאוחר יותר, נדרס אחיו הצעיר על ידי רכבת, ומת מפצעיו. זוהר היתום מאב נותר עם אמו בלבד, והשניים נאלצו לדור יחד עם כל המשפחה המורחבת בבניין אחד. שם, הודות לסבתו ולפתחייה העוזרת, למד זוהר את רזי המטבח המצרי, שלימים שימשו אותו בספרו ובהצגת יחיד.
ביוני 1950, בהיותו בן 13, עלתה משפחתו של גוהר לישראל. לאחר שהייה במעברה לזמן מה, הוא נקלט בקיבוץ עין המפרץ, אשר נמנה אז עם זרם הקיבוץ הארצי, עִברת את שמו לזוהר, (ועל כך אמר לימים: "רציתי בכל מאודי להיות צבר") ופגש באשתו לעתיד, דינה. בתום שירותו הצבאי, למד משחק בסטודיו "בימת הקיבוץ" שבסמינר הקיבוצים, והחל לשחק בקבוצה הרפרטוארית החיפאית. כעבור זמן, בזכות קבלת מלגת "השחקן הצעיר המבטיח", נסע לשלוש שנות לימודים בניו יורק, שם למד קולנוע ותיאטרון בבתי ספר ידועים, בהם זה של לי סטרסברג ובסדנה למשחק מקצועי של הרברט ברגהוף.
בתום לימודיו שב לישראל ופתח בקריירת משחק. לאורך השנים הופיע ברוב התיאטראות הרפרטואריים בישראל, ובהם תיאטרון חיפה (בהצגה "הדוד וניה", למשל),בתיאטרון "בימות"("הנערים שבחבורה"), תיאטרון בית ליסין (בין היתר בהצגות "סוף עונת החלומות", "פילומנה", "אידיוט לארוחה", "ביאנקה", "סילביה", "הזוג המוזר", "רק אתמול נולדה" ו"ערפל"), תיאטרון באר שבע (בהצגה עטורת-הפרסים "הוכחה") והתיאטרון הקאמרי, שבו הוא משחק גם כיום. בקאמרי שיחק בתפקיד גדעון פוקסמן (שועלי) בהצגה "נתניה", בהצגה "יתוש בראש", ב"שלוש אחיות", ב"כולם היו בני", ב"יוליוס קיסר" וב"לשבור את הצופן". כן שיחק בהצגות "רק אתמול נולדה" ו"הדולפינים", ובהצגות היחיד "לני ברוס", "כטוב בעיניכם". הפיק, יחד עם בתיה ברק, את הקומדיה "שימורי נישואין", שאותה כתב. 
את הקריירה הקולנועית החל בשנת 1978, כאשר שיחק בתפקיד משנה לצד כריסטופר לי ואלי וולך בסרט "Circle of Iron" שכתבו ברוס לי וג'יימס קובורן. שיחק בסרטים רבים בארץ ובעולם, בהם "חולה אהבה משיכון ג'", "שירת הסירנה", "איש החשמל" ו"סימה וקנין - מכשפה". כמו כן הופיע בתפקידים רבים בטלוויזיה, בישראל, בצרפת ובארצות הברית.
בשנת 2000 הוציא לאור את ספרו "במיה, מולוכיה ובדינגאן", ספר מתכונים מן המטבח המצרי, ובו גם סיפורים מילדותו בעיר הנמל אלכסנדריה. בשנת 2006 פורסם "המולוכייה של אמא", ספר המבוסס במידה רבה על שנותיו של זוהר במצרים, אשר עוסק ביחסיו המורכבים של זוהר עם אמו, אך מהווה גם מעין מסע זיכרון למחוזות ילדותו.
יחד עם ספרו, יצא זוהר בהצגת היחיד האוטוביוגרפית "המולוכייה של אמא", שהועלתה ב"צוותא 2", אותה כתב (בבימויו של נתן דטנר), קומדיה על ימי ילדותו במצרים, בה הוא מכין מולוכייה אל מול עיני הקהל. ההצגה הועלתה בארץ וכן ברחבי העולם בפסטיבל אדינבורו, לונדון, רוטרדם, אמסטרדם וקהיר. ההצגה קצרה שבחים בעיתונות בישראל ובבריטניה .
בנוסף, שימש זוהר כמרצה ב"כותרת", בית הספר לעיתונאות של אוניברסיטת תל אביב. לימים עזב את הקיבוץ, יחד עם אשתו, אך עודו דוגל בהשקפת עולם הדוחה את הקפיטליזם. נסים זוהר מתגורר בצפון הישן של תל אביב, וסב לחמש נכדות.
מנחם בשבת תרבות

מנחם בשבת תרבות הוא ספר שיצא לאור בשנת 2016 בהוצאת הקיבוץ המאוחד. הוא מוצג כחיבור של הדמות הבדויה "מנחם המשעמם".

רקע

הספר "מנחם בשבת תרבות" נכתב על ידי מנחם המשעמם, החתום ככותב הספר. דמות בדויה זו הופיעה לראשונה כפרופיל בפייסבוק בשנת 2014, ולאחר מכן הפך לדף פייסבוק פעיל. בדף זה כותב מנחם סטטוסים קצרים אודות נושאים מחייו, שהנם משעממים ובנאליים וכתובים ללא פואנטה. מנחם נוהג לשתף את הקוראים בחוויות מן עבודתו במשרד ובאינטראקציה עם עמיתיו למשרד: איציק, ירדנה מנהלת החשבונות וצפריר היועץ הארגוני. תחום העיסוק במשרד לא הוזכר על ידו מעולם. מנחם גם נוהג לשתף מחוויותיו המשמימות במפגשיו עם בן דודו מאיר ואשתו מלכה. 

בשנת 2016 יצא לאור הספר "מנחם בשבת תרבות".

העלילה

בספר זה כותב מנחם אודותיו בגוף ראשון ומספר על חייו. יום אחד באופן מפתיע הוזמן מנחם להשתתף באירוע שבת תרבות שהתקיים בעירו רמת גן. מנחם שהיה רגיל לבקר באירועים אלה כאורח בקהל, הוזמן להופיע בשבת התרבות כבעלים של דף הפייסבוק 'מנחם המשעמם' חלקו הגדול של הספר מוקדש להכנות לאירוע ולחוויות ממנו. יתר הספר הם סיפורים ואנקדוטות על חייו הכתובים במשפטים רצופים על נושאים שלכאורה חסרי משמעות.

ביקורת

הספר הוא אחד הראשונים המשלבים את הוויית הרשת החברתית בספרות העברית.
ואוור

היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

מלחמת העולם השנייה

לפני מלחמת העולם השנייה היו בוואוור כ-3,000 תושבים, כ-1,300 מהם יהודים.
כוחות גרמניה הנאצית נכנסו לוואוור בספטמבר 1939 והוטלו על היהודים מגבלות שונות. בדצמבר אירע בוואוור אחד ממעשי הטבח  הראשונים שביצעו הכובשים הגרמנים באוכלוסייה הפולנית הכבושה. בטבח זה נרצחו 107 אזרחים, רובם הגדול פולנים ומיעוטם יהודים, בתגובה להריגת שני חיילים גרמנים.
ב-1940 הוקם גטו ליהודי ואוור, ככל הנראה בכפר קטן בתחומי הרשות המקומית על גדת הוויסלה ורוכזו בו כ-2,000 יהודים מהסביבה בצפיפות ובתנאי תברואה גרועים. במרס 1942 חוסל הגטו ו-950 יושביו גורשו לגטו ורשה.
בלינדה בנצ'יץ'

2019

באליפות ארצות הברית שנערכה בספטמבר 2019 הגיעה בנצ'יץ' לשלב חצי הגמר שבו הפסידה לביאנקה אנדרסקו מקנדה (15 בעולם) בשתי מערכות (7-6 ⁷⁻³, 7-5) שלבסוף אף זכתה בתואר. בסיבוב השני היא ניצחה את אליזה קורנה מצרפת ב-3 מערכות (4-6, 6-1, 2-6) ובסיבוב הרביעי היא חלה הפתע גדולה לאחר שניצחה את האלופה המכהנת והמדורגת 1 בעולם נאומי אוסקה מיפן בשתי מערכות (5-7, 4-6).
ריצת 5000 מטר

ריצת 5000 מטר היא אחת מריצות המסלול הארוכות בהן מתחרים ספורטאים במשחקים האולימפיים ובאליפויות העולם באתלטיקה. בתחרות זאת מתחרים ביניהם המשתתפים, מי ייחצה ראשון את קו הסיום של מסלול באורך 5,000 מטר. מאחר שאורך מסלול באצטדיון אולימפי הוא בן 400 מטרים, מקיפים אותו הרצים 12 פעמים וחצי.

באולימפיאדה

ריצות 5000 מטר לגברים נערכו בכל המשחקים האולימפיים שנערכו מאז אולימפיאדת סטוקהולם (1912), ולנשים מאז אולימפיאדת אטלנטה (1996). האלוף האולימפי הראשון היה הפיני הנס קולמיינן, ואילו האלופה האולימפית הראשונה הייתה הסינית ואנג ז'ונגחיה. האלוף האולימפי המכהן  הוא הבריטי מו פארה והאלופה האולימפית המכהנת היא הקנייתית ויויאן צ'רויוט.

באליפות העולם

באליפות העולם באתלטיקה נערכות הריצות לגברים מאז היווסדן של התחרויות בהלסינקי 1983, ולנשים נערכות הריצות מאז  גטבורג 1995. שני אלופי העולם הראשונים היו אירים, אימון קופלן וסוניה או'סאליבן. באליפות העולם שנערכה בלונדון בשנת 2017, זכו בתואר האתיופי מוקטר אדריס והקנייתית הלן אובירי.
עמנואל דונחין

ביוגרפיה

עמנואל דונחין נולד בשנת 1935 בתל אביב, בנם של מיכאל וגוטָה. את שירותו הצבאי עשה בקיבוץ, ובשנת 1957 החל ללמוד לתואר ראשון בפסיכולוגיה ופילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים. עם סיום לימודיו בשנת 1961 נסע ללמוד בארצות הברית. בשנת 1963 סיים תואר שני בפסיכולוגיה מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ובשנת 1964 סיים בה דוקטורט. בין השנים 1965 ל-1968 היה חוקר במחלקה לנוירולוגיה באוניברסיטת סטנפורד ובמרכז נאס"א לנוירולוגיה. בשנת 1968 הוא הצטרף למחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין, ובה הועלה בשנת 1972 לדרגת פרופסור ולימד בה עד שיצא לגמלאות בשנת 2001. בין השנים 1980 ל-1994 שימש כראש המחלקה. כיהן פרופסור במחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטת דרום פלורידה, ושימש שם כראש המחלקה בין יולי 2001 לאוגוסט 2008.
דונחין מהחלוצי המחקר בפסיכופיזיולוגיה קוגניטיבית. והוא גילה במחקר את גל המוח P-300 – גל הנפלט כשהמוח נתקל במשהו פתאומי, מפתיע או בעל משמעות לאדם. יחד עם ג'ון פלאבל פיתח ממשק מחשב-מוח המאפשר באמצעות שימוש בגל P300 לפציינטים, גם כאלה בעלי שיתוק מוחלט, לתקשר מילים ואותיות, באמצעות המחשבה כשהם מחוברים לאלקטרואנצפלוגרם ללא שימוש בכל אמצעי אחר.
היה נשוי לדינה, אב לשני ילדים. אחיו הוא פרופ' יואל דונחין, רופא מומחה בהרדמה ובטיפול נמרץ. נפטר בפלורידה באוקטובר 2018, בגיל 83.
מדליית הכבוד החללית של הקונגרס

עיצוב העיטור

מדליית הכבוד החללית של הקונגרס מורכבת מתצורה של זר ניצחון ירוק, עליו מונח כוכב בעל חמישה קודקודים. בין  שני קודקודים סמוכים של הכוכב יוצאת להבה מוזהבת. במרכז הכוכב הגדול מעוצב ענן בצבע תכלת, ובמרכזו כוכב כחול. במרכז הכוכב הכחול קבוע יהלום במשקל רבע קרט. (זהו העיטור האמריקני היחיד הכולל יהלום). מעל זר הניצחון, קבוע עיט מוזהב עם כנפיים פרושות.