אליסון ג'ני

ביוגרפיה

ג'ני נולדה בעיר דייטון שבאוהיו לשחקנית מייסי ברוקס ולנגן הג'אז ג'רביס ספנסר ג'ני ג'וניור.
לג'ני שני אחים, ג'יי והאל.
רכשה את השכלתה ב"מכללת קניון", שם התגלתה על ידי פול ניומן ואשתו ג'ואן וודוורד במחזה שביים ניומן.
בעצתו של ניומן למדה ג'ני משחק ב"בית הבובות השכונתי" שבניו יורק וב"אקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה".

תיאטרון

ג'ני הייתה מועמדת לשני פרסי טוני על הופעותייה בבימות התיאטרון, ב-1998 על הופעתה במחזה של ארתור מילר "מראה מעל הגשר" וב-2009 על הופעתה במחזמר "9 עד 5".

טלוויזיה

את מלוא ההצלחה שלה בקריירה קיבלה ג'ני הודות לסדרת הדרמה הפוליטית "הבית הלבן" בה השתתפה מ-1999 למשך שבע עונות עד 2006. בסדרה שיחקה בתפקיד דוברת הבית הלבן סי ג'יי קרג, שזיכה אותה בארבעה פרסי אמי, שני פרסי גילדת שחקני המסך ובשתי מועמדויות לפרס גלובוס הזהב. שבשנת 2011 שיחקה בעונה הראשונה של הסיטקום "מר סאנשיין" אותו יצר והפיק מת'יו פרי, בסדרה הופיעה בתפקיד קריסטל כהן הבוסית של מנהל "סאנשיין סנטר" בן דונובן (פרי). כיום היא מדבבת בסדרת האנימציה האמריקאית "פיניאס ופרב" את גרושתו של ד"ר היינץ דופנשמירץ', שארלין דופנשמירץ'. החל מ-2013 משחקת ג'ני בסדרה הקומית של רשת CBS "ממי" בתפקיד בוני, ועל תפקידה בסדרה זכתה בשני פרסי אמי רצופים. נכון ל-2019, הסדרה עומדת על 7 עונות.

קולנוע

ג'ני החלה את דרכה כניצבת בתפקידים קטנים בסרטים "צבעי השלטון" "זאב" "נס ברחוב 34".
זכתה להכרה הראשונה שלה בשנת 1996 בסרטו של סטנלי טוצ'י "לילה גדול".
בשנת 1998 פרצה ג'ני לראשונה לתפקידים משמעותיים בקומדיות "מושא אהבתי" בתפקיד קונסטנס, אחותה החורגת של העובדת הסוציאלית נינה בורובסקי (ג'ניפר אניסטון) ו"שישה ימים שבעה לילות" בתפקיד מריג'ו, הבוסית של העיתונאית רובין מונרו (אן הייש). בנוסף, שיחקה לצד בריטני מרפי ודבי מזר בסרט הטלוויזיה "דייוויד וליסה" בערוץ ABC בהפקת אופרה וינפרי. ב-1999 הופיעה ג'ני בדרמה של סם מנדס "אמריקן ביוטי" בתפקיד ברברה אשתו הדיכאונית של הקולונל פרנק פיץ (כריס קופר) ובקומדיות "10 דברים שאני הכי שונאת אצלך" בתור יועצת בית הספר גברת פרקי ו"יופי מקומי".
בשנת 2000 השתתפה בדרמה הקומית "האחות בטי". ב-2001 שיחקה במיני-סדרת הדרמה "דברים של בנות" בשואוטיים לצד אל מקפירסון וקייט קאפשו. ב-2002 השתתפה בדרמה של סטיבן דלדרי "השעות" בתפקיד סאלי לסטר שותפתה לחיים של קלריסה ווהן (מריל סטריפ).
ב-2003 שיחקה ג'ני בסרט הנעורים "לאהוב או לא לאהוב" בתפקיד לידיה אמה של הנערה המתבגרת האלי מרטין (מנדי מור) ודיבבה בסרט האנימציה שובר הקופות "מוצאים את נמו".
ב-2005 הועמדה לפרס אינדפנדנט ספיריט לשחקנית המשנה הטובה ביותר על הופעתה בדרמה העצמאית "אחת משלנו" והופיעה בקומדיית ההתבגרות השחורה "שכונה בהפרעה" בתור אלי אמו של התיכוניסט המסומם דין סטיפל (ג'יימי בל).
ב-2007 הופיעה ג'ני בדרמה הקומית המוערכת של ג'ייסון רייטמן "ג'ונו" בתפקיד ברן אמה החורגת והתומכת של הנערה ג'ונו מק'גאף (אלן פייג') ובקומדיה המוזיקלית "היירספריי" בתור פרודי אמה של הנערה פני פינגלטון (אמנדה ביינס).
ב-2009 הועמדה בפעם השנייה לפרס אינדפנדנט ספיריט על תפקידה בסרט "חיים בזמן מלחמה" וחזרה לעבוד עם סם מנדס בסרטו "לצאת לדרך", שם שיחקה בתפקיד לילי הבוסית לשעבר של גיבורת הסרט ורונה דה טסאנט (מאיה רודולף).
בשנת 2011 שיחקה ג'ני בדרמת הגזענות הספרותית המצליחה "העזרה" בתפקיד שרלוט אמה של העיתונאית הצעירה יוג'ינה "סקיטר" פלאן (אמה סטון). בשנת 2012 שיחקה בדרמה הקומית "רק אלף מילים" לצד אדי מרפי. 
בשנת 2015 שיחקה בקומדיה "מרגלת" לצד ג'ייסון סטיית'האם. ושיחקה בקומדיית הנעורים "מתויגת" בתפקיד דוטי, אימה של ביאנקה פייפר, הדמות הראשית.
בשנת 2016 שיחקה בסרט "המעון של מיס פרגרין לילדים משונים" של הבמאי טים ברטון, ושיחקה בתפקיד ראשי במותחן "הבחורה על הרכבת" לצידם של אמילי בלאנט, לוק אוונס ולורה פריפון. בהמשך שיחקה בסרט הדרמה "טלולה" של הבמאית והסופרת סיאן הדר.
בשנת 2017 שיחקה בדרמה הביוגרפית "אני, טוניה" בכיכובה של מרגו רובי, אשר מגלמת את המתעמלת טוניה הארדינג, וג'ני מגלמת את אימה. על תפקידה זה זכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסרט קולנוע, פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה, פרס אינדפנדנט ספיריט ובפרס גילדת שחקני המסך לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסרט קולנוע.