ג'ייקוב המבלין

בחרותו ומשפחתו

המבלין נולד בסיילם שבמחוז אשטאבולה במדינת אוהיו בארצות הברית למשפחת חקלאים. בנעוריו למד חקלאות. ב-1839 הוא התחתן עם לוסינדה טיילור (Lucinda Taylor) והם התגוררו בספרינג פריארי (Spring Prairie) בוויסקונסין והתפרנסו מחקלאות. להמבלין ולאשתו הראשונה נולדו ארבעה ילדים. למרות התנגדות אשתו הוא הוטבל כחבר בכנסיית ישו המשיח של קדושי אחרית הימים (מורמונים) ב-3 במרץ 1842 בגיל 22 בעקבות הטפות של המיסיונר המורמוני ליימן סטודארד (Lyman Stoddard) שהגיע לספרינג פריארי. לוסינדה הסכינה עם חברותו של המבלין בכנסייה המורמונית והיא וילדיהם הוטבלו לכנסייה. אחר-כך המשפחה עקרה למרכז המורמוני דאז בעיירה נאוו (Nauvoo) באילינוי. אבל כאשר המבלין הציע לעקור מערבה יחד עם המורמונים האחרים לעמק סולט לייק סירבה לוסינדה. בפברואר 1849 החליטו המבלין ולוסינדה להיפרד, והוא עקר מערבה בלעדיה כשהוא לוקח עמו את ארבעת ילדיהם. בספטמבר של אותה שנה פגש המבלין באלמנה רייצ'ל ג'וד (Rachel Judd) ונישא לה בקנסיל בלאפס (Council Bluffs) באיווה. להמבלין ולרייצ'ל נולדו חמישה ילדים. המבלין חי על פי הדוקטרינה המקורית של המורמונים של ריבוי נשים, ובנוסף לרייצ'ל הוא התחתן עם שרה פריסילה ליוויט (Sarah Priscilla Leavitt) ב-11 בספטמבר 1857, ועם לואיזה בונלי (Louisa Bonelli) ב-16 בנובמבר 1865. נישואיו אלו, המכונים "החתמה" (Sealing) בטרמינולוגיה של המורמונים, נערכו בסולט לייק סיטי במבנה המרכזי לטקסים אלו (Endowment House). עם ליוויט היו לו עשרה ילדים ועם בונלי שישה.

פעילותו בכנסייה המורמונית

לאחר הירצחו של מייסד הכנסייה ,ג'וזף סמית' הבן, ב-1844 היה המבלין עד למשבר הירושה בקרב המורמונים. הוא תמך בבריגהם יאנג כמנהיג הכנסייה, ויחד עם רוב המורמונים תמך בפלג של יאנג (כנסיית ישו המשיח של קדושי אחרית הימים). בזיכרונותיו כתב המבלין על הרגע שבו החליט לתמוך ביאנג:
ב-8 באוגוסט 1844 השתתפתי במפגש הכללי של הקדושים. זקן העדה ריגדון היה שם, מציג את טענותיו לזכותו לנשיאות הכנסייה. קולו לא נשמע כקולו של רועה אמיתי. זקני העדה בריגהם יאנג, פארלי פראט והבר קימבול עלו לדוכן. בריגהם יאנג ציין לקהילה "אני אנהל הצבעה זו עבור זקן העדה ריגדון. הוא אינו בראש כאן. ילד זה" (כשהוא מתכוון לעצמו) "ינהל עדר זה למשך עונה". קולו ומחוותיו של האדם היו כשל הנביא ג'וזף. האנשים, למעט כמה חריגים, ראו בעליל שאדרתו של הנביא ג'וזף סמית ירדה על כתפיו של בריגהם יאנג. לחלקם נראה הדבר כאילו ג'וזף עמד שוב בפניהם. קמתי על רגלי ואמרתי לאיש היושב על ידי, "זהו קולו של רועה אמיתי – מנהיג השליחים"
— Jacob Hamblin : a narrative of his personal experience as a frontiersman, missionary to the Indians, and explorer
המבלין היה חלוץ והתיישב בטואלה (Tooele) ביוטה, סמוך לסולט לייק סיטי ב-1850. הוא התפרסם כמי שיצר יחסים טובים בין מתיישבים לבנים לאינדיאנים. לאחר עימות כאשר הייתה תקלה ברובה שלו כשניסה לירות באינדיאני, אמר המבלין שאלוהים גילה לו כי יהיה "שליח של שלום" לאינדיאנים, ואם לא יהיה צמא לדמם, הוא לא ימות מידם. ב-1854 נקרא המבלין על ידי יאנג בשליחות לפאיוט הדרומיים והוא התיישב בסנטה קלרה (Santa Clara) על הנהר וירג'ין בסמוך לעיר סנט ג'ורג' (St. George) של ימינו. ביתו הראשון של המבלין בסנטה קלרה נחרב בשיטפון. רייצ'ל, אשתו השנייה של המבלין הצילה אחד מילדיהם הצעירים מטביעה, אבל הילד מת אחר-כך מהחשיפה למים הקרים. גם רייצ'ל מעולם לא החלימה מהחשיפה למים הקרים, והמבלין בנה את ביתו החדש על גבעה בסנטה קלרה.
הבית שייך כיום לכנסייה המורמונית ופועל כמוזיאון שבו עורכים מיסיונרים מורמונים סיורים מדי יום.

שליחויות אל האינדיאנים

ב-1858, כאשר היה בסולט לייק סיטי מונה המבלין כתת-סוכן לענייני האינדיאנים באותה שנה נשלח אל בני ההופי של צפון אריזונה. הוא רכב לדרום-מזרח דרך פייפ ספרינג, חצה את הר בקסקין (Buckskin Mountain - רמת קאיבאב) וחצה את נהר הקולורדו במעבר האבות (Crossing of the Fathers), כיום מתחת למי אגם פאוול במפרץ פדרה (Padre Bay). נקודה זו שוכנת צפונית לנקודת החצייה הידועה יותר בליז פרי שהוא גילה. כשהגיע לכפר אוראיבי סופר לו כי קיימת נבואה כי הוא וחבריו עתידים לבוא ולהביא להופי ידע שהיה להם בעבר. עם זאת, נאמר להם שההופי לא יחצו את נהר הקולורדו על מנת לחיות בקרב המורמונים עד ששלושת הנביאים שהובילו אותם להרי השולחן (מספרדית מסה) ישובו על מנת לתת להם הוראות נוספות. ההופי גם היקשו מדוע הם צריכים לחצות את הקולורדו לפגוש את המורמונים כאשר הללו בכל מקרה עתידים להקים התיישבות מדרום להם. באותו הזמן לא היו תוכניות ליישובים מורמונים דרומית להופי, אף שהמבלין סייע להקים יישובים מורמונים באזור קולורדו הקטן שנים אחר-כך.
המבלין שב לביתו, אבל חזר כמה פעמים על מנת לשמור על קשרים טובים עם ההופי והנאוואחו. ב-1862 ליוו שלוש אותו שלושה מבני ההופי לסולט לייק סיטי במטרה לפגוש את בריגהם יאנג. ב-1870 הוא הביא מנהיג זוטר של ההופי הצ'יף טובה (Tuba או Toova) ואשתו מעבר לנהר הקולורדו לבקר את ההתיישבויות המורמוניות בדרום יוטה. טובה הצטרף בסופו של דבר לכנסייה המורמונית, והזמין את המורמונים להתיישב בסמוך לכפרו מואנקופי (Moencopi), שם הם יסדו את טובה סיטי (Tuba City), הקרויה לכבודו של חברם בן ההופי.
המבלין היה דיפלומט יקר ערך בין המורמונים והאינדיאנים, ושרד מספר רב של מפגשים מסוכנים ביניהם. ב-1870 הוא פעל כיועץ לג'ון וסלי פאוול לפני מסעו השני דרך הגרנד קניון. המבלין פעל כמתווך עם שבטי האינדיאנים על מנת להבטיח מעבר בטוח למשלחת פאוול. פאוול סיפר כי המבלין "דיבר היטב בשפת האינדיאנים ויש לו השפעה רבה על האינדיאנים באזור שמסביב. הוא אדם שקט ומאופק ודיבורו איטי ושקט המשרה יראת כבוד גדולה". צ'יף אינדיאני אמר לפאוול "אנחנו מאמינים בג'ייקוב, ומתייחסים אליך כמו אל אבא .... אנחנו נספר [לאינדיאנים אחרים] ש[פאוול] הוא חבר של ג'ייקוב".
המבלין יחס את הצלחתו בקרב האינדיאנים לאמונתו שהוא "קיבל מהאל הבטחה שהוא לא ימות אף פעם מידי האינדיאנים, אם לא אהיה צמא לדמם". ואכן, במקרים רבים התמודד המבלין עם אינדיאנים עוינים בלא שהיה לו ליווי ובלי שנשא נשק להגנתו. במהלך תקופה קשה במיוחד ב-1874 נורו למוות שלושה בני נאוואחו בידי חבר בכנופיית שודדים במרכז יוטה. המבלין הבטיח קודם לכן לנאוואחו כי יוכלו לסחור בבטחה עם המורמונים באזור זה, והנאוואחו האשימו את המורמונים ברצח. המבלין התבקש על ידי בריגהם יאנג לדבר עם הנאוואחו הזועמים ולמנוע מלחמה, אבל הבישוף המקומי של המבלין עשה שני ניסיונות נואשים כדי למנוע מהמבלין להיכנס ל"מלכודת מוות ודאית". המבלין סירב לשוב לביתו, כשהוא מצהיר כי "מוניתי למשימה על ידי הסמכות העליונה ביותר של אלוהים על אדמות [בריגהם יאנג]. חיי הם רק רגע קטן בהשוואה לחיי הקדושים ולאינטרסים של מלכות האל". עד ראייה למאורעות שהתחוללו אחר-כך דיווח כי "מעולם לא חי אדם כה אמיץ לב". המבלין סיפר כי קבע כמה כללים למשא ומתן עם האינדיאנים כדוגמת: "מעולם לא אמרתי להם דבר שאיננו אמת", "אני חושב שזה חסר תועלת לדבר אליהם על דברים שאינם יכולים להבין", "בשום מקרה לא להראות פחד", "לא להשתמש ביותר מלים מהנדרש על מנת להביע את רעיונותיי, ולא להרים את הקול מעבר לנדרש על מנת להישמע ברור".
המבלין התייחס לילידים כאל בני אדם המשתווים לו בתבונתם. הוא אמר: "כמה אנשים קוראים לאינדיאנים "מאמינים באמונות טפלות". אני מודה בעובדה, אבל לא חושב שבכך הם יותר מרבים הקוראים לעצמם בני תרבות. מעט מאוד אנשים לא ירשו אמונות טפלות מאבותיהם. האינדיאנים היותר אינטליגנטים מאמינים באב גדול אחד לכולם; גם בהשפעות רעות, ובהתגלות ובנבואה; וברבים מהפולחנים והרעיונות הדתיים שלהם, אני חושב שהם עקביים לפחות כמו הכתות הנוצריות של ימינו".
להמבלין היה בית בקנאב, והוא הקים חווה בעמק האוז רוק (House Rock Valley) ברצועת אריזונה בבסיס צוקי השני. אגם ג'ייקוב על רמת קאיבאב צפונית לגרנד קניון קרויה על שמו, כמו גם קשת ג'ייקוב המבלין בגיא קויוט (Coyote Gulch), ונחל המבלין (Hamblin Wash) לאורך כביש 89 בצפון אריזונה.