google/wiki40b huggingface dataset:
ג'ון אוגו

קריירה

אוגו נולד בלאגוס שבניגריה. החל לשחק כדורגל במחלקות הנוער של אקווה סטארלט, אקווה יונייטד ואקדמית הספורט פליי. ב-23 בספטמבר 2006 החל את קריירת הבוגרים שלו בסלובניה כאשר חתם בדראווה פטוי מליגת העל הסלובנית. במדי דראווה פטוי שיחק אוגו ארבע שנים, במהלכן כבש שמונה שערים ב-97 הופעות.
בקיץ 2010 עבר אוגו לאתלטיקו קלוב דה פורטוגל ששיחקה אז בליגה השלישית בפורטוגל. לאחר שישה חודשים הוא עבר לספרד השכנה וחתם באלמריה, אך שיחק רק במדי קבוצת המילואים של המועדון בליגה השלישית. בנובמבר 2011 חזר אוגו לפורטוגל והצטרף ללייריה, אך בתום העונה נשרה הקבוצה לליגה השנייה.
ביולי 2012 עבר אוגו לאקדמיקה מליגת העל הפורטוגלית. אוגו כבש את שערו הראשון באקדמיקה בסיבוב השלישי של הגביע הפורטוגלי נגד פונטה דה ברסה. את שער הליגה הראשון שלו בקבוצה כבש נגד ויטוריה סטובאל בניצחון חוץ מכריע שהבטיח את הישארותה של הקבוצה בליגה הבכירה. בסך הכל שיחק אוגו שנתיים באקדמיקה, וכבש שער אחד ב-27 הופעות ליגה.
לקראת עונת 2014/2015 הגיע אוגו לישראל, וב-2 בספטמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת הפועל באר שבע, בתיקו 0–0 מול מכבי פתח תקווה במסגרת גביע הטוטו. ב-7 בספטמבר חתם אוגו לארבע שנים על חוזה לארבע שנים במועדון. חמישה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשפתח בהרכב הקבוצה במשחק מול בית"ר ירושלים באצטדיון וסרמיל. ב-29 בנובמבר כבש את שערו הראשון במדי הפועל באר שבע, בניצחון הביתי 4–0 על מכבי נתניה. בסך הכל כבש ארבעה שערי ליגה בעונתו הראשונה בקבוצה, ובסופה העפיל עמה לגמר גביע המדינה, בו הפסידה לאלופה מכבי תל אביב.
בעונת 2015/2016 התמודד עם באר שבע במוקדמות הליגה האירופית ואף כבש שער מול פ.צ תון השווייצרית, אך הקבוצה הודחה בסיכום שני המשחקים. בהמשך העונה הבקיע ארבעה שערים ובישל חמישה, היה שותף לזכייתה של הקבוצה באליפות המדינה והיה בין המועמדים לתואר כדורגלן העונה.
בדירוג שערך אתר וואלה על ידי 60 עיתונאי ספורט ואנשי מקצוע לקראת עונת 2016/2017, נבחר אוגו ככדורגלן הטוב ביותר המשחק בישראל. ב-11 באוגוסט 2016 זכה אוגו עם הפועל באר שבע בתואר אלוף האלופים לאחר שניצחה 4–2 את מחזיקת הגביע מכבי חיפה. בהמשך התמודד עם הקבוצה במוקדמות ליגת האלופות והגיע עמה לשלב הפלייאוף בו הודחה מול סלטיק, וכתוצאה מכך נשרה לשלב הבתים של הליגה האירופית. ב-28 בדצמבר זכה אוגו עם באר שבע בגביע הטוטו לאחר ניצחון 4–1 על הפועל קריית שמונה במשחק הגמר. ב-29 באפריל 2017 כבש אוגו את שער הניצחון במשחק האליפות מול מכבי תל אביב, וזכה עם הפועל באר שבע בתואר בפעם השנייה ברציפות.
בעונת 2017/2018 כבש שלושה שערים ב-29 הופעות ליגה, זכה עם הקבוצה שוב בתואר אלוף האלופים, ובסופה זכה עמה באליפות שלישית ברציפות. בעונת 2018/2019 ערך 24 הופעות בליגה וכבש שער אחד, ובסופה הסתיים חוזהו והוא עזב את המועדון.

נבחרת לאומית

במרץ 2013 זומן אוגו לסגל נבחרת ניגריה, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק שהסתיים בתיקו 1–1 מול קניה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. ב-31 במאי 2013 כבש אוגו את שערו הבינלאומי הראשון, במשחק ידידות נגד מקסיקו שנערך ביוסטון. אוגו היה חלק מסגל הנבחרת לקראת גביע הקונפדרציות 2013, ונכלל בסגל המקדים של נבחרת ניגריה לקראת מונדיאל 2018.

חיים אישיים

אוגו נולד וגדל בלאגוס בירת ניגריה לשעבר. ב-3 באוקטובר 2015 הציע אוגו נישואים לבת זוגו באצטדיון טרנר. בשנת 2016 נולדה לזוג בת.
חילופי האוכלוסין בין יוון וטורקיה

חילופי האוכלוסין בין יוון וטורקיה (טורקית Türkiye-Yunanistan nüfus mübadelesi; יוונית Μικρασιατική καταστροφή) התקיימו במחצית הראשונה של שנות ה-20 של המאה ה-20, והתבססו על זהותם הדתית והלאומית של המגורשים. חילופי האוכלוסייה נערכו בעקבות ההסכמה אליה הגיעו ממשלת יוון והאספה הלאומית הגדולה של טורקיה בהסכם לוזאן, ובמהלכם עזבו אזרחיה היוונים אורתודוקסים של טורקיה ליוון, ואזרחיה הטורקים המוסלמים של יוון עשו את דרכם בכיוון ההפוך.

רקע

הממשל הטורקי באנקרה בראשות האספה הלאומית הגדולה של טורקיה דחה את הסכם סוור, שנחתם בידי הממשלה העות'מאנית ב-10 באוגוסט 1920, ואשר קבע את חלוקתן של אסיה הקטנה ותראקיה המזרחית בין המעצמות, וכן מסר שטחים מהן גם ליוון ולארמניה. לאחר סיומן של מלחמת יוון-טורקיה, מלחמת טורקיה-ארמניה ומלחמת טורקיה-צרפת, כולן בניצחון הטורקים, התעורר צורך להסדיר את עתידה של אסיה הקטנה מחדש. ועידה חדשה נערכה בלוזאן שבשווייץ החל ביום 20 בנובמבר 1922, ובמהלכה, ב-30 בינואר 1923, נחתם הסכם נפרד בנושא חילופי אוכלוסין.
"ההסכם בעניין השליטה במְצָרִים ועניינים נוספים", הידוע כ"הסכם לוזאן" שנחתם ביום 24 ביולי 1923 העניק בסעיף 142 להסכם הנפרד בדבר חילופי האוכלוסין מעמד שווה ערך לשלו, ולמעשה נקבע כי האחרון הוא חלק מהסכם לוזאן למרות שנחתם בנפרד. ההסכם הנפרד הוכתר בכותרת "האמנה בדבר חילופי אוכלוסייה יוונית וטורקית" ("Convention Concerning the Exchange of Greek and Turkish Populations").

עיקרי ההסכם ומשמעותו

פרק זה דורש עריכה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולערוך אותו. 
הסכם זה התייחס לכשני מיליון פליטים: כ-1.5 מיליון יוונים מחופי הים התיכון של טורקיה וכ-500,000 מוסלמים שחיו ביוון. רוב חילופי האוכלוסין נעשו בכפייה, ורוב המגורשים היו לפליטים דה יורה מארצות מוצאם (denaturalized).
עד שההסכם קיבל תוקף, מהלך ההגירה והגירוש התרחש קודם לתאריך 1 במאי 1923, ורוב האוכלוסייה היוונית עזבה את טורקיה מפחד פן יתנכלו לה. לכן ביצוע הסכם לוזאן איננו מתייחס לסך כל האוכלוסייה היוונית שצוינה קודם, אלא לפליטים שנותרו. יוונים נותרו בערים אנטליה, פונטוס וקארס. שם נותרו כ- 189,916 יוונים. בעוד שביוון נותרו רק 354,647 מוסלמים.
ההסכם רק אישר את מה שכבר בוצע בטורקיה. מתוך 1,500,000 היוונים שהיגרו, רק כ-150,000 יושבו מחדש בצורה מסודרת ביוון, היתר לא זכו עד היום לתגמולי זיקנה על תקופת עבודתם בטורקיה. רובם נמלטו בחופזה עם הצבא היווני הנסוג לאחר תבוסתה של יוון במלחמת יוון טורקיה, בעוד שאחרים נמלטו מחופי איזמיר. הגירה חד צדדית זו של האוכלוסייה היוונית, כבר בשלב מתקדם, הפכה להיות חילופי אוכלוסין בפועל, ובגיבוי ערבויות המשפט הבינלאומי.
כתוצאה מכך, אלה שברחו או גורשו מבתיהם, לא זכו לקורת גג וגם לא לתמורה על רכושם שאבד. וכך נגרמו הוצאות כבדות ליוונים, פי כמה יותר מאשר לטורקים. בנוסף לבתיהם גם הכנסיות האורתודוקסיות הפכו למסגדים, ברבות הימים.
בסכסוכים לאומיים בעולם עולה, מדי פעם, הרעיון להשתמש במודל חילופי האוכלוסין על פי הסכם לוזאן, כבפתרון סביר. העובדה שחילופי האוכלוסין בין טורקיה ליוון נעשו ברובם בכפייה גורמת לאי שימוש מעשי ברעיון זה.
משה פירוז

הרב ד"ר משה פירוז (נולד ב-1972) הוא הרב הראשי של היהדות הקראית וראש מועצת החכמים שלה. הוא נבחר לקדנציה שנייה של ארבע שנים בתפקידים אלו בינואר 2016.
לפי אתר היהדות הקראית העולמית לרב אין סמכות דתית והוא משמש מנהיג ומנחה בלבד עבור בני העדה. בעקבות עתירתו לבג"ץ נגד ראש הממשלה, הוכר בית הדין הקראי שבו הוא חבר. הוא מחזיק גם בהרשאה לרישום נישואין וגירושין.

ביוגרפיה

נולד בשנת 1972 באור יהודה, בילדותו עברה המשפחה להתגורר בבת-ים. את שירותו הצבאי עשה בחיל האוויר. לאחר שחרורו למד באוניברסיטת בן-גוריון וסיים תואר ראשון בהנדסה גרעינית ותואר שני בניהול והנדסת בטיחות. בהמשך סיים דוקטורט בפקולטה למדעי-הרוח והחברה, באוניברסיטת בן-גוריון. נושא מחקרו: עיונים בספר 'אשכול הכֹפר' לחכם הקראי יהודה הדסי. הוא מתגורר בבאר שבע, נשוי ואב לארבעה ילדים.
במקביל ללימודיו האקדמיים השתתף בשיעורי תורה וימי עיון בבית המדרש הקראי בבאר שבע, בהדרכתם של הרב יוסף מורד והרב מגדי שמואל. הוא הוסמך בשנת 2007 וקיבל תואר "רב" ממועצת החכמים של העדה, והיה מזכיר המועצה. הוא משמש גם שוחט מוסמך. מאז הסמכתו מעביר פירוז שיעורי תורה במושב רנן ומקומות נוספים ומלמד לקראת גיור במסגרת העדה הקראית. הוא מפעיל את פורטל קראים.נט שהוקם בשנת 2004.
בשנת 2011, נבחר לתפקיד הרב הראשי של העדה הקראית בידי מועצת החכמים של העדה, תפקיד בהתנדבות שאליו נבחר לקדנציה שנייה של ארבע שנים בינואר 2016. במסגרת תפקידו משמש כרושם נישואים וגירושים המוכר מטעם המדינה לבני העדה היהודית-קראית, ומקיים לצד רבנים אחרים טקסי נישואים לפי המסורת הקראית. הוא גם חבר הוועדה המייעצת של כתב העת: Karaite Archives 1 (2013).
לפרנסתו עובד פירוז כמהנדס מערכות מחשוב באוניברסיטת בן-גוריון שבנגב, בעבר הרצה כמורה מן החוץ במחלקה לכימיה.
קבוצת רדיושק

היסטוריה

ההכרזה על הקמת הקבוצה פורסמה ב-23 ביולי 2009, לאחר הטור דה פראנס. חברת רדיושק, יצרנית אלקטרוניקה גדולה, הייתה נותנת החסות הרשמית והעיקרית לקבוצה, בראשות המנהל הספורטיבי יוהאן ברוינל והרוכב לאנס ארמסטרונג. נותני החסות הנוספים לקבוצה היו יצרנית האופניים טרק ויצרנית ציוד הספורט נייק. הקבוצה קידמה את קרן ארמסטרונג למלחמה בסרטן ואת צמיד Livestrong. בין הרוכבים המפורסמים בקבוצה בלטו: לאנס ארמסטרונג, לוי ליפהיימר, חיימר זובלדיה, יאנז ברייקוביץ', כריס הורנר, אנדראס קלודן וירוסלב פופוביץ'. ב-25 בנובמבר 2009 הודיע איגוד האופניים הבינלאומי כי הקבוצה עמדה בכל הדרישות ואושר לה להשתתף בסבב.
הקבוצה הוקמה על תשתיות קבוצת הרכיבה שהייתה תחת חסות קבוצת אסטנה. מנהלה ושמונה מתוך תשעת הרוכבים שזינקו לטור דה פראנס של 2009 היו בסגל הקבוצה ב-2010. מטרות הקבוצה, מעבר לניצחונות בסבב הפרו טור והטור דה פראנס היו קיום חממה לרוכבים צעירים, השתתפות בתחרויות ריצה וטריאתלון וקידום המלחמה בסרטן, בעזרת העמותה שהוקמה על ידי ארמסטרונג.
ג'ון מקגלוקלין

קריירת מכללות

מקגלוקלין נולד וגדל בעיר פרנקלין שבאינדיאנה, ובין השנים 1961–1965 למד באוניברסיטת אינדיאנה. ב-3 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שיחק תחת המאמן חבר היכל התהילה בראנץ' מקראקן, ולצד כוכבי ה-NBA לעתיד, התאומים טום ודיק ואן ארסדייל. בעונתו השלישית והאחרונה בקבוצה קלע 17.2 נקודות בממוצע למשחק.

קריירת משחק

בדראפט ה-NBA‏ 1965 נלקח מקגלוקלין בבחירה ה-24, על ידי סינסינטי רויאלס. בשתי עונותיו בסינסינטי מיעט לקבל דקות משחק, ותרם 6.6 נקודות למשחק בלבד. בדראפט ההרחבה של שנת 1967 נבחר על ידי סן דייגו רוקטס, ובעונת הבכורה של המועדון קלע עבורה 12.1 נקודות בממוצע למשחק.
בדראפט ההרחבה של שנת 1968 נבחר מקגלוקלין על ידי מילווקי באקס, ומיד הפך לאחד משחקניה המובילים. בעונתו הראשונה במילווקי העמיד ממוצעים של 19.6 נקודות, 4.3 ריבאונדים ו-3.9 אסיסטים למשחק, ונבחר בפעם היחידה בקריירה להשתתף במשחק האולסטאר. בעונה העוקבת הצטרפו לקבוצה כוכבי המכללות לו אלסינדור ובוב דאנדרידג', ולקראת עונת 1970/1971 צירפה מילווקי את הרכז הוותיק אוסקר רוברטסון. בפלייאוף 1971 הובילו את הבאקס אלסינדור, רוברטסון, דאנדרידג' ומקגלוקלין לזכייה באליפות ה-NBA, לאחר שגברו על בולטימור בולטס בסדרת הגמר בתוצאה 4–0. לאורך הפלייאוף קלע מקגלוקלין 14.9 נקודות בממוצע למשחק. מאז הזכייה באליפות נחלשה תפוקתו באופן הדרגתי, וב-5 העונות הבאות תרם כ-9 נקודות בממוצע למשחק. בעונת 1973/1974 העפילה מילווקי בשנית למעמד גמר ה-NBA, אך היא הפסידה מול בוסטון סלטיקס בתוצאה 0–4.
בסיום עונת 1975/1976 פרש מקגלוקלין ממשחק, בגיל 32. בעת פרישתו הוביל את כל שחקני הבאקס במספר משחקים בקבוצה (595), וניצב במקום השלישי בסך נקודות (7,505) ואסיסטים (1,921) בקבוצה.

לאחר הפרישה ממשחק

בין השנים 1976–2016 שימש מקגלוקלין כפרשן בשידורי הטלוויזיה של משחקי מילווקי באקס, ונודע בשיתוף הפעולה שלו עם השדרן ג'ים פאשקי.
גט על תנאי

גט על תנאי הוא גט שכותב הבעל, ובו תנאי שרק עם קיומו נכנס הגט לתוקף. שימוש עיקרי בגט על תנאי הוא בידי אדם היוצא למסע מסוכן, ובפרט חייל היוצא למלחמה, והתנאי להפעלת הגט הוא שהאדם יהפוך לנעדר. שיטה זו מונעת את הפיכתה של האישה לעגונה.

מקור הנוהג

מקובל לשייך את הנוהג לתקופת דוד המלך. אחת הפרשנויות בתלמוד למעשה דוד ובת שבע אומרת שדוד לא חטא בלקיחת אשת איש כיוון שחיילי דוד המלך נהגו לתת גט לנשותיהם טרם צאתם לקרב: "דאמר רבי שמואל בר נחמני אמר רבי יונתן: כל היוצא למלחמת בית דוד כותב גט כריתות לאשתו" (בבלי, מסכת שבת, דף נ"ו, עמוד א). 
עיון בגמרא מראה כי הנוהג התחיל כבר קודם לכן, בתקופת שאול המלך.
זאת למדה הגמרא מהפסוק: "ואת אחיך תפקוד לשלום ואת ערובתם תקח" (שמואל א', י"ז, י"ח), בו צווה דוד על ידי אביו ישי ללכת לבקר את אחיו המגויסים לצבא שאול המלך ללחימה בפלשתים. דרשו חז"ל על פסוק זה: "מאי ערובתם? תני רב יוסף: דברים המעורבים בינו לבינה" (בבלי, מסכת שבת, דף נ"ו, עמוד א). ביאר שם רש"י: (ד"ה דברים) "היינו קדושין - תקח - תבטל על ידי גט שתביא להם מן המלחמה". כלומר, דוד נדרש להביא מאחיו הלוחמים גיטין לנשותיהם. מכאן, שהנוהג התחיל כבר קודם לתקופת מלוכת המלך דוד: לפחות בתקופת שאול המלך- אם לא קודם לכן.
לפי בעל הטורים, הנוהג הונהג אף קודם לכן- על ידי משה רבינו, אך במתכונת אחרת- שנועדה להתמודד עם הצורך ב"ייבום" ו"חליצה" אם החייל הנופל היה נשוי אך ללא ילדים. תקנתו של דוד, כאמור- הופנתה לכל חייל ולא רק למי שאין לו ילדים- במטרה למנוע עגינות.

השימוש ב"גט על תנאי"

במלחמת העולם השנייה הנהיגה הרבנות בארץ ישראל שחיילים יהודים הנשלחים לחזית, חותמים על גט על תנאי. הרב הצבאי הראשי לצבא הבריטי במזרח התיכון, פרופ' לוי יצחק רבינוביץ, קיבל בשביעי של פסח תש"ג מברק מהרב הראשי לארץ ישראל, הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג, בו הוא מודיע לו כי פלוגת ההובלה 462 עזבה את ארץ ישראל בטרם ניתן לחייליה האפשרות לחתום על גט על תנאי. הרב הצבאי קבל הודעה "סודית בהחלט" שדווקא יחידה זו עומדת להפליג לאי מלטה. כאשר הדרך למלטה מסוכנת שכן הגרמנים זרעו פצצות בים התיכון, בין החוף הצפון-אפריקאי לבין האי, וכמעט שלא היה יום שלא הודיעו על טביעת אוניה במסלול זה. באסרו חג של חג הפסח, נאספו הפרטים האישיים של החיילים. הרב כינס חיילים דתיים (כדי שיוכלו להיות נאמנים - במקרה של מימוש הגט) והחיילים הנשואים חתמו על הגט על תנאי בשעות הבוקר. ימים אחדים לאחר מכן טבעה האוניה שבה הפליגה פלוגת ההובלה 462, ו-140 מחייליה נספו.

יישום הנוהג בצה"ל

בישראל הועלתה הצעה לפיה כל חייל קרבי נשוי יפקיד בידי הרבנות גט על תנאי, והרבנות תפעיל גט זה אך ורק אם החייל הפך לנעדר והותיר את אשתו עגונה.
הצעה זו נדחתה על ידי הרב שלמה גורן הן בשל חששות הלכתיים ל"גט מעושה" אך בעיקר עקב החשש מהשפעתה השלילית על מורל החיילים.
כפי שנימק הרב גורן: "בהתחשב עם כל הקשיים ההלכתיים והמעשיים הכרוכים בהיתר זה, ונוכח התנגדות המפקדים לעצם הפניה לחייל לפני צאתו לקרב על מנת להחתימו על טופס המזכיר לו באופן מוחשי ביותר את מאורעות המלחמה, ואשר עלול להביא לידי הרס המשפחה, הגורם לירידת המורל של החיילים, הגענו למסקנה שאין פתרון זה הולם תנאי הלחימה והחיים שלנו כיום" .
ההצעה לאפשר בצה"ל החתמת חיילים נשואים על "הרשאות גט" בטרם יציאה למבצעים ממשיכה לעלות בשיח ההלכתי גם לאחר פסיקה היסטורית זו.
דוגמה לכך ניתן לראותו בתמיכתו של הרב יעקב אריאל בהחלת אופציה זו במלחמות ישראל כיום.
בריאות

בריאות היא שילוב של יעילות תפקודית ומטבולית באורגניזם, הן ברמת המיקרו (רמת התא) והן ברמת המאקרו (הרמה החברתית). בשטח הרפואה, בריאות מוגדרת לרוב כיכולת האורגניזם להגיב ביעילות לאתגרים (למצבי מתח) ולהשיב בצורה יעילה "מצב של איזון" - הומאוסטזיס.
הגדרה מקובלת נוספת למונח בריאות היא זו אשר נוסחה על ידי ארגון הבריאות העולמי (WHO), עוד בשנת 1946 ולפיה: "בריאות היא מצב של רווחה גופנית, נפשית וחברתית מושלמת ולא רק היעדר מחלה". בשנים האחרונות הגדרה זו שונתה מעט ועתה היא מכילה אף את היכולת לנהל "חיים פוריים מבחינה חברתית וכלכלית." הגדרת ה-WHO ספגה ביקורת לא מעטה והיו שטענו כי לא ניתן כלל להגדיר בריאות כמצב, אלא שיש לראות בבריאות תהליך של התאמה לדרישות המשתנות  של החיים ולמשמעות המשתנה שאנו מעניקים להם. על כן, הגדרת ה-WHO, נראית בעיני רבים כמציבה מטרה אידיאליסטית ולא כאמירה מציאותית.
בשנת 1975 פורסם בקנדה דו"ח שכותרתו "פרספקטיבה חדשה על בריאותם של הקנדים", הידוע אף כדו"ח לה לונד. הדו"ח מציע ארבעה משתנים לצורך הגדרת בריאות, אותם כינה: "ביולוגיה אנושית", "סביבה", "סגנון חיים" ו"ארגון בריאות". מכאן שבריאות נשמרת באמצעות המדע ומקצוע הרפואה, אולם אף הפרט יכול לתרום לשיפור בריאותו. פעילות גופנית, מניעת השמנה ושמירה על משקל גוף נכון, תזונה מאוזנת, הפחתת מתחים, הפסקת עישון או שימוש בסמים, הן דוגמאות ליכולתו של הפרט לשפר את בריאותו.
אחד המדדים הנמצא בשימוש תכוף למדידת בריאות הציבור, בין מדדים אחרים, הוא הגובה הממוצע באוכלוסייה, משתנה המושפע מאוד מתזונה נכונה וטיפול רפואי.
ויקטור לינדלף

קריירת מועדונים

לינדלף התחיל את הקריירה שלו בקבוצת י.ק. פרנקה ואז עבר לוסטרוס י.ק. ובגיל 13 הגיע למחלקת הנוער של וסטרוס ס.ק. מהליגה השוודית השלישית. ב-11 באפריל 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת.
ב-1 ביולי 2012 לינדלף חתם בבנפיקה ליסבון מליגת העל הפורטוגזית והצטרף לקבוצת המילואים של המועדון. ב-19 באוקטובר 2013 לינדלף ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0-1 נגד סינפאס במסגרת הגביע הפורטוגזי.
ב-8 ביוני 2015 האריך את חוזהו בבנפיקה עד 2020. ב-20 בפברואר 2016 לינדלף הבקיע את שער הבכורה שלו בבנפיקה בניצחון 1-3 נגד פאסוס די פריירה.
ב-14 ביוני 2017 חתם במנצ'סטר יונייטד תמורת 31 מיליון ליש״ט לארבע שנים.

קריירה בינלאומית

לינדלף זכה עם הנבחרת הצעירה של שוודיה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2015 לאחר ניצחון 3-4 בדו-קרב בעיטות הכרעה נגד פורטוגל, כאשר לינדלף הבקיע את הפנדל המנצח.
ב-24 במרץ 2016 לינדלף ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בהפסד 2-1 לצ'כיה. לינדלף אף השתתף עם הנבחרת ביורו 2016.
טריק שלושת הקלפים

כללי המשחק

כללי המשחק פשוטים. שלושה קלפים מונחים על השולחן על ידי המחלק (או במקרה של רמאות ברחוב על קופסה או חפץ אחר שניתן לקפל במהירות), ומוצגים לקורבן. לאחר מכן הופכים את הקלפים והקורבן צריך למצוא את הקלף השונה. הקלפים מעורבבים לנגד עיני הקורבן באיטיות ללא שום תנועה מהירה או חשודה, והקורבן צריך להצביע על הקלף השונה. בחירת הקלף נעשית על ידי מיקום כסף על הקלף. אם הקרבן ניצח, הוא זוכה בסכום כסף ששווה להימור שלו. אחרת, הוא מפסיד את הסכום עליו הימר. במרבית הפעמים הוא לא ינצח. הסיבה לכשלונו היא מיומנותו של הרמאי.

בחירת קלפים אופיינית

מאחר שיש רק 3 קלפים, בוחרים לרוב שתי שביעיות ומלכה. לרוב זו מלכה לב. לעיתים הקלף הזוכה הוא אס עלה שנחשב לקלף מזל. עובדה זו עשויה למשוך את הקורבן למשחק.

שיטת ההונאה

המחלק נעזר בזריזות ידיים והסחת תשומת הלב כדי למנוע מהקורבן למצוא את המלכה. ישנם כמה מהלכים אופייניים.
הזריקה
בזריקה, המחלק מחזיק שני קלפים שמונחים לאורך מהקצה התחתון והעליון שלהם כאשר פניהם למטה. קלף אחד מוחזק ביד שמאל, קלף שני מוחזק ביד ימין בין האגודל לאמה וקלף שלישי מעליו בין האגודל לאצבע המורה. אחד הקלפים ביד ימין הוא המלכה. שתי הידיים מוטות כדי שהקורבן ומשתף הפעולה יוכלו לראות אותם. הקלפים נזרקים על גבי השולחן אחד אחד, ומעורבבים בכמה תנועות חלקות כך שהם אחד לצד השני. בזמן הזריקה המחלק מניע את יד ימין לצד כדי להפריד את שני הקלפים, הקורבן חושב שהקלף התחתון נזרק ראשון אך למעשה הקלף העליון נדחף לפני הקלף התחתון והחליף איתו מקום.
מחלק מיומן מבצע פעולה זו באופן בלתי ניתן להבחנה, לעיתים אפילו משתפי הפעולה לא עוקבים אחר הקלפים. לשם כך משתמשים בסימנים בין המחלק למשתפי הפעולה כדי להודיע את מיקום המלכה.
שיטה זו אחראית לתנועה האופיינית הצידה של יד המחלק בזמן שהוא מניע את הקלפים על השולחן.
חילוף קלפים
אם הקורבן בוחר קלף שהמחלק לא רצה, המחלק יחליף את הקלף בקלף אחר. תחילה המחלק מרים קלף נוסף, לא הקלף שהקורבן בחר. הוא מחזיק אותו בפינה בין האגודל לאמה ומחליק אותו מתחת לקלף הנבחר, לכאורה כדי להפוך את הקלף הנבחר. למעשה, כששני הקלפים זה על גבי זה, הוא מניח את הקלף הלא נבחר, אוחז בקלף הנבחר ונותן לקלף שלא נבחר ליפול על גבי השולחן. כמו בזריקה, לא ניתן להבחין בחילוף קלפים שמבוצע נכון.
פונקציה אינטגרבילית בהחלט

אינטגרביליות לפי רימן

פונקציה עשויה להיות אינטגרבילית לפי רימן אבל לא אינטגרבילית בהחלט, כגון  בטווח .

אינטגרביליות לפי לבג

בתורת המידה, האינטגרל של פונקציה חיובית מוגדר כסופרימום האינטגרלים של הפונקציות הפשוטות החסומות על ידה. האינטגרל של פונקציה ממשית f מוגדר כהפרש , כאשר  ו- הן המרכיב החיובי והשלילי, בהתאמה; הפונקציה אינטגרבילית בתנאי ששני המרכיבים אינטגרביליים. ממילא, האינטגרל של הערך המוחלט הוא , כך שהערך המוחלט אינטגרבילי לפי לבג אם ורק אם הפונקציה עצמה אינטגרבילית.
אסטון מרטין DB5

אסטון מרטין DB5 בסרט גולדפינגר מסדרת סרטי ג'יימס בונד

אסטון מרטין DB5 כיכבה בסרט גולדפינגר מסדרת סרטי ג'יימס בונד, אשר  הוקרן בעולם החל משנת 1964, נהוגה על ידי השחקן שון קונרי. צבעה היה אפור בהיר.
בעקבות הסרט, הפכה ה"אסטון מרטין DB5" לאחד מסימני ההיכר הבולטים של סרטי ג'יימס בונד. בשנת 2019 נמכרה האסטון מרטין שהופיעה בסרט "כדור הרעם" במכירה פומבית תמורת 6.4 מיליון דולר.
נורית פלד-אלחנן

ביוגרפיה

נורית פלד-אלחנן גדלה בשכונת רחביה בירושלים. את הבית בו גדלה היא מתארת כבית שמאלני ציוני. סבה, אברהם קצנלסון, חתום על מגילת העצמאות של ישראל. אביה, מתי פלד, היה אלוף בצה"ל, חוקר ספרות ערבית וחבר הכנסת ה-11 מטעם הרשימה המתקדמת לשלום. אחיה, מיקו פלד , הוא פעיל לזכויות הפלסטינים וסופר. אח נוסף, יואב פלד, הוא פרופסור בחוג למדע המדינה באוניברסיטת תל אביב ופעיל חברתי ישראלי. לנורית פלד-אלחנן ולבעלה רמי שלושה בנים. בתם, סמדר, נרצחה בשנת 1997 בגיל 14 בפיגוע התאבדות במדרחוב בן יהודה בירושלים.
פלד-אלחנן היא פרופסור לשפה וחינוך באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 2012 זכתה במשותף בפרס סחרוב מטעם הפרלמנט האירופי.
פלד-אלחנן תרגמה לעברית את ספרו של אלבר ממי "הגזענות" וספרים נוספים. בשנת 2012 התפרסם בבריטניה ספרה Palestine in Israeli Books: Ideology and Propaganda in Education ("פלסטין בספרים ישראלים: אידאולוגיה ותעמולה בחינוך").
יבגני טימוכין

ביוגרפיה

הוא נולד בשנת 1938 בחרקוב. בשנים 1945-1952 למד בבית הספר תיכון מספר 131 בחרקוב.
בשנת 1958 סיים את לימודיו במכללה הטכנית הצבאית של סום, ב-1968 למד באקדמיה הצבאית להנדסה ורדיו בקייב. בשנת 1977 סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית על שם וורושילוב.בשנים 1981-1986 פיקד על ארמיית הנ"מ ה-14. מ-1986 עד 1991 — כיהן כסגן ראשון לראש מטה כוחות הנ"מ, בחודשים ספטמבר ואוקטובר 1991 החזיק בעמדת ראש מטה כוחות הנ"מ וכסגן ראשון למפקד כוחות הנ"מ של ברית המועצות.
בשנת 1991, לאחר הפיכת אוגוסט וקריסת ברית המועצות, מונה למפקד המודיעין הצבאי הרוסי במהלך תקופת המעבר. באוגוסט 1992 — היה מפקד כוחות הרדיו הטכניים, בשנים 1993-1995 — ראש מערך הנ"מ הרוסי.
נפטר בשנת 2006.
אוניברסיטת דמשק

אוניברסיטת דמשק (בערבית: جامعة دمشق) היא האוניברסיטה הגדולה והוותיקה בסוריה, ומהגדולות בעולם הערבי כולו, עם 85,837 סטודנטים. היא ממוקמת בדמשק, בירת המדינה. לאוניברסיטה קמפוסים בערים נוספות בסוריה.
האוניברסיטה נוסדה בשנת 1923 ממיזוג של בית הספר לרפואה (שנוסד ב-1903) ושל בית הספר למשפטים (נוסד ב-1913). עד לשנת 1958 שמה היה "אוניברסיטת סוריה", אולם שמה שונה לאחר ייסוד האוניברסיטה בחלב. בהמשך הוקמו אוניברסיטאות גם בערים חומס, לטקיה, ודיר א-זור. אוניברסיטת דמשק הייתה בין המוסדות האקדמיים המובילים בעולם הערבי, עד לעלייתו לשלטון של חאפז אל-אסד. אולם הזנחת ההשכלה הגבוהה בסוריה בתקופת אל-אסד הביאה להתדרדרות רמת ההוראה באוניברסיטה זו.
באוניברסיטת דמשק 16 פקולטות. בין השאר קיימת בה מחלקה להוראת השפה הערבית לסטודנטים זרים, מהמחלקות הגדולות מסוגה בקרב העולם הערבי. האוניברסיטאות הסוריות מתהדרות בכך שרוב תוכניות הלימודים בהן נלמדות בשפה הערבית, דבר שאינו קיים בחלק מהאוניברסיטאות במדינות ערב.
בוסה בול

בוסה בול (באנגלית: Bossaball) הוא משחק כדור קבוצתי, המשלב אלמנטים של כדורגל, כדורעף והתעמלות בליווי מוזיקה. המשחק משוחק על גבי משטחים מתנפחים ובאמצע רשת, ובכל צד של הרשת יש טרמפולינה.

ממציא המשחק

המשחק הומצא בספרד על ידי הבלגי פיליפ אייקמנס בין השנים 2003–2005. בהיותו צעיר היה שחקן טניס בנבחרת הלאומית של בלגיה, ובילה את זמנו הפנוי בסיוע כשופט במשחקי כדורגל. בתחילת שנות התשעים, הפך למנהל של מספר להקות מוזיקה, ובסוף שנות התשעים, כאשר כדורעף החופים וטרמפולינות הבאנג'י הופיעו בכל רחבי הקניונים, אייקמנס ניסה להתרחב, לשלב טכניקות גוף שונות וליצור חיבור בין מוזיקה לספורט. כתוצאה מכך, שילב את האלמנטים של הכדורגל, הכדורעף עם מוזיקת רקע במשחק אחד.

כללי המשחק

המשחק משוחק בין שתי קבוצות שבהן מספר השחקנים נע בין 3 ל-5 שחקנים. משחקים את המשחק על מגרשים מתנפחים, שבהם טרמפולינה מכל צד של הרשת, הרשת מחלקת את המגרש לשני חלקים, בחלק אחד משחקת קבוצה נגד הקבוצה שמשחקת בחלק השני.

כללים מותרים

1. כל קבוצה צריכה למנות 4–5 שחקנים.
2. רק אדם אחד יכול להיות על הטרמפולינה.
3. מותר עד 5 נגיעות בכל צד של המגרש.
4. רק לשחקן שעל הטרמפולינה מותר להעביר את הכדור לצד השני.
5. למשחק אין מגבלת זמן, המשחק נגמר כאשר אחת הקבוצות מגיעה ל־25 נקודות.
6. אחרי כל נקודה השחקנים מבצעים חילוף, כך נוצר מצב בו לכל שחקן ניתנת הזדמנות להיות על הטרמפולינה.
7. אם הכדור נופל על הטרמפולינה בצד של היריב הקבוצה זוכה ב-3 נקודות, אם הכדור נופל בכל מקום אחר במגרש אזי נפילה זו מזכה את הקבוצה היריבה בנקודה אחת.

כללים אסורים- הפרות

1. אין לגעת ברשת.
2. אסור שכל גופו של השחקן יעבור לצד היריב.

ניקוד

כדי להעביר את הכדור לצד השני צריך לבעוט או להכות את הכדור לצד השני של הרשת אם הכדור נופל אחרי שהשחקן נוגע בו הוא מקבל נקודה אחת, אם השחקן מכה את הכדור לאזור הטרמפולינה הוא מקבל שלוש נקודות, אם השחקו בועט את הכדור לצד השני של הרשת הוא גם מקבל שלוש נקודות, אבל אם בועטים לאזור הטרמפולינה מקבלים חמש נקודות.
תסמונת סטוקהולם

תסמונת סטוקהולם (או קרבה רגשית בשבי) היא תופעה שבה אדם המוחזק בכפייה בידי אנשים זרים, מפתח אמפתיה והזדהות נפשית עם האידאולוגיה והמעשים של האנשים המחזיקים בו. התחושות הללו נחשבות לבלתי-הגיוניות בשל הסכנה הממשית האורבת לאדם. תסמונת זו מבוססת בעיקר על טראומה שיוצרת אצל אדם רגשות חיוביים דווקא כלפי זה שפוגע בו או כלפי מי שנתפס כדומיננטי.

מקור השם

השם ניתן לתסמונת זו בעקבות מקרה שקרה ב-23 באוגוסט 1973 בזמן שוד בנק בסטוקהולם שבשוודיה. ארבעה מעובדי הבנק הוחזקו כבני ערובה במשך חמישה ימים וחצי בכספת הבנק בגודל 3×12 מטר על ידי השודד (ששהה בה יחד איתם). ראיונות עם בני הערובה לאחר שחרורם ומחקרים פסיכולוגיים על מקרים דומים, גילו את התופעה של חטופים החשים הזדהות עם החוטף ופחד דווקא מהמחלצים.