דניאל לנדאו

ביוגרפיה

דניאל לנדאו נולד וגדל בירושלים. הוא למד בתיכון האקדמיה למוסיקה ולמחול במגמת קומפוזיציה, והמשיך את לימודיו הגבוהים בקונסרבטוריון המלכותי בהאג  שם השלים את התואר הראשון והשני שלו. הוא היה תלמידם של חיליאס ואן ברחייק, לאויס אנדריסן וקלארנס בארלו. כבר במסגרת לימודיו כתב לנדאו מוזיקה להרכבי מוזיקה-עכשווית הולנדיים מובילים כמו:
ניו-אנסמבל , ‏  Orkest De Volharding, ‏ Slagwerkgroep Den Haag אשר הופיעו עם יצירותיו באולמות ופסטיבלים: Concertgebouw, Paradiso, Rotterdamse Schouwburg, Gaudeamus International Music Festival.
באותה עת, במסגרת לימודיו במחלקת הסונולוגיה למוזיקה אלקטרונית - פיתח לנדאו מערכות אינטראקטיביות של עיבוד סאונד ותמונה בזמן אמת במטרה לפתח כלים המשמשים הרחבה דיגיטלית של הגוף הפרפורמטיבי.

קריירה

בשנת 2001 יחד עם היוצר Isak Goldschneider הקים את קולקטיב האמנות BZAZ Foundation שבמסגרתו יצרו מופעי מדיה באורך מלא ביניהם: Ana Shahid, Pulsing Chambers, The Worlds of Milosh I+II, Channel Shabab, Grid City. הופעות אלו הועלו בין השאר בגרמניה, הונגריה, בלגיה, מקסיקו, ספרד, אנגליה וישראל וזכו לביקורות חיוביות מצד המדיה והקהל.
בשנת 2006, לאחר כעשר שנים שבהן חי בהולנד, חזר לנדאו לארץ והחל לעבוד על פלטפורמת מופע מבוססת הקרנה ותנועה. בשיתוף פעולה עם אמנים, רקדנים, מהנדסים ומעצבים העלה ב-2008 את המופע One Dimenstional Man. המופע היה הפקה בריטית ישראלית בהשראת ספרו של הרברט מרקוזה הנושא את שם העבודה והיה המשך ישיר לעיסוקו של לנדאו במפגש של גוף עם טכנולוגיה.
המופע עלה במרכז סוזן דלל וזכה לביקורות חיוביות. בעקבות המופע קיבל לנדאו הזמנה מהמרכז הישראלי לאמנות דיגיטלית בחולון ליצור עבודה חדשה לאירוע ״מפגן ויצמן״. חזרתו של לנדאו לארץ הביאה אותו לעסוק בשאלות סוציו-פוליטיות של החברה הישראלית והוא לקח את ההזדמנות לנתב את הפרויקט לכיוון דוקומנטרי. במפגש משמעותי עם האקטיביסט ראובן אברג'ל, ממיסדי תנועת הפנתרים השחורים הישראלית, נחשף לנדאו לנראטיב אלטרנטיבי - המציגה קריאה מעמדית, טכנו קפיטליסטית של החברה הישראלית. טקסטים של אדוארד סעיד, פרנץ פנון, ניל פוסטמן, קתרין הילס ודון היידה, היוו חלק משמעותי בעיצוב עמדה טכנו-ביקורתית הנמצאת בבסיס עבודותיו. לנדאו יצר סדרת עבודותו בשם ׳גֵר׳ אשר עשו שימוש בפלטפורמת הדוקו-מופע שיצר.
ב-2014 יסד לנדאו יחד עם ד״ר כרמל ויסמן את oh-man, oh-machine, פלטפורמה דרכה הם יוזמים כנסים בינלאומיים, סדנאות, סלון וקבוצת מחקר הבאים לקדם את השיח הביקורתי דרך המסגרת הפילוסופית של פוסט-הומניזם.
לנדאו מרצה על עבודותיו בארץ ובעולם. בין השנים 2013–2015 עמד בראש תחום לימודי המדיה הדיגיטלית בפקולטה לאמנויות - המדרשה וכעת הוא מכהן כעמית מחקר בכיר במעבדה למציאות מתקדמת במרכז הבינתחומי הרצליה. עבודותיו הוזמנו והוצגו בפסטיבלים ומוזיאונים בארץ ובעולם, בין השאר: התזמורת הסימפונית של המבורג, תזמורת הרדיו הפילהרמונית של הולנד, פסטיבל האביב (פריז), מוזיאון הצילום בפריז , פסטיבל סנטרו היסטוריקו (מקסיקו), פסטיבל באת' (אנגליה) , קזרנה (שווייץ), פסטיבל בארטוק (הונגריה) והביאנאלה של נאקנוג׳ו (יפן).
לנדאו מעביר בארץ ובעולם סדנאות לאמנים, כוריאוגרפים ומתכנתים. את הסדרה מעביר לנדאו בשיתוף עם ערן הדס, ד״ר לימור לחיאני, דניאל יהל, ד״ר אייל גרוס, ד״ר דורון פרידמן ושלו מורן.
ב-2017 לנדאו לימד סמסטר באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס במחלקה למדיה ועיצוב.
החל מ-2016 נמצא לנדאו בתוכנית לימודי דוקטורט במעבדת המדיה של אוניברסיטת אלטו, הלסינקי.
לנדאו הוא יועץ ומנהל קריאטיבי של חברת הזנק.
לנדאו מרצה בעולם בכנסים, פסטיבלים ואוניברסיטאות מובילות, בין השאר:
אוניברסיטת סטנפורד,
המכון הטכנולוגי של קליפורניה,

אוניברסיטת מדינת סן דייגו ,

יריד שנזן בסין,

פסטיבל rixc בלטביה,

כנס האיגוד לפסיכיאטריה ביולוגית

פסטיבל B3 הביאנלה של התמונה הנעה בפרנקפורט,
פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה
והספרייה הלאומית לטכנולוגיה, פראג .

חיים אישיים

דניאל הוא בנם של שמחה ומאיה לנדאו והאח האמצעי לשתי אחיות - סיגלית ואיילת. שמחה עלה לישראל מרומניה ב-1950 ומאיה מלונדון ב-1964. שמחה הוא פרופסור אמריטוס לקרימינולוגיה באוניברסיטה העברית והקים את החוג לקרימינולוגיה במכללת עמק יזרעאל. סיגלית היא אמנית ישראלית ואיילת, דוקטור לנוירופסיכולוגיה. לנדאו נשוי למיכל אופנהיים לנדאו, מוזיקאית, מלחינה ומדריכה קולית. לדניאל ומיכל שלושה ילדים והם גרים בתל אביב. סבו, יעקב סונטאג (1905–1984), היה המייסד והעורך של רבעון התרבות היהודי הלונדוני Jewish Quarterly.