google/wiki40b huggingface dataset:
הקראה (אמנות הבמה)

באמנויות הבמה‎, הקראה] היא שלב עבודה הקיים בענפי הקולנוע, הטלוויזיה, הרדיו והתיאטרון, ובמהלכו מתבצעת קריאה מאורגנת של התסריט.

בסרטים

שלב הקריאה הוא אבן דרך חשובה בהפקת רוב הסרטים. בשלב זה נמצאים כל העוסקים במלאכת הפקת הסרט. לעיתים קרובות מדובר בפעם הראשונה בה מבוצע התסריט בצורה חיה, וזוהי גם הזדמנות להבין את הדרך בה ישחקו השחקנים את דמויותיהם ותפקידיהם. דיאלוגים מיותרים, מצבים לא הגיוניים או קטעים משמעממים יכולים להתגלות במהלך שלב הקריאה, כשהם לא התגלו במהלך כתיבת התסריט.
Hot n Cold

רקע וכתיבה

"Hot n Cold" הוא הסינגל השני והרצועה השביעית מן האלבום One of the Boys. השיר הגיע למקום השלישי במצעד ארצות הברית כשב-14 בנובמבר הגיע למקום הראשון בתחנות הרדיו. הסינגל הוא אחד מתוך העשרה הנמכרים ביותר בכל הזמנים ומכר יותר מ-4.72 מיליון הורדות דיגיטליות.
ב-29 באוגוסט הכינה פרי הצגת בכורה של השיר בטלוויזיה. פרי התראיינה ל"רדיו 1" ואמרה כי הסינגל יהיה ההמשך ללהיט הקודם שלה באנגליה ואוסטרליה, "I Kissed a Girl". השיר אף צונזר בכמה תחנות רדיו בהן החליפו בשיר את המילה "bitch" (בשורה "You PMS, like a bitch, I would know") למילה אחרת או שמילה זו הוסרה כליל. גרסת רמיקס לשיר הופיעה במשחק "Tap Tap Revenge" לאייפון. השיר הוצג גם כפותח את מופע YouTube לייב בנובמבר 2008.
השיר היה מועמד לפרס גראמי לביצוע הווקאלי הנשי הטוב ביותר.
בשנת 2010 הופיעה פרי עם השיר בגרסה מיוחדת לסדרת הטלוויזיה "רחוב סומסום". לאחר תלונות רבות על כך שהקטע לא מתאים לילדים, המפיקים לא שידרו אותו.
השיר אף נכלל בפסקול הסרט "האמת המכוערת". 
בנוסף, בפרסומות לסרט "Inside Out" מבית היוצר של דיסני, הופיע פזמון השיר.

וידאו קליפ

הקליפ של השיר צולם בכנסיית כריסטיאן בצפון הוליווד, ובו פרי נמצאת בחתונתה עם בן זוגה, אותו מגלם אלכסנדר רודריגז. בתחילת הקליפ, לפני שמתחיל השיר, נשאלת פרי על ידי הכומר אם תרצה להתחתן והיא מסכימה בעוד בן זוגה מהסס לענות לשאלת הכומר. בשלב זה מתחיל השיר, ותוך כדי שמתנגן השיר בן הזוג בורח מפרי, תוך שהיא רודפת אחריו כשלצדה רקדניות הלבושות ככלות. לאחר שמסתיים השיר, נראית שוב הכנסייה, בשלב בו אלכסנדר נשאל אם ירצה להתחתן עם קייטי, הוא משיב שירצה להתחתן והשניים רצים ביחד החוצה. הקליפ גרף מעל 680 מיליון צפיות (נכון ל-9 באוגוסט 2017).
סבולץ'-סטמאר-ברג

היסטוריה

גבולותיו של המחוז והמחוזות השכנים עברו שינויים תכופים לאורך השנים. הגבולות הנוכחיים נקבעו בשנת 1950 על ידי איחוד שתי מחוזות: סבולץ' וסטמאר-ברג. ב-1989 שונה שם המחוז מסבולץ'-סטמאר לשמו הנוכחי. בעקבות חוזה טריאנון הועברו חלקים ניכרים ממחוז סטמאר ההיסטורי לרומניה ורובו של מחוז ברג ההיסטורי נמצא כיום בתחומי אוקראינה.
יאנז דרנובשק

ביוגרפיה

יאנז דרנובשק נולד בצליה וגדל בעיירה קיסובץ בסלובניה (שהייתה אז חלק מיוגוסלביה). הוא כיהן במספר תפקידים בולטים, בשנים 1989-1990 הוא היה נשיא הנשיאות של יוגוסלביה. לאחר קבלת עצמאותה של סלובניה שימש כראש ממשלתה בשנים 1992-2002. לאחר שסיים את כהונתו כראש הממשלה נבחר לנשיאות סלובניה ושימש בתפקיד בשנים 2002-2007. הוא סיים את כהונתו ב-2007 ובחר שלא לרוץ לכהונה נוספת בשל מחלת הסרטן שבה חלה.
לאחר אבחונו במחלת הסרטן בשנת 1999, אימץ דרנובשק אורח חיים טבעוני.
Femme Fatale Tour

הכנות מוקדמות ופיתוח

ב-29 במרץ 2011, יום הוצאת האלבום, הודיעה ספירס באופן רשמי שהיא תצא בתחילת קיץ 2011 לסיבוב הופעות חדש, תחילה רק בגבולות ארצות הברית. סיבוב ההופעות אמור היה להיות בשיתופו של אנריקה איגלסיאס כאורח במופע, אך ההסכם בוטל.
ספירס הכריזה ב-12 באפריל באתרה הרשמי שהיא תארח את הזמרת ניקי מינאז' בסיבוב ההופעות. בנוסף, הלהקה "Jessie and the Toy Boys" וה־DJ "פול די" ישמשו כמופע חימום במרבית ההופעות מחוץ לארצות הברית. סיבוב ההופעות החל ב-16 ביולי 2011 בסקרמנטו, בירת קליפורניה.
לאחר סיום ההופעות בארצות הברית, הופיעה ספירס בקנדה, באירופה ובדרום אמריקה.

שירה וריקוד

למופע נבחרו להיטיה הגדולים של ספירס מאלבומיה הקודמים שלא נכללו בסיבוב ההופעות הקודם, ומספר שירים מתוך האלבום Femme Fatale במטרה לקדמו. מרבית השירים איתם הופיעה ספירס נערכו לגרסה קצבית יותר ואף קוצרו על מנת להתאים את השיר לזמני המופע. לעומת סיבוב ההופעות הקודם של ספירס, הריקודים בהופעות היו מושקעים יותר ונוחים יחסית לביצוע, על מנת להקל על ספירס לשיר תוך כדי. לראשונה לאחר מספר שנים, ספירס שרה חי ברוב חלקי המופע, כאשר ברוב המופע לוותה ספירס בפלייבק צמוד למקרה שתתנשף או לא תצליח לשיר מכל סיבה אחרת. לעומת זאת, היו שירים בהם הריקוד או ההליכה המופרזת על הבמה לא אפשרו לספירס לשיר.
הרקדנים שהופיעו עם ספירס נבחרו באודישנים קפדניים עוד בשלהי שנת 2011, והם מלווים את ספירס גם בכל הקליפים מהאלבום ולא רק בסיבוב ההופעות עצמו.

הופעות מיוחדות

מלבד קטעי השירה והריקוד הרגילים שבמופע, מופיעה ספירס עם מספר הופעות מיוחדות מאוד. את המופע פותח הסינגל הראשון מהאלבום Hold It Against Me, אשר ההופעה שלו מלווה בצבעי כחול עמוק ומסך עשן, והריקוד זהה לריקוד שבווידאו קליפ. בשיר הבא אחריו, Up N Down, מופיעה ספירס בתוך כלוב יחד עם כל הרקדניות שלה.
במערכה השנייה, כאשר ספירס מופיעה עם השיר Lace and Leather, מועלה לבמה מעריץ כל שהוא, וספריס מבצעת סיבוב ריקוד חשפנות ולבסוף קופצת עם יריכיה על כתפיו. במהלך סיבוב ההופעות, העלתה לבמה את ארוסה ג'ייסון, את ג'ו ג'ונאס ואת Dj Pauly D. בשיר If U Seek Amy מופיעה ספירס עם שמלה לבנה ורחבה כאשר מתחתיה הדף אוויר והשמלה עולה מעלה וחופשת את אזוריה המוצנעים של ספירס, כמחווה למרילין מונרו. השיר Gimme More עבר עיבוד מצרי וספירס מופיעה על הבמה כאשר היא שטה בספינה עתיקת מראה בתור אלה מצרית.
כאשר ספירס מופיעה עם השיר Burning Up של מדונה, היא מושבת על גיטרה חשמלית ענקית שמסתובבת במקומה. הופעה זו הוסרה במהלך סיבוב ההופעות מטעמי בטיחות. בשיר I Wanna Go מעלה ספירס מעריצים לבמה שרוקדים יחד איתה.
את המופע סוגרים השירים Toxic, בהופעה בסגנון יפני ו-Till the World Ends כאשר כל הרקדנים מופיעים כאשר לגופם חליפות מהבהבות באורות אדומים צהובים, ועל הבמה מותקן עמוד חשמל שממנו "ממריאה" ספירס אל מעל האולם.

שיתופי פעולה על הבמה

סיבוב ההופעות הנוכחי של ספירס זהו סיבוב ההופעות היחיד שלה שבו נכללו שיתופי פעולה רבים במופע אחד.
במופע החימום של ניקי מינאז' עולה להופיע איתה הזמר דרייק מפעם לפעם, ואף באופן חד פעמי הופיע עם מינאז' הזמר קניה וסט עם השיר המשותף שלהם, Monster. ספירס עצמה מופיעה עם הזמרת העולה, סאבי בשיר המשותף שלהן מתוך האלבום, (Drop Dead) ‏Beautiful. ספירס מופיעה במערכה השלישית עם השיר המשותף שלה עם ריהאנה S&M בהופעה בסגנון פאנקיסטי, עם אופנועים עם הבמה ולבוש הולם.
ברוב ההופעות, מצטרפת ניקי לשיר הסיום Till the World Ends, ברמיקס המשותף שלהן, בפסקת הראפ שלה.
יונתן שמשוני

ביוגרפיה

שמשוני הוא בנם של רוז ודניאל שמשוני, אביו היה ממייסדי חיל האוויר הישראלי. בצה"ל שירת בחיל התותחנים, הוא שימש כקצין בגדוד 55 תחת עודד טירה, בתקופה בה קלט הגדוד את תומ"תי ה"רומח" הראשונים בחיל. במלחמת יום הכיפורים הצטרף לגדוד מילואים 412 שלחם בגזרת רמת הגולן. פיקד על גדוד 55 ושימש מפקד הסיוע החטיבתי של חטיבת הצנחנים, במלחמת לבנון הראשונה השתתף בנחיתה האמפיבית באל-אוואלי. שימש מפקד נפת טול כרם במהלך האינתיפאדה הראשונה ומפקד אגד ארטילרי 215. בתפקידו האחרון בשירות הקבע שימש סגן ראש אגף התכנון לאסטרטגיה. 
שמשוני בעל תואר שלישי במדיניות ציבורית מאוניברסיטת פרינסטון (1985). הוא שימש מרצה באוניברסיטת תל אביב, מרצה אורח באוניברסיטת פרינסטון ועמית מחקר ב-MIT. ייצג את ישראל בוועדת האו"ם לשקיפות בעסקאות נשק בינלאומיות והיה חבר בוועדות שונות של המטה לביטחון לאומי. 
בשנים 1994 עד 2003 שימש שותף מנהל בחברת הייעוץ של פירמת רואי חשבון PWC בישראל, מנכ"ל חברת רסקיו סיסטמס העוסקת בפתרונות לפינוי מבניינים רבי קומות ויו"ר תת-הוועדה לפתרונות פינוי בחברה הבינלאומית לניסוי וחומרים (ASTM). כיהן במהלך 2008 כדירקטור בחברת התכוף. 
הוא חבר בוועד המנהל של הקרן לירושלים וחבר המועצה הבין לאומית של הקרן החדשה לישראל.
ספירלת ארכימדס

מאפיינים

קרן היוצאת מהמוקד של ספירלת ארכימדס פוגשת סיבובים עוקבים של הספירלה בנקודות הרחוקות זו מזו מרחק קבוע (השווה ל-2πb אם θ נמדד ברדיאנים). מכאן השם "ספירלה חשבונית". נבדלת ממנה הספירלה הלוגריתמית שבה מרחקים אלה יוצרים סדרה הנדסית.
לספירלת ארכימדס שתי זרועות, אחת עבור θ > 0 ואחת עבור θ < 0. שתי הזרועות מחוברות באופן חלק במוקד. האיורים כאן מראים רק זרוע אחת של הספירלה. את הזרוע השנייה ניתן לקבל על ידי תמונת מראה סביב ציר y במערכת הצירים המוצגת. 
עבור ערכי θ גדולים הנקודה מתקדמת לאורך הספירלה בתאוצה קבועה בקרוב רב. ראו אצל גיצ'ניקוב.

מרחק בין סיבובים

מספר מקורות מתאר את ספירלת ארכימדס כספירלה בעלת "מרחק מפריד קבוע" בין הסיבובים. תיאור זה מטעה במקצת, כיוון שהמרחקים הקבועים נמדדים בעזרת קרן היוצאת מהמוקד שאינה חוצה את הספירלה בזוויות ישרות. זאת בניגוד למרחק בין עקומים מקבילים הנמדד בעזרת אנכים לעקומים. קיים עקום ספירלי (אינוולוט) שונה במקצת מספירלת ארכימדס בו המרחקים בין הסיבובים העוקבים הם קבועים לפי הגדרת המרחק האחרונה עבור עקומים מקבילים.

יישומים

ארכימדס הראה דרך לרבע את המעגל וגם לחלק זווית לשלוש זוויות שוות בעזרת ספירלת ארכימדס. הוכח כבר ששתי הפעולות האלה אינן אפשריות בעזרת סרגל ומחוגה בלבד.
לספירלת ארכימדס מגוון רחב של יישומים. מדחסי מגילות המשמשים לדחיסת גזים כוללים זוג אינוולוטים של מעגל בגודל זהה, הדומים מאוד לספירלת ארכימדס. ספירלת ארכימדס משמשת גם בקפיצי האיזון של שעונים ובחריצי תקליטים מוקדמים (אף על פי שמאוחר יותר נעשה שימוש גם בתקליטים עם מרחק משתנה בין החריצים כדי לאפשר את הגדלת כמות המוזיקה שניתן לשים בתקליט).
דרך אפשרית לעזור באבחון ובהערכת המידה של רעד נוירולוגי היא לבקש מהמטופל לצייר ספירלת ארכימדס.
בספירלות ארכימדס נעשה גם שימוש במקרני DLP כדי להפחית את "תופעת הקשת". בנוסף, ספירלות ארכימדס משמשות בתעשיית המזון כדי להעריך את ריכוז החיידקים על צלוחית ספירלית. הן משמשות גם כדי למדל את הצורה הנוצרת מנייר או סרט בעל עובי קבוע העוטף גליל.
Fujitsu

היסטוריה

פוג'יטסו נוסדה ב-20 ביוני 1935. בשנת 1954 ייצרה פוג'יטסו את המחשב הראשון ביפן.
בשנת 1990 רכשה פוג'יטסו את חברת International Computers Limited הבריטית בכ-1.29 מיליארד דולר, אשר הפכה בשנת 2002 לחטיבת שירותי ה-IT של החברה. בשנת 1992 הציגה פוג'יטסו את צג פלזמה צבעוני בגודל 21 אינץ' שהיה הראשון מסוגו בעולם. בשנת 1993 חברה פוג'יטסו ל-AMD ו-Spansion במטרה לייצר זיכרון הבזק. ביוני 1999 מיזגו סימנס ופוג'יטסו את חטיבות המחשוב שלהם באירופה לכדי Fujitsu Siemens Computers, אשר הפך ליצרנית המחשבים החמישית בגודלה בעולם.
בשנת 2009 מכרה פוג'יטסו את חטיבת הדיסקים הקשיחים שלה לטושיבה, קנתה מסימנס את חלקה ב-Fujitsu Siemens Computers בעלות של כ-450 מיליון אירו, ושינתה את שמה ל-Fujitsu Technology Solutions.
בית הכנסת החדש (אפינגן)

היסטוריה

במשך כמאה שנה, ערכה הקהילה היהודית באפינגן את תפילותיה בבית כנסת ברחוב קופרגאסה 2. לאחר שהמבנה לא תאם יותר את רוח ורעיונות הזמן, הוחלט להקים מבנה חדש ומייצג יותר, בקרבת מקום לכנסייה האוונגליסטית בעיר. לעיתים רחוקות בלבד הותר לבנות בית כנסת בקרבת כנסייה. בשנת 1868 רכשה הקהילה היהודית את אתר הבנייה, והבנייה נערכה בשנים 1872-73 לפי תוכניות של האדריכל ויליאם לובלין.
חנוכת בית הכנסת נערכה ביום שישי ב-31 באוקטובר 1871. בשעה 4 אחר הצהריים יצאה תהלוכה שצעדה מבית הכנסת הישן, בראשה צעדו ילדי בית הספר בליווי מקהלה, ובעקבותיהם ראשי ואנשי הקהילה שנשאו את הספר תורה. בהגיעם לבית הכנסת החדש נמסרו להם המפתחות על ידי האדריכל, וכשהקהל נע דרך השער ניגנו בהרמוניום. את הנאום החגיגי נשא הרב דוד גייסמר, ובתוכנית האמנותית הייתה מקהלת בנים ובנות בליווי מוזיקלי. את דרשת ערב השבת נשא רב מחוז היידלברג הלל זונדהיימר.

אדריכלות

שער שמוקף בשני צדדיו בעמודים מעוטרים העניק את הגישה היחידה לבניין. העובדה שלא הוקצתה כניסה נוספת נפרדת לנשים נובעת כנראה מהליברליות של הקהילה היהודית באפינגן. את הדלת הראשית כיסה קשת מבוססת על ארכיטרב, שהוקף בשלשה חלונות מקושתים. מעל החלונות נמתח גמלון שבמרכזו חלון בדמות "עין שור", עם רצועת אפריז.

פרעות ליל הבדולח

חלק גדול מאנשי הקהילה היהודית באפינגן היגרו מהעיר או עברו לערים הגדולות בעקבות הצרת צעדי היהודים על ידי הנאצים. למרות שבית הכנסת נמכר לבנק גרמני באוקטובר 1938, הוא הועלה באש באירועי ליל הבדולח בנובמבר, ונהרס בשנת 1940. על הריסות בית הכנסת בנה הבנק את המטה שלו בשנת 1956.
אדוארד נקרמן, עורך דין באפינגן, תיאר את אירועי הלילה כדלקמן: "בנובמבר 1938 בוצעו גם באפינגן אקציות נגד יהודים, בית הכנסת הוצת, ובהשתתפות נערי בית הספר היסודי בוצעה פשיטה נגד היהודים המקומיים, תוך שהם צורחים על היהודים ודוחפים אותם במקלות לעבר בית המעצר המקומי. הפעולה נעשתה תחת הכוונה והנהגה של ראש העיר צוטאברן, המורה הראשי, ופקיד בבית המשפט המקומי." 
ביוזמת הכנסייה הקתולית והפרוטסטנטית הותקן במקום לוח זיכרון. בשנת 2008 נוסף שלט הנצחה עם שמות יהודי העיר שנרצחו.
מוש קאשי

ביוגרפיה

קאשי נולד בשנת 1966 בירושלים למשפחה בת 8 נפשות. אביו אפרים קאשי היה בנאי ב"סולל בונה" והשתתף במשך שנים בבניית מוזיאון ישראל. קאשי למד בילדותו בחוג ציור במוזיאון.
כנער למד בפנימיית בן שמן. שנים אלו הניבו מאוחר יותר את סדרת הציורים "Cronos", ובה ציורי שדות רחבים, אפלים ושחורים מקצה לקצה. הבדידות, השונות ותחושת הבית החסר במהלך לימודיו בפנימייה, חידדו אצל קאשי את מושג ה-non places, שהופיע בהמשך כמוטו חוזר במכלול עבודותיו, בהם נראים שדות, צמחייה לילית, קוצים ועצים צפים תלושים מאחיזה בקרקע, כמו גם כדורים גדולים תלת-ממדים מצוירים בסבך עד אחרון פרטיהם, ובשנות ה-2000 גם כדורי פורצלן מצופים זהב הפזורים בחלל.
בין השנים 1984–1987 למד קאשי במדרשה לאמנות ברמת השרון, ובשנים 1989–1990 השתלם בלימודי ציור בניו יורק, ארצות הברית. בשנים 1998–2000 השלים את לימודי התואר השני באמנות וחינוך באוניברסיטת ברטון–הול (Breton Hall) בלידס, בריטניה.
קאשי הציג לראשונה בשנת 1992, אז זכה בפרס קרן שרת לאמן הצעיר. ב-1994 זכה בפרס האמן הצעיר ממשרד המדע והאומנויות. ב-1996 קיבל מלגת שהייה ב-"Cité des Arts" בפריז, צרפת. באותה שנה זכה בפרס לאמן הצעיר מקרן Foundation Blumenkopf. ב-1997 קיבל את פרס עידוד היצירה. באותה שנה החל קאשי לכהן כמרצה באקדמיה לאמנות ועיצוב "בצלאל" בירושלים.
ב-2003 הציג קאשי את יצירותיו ב-"Landscape Art Forum" בברלין, גרמניה. ב-2004 זכה בפרס שרת החינוך לאמנות פלסטית, ובאותה השנה קיבל מלגה מטעם מפעל הפיס לספר-אמן שיצא לכבוד תערוכת היחיד שלו "cronos" ב-2006 בגלריה נגא בתל אביב.
ב-2010 הציג קאשי מיצב בתערוכת יחיד שנקראה "שם איי הזהב", בבית ביאליק, תל אביב.
בשנת 2012 הוזמן להציג תערוכת יחיד מקיפה מעבודותיו במוזיאון תפן; לכבוד התערוכה יצא לאור ספר אמן שהופק בשיתוף ובתמיכת מוזיאון תפן וגלריה נגא, תל אביב.
עבודותיו של קאשי נמצאות באוספי מוסדות ציבוריים, מוזיאונים ואנשים פרטיים בארץ ובעולם. קאשי הציג את יצירותיו בתערוכות רבות בארץ ובעולם, בהם במוזיאון ישראל, מוזיאון תל אביב, המשכן לאמנות עין חרוד, מוזיאון חיפה לאמנות, המוזיאון הפתוח תפן, ומוזיאון מגנס בברקלי קליפורניה. הציג בירידי אמנות נבחרים בחו"ל: בברלין, ניו יורק, פריז ומיאמי.

יצירתו

קאשי הוא פנתיאיסט עכשווי ששדה המחקר הציורי שלו נסמך על מראות ודימויים מהטבע. ציוריו כוללים שדות, עצים וסבכים, נופים ומרחבים המנסים לבטא מקום שהוא עוצר זמן, שהוא ללא זמן וללא מקום. ציוריו של קאשי אינם נוצרים כציורים בודדים אלא כסדרות. כל ציור עומד בזכות עצמו ונוכחת בכל סדרה התפתחות איטית, מחקרית, של הנושא הנבחר. אופן העבודה הזה מאפשר לקאשי התעמקות, ניתוח ודיוק. ביצירתו הוא משתמש בטכניקות ציור מסורתיות, ובו זמנית יצירתו ניזונה מהתובנות והחשיבה של האמנות המודרנית והעכשווית.
במחקר הציורי שלו בשנים האחרונות יוצר קאשי ציורים גדולי ממדים כהתממשות של מרחב פנורמי מקצה לקצה :נופים רחבי ידיים .גוף עבודות זה הוא פרק נוסף בתימות הציוריות המעסיקות את קאשי ועיקרן בחינת הנבדלות אך גם הזיקה בין הטריוויאלי לנשגב .
פיה (פנטזיה)

פֵיָה (fairy, faery) היא יצור בדיוני מהמיתולוגיה האירופית.
מקור שמה הוא מהמיתולוגיה האירופית והיוונית. בנקבה ״פיה״ 
ובזכר ״פה״.
מוצאה של הפיה הוא בפולקלור ובסיפורי עם עתיקים, אך ניתן למצוא אזכורים שלה גם באגדות, ספרות מודרנית, סרטים, קומיקס ומשחקי תפקידים. לפי האגדות, לפיה יש כוח קסם רב.

תכונות

פיות מתוארות בדרך כלל כבעלות הופעה אנושית וכמצוידות בכוחות קסם כגון יכולת לעוף, להטיל כישוף, להשפיע על האירועים ולחזות את העתיד. בפולקלור המודרני פיות בדרך כלל מתוארות כצעירות וקטנות, אך בעבר תוארו גם כדמויות מלאכיות גדולות יותר.
הפיות הפולקלור הקלאסי מתוארות היצורים כאוטיים ובלתי צפויים. הן יכולות לפעול בטוב לב או בנבזיות ואף רשעות. רבים סיפורים על פיות שמעוללות תעלולים אכזריים על בני אדם (כגון חטיפת ילדים בריאים והחלפתם בבני פיה חולים). 
הפיות ידועות גם כיצורים החוששים מברזל ומלח. הן נולדות מפרחים וחיות בסתר מן העולם כמו כל עולם הקסם, הכולל דרקונים,מלאכים ושדונים.

מקור השם

מקורו המדויק של מיתוס הפיות אינו ברור לגמרי, אך ישנן מספר תאוריות בנושא. על פי התאוריה המרכזית, מקור המיתוס נמצא באחיות הגורל. שמן של אחיות הגורל בלטינית היה "פאטה" (ביחיד:"פאטום") שמשמעותה היא דבריו של אלוהים או גורלות. ככל שהנצרות התפתחה, הכנסייה הקתולית החלה לנקוט במגמה של דחיקת הסמלים הפאגאניים והמיתולוגיים. 
הנצרות התייחסה לאחיות הגורל כאל יצורים קטנים ומזיקים הדומים לשדים. כמו כן, שמן של האחיות שונה והן נקראו פיי (Fai). מאותה תקופה עושים שימוש במילה Fairy כאשר מתייחסים לארץ המוצא של יצורים קסומים מסוג זה. בנצרות התפשט מנהג להאשים את הפיי בתופעות בלתי מוסברות או מטרידות.
במשך השנים השתבש שמם של יצורי הפיי, וכיום הם ידועים רק בשם פיות. בעברית משמש השם "פֵיי" כדי לתאר פיה ממין זכר.
בת הים הקטנה (פסל)

בת הים הקטנה (דנית: Den Lille havfrue) הוא פסל ברונזה מפורסם בקופנהגן, דנמרק, המתאר בת ים, יצור אגדי שחציו העליון דמוי אדם וחציו התחתון דמוי דג. דמות בת הים שבפסל מתבססת על סיפור האגדה בת הים הקטנה מאת הנס כריסטיאן אנדרסן. הפסל הוצב לראשונה בשנת 1913. למרות מידותיו הקטנות וצבעיו האפורים, הוא הפך במשך השנים לאטרקציה תיירותית. בנוסף הוא מהווה יעד פופולרי להשחתה על ידי אלמונים ופעילים פוליטיים. הפסל מוצב על סלע בנמל לאנגליני. גובהו 1.25 מטרים בלבד, והוא שוקל 175 ק"ג. 
ההשראה לפסל היא בת הים הקטנה, בסיפורו של אנדרסן, בעלת הקול הקסום והצלול, שהתאהבה בנסיך בן אנוש. על מנת לקבל את הזכות לקבל רגליים ולרקוד עמו בנשף, שילמה בת הים מחיר כבד מנשוא ואיבדה את קולה ואת חייה. הפסל, הממוקם על סלע בנמל, צופה בעצבות אל הגלים בקרבת המזח. 
הפסל הוזמן בשנת 1909 על ידי קארל יאקובסן, בנו של מייסד מבשלת הבירה קרלסברג, שהוקסם מהופעת בלט שהמחיזה את האגדה, בתיאטרון המלכותי של קופנהגן, וביקש מרקדנית הבלט המפורסמת אלנה פרייס לשמש עבורו כמודל לפסל. הפסל אדוארד אריקסן יצר את פסל הברונזה, שנחנך ב-23 באוגוסט 1913. מאחר שהבלרינה המפורסמת לא הסכימה לשמש כמודל בעירום, נעזר הפסל באשתו לצורך פיסול הגוף. 
מאז הוצב הפסל בנמל, הוא הושחת פעמים רבות ותמיד שופץ. הדוגמאות להשחתת הפסל רבות. ביניהן - באוגוסט 1964 נוסר ראשו של הפסל על ידי חברי תנועה פוליטית ובראשה יורגן נאש; בספטמבר 2003 הועף הפסל מעל הסלע שעליו הוא יושב באמצעות חומר נפץ; ובשנת 2004 כוסה כולו בבורקה עם הכיתוב "טורקיה באיחוד האירופי?", על ידי מפגינים שהתנגדו לצירוף טורקיה לאיחוד האירופי. 
הפסל ניצב בנמל במשך 97 שנה. בשנת 2010 אישרה מועצת העיר קופנהגן להעביר את הפסל לתערוכת אקספו 2010 בעיר שנגחאי, סין, בחודשים מאי עד אוקטובר 2010, שם עמד בביתן הדני. זו הייתה הפעם הראשונה בה הועבר הפסל ממקומו למדינה אחרת. לאחר כחצי שנה הוחזר למקומו בקופנהגן.
אמיל גיללס

חייו

גיללס נולד באודסה למשפחה יהודית מוזיקלית; שני הוריו היו מוזיקאים. הוא החל ללמוד נגינה בפסנתר בגיל 6. אחותו, יליזווטה, למדה נגינה בכינור, הייתה לכנרת קונצרטים ובהמשך נישאה לכנר היהודי-רוסי לאוניד קוגן.
הופעתו הפומבית הראשונה של אמיל גיללס הייתה כשהיה בן 12, ביוני 1929. בשנת 1930 נכנס גיללס לקונסרבטוריון של אודסה, שם היה תלמידה של ברטה ריינגבאלד, שלה הוא מייחס את ההשפעה המעצבת הראשונה שלו.
בשנת 1933, בגיל 16, זכה גיללס בתחרות הפסנתר של האיגוד הכלל-סובייטי, שאך זה נוסד. אחרי שסיים את הקונסרבטוריון באודסה בשנת 1935, עבר למוסקבה, שם למד אצל המורה הנודע לפסנתר, היינריך נויהאוס עד 1937. שנה אחר כך, בגיל 21, זכה בתחרות על שם אז'ן איזאיי בבריסל, מקדים מתחרים כמו ארטורו בנדטי מיכלאנג'לי ומורה לימפאני.
גיללס היה האמן הסובייטי הראשון שקיבל אישור לצאת למסעות קונצרטים מקיפים במערב. אחרי מלחמת העולם השנייה סייר באירופה משנת 1947 כפסנתרן קונצרטים והופיע לראשונה באמריקה בשנת 1955 בנגינת הקונצ'רטו לפסנתר מס' 1 של צ'ייקובסקי בפילדלפיה. מאז 
1952 היה פרופסור בקונסרבטוריון מוסקבה. בשנות חייו המאוחרות נשאר ברוסיה ומיעט לצאת מחוץ לגבולותיה.
גיללס קיבל את פרס סטלין בשנת 1946, את אות לנין בשנת 1961 ואת פרס לנין בשנת 1962.
שליטתו הטכנית המצוינת של גיללס והצליל המבריק שלו הקנו לו הערצה אוניברסלית. פרשנויותיו למלחיני הקלאסיקה הגרמנית-אוסטרית עיצבו את הגרעין הקשה של הרפרטואר שלו, בעיקר בטהובן, ברהמס ושומאן, אך נגינתו הייתה מאירת עיניים לא פחות בדומניקו סקרלטי וביוהאן סבסטיאן באך ובמוזיקה של יוצרי המאה ה-20 כמו דביסי, ברטוק ופרוקופייב. ביצועיו לקונצ'רטי לפסנתר ולתזמורת של ברהמס נחשבים בעיני רבים לביצועים המעולים והיפים ביותר של יצירות אלו ולמופת של ביצוע פסנתרני מצוין במיוחד.
גיללס היה קרוב להשלים עבודה על מכלול הסונאטות לפסנתר של בטהובן בשביל חברת דויטשה גראמופון הגרמנית, כאשר מת לאחר בדיקה רפואית במוסקבה, בשנת 1985.
מהדורת השבת

היסטוריה

בין השנים 2002 ל-2010, "חדשות השבת" הייתה מהדורת החדשות המרכזית ששודרה בערוץ 10 בימי שבת. התוכנית כללה את כל הכתבות של היום בארץ ובעולם, עם כל פרשני ערוץ 10 וכתבות. ב-2007 אושרת קוטלר החליפה את טלי מורנו כמגישת התוכנית. בשנת 2010 מותגה מחדש המהדורה תחת השם "המגזין", וזמן תחילת התוכנית הועבר משמונה בערב לשעה 19:57. 
המהדורה צולמה באולפני חדשות 10 בגבעתיים עד שנת 2012, ומשנה זאת היא מצולמת באולפני חדשות 10 בירושלים.
עד לסוף פברואר 2015, שודרה במסגרת המהדורה פינת "בירוקרטיה", אותה הגיש העיתונאי דב גיל-הר.
ב-12 בינואר 2019 שודרה התוכנית האחרונה בערוץ עשר. החל מ-19 בינואר 2019 משודרת התוכנית בערוץ 13.
ב-22 ביוני 2019, הגישה אושרת קוטלר את התוכנית האחרונה אחרי 12 שנים. את מקומה ממלאת הילה קורח, שעזבה את "העולם הבוקר", המשודרת באותו ערוץ. בנוסף, שונה שם המהדורה ל"מהדורת השבת", אחרי 9 שנים בהן נקראה המהדורה "המגזין".
חזית עבר הקווקז

היסטוריה

החזית הוקמה ב-23 באוגוסט 1941 על בסיס פיקוד עבר הקווקז, וכמפקדה הראשון מונה דמיטרי קוזלוב. החזית הוקמה כהכנה לקראת הפלישה הבריטית-סובייטית לאיראן, ובמהלכה כבשה את איראן בשיתוף פעולה עם כוחות בריטיים על מנת למנוע את התייצבותה של איראן במלחמה לצד מדינות הציר. לאחר הפלישה תפקידה של החזית היה להגן על הגבול עם טורקיה איראן והים השחור. היא כללה את הארמיות ה-45 וה-46 על הגבול הטורקי, ואת הארמיות ה-44 וה-47 על הגבול האיראני. ב-30 בדצמבר של אותה שנה פורקה החזית ועל בסיסה הוקמה חזית הקווקז. ב-15 בפברואר 1942 הוקמה החזית מחדש וכמפקדה מונה איוואן טיולנב. החזית השתתפה בקרבות בצפון הקווקז ובחבל קובאן, ובכלל זה בקרב על קווקז. לאחר סיום המלחמה ב-25 באוגוסט 1945 פורקה החזית ועל בסיסה הוקם פיקוד טביליסי.
עיטור לוחמי המדינה

עיטור לוחמי המדינה (על"ה) הוא עיטור ישראלי המוענק על ידי משרד הביטחון, למי שהיה חבר בארגונים צבאיים או בעלי אופי צבאי, מארגון השומר ועד לתקומת המדינה. התקופה הקובעת לשירות בארגונים אלה, המזכה בעיטור היא 1909–1948. העיטור מעוצב כמנורה מסוגננת, שבמרכזה להבה, הדומה גם לטיפת דם. העיטור עוצב על ידי האחים שמיר ב-1968.
מצודת טונג צ'ונג

מצודת טונג צ'ונג (בסינית: 東涌古城 או 東涌堡 ולעיתים 東涌炮台, באנגלית: Tung Chung Fort) היא מצודה הממוקמת בטונג צ'ונג שבאי לנטאו, בטריטוריות החדשות של הונג קונג.
המצודה ממוקמת בסמוך לדרך טונג צ'ונג, בין הכפרים שאונג לינג פיי (上嶺皮) והא לינג פיי (下嶺皮).
המצודה הוקמה בין השנים 1174–1189 בתקופת שושלת סונג הדרומית. באותה תקופה נהגו מבריחים שפעלו באזור להבריח מלח מהאי לאזור גואנגג'ואו (קנטון). החלטת הממשלה להפסיק את פעולות ההברחה והתקיפות כנגד כוחות השיטור באזור הביא לשליחת צבא בראשות המלך לאוק צ'ין (經略錢) במטרה להילחם במבריחים. על מנת למנוע את המשך ההברחות הוקמה המצודה והוצבו בה 300 חיילים. לאחר מספר שנות רגיעה הוחזרו החיילים מהמצודה.
בתקופת שושלת צ'ינג הפך האי לנטאו למרכז של שודדי ים. שודד הים צ'אונג פו צאי השתלט על מפרץ טונג צ'ונג והשתמש במצודה כבסיסו. כוחות הצבא הסיני נשלחו לכבוש את המצודה, ובשנת 1832 הוצב כוח צבאי במצודה על מנת לשלוט באזור ולעצור את שודדי הים. בשנת 1898 עם החכרת הטריטוריות החדשות לבריטניה כחלק ממושבת הונג קונג, פונתה המצודה.
במהלך מלחמת העולם השנייה שימשה המצודה כבסיס עבור הצבא היפני. לאחר המלחמה שימשה המצודה כתחנת משטרה ולאחר מכן כמכללה. כיום משמשת המצודה כבית ספר.
בשנת 1979 הוכרזה המצודה כאתר היסטורי, ושופצה בשנת 1988.
גיא וסרדם

ביוגרפיה

גיא וסרדם, יליד ראשון לציון, בו גם מתגורר, מתאמן בג'ודו מגיל 4 אצל מאמנו, ליאור לנסברג ב"ג'ודוקאן-ליאור". שירת בצה"ל במעמד של ספורטאי מצטיין, כשסומן עוד קודם לכן כפוטנציאל גדול בענף הג'ודו בעקבות מדליית הארד בה זכה באליפות אירופה עד גיל 17 (לקדטים) בשנת 2000. חבר בקבוצת "הנשרים" במסגרת ליגת הג'ודו המקצוענית. 
בנוסף, וסרדם משמש משנת 2002 כדוגמן בסוכנות DNA, שם כיכב בקטלוגים של רנואר מן ופוקס מן ובמספר פרסומות. היה עתיד להשתתף בתוכנית המציאות של ישראל 10 "The Show", בראשית 2006, אך התוכנית ירדה מהמסך לאחר שבועיים בלבד, ולכן השתתפותו בה בוטלה.
ב-22 ביולי 2006 זכה וסרדם במקום הראשון בטורניר אשדוד הבינלאומי למשקל עד 73 ק"ג, כשהוא מנצח בניקוד הזהב את סגן אלוף אירופה לשעבר, יואל רזבוזוב. וסרדם הוריד עשרה קילוגרמים ממשקלו, ומתחרה בשל כך במשקל עד 73 ק"ג.