google/wiki40b huggingface dataset:
Ask for More

רקע וכתיבה

את השיר כתבה שאקירה ביחד עם לואיס פרננדו אוצ'ואה וריטה קווינטרו, והוא הופק על ידה גם כן. השיר יצא כסינגל השיווקי הראשון והפותח מתוך מיני-האלבום, כאשר אחריו יצא הסינגל השיווקי השני, "Knock On My Door".
בנוסף לכך, לשיר יצאה גרסה בשפה הספרדית "Pide Más", וגרסת בינלאומית באותו השם.

הופעה

בגלל שיצא כסינגל שיווקי פותח מתוך מיני-האלבום, קודם השיר תחת חסותם של פפסי, בצורה אגרסיבית ברחבי העולם. עם השיר הופיעה שאקירה בהופעה מיוחדת שנערכה בפפסי ארנה, בשנים שבהן יצא כסינגל שיווקי.
קת'לין קווינלן

ביוגרפיה

קווינלן, בתם של ג'וזפין ורוברט קווינלן, נולדה בפסדינה שבלוס אנג'לס, קליפורניה. גדלה בעמק מיל שבמארין, קליפורניה ולמדה ב"תיכון טמאלפאייס". קווינלן נשואה משנת 1994 לשחקן ברוס אבוט, לזוג ילד אחד.

קריירה קולנועית

את תפקיד הבכורה שלה בקולנוע קיבלה קווינלן בגיל 19 בדרמה הקומית-מוזיקלית של ג'ורג' לוקאס "אמריקן גרפיטי". לאחר מכן השתתפה קווינלן בתפקידה הראשי בדרמת הפנטזיה "מעולם לא הבטחתי לך גן של ורדים". בשנת 1984 הופיעה בתפקיד הראשי בסרטו של ריקי שלח "החורף האחרון" (לצד יונה אליאן וסטיבן מאכט) קו פרודוקציה ישראלית-אמריקאית, סיפורן של שתי אלמנות צה"ל המנסות לאתר את בעליהן האובדים.
קווינלן הופיעה בשנת 1994 בדרמה ההיסטורית של רון הווארד, "אפולו 13", המבוססת על הסיפור האמיתי של ספינת החלל האמריקנית "אפולו 13" שנשלחה לחלל בשנת 1970 במטרה לנחות על הירח. קווינלן גילמה בסרט את מרילין לוול, אשתו של האסטרונאוט האמריקאי המפורסם ג'יימס לוול (טום הנקס). על תפקידה זה הייתה מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
ב-1997 שיחקה קווינלן במותחן האימה הבדיוני "סיוט בקצה האופק" בתור סגן פיטרס מצוות חילוץ שיוצא לאתר את ספינת החלל "אופק האירועים" שנעדרת 7 שנים. ב-1998 שיחקה בדרמה "תביעה אזרחית", בה גילמה את אן אנדרסון, המגייסת משרד עו"ד בראשותו של ג'אן שליכמן (ג'ון טרבולטה) במטרה להפסיק את זיהום המים בעיירתה הקטנה. ב-1999 החלה לשחק בסדרת הדרמה "חוקים שבלב" ברשת CBS, בה גילמה את לין הולט למשך כל 3 עונות הסדרה. 
ב-2006 הופיעה קווינלן בשחזור לסרט האימה הקלאסי של ווס קרייבן "גבעות הפחד". ב-2008 השתתפה בקומדיה "ארוס עליה".
לאחר מכן שיחקה ב-7 פרקים בסדרת המתח המפורסמת "נמלטים".
פיוטר אנדרייביץ' טולסטוי

פיוטר אנדרייביץ' טולסטוי (ברוסית: Пётр Андреевич Толстой; ‏1645 - 17 בפברואר 1729) היה אציל רוסי, ממקורביו של פיוטר הגדול.

ביוגרפיה

טולסטוי נולד במשפחה אצילית רוסית. הסופרים הידועים לב טולסטוי ואלכסיי טולסטוי היו בין צאצאיו.
בשנת 1682 החל טולסטוי לשרת בחצר הצאר. במהלך מרד 1682 היה בין התומכים הבולטים של משפחת מילוסלבסקי, שהיו יוזמי המרד. עם נפילת הנסיכה סופיה, עבר למחנה של פיוטר הגדול. לאור מעורבותו במרד 1682, הצאר הצעיר התנהג כלפיו בחשדנות, למרות תפקידו החשוב במערכות אזוב.
בשנת 1697 נסע ביוזמתו לאירופה ללימודי ימייה. שהה במשך שנתיים באיטליה, ובתקופה זו התקרב לתרבות המערבית.

קריירה דיפלומטית

בשנת 1701 נשלח לקונסטנטינופול והיה השגריר הרוסי הראשון באימפריה העות'מאנית. במהלך שליחותו נעצר פעמיים על ידי השלטונות. בנוסף לכך, התפקיד הרחיק אותו מהחצר.
בשנת 1714 חזר לאימפריה רוסית והתקרב לאלכסנדר מנשיקוב. במהלך השנים 1719-1715 היה אחראי על מספר שליחויות לאירופה.

פרשת הנסיך אלכסיי

בשנת 1717 מילא תפקיד מרכזי בפרשת הנסיך אלכסיי, וזה איפשר לו להתקרב לפיוטר הגדול. הנסיך ופילגשו הסתתרו בנפולי, וטולסטוי הצליח לשכנע אותם לחזור לרוסיה. בעקבות תפקידו בפרשה והשתתפותו הפעילה בחקירה ובמשפט, הוא קודם לתפקיד ראש המשטרה החשאית ברוסיה.

לאחר תקופת פיוטר הגדול

בעקבות פרשת הנסיך אלכסיי, טולסטוי התקרב גם ליקטרינה הראשונה, ששלטה ברוסיה לאחר פיוטר הגדול. בראשית ימי שלטונה קיבל טולסטוי תואר רוזן. הוא היה בין התומכים הבולטים שלה. הוא חשש ממועמד אחר לשלטון, פיוטר השלישי (בנו של הנסיך אלכסיי), שעלייתו לשלטון הייתה מסכנת את מעמדו לאור התפקיד שלו בפרשת הנסיך אלכסיי.
במהלך שלטונה של יקטרינה הראשונה הוא שיתף פעולה עם אלכסנדר מנשיקוב והיה חבר במועצה הסודית העליונה. לטולסטוי הייתה מחלוקת עם מנשיקוב באשר ליורש של יקטרינה הראשונה, והוא התנגד לחתונת בת של מנשיקוב עם פיוטר השלישי, הקיסר המיועד. במאבק זה, ידו של מנשיקוב הייתה על העליונה, וטולסטוי נשלח בגיל 82 למנזר סולובצקי בצפון רוסיה, שם מת זמן קצר לאחר מכן.
עם עליית הקיסרית יליזבטה לשלטון, תואר הרוזנות הוחזר למשפחת טולסטוי.
זכריה בן יהודה אגמאתי

ספר הנר

רבי זכריה חיבר ספר ליקוטים מגאונים ומראשונים שקדמו לו, בהם רב האי גאון, רב ניסים גאון, רב עמרם גאון, רבנו חננאל, רש"י, רבי יצחק אבן גיאת, הר"י מיגש, הרמב"ם ורבי ברוך הספרדי. חלק מהפירושים השתמרו בזכותו. רבי זכריה כתב בעצמו מעט פירושי מילים והערות קצרות ולעיתים אף הכריע בין שיטות שונות. הספר מחובר על פי סדר הלכות רב אלפס שהיה אז עיקר הלימוד בצפון אפריקה בזמנו (במקום התלמוד). חלק מהפירושים נכתבו בערבית.
"ספר הנר" נכתב כעדות המחבר לכל הלכות הרי"ף, אך רובו אבד. ישנם שני כתבי יד השמורים בספרייה הבריטית (לשעבר ספריית המוזיאון הבריטי): האחד מכיל את החיבור על מסכתות ברכות, שבת, עירובין, והשני את מסכתות בבא קמא, בבא מציעא ובבא בתרא. קטע קטן מן החיבור למסכת ברכות השתמר גם בקטע גניזה. לפי רשימת הספרים מהגניזה הקהירית מתברר שרבי זכריה חיבר את ספרו גם על סדר מועד וסדר נשים.
בהקדמת הספר כתב המחבר: "נר ערכתי לכל הלכות רבתי... אתחיל להיטיב ולערוך נר ראשון", על שם זה ניתן לו שמו על ידי המדפיסים בזמננו "ספר הנר".
כמו כן קיים בספרייה הבריטית כתב יד של מסכת מועד קטן, שהודפס בשנת תשכ"ו בהוצאת נ' זק"ש בתוך "קובץ מפרשים למסכת מועד קטן" ויוחס לרבי זכריה, אך ד"ר עזרא שבט פיקפק בקביעה זו והעדיף לייחסו לרב יהודה אלמדארי.

הוצאות לאור

ספרו על מסכת ברכות יצא לאור בשנת תשי"ח על ידי הרב מאיר דוד בן-שם ממכון תורה שלמה. ספריו על שלוש הבבות הופיעו בלונדון במהדורת פקסימיליה בשנת תשכ"א על ידי יעקב לוין. כמו כן, חלק מכתביו התפרסמו בשנתון בר-אילן ו' וז'. בשנת תשמ"ח יצא בירושלים ספרו על שלשה פרקים ראשונים של בבא בתרא בשם "שיטה מקובצת הנר" על ידי הרב יקותיאל כהן. בשנת תשס"א יצא ספרו על בבא קמא בעריכת הלל מן. בשנת תשס"ג יצא ספרו על בבא מציעא בעריכת יששכר קלמן ברגמן. בשנת תשס"ה יצאו ספריו על שלוש הבבות ב"קובצי מפרשים" בהוצאת "תפארת התורה" (וינגרטן). בשנת תש"ע יצא ספרו על מסכת שבת בידי ש' אידנסון. בשנת תשע"ב יצא ספרו על בבא מציעא בהוצאת אוצר הפוסקים. בשנת תשע"ו יצא לאור ספרו על מסכת עירובין על פי כתב יד הספרייה הבריטית על ידי הרב שלום קליין בהוצאת המכון התורני אור עציון.
ארבע העונות (רשת מלונות)

היסטוריה

איש העסקים הקנדי-יהודי איזדור שארפ ייסד את "ארבע עונות" ב-1960. בזמן שהיה אדריכל צעיר שעבד עבור אביו, שארפ תכנן מלונית לחבר משפחה, הצלחתו הניעה אותו לנסות ליצור מלון משלו. הוא קנה חלקת אדמה גדולה באזור טורונטו, ותכנן להקימה כתחנת מעבר לאנשי עסקים.
מלון ארבע העונות הראשון נפתח בשנת 1961.
יוקרה הפכה לחלק מהמותג כאשר החברה התרחבה ללונדון. כאשר היזם התקשר עם רשת ארבע עונות על בניית מלון בלונדון, שארפ תכנן אותו כדי להתחרות עם העולם הישן של בתי מלון, המלון נפתח ב 1970.
בשנות השישים פתחה הרשת מלון בנתניה, אומנם היא יצאה מניהולו לאחר שלא עמד בסטנדרטים המחמירים של הרשת.
לאחר המשבר העולמי בתיירות משנת 2000 ועוד יותר לאחר הפיגוע במגדלי התאומים החברה סירבה להוריד עלויות על מנת לשמור על יוקרת המותג וספגה על כך ביקורת.
ב-2007 החברה נמכרה לאיש העסקים האמריקני ביל גייטס ולנסיך הסעודי אל-וליד בן טלאל.
בעקבות המשבר הפיננסי העולמי ב-2007–2010 החברה פיטרה כ-10 אחוז מכוח האדם שלה בטורונטו.
בשנות האלפיים, ארבע עונות המשיכה להתרחב, בעיקר בסין. היא פתחה מלונות בערים האנגג'ואו, גואנגג'ואו, שנגחאי ובייג'ינג. כמו כן יש לרשת מלון יחיד בהודו, בעיר מומבאי.
בשנת 2013, היא פתחה את המלון הראשון שלה ברוסיה Lobanov-Rostovsky Residence בסנט פטרבורג, ולאחר מכן נפתח מלון שני במוסקבה. באינדונזיה יש לרשת מלון אחד בג'קרטה ועוד שניים בבאלי.
משנת 2015, הרשת מציעה טיולים במטוס בואינג 757 מושכר שעבר שדרוג עם 52 מושבים.

פעילות החברה בישראל

ב-19 ביולי 2018, פורסם כי הרשת נמצאת במגעים מתקדמים עם חברת הנדל"ן האמריקאית, סילברסטיין פרופרטיז להקמת מלון על גבי 100 אלף מ"ר ברחוב אילת ביפו.
זרימת ריילי

זרימת ריילי מתייחסת לזרימה לא אדיאבטית (כלומר באנטרופיה לא קבועה) בתוך צינור בעל שטח חתך קבוע כאשר מתחשבים בהוספה וסילוק חום. במקרים רבים קיימת התחשבות בדחיסות הזורם, אם כי מודל זרימת ריילי חל גם עבור זורם בלתי דחיס. עבור מודל זה שטח החתך נשאר קבוע ללא הוספת מסה בתוך הצינור, לכן בניגוד לזרימת פאנו טמפרטורת הסטגנציה משתנה. הוספת החום גורמת למפל בלחץ הסטגנציה, הידוע כאפקט ריילי וקריטי לתכנון מערכות בעירה. הוספת חום גורמת למספר מאך עבור זרימה תת-קולית וגם עבור זרימה על-קולית להתקרב למהירות קולית M=1, ולגרום לזרימה חנוקה. לעומת זאת, סילוק חום גורמת למספר מאך התת-קולי לרדת ולמספר מאך העל-קולי לעלות לאורך הצינור. ניתן לראות כי עבור זורמים אידיאלים האנטרופיה המקסימלית נוצרת ב M=1. זרימת ריילי נקראת על שמו של ג'ון ויליאם סטראט ריילי.
חורחה בולט

חייו

בולט נולד בהוואנה ולמד במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה, שם לימד בעצמו משנת 1939 עד 1942. עוד היו בין מריו יוזף הופמן, דייוויד סאפרטון ופריץ ריינר.
בשנת 1937 זכה בולט בתחרות הפסנתר הבינלאומית ע"ש נאומבורג והופיע ברסיטל הבכורה שלו. בשנת 1942 התגייס בולט לצבא. הוא נשלח ליפן כחלק מצבא הכיבוש. בעת שהותו שם, ניצח על הבכורה היפנית של המיקאדו. הקלטותיו הראשונות היו לחברת "בוסטון", שהוציאה הקלטות רסיטלים בשנת 1952. הוא הצטיין בנגינת הקונצ'רטו לפסנתר מס' 2 אופוס 16 של פרוקופייב עם התזמורת הסימפונית של סינסינטי, בהקלטה של חברת רמינגטון. עוד ניגן את ארבעת הסקרצי של שופן, שהוקלטו גם הן בחברת רמינגטון. הקלטות אלה נעשו בסתיו 1953.
בולט סיפק את פסקול הפסנתר לסרט הביובגרפי"שיר ללא סוף", בכיכובו של דירק בוגרד כווירטואוז הפסנתר האגדי בן המאה ה-19, פרנץ ליסט. הסרט זכה בפרס אוסקר לפסקול הסרט הטוב ביותר. עם זאת, מבקרי מוזיקה אמריקאים גינו במשך עשרות שנים את נגינתו של בולט כממוקדת מדי בווירטואוזיות רומנטית.  
מ-1968 עד 1977כיהן בולט כפרופסור לפסנתר באוניברסיטת אינדיאנה. ב-1977 התמנה לראש מחלקת הפסנתר במכון קרטיס, כמחליפו של רודולף סרקין, אך פרש ממשרה זו כדי להתרכז בקריירת הביצוע שלו.
בשנת 1984 שידרה רשת A&E סדרה של שלוש תוכניות תחת הכותרת "בולט פוגש את רחמנינוב, שבה הגיש הפסנתרן כיתות אמן בנושא הקונצ'רטו לפסנתר מס' 3 של רחמנינוב. בהמשך לכיתות אמן אלה הגיש הפסנתרן ביצוע מלא של הקונצ'רטו בנגינתו.
חברת ההקלטות דקה/לונדון החתימה אותו על חוזה בשנת 1978,ובכך העניקה לבולט בן ה-64 את חשיפתו הראשונה לחיים בחברת הקלטות בינלאומית חשובה. חלקים חשובים מתוך הרפרטואר שלו הוקלטו משנת 1978 עד מותו, אבל יש גם סרטי הקלטה של הרבה קונצרטים חיים מתקופה זו, שלא יצאו מעולם למכירה אבל אפשר למצוא אותם בארכיונים, בעיקר בארכיבי הפסנתר הבינלאומיים במרילנד. ביצועים אלה כוללים ביצוע מיוחד לו, "פאראפרזות קונצרטיות על נושא מתוך העטלף מאת יוהאן שטראוס" של לאופולד גודובסקי, שאותן למד עם גודובסקי כסטודנט.
בריאותו של בולט החלה להתערער בשנת 1988 וכעבור שנה עבר ניתוח מוח, שממנו לא התאושש לגמרי. התקשורת הודיעה על מותו מהתקף לב באוקטובר 1990, בביתו במאונטיין ויו, קליפורניה.
ינשוף שדות

מאפיינים

ינשוף השדות הוא דורס לילה בינוני בגודלו, שאורכו נע בין 34 ל-43 ס"מ ומשקלו 206–475 גרמים. עיניו גדולות, ראשו גדול, צווארו קצר וכנפיו רחבות. מקורו השחור קצר, חזק ומכופף. נוצות גופו מגוונות בצבעיהן, הנעים מחום-צהבהב לחום, בעוד שנוצות כנפיו וזנבו מפוספסות. מוטת כנפיו היא 85 - 103 ס"מ. הנקבות גדולות יותר במעט מהזכרים. צבען הצהוב-כתום של עיניו מודגש על ידי הטבעות השחורות שמקיפות את כל אחת מהן. מסביב לעיניים יש טבעות גדולות של נוצות לבנות המשוות להן מראה של מסיכה.
תפוצתו של ינשוף השדות היא מהרחבות בתפוצות העופות - הוא מצוי בכל היבשות פרט לאנטארקטיקה ולאוסטרליה. הוא מתרבה באירופה, באסיה, בצפון ובדרום אמריקה, באיים הקאריביים, בהוואי ובאיי גלאפגוס. גודל הטריטוריה נע בין 0.18 ל-2.42 קמ"ר, והוא תלוי בזמינות המזון. הוא אינו עוף נודד מובהק, אולם בחורף הוא ינדוד מתחומי תפוצתו הצפוניים. הוא יחיה באזורים בהם קיימות אוכלוסיות מכרסמים גדולות. בשנים שבהן אוכלוסיית העכברושים מצומצמת הוא ינדוד ויחפש מקום שבו זמינות המזון גבוהה יותר.
ינשוף השדות מקנן על הקרקע, לרוב בבתי גידול כמו ערבות, טונדרות, סוואנות ואדמות מרעה. הקנים מוסתרים על ידי צמחייה גבוהה, והוא מרופד קלות בעשבים ובנוצות. הנקבה תטיל ארבע עד שבע ביצים בכל תטולה (בכל שנה תטולה אחת), אולם בסביבות עשירות במזון גודל התטולה עשוי להגיע אף ל-12 ביצים. הדגירה נעשית בעיקר על ידי האם, ומשכה 21 - 37 ימים. לאחר ארבעה שבועות הצאצאים יחלו בגידול נוצות. ינשוף השדות ידוע בתכסיס שהוא עורך לטורפים המתקרבים לקן שלו - הוא יעמיד פנים כאילו אחת מכנפיו פגועה ויתרחק מהקן.
הצאצאים יגיעו לבגרות מינית בגיל שנה. בחצי הכדור הצפוני עונת הרבייה נמשכת ממרץ ועד יוני, כששיאה מתרחש באפריל. בחצי הכדור הדרומי עונה זו מתחילה בספטמבר. על מנת למשוך את הנקבות, הזכרים יבצעו מופעי ראווה בזמן תעופה, ובמהלכם אף ישירו לבת זוגתם. מופע הראווה הבולט של ינשוף השדות כולל תעופה לגובה רב, ואז צלילה במהירות גבוהה. במהלך התעופה הזכר יטיח את כנפיו זו בזו (כמעין מחיאות כפיים) בקצב של 2 עד 6 "מחיאות" בשנייה. ינשוף השדות הוא על פי רוב בעל חיים מונוגמי, אולם נראה שהקשר בין בני הזוג מוגבל לעונות הרבייה.
בניגוד לינשופים רבים אחרים, ינשוף השדות מתחיל לצוד את מזונו בשעות היום או בין הערביים. הוא ימשיך לצוד את מזונו בשעות הערב, אולם לרוב יפסיק עם רדת הלילה. בדרך כלל הוא יעוף בגובה נמוך מעל הקרקע, יעוט על טרפו וילכוד אותו בעזרת רגליו. הוא אינו בעל חיים טריטוריאלי מובהק - מספר פרטים עשויים לחפש את מזונם באותה הטריטוריה. תזונתו מורכבת בעיקר ממכרסמים, ובמיוחד מחולדות, אולם הוא עשוי לטרוף גם יונקים קטנים וחרקים גדולים. מקורו וטפריו חזקים, וחושי הראייה והשמיעה שלו חדים, וכך הוא מותאם לתפיסת טרפו תוך כדי תעופה.
ינשוף השדות מאוים על ידי מספר בעלי חיים שנוהגים לטרוף אותו, כמו נץ גדול, בז נודד, בז ארקטי, עקב אדום-זנב, אוח השלג,  עיטם לבן-ראש, זרון תכול (Circus cyaneus), עורב שחור ושחף כספי. בית הגידול הפתוח והמישורי בו הוא חי גורם לו להיות גלוי יחסית לטורפיו. גורם תמותה מרכזי נוסף הוא התנגשות עם כלי רכב ומטוסים.
בישראל ינשוף שדות הוא חורף נדיר ורק לעיתים רחוקות נמצא קן של ינשוף בתחומי הארץ.
Vesti.ru

היסטוריה

האתר החל את פעילותו בספטמבר 1999 במקביל למערכת Lenta.ru. האתר התבסס על פורטל Gazeta.ru שנמכר בפברואר אותה שנה לחברת "יוקוס".

מאפייני האתר

Vesti.ru מפיק באופן עצמאי חלק ניכר מהחדשות והתכנים המופיעים בו, באמצעות מערכת נרחבת של כתבים ועורכים שעובדים במהדורות החדשות של ערוץ "רוסיה-1" ו"רוסיה-24". האתר מתמקד בחדשות בכל קטגוריות התוכן החדשותי, לרבות כלכלה, ספורט, תרבות ובידור, בריאות, אינטרנט וטכנולוגיה וכדומה.
האתר כולו פתוח חינם לגולשים ורוב הכנסותיו מגיעות בעיקר מפרסומות וכתבות ממומנות המוצגות בו וממדורים העוסקים במכירת מוצרים ושירותים.
המרכז למבצעי תודעה

המרכז למבצעי תודעה (מל"ת) הוא יחידה ללוחמה פסיכולוגית הכפופה לחטיבת ההפעלה המבצעית באגף המודיעין של צה"ל. 
תחילה הייתה היחידה כפופה לאגף המבצעים ואולם במהלך 2006 הועברה לאגף המודיעין. רוב פעולותיה של היחידה עלומות אולם מבין אלה שפורסמו כוללות בעיקר חלוקת כרוזים, השתלטות ושיבוש שידורי טלוויזיה של הרשות הפלסטינית ומדינות ערב, הקמת אתרי אינטרנט פיקטיביים ועוד.
יטבתה (אתר מקראי)

יָטְבָתָה הוא שמו של אזור הנזכר במקרא כאחת מתחנותיהם של בני ישראל במהלך נדודיהם במדבר. 
על פי המקורות פירוש שמה - "הארץ הטובה"

אזכורים

יטבתה נזכרת פעמיים בתנ"ך, שתיהן בהקשר של תחנות בני ישראל במדבר. הפעם הראשונה היא בספר במדבר:
"וַיִּסְעוּ מֵחֹר הַגִּדְגָּד וַיַּחֲנוּ בְּיָטְבָתָה. וַיִּסְעוּ מִיָּטְבָתָה וַיַּחֲנוּ בְּעַבְרֹנָה."
בספר דברים ישנו תיאור מפורט מעט יותר:"מִשָּׁם נָסְעוּ הַגֻּדְגֹּדָה וּמִן הַגֻּדְגֹּדָה יָטְבָתָה אֶרֶץ נַחֲלֵי מָיִם."

זיהוי המקום

על פי המסופר בספר דברים, "בעת ההיא" (כנראה בזמן החניה ביטבתה), הפריד אלוהים בין בני שבט לוי לשאר השבטים. התיאור של יטבתה כ"ארץ נחלי מים", מקשה על החוקרים המנסים לאתר את מיקומו המודרני של האתר. הלא בכל דרכם של בני ישראל במדבר לא נמצאו נחלי מים מרובים. עם זאת, בספר במדבר נאמר שלאחר שנסעו מיטבתה המשיכו לעברונה, ולאחר מכן לעציון גבר. עציון גבר זוהתה בידי חלק מהחוקרים עם תל אל ח'ליפה, בין אילת לעקבה בתחומי ירדן. אם הטענה נכונה, הרי שהיא מצמצמת את טווח החיפושים אחרי יטבתה. 
לדעת חלק מהחוקרים, הנסמכים על הטענה הנזכרת לעיל, יטבתה מזוהה עם "סבח'ת א-טאבה", הנמצאת כ-35 ק"מ מהמיקום המשוער של עציון גבר ושבה ישנו מעיין בשם "עין א-טאבה", המתאים לתיאור של "ארץ נחלי מים". חפירות שנערכו באזור אכן חשפו שרידים של יישוב. סברה נוספת מזהה את יטבתה עם "עין ע'צ'יאן" וסברה אחרת עם "ואדי א-טאבה", גם כן מקומות עשירים במים יחסית. עם זאת, חפירות שנערכו בשני האתרים לא חשפו שרידים המתאימים לתקופה.
ועדת קדמי לבחינת התחרותיות בענף המזון

ועדת קדמי היא ועדה בין-משרדית לבחינת התחרותיות בענף המזון ומוצרי הצריכה.
הוועדה הנושאת את שמו של מנכ"ל משרד התעשייה והמסחר שרון קדמי, הוקמה בקיץ 2011 על ידי שרי האוצר והתמ"ת בעקבות "מחאת הקוטג'" במטרה לבחון את רמת התחרותיות בשוק המזון על מקטעיו השונים. לוועדה גם וועדת משנה שעסקה באופן פרטני במשק החלב בישראל.

המלצות הביניים

בנובמבר 2011 הגישה הוועדה מסקנות ביניים לשרי האוצר והתמ"ת לאחר שבחנה את מאפייני שוק המזון ופעלה לאתר כשלי שוק. במסגרת דיוניה נפגשה הוועדה עם גורמים שונים (יצרנים מקומיים, יבואנים, רשתות קמעונאיות ועוד). בין המלצות הביניים של הוועדה: הגבלת צמיחה של קמעונאים שנתח השוק שלהם הגיע ל-25% בשווקים שבהם הם פועלים, הגבלת הפרקטיקה המאפשרת לספקים מתן תמריצים לקמעונאים על מנת למנוע אפליית ספקים קטנים וצעדים שימנעו אפלית ספקים קטנים בשטחי מדף. כמו כן הגישה הוועדה שורה של המלצות ביניים בתחום הצרכנות שמטרתן - חיזוק המודעות הצרכנית.
הוועדה הודיעה כי המסקנות הסופיות שלה יפורסמו במחצית השנייה של שנת 2012 לאחר שתערוך פגישות ושימועים לגורמים נוספים בענף ולאחר שחברת ייעוץ איתה התקשרה לצורך העניין תגיש גם היא את המלצותיה.
ניר סלומון

שירותו הצבאי

עם גיוסו לצה"ל שובץ בחטיבת גולני. בגולני עבר סלומון הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר ויצא לקורס קציני חי"ר. בהמשך שימש מפקד מחלקה בגדוד 51 ומפקד פלוגה, בהמשך שימש סגן מפקד גדוד 13 ולקח חלק בלחימה בדרום לבנון. לאחר מכן שימש כמפקד סיירת גולני בשנים 2000–2001. ב-2001 הועלה לדרגת סגן-אלוף ומונה למפקד גדוד 13 (גדעון), והוביל אותו בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה עד שנת 2003, בהמשך שימש ראש ענף תכנון בזרוע היבשה, ולאחר מכן שימש סגן מפקד חטיבת יהודה. ב-2007 הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד חטיבת עציון, לאחר סיום תפקידו ב-2009, מונה לסגן מפקד אוגדה 162, ב-2011 מונה לשמש כראש מחלקת צי"ד בחטיבת התקשוב בזרוע היבשה. ביולי 2015 אל"ם סלומון פרש מצה"ל.
חורבת אדמות

חורבת אדמות (במקור: ח'רבת אִדמה) הוא אתר ארכאולוגי במזרח הגליל התחתון, בו נתגלו שרידי יישוב יהודי מתקופת המשנה והתלמוד.
החורבה שוכנת על מדרונותיה המזרחיים של רמת סירין, כשניים וחצי קילומטרים ממערב לנהר הירדן, וכקילומטר וחצי מצפון מערב לקיבוץ גשר. בסמוך לחורבה שופע המעיין "עין אדמה".
עיקר השרידים בחורבה הם מהתקופה הרומית המאוחרת והביזנטית, וכן נתגלו בה חרסים מהתקופה הישראלית, והיו לפיכך שהציעו לזהות בה את העיר המקראית אֲדָמָה הנזכרת בספר יהושע (יט, לו) כאחת מערי דרום נחלת שבט נפתלי.
באתר נתגלו שרידיהם של מספר מבני ציבור גדולים, ובהם אבני גזית רבות. כמו כן, נמצאה בחורבה אבן משקוף מבזלת המעוטרת בתחריט של עוף דורס, המזכירה אבני משקוף נוספות שנתגלו בבתי כנסת קדומים באזור הגליל התחתון והגולן.
יש הסבורים כי שמה המקורי של החורבה שימר את שמה של העיירה התלמודית אידמה, ממנה הגיע רבי קירוס דאידמה הנזכר בתלמוד הירושלמי.

לקריאה נוספת

א' שילר, אריאל - כתב עת לידיעת ארץ ישראל, גיליון 52 - בתי כנסת בגליל ובגולן, תשמ"ז-1987, עמ' 66-65.
דינזו אברהם

דינזו אברהם היה יהודי-אתיופי בן המאה ה-17 אשר כיהן כאזג' (ראש) על חלק מביתא ישראל מטעם הקיסר סוסניוס.

פועלו

ב-1617 הוציא הקיסר סוסניוס צווים המורים למחוק את זכר היהדות מהאימפריה. הצו כלל פקודה המורה להשמיד את היהודים מממלכת סמין שלחמו בכוחות האימפריה האתיופית וכן צו ליהודים שכבר היו תחת השלטון האתיופי אשר דרש מהם התנצרות המונית ועבודה בשבת.
אברהם, שהנהיג קבוצה מקרב ביתא ישראל שחבריה עבדו במתחם המלכותי בגונדר, פנה אל הקיסר בבקשה לתת ליהודים חופש פולחן. בקשתו של אברהם מופיעה בכרוניקה אנונימית שנכתבה בימי הקיסר מנליק השני (1889-1913):
[...] הקיסר סוסוניוס שלט. בשנה השלישית לשלטונו, הופיע ישראלי בשם אברהם והקיסר חיבב אותו. הוא אמר לו: "מה אתה רוצה שאביא לך?" הוא השיב לו: "אם מצאתי חן בעיני אדוני, אני מתחנן שתתן לעמי לחזור לאמונתם". הקיסר נעתר לבקשתו והשיב: "הכול יהיה כפי שביקשת" והקיסר הכריז: "אני נותן בידך את כל הישראלים שבארצי". וכל אלו ששרדו את ההתבוללות נחו בשלווה ושרידי הגולים חזרו למושבם ועבדו את דת אבותיהם.
— Wolf Leslau, "A Falasha Religious Dispute", Proceedings of the American Academy for Jewish Research Vol. 16, 1947, p.79-80
לפי מסורת ביתא ישראל מנע אברהם את השמדת היהודים ולכן נתפס כגיבור שהציל את עמו מכיליון בדומה למרדכי היהודי. מקורות נוצריים מאותה התקופה אינם מאשרים את הפסקת הלחימה ביהודים, לכן מניחים כי אברהם הצליח לשכנע את הקיסר לבטל רק את הצווים שהורו על התנצרות היהודים שנותרו נתינים נאמנים לקיסר.

שמו

מקור השם דינזו אינו ידוע ויש הטוענים כי מדובר בכינוי. המילה הקרובה ביותר לדינזו באמהרית היא "דנזה" או "דנז" שפירושה חסר תחושה, קהה, טיפש, משותק וקפוא. יש שטענו שהכיוני "דינזו"/"דינזאז" הוא נוצרי ושמו המקורי הוא טזאזו. חלקם הציעו כי כינויו הוא שיבוש של שם זה. לפי סברה אחרת כינויו נובע מהשם "מגזגז" שמשמעו בעברית "דמדומי שקיעה" או "כמעט חשכה", הכינוי למלחמת סוסניוס בביתא ישראל. טענה נוספת היא שהכינוי מגיע מהמונח "דג' טנאט" שמשמעותו להמתין בסבלנות בשער ומכוון לכך שאברהם חיכה בשער המלך עד שיענה.
מטרודורוס מלמפסקוס (אפיקוראי)

ביוגרפיה

מטרודורוס נולד בלמפסקוס (כיום העיר לפסקי שבקצהו הצפוני של מצר הדרדנלים בטורקיה). בצעירותו פגש בעירו את אפיקורוס, ומאז נעשה תלמידו וכמעט ולא נפרד ממנו. מטרודורוס נעשה תועמלן של שיטתו של אפיקורוס והקדיש את חייו להפצת תורתו. בהמשך עבר מטרודורוס לגור באתונה יחד עם מורהו. מטרודורוס מת בשנת 277 לפנה"ס – 7 שנים לפני מות אפיקורוס. הוא השאיר אחריו בן בשם אפיקורוס ובת שאותם אפיקורוס השאיר בצוואתו תחת השגחתם של תלמידיו אמינומאכוס, טימוקרטס והרמארכוס. במכתבו האחרון של אפיקורוס שנכתב לפני מותו לתלמידו אידומנאוס, שהיה נשוי לבאטיס, אחותו של מטרודורוס, הוא ביקש גם ממנו לדאוג לילדיו של מטרודורוס: "עתה אבקשך, כפי שדורשת החיבה שהייתה לך אליי ואל הפילוסופיה מאז ימי ילדותך, שמור נא על ילדיו של מטרודורוס."
אומרים כי לאונטיון, תלמידתו של אפיקורס, הייתה אשתו או מאהבתו של מטרודורוס.

פילוסופיה

מטרודורוס לא היה הוגה דעות עצמאי, אלא פרשן של דעות אפיקורוס. בהתאם לסנקה אפיקורוס חשב כי מטרודורוס נמנה עם אלה המסתייעים בדעותיהם של אחרים כדי להגיע לחקר האמת. אולם, נראה כי הפילוסופיה של מטרודורוס הייתה מבוססת על בריאות הגוף יותר מזו של אפיקורוס. על פי קיקרו, מטרודורוס גרס שכדי להגיע אל האושר דרושים לא רק גוף בריא אלא גם ההרגשה שהוא יישאר כזה. מטרודוס גער באחיו על כי לא הסכים עם הדעה שקיבה בריאה מונחת ביסודם של חיים מאושרים.
קינת אומן

קינת אומן היא קינה שכתב רבי דוד חזן מאומן, תלמיד הבעש"ט, לאחר טבח אומן.
ב-1768 פרץ בעיר אומן מרד היידמקים בפיקודו של מקסים ז'לזניאק. אלפי יהודים ופולנים מהערים הסמוכות מצאו באומן מקלט. מפקד המבצר מלדנוביץ שלח את איוון גוֹנְטֶה נגד ז'לזניאק, אך זה עבר לצדו של האחרון. צבאם המשותף של ז'לזניאק וגונטה פנו כעת לכיבוש המבצר. המפקד פתח את שערי המבצר בתקווה כי איוון גונטה יחוס על תושבי העיר, אך הוא העדיף ללכת יד ביד עם ז'לזניק עד הסוף וטבח את כל היושבים במבצר, כולל מלדנוביץ עצמו. מספר ההרוגים בטבח הגיע ל-20,000, ברובם יהודים. 
רבי דוד היה מהבודדים ששרדו לאחר הטבח שערכו אנשי גונטה ביהודי העיר, ולאחר שקבר - יחד עם השורדים האחרים - את ההרוגים, חיבר לזכר הטבח את הקינה, המסודרת על פי אותיות האלף-בית, מספר על הפרעות ומבכה את גורל קהילות היהודיות שחרבו ואת ההרוגים. בנוסף הוכרזה תענית בימים ה', ו', ו-ז' בתמוז.
אביבה ישראלי

ביוגרפיה

נולדה בשם ויוויאן דל-ביאנקו. בגיל 15 עזבה את איטליה, עלתה לישראל ביחד עם אמה, והתגוררה ברמלה. אביה נשאר באיטליה. בגיל 15 זכתה בתחרות "מלכת המים" של השבועון "העולם הזה", ובגיל 18 וחצי זכתה בתחרות מלכת היופי. 
בתחרות מיס יוניברס הוכתרה כסגנית רביעית וזכתה בתואר "התלבושת הלאומית הטובה ביותר".
דיגמנה בתצוגת אופנה שנערכה בסביון במסגרת אירועי "יום האביב". 
לקחה חלק במשלחת לארצות הברית שנועדה להציג מוצרים ישראלים, ושם הציגה פריטים של תעשיית האופנה הישראלית.
ב-1970 התחתנה עם איש עסקים יהודי מסן פרנסיסקו. לאחר שהתגרשה ממנו, עברה לחיות בלוס אנג'לס והפכה לאשת עסקים בתחום הנדל"ן.
טלסקופ החלל ניוטון

מבנה הטלסקופ

המצפה מצויד בשלושה טלסקופי רנטגן נפרדים, שפותחו באיטליה וכל אחד מורכב מ-58 מראות מסוג וולטר - מראות מיוחדות בנמצאות בשימוש בטלסקופי רנטגן. שטח האיסוף הכולל הוא כ-4300 ס"מ רבוע. שלוש מצלמות הטלסקופים רגישות לקרינה בתחום 0.2-12 קילו-אלקטרון וולט (KeV). כלים נוספים כוללים 2 ספקטרומטרי סריג החזרה, בעלי רגישות לקרינה בתחום שמתחת לכ-2 KeV וכן טלסקופ אופטי/על-סגול מסוג Ritchey-Chretien.

תכנון וניהול המשימה

המשימה הוצעה בשנת 1984 ואושרה ב-1985. צוות פרויקט הוקם בשנת 1993 והפיתוח החל בשנת 1996. המצפה הורכב ונבדק החל ממרץ 1997 ועד ספטמבר 1999. במקור המשימה תוכננה לארוך שנתיים, אך בהמשך הוארכה וכרגע מתוכננת לפעול ולבצע תצפיות לפחות עד 2010. ניהול התצפיות ואכסון המידע שנוצר בהן נעשים במרכז האירופי לאסטרונומיית חלל בווילפרנקה (Villafranca), ספרד. עיבוד המידע נעשה במרכז המדע של המשימה, באוניברסיטת לסטר שבאנגליה.

תצפיות ותגליות

בעזרת המצפה התגלו צבירי הגלקסיות 2XMM J0830 ו-XMMXCS 2215-1738, שנמצאים במרחק 7 ו-10 מיליארד שנות אור מהשמש, בהתאמה
 והם צבירי הגלקסיות המוקדמים ביותר שנצפו.
כמו כן, העצם הייחודי SCP 06F6, שהתגלה באמצעות טלסקופ החלל האבל בפברואר 2006, נצפה בעזרת טלסקופ החלל ניוטון באוגוסט אותה שנה והתגלה סביבו זוהר בתחום קרני רנטגן בעוצמה גדולה בשני סדרי גודל מזה הנובע מסופרנובה.