קולומבוס בלו ג'אקטס

תחילת הדרך ומותה של בריטני ססיל

ב-1997 הכריזה ה-NHL על מתן ארבעה זכיונות התרחבות מותנים, אחד מהם לקולומבוס. קבוצת ה-NHL הקודמת של אוהיו, קליבלנד בארונס, פעלה בקליבלנד שנתיים בלבד לאחר שעברה מאזור מפרץ סן פרנסיסקו ועד שהתמזגה ב-1978 עם מינסוטה נורת'סטארס וחדלה להתקיים.
הזכיון היה מותנה בהקמת אולם בעיר. האולם היה אמור להיות ממומן מכסף ציבורי, ולכן היה תלוי במשאל בקרב תושבי העיר, אולם תושבי העיר הצביעו נגד הקמת האולם והזכיון עמד בסכנה. חברת הביטוח "ניישנווייד", שמשרדיה ממוקמים בעיר, נחלצה לעזרה ומימנה את הקמת האולם.
דייב קינג שאימן בעבר את קלגרי פליימס מונה למאמן הראשון של הקבוצה, שהרכיבה סגל ראשוני בדראפט התרחבות בו ויתרו הקבוצות הוותיקות על כמה משחקניהן, אולם הרכבת הסגל נתקלה בקשיים. השוער דוויין רולוסון, שנבחר על ידי הקבוצה לאחר שהועמד לבחירה על ידי קבוצתו באפלו סייברס, העדיף לרדת לליגה משנית מאשר לשחק בבלו ג'אקטס.
את העונה הראשונה, עונת 2001 סיימו הבלו ג'אקטס עם מאזן אופייני ואף סביר לקבוצת התרחבות - 28 ניצחונות, 39 הפסדים, 9 תיקו ו-6 הפסדים בהארכה. 71 הנקודות בטבלה הספיקו רק למקום אחרון בבית המרכזי.
עונת 2002 הייתה אומללה מכל הבחינות עבור הקבוצה, גם בגלל המאזן החלש איתו סיימה את העונה - רק 22 ניצחונות ו-57 נקודות - אך בעיקר בגלל מותה של אוהדת הקבוצה בריטני ססיל. ססיל חגגה את יום הולדתה ה-14 בצפייה במשחק של הבלו ג'אקטס בניישנווייד ארנה, כאשר כוכב ההתקפה הנורווגי של הקבוצה, אספן קנוטסן, חבט חבטה חזקה לשער הקבוצה היריבה. הדיסקית פגעה במקל ההוקי של שחקן יריב וניתזה בכח רב מעל ללוחות הזכוכית האקרילית אל היציע שמאחורי השער, שם פגעה בססיל בראשה וגרמה למותה. בכל ההיסטוריה של ה-NHL זה היה המקרה היחיד של מוות של אוהד בנסיבות כאלה.
בעקבות מותה של בריטני ססיל החילה ה-NHL חוק חדש, לפיו בכל האולמות יותקנו רשתות מגן מאחורי השערים, כדי למנוע מהדיסקית באזור אליו היא נחבטת בכוח הרב ביותר מלסכן את הקהל שיושב מאחורי השערים.

2003 - 2012: עידן ריק נאש

לקראת עונת 2003 הייתה לבלו ג'אקטס את הבחירה הראשונה בדראפט. הבלו ג'אקטס בחרו כצפוי את הכוכב הצעיר המבטיח ביותר בדראפט לדעת רבים, החלוץ ריק נאש.
למרות התחלה טובה של העונה ולמרות נוכחותו של נאש, הקבוצה סיימה עוד עונה חלשה עם 29 ניצחונות ו-69 נקודות, ושוב סיימו אחרונים בבית המרכזי. המאמן דייב קינג, שאימן את הקבוצה מיומה הראשון בליגה, פוטר באמצע העונה.
בעונת 2004 הראה נאש את יכולתו כשסיים אותה עם 41 שערים, המבקיע המצטיין של העונה יחד עם עוד שני שחקנים, שהתחלקו איתו בגביע מוריס "רוקט" רישאר. למרות זאת הבלו ג'אקטס סיימו עם 25 ניצחונות ו-62 נקודות בלבד, והתנחמו בעובדה שבפעם הראשונה לא סיימו אחרונים בבית המרכזי.
עונת 2006 החלה עם ציפיות גבוהות, כאשר הקבוצה החתימה את המגן הוותיק אדם פוט בתקווה להגיע לראשונה לפלייאוף, אולם פציעה ארוכה של ריק נאש שיבשה את התוכניות. הבלו ג'אקטס ניסו לחזק את עצמם בסרגיי פיודורוב, לשעבר כוכב דטרויט רד וינגס, שהגיע אחרי שתי עונות מאכזבות באנהיים דאקס. אלא שפיודורוב איכזב ביכולתו גם בבלו ג'אקטס, שסיימו את העונה עם 35 ניצחונות ו-74 נקודות - המאזן הטוב ביותר שלהם, אולם עדיין מאזן שלילי רחוק מאד מהפלייאוף. החלוץ הצ'כי דויד ויבורני, ששיחק בקבוצה מאז שהוקמה, היה המבקיע המצטיין שלה. ויבורני היה המבקיע המצטיין של הקבוצה גם בעונת 2007 שהסתיימה במאזן חלש דומה - 33 ניצחונות ו-73 נקודות בטבלה, למרות מינויו של קן היצ'קוק, מאמן צמרת מוכח שכבר זכה בגביע סטנלי.
עונת 2008 הייתה העונה המלאה הראשונה של היצ'קוק כמאמן הקבוצה. לאחר התחלה חזקה של העונה חזרה הקבוצה לסורה, ושוב סיימה עם מאזן חלש - 24 ניצחונות ו-80 נקודות בטבלה. הקפטן אדם פוט שתוסכל מכשלונות הקבוצה ביקש לעבור, והועבר לקולורדו אוולאנש. מעט אחריו הועבר מהקבוצה גם סרגיי פיודורוב המאכזב. ריק נאש הוביל את הקבוצה עם 38 שערים ו-31 אסיסטים, וסיים את העונה כקפטן הקבוצה במקום פוט.
עונת 2009 הייתה העונה הטובה ביותר של הקבוצה עד אז, כאשר בשער התייצב שוער רוקי צעיר, סטיב מייסון, והפגין יכולת מצוינת שזיכתה אותו בתואר רוקי השנה ב-NHL ובגביע קאלדר. עם רכש של חלוצים ותיקים כאנטואן ורמט וכריסטיאן הוסליוס שתמכו בריק נאש, הצליחו הבלו ג'אקטס לסיים עם מאזן חיובי בפעם הראשונה - 41 ניצחונות, 31 הפסדים ו-10 הפסדים בהארכה/דו-קרב מכות עונשין, ובסך הכל 92 נקודות בטבלה. ריק נאש המשיך להוביל את הקבוצה עם 40 שערים ו-39 אסיסטים. למרות כל זאת, המקום בפלייאוף הובטח רק במשחק האחרון של העונה שהסתיים בניצחון בדו-קרב מכות עונשים על שיקגו בלאקהוקס.
סדרת הפלייאוף הראשונה בתולדות הקבוצה הפגישה אותה עם דטרויט רד וינגס, והרד וינגס החזקים לא הותירו שום סיכוי לבלו ג'אקטס והדיחו אותם בארבעה משחקים קלים, תוך שהם מבקיעים לרשת הבלו ג'אקטס 18 שערים בסך הכל.
למרות עונת הבקעה מאוזנת של נאש, ורמט והוסליוס, הבלו ג'אקטס נסוגו בעונת 2010 וסיימו עם 32 ניצחונות ו-79 נקודות, ובמקום האחרון המוכר בבית המרכזי. עונת 2011 לא הייתה שונה בהרבה, עם 34 ניצחונות ו-81 נקודות, וסיום נוסף במקום האחרון בבית. עונת 2012, למרות רכש מסיבי לפני פתיחתה, הייתה גרועה עוד יותר - הקבוצה השתרכה מאחור עם המאזן הגרוע ביותר בליגה כולה כמעט מתחילת העונה ועד סופה.
עם סיום העונה, לאחר תקופה בה היה ברור שעזיבתו מתקרבת, עזב ריק נאש את הקבוצה ועבר לניו יורק ריינג'רס תמורת שלושה שחקנים ובחירת דראפט בסיבוב הראשון. בכך בא אל קיצו עידן בקבוצה, שנפרדה מהכוכב הגדול ביותר בתולדותיה.

2012 - 2013

בעונת 2012/13 המקוצרת, ללא נאש אך עם החלוץ הסלובקי הוותיק מריאן גבוריק שהגיע לקראת סיום העונה בעסקה נוספת עם הריינג'רס, עמדה הקבוצה על סף עלייה שנייה לפלייאוף, אולם לבסוף כשלה וסיימה תשיעית בחטיבה המערבית. עם סיום העונה, בעקבות חלוקה מחדש של בתי הליגה, הועברה הקבוצה לבית המטרופוליטני החדש, ועברה לחטיבה המזרחית.

2013 - ההווה: עליות רצופות לפלייאוף וניצחון ראשון בסדרה

מריאן גבוריק, שהגיע לקבוצה ברעש גדול, לא נשאר בקבוצה זמן רב - כבר בעונה שלאחר מכן, 2013/14, הוא הועבר בעסקה ללוס אנג'לס קינגס. למרות זאת נהנו הג'אקטס מעונה טובה, שהביאה אותם לפלייאוף בפעם השנייה בתולדותיהם.
בפלייאוף פגשו הג'אקטס את פיטסבורג פינגווינס, ובמשחק השני בסדרה, שהיה משחק חוץ, הצליחו לרשום היסטוריה - ניצחון פלייאוף ראשון אי פעם לקבוצה. במשחק הרביעי ניצחו הג'אקטס פעם נוספת, הפעם בביתם בקולומבוס, ורשמו גם ניצחון ביתי ראשון אי פעם בפלייאוף. בשני המשחקים האחרונים בסדרה ניצחו הפינגווינס העדיפים, והג'אקטס הודחו.
בעונות 2014/15 ו-2015/16 שוב נותרו הג'אקטס מחוץ לפלייאוף.
2016/17 הייתה העונה הטובה ביותר בתולדותיה של הקבוצה עד אז. בפעם הראשונה עברה הקבוצה את סף 100 הנקודות בטבלה, כשסיימה את העונה הרגילה עם 50 ניצחונות ו-108 נקודות. בין השאר יצרו הג'אקטס רצף של 16 ניצחונות רצופים, והיו רחוקים ניצחון אחד מהשוואת שיא ה-NHL לניצחונות רצופים בכל הזמנים.
למרות המאזן המצוין, הוא הספיק רק למקום השלישי בבית המטרופוליטני החזק, והביא את הג'אקטס לסדרה נגד האלופה היוצאת, פיטסבורג פינגווינס, בסיבוב הראשון של הפלייאוף. הפינגווינס הוכיחו את עליונותם והדיחו את הג'אקטס בחמישה משחקים.
בעונת 2017-18 עלתה הקבוצה לפלייאוף הפעם השנייה ברציפות לאחר מאבק קשה שהביא אותה למקום השביעי בחטיבה המזרחית. המיקום הנמוך הביא אותה לסדרה קשה מול אלופת הבית המטרופוליטני, וושינגטון קפיטלס, והבלו ג'אקטס הודחו בשישה משחקים.
עונת 2018-19 הייתה עונה היסטורית לקבוצה - עלייה שלישית רצופה לפלייאוף, שוב לאחר מאבק קשה בסיומו זכו הבלו ג'אקטס במקום השמיני בחטיבה המזרחית, מיקום שהביא אותם לסדרה מול מחזיקת גביע הנשיאים, טמפה ביי לייטנינג, שהגיעה לפלייאוף עם המאזן הטוב בליגה בהפרש גדול מהאחרות. הבלו ג'אקטס התעלו והדיחו במפתיע את הלייטנינג בארבעה משחקים בלבד, ללא הפסד, וניצחו לראשונה בתולדותיהם סדרת פלייאוף. בסיבוב השני הודחו הבלו ג'אקטס על ידי בוסטון ברואינס.

שם ולוגו

השם "בלו ג'אקטס" (Blue Jackets - "מקטורנים כחולים") נגזר מכינוים של חיילי האיחוד במלחמת האזרחים האמריקאית, שכונו כך עקב מדיהם הכחולים. אוהיו הייתה אחד ממעוזי האיחוד, ומספר דמויות מפתח בצבא האיחוד, כגון יוליסס גרנט, ויליאם שרמן וג'ורג' קסטר, נולדו או גדלו באוהיו.
הלוגו הראשי של הקבוצה מבוסס על דגל מדינת אוהיו, כאשר על החולצה החלופית של הקבוצה מופיע תותח הוביצר מדגם M1057 "נפוליון" שהיה נפוץ במלחמת האזרחים. עותק של התותח מוצב בניישנווייד ארנה, ומשמיע קול ירייה כאשר הבלו ג'אקטס עולים לחימום שלפני המשחק, מבקיעים שער, או מנצחים במשחק.