הרי הרוקי הקנדיים

גאוגרפיה

הרי הרוקי הקנדיים הם החלק המזרחי של הקורדילרה הקנדית (הרי מערב קנדה), וחלקו הצפוני של הקורדילרה האמריקנית - שרשרת של רכסי ההרים (קורדילרה) הבנויה מרצף נמשך של רכסי הרים היוצר את "עמוד השדרה" של מערב אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית, אמריקה הדרומית ואנטארקטיקה, המהווה את החלק המזרחי בטבעת האש שסביב האוקיינוס השקט.
הרי הרוקי הקנדיים גובלים ממזרח בערבות הקנדיות, ונמצאים ממערב לבקע הרי הרוקי. גבולם הצפוני של הרי הרוקי הקנדיים הוא נהר ליארד (היינו הם מסתיימים בגבול בין קולומביה הבריטית ויוקון, ואינם ממשיכים צפוניה ליוקון ולאלסקה.
צפונית להרי הרוקי הקנדיים מצויים הרי מקנזי, המהווים את הגבול בין יוקון לטריטוריות הצפון-מערביות.
ההרים ממעבר לבקע הרי הרוקי, בשטח קולומביה הבריטית, אינם נחשבים לחלק מהרי הרוקי הקנדיים, מבחינה גאולוגית.

הפסגות הגבוהות ביותר

הר רובסון (3,854 מטרי) הוא הפסגה הגבוהה ביותר בהרי הרוקי הקנדיים, אבל לא הגבוהה ביותר בקולומביה הבריטית, בהרי החוף של קולומביה הבריטית ובהרי סנט אליאס ישנן פסגות גבוהות יותר. עם זאת, הר רובסון מרשים בגובהו, בשל גובהו היחסי למעבר ילוהד הסמוך אליו (והנמוך ממנו בכ-2,100 מטרים: גובהו של המעבר מעל פני הים - 985 מטרים).
הר קולומביה (3,747 מטרים) הוא הפסגה השנייה בגובהה בהרי הרוקי הקנדיים, והוא ההר הגבוה ביותר באלברטה.
הר סנואו דואום (3,456 מטרים) אינו הר מרשים בגובהו ביחס להרים אחרים בהרי הרוקי, אולם הוא מהווה את המרכז פרשת המים ההידרולוגי של צפון אמריקה - ממנו זורמים לשלושה אגני היקוות שונים: לעבר האוקיינוס השקט, האוקיינוס הארקטי, והאוקיינוס האטלנטי דרך מפרץ הדסון.

רכסי הרים

הרי הרוקי הקנדיים מחולקים למספר רכסי הרים, המרוכזים בשתי קבוצות רכסים:
1. הרכסים הקונטיננטליים (הכוללים לשלוש מערכות הרים: רכסי פרונט (הרכסים הקידמיים), רכסי הפארקים (רכסי אזור הפארקים) ורכסי הקוטניי).
2. הרי הרוקי הצפוניים (הכוללים שתי מערכות הרים: רכסי הארט, ורכסי מוסקווא).
נקודת הגבול בין שתי הקבוצות היא מעבר מונקמן, צפונית מערבית להר רובסון, ודרומית להר אובינגטון.

נהרות

הרי הרוקי הקנדיים הם מקורם של מספר מערכות נהרות גדולות, ומקורם של מספר נהרות גדולים. בין הנהרות העיקריים שמקורים בהרי הרוקי הם נהר פרייזר, נהר קולומביה, נהר צפון ססקצ'ואן, נהר בואו, ונהר אתבסקה.

גאולוגיה

הרי הרוקי הקנדיים שונים מבחינה גאולוגית מהרי הרוקי האמריקאיים הדרומיים להם. הרי הרוקי הקנדיים מורכבים של שכבות סלע משקע כגון אבן גיר ו צפחה, ואילו הרי הרוקי האמריקאיים מורכבים מסלעים מותמרים ומסלעי יסוד כגון גנייס וגרניט.
הרי הרוקי הקנדיים הם יותר חדים במראה, וצוקיים מהרי הרוקי האמריקאיים, בשל כיסוי הקרחונים הכבד יותר על ההרים הקנדיים. מעבר הקרחונים יצר מדרונות הרים תלולים יותר בעמקים רחבים, בצורת U, בין ההרים, בעוד שבהרי הרוקי האמריקאיים, בהיעדר מעבר קרחונים, המדרונות פחות תלולים ויוצרים עמקים בצורת V העמקים ביניהם. קו העצים בהרי הרוקי הקנדיים הוא הרבה יותר נמוך מאשר בהרי הרוקי האמריקאיים.

פארקים לאומיים

חמישה פארקים לאומיים של קנדה ממוקמים בהרי הרוקי הקנדיים, ארבעה מהם סמוכים  הארבעה הם באנף, ג'ספר, קוטניי ויוהו. הפארק הלאומי החמישי - ווטרטון אינו סמוך לפארקים האחרים, ונמצא בצמוד לפארק השלום הבינלאומי ווטרטון-גליישר, שבצידו האמריקאי של הגבול. חמשת הפארקים יחדיו מהווים יחד את אתר המורשת העולמית "הפארקים בהרי הרוקי הקנדיים" (Canadian Rocky Mountain Parks) והוכרזו כאתר מורשת בשנת 1984.
בהרי הרוקי הקנדיים מספר רב של פארקים פרובינציאלים ובהם האמבר, הר אסיניבוין והר רובסון.
בכל אזור הרי הרוקי, ובמיוחד באזור פארקים לאומיים, המועדון האלפיני של קנדה מתחזק סדרה של בקתות אלפיניות לשימוש על ידי מטפסי הרים הרפתקנים.

ההיסטוריה האנושית

הקמת הרכבת הקנדית פסיפית איפשרה את פיתוח הפארקים והפיתוח העירוני של אזור הרי הרוקי הקנדיים, אשר קודם לכן היו בלתי נגישים בשל גובה ההרים, מעברי ההרים התלויים, והנהרות הסוחפים.