google/wiki40b huggingface dataset:
רוברט אנדרסון ואן ויק

ביוגרפיה

גדל בניו יורק. למד באקדמיית וילסון בצפון-קרוליינה. הפסיק את לימודיו בה בטרם סיימו, והמשיך את לימודיו באוניברסיטת קולומביה, בה השלים בשנת 1872 תואר ראשון במשפטים. אחר לימודיו החל לעבוד כעורך דין.
במשך שנים רבות נטל חלק פעיל בענייני המפלגה הדמוקרטית. נבחר לשופט בבית המשפט המחוזי של ניו יורק, ומאוחר יותר אף היה שופט בבית המשפט העליון.
בשנת 1898 החל לכהן בתפקידו כראש עיריית ניו יורק, והיה ראש העיר הראשון לאחר איחוד הרבעים. בתפקידו זה כיהן עד 1901. בתקופת כהונתו פורסם כי חברת הקרח האמריקאית של צ'ארלס ו. מורס  העלתה את מחיר הקרח, בשל בלעדיותה באספקת הקרח, וכי לוואן ויק היה מניות בחברה. בשל כך הוצרך לסיים את תפקידו. מושל ניו יורק תאודור רוזוולט פתח בחקירה, שקבעה כי ואן ויק לא היה מעורב אישית בשערוריית העלאת מחיר הקרח.
בשנת 1906 עבר לפריז, שם חלה ומת ב-14 בינואר 1918 בגיל 69. גופתו הוחזרה לניו יורק, והוא נקבר בבית הקברות וודלאון בברונקס.
חיים סינואני

ביוגרפיה

נולד בעיירה סנואן (סמוך לעיר תעז) בערב יום הכיפורים ה'תרנ"ח. למד אצל אביו ובהמשך בעיירה ג'בל צבר. קיבל סמיכה לרבנות בגיל 17 על ידי הרב שלמה בן יוסף טביב ולמד עמו קבלה. הוא קיבל מרבו מסורות בעל פה בתורת האר"י. לרבו המובהק נחשב הרב יעיש מוסא קורין מ"כפר המקובלים" מועציירה, שלימדו גם קבלה מעשית.

רבנותו בתימן

בגיל שמונה עשרה נשא אישה, וזמן קצר אחר כך הציעו לו רבותיו משרת דיינות, אך הוא סירב לקבלה. בשנת תרפ"א הוצע לו, לאחר מות רבותיו, לכהן כרבה של סנואן וסביבותיה, והוא קיבל את ההצעה.
בהיותו רב של מחוז בשרעב, נהג להסתובב בעיירות ובכפרים ללמד ולפקח על הדיינים והשוחטים. חיבר פיוטים וספרים. לאחר שסבל משבר, לא היה יכול יותר להסתובב בין הקהילות במחוז ולכן עבר לעדן. רבני העיר, הרב סאלם יעקב מנחם והרב יחיא אברהם, מינו אותו לחבר בית הדין שם. בשהותו שם עבר ניתוח שבר.
בשנת ה'תש"ו הוקם ליד עדן מחנה עולים בשם "גאולה" (מחנה חאשד) בעזרת הג'וינט והסוכנות היהודית שבארץ ישראל. הרב סינואני עבר לשם ומונה לנציג יהודי שרעב במועצת הפליטים. עקב ריב על סמכויות פירקה מנהלת המחנה, ד"ר אולגה פיינברג, את מועצת הפליטים, ומינתה רב מטעמה שישמש כדיין המחנה. היא התלוננה על הרב סינוואני ועל רבנים אחרים בפני השלטונות הבריטיים, והם נשפטו ונקנסו. מאז כליאתו, נהג להסתגר והפסיק לכתוב שירה
נאום בנו יחיא אני זר בן זרים / ועוינים לי רחוקים גם שארים.
דברם בי כמו חרב שלופה / ואין איש יחשוב זאת לחרפה.
בכן אשב אחשב מה הנסיבה? / ומסקנתי: הרי שילום לחובה.
— שירו האחרון, בעקבות כליאתו. שירת ישראל בתימן חלק ג' עמוד 290

לקריאה נוספת

אברהם לוי, דרך צדיקים, ירושלים ה'תשמ"ח. בהוצאת ישיבת "כתר תורה מחזיק ברכה"
הנרי ריידר הגרד

ביוגרפיה

הגרד נולד באחוזת משפחתו שבנורפוק, אנגליה, בן למשפחת אצולה רבת נכסים. חינוכו הראשון ניתן לו על ידי אחותו הגדולה, ולאחר מכן נשלח ללמוד בבית ספר עממי בלונדון ובפנימייה.
לאחר שסיים את השכלתו התיכונית בלונדון, ניגש למבחני הקבלה של משרד החוץ הבריטי ועבר אותם. בשנת 1876 נשלח לדרום אפריקה למלא את תפקיד מנהל משק הבית של המשנה למושל נאטאל.
הגרד בילה כ-4 שנים באפריקה ומילא שורה של תפקידים, ביניהם מזכיר המושל, רשם בית הדין, בלדר ושליח. במהלך שהותו באפריקה הרבה לתור ולטייל בשטחי הפרא שלה, הסתובב בקרב תושביה המקוריים, ולמד חלק משפות, אגדות ומנהגי הילידים באזורים אותם חקר. הוא העלה את רשמיו על הכתב, ומאוחר יותר בחייו השתמש בהם כרקע לספריו.
לאחר נישואיו חזר לאנגליה, למד משפטים, והפך לעורך דין.
בגיל 30 החל בקריירה ספרותית, והחל לכתוב סיפורים המיועדים למבוגרים, אולם ספריו נכשלו, והוא החליט לנטוש את הכתיבה, ולהתמקד בעריכת דין.
בחורף של שנת 1885 ניהל הגרד ויכוח עם אחיו הבכור על הספר אי המטמון, וטען שהוא יכול לכתוב ספר שיגיע לרמות של מחברו רוברט לואי סטיבנסון, שני האחים התערבו על כך, והנרי החל בכתיבת הספר שלימים יהפוך לאחד מספרי ההרפתקאות המפורסמים בעולם, מכרות המלך שלמה.
הספר הציג את קורותיו של ההרפתקן אלן קווטרמיין ביבשת אפריקה. הגרד שילב לתוך הספר את רשמיו מאפריקה, ואת תיאור נופי אפריקה וחיי ילדיה, שהכיר מניסיון אישי, יחד עם עלילה דמיונית שסבבה על חיפושי אלן אחרי אחיו האובד, ומכרות שלמה האגדיים.
בנובמבר של שנת 1885 יצא לאור הספר וזכה להצלחה מידית. רק בשנתו הראשונה נמכרו יותר מ-30,000 עותקים של הספר, ובמשך הזמן הוא תורגם לכ-50 שפות. הספר הומחז והוסרט.
הגרד עצמו הרוויח 100,0000 לירות שטרלינג כשכר ותמלוגים על הספר.
לאחר כתיבת מכרות המלך שלמה המשיך הגרד בכתיבת ספרי הרפתקאות, וכתב כ-40 ספרים נוספים באותו סגנון, כולל ספר המשך ל"מכרות המלך שלמה", "אלן קווטרמיין" שיצא לאור בשנת 1887.
בנוסף לקריירה הספרותית שלו, פעל הגרד גם בתור מדינאי, ונשלח מדי פעם כשליח של ממשלת בריטניה למדינות זרות (בין השאר לארץ ישראל). הגרד נטל חלק פעיל בעיצוב המדינות החקלאית של בריטניה.
בשנת 1912 זכה לתואר אבירות. בשנת 1919 הוענק לו תואר אביר מפקד במסדר האימפריה הבריטית (KBE).
בנוסף לספרי ההרפתקאות שלו כתב הגרד מאמרים רבים בנושאי מדיניות בריטניה וכלכלה, וכן חיבר ספרי עיון ומסות.
הנרי רידר הגרד מת באחוזתו שבאנגליה ב-14 במאי 1925.
שבי זרעיה

ביוגרפיה

שבי (סמי) נולד וגדל בשכונות נווה צדק וכפר שלם בתל אביב. אביו סמי זרעיה היה מותיקי המתופפים בישראל. ב-1986, בגיל 14, השתתף בצילומי הסרט אל עצמי על פי הספר מאת גלילה רון פדר. בגיל 16 למד במשך שנתיים במכינה של בית הספר למשחק ניסן נתיב. שם הכיר את השחקן והסטנדאפיסט שמואל וילוז'ני, שהכיר לו את עולם הסטנד-אפ. במהלך שירותו בצה"ל בחיל האוויר, הוחתם על ידי עמירם גרוס למועדון הסטנדאפ שלו "דומינו גרוס". האמרגנית מרים עציוני חיברה בינו לאורנה בנאי, והשניים יצאו במופע משותף.
באותם הימים חבר זרעיה ליגאל שילון כמותח בתוכנית פספוסים. בנוסף הנחה זרעיה מגזין כדורגל בידורי בערוץ הספורט "חמש על האש". ב-1993 בבימויו של טל פרידמן העלה את הצגת היחיד "המרוץ לצמרת", והוזמן להתארח בקטעים מההצגה בתוכנית הראשון בבידור של דודו טופז. ב-1994, לאחר הופעה מוצלחת בתוכנית, הוצע לזרעיה לשמש באופן קבוע כמנחה משנה וכחבר מערכת בתוכנית. בזכות טופז שימש כשותף וכגורם דומיננטי ומשפיע בפיתוח התכנים לתוכנית במשך 3 עונות.
במקביל, כתב זרעיה את מדור ההומור השבועי "כוכב שבתאי" בעיתון מעריב לנוער. לאחר 3 עונות בראשון בבידור, הוא עובר להשתתף באופן קבוע בתוכנית סוגרים שבוע של אמנון לוי. בסוף אותה העונה, הנחה זרעיה שעשועון זוגות בשם "לו לה לה" בערוץ 3. בשנת 2002 השתתף בתוכנית ערב אדיר עם אדיר מילר, חיבר קטעים לתוכנית והגיש קטעי מעבר.
בשנת 2003 יצא זרעיה עם הצגת היחיד השנייה שלו, העוסקת בזוגיות בבימויו של אייל דורון. באותה השנה היה מועמד בטקס אנשי השנה בקטגוריית איש השנה בבידור.
בהמשך אותה השנה השתתף במחזמר ספיד וגלגלי הקסם בבימוי חנוך רוזן.
לאחר מכן התמקד זרעיה בפיתוח תוכן, ויצר עם תמרה סלאם, תוכנית טריוויה לילדים, "מלך הכיתה", ששודרה בערוץ ג'טיקס, ונמכרה למספר מדינות בעולם. הפיק לאשתו הזמרת אתי קסטרו והראפר סאמח, אלבום, ובו שירי שלום בעברית ובערבית, וסייע בהחתמתם בחברת המוזיקה הצרפתית "הרמוניה מונדי". עבד בחברת קופרמן הפקות, השתתף בליהוק האח הגדול VIP עונה 1 וכבמאי יומי של התוכנית.
כחלק מעבודותו בחברת קופרמן, השתתף ב-2011 בבימוי, והפקה של התוכניות, חי ב-LA LA לנד והיכל התהילה. ב-2013 הפיק, ביים וערך את "רויאל שף". ב-2018 ביים את אף פעם לא מאוחר.
ב-2019 חיבר את התסריט לסדרה פאנץ'.

חיים אישיים

זרעיה מתגורר בפתח תקווה. גרושתו היא הזמרת אסתר אתי קסטרו, ולו בת ממנה.
כמעט אנושיים

עלילה

הנחת היסוד המרכזית של "כמעט אנושיים" היא שסוגים שונים של יצורים על טבעיים קיימים לצד בני אדם, בדרגות שונות של איום. ששלושה מהיצורים העל-טבעיים האלה בוחרים לחיות בין בני אדם ולא מחוצה להם; וכי שלוש הדמויות הללו מנסות (ככל האפשר) לחיות חיי אדם רגילים למרות הלחצים והסכנות שבמצבם. הם מאוימים כל הזמן בחשיפה או ברדיפה, בלחץ של יצורים על-טבעיים אחרים ובעיות שנגרמות בגלל ניסיונותיהם להתמודד עם הטבע שלהם.
ערפד, רוח רפאים ואיש זאב שגרים יחד בדירה אחת ומנסים להיות אנשים רגילים עם חיים רגילים.
ג'ימי בריין

קריירה

בריין נולד בבריסטול, והחל את הקריירה באופן לא מוצלח בקארדיף סיטי הוולשית, לפני שהפך לשחקן הרכב קבוע במועדון במועדון הוולשי טון פנטרה. בריין עבר לשחק בארסנל ב-1923, ובשמונה שנותיו במדי התותחנים הוא הפך לאחר ממבקיעי השערים הטובים ביותר בהיסטוריה של המועדון. בעונתו הראשונה בארסנל הוא שיחק בקבוצת המילואים של המועדון, וכבש את שער הניצחון בהופעת הבכורה שלו נגד טוטנהאם הוטספר ב-25 באוקטובר 1924.
בריין היה חלוץ מצטיין לאורך כל הקריירה שלו, והיה המבקיע המצטיין של ארסנל במשך ארבע עונות רצופות (1924/1925–1928/1929), כולל 39 שערים בעונת 1925/1926, שבה הבקיע ארבע פעמים שלושער. שיא זה הוא שני רק ל-45 השערים של טד דרייק בעונת 1934/1935. בעונת 1926/1927 הוא הבקיע 34 שערים, מתוכם שתי רביעיות נגד שפילד ונסדיי וברנלי. המועדון הצליח להעפיל לגמר גביע ה-FA בעונת 1926/1927 בזכות שעריו של בריין, אך בגמר הפסיד לקארדיף סיטי כתוצאה מטעותו של השוער דן לואיס.
בריין לא שיחק היטב בעונת 1929/1930, והודח מההרכב הראשון לטובת שחקני ההתקפה ג'ק למברט, דייוויד ג'ק ודייב הולידיי, כאשר בסך הכל הוא משתתף בשישה משחקים באותה עונה. בריין החמיץ את ניצחון ארסנל על האדרספילד טאון בגמר גביע ה-FA, כיוון שהמאמן העדיף את למברט. אולם, בעונת 1930/1931 הוא שיחק ב-16 משחקים והבקיע ארבעה שערים, ובסיום העונה זכה המועדון באליפות הראשונה בתולדותיו. הופעתו האחרונה של בריין במדי ארסנל הייתה בניצחון 2 - 0 נגד שפילד ונסדיי ב-21 במרץ 1931.
לקראת סוף דרכו בארסנל הוא כבר היה מבוגר, ואת מקומו כמבקיע השערים המוביל תפסו למברט וג'ק. בספטמבר 1931 הוא עבר לטוטנהאם הוטספר תמורת 2,500 £, והיה לאחד השחקנים הבודדים שעברו באופן ישיר בין שני המועדונים היריבים. בעונותיו בארסנל הוא הבקיע 139 שערים ב-232 משחקים, מספר המציב אותו במקום החמישי בטבלת כובשי השערים של המועדון, והוא גם היה לשחקן הראשון בארסנל שמבקיע למעלה מ-100 שערים. למרות זאת בריין מעולם לא זומן לנבחרת אנגליה, למרות שזומן לאימוני הנבחרת.
בריין היה בשנות ה-30 לחייו כאשר הצטרף לטוטנהאם, והבקיע במדי המועדון 10 שערים ב-47 משחקים. ב-1934 הוא עזב את טוטנהאם, ובשלהי הקריירה שלו שיחק בסוונסי טאון ובבריסטול סיטי. לאחר פרישתו ממשחק פעיל הוא אימן את קינגס לין ואת צ'לטנהאם טאון מ-1939 עד 1948, ולאחר מכן פרש לחלוטין מכדורגל.
סלמה ארגץ'

ביוגרפיה

ארגץ' נולדה בעיר האם בגרמניה לאב ממוצא טורקי ולאם גרמנייה. אביה היה רופא ואמה אחות. בשנת 1983 עברה המשפחה לעיר מרסין בדרום טורקיה, מאוחר יותר העתיקו את מגוריהם לאנקרה וב-1989 חזרו לגרמניה. ב-1995 סיימה ארגץ' את לימודיה בבית הספר בנורדריין-וסטפאליה, גרמניה.
ב-2001 הצטלמה לסדרה "Yarım Elma" של רשת NBC. ב-2003 החלה לקחת שיעורי משחק אצל השחקנית עליה אוזונאטגן. ב-2006 שיחקה בסרט הטורקי-אמריקאי "The Net 2.0". היא גם הפרזנטורית של המותג Selamlique, פרויקט זה זיכה אותה להצלחה עוד לפני ההשתתפותה בסדרה "הסולטאן". ב-2011, נבחרה ארגץ' לגלם את דמותה של חדיג'ה סולטאן, אחותו של הסולטאן סולימאן המפואר בסדרה ההיסטורית המצליחה "הסולטאן". השחקנית סיפרה שהתפקיד היה חשוב לא רק לקריירה שלה אלא גם ללבה ולנשמתה. בנוסף, היא שיחקה בסרטים "Sis ve Gece" ו"ימים ורוחות".

חיים אישיים

היא דוברת גרמנית, אנגלית, טורקית וצרפתית באופן שוטף. ארגץ' צמחונית.
ב-26 בספטמבר 2015, היא התחתנה עם בן זוגה קאן אוז. החתונה התקיימה בעיר הולדתה בגרמניה.
ג'נה

היסטוריה

בני הסונינקה הקימו את ג'נה בשנת 800 על חורבות היישוב שהוקם על ידי דייגים בני הבוזו. העיר התרחבה במהירות במאה ה-13 לאחר שפליטים סונינקים מהאימפרייה של גאנה היגרו לאזור ניז'ר והתיישבו בג'נה.
ג'נה הייתה מרכז אנימיזמי למרות עליית כוחו של האסלאם באזורים שמסביבה. במאה ה-13 והמאה ה-14 החל תהליך אסלאמיזציה מתון על ידי הסוחרים ממאלי וצפון אפריקה. בערך באותה תקופה נחרבה העיר ז'נה-ז'נו, הנמצאת במרחק שלושה ק"מ דרומית-מזרחית לג'נה.
קאנבורו, המלך של ג'נה, המיר את דתו לאסלאם בשנת 1300 בקירוב, והחל בבנייתו של המסגד הגדול הראשון. קאנבורו עשה זאת, בין היתר, בגלל התושבים החדשים ורצונו לעורר את הכלכלה. כיוון שהאימפרייה של מאלי נהנתה מתקופה של יציבות פוליטית במאה ה-14, עמדה ג'נה בקשרי מסחר חופשיים עם הערים והכפרים שבאזור דלתת הניז'ר. לאחר שטימבוקטו נכבשה על ידי מאלי נוסד קשר כלכלי בין שתי הערים למשך מאתיים השנים הבאות. ג'נה סיפקה לטימבוקטו מוצרים מהיערות הגשם ואזור הסוואנה, ובין אלה מזון, זהב ועבדים, ובתמורה רכשה מטימבוקטו הליטים מנווה המדבר של הסהרה, כמו גם סחורות יקרות אחרות מצפון אפריקה.
למרות קרבתה לאמיפריית מאלי, ג'נה מעולם לא הייתה חלק ממנה. היא התקיימה כעיר מדינה עצמאית, והייתה מוגנת על ידי התנאים הגאוגרפיים ועל ידי חומות. לפי האגדה ניסתה האימפרייה של מאלי לכבוש את העיר 99 פעמים לפני שוויתרה על שאיפה זו. ג'נה נכבשה ב-1473 על ידי סוני עלי מאימפריית סונגהאי. לפי האגדה נמשך המצור על ג'נה 7 חודשים ו-7 ימים, ובסופו נהרג מלכה של העיר, והיא נכנעה ללא תנאי. אלמנת המלך התחתנה עם סוני עלי, והשלום הושב על כנו. מרוקו כבשה את העיר ב-1591 לאחר שהחריבה את עמדות השליטה של סונגהאי באזור. במאה ה-17 הייתה ג'נה למרכז מסחר ולימוד פורח. שיירות מג'נה נסעו מהעיר לעיתים תכופות על מנת לסחור עם הערים הסמוכות בגהו, בונו מאנסו, בונדוקו ואחרות.
השליטה בעיר התחלפה מספר פעמים בתקופה שלאחר המאה ה-17. ג'נה הייתה חלק מממלכת סגו בין 1670 ל-1818, האימפרייה של מאסינה בין 1818 ל-1861, והאימפרייה של טואוקולר בין 1861 ל-1893. הצרפתים כבשו את העיר ב-1894, ובתקופה זו שקעה העיר, ועימה דעך גם היקף הפעילות המסחרית בה.

דמוגרפיה

אוכלוסיית העיר מונה כ-14,196 תושבים נכון לשנת 2005, לעומת 10,275 תושבים ב-1976. רוב תושבי ג'נה מדברים בשפות הסונגהאי, והשפות משקפות את המגוון האתני של האזור. בכפרים שמסביב לג'נה מדברים בבוזו, פופולדה ובאמבארה.

לקריאה נוספת

Jackson, John Glover, (2001) Introduction to African Civilizations, Secaucus, New Jersey: Citadel Press, ISBN 0806521899
פול פרנסואה גרוסטי

תחילת הקריירה

גרוסטי נולד למשפחה ממוצא קורסיקני אשר היגרה לצרפת ואת השכלתו הצבאית רכש באקדמיה הצבאית בסן-סיר. ב-1880 הוסמך כקצין רגלים בדרגת סגן והוצב לשורת תפקידים בגדודי רגלים בצרפת וכן במסגרת לגיון הזרים הצרפתי בקולוניות הצרפתיות באסיה ובאפריקה.

מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

בפרוץ מלחמת העולם הראשונה פיקד גרוסטי על אוגדת הרגלים ה-42 "הקורסיקנית" ולחם במסגרת החזית המערבית. הוא השתתף בנסיגה הגדולה אל המארן, בקרב הראשון על המארן ובהמשך בסדרת קרבות במסגרת המירוץ אל הים. בשלהי אוקטובר בעת קרב איפר הראשון לחם גרוסטי בראש כוחותיו תחת אש כבדה ובתנאי קרקע קשים במיוחד לאחר הצפת האזור על ידי הבלגים. לאחר הקרב זכה גרוסטי למעמד של גיבור מלחמה בעיני הבלגים והצרפתים והגנרל פרדיננד פוש אמר בשבחו:
"גרוסטי הוא דינמו שאינו מפחד מכדורים או פגזים ולוקה רק בחולשה אחת, הפחד להירטב מהמים".
אוגדתו של גרוסטי השתתפה גם בקרב שמפאן הראשון ובקרב ורדן וספגה אבידות כבדות מאד. 
בפברואר 1917 נאלץ הגנרל ויקטור לואי קורדונייה לסיים את תפקידו כמפקד הגיס הצרפתי בחזית המקדונית, על רקע יחסים עכורים עם מפקד הזירה מוריס סראי ובהמלצת הגנרל פוש מונה גרוסטי לתפקיד. הוא פיקד על הגיס במהלך קרב מונאסטיר ובמלחמת ההתשה הארטילרית שנמשכה בגזרה לאחר סיומו. בראשית 1918 חלה גרוסטי בטיפוס הבטן, הוחש לטיפול בסנטוריום בפריז ובמקומו מונה לפקד על הגיס הצרפתי, הגנרל פול פרוספר אנרי. גרוסטי הלך לעולמו ב-7 בינואר 1918 ונקבר בחלקה הצבאית של בית העלמין פר לשז.
פג

טיפול

לאחר הלידה מובא הפג למחלקה מיוחדת בבית החולים, מחלקת פגים, בהם מקבלים הפגים טיפול הייחודי לפי מצבם. במחלקה נשמרים חלק מהתינוקות באינקובטורים, מעין עריסה סגורה שתפקידה הוא לדמות ככל שניתן את סביבת ההתפתחות הטבעית של התינוק בבטן אמו, ובכך לתרום לגדילתו ולחיזוקו.
באינקובטור ניתן לקבוע את הטמפרטורה, וכן הוא מהווה סביבה היגיינית ונקייה מחיידקים, למניעת זיהומים. במקרים מסוימים מסופק לתינוק באינקובטור גם חמצן, אם התינוק אינו מסוגל לנשום בעצמו. 
ישנן שתי דרכי טיפול עיקריות בלידה מוקדמת: השהייה של הלידה עד כמה שניתן, או היערכות ללידת התינוק לפני הזמן, כפג. משתמשים בשתי הטקטיקות גם יחד. בדרך כלל מנסים הרופאים לעכב את הלידה ככל שניתן, להיערך ללידת הפג ולדאוג שסיכויי הישרדותו יהיו גבוהים.
עיכוב הלידה המוקדמת הוא האפשרות המועדפת. כך נותנים לעובר את מירב הזמן 'להתכונן', ולמערכות גופו להתפתח בטרם יציאתו לעולם. ישנן מספר שיטות שבהם משתמשים כדי לעכב את הלידה: האחת היא מנוחה מוחלטת של האם, בלי לצאת מהמיטה ובלי לזוז (שמירת היריון). כמו כן, שכיבה על הצד, במצב אופקי מפחיתה את הלחץ על צוואר הרחם. כשיורד הלחץ על הרחם יש פחות התכווצויות רחם. כמו כן, תזונה מתאימה ובעיקר הוספת מים חשובה מאוד; התייבשות גורמת להתכווצויות ברחם. בנוסף, ישנן מספר תרופות נגד התכווצויות הרחם (לדוגמה- מגנזיום).
לא תמיד ניתן לעכב לידה מוקדמת. במקרים שבהם הלידה מתבצעת מוקדם מאוד, עלול לקרות מצב שבו מערכת הנשימה או מערכת העיכול של התינוק עדיין לא התפתחה; במקרים כאלה מקבל התינוק באינקובטור אספקת חמצן ומזון לתוך הווריד, בהתאם לצרכיו.

היבטים מוסריים

גיל הלידה המוקדם ביותר שבו יכול הוולד לשרוד תלוי בגבול יכולת הקיום, ממתי העובר אינו זקוק להיות ברחם אימו כדי לשרוד. בדרך כלל מתייחסים במחלקת הטיפול בפגים לתינוק שנולד בשבוע ה-24 לפחות, במשקל 400-500 גרמים, כבעל יכולת לשרוד. מתחת לזה סיכויי ההישרדות הם קטנים.
ליציאת התינוק לעולם בגיל מוקדם כל כך יש השלכות לעתידו גם אם הוא שורד. מערכות גופו של התינוק אינן מפותחות כראוי, והסיכון לסיבוכים לטווח קצר וארוך גדל ככל שהתינוק נולד בשבוע מוקדם יותר ובמשקל קטן יותר. 
מסיבות אלה ישנם ויכוחים מוסריים רבים לגבי טיפול בפגים שנולדו בשבועות מוקדמים. ישנם הטוענים שאין טעם לטפל בפג שנולד מוקדם מדי והסיכון לסיבוכים קשים גדול, משום שהוא סובל סבל מיותר, וגם אם ישרוד, סביר שימשיך להרגיש את השלכות הלידה המוקדמת כל חייו, ולכן הם תומכים באי-הנשמת התינוק במקרים שבהם סיכויי ההישרדות קטנים.
מאידך, אנשים התומכים בטיפול בפגים בכל מצב טוענים שצריך לעשות הכול כדי להציל את חייו של התינוק, ושסבל עתידי או סבל בזמן מסוים הם כאין וכאפס לעומת הישרדותו.
נונאטאק סנטינל

גילוי הנונאטאק

הנונאטאק מופה לראשונה על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1947.

מקור השם

הנונאטאק נקרא בשם זה בשל היותו ניצב בפתח קרחון דריגאנלסקי, כאילו הוא שומר הסף שלו.
פאטמה לודהי

רקע

לודהי נולדה בקראצ'י וגדלה באסלאמאבאד. היא למדה בבית ספר יסודי נוצרי בקראצ'י, וסיימה תיכון בבית הספר העירוני. יש לה תואר ראשון ביחסים בינלאומיים מהמכון למדע וטכנולוגיה (SZABIST) באיסלאמאבאד. לודהי גם השלימה מספר תעודת בקורסים במכון לשלום של ארצות הברית ומטעם האגודה הלאומית של עובדים סוציאלים.

אקטיביזם

לודהי החלה דרכה בעולם האקטיביזם ב-2008, בקידום זכויות של אנשים עם מוגבלות. היא ערכה הכשרות בנושאים מגוונים כגון "הפחתת סיכונים באסונות דרך הכללה", "שוויונות לנכות", "שיקום מכליל מבוסס-קהילה", "שפת סימנים" וכן "השילוב בחינוך", וכן העבירה סדנאות מטעם המועצה הבריטית ומועצת המנהיגים הצעירים למעורבות אזרחית, בנושאים מגוונים כולל מיגור אלימות נגד נשים. בשנת 2011 היא הפכה לעמיתה ברוטרקט (Rotaract), ארגון מטעם ארגון רוטרי הבינלאומי, שם שירתה במספר תפקידים מקומיים ואזוריים. היא ממשיכה גם בפעילותה ההתנדבותית, ומקדמת זכויות של נפגעות תקיפות חומצה, פעילה בנושא HIV/איידס, בריאות נשים וזכויות רבייתיות, ונגד אלימות כלפי נשים.

קולוריזם

כבר בילדותה החלה לודהי להתנגד לקולוריזם שראתה בסביבתה, ואף חוותה על בשרה. היא כתבה שבנוסף לכך שכל הייצוגים בתקשורת, בספרות ובמשחקים היו לבנים או בהירי עור, היא חוותה גם הדרה ומחיקה מצד מורים וילדים אחרים בשל עורה הכהה יותר. כשהייתה לנערה, דודות וקרובות משפחה לחצו עליה לעשות טיפולי הבהרה, ואיימו שאף אחד לא ירצה להינשא לה.
מכשלא מצאה מענה לבעיה, אפילו במרחבים אקטיביסטיים, החליטה לודהי ב-2013 להפוך התנגדות זאת לפעולה, והשיקה את הקמפיין "Dark is Divine" (הכהה הוא אלוהי). הקמפיין העלה מודעות לאפליה הקיימת באזורים רבים בהם האוכלוסייה היא כהת עור, ובהם יש יתרון חברתי מוגבר ככל שגוון העור הוא בהיר יותר. כתוצאה, התפתחו תעשיות להבהרת העור, לצד ביזוי והדרה של מי שעורו - ובמיוחד מי שעורה - כהה יותר. הקמפיין התנגד לאידיאל היופי הבהיר, וכן לתכשירים ולטיפולים הנלווים לו.
לצד התנגדות ספציפית לקולוריזם, הקמפיין עסק באידיאל היופי הכללי, והדרישות הדרקוניות שמוטלות בגינו על נשים, וביקש להעצים חיוביות גוף (body positivity), גישה שמעודדת את אהבת העצמי בכל מידה, צבע, וצורה.
על אף שבתחילה חוותה לודהי דחיות רבות כשניסתה להעלות את הנושא דרך מאמרים ופרסומים, היא התמידה, ולבסוף הצליחה להעביר את המסר שלה. היא פגשה בהתנגדות רבה - בין אם מתוך הכחשה שהבעיה קיימת, או בצידוק לאפליה. אך הקמפיין התפשט עד מהרה לערים שונות בפקיסטן, ולפחות 27 מדינות, ביניהן בנגלדש, סרי לנקה, נפאל, והודו, שם ב-2017 העבירה לודהי הכשרה להגברת הביטחון העצמי ומניעת התאבדות ליותר מ-200,000 סטודנטיות.

הרצאות 

לודהי משמשת כדוברת מוטיבציונית, ומרצה בפורומים מקומיים ובינלאומיים, כולל אוניברסיטאות, פאנל על זכויות נשים בשגרירות האמריקאית, וכן בארגונים וערוצי תקשורת.
היא השתתפה ב-TEDx לאהור ב-2015 וב-TEDx ניו דלהי ב-2017.

פרסים והכרה

הפעילות של לודהי הכתה הדים בבית וגם מחוץ לדרום אסיה, והיא רואיינה והופיעה בתוכניות רדיו וטלוויזיה ובעיתונים ומגזינים החל מקול אפגניסטן ועד ה-BBC. היא נכללה ברשימת 50 הנשים המשפיעות בחדשות מטעם "The News International".
בין הפרסים שהוענקו לה, פרס אשת מצוינות מטעם הארגון החוץ-ממשלתי MEHA, פרס מנהיגה צעירה בצמיחה מטעם CDA בשיתוף עם אוקספם, ופרס הביכורים למצוינות על שם ד"ר האנס פריי מטעם רוטרי אינטרנשיונל.
זווית היפרבולית

הגדרה ותכונות

זווית היפרבולית במיקום סטנדרטי היא הזווית ב- בין הקרן שעוברת ב- לקרן שעוברת ב- כאשר x > 1; זווית זו שווה לארקטנגנס ההיפרבולי ההופכי ("ארקטנגנס היפרבולי") . הזווית ההיפרבולית שלילית כאשר x בין 0 ל-1.
הזווית ההיפרבולית שווה לפעמיים השטח של הגזרה ההיפרבולית המתאימה, השווה ל- (הוכחה תובא בהמשך הערך), בדיוק כשם שהגודל של זווית מעגלית הוא השטח של הגזרה המעגלית המתאימה לזווית מרכזית זאת. בניגוד לזווית מעגלית, הגודל של זווית היפרבולית אינו חסום. 
נניח ש- ו- כאשר , כך שהנקודות  ו- מגדירות אינטרוול על ההיפרבולה xy = 1. יש העתקה אפינית משמרת שטח  הממפה את האינטרוול הזה לאינטרוול בין  ל-. חשבון שטחים פשוט מראה שהשטח תחת ההיפרבולה באינטרוול זה הוא גם השטח של הגזרה ההיפרבולית המתאימה לנקודות  ו-. לפי תוצאה של גרגואיר דה סנט וינסנט, לשטח זה תכונות לוגריתמיות.
הפונקציות ההיפרבוליות sinh, cosh ו-tanh נעזרות בזווית ההיפרבולית כמשתנה הבלתי תלוי שלהן, ומכיוון שהערכים שלהן ניתנים לחישוב באופן אנלוגי לפונקציות הטריגונומטריות המעגליות. לכן המושג של "זווית היפרבולית" הוא שימושי ביותר בבעיות של חשבון אינפיניטסימלי במשתנה ממשי; המושג מקנה אינטואיציה כיצד להתיר בעיות בנושא.

הקבלה לזווית מעגלית

למעגל היחידה  יש גזרה מעגלית ששטחה חצי מהזווית המעגלית ברדיאנים. באופן אנלוגי, להיפרבולת היחידה  יש גזרה היפרבולית עם שטח ששווה למחצית הזווית ההיפרבולית.
הזווית ההיפרבולית מהווה יותר מהגדרה שרירותית המקבילה לזו של זווית מעגלית, אלא שהיא טומנת בחובה עומק רב; הרעיון הבסיסי של חיבור זוויות דרך תכונות של הנקודות המתאימות לזוויות האלו, תקף גם לזווית המעגלית וגם לזווית ההיפרבולית. הבניות הבאות מראות את ההקבלה בין הזווית ההיפרבולית לזווית המעגלית:
זוויות מעגליות ניתנות לאפיון באופן גאומטרי באמצעות התכונה שאם לשני מיתרים  ו- מתאימות זוויות  ו- במרכז המעגל, אז הסכום שלהן  +  הוא הזווית המרכזית המתאימה למיתר  שמקביל ל-.
אותה הבניה נכונה גם להיפרבולה: אם בוחרים ,  ו-, אז באמצעות חישוב שיפועים ניתן להראות שתנאי ההקבלה מכתיב ש- תהא הנקודה . נקודה זאת מתקבלת גם מהגדרת הזווית ההיפרבולית כפונקציה לוגריתמית; הנקודה המתאימה לסכום הזוויות ההיפרבוליות שמתאימות לנקודות  ו- היא, לפי הזהות , הנקודה .

זווית היפרבולית כזווית מעגלית מדומה

הזווית ההיפרבולית מוצגת לעיתים כמספר מדומה; אם x הוא מספר ממשי ו-i² = −1 אז:
 ו-.
כך שהפונקציות ההיפרבוליות cosh ו-sinh ניתנות להצגה באמצעות פונקציות מעגליות. הזהויות האלו ניתנות להבנה גם במונחים של טורים אינסופיים. הטור המייצג את הפונקציה האקספוננציאלית ( ) מורכב מאיברים עם חזקות זוגיות ואי זוגיות, כאשר טור החזקות הזוגיות מרכיב את פונקציית הקוסינוס ההיפרבולי () וטור החזקות האי זוגיות מרכיב את פונקציית הסינוס ההיפרבולי (). הטור האינסופי לקוסינוס נגזר מהטור האינסופי לקוסינוס היפרבולי באמצעות הפיכתו לטור מתחלף. בדרך דומה מתקבל גם הטור ל-sin מהטור ל-sinh, אלא שהפעם החזקות האי זוגיות בטור הופכות למדומות ולכן נדרש הפקטור i.
אדמונד מקמילן

ביוגרפיה

מקמילן נולד בסנטה קרוס, קליפורניה, ארצות הברית. בילדותו עסק רבות בציור והתמקד בעיקר במפלצות. את מרבית ילדותו בילה עם סבתו שהיוותה את מקור התמיכה העיקרי שלו. סבתו אספה את ציוריו וניתן לראותם במשחק The Basement Collection אותו יצר מקמילן אשר יצא לאור ב-2012.
העיסוק הגרפי הראשוני של מקמילן היה ביצירת קומיקס עצמאי. הוא פרסם מספר חוברות בכיכובו של Meat Boy - הדמות הראשית במשחק Meat Boy שיצא באוקטובר 2008 ובמשחק ההמשך שהצליח מאוד Super Meat Boy כקידום מכירות למשחקים. משחק ההמשך יצא לקונסולת המשחקים Xbox 360 ולמחשב אישי. מקמילן גם פיתח את המשחקים עטורי הפרסים: Gish, Aether, The Binding of Isaac ו Coil.
Gish זכה בפרס משחק ההרפתקאות של השנה והמשחק העצמאי של השנה ב-2004. Coil היה מועמד לפרס בקטגוריית חדשנות בפסטיבל משחקים עצמאיים ה -2009. מקמילן היה האומן והאנימטור המקורי של המשחק Braid לפני שהתפקיד עבר לדייוויד הלמן. Braid זכה בפרס על חדשנות ב-2006 לפני שיצא ובמספר פרסים נוספים ב-2008 כולל פרסים על משחק הפלטפורמה הטוב ביותר והמשחק המקורי שניתן להורדה הטוב ביותר על ידי אתר Gamespot. המשחק Aether זכה לתשבחות בפסטיבל IndieCade ב-2009.
מקמילן ושותפו טומי רפנס הקימו את Team Meat - חברה למשחקי וידאו עצמאיים. באוקטובר 2008 יצא המשחק Meat Boy לאור. משחק ההמשך Super Meat Boy הופץ לשירות ה– "Live Arcade" של קונסולת המשחקים Xbox 360 ב– 20 באוקטובר 2010 ודרך Valve ב-30 בנובמבר 2010. המשחק היה אמור לצאת גם בקונסולת המשחקים נינטנדו Wii, אבל העניין נזנח. בגלל חוסר העניין של חברת Sony, חתמו Team Meat על חוזה המונע מהמשחק לצאת לפלייסטיישן 3. המשחק זכה להצלחה מסחררת שהתעלתה על זו של המשחק המקורי Meat Boy. בעקבות כך אמר טומי רפנס "הרגשנו שעשינו זאת... בפעם הראשונה."

חייו האישיים

מקמילן נשוי לדניאל מקמילן, לה הציע נישואין בכנס משחקים עצמאיים כאשר עלה לבמה בזמן שהמשחק Gish זכה בפרס.