google/wiki40b huggingface dataset:
גד סנדק

ביוגרפיה

נולד ב-1932 בעיירה וולודבה שבפולין, בן לנחמן וגניה. בזמן השואה שרד עם משפחתו בהרי אורל, בסיביר ובאוזבקיסטן.
עלה לישראל בשנת 1949 והתגייס לאחר שנה לחיל האוויר כמכונאי מטוסים.
שרת בטייסת ספיטפייר ונשלח בשנת 1954 כסגן ראש המשלחת לאחזקת מטוסי הספיטפייר שרכשה בורמה מישראל (מבצע "אורז").
במסגרת תפקידו שיתף פעולה עם דוד הכהן, אשר שירת באותה עת כציר הראשון של מדינת ישראל בבורמה.
היה קצין טכני בטייסת מטוסי מיסטר, ראש המשלחת לקליטת מטוסי הסמב"ד (סופר מיסטר) וקצין טכני בטייסת 105.
היה מפקד גף מטוסים ומפקד בי"מ 216 בבסיס חיל האוויר בתל נוף.
בשנת 1966 נשלח ללימודים בחיל האוויר הבריטי. עם חזרתו לישראל הקים את טייסת התחזוקה בבסיס חצרים, שהוקם אז בפיקודו של ג'ו אלון, ופיקד עליה עד 1972. משפחתו של סנדק הייתה הראשונה להתגורר בשיכון המשפחות בבסיס.
נשלח מטעם חיל האוויר לפרו ולסינגפור והיה מנהל משלחת הרכש מטעם חיל האוויר של משרד הביטחון בניו יורק. במסגרת תפקידו היה ממונה על רכש, ייצור וניהול פרויקטים עבור חיל האוויר, והיה אחראי בין השאר על הרכבת האווירית של אמצעי לחימה מארצות הברית לישראל במהלך מלחמת יום הכיפורים (מבצע ניקל גראס). כמו כן עסק בקליטת מטוס F-15 איגל ("בז") לראשונה בחיל האוויר, אשר נכנס לשירות ב-1976.
ב-1975 נשלח ללימודי כלכלה ומנהל עסקים באוניברסיטת בר-אילן.
ב-1977 מונה למפקד בית הספר הטכני של חיל האוויר בחיפה (כיום בח"א 21), האחראי גם על המכללה הטכנולוגית של חיל האוויר. בתקופת כהונתו כמפקד הבסיס הושלמה הקמתה של שלוחת בית הספר בבאר שבע, נקלט בית הספר לקצינים של חיל האוויר והורחב שיתוף הפעולה עם חילות אוויר זרים.
בשנת 1979 השתחרר מצה"ל בדרגת אלוף-משנה, ולאחר מכן שימש בתפקידים בכירים בסיב"ט (האגף לייצוא ביטחוני) ובחברות הייעוץ הביטחוניות "אלול" ו"תיל".
ב-1992 חווה אירוע לב קשה. ב-1997 נפטר ונקבר בבית הקברות סגולה בפתח תקווה.
ניקולאס כריסטוף

ניקולאס כריסטוף (באנגלית: Nicholas Donabet Kristof; נולד ב-27 באפריל 1959, בשיקגו) הוא עיתונאי, ופובליציסט, זוכה שני פרסי פוליצר.

ביוגרפיה

כריסטוף כותב טור בניו יורק טיימס מאז נובמבר 2001, והוא מרבה לסקר נושאים הקשורים לזכויות אדם וקונפליקטים מזוינים במדינות העולם המתפתח, במיוחד באפריקה ובאסיה.
כריסטוף גדל בחוה חקלאית ביאמהיל אשר במדינת אורגון. שני הוריו, לאדיס וג'יין היו פרופסורים באוניברסיטת מדינת פורטלנד. כריסטוף החל כבר בתיכון לערוך את העיתון של בית הספר המקומי. הוא למד באוניברסיטת הרווארד ועבד בעיתון האוניברסיטה הרווארד קרימסון. הוא סיים את לימודיו בהרווארד ב-1981 והמשיך בלימודי במשפטים באוניברסיטת אוקספורד עם מלגת רודז. בין השנים 1983-4, למד ערבית באוניברסיטה האמריקאית בקהיר.
כריסטוף שימש כמתחמה בעיתון וושינגטון פוסט בשתי חופשות קיץ עד שהצטרף לניו יורק טיימס בשנת 1984. בתפקידיו הראשונים שימש ככתב כלכלה, וככתב בלוס אנג'לס, בהונג קונג, בבייג'ינג ובטוקיו. הוא התקדם עד לתפקיד עורך שותף בפועל של העיתון ואחראי על מהדורת יום ראשון. בשנת 1990 זכה בפרס פוליצר על סיקורו של המחאות בסין כנגד השלטון ודיכויין.
הבמאי האמריקאי אריק דניאל מצגר צילם סרט דוקומנטרי אודותיו, בשם "Reporter". הבמאי התלווה לכריסטוף בקיץ 2007 לקונגו ולדארפור. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל סאנדנס בשנת 2009. בשנת 2009 הוענק לו פרס דייטון לספרות שלום.
נישא לאשתו, שירלי וודוון, בשנת 1988, והם מתגוררים באזור ניו יורק. הוא אב לשלושה ילדים.
רבי יונתן

שמו

הפתגם "כל המקיים את התורה... סופו לקיימה..." וכו', מיוחס במקור לרבי נתן בן יוסף, וכן בכמה מקומות נוספים ניתן למצוא אמירות בשם רבי יונתן בן יוסף, שבמקומות אחרים נאמרו בשם רבי יונתן. כתוצאה מכך יש שמזהים את רבי יונתן עם רבי יונתן בן יוסף, וכן כמחבר מגילת אבות דרבי נתן.
הוטארו בים

הוֹטארוּ בים (ביפנית: ホタルビーム) היא סוג של חידת היגיון שפורסמה על ידי ההוצאה לאור ניקולי.

חוקים

המשחק מתבצע על גבי טבלה מרובעת, בדרך כלל בעלת קווים מקווקווים, כאשר על חלק מההצטלבויות שעל הטבלה ישנם עיגולים עם מספר בתוכם. בנוסף, לכל עיגול יש נקודה על אחד מקווי הטבלה המובילים לעיגול.
המטרה היא לצייר קווים מודגשים לאורך קווי הטבלה על מנת לחבר את העיגולים ברשת אחת הגובלת בכולם. הרשת לא יכולה לחצות או להצטלב עם עצמה חוץ מבעיגול. המספר בעיגול מציין כמה פניות על הרשת "לקחת", במעבר בכיוון המצוין לפי הנקודה, עד החיבור לעיגול הבא. לדוגמה, למעגל עם המספר 4 ועם נקודה בצד ימין, יהיה קו המגיע מצד ימין אשר יפנה 4 פעמים לפני שיתחבר לעיגול אחר.

שיטות פתרון

עיגול עם אפס הוא נתון; יהיה לו לפחות קו אחד ישר (ללא פניות) בכיוון הנקודה, המגיע עד לעיגול אחר. מכל עיגול יצא קו בכיוון של הנקודה שלו. מאחר שפניה בפינת הטבלה נחשבת לפניה, עיגול עם המספר 1 שנמצא ליד הפינה יהיה חייב להמשיך לאורך קצה הטבלה.
ג'ון אוגדון

חייו

אוגדון החל בלימודי הפסנתר באופן רציני בשנת 1945, בקולג' המלכותי למוזיקה במנצ'סטר, אצל איזו אלינסון. מוריו בשנים הבאות היו קלוד ביגס, אגון פטרי, מיירה הס, ריצ'רד הול וג'ורג' לויד. בתקופת לימודיו השתתף ב"קבוצת המוזיקה החדשה" של מנצ'סטר, שם ניגן בהשמעות בכורה מיצירותיו הוא ויצירותיהם של חבריו ללימודים ולקבוצה, אלכסנדר גר, הריסון ברטוויסל ופיטר מקסוול דייוויס. בשנת 1958 דרך כוכבו כאשר החליף בליברפול בהתראה קצרה פסנתרן שחלה, וניגן את הקונצ'רטו השני לפסנתר של ברהמס, כמעט בקריאה מהדף. באותה שנה ניגן בליברפול את הקונצ'רטו של בוזוני בשליטה ובבקיאות שהדהימו את קהל שומעיו. רושם דומה השאיר על הקהל בהופעתו הראשונה ברסיטל בלונדון בשנת 1959. כעבור שנה זכה בפרס בוזוני ובשנה שלאחריה בפרס ליסט. בשנת 1962 חלק עם ולדימיר אשכנזי את הפרס הראשון בתחרות צ'ייקובסקי במוסקבה, ששימש לו נקודת זינוק לקריירה בינלאומית.
הרפרטואר של אוגדון הקיף כמעט את כל ספרות הפסנתר על כל היבטיה, מיצירות המופת של התקופה הקלאסית והרומנטית ומוזיקה של המאה ה-20 המשיך לתמיכה ביצירות נודעות פחות של מלחיני עבר והווה, מבוזוני וליסט אל רבים מבני זמנו וארצו, אם בביצועי בכורה ואם בהקלטות. בין השאר הרבה להופיע עם ברנדה לוקאס, שהייתה ב-1960 לאשתו. 
שליטתו של אוגדון בפסנתר, יכולתו להתגבר על כל אתגר, כוח ההתמדה המופלא וכשרונו לקלוט יצירות כבדות-משקל בקריאה ראשונה אפשרו לו להשיג שיאים מוזיקליים, שנחשבו עד אז לבלתי מושגים. הודות לצניעות ולהיעדר הראוותנות שאפיינו אותו הצליח אוגדון בחבר בהרכבים קאמריים וכמלווה, ועם זאת היה וירטואוז מבריק, שהציב תמיד ובכל עת את כישוריו בשירות המוזיקה. גישתו ליצירות שניגן הייתה מעמיקה; הוא הרבה בעיון ובמחקר ומעולם לא התייחס לרפרטואר שלו כאל דבר המובן מאליו. אוגדון היה מלחין פורה, בעיקר לכלי מקלדת, וראה בהלחנה גורם שאין לו תחליף במכלול התפתחותו המוזיקלית ובגישתו לביצוע.
בשנות ה-70' התגברה מחלת הנפש של אוגדון, שאובחנה כסכיזופרניה. ההישג המזהיר ביותר של שנותיו האחרונות היה הקלטה וביצוע של "אופוס קלוויצ'מבליסטיקום" מאת קייחסרו שאפורג'י סוראבי (Sorabji), יצירה כבדה, ארוכה (יותר מארבע שעות) ומורכבת, שהצלחתו של אוגדון לרתק לה את קהל מאזיניו מעידה הן על גאוניותו היחידה במינה של המבצע והן על עוצמתה הרגשית והאינטלקטואלית של המוזיקה. ההקלטה בת ארבעת התקליטורים, שיצאה לאור חודשים אחדים לאחר מותו של סוראבי נחשבת לגולת הכותרת בקריירה של אוגדון.
אוגדון מת בלונדון ב-1 ביולי 1989.
נורת' בונדיי

גאוגרפיה

נורת' בונדיי ממוקם ב-7 ק"מ מזרחית למרכז העסקים הראשי של סידני, וגובל מדרומו בפרוורים בונדיי ביץ', ממזרח ברוז ביי, ומצפון בדובר הייטס. בצדו המזרחי גובל הפרוור באוקיינוס, וכולל מספר חופים, הידוע שבהם הוא צוק בן באקלר. נורת' בונדיי כולל את גבולו הצפוני של המפרצון המהווה את חוף בונדיי ביץ', וניתן לראות את הבתים של נורת' בונדיי מהחוף. הרחוב הראשי החוצה את הפרוור ממערב למזרח הוא דרך בלייר. בתחילת המאה ה-20 פעלו באזור קווי חשמליות שונים, שהוחלפו באוטובוסים מאוחר יותר. כמו רוב הפרוורים המזרחיים, אין בפרוור תחנות רכבת.

היסטוריה

בשנת 1809 ניתנה לוויליאם רוברטס אחוזה רחבת ידיים (820 אלף מ"ר) שהתפרשה על פני כל אזור בונדיי, בין השאר נורת' בונדיי. בשנת 1892 הוקמה בפרוור סוללת התותחים ע"ש בן באקלר, שנועדה להגן על חופה המזרחי של סידני מספינות עוינות המתקרבות לאזור בונדיי. בשנות החמישים פינה הצבא את המחנה שהוקם בבן באקלר, וזה הפך לאתר בנייה שנסגר בשנות התשעים. כיום מצויה המקום שמורת טבע.

תרבות

באזור נורת' בונדיי מקבץ בניינים בסגנון האדריכלי אר דקו, המשמשים לבתי מגורים וכמרכזים מסחריים. הפרוור תומך בין השאר בתרבות גלישה, עם מוסדות כגון שירותי ההצלה של בונדיי וחנויות גלשנים וציוד נלווה. בפרוור נמצא גם מסלול הגולף של בונדיי, ממזרח לדרך מילטרי. מסלול הגולף כולל אזור פסלים המקושט בתבליטים בעלי דוגמאות אבוריג'יניות.
מחלף יבנה

היסטוריה

עם סלילתו של כביש 4 ככביש מהיר בקטע שבין ראשון לציון לאשדוד בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20, נבנה גשר לצורך הכניסה ליבנה, אולם לא נבנו רמפות כניסה ויציאה. רק בשנות ה-80 הוקמו הרמפות ואז נפתח המחלף לתנועה. בשנת 2008 בעקבות תאונות רבות ובעיות בטיחות הוחלט לשפץ את המחלף ולשפר את התנועה בו, בשנת 2011 במסגרת העבודות להקמת קו הרכבת בין אשדוד לתל אביב נהרס הגשר ונבנה מחדש כשמתחתיו נחפרה מנהרה לרכבת.
בצידו המזרחי של המחלף נמצאת תחנת הרכבת יבנה מערב.
חסרי רגליים

אנטומיה

כנרמז משמם, רגליהם של חסרי הרגליים מנוונות יחסית, עובדה שגורמת להם להידמות לתולעים. המינים הגדולים מבין הסדרה דומים יותר לנחשים בשל אורכם, שיכול להגיע למטר וחצי. זנבם קצר, והביב (Cloaca) שלהם נמצא בקצות הגוף. עורם חלק וצבעו כהה, אולם חלק מהמינים ניחנים בצבעים מרהיבים. בתוך העור, קיימים קשקשים העשויים מקלציט. את מרבית זמנם הם מבלים מתחת לפני השטח, ולכן עיניהם קטנות ומכוסות בעור המגן עליהן. עור זה הוביל בעבר למחשבה כי חסרי הרגליים עיוורים, אולם זו התבררה כשגויה. העור המכסה את עיניהם גורם לכך שחוש הראייה שלהם מוגבל למצבים חשוכים. חסרי הרגליים כולם חולקים מאפיין בולט, הוא צמד זרועות הציד שבראשם, שכנראה משמשות כאיבר ריח משני לאפם.
לכל מיני חסרי הרגליים שתי ריאות, כאשר הריאה השמאלית קטנה באופן משמעותי מהריאה הימנית. זוהי התאמה של גוף חסרי הרגליים לצורתו, והיא קיימת גם אצל נחשים. מלבד הריאות, משתמשים חסרי הרגליים בפיהם ובעורם על מנת לספוג חמצן. יוצאי דופן הם שני מינים, Atretochoana eiselti מברזיל ו-Caecilita iwokramae מגיאנה, אשר הם המינים חסרי הריאות הידועים היחידים מסדרה זו.

תפוצה

חסרי הרגליים נמצאים במרבית האזורים הטרופיים בדרום מזרח אסיה, באפריקה, באיי סיישל ובדרום אמריקה, והם אינם נמצאים באזורים יבשים או בהרים גבוהים. גבולה הדרומי של תפוצתם בדרום אמריקה נמצא בבואנוס איירס, הרי שהם נישאים בזרמו של נהר הפרנה שזרימתו מצפון לדרום. באשר לאפריקה, לא נעשו מחקרים בנוגע לחסרי הרגליים במרכז אפריקה, אולם הסבירות כי הם נמצאים ביערות הגשם הטרופיים באזור גבוהה. גבולה הצפוני של תפוצתם העולמית נמצא בצפון הודו, והיא של המין Ichthyophis sikkimensis. באפריקה ניתן למצוא את חסרי הרגליים החל מגינאה ביסאו (Geotrypetes) ועד לצפון זמביה (Scolecomorphus). בדרום-מזרח אסיה תפוצת חסרי הרגליים אינה עוברת את קו וואלאס (Wallace Line), והם אינם נמצאים באוסטרליה ובאיים שביניהם.

רבייה

חסרי הרגליים היא הסדרה היחידה במחלקת הדו החיים המשתמשת בהפריה פנימית באופן בלעדי. לזכרים קיים איבר דמוי-פין, ה-phallodeum, המוחדר לביב של הנקבה למשך שעתיים עד שלוש. כרבע ממיני חסרי הרגליים מטילים ביצים; הביצים מושגחות על ידי הנקבות. במינים מסוימים, חסרי הרגליים הצעירים בוקעים מהביצה לאחר שעברו את התמרת הגלגול (מטמפורפוזה), אולם אחרים בוקעים בשלב הלרווה. שלושת-רבעי המינים האחרים אינם מטילים ביצים, וצאצאיהם נולדים כשהם כבר מפותחים. כאשר הוא בתוך הנקבה, העובר מוזן בתאים מיוחדים מצינור הביציות (Oviduct), המתעכלים באמצעות שיניים מיוחדות שהוא מפתח. צאצאי המין Boulengerula taitanus, מין מטיל ביצים, אוכלים באופן דומה שכבה מיוחדת בעזרת שיניים מיוחדות.

מקור השם

שמם הלטיני של חסרי הרגליים, Caecilian, נגזר מהמילה הלטינית caecus שמשמעותה עיוור. שמם זה ניתן להם בשל עיניהם הקטנות של חסרי הרגליים, שלעיתים אף אינן קיימות. מקורו של השם הוא בשם שנתן הבוטנאי קארולוס ליניאוס למין הראשון שהוא תיאר, Caecilia tentaculata. שמה הטקסונומי של הסדרה, Gymnophiona, מקורו במילים היווניות γυμνος ‏(gymnos, ערום) ו-οφις ‏(ophis, נחש), שכן בהתחלה נחשבו חסרי הרגליים לנחשים.
פרענומעראנטן

היסטוריה

בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 במזרח אירופה וצפון אפריקה היה נהוג שסופר משליש מראש למוציא לאור חלק מההוצאות הכרוכות בהוצאת הספר לאור. את המקדמה הזו מימן הסופר על ידי כך שהוא או אנשים מטעמו, היה זה מקצוע, סבבו בעיירות ושידלו אנשים/מוסדות, לא סתם עמך אלא כאלו שידעו שיהיה להם עניין בספרות הקודש וידם משגת לשלם בעבור הספר טרם הודפס. אלו שנענו זכו ששמם ייזכר במהדורה הראשונה. של הספר תוך ציון עיירת מגוריהם ולעיתים אף תוארם, עיסוקם וקרבתם למחבר. כמובן, שאם בסופו של התהליך הספר היה יוצא לאור הנרשמים מראש היו מקבלים את העותק ששילמו עבורו.
בשנת 1975 הופיע "ספר הפרענומעראנטן" של ברל כגן ובו אינדקס בחתך שמות עיירות לספרים שברשימת הפרענומעראנטן שלהם נזכרות העיירות. שפת האינדקס יידיש ועברית עם הקדמה באנגלית ומכיוון שהוא מובנה כאינדקס קל לנווט בו למרות שפת היידיש. באינדקס נזכרות 8767 קהילות במזרח אירופה וצפון אפריקה ולכן שמש כבסיס למדריכים גאוגרפיים כמו:
Where Once We Walked by Gary Mokotoff and Sallyann Sack (New Jersey: Avotaynu, 2002) and Shtetl Finder by Chester Cohen (Los Angeles: Periday, 1980)
במדריכים הגאוגרפיים הללו לצד כל שטעטל שמוזכר באינדקס של כגן מופיעות האותיות HSL לציין שמקורן ב Hebrew Subscription Lists - שם ספרו של כגן באנגלית.
יש להדגיש שהספר של כגן אינו מכיל את רשימות הרוכשים מראש אלא את רשימת הערים והעיירות שמוזכרות בכל ספר וספר מספרי הקודש שכגן סרק. המתעניין בעיירה מסוימת ימצא בעזרת האינדקס את רשימת הספרים ששם העיירה מוזכר בהם ואז יחפש את המהדורה הראשונה של הספרים הנ"ל ובה ימצא את שמות האנשים שרכשו מראש את הספר. סך כל החותמים מראש הנזכרים במהדורות הראשונות שכגן סרק מגיע לכ-350,000.
בשנת 1986 יצא ספר המשך לספרו של כהן-כגן בשם: ספר החתומים מאת שלמה קצב (בשתי חוברות). בשנת 1998 יצאה הדפסה מחודשת של ספרו של כהן-כגן.
סומיירה זאהור

רקע

זאהור התחרתה לראשונה במירוצי מבחן באוניברסיטת פנג'ב. היא התקבלה לקבוצת האתלטיקה של האוניברסיטה, וזכתה במדליית ארד בתחרות הראשונה שלה. אחרי זה היא התחרתה באליפות פקיסטן, עם ביצועים שהיו מספיק טובים להבטיח לה מקום בנבחרת הלאומית במשחקי דרום אסיה.
התחרות הבינלאומית הראשונה שלה הייתה במשחקי אסיה בפוסן, שבקוריאה הדרומית, ב-2002.
בשנת 2004 זאהור השתתפה במירוץ 1,500 מטר נשים באולימפיאדת הקיץ באתונה, וסיימה במקום ה-15, ולא התקדמה. ב-2005 היא השתתפה במשחקים האסלאמיים לנשים בטהראן, שם היא זכתה במדליית כסף בריצת 1500 מטר ומדליית ארד במרוץ שליחים 4×400 מטר.
בספטמבר 2010, זאהור הושעתה מתחרות לתקופה של שנתיים על ידי איגוד הספורט הפקיסטני אחרי שנכשלה בבדיקת סימום. כתוצאה, פקיסטן לא התחרתה כלל באירועי אתלטיקה במשחקי חבר העמים הבריטי באותה שנה. זאהור הכחישה את כל ההאשמות. היא כמעט והפסיקה להתחרות מאז 2007, וטוענת שב-2009 היא שברה את רגלה והייתה בשיקום. ההשעיה הוסרה כעבור שישה חודשים.
מאז, החלה זאהור לעבוד כמאמנת. היא סיימה קורס אימון, ושימשה כמאמנת נבחרת הנשים במשחקי דרום אסיה ב-2016, וכעוזרת המאמן של נבחרת פקיסטן לאתלטיקה במשחקי הסולידריות האסלאמיים בבאקו במאי 2017.
מאז 2016, היא פועלת לקידום ענפי ספורט נשים בפקיסטן. היא מציינת את המחסור במתקני ספורט עבור ילדות בבתי הספר, ומנסה לשכנע את הממשלה שאם תשקיע באקדמיה לספורט, פקיסטן תוכל להביא הביתה מדליות בתחרויות בינלאומיות, דבר שלא קרה מזה מספר שנים. היא מבקשת גם שמאמנות יישלחו לקורסים מתקדמים מחוץ לפקיסטן כדי להעלות את הרמה האתלטית הכללית במדינה.
SAASM

SAASM (ראשי תיבות של: Selective Availability Anti-Spoofing Module) הוא מידול בשימוש מכשירי GPS צבאיים כדי לפרש קוד מוצפן של קואורדינטות מדויקות, כאשר מכשירים אזרחיים יתפקדו עם דיוקים מופחתים עקב זמינות מבוקרת של לוויינים.
הדור הבא של קידוד לוויינים לשירות צבאי הנקרא M-Code, החל עם שיגור לווייני IIR-M ו-IIF, משנת 2005. מערכת שלמה של 18 לוויינים תוכננה להיות פרושה עד 2016.
יחסי מאלי–צרפת

סקירה כללית

בעבר הייתה מאלי קולוניה צרפתית נידחת יחסית, כזו שלא הושקעו בה משאבים, שמה היה אז "סודאן הצרפתית". הצרפתים את העיר במקו שהפכה לימים לבירת הרפובליקה של מאלי. השלטון הצרפתי במאלי השפיע עליה בצורה בלתי הפיכה. השפה הרשמית במאלי היא הצרפתית ומאלי היא חברה בארגון לה פרנקופוני.
בצרפת מתגוררים יותר מ-120,000 מאלים.
צרפת שלחה למאלי בשנת 2012 ציוד למלחמה באל-קאעידה. בשנת 2017, נשיא צרפת עמנואל מקרון נשבע (באופן דתי) להילחם בטרוריסטים במאלי עד שהם ינוסו משם.
לאו הרביעי

ביוגרפיה

לאו נולד ברומא בשנת 790, וקיבל את ראשית חינוכו במנזר סנט מרטין וסנט פטרוס. הוא משך את תשומת לבו של האפיפיור גרגוריוס הרביעי, שהפך אותו לתת-דיאקון. הוא מונה לקרדינל דיאקון של סאנטי קוואטרו קורונאטי ("ארבעה הקדושים המעונים") על ידי האפיפיור סרגיוס השני.
באפריל 847 נבחר לאו פה אחד לאפיפיור, בעקבות מותו של סרגיוס השני. בשל ההתקפה של הסרצנים על רומא בשנת 846, אשר גרמה לאנשים לחשוש לביטחון העיר, הוא הוכתר ב-10 באפריל 847 מבלי להמתין להסכמת הקיסר. לאו החל בתיקון בזיליקת סנט פאולוס, שניזוקה בעקבות פשיטת הסרצנים על רומא. כאמצעי זהירות מפני פשיטות נוספות, הוא שיפץ באופן יסודי, ובנה מחדש לחלוטין חמישה עשר מן המגדלים הגדולים. במהלך שלטונו הוא היה צריך להגן על העיר רומא נגד התקפות מהמזרח. בשנת 849 זכה צבא האפיפיור לניצחון מכריע על הסרצנים בקרב הימי של אוסטיה.
ב-17 ביוני 855 מת לאו ברומא, ובמקומו נבחר בנדיקטוס השלישי.
קיימת אגדה ולפיה מת לאו בשנת 853, ולאחר מותו כיהנה האפיפיורית יוהנה עד לשנת 855.
איסט ריבר

האיסט ריבר (באנגלית: The East River; מילולית: הנהר המזרחי) הוא מצר ים בשטח העיר ניו יורק המחבר בין מפרץ ניו יורק העליון למפרץ לונג איילנד.
המצר מפריד בין לונג איילנד (הרבעים ברוקלין וקווינס) לבין האי מנהטן ורובע ברונקס.

מנהרות

שלוש עשרה מנהרות חוצות את איסט ריבר. שתיים מהן - מנהרת ברוקלין בטרי ומנהרת קווינס מידטאון מאפשרות תנועת כלי רכב. מנהרה אחת משמשת את הרכבות המגיעות לתחנת פנסילבניה, ועשר הנותרות הן מנהרות הרכבת התחתית של ניו יורק.
בסאם אלשכעה

ביוגרפיה

אלשכעה נולד בשכם לאחת המשפחות העשירות בעיר. כשגדל הוא צורף לעסקי המשפחה. לאחר זמן הוא נטה לקומוניזם והצטרף למפלגת הבעת'. הוא נאסר מספר פעמים על ידי שלטונות ממלכת ירדן. בשנות ה-60 של המאה ה-20 הוא שהה מספר שנים במצרים, בלבנון ובסוריה. בשנת 1965 הוא הורשה לחזור לשכם ולאחר מלחמת ששת הימים הוא היה לאופוזיציה לראש עיריית שכם, נגדו העלה טענות על שחיתות ושיתוף פעולה עם הממשל הצבאי.
בשנת 1976 הוא נבחר לראשות עיריית שכם. בסוף שנת 1978 יצא כנגד תוכנית האוטונומיה של הסכמי קמפ דייוויד. הוא היה ממייסדי הוועדה להכוונה לאומית שבקשה לקשר בין אש"ף וערביי יהודה, שומרון וחבל עזה, והביע אהדה כלפי גורמים רדיקליים באש"ף. ביוני 1979 הוא הוביל צעדת מחאה נגד הקמת אלון מורה, דבר שלפי שלמה גזית העלה את יוקרתו, והביאו לעמדה של המנהיג הבלתי מוכתר של הוועדה להכוונה לאומית. הממשל הצבאי ביקש להעמידו לדין על ארגון הצעדה, אולם הדבר רק מינף את הפרסום לו זכו מובילי הצעדה והכוונה נזנחה.
ב-6 בנובמבר 1979 ביקר מתאם פעולות הממשלה בשטחים, דני מט, בשכם ונפגש עם אלשכעה. לאחר השיחה דיווח אחד מאנשי פמלייתו של מט כי אלשכעה הביע תמיכה בפיגוע כביש החוף ובעקבות זאת נעצר וממשלת ישראל הוציאה נגדו צו גירוש. אלשכעה פתח בשביתת רעב ופנה לבג"ץ, אשר פסק שעל אלשכעה לפנות קודם כל לוועדה המייעצת שליד המושל כדי למצות את ההליכים, ורק אחר כך יוכל לפנות לבג"ץ. הוועדה המייעצת דנה בעניינו ב-28 בנובמבר, והמליצה לקבל את הבהרותיו של אלשכעה, שדבריו הוצאו מהקשרם. בהתאם לכך שוחרר אלשכעה ב-5 בדצמבר. באותה תקופה הורה טומי לפיד שלא לשדר בטלוויזיה ראיון עם אלשכעה, כדי לא "למסור את המיקרופון או המסך לידי תומכי אש"ף כדי שהם יפנו במישרין לציבור הישראלי, היהודי או הערבי". צעד זה נתקל במחאה של ועד עובדי רשות השידור. על אלשכעה הוטלו מגבלות, ובין השאר, נאסר עליו להשמיע הצהרות לעיתונות.
בבוקר 2 ביוני 1980 הניחה חוליה של המחתרת היהודית, שכללה את נתן נתנזון, עירא רפפורט ומשה זר, מטען חבלה ברכבו של אלשכעה. המטען התפוצץ בעת שהוא הניע את הרכב, וכתוצאה מכך שתי רגליו נקטעו. הוא הועבר לטיפול בבית חולים בשכם ובהמשך הועבר באמבולנס לטיפול בבית חולים בירדן.
ב-11 במרץ 1982 הכריזה ישראל על הוצאתה של הוועדה להכוונה לאומית אל מחוץ לחוק, וב-25 במרץ 1982 הדיח ראש המנהל האזרחי, מנחם מילסון, את אלשכעה מתפקיד ראש העיר. בשנת 1995 הוא יצא נגד הסכמי אוסלו, אותם כינה "קונספירציית האוטונומיה", ומאז הוא ממעט לעסוק בפוליטיקה.
בנובמבר 1999 הוא היה בין עשרים חותמי עצומה שגינתה את מה שהם כינו השחיתות ופגיעה בזכויות האדם של שלטונו של יאסר ערפאת ואת הסכמי אוסלו, דבר שהביא להשמתו במעצר בית.
אחיינו ע'סאן אלשכעה כיהן גם הוא כראש עיריית שכם. אחיין נוסף שלו, אריאן אל-פאסד  הוא פעיל זכויות אדם וחבר פרלמנט לשעבר בהולנד.
נפטר ב-22 ביולי 2019.
יווניות (מתמטיקה פיננסית)

במתמטיקה פיננסית, היווניות (באנגלית: Greeks) הם משתנים המתארים רגישות של אופציות ונגזרים פיננסים ביחס לפרמטרים שלהם. השם נגזר מסימון משתנים אלו באותיות יווניות.

יעוד היווניות

היווניות משמש ככלי עיקרי בניהול סיכונים פיננסיים. כאשר כל יוונית מתארת את השיעור השינוי הצפוי כאשר מתרחב שינוי באחד הפרמטרים של התיק או הנגזר ובעצם מתארת את רגישות התיק לשינוי זה. משתנים אלו מאפשרים למנהל הסיכונים לגדר סיכונים שנובעים משינויים בשוק. למשל גידור דלתא יאפשר גידור של סיכון שנובע משינוי בערך של נכס הבסיס.
בגלל היכולת למצוא נוסחה אנליטית במודל בלק ושולס, חישוב היווניות במודל זה פשוטות אולם ישנם מודלים שבהם החישוב מסובך מאוד.
קיימות יווניות רבות אולם יש 5 יווניות עיקריות: דלתא, ווגה, תטא, רו, גמא. כאשר הארבע הראשונות הן נגזרות מדרגה ראשונה של מחיר הנגזר וגמא היא נגזרת מדרגה שנייה.

דלתא

דלתא, , הוא משתנה המתאר את הרגישות של מחיר הנגזר ביחס לערך נכס הבסיס: .

ווגה

ווגה, מסומן על ידי האות נו , הוא משתנה המתאר את הרגישות של מחיר הנגזר ביחס לתנודתיות: .
ווגה היא יוונית החשובה למספר אסטרטגיות כמו אסטרטגיית אוכף שבו יש חשיבות גדולה מאוד לתנודתיות של נכס הבסיס.

במודל בלק שולס

הווגה של אופציית רכש זהה לווגה של אופציית מכר ושווה: .
ערך הווגה חיובי תמיד וככל שהוא קרוב יותר ל-0 השינוי בתנודתיות משפיעה פחות על ערך התיק.

תטא

תטא, , הוא משתנה המתאר את הרגישות של מחיר הנגזר ביחס לערך הזמן של הנגזר. מכיוון שהזמן על למימוש/פקיעת הנגזר הוא נתון שקטן, התטא מחושבת כנגזרת שלילית .

במודל בלק שולס

ערך התטא לאופציית רכש:  

ערך התטא לאופציית מכר:

רו

רו, , הוא משתנה המתאר את הרגישות של מחיר הנגזר ביחס לריבית חסרת סיכון .
מכיוון שהריבית במשק אינה משתנה בצורה קיצונית אלא במקרים נדירים מאוד, רו היא היוונית מסדר ראשונה שמשתמשים בה פחות. בדרך כלל אם הזמן הנגזר אינו עולה על 3 שנים, לא מתייחסים כלל למשתנה זה.

במודל בלק שולס

ערך הרו לאופציית רכש:  

ערך הרו לאופציית מכר: 
ערך הרו של אופצית רכש חיובי תמיד ושל אופציית מכר שלילי תמיד.

גמא

גמא, , הוא משתנה המתאר את הרגישות של מחיר הנגזר ביחס לשינוי בערך נכס הבסיס זאת אומרת ביחס לדלתא: .
אף על פי שמדובר על שינוי מסדר שני, גמא היא יוונית חשובה מאוד בעיקר מכיוון שמחיר נכס הבסיס משתנה מאוד ולכן המחיר משתנה רבות אם ערך נכס הבסיס עבר או לא עבר את המחיר היעד (הבדל בין החזר כלשהו להחזר 0) כך שההתייחסות לגמא הוא באותו סדר גודל כמו היווניות מסדר ראשון.
רבים ממנהלי הסיכונים מנסים ליצור תיקים מגודרי דלתא-גמא, זאת אומרת שערך הדלתא וערך הגמא של התיק יהיו 0.

במודל בלק שולס

ערך הגמא לאופציית רכש ולאופציית מכר זהות ושוות: 
ערך הגמא חיובי תמיד וככל שהוא קרוב יותר ל-0 השינוי בתנודתיות משפיע פחות על ערך התיק.
אבי מזרחי

ביוגרפיה

מזרחי נולד בקריית ים, למשפחה שמוצאה מטורקיה. בוגר הפנימייה הצבאית לפיקוד של בית הספר הריאלי בחיפה.
מזרחי התגייס לצה"ל בשנת 1975, בחר לשרת בחטיבת גולני, עבר את הגיבוש ליחידות החטיבתיות והתקבל לסיירת גולני. בגולני עבר מזרחי מסלול הכשרה כלוחם ובהמשך עבר לשרת בחיל השריון, שם התקדם בסולם התפקידים. בין היתר שימש שם כמפקד מחלקה וכמפקד פלוגה בעוצבת יש"י וכמפקד פלוגה בחטיבה 460. בשנת 1982 השתחרר משירות פעיל ועד 1988 עבד כאיש אבטחה מטעם השב"כ בחו"ל. בשנת 1988 שב לשירות קבע. בהמשך שימש כסמג"ד בחטיבה 500, כמפקד גדוד 126 "נחשון", גדוד טנקים מסוג מרכבה, וכסגן מפקד חטיבה 460. בתפקידו הבא שימש כמפקד קורס קציני שריון ולאחר מכן מונה למפקד חטיבה 679, חטיבת שריון במילואים. לאחר מכן שימש כמפקד מרכז שריון בבאלי"ש (כיום מל"י) וכמפקד חטיבת עקבות הברזל. כמו כן, שימש כנספח היבשה בארצות הברית בדרגת אל"ם.
עם שובו לישראל הועלה לדרגת תא"ל ושימש מפקד עוצבת נתיב האש ומפקד קורס מ"פים ומג"דים. בתפקידו הבא שימש כמפקד עוצבת געש, ולקח חלק במבצע חומת מגן. לאחר מכן שימש כראש מטה זרוע היבשה. באפריל 2005 קודם לדרגת אלוף ומונה לתפקיד ראש אגף הלוגיסטיקה, הרפואה והמרכזים (כיום אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה), בין היתר במהלך מלחמת לבנון השנייה. ב-20 בדצמבר 2007 מונה מזרחי לתפקיד מפקד זרוע היבשה במקום האלוף בני גנץ ובאוקטובר 2009 מונה למפקד פיקוד המרכז.
במרץ 2012 סיים מזרחי את תפקידו כמפקד פיקוד המרכז, ויצא ללימודים בארצות הברית. עם שובו, השתחרר מצה"ל, וחודשיים אחר כך מונה לסמנכ"ל העוסק בשיווק בינלאומי בחברת "אלביט מערכות". באפריל 2019 הודיע על עזיבתו את החברה. כיום משמש כמנכ״ל חברת יוויז׳ן.
מזרחי בעל תואר ראשון במנהל עסקים ומדעי המחשב מטעם "אוניברסיטת פייס" בניו יורק, ארצות הברית.
נשוי לברכה, מורה להיסטוריה, ואב לשלוש בנות. מתגורר בזכרון יעקב.
תסמונת הרגליים חסרות המנוחה

טיפול תרופתי

התרופות שנחקרו בטיפול בתסמונת זאת הן בעיקר אגוניסטים לדופמין (כגון פרמיפקסול) ולבודופה. אף על פי שתרופות אלו נמצאו יעילות, המתן שלהם לאורך זמן עלול לגרום להופעה של החמרת התסמינים.
תרופות נוספות כוללות את גבאפנטין ו-פרגבלין שהן שתיהן תרופות שמשמשות בטיפול בנוירופתיה. התרופות האלו בהרבה פעמים ניתנות עוד לפני שנותנים את האגוניסטים לדופמין. הסיבה העיקרית היא פחות סיכון להחמרת התסמינים. עם זאת, קשישים רגישים יותר לתופעות הלוואי של תרופות אלו.
תרופות נוספות שנותנים לסובלים מהתסמונת כוללים תרופות ממשפחת הבנזודיאזפינים על מנת לטפל בהפרעות השינה והקושי לשמר שינה על פני לילה שלם.

ברזל

מאחר שחסר בברזל קשור בהופעת התסמונת, יש לעשות בדיקות דם ולתת טיפול בברזל לסובלים מחסר בברזל. נשים נוטות לסבול יותר מחסר ברזל וכמו כן מטופלים עם אי-ספיקת כליות כרונית סובלים בדרך כלל מאנמיה קשה ואורמיה שעלולה להחמיר את התסמינים.