מרי וטסרה

מרי וטסרה או בשמה המלא: הברונית מריה אלכסנדרינה פון וטסרה (בגרמנית: Marie Alexandrine Freiin von Vetsera‏; 19 במרץ 1871 - 30 בינואר 1889) הייתה אצילה אוסטרית, אשר ניהלה רומן עם רודולף, נסיך הכתר של אוסטריה. מרי ורודולף מצאו את מותם באופן מסתורי במה שנודע כ"פרשת מאיירלינג".

ביוגרפיה

מרי נולדה בווינה ב-19 במרץ 1871. אביה היה אלבין פון וטסרה, דיפלומט בשירות החוץ האוסטרי. אמה הייתה הלנה בלטאזי, בת למשפחה יוונית עשירה מהאי כיוס, אז חלק מהאימפריה העות'מאנית. משפחתה קיבלה תואר אצולה מפרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה רק בשנת 1870, ולפיכך נחשבה לחלק מ"האצולה החדשה", מעמד נמוך יותר מבחינה חברתית באצולה האוסטרית. למרי הייתה אחות אחת, יוהנה, ושני אחים: לאדיסלאוס ופרנץ אלבין. הוריה של מרי ציפו שהיא ואחותה ינשאו לבנים ממשפחות חשובות, וכך יסייעו להעלות את מעמדה החברתי של המשפחה. מרי למדה ב"מכון לבנות אצולה" - פנימיות ייחודיות עבור בנות אצולה בין הגילאים 12-17, אשר נועדו להכשיר נשים צעירות לתפקידן בחברה כנשים ואמהות אריסטוקרטיות.
על פי הדעה המקובלת, בנובמבר 1888 נפגשה וטסרה לראשונה עם רודולף, נסיך הכתר של אוסטריה, בנם של הקיסר פרנץ יוזף ושל הקיסרית סיסי. עם זאת, יש הסוברים שהם נפגשו וניהלו רומן עוד לפני כן. רודולף היה באותה העת כמעט בן 30, והיה נשוי שלא באושר לסטפני, נסיכת בלגיה (הם חיו בנפרד). וטסרה הייתה בת 17, וכבר התבלטה כנערה יפה מאוד. גיסתו של רודולף, לואיז, נסיכת בלגיה, העידה מאוחר יתר שהפגישה הראשונה בין רודולף ומרי אירעה במהלך הופעה בבורגתיאטר. כמו כן היא העידה שרודולף אמר כבר אז: "אני פשוט לא יכול לקרוע את עצמי ממנה." 
עד מהרה החלו השניים לנהל רומן. בעוד רודולף ראה את הרומן בצורה קלילה, והמשיך את היחסים עם שאר המאהבות שלו. ככל הנראה וטסרה באמת אהבה את רודולף, ושמרה לו אמונים. היא קיוותה שרודולף יוכל להתגרש מסטפני ולשאת אותה לאשה, למרות שמשפחתה ניסתה להסביר לה את חוסר ההיגיון שבדבר. הן הוריו של רודולף והן הוריה של וטסרה ידעו על הרומן והתנגדו לו. 
ב-30 בינואר 1889, נמצאו לפתע וטסרה ורודולף מתים בבית הציד של רודולף בעיירה מאיירלינג (פרשת מאיירלינג). נסיבות המוות נותרו לא ברורות במשך שנים, אולם מקובלת הסברה על פיה מדובר בהתאבדות כפולה. הסיבה להתאבדותו של רודולף הייתה ככל הנראה יאוש ממדיניותו השמרנית של אביו, מחוסר יכולתו לממש את אהבתו, וייתכן שאף עגבת שממנה סבל. נראה שהוא תכנן את ההתאבדות כבר חצי שנה קודם לכן, אולם חפץ להתאבד עם אחת ממאהבותיו. השחקנית מיצי קספר (Mizzi Kaspar) אשר קיימה רומן עם רודולף, העידה מאוחר יותר שהנסיך הציע לה להתאבד עמו. ככל הנראה רק לאחר שקספר דחתה את ההצעה (ולטענתה אף פנתה למשטרה) הוא הציע אותה לווטסרה, אשר הסכימה. עם זאת, יש הסוברים שהשניים נרצחו בידי קרובי משפחה של רודולף. זיטה, נסיכת בורבון-פארמה, הקיסרית האחרונה של האימפריה האוסטרו-הונגרית, טענה בזמנו שהם נרצחו בידי סוכנים צרפתיים ששלח ז'ורז' קלמנסו. גרסת הרצח אכן מקובלת יותר בקרב המלוכנים האוסטרים. יש אף תאוריות הגורסות שווטסרה הייתה בהריון, ומתה מדימום במהלך הפלה לא מוצלחת. על פי אותן גרסאות, לאחר שווטסרה מתה, רודולף איבד את הטעם בחייו והתאבד.
ב-2015 התגלה אוסף מכתבים שכתבה וטסרה למשפחתה וחשף את תעלומת מותם, 126 שנים לאחר מכן. המסמכים הופקדו בכספת בנק אוסטרית 36 שנה לאחר מותה, ככל הנראה על ידי משפחתה, והועברו לספרייה העירונית האוסטרית בתיקיית מכתבים שהכילו מסמכים אישיים, מכתבים, ותמונות של משפחת וטסרה. מהמכתבים שנכתבו במאיירלינג זמן קצר לפני האירוע, עולה כי ואכן השנים התאבדו עקב חוסר יכולתם לממש את אהבתם.

קברה של וטסרה

גופתה של וטסרה הוצאה מהמבנה במהירות ובסתר, ונקברה בהקדם האפשרי בעיירה הייליגנקרויץ, כלל ללא בדיקה. במהלך השנים הקבר נפרץ שלוש פעמים. ב-1946 חיילים רוסיים מכוח הכיבוש הסובייטי באוסטריה, שברו את צלחת הגרניט שמעל הקבר ופתחו את הארון בתקווה למצוא בתוכו תכשיטים. ב-1959, רופא צעיר בשם גרד הולר, בלוויית בן משפחת וטסרה ומומחים בשימור קבורה, בחן את שרידי הגופה. ד"ר הולר בחן היטב את הגולגולת ועצמות אחרות בחיפוש אחר עקבותיו של חור כדור, אך ציין כי לא מצא ראיות כאלה. הולר פנה אל הוותיקן כדי לבדוק את הארכיונים שלהם מ-1889, שבהם התחקיר של האפיפיור הגיע למסקנה שרק כדור אחד נורה. בהיעדר ראיות משפטית לכדור שני, הולר פיתח את התאוריה שווטסרה מתה בטעות, כנראה כתוצאה מהפלה, וזה היה רודולף שירה בעצמו. רבים דוחים תאוריה זו.
ב-1991 נפרץ הקבר בפעם השלישית, הפעם על ידי הלמוט פלצלסטיינר, סוחר רהיטים מלינץ, שפיתח אובססיה לפרשת מאיירלינג. פלצלשטיינר הוציא את העצמות בלילה לצורך בדיקה משפטית פרטית על חשבונו, שהתקיימה רק בפברואר 1993. פלצלסטיינר אמר לבוחנים כי השרידים הם של קרוב משפחה שלו שנהרג לפני כמאה שנה, אשר אולי נורה בראשו או נדקר. הבודקים אכן אישרו שאפשרי שהגופה נורתה, אולם מכיוון שהגולגולת הייתה במצב של התפוררות, לא יכלו להכריע בבירור. העצמות הוחזרו לקברם באוקטובר 1993. סיפורו של פלצלשטיינר דלף לעיתונות, והוא נאלץ לשלם קנס של 2,000 יורו למנזר במאיירלינג.