חיל האיסוף הקרבי

תולדות החיל

טרם הקמת צה"ל נאסף מודיעין קרבי על ידי יחידת "השחר" של הפלמ"ח, אשר שימשה כיחידה מסוערבת שבין היתר אספה מודיעין בשטח האויב.
בזמן מלחמת העצמאות קיים צה"ל תצפיות באזור נגבה וניצנים אשר אספו מידע על הכוחות המצריים, כמו כן עמדו תצפיות לעבר כוחות הלגיון הירדני.
בתקופה שלאחר המלחמה ריכז צה"ל את מאמציו בהקמת גוף מודיעין אסטרטגי ולא פעל לאיסוף מודיעין בשטח.
במלחמת ששת הימים החזיק צה"ל מערכת תצפיות בפיקוד הצפון שנתנה מענה מודיעיני על כוחות סוריה ולבנון. לאחר המלחמה הוקמו נקודות תצפית רבות לאורך תעלת סואץ אשר עליהן התבססה רשת המעוזים שקמה מאוחר יותר.
בשנת 1969, במהלך מלחמת ההתשה, נכנס למערך הצה"לי, אז תחת חיל הקשר, מכשיר המכ"ם הקרקעי "קשת", לזיהוי תנועות בשטח. בתחום המודיעיני שלט באזור התעלה איסוף המודיעין הקרבי. איסוף המודיעין התבצע תחת אש וכלל תצפיות וטיסות מודיעיניות. 
במלחמת יום הכיפורים נעשה שימוש נרחב ב"קשת" ברמת הגולן ואצל כוחות שריון ומוצבים. תוצאותיה של המלחמה כללו בין היתר את ההבנה לגבי הצורך במודיעין שדה יעיל. בשנת 1974, לאחר שמערך צוותי הקשת גדל לשלוש פלוגות, הוא הפך לגדוד ה״קשתות״, בגלגולו הנוכחי גדוד נשר - 414. בדו"ח ועדת אגרנט מצוין כי "קיים צורך במודיעין חזותי... על מנת לאתר באופן מדויק ומפורט את היערכות האויב ופעילותו עד רמת המטרה הבודדת...". לאור הבנות אלו ובעקבות דו"ח הוועדה, הוקמה בשנת 1974 יחידת תצפיות מטכ"לית (ית"מ) בגזרת רמת הגולן. עם תום מלחמת שלום הגליל ב־1985 הורחבה היחידה, ולאחר התבססות כוחות צה"ל במוצבי רצועת הביטחון, נוספה ליחידה פלוגת תצפיות נוספת בגזרת לבנון.
התרחבות נוספת נעשתה באמצע שנות ה-80. כתוצאה מפרוץ האינתיפאדה הראשונה בשטחי יש"ע, נוצר צורך ביחידות תצפית ניידת. כדי לענות על הדרישה, הוקמו פלוגות שיוחדו לשטחי יהודה ושומרון. הפלוגות צורפו ליחידה המטכ"לית ולחיל התותחנים והיו למעשה הגופים המקצועיים הראשונים שעסקו בתצפית ואיסוף מודיעין בצה"ל מאז ראשית דרכו. במרוצת השנים היוו הפלוגות הללו את השלד לחיל מודיעין שדה. יחידת התצפית של חיל התותחנים פורקה לאחר החתימה על הסכמי אוסלו.
בשנת 1993 הוקמה היחמ"מ על ידי סגן-אלוף יוסי גרינפלד. תפקיד היחידה היה לספק מודיעין בזמן-אמת לכוחות הפועלים והכוונת אש לעבר אויב. היחידה שהוקמה הייתה מסופחת למחלקת מודיעין שדה במפקדת חילות השדה (מפח"ש - בשנות האלפיים, זרוע היבשה), וחייליה חבשו כומתות שחורות עם סמל מודיעין. בזמן שהיית צה"ל בדרום לבנון תפקדה היחמ"מ כיחידה נבחרת בתחום איסוף המודיעין הקרבי, ולצדה פעלו פלוגת לבנון של הית"מ באזור הגבול וגדוד הקשתות שהפעיל אמצעי מכ"ם. באסון המסוקים נהרגו שני לוחמי יחמ"מ. עקב עתירה לבג"ץ בעניין פרסום שמותיהם, התגלה לציבור דבר קיומה של היחידה. לוחמים מפלוגת לבנון של הית"מ נספו אף הם באסון.
באפריל 2000, עקב הבנת הצורך הגובר באיסוף מודיעין קרבי על ידי גופים מקצועיים, והנחיצות לאגד גופי איסוף קיימים במסגרת מאורגנת, הוחלט על הקמת חיל מודיעין השדה במסגרת מפקדת זרוע היבשה בצה"ל. האינתיפאדה השנייה זירזה את תהליך הקמת החיל.
בימיו הראשונים של החיל חבשו החיילים כומתות בעלי מגוון צבעים שונים  (ירוק, שחור, אדום ואחרים, בהתאם לשיוך הפיקודי של יחידת התצפיות הספציפית). בשנת 2003 נקבע כי לכל חיילי החיל תהיינה כומתות בצבע "ירוק בקבוק" (כצבע כומתת חיל המודיעין), שעליהן סיכת מודיעין שדה (מוד"ש), שהחליפה את סיכת חיל המודיעין.
בשנת 2009 שונה שמו של החיל ל"חיל האיסוף הקרבי". זאת, בעקבות ההחלטה לצמצם את תחומי עיסוקו של החיל לאיסוף קרבי בלבד, והעברת האחריות לחיל המודיעין בכל הקשור להכשרתם של מש"קי המודיעין של יחידות השדה וקציני המודיעין שלהן. בסוף שנת 2014 אושרה כומתה חדשה בצבע חום בהיר - צהוב. הכומתה נכנסה לשימוש בספטמבר 2015.
באפריל 2018 פורסם באתר צה"ל כי בציון שנה להקמת מערך הגנת הגבולות והחפפתו לחיל, הוחלט להחליף את הכומתה לכומתה בגווני חום - צהוב, זהה לזו של לוחמי חי"ר הגבולות.
בטקס החלפת הכומתה שהתקיים ביום חמישי 29 במרץ, אמר רמ"ח איסוף, אל״ם מוטי פוגל: "מפקדת מערך הגנת הגבולות ציינה את חג הפסח במעמד הענקת כומתות המערך. הכומתה המערכית שהוענקה לקציני וחיילי המפקדה מסמלת, יותר מכל, את איחודם של כלל בעלי התפקידים והמקצועות בהגנת הגבולות תחת קורת גג אחת - מערך הגנת הגבולות". על אף שחיילי מפקדת המערך חובשים את הכומתה החדשה, לוחמי האיסוף נשארו עם הכומתה הצהובה.

יחידות החיל

מערך הגנת הגבולות מורכב מחמישה גדודי איסוף וארבעה גדודי חי"ר גבולות. הגדודים כפופים מקצועית לקצין איסוף קרבי ראשי (קאס"ר) ופיקודית לשלושת הפיקודים המרחביים. חמשת גדודי האיסוף מורכבים, באופן כללי, מצוותי לוחמים רגליים ורכובים (לוחמי איסוף), לוחמי היחמ"מ (יחידת מודיעין מטרות), יחידת פעולות מסווגות ("פלוגה ייעודית"), וכן מפלוגות תצפיתניות המאיישות חמ"לי איסוף.
ארבעת גדודי החי"ר מורכבים כגדוד חי"ר קל ופועלים תחת חטיבות מרחביות בפיקוד המרכז ובפיקוד הדרום.
הכשרת אנשי החיל מתבצעת בבית הספר לאיסוף קרבי (ביסל"ק, לשעבר ביסלמ"ש - בית הספר למודיעין שדה), הנמצא בבקעת סיירים.

גיוס לחיל האיסוף הקרבי ותפקידים שונים בחיל

בחיל האיסוף הקרבי משרתים בנים ובנות בשלל תחומי האיסוף.

תחום האיסוף

יחידות האיסוף הקרבי (גדודי האיסוף) כפופות לפיקודים המרחביים ופרושות לאורך גבולות המדינה. על לוחם האיסוף לאתר איומים, להתריע עליהם, להכווין גורמי אש ויירוט לשם השמדתם, ובמידת הצורך והאפשרות, גם לסכלם בעצמו.

נשים

החל מנובמבר 2006, משובצות נשים לתפקידי לוחמות איסוף. הן משרתות ב"גדוד איתם", לאחר שבעבר היו שייכות ל"גדוד נשר". המסלול אשר הן עוברות מקביל למסלול לוחם האיסוף הרגלי, ואורכו גם כן שווה למסלול לוחם האיסוף הרגלי. לוחמות האיסוף עוברות הכשרה ביחד עם הבנים של רובאי 06 ומשם נשלחות לשרת בפלוגה רגלית או רכובה.
החל ממרץ 2018 הוחל גיוס לוחמות גם ל"גדוד עיט" בתור לוחמות רכובות בפלוגת זאבי הבשן. נשים גם משרתות כלוחמות רכובות ב"גדוד נשר".
רוב הנשים בחיל משרתות בתפקידי בקריות איסוף (תצפיתניות) ומפעילות מכ"ם ("מוכמת") ולא כלוחמות. ההכשרה לשני התפקידים אורכת כחודשיים וכוללת טירונות ברמת רובאי 02 מורחב. בנוסף, מוכשרות בחיל גם מדריכות איסוף קרבי, אשר עוברות גם הן יחד עם התצפיתניות טירונות ב"רובאי 02 מורחב" ולאחר מכן, מתמקצעות בקורס שאורכו 14–18 שבועות בנושאי קשר, תצפית וסיור, תודעת אויב ומדריכות סימולטור.