מבצע פריקאוט

רקע

קופר, אשר עבדה כסופרת ועיתונאית עצמאית, ביצעה תחקיר נרחב על כנסיית הסיינטולוגיה ופרסמה מאמר ביקורתי בשנת 1969 במגזין The British  Magazine Queen אשר כיום נקרא הרפרס בזאר. כנסיית הסיינטולוגיה תבעה אותה על הוצאת דיבה תוך זמן קצר. 
על אף התביעה, קופר הרחיבה את המאמר לספר באורך מלא, בשם "הסקנדל של הסיינטולוגיה: בחינה מצננת על טבע, אמונות ומנהגים של הדת העכשווית". הספר פורסם על ידי בית ההוצאה טאוור ניו יורק בקיץ של שנת 1971.

ההטרדות

בעקבות הוצאת הספר, קופר הפכה למטרה ברמת חשיבות גבוהה של משרד המשגיח של כנסיית הסיינטולוגיה (The Guardian Office). המשרד המשגיח תפקד כשילוב בין משרד המודיעין, משרד משפטי ומשרד יחסי ציבור. ב-29 בינואר 1972, אישה בשם ג'יין קמבר אשר החזיקה במשרה השלישית בחשיבותה במשרד המשגיח, שלחה פקודה לסגן לענייני המודיעין במשרד המשגיח, עם הוראה למצוא מידע על פולט קופר. קמבר ציינה כי היא זקוקה למידע זה כדי "לטפל" בקופר. בתגובה, מילנר הורה לפקודיו "לתקוף את קופר בכל הדרכים האפשריות" ולבצע חיפוש רחב ממדים על חיי המין של קופר.  
ב-30 במרץ 1972 הגישה קופר תביעה נגדית כנגד כנסיית הסיינטולוגיה. בתביעה דרשה קופר כי ההטרדות הבלתי פוסקות, אשר כללו פרסום שמה ומספר הטלפון שלה על קירות העיר וכן הרשמתה לרשימות פורנוגרפיות תפסקנה. קופר אף טענה כי קיבלה איומים אנונימיים על חייה וכי שכניה קיבלו מכתבים בהם נטען כי היא חולה במחלות מין.  
בדצמבר 1972, אשה אשר כביכול אספה תרומות עבור ארגון עובדי החוות המאוחד, גנבה כמות גדולה של נייר מכתבים מדירתה של קופר. כמה ימים לאחר מכן, הסניף הניו-יורקי של כנסיית הסיינטולוגיה "קיבל" איומי פצצה אנונימיים. בחודש מאי, הוגש נגד קופר כתב אישום בגין שליחת איומים אלה. האיומים נכתבו על גבי נייר המכתבים שלה ונשאו את טביעות האצבעות שלה.
כתב האישום בוטל לבסוף בשנת 1975. בשנת 1977, גילתה הבולשת הפדרלית האמריקאית כי היה זה משרד המשגיח של כנסיית הסיינטולוגיה אשר ביים את איומי הפצצה. במהלך החיפוש במשרדי הסיינטולוגיה, נמצאה התכתבות בין שני חברים בכירים של משרד המשגיח, בה דנו במקרה של קופר ובה צויין כי העבודה להפליל את קופר על פשע שלא ביצעה הושלמה בהצלחה. 
כנסיית הסיינטולוגיה תבעה את קופר פעם נוספת בשנת 1975 בארצות הברית, בריטניה ואוסטרליה. בבריטניה ואוסטרליה היו חוקי הוצאת הדיבה מחמירים פחות מאלו בארצות הברית, ועל כן ייבאה כנסיית הסיינטולוגיה את ספרה של קופר למדינות אלו כדי שתוכל לתבוע אותה לדין שם.

החשיפה וההשלכות

מבצע פריקאוט מעולם לא יצא לפועל. ב-11 ביוני 1976, שני סוכנים מכנסיית הסיינטולוגיה בשם מייקל מייזנר (Michael Meisner) וג'רלד בנט-וולף (Gerald Bennett Wolfe) נתפסו במהלך ניסיון פריצה לבית המשפט בוושינגטון. הפריצה בוצעה במסגרת מבצע "שלגיה" (Snowhite) של משרד המשגיח של הסיינטולוגיה. בשנים לאחר מכן, משרד המשגיח היה עסוק בניסיונות להשתיק את הסקנדל ואף חטף את מייזנר והחזיק בו במקום לא ידוע, כדי למנוע ממנו להעיד בפני בית משפט.  
עקב כך, כנסיית הסיינטולוגיה רצתה להסדיר במהרה את סכסוכה עם קופר. על כן, בדצמבר 1976 הכנסייה הציעה להגיע עם קופר לעסקה, בתנאי שהיא לא תפרסם הערות נוספות לספרה "הסקנדל של סיינטולוגיה" וכי היא תעביר את זכויות היוצרים על הספר לכנסיית הסיינטולוגיה של קליפורניה. 
אולם, ב-8 ביולי 1977, הבולשת הפדרלית ביצעה פשיטה על משרדי הסיינטולוגיה בלוס אנג'לס ותפסה 48,000 מסמכים. המסמכים חשפו את ההיקף בו הסיינטולוגיה ביצעה פריצות, גניבות ומבצעי השמצה כנגד אנשים פרטיים וארגונים ציבוריים. מאוחר יותר, מסמכים אלה שוחררו לציבור הרחב, מה שאפשר לקופר והעולם ללמוד את הפרטים על מבצע פריקאוט.
למרות שבסופו של דבר אף אדם לא הועמד לדין על ההטרדות הפליליות כנגד קופר, 9 חברי הסיינטולוגיה הובאו בפני חבר מושבעים וכתבי אישום הוגשו נגדם על ידי ממשלת ארצות הברית בגין עבירות אחרות. מארי סו האברד, ג'יין קמבר, הנינג הלדט, מוריס בולדוג, דיוק סיידר, דיק וייגאנד, גרג ווילרדסון, מיטשל הרמן וסינדי ריימונד הועמדו לדין בגין גניבה, פריצה, קשירת קשר ופשעים אחרים. כל הנאשמים, לבד מקמבר ובולדוג, הודו במיוחס להם. קמבר ובולגוד הורשעו בנפרד, לאחר שהוסגרו לארצות הברית על ידי בריטניה. על כל הנאשמים נגזרו מאסרים בפועל. 
בין שנות ה-70 ל-80, כנסיית הסיינטולוגיה הגישה 19 תביעות נגד קופר. לדעתה של קופר תביעות אלה היו "תרגילים מסריחים הטיפוסיים לסיינטולוגיה". עורך דינה של קופר, מייקל פלין, אף אמר כי התנהגות זו נבעה מהצהרתו של רון האברד כי מטרת התביעות המשפטיות הנה "להטריד ולהרתיע". קופר משכה את תביעותיה כנגד כנסיית הסיינטולוגיה בשנת 1985, לאחר שקיבלה 400,000 דולר בהסדר מחוץ לכותלי בית המשפט.