היסטוריה של העולם לצעירים מכל הגילים

כתיבת הספר

משסיים גומבריך את הדוקטורט שלו ולא מצא עבודה עקב המצב הכלכלי הקשה ערב מלחמת העולם השנייה, ביקש ממנו חברו לחוות דעה על ספר היסטוריה לילדים באנגלית ואולי אף לתרגמו לגרמנית. גומבריך שלא התרשם מהספר המליץ שלא לתרגם את הספר והוסיף כי לדעתו יוכל לכתוב ספר מוצלח טוב יותר. לאחר שכתב פרק לדוגמה על תקופת האבירים, אישר המוציא לאור ולטר נוירט לגומבריך לכתוב את הספר תחת התנאי שיסיים את כתב היד תוך שישה שבועות כדי לא לחרוג מלוח הזמנים שהוקצב לצאת הספר המתורגם. גומבריך קבע ראשי פרקים לפי האירועים ההיסטוריים שלדעתו השפיעו ביותר על ההווה והמוכרים ביותר. בכל ערב כתב פרק אחד לאחר שבבוקר קרא בספרים ובלקסיקון היסטורי שבבית הוריו ובצהרים בספריה המקומית. בעת כתיבת הספר נפגש בכל שבוע עם מי שעתידה הייתה להיות אשתו ולה מוקדש הספר, אליזֶה הלר, והקריא לה את חיבוריו.
בסגנון כתיבת הספר בא הדבר לידי ביטוי בנוכחותו של מספר המוסיף את הערותיו לאירועים ההיסטוריים כקריין.
לדעת גומבריך "הספר הזה לא אמור לבוא במקומו של ספר היסטוריה כלשהו, המשרת בבית הספר מטרות אחרות לגמרי. הייתי רוצה שהקוראים שלי יקראו בו להנאתם, ויעקבו אחר סיפור ההיסטוריה בלי להיות מחויבים להכין סיכומים ולרשום שמות ותאריכים. אני מבטיח שלעולם לא אבחן אותם".
משיצא הספר לאור הוא התקבל באהדה רבה ותוך זמן קצר תורגם לחמש שפות. באותה התקופה הנאצים הגרמנים אסרו את הפצת הספר מכיוון שהיה פציפיסט מידי לטעמם.
כמה שנים לאחר המלחמה קיבל גומבריך בחזרה את זכויות היוצרים על הספר ויותר משלושים שנה אחר כך, בסוף שנות השבעים, יצא הספר שוב לאור במהדורה שנייה לאור בקשת מוציא לאור גרמני שהתרשם לטובה מן הספר.
לאורך שנים התנגד שהספר יתורגם לאנגלית על ידי אחר מלבדו אך התמהמה במשימה. ההתמהמהות נבעה מהמחשבה כי הספר לא יעניין ילדים אנגלים שרגילים ללמוד היסטוריה המרוכזת אך ורק בהיסטוריה של עמם ולא בהיסטוריה של כלל אירופה. רק בשנות התשעים נתרצה ותרגם את הספר תוך תיקונים ועדכונים שונים. כשנפטר היה באמצע המלאכה ולא הספיק להוסיף פרקים שתכנן אודות שייקספיר ומגילת הזכויות של ארצות הברית.

תוכן

הספר מספר אודות הפרקים החשובים בתולדות האנושות מתקופת האבן ועד ימינו. הספר מתאר קורות עמים קדומים וקורות עמים מודרניים, מאבקים ומלחמות, הישגי האנושות במדע, באמנות, דתות ואמונות, תרבויות בעולם ועוד. הספר מלווה באיורים רבים ובמפות והוא מציג בעיקר סיפור של מלחמות, מאבקים, ניצול, רצח ואכזריות של האנושות לאורך ההיסטוריה. הספר מתרכז בעיקר בקורות הארצות והאירועים באירופה, צפון אפריקה ובאזור המזרח התיכון.
רוב הספר דן בעבר הרחוק יותר, שלושים פרקים מתוך ארבעים סוקרים אירועים עד לימי הרנסאנס, ולקראת סוף הספר דנים שני פרקים במאה ה-19, אחד בתחילת המאה ה-20 ומלחמת העולם הראשונה ופרק נוסף, שכתב גומבריך בערוב ימיו על המשך המאה ה-20 כולה כפי שהוא עצמו חווה אותה.
בסיום הספר בגרסתו משנת 1936 כתב גומבריך ש"כולנו מקווים לעתיד טוב יותר - הוא חייב להיות טוב יותר!". בסוף הפרק שהוסיף בשלהי המאה ה-20, הוא מצא לנכון להתנסח ביתר זהירות. גומבריך, אחרי שתיאר את המלחמות, האסונות והאיומים שהביאה עמה המאה העשרים, סיים במלים: "עדיין מותר לנו להמשיך לקוות לעתיד טוב יותר".

התרגום לעברית

התרגום לעברית נעשה לראשונה בשנת 2009 וכלל הקדמה אפולוגטית של ההוצאה לאור, המסבירה את התמקדות הספר במאבקים הטריטוריאליים ופחות בנושאים אחרים, המיעוט בכתיבה על המזרח הרחוק, אוסטרליה וארצות אחרות בעובדה שהיסטוריון כפוף להשקפות בנות זמנו. התרגום הוא של המהדורה השנייה של הספר כפי שערך אותה גומבריך עצמו בערוב ימיו אך בתוספות ועריכות העורכים העבריים בין השאר על גלות בבל, העולם המוסלמי וימי הביניים.
בנוסף צורף תרגום של פרק הקדמה למהדורה השנייה שכתבה נכדתו, ליאוני גומבריך, המתארת את תהליך כתיבת הספר ופרק המתאר את קורות חייו של גומבריך.