google/wiki40b huggingface dataset:
מארט לאר

התחלת דרכו

בוגר אוניברסיטת טרטו בשנת 1983, סיים שם את התואר השני בשנת 1995, ואת הדוקטורט בשנת 2005.
בתקופת השלטון הסובייטי היה מורה להיסטוריה ויועץ במשרד התרבות של הרפובליקה הסוציאליסטית הסובייטית האסטונית בנושא שמירת המורשת ההיסטורית. 
לאר כתב ספרים רבים על ההיסטוריה של אסטוניה ורוסיה, לימד היסטוריה באוניברסיטת טאלין, כיהן בזמנו כיושב ראש אגודות הסטודנטים האסטונים, מאחר יותר - כיושב ראש מועצת ההיסטוריונים של הקרן למען המורשת האסטונית ועמד בראש החברה להיסטוריה אסטונית.  
ספרו החשוב ביותא היה "מלחמה ביערות: מאבקה של אסטוניה להישרדות 1956-1944" (War in the Woods: Estonia's Struggle for Survival, 1944-1956)(1992) שהוקדש ל"אחי היער", חברי קבוצות ההתנגדות האנטי-סובייטית.  בשנת 2006 זכה בפרס ע"ש מילטון פרידמן של המכון קאטו, על תרומתו המשמעותית להתקדמות אל החרות.

ממשלתו הראשונה (1994-1992)

חבר במפלגה הלאומנית-נוצרית דמוקרטית "איחוד המולדת" (אוניו פרו פאטריה, או "איסאמאליט"), נבחר לאר ב-21 באוקטובר 1992 לראש הממשלה הראשון אחרי תקופת המעבר שלאחר הכרזת העצמאות של ארצו.
בתקופת שלטונו בוצעו הרפורמות הכלכליות הכי דרסטיות שבמרחב הפוסט סובייטי.  
בעת הקדנציה הראשונה כראש ממשלה התפרסם לארי ככלכלן מיומן ורפורמטור מצליח.
הרפורמות התנהלו תחת הסיסמה "plats puhtaks!" (לנקות את המקום!) והתבססו על טיהור החיים הפוליטיים  מהשיטות ומאנשי הבילוש והשררה של המשטר הקומוניסטי, על שינויים בבנקאית ובמגמה הגאו-פוליטית - עם הפניית המסחר בעיקר אל המערב והפסקת התלות הכלכלית בקשרים עם רוסיה ועם מרחב הסובייטי לשעבר. לאר הטביע את חותמו גם על המדיניות כלפי המיעוטים הלאומיים במדינה.
ממשלתו נפלה כעבור שנתיים עקב הצבעת אי אמון כשהואשם על ידי האופוזיציה, בין השאר, כי לא אמר את האמת לגבי 2.3 המיליארדים של שטרות רובלים סובייטיים (שנאספו בעת הנהגת המטבע הלאומי האסטוני - קרונה) שנמכרו לא רק לבנק המרכזי הרוסי, בהתאם להסכמים, אלא, בתיווך שני אנשי עסקים אסטונים שהיו שותפים לו בחברת "מאג", גם למשטר הרפובליקה הצ'צ'נית  של "אישקאריה" שנמצאה במלחמה נגד רוסיה. הועלתה בקורת גם נגד הסכם רכישת נשק בשווי של 50 מיליון דולר מהתעשייה הצבאית הישראלית.

ממשלתו השנייה (2002-1999)

בימי ממשלתו השנייה אסטוניה ידעה תנופה גדולה של צמיחה הכלכלית, לקראת הכניסה לאיחוד האירופי (הכנסייה הרשמית התנחוללה בשנת 2004). בתקופה הזאת ביצעה ממשלתו של מארט לאר תהליך של הפרטה, רפורמות במס (הנהגת מס פרופורציוני "שטוח") ובבנקאות. בשנת 2002 איבד את הרוב הפרלמנטרי וסיים את כהונתו.

פעילותו אחרי 2002

בשנת 2006 שימש לאר כיועץ של הממשל הגאורגי של הנשיא מיכאיל סאקשווילי ובשנת 2008 כיועץ לממשלת מולדובה.
מארק לאר מקדיש תשומת לב מיוחדת לחשיפתם וגינויים של פשעי ה"קומוניזם".
הוא חבר במוסד המייעץ של האיגוד האירופי למורי היסטוריה (EUROCLIO), כמו כן חבר במועצה המיעצת הבינלאומית של הקרן לזיכרון קרבנות הקומוניזם.
"מויזאון הטרור" (הקומוניסטי) בבודפשט העניק לו את הפרס ע"ש שנדור פטפי על תרומותיו בחקר פשעי ה"קומוניזם".
בשנת 2006 התאחדה מפלגתו "איחוד המולדת" עם מפלגת "רס פובליקה"  לתוך מפלגה שמרנית אחת - מפלגת המולדת והרפובליקה (פרו פאטריה ורס פובליקה). מטעמה הוא כיהן בממשלת הקואליציה של אנדרוס אנסיפ כשר הביטחון בין השנים 2011-2012. בשנים 2007-2012 כיהן כיושב ראש מפלגת "איחוד המולדת והרפובליקה".
מארט לאר נשוי ויש לו שני ילדים.
דוד נויהאוז

האב ד"ר דוד מארק נויהאוז (נולד ב-25 באפריל 1962) הוא נזיר ישועי ישראלי, סגן הפטריארך וממונה כללי על הקהילות דוברות העברית בישראל משנת 2009 ועד שנת 2018.

קורות חייו

דוד מארק נויהאוז נולד ביוהנסבורג שבדרום אפריקה למשפחה יהודית ממוצא גרמני, שנמלטה מהשלטון הנאצי. הוא למד בבית ספר יהודי יוקרתי ששלח אותו בגיל 15 לירושלים לארבעה חודשי לימוד כדי לחזק את זיקתו ליהדות.
במהלך שהותו בירושלים הכיר נזירה רוסייה אורתודוקסית בת 89, שהרשימה אותו עד כדי כך שהחל להתעניין בנצרות. בתום לימודיו התיכוניים עלה ארצה בינואר 1980 והשתקע בירושלים. הוא החל לימודיו באוניברסיטה העברית וקיבל תואר ראשון בפסיכולוגיה, תואר שני במחשבה מדינית ודוקטורט במדעי המדינה. הדוקטורט שלו עסק בתפקיד הדת בחיים הפוליטיים של המיעוט הערבי בישראל. במקביל המשיך להתעניין בנצרות, ביקר בכנסייה, ובשנת 1988, בגיל 26, הוטבל כנוצרי קתולי.
בשנת 1992 הצטרף למסדר הישועי ועבר תקופות הכשרה בארצות הברית ובמצרים. בנוסף השלים תואר ראשון בתאולוגיה ממרכז סבר בפריז ותואר שני בחקר המקרא מן המכון האפיפיורי למקרא ברומא.
משנת 2000 החל נויהאוז לשמש כמרצה למקרא, לעברית וליהדות במכללת פרחי הכהונה של הכנסייה הלטינית בבית ג'אלא. משנת 2001 החל לשמש כמרצה למקרא וליהדות באוניברסיטה הקתולית בבית לחם. כמו כן, הוא מרצה למקרא ולנצרות במכון יד בן צבי.

תפקידיו בפטריארכיה הלטינית

ב-8 בספטמבר 2000 הוסמך בירושלים בידי הפטריארך מישל סבאח לשמש ככוהן. בכך הפך לנציג הפטריארכיה הלטינית של ירושלים.
בתפקידו הציבורי הראשון שירת בשנים 2005 עד 2007 ככוהן קהילת חיפה מטעם נציגות יעקב הצדיק לקתולים הדוברים עברית בישראל. בשנים 2008 עד 2010 שירת ככוהן קהילת יפו. ב-15 במרץ 2009 מונה כסגנו של הפטריארך הלטיני פואד טוואל והממונה על נציגות יעקב הצדיק, תפקיד שמילא עד שנת 2018, עד שהוחלף ע"י האב רפיק נהרה.
באוגוסט 2019 מונה לאחראי על קהילת מסדר הישועים בארץ ישראל.
פאמבל

פאמבל (באנגלית: Fumble) היא הפלת כדור במשחק פוטבול. הפלת כדור תחשב לפאמבל רק במקרה בו השחקן שהפיל את הכדור החזיק בו בשליטה מלאה, או לאחר מסירה לאחור שלא נתפסה.
לאחר הפלת הכדור המשחק לא נעצר וניתנת הזדמנות להתקפה להשתלט עליו בחזרה או להגנה לחטוף את הכדור ולהעביר את השליטה עליו לקבוצתם. השחקן שהשתלט על הכדור רשאי לרוץ איתו עד שהוא נעצר על ידי שחקן מהקבוצה הנגדית, נדחף אל מחוץ לגבולות המגרש או משיג ניקוד על ידי טאצ'דאון.

מאף

מאף (באנגלית: Muff) היא הפלת כדור שמתרחשת לאחר בעיטת הרחקה על ידי השחקן שמחזיר אותה. הפלת הכדור תחשב למאף במקרה ומחזיר הבעיטה נגע בכדור בניסיון לתפוס אותו אך לא השתלט עליו והפיל אותו.
המוזיאון הלאומי של איראן

מחלקות

במוזיאון קיימים מספר מחלקות קבע, וכן מוצגות בו תצוגות מתחלפות.

מחלקה הפרה היסטורית

מחלקה זו החלה את עבודתה כאשר המוזיאון נחנך. במחלקה זו למעלה מ-10,000 פריטים, המייצגים את ההתפתחויות של תרבויות פרהיסטוריות איראניות. חלק מהאוספים מקורם בחפירות ארכאולוגיות שנעשו על ידי הרשויות בעיראן, וחלק מקורם באוספים פרטיים כגון אוסף פורגאי.

מחלקה היסטורית

במחלקה זו מוצגים כ-9,000 ממצאים, ובהם מוצגים מתקופת השושלת האח'מנית, האימפריה הפרסית ומהתקופה הסאסאנית.

מחלקת מטבעות וחותמות

המחלקה מוקדשת לשימור מטבעות וחותמות.

מחלקה אסלאמית

מאז הקמתו של המוזיאון על ידי אנדרה גודאר הוקדשה הקומה הרביעית לתקופה האסלאמית. במחלקה זו 2400 פריטים בתחומים שונים, ובעיקר בחקר אמנות אסלאמית, באולם התצוגה תערוכת חפצי זהב וכסף. בשנים הראשונות של המהפכה האסלאמית האולם שימש גם כגלריית הקוראן.
מטה אהרן

מַטֶּה אַהֲרֹן, על פי המקרא, הוא מטה שהיה שייך לאהרן הכהן, ובאופן פלאי צמחו ממנו פרחים ושקדים כדי להורות על כך ששבט לוי הוא השבט הנבחר מבני ישראל על ידי אלוהים. המטה נשמר במשכן בקודש הקודשים, לאות על הבחירה באהרון ובשבט לוי. 
המטה מוכר בעיקר כמטה שבזריקתו הופך לנחש.
לאחר בניית בית המקדש שכן מטה אהרן בדביר יחד עם ארון הברית. לפי ספרות חז"ל, מטה אהרן נגנז על ידי יאשיהו מלך יהודה, יחד עם ארון הברית, שמן המשחה, צנצנת המן, ועכברי וטחורי הזהב ששלחו הפלשתים.

מטה אהרון במצרים

אהרון השתמש במטה בסיפורים מוקדמים יותר במקרא, כשמשה ואהרון התייצבו מול פרעה בדרישה לשחרר את בני ישראל ממצרים, שימש המטה לביצוע מעשה מופת לבקשת פרעה: "וַיֹּאמֶר ה' אֶל-מֹשֶׁה וְאֶל-אַהֲרֹן לֵאמֹר: כִּי יְדַבֵּר אֲלֵכֶם פַּרְעֹה לֵאמֹר, תְּנוּ לָכֶם מוֹפֵת; וְאָמַרְתָּ אֶל-אַהֲרֹן, קַח אֶת-מַטְּךָ וְהַשְׁלֵךְ לִפְנֵי-פַרְעֹה – יְהִי לְתַנִּין" (שמות ז', ט).
גם חרטומי מצרים משליכים את מטותיהם בלהטיהם ויהיו לתנינים, לאחר מכן בולע המטה את מטותיהם.
לפי חז"ל, מטה אהרן נעשה לנחש, בעוד שחרטומי מצרים שהשתמשו בכישוף היו מעלימים מטותיהם ובמקומם היה מופיע נחש. בנוסף לזה בלע מטה אהרן את מטות החרטומים שלא יאמרו שדרכם של בעלי חיים לאכול זה את זה, אלא ששב ונעשה למטה ואז בלעם.
מטהו של אהרון נזכר גם במכה הראשונה בעשר המכות – מכת דם: "וַיֹּאמֶר ה' אֶל-מֹשֶׁה: אֱמֹר אֶל-אַהֲרֹן קַח מַטְּךָ וּנְטֵה-יָדְךָ עַל-מֵימֵי מִצְרַיִם עַל-נַהֲרֹתָם עַל-יְאֹרֵיהֶם וְעַל-אַגְמֵיהֶם וְעַל כָּל-מִקְוֵה מֵימֵיהֶם – וְיִהְיוּ-דָם" (שמות ז', יט), וכן במכות צפרדע וכינים.
יש דעה במדרש שמטה זה היה גם מטהו של משה:
כשעשה בו אהרן נסים, נקרא על שמו, שנאמר (שמות ז', יב): מטה אהרן.
ובזמן שעשיתי אני בו נסים, נקרא על שמי. 
ובזמן שהקדוש ברוך הוא עושה נסים, נקרא על שמו, שנאמר: ומטה האלהים.
— שמות רבה כו:ג

המטה במחלוקת קורח

לפי הכתוב בתורה, מחלוקת קורח ועדתו על מינוי אהרן הביאה את העם להלין על משה ואהרן שהביאו עליהם את הרעה הזאת והמגפה אשר פרצה בקרבם. בעקבות אירוע זה מצווה אלוהים על משה לקחת מטה מכל אחד משנים-עשר השבטים ולהניח את המוטות באוהל מועד:
דַּבֵּר אֶל בְּנֵי יִשְׂרָאֵל וְקַח מֵאִתָּם מַטֶּה מַטֶּה לְבֵית אָב מֵאֵת כָּל נְשִׂיאֵהֶם לְבֵית אֲבֹתָם שְׁנֵים עָשָׂר מַטּוֹת אִישׁ אֶת שְׁמוֹ תִּכְתֹּב עַל מַטֵּהוּ. וְאֵת שֵׁם אַהֲרֹן תִּכְתֹּב עַל מַטֵּה לֵוִי כִּי מַטֶּה אֶחָד לְרֹאשׁ בֵּית אֲבוֹתָם. וְהִנַּחְתָּם בְּאֹהֶל מוֹעֵד לִפְנֵי הָעֵדוּת אֲשֶׁר אִוָּעֵד לָכֶם שָׁמָּה. וְהָיָה הָאִישׁ אֲשֶׁר אֶבְחַר בּוֹ מַטֵּהוּ יִפְרָח וַהֲשִׁכֹּתִי מֵעָלַי אֶת תְּלֻנּוֹת בְּנֵי יִשְׂרָאֵל אֲשֶׁר הֵם מַלִּינִם עֲלֵיכֶם.
— ספר במדבר, פרק י"ז, פסוק כ'
מטה אהרן שייצג את שבט לוי במשכן הוא היחיד שפורח:
"וַיְהִי מִמָּחֳרָת וַיָּבֹא מֹשֶׁה אֶל אֹהֶל הָעֵדוּת וְהִנֵּה פָּרַח מַטֵּה אַהֲרֹן לְבֵית לֵוִי וַיֹּצֵא פֶרַח וַיָּצֵץ צִיץ וַיִּגְמֹל שְׁקֵדִים." (ספר במדבר, פרק י"ז, פסוק כ"ג)
לאור הנס שנעשה מצווה משה לשים את מטה אהרן במשכן:
וַיֹּאמֶר ה' אֶל-מֹשֶׁה: הָשֵׁב אֶת-מַטֵּה אַהֲרֹן לִפְנֵי הָעֵדוּת לְמִשְׁמֶרֶת לְאוֹת לִבְנֵי-מֶרִי; וּתְכַל תְּלוּנֹּתָם מֵעָלַי וְלֹא יָמֻתוּ.
— ספר במדבר, פרק י"ז, פסוק כ"ה

הפרח

מטה אהרן הוא גם שמו העממי של הצמח לופית מצויה ממשפחת הלופיים על שום השזרה דמוית מקל כפוף בראשו.

אזכור במדיות אחרות

מטה אהרון מוצג בסדרה "שכונה" כ"אוצר הכהנים", ויש לו יכולות רבות כמו לעצור עצמים, כמו קליעי אקדח.
חסיד אומות העולם

בהתאם לחוק הישראלי ניתן התואר "חסיד אומות העולם" למי שאינו יהודי, ופעל למען הצלת יהודים בתקופת השואה . תוך סיכון חייו, ללא קבלת תמורה. התואר ניתן בהתאם לחוק זכרון השואה והגבורה – יד ושם משנת 1953. עד כה הוענק התואר ליותר מ-26,000 אנשים (ראו טבלה להלן).
הרעיון בבסיסו של הביטוי הוא כי האדם שלו ניתן התואר זכאי לכאורה להיקרא "חסיד" במשמעות הנהוגה ביהדות. זאת, על אף העובדה כי הוא נמנה עם "אומות העולם", כלומר אינו יהודי. 
בהלכה משמש התואר "חסידי אומות העולם" לגויים מאמינים המקיימים את שבע מצוות בני נח, ללא קשר להצלת יהודים.

אותות כבוד והטבות

שמותיהם של חסידי אומות העולם מונצחים ב"יד ושם" על קיר כבוד מיוחד ובעץ שניטע על שמם (ולעיתים על ידיהם) בשדרת חסידי אומות העולם, והם מקבלים מדליה מיוחדת עליה מוטבע שמם ותעודת כבוד. האות מוענק למצילים או שארי-בשרם בארצות מגוריהם באמצעות נציגיה הדיפלומטיים של ישראל. בטקסים אלו נוכחים נציגים של הממשל המקומי והם זוכים על פי רוב לסיקור תקשורתי רחב. לעיתים הניצולים מזמינים את מציליהם או קרוביהם לישראל ואז, לבקשתם, מתקיימים הטקסים ביד ושם. הנצחת שמם וההכרה בגבורתם מהווה הכרת תודה של העם היהודי לדורותיו על החמלה והמוסר הגבוה שהפגינו אנשים אלה בזמן השואה כלפי העם היהודי. 
לפי סעיף 2 (4א) לחוק יד ושם , זכאים חסידי אומות העולם לאזרחות כבוד של מדינת ישראל לאות הוקרה על פועלם, ואחדים מהם אכן קבעו בה את מקום מושבם. לאלו מהם שהלכו לעולמם מבטיח החוק "אזרחות־זיכרון של מדינת ישראל".
לפי חוק הביטוח הלאומי, זכאים חסידי אומות העולם ובני משפחותיהם, היושבים בישראל, לתגמול חודשי השווה לשכר הממוצע במשק, למענקי הבראה ולהנחה בארנונה.
קובוס שחור-רגל

מאפיינים

גובהו של הקובוס שחור-הרגל מכתפו הוא 70 עד 100 ס"מ, אורך גופו 1.25 עד 1.8 מטר ומשקלו מ-80 עד 100 ק"ג. צבע גבו הוא כתום-אדום, שמתבהר ללבן בחלקיו התחתונים וברגליים, ישנן טבעות לבנות סביב עיניו ופסים שחורים ברגליו. לקובוס זנב קטן באורך של 20–40 ס"מ. לזכרים קרניים המגיעות לאורך של בסביבות 50 ס"מ.
הקובוס שחור-הרגל הוא פעיל יום, אך בשעות החמות ביותר של היום הוא לא פעיל. הם חיים בקבוצות של נקבות וגורים או רק זכרים. קבוצות אלו מונות בין 5 ל-40 פרטים, אולם באזורים מסוימים ידועות אף קבוצות של למעלה מאלף פרטים. מערכת הרבייה של הקובוסים היא רביית לק: הזכרים מתקבצים בשטח גדול קבוע בו הם נאבקים על שליטה באזור הליבה, כאשר הנקבות שנכנסות לזירת הלק מעדיפות להזדווג עם הזכרים במרכז.
משכו של ההיריון 7.5 עד 9 חודשים ובסופו נולד בדרך כלל גור אחד. הגור יונק מאמו עד הגיעו לגיל 6–7 חודשים, אז הוא נגמל מיניקה. הנקבות מגיעות לבגרות מינית בגיל 13 חודש ואילו הזכרים מגיעים לבגרות מינית בגיל 18 חודש. אורך חייהם עד 17 שנה.
כפר רות

שם

המושב קרוי על שם הכפר הביזנטי הקדום "כַּפְרוּטָה" שלפי מפת מידבא שכן באותו המקום שבו נמצא כיום המושב. כפרוטה מוזכר שוב ב-1136, התקופה הצלבנית, ותושביו השתייכו למסדר כנסיית הקבר הצלבני. ב-1170, היה אחד מ-5 הכפרים במחוז לוד בהם הייתה כנסייה קתולית. על פי סקר פלשתינה המערבית משנת 1883, אתר הנמצא דרומית-מזרחית למושב המודרני, סמוך לכביש 443, כונה "כפר רות".

היסטוריה

במאה ה-19 נמצאו בכפר רות הריסות עתיקות; בית בד, יסודות של מבנה אבן וחורבה של קבר שייח'. מזרחית למושב, מעבר לקו הירוק, נמצאת ח'רבת א-דאלי (אנ' Khurbet ed-Daly) הכוללת יסודות של בניין עתיק.
הפלסטינים טעונים שבמחצית הראשונה של המאה ה-20 חלש הכפר הערבי שילתא, שנהרס ורוקן מתושביו במלחמת העצמאות, על אדמות המושבים שילת וכפר רות.
באוקטובר 1977, עלו המתיישבים, שכללו כ-20 משפחות מבני מושבי מועצה אזורית מטה יהודה, להתגורר בבתים טרומיים במושב. המושב הוקם על גבול הקו הירוק, במה שנחשב לשטח ההפקר בין ישראל לירדן עד 1967, על פי החלטה של ממשלת רבין הראשונה. במקביל הוקמו באזור גם שילת ומתתיהו טקס עלייה על הקרקע התקיים בדצמבר 1977.
עם הקמת המושב תוכנן שתושביו יתפרנסו מגידול פרחים וירקות. נחלות חלקה א' של המושב הם יחסית קטנות, בגודל של 1.6 דונם, בעוד במושבים אחרים מקובל חלקה א' בגודל של 3 דונם ומעלה. בשנים האחרונות התפתחו בכפר רות עסקים לא חקלאיים רבים הממוקמים על נחלה ב' של התושבים, אך אינם מוסדרים מבחינת הליכי רישוי.
כיום פועלת בבית הכנסת שביישוב ישיבה חרדית.
מייקל קיד-גילכריסט

ראשית חייו

קיד-גילכריסט נולד בשם מייקל גילכריסט וגדל בסומרדייל, ניו ג'רזי. בגיל 3 אביו נפטר, והוא גדל עם אמו ואביו החורג. קיד-גילכריסט התקבל לקבוצת הכדורסל של תיכון סט. פטריק בעיר אליזבת, וכבר בגיל צעיר נחשב לפוטנציאל גדול בארצות הברית. גילכריסט דורג במקום ה-3 בדירוג מגזין ה-ESPN. ביולי 2010 נטל חלק גילכריסט בזכייה במדליית הזהב של נבחרת ארצות הברית בכדורסל עד גיל 17 יחד עם חברו לאוניברסיטת קנטקי, מרקיז טיג.

קריירת מכללות

גילכריסט הצטרף לאוניברסיטת קנטקי ב-14 באפריל 2010. במשחקו הראשון לעונת 2011/12, קלע גילכריסט 15 נקודות (5 מ-9 מהשדה). גילכריסט קבע דאבל-דאבל ראשון במכללות כאשר קלע 17 נקודות ולקח 11 כדורים חוזרים נגד קרוליינה הצפונית. גילכריסט קבע שיא קריירה כשקלע 24 נקודות ואסף 19 ריבאונדים נגד לואיוויל. בסיום עונת הפרשמן שלו במכללות, הודיע גילכריסט כי אינו ממשיך לעוד עונה והוא מעמיד את עצמו לדראפט ה-NBA. זאת לאחר שהעמיד ממוצעים של 11.9 נקודות ו7.4 ריבאונדים למשחק.

קריירת ה-NBA

לאחר שעזב את ליגת המכללות לעונת אימון אישי לקראת הדראפט, נכלל קיד-גילכריסט סופית ברשימת הדראפט באפריל 2012. ב-28 ביוני נבחר קיד-גילכריסט בבחירה ה-2 בדראפט לשארלוט בובקאטס, וחתם בקבוצה לארבע שנים, תמורת 14 מיליון דולר ברוטו. ב-10 בנובמבר רשם קיד-גילכריסט את הדאבל דאבל הראשון שלו ב-NBA בניצחון 97–101 על דאלאס מאבריקס. קיד-גילכריסט קלע באותו משחק 25 נקודות וליקט 12 ריבאונדים. בעקבות הדאבל דאבל, הפך קיד-גילכריסט לאחד מ-5 השחקנים היחידים בהיסטוריה מתחת לגיל 20 שקלעו מעל 25 נקודות ואספו מעל 12 ריבאונדים, והצעיר ביותר שעושה את זה אחרי לברון ג'יימס.]
ב-2 בפברואר 2013, סבל קיד-גילכריסט מזעזוע מוח לאחר שהתנגש עם חברו לקבוצה במהלך משחק נגד יוסטון רוקטס. ב-14 במאי נבחר קיד-גילכריסט לחמישיית הרוקיז של העונה. בסיום עונתו הראשונה ב-NBA העמיד ממוצעים של 9.0 נקודות, 5.8 ריבאונדים ו-1.5 אסיסטים למשחק. בעונת 2013/14, היה שותף קיד-גילכריסט להעפלתה השנייה של שרלוט בובקאטס בפעם השנייה בתולדותיה לפלייאוף, אך הבובקאטס הפסידו 4:0 למיאמי היט והודחו בסיבוב הראשון.
החברה הפסיכואנליטית בישראל

החברה הפסיכואנליטית בישראל היא עמותה הפועלת בישראל לטיפוחה, קידומה, והפצתה של הפסיכואנליזה כתאוריה וכשיטת טיפול.

היסטוריה

החברה הפסיכואנליטית נוסדה באמצע 1933 על ידי מקס אייטינגון, אחד מתלמידיו של זיגמונד פרויד שעלה לארץ מגרמניה בעקבות עליית הנאצים לשלטון. אייטינגון ניסה להגשים את חזונו של פרויד להקים קתדרה לפסיכואנליזה באוניברסיטת העברית, ומשלא הצליח, הקים את המכון, שפעל בראשית דרכו ברחוב החבשים בירושלים, בטרם עבר לשכונת טלביה (למבנה המכונה "מכון ישראלי לפסיכואנליזה" - אף שאין זה שמה של העמותה).
בראשיתה, נקראה החברה בשם החברה הפסיכואנליטית לפלשתינה (Palestinian Psychoanalytical Society) ועם הקמת מדינת ישראל שינתה שמה להחברה הפסיכואנליטית בישראל (Israel Psychoanalytical Society). 
במכון נערכו קורסים והשתלמויות בתחום הפסיכואנליזה, בנוסף להכשרת פסיכואנליטיקאים מעביר המכון קורס לפסיכותרפיה דינמית, ומיועד לפסיכולוגים, פסיכיאטרים ועובדים סוציאלים קליניים ומטפלים באמנויות בעלי תואר שני. כמו כן, נערכים במכון טיפולים לציבור הרחב ולמטפלים.
בעקבות פעולת המכון, וניסיונו הרב בטיפול בנפגעי הלם קרב לאחר מלחמת יום הכיפורים, נבחר המכון לארח את הכנס הפסיכואנליטי הבינלאומי בשנת 1977 - הייתה זו הפעם הראשונה שבה הכנס נערך מחוץ לאירופה. רק בשנה זו, ובעקבות הכנס, הוקמה קתדרה לפסיכואנליזה באוניברסיטה העברית, אשר נקראה על שם פרויד. בהמשך הוקם גם מכון מחקר לפסיכואנליזה במסגרת האוניברסיטה.
האגודה נרשמה כעמותה ב- 1982.
קיוסטנדיל

היסטוריה

יישוב תראקי הוקם במקום במאה ה-5 לפנה"ס כחלק מהממלכה התראקית. ב-279 לפנה"ס נכבש האזור על ידי פיליפוס השני מלך מוקדון והוא הפך המקום למצודה, אשר כללה אתר מרחצאות מרפא ומרכז מסחר אזורי. ב-46 נכבש האזור על ידי האימפריה הרומית והפך רשמית לפרובינקיה. בתקופת שלטונו של הצאר קאלויאן, שליט האימפריה הבולגרית השנייה, נכבשה העיר וסופחה לאימפריה. בתחילת המאה ה-11 מוזכרת העיר בשמה הסלאבי הקדום Velbazhd, במסמכים מתקופת הקיסר הביזאנטי בסיליוס השני. ב-1330 נערך בפאתי העיר קרב מכריע במהלכו הביסו צבאות הממלכה הסרבית את האימפריה הבולגרית וכבשו את העיר. הקרב שינה את יחסי הכוחות בבלקן, בין הסרבים, הבולגרים והביזנטים. 
ב-1372 כבשו צבאותיו של הסולטאן מוראט הראשון את העיר והיא הפכה חלק מהאימפריה העות'מאנית. העיר וסביבתה הוכרזו כנפה (סנג'ק) עות'מאנית כחלק ממחוז (איילט) רומליה. ב-1690 כבשו חיילי הצבא האוסטרי את העיר לזמן קצר, אך הם גורשו על ידי צבאותיו של הסולטאן סולימאן השני. ב-1737, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית, שוב הגיעו כוחות אוסטריים לפאתי העיר, אך הם נהדפו על ידי כוחותיו של הסולטאן מהמוט הראשון. ב-29 בינואר 1878, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבשה העיר על ידי צבא האימפריה הרוסית ולאחריה נכללה בשטח נסיכות בולגריה אשר לאחר מכן הפכה למדינת הלאום הבולגרית. בשנת 1909 נבנתה מסילת הרכבת לעיר הבירה סופיה וקיוסטנדיל הפכה למרכז מסחרי ותעשייתי בעיקר בתחום המזון והמרפא. בימינו ממצבת עצמה העיר בעיקר כעיר תיירותית בתחום מרחצאות המרפא, האתרים ההיסטוריים הרבים שבסביבתה והכנסיות שובות העין.

אקלים

בקיוסטנדיל שורר אקלים ממוזג וברצועה צרה לאורך נהר סטרומה ישנם מאפייני אקלים ים תיכוני. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 11.2ᵒc וערכי הקיצון נעים ממינוס 0.8ᵒc בינואר ועד 21.8ᵒc ביולי. כמות המשקעים שנתית הממוצעת עומדת על 624 מילימטרים וישנם 42 ימים מושלגים בממוצע לשנה.

דמוגרפיה

במהלך שנות ה-90 ירדה כמות האוכלוסין בעיר בשיעור של 11.5%. הקיטון נבע בעיקר מהגירת עבודה מהעיר בשל המשבר הכלכלי החריף שחוותה בולגריה בשנים הראשונות שלאחר קריסת המשטר הקומוניסטי. בעשור הראשון של המאה ה-21 קיימת יציבות בכמות האוכלוסין. הגם ששיעור התמותה עולה על שיעור הילודה, קיימת מגמת הגירה חיובית לעיר.

כלכלה

קיוסטנדיל היא מרכז תעשייה קלה בתחום הטקסטיל, צעצועים, הלבשה והנעלה וכן משקאות חריפים. בראשית המאה ה-21, גדל בשיעור ניכר חלקה של התיירות בתוצר המקומי הגולמי. בשטחי הרשות המקומית קיימת חקלאות מפותחת בעיקר בתחום גידולי פירות שונות ותעשיית שימורים נלווית. קיוסטנדיל נודעת בבולגריה גם בייצור פירות יבשים.
אלקנה מרציאנו

ביוגרפיה

מרציאנו נולד וגדל באור יהודה למשפחה מרובת ילדים, להורים חוזרים בתשובה. בגיל 14 החל ללמוד בישיבה של חוזרים בתשובה אך כעבור שנה עזב את לימודיו כדי לסייע בפרנסת המשפחה. את שירותו בצה"ל עשה במג"ב.

The Voice ישראל

בשנת 2014, בגיל 22, ניגש מרציאנו לאודישנים של העונה השלישית של תוכנית המציאות "The Voice ישראל", המשודרת בזכיינית ערוץ 2, רשת והתקבל לנבחרת של שרית חדד, בלט בין מתמודדי התוכנית וקטף את המקום הראשון.
לאחר זכייתו בתוכנית חתם מרציאנו עם חברת התקליטים "הליקון" תחת ניהולו של אבי גואטה.

2015–הווה: אלבום בכורה

במרץ 2015 הוציא את הסינגל הראשון שלו "כיכר" לקראת אלבום הבכורה. את השיר כתבה הזמרת והיוצרת דיקלה והיא גם הלחינה אותו בשיתוף עם עידו אוחיון בהפקה מוזיקלית של תמיר צור. באפריל 2015 הוציא את הסינגל השני "ים של געגוע", שנכתב והולחן על ידי אופיר כהן, ועובד והופק מוזיקלית על ידי תמיר צור, ובאוגוסט 2015 הוציא את הסינגל השלישי "דנה", שנכתב והולחן על ידי ערן קאשי, ארז ברזוליק ובן יהודאי, עובד על ידי הנרי ורמי עזרא, והופק מוזיקלית על ידי הנרי.
בנובמבר 2015 הוציא את הסינגל הרביעי "כולם עדים", שנכתב והולחן על ידי אופיר כהן, והופק ועובד מוזיקלית על ידי תמיר צור. בפברואר 2016 הוציא את הסינגל החמישי "הצגת חצות" שנכתב על ידי דיקלה ומור שלמוביץ' והולחן על ידי דיקלה ועידו אוחיון. במרץ 2016 צילם קליפ לסינגל השישי שלו, "קירות שבורים", שכתבו והלחינו עבורו אלירן אביטל ומאיר בנישתי.
בספטמבר 2016 הוציא את הסינגל השביעי "רציתי לחזור" את מילות השיר כתב משה בן אברהם שגם הלחין את השיר יחד עם אסף צרויה. השיר הופק ועובד על ידי הנרי. במרץ 2017 הוציא את הסינגל השמיני "להמשיך בלעדייך", שכתבו והלחינו עבורו אלי קשת וצ'ולי זכאי.
בנובמבר 2018 השתתף באודישנים של הכוכב הבא לאירוויזיון 2019 ועבר לשלב הבא ובדצמבר הודיע על פרישה מהתחרות.
הארייט ליין

ביוגרפיה

הארייט ליין הייתה בתו הצעירה של הסוחר אליוט טול ליין (Elliott Tole Lane) וג'יין ביוקנן ליין (Jane Buchanan Lane). אמה של הארייט, ג'יין, נפטרה בהיותה בת 9, ואביה נפטר בהיותה בת 11. הילדה ביקשה להתגורר עם דודה, ג'יימס ביוקנן, אשר כיהן כסנאטור דמוקרטי מטעם מדינת פנסילבניה. לבקשתה מונה ביוקנן כאפוטרופוס שלה.
הארייט התחנכה בפנימיות בצ'ארלסטון (אז חלק מווירג'יניה, כיום וירג'יניה המערבית), ולאחר מכן במכללת מנזר הביקור (Academy of the Visitation Convent) בג'ורג'טאון שבוושינגטון הבירה (היה זה בתקופה בה כיהן ביוקנן כמזכיר המדינה).
בשנת 1854 הצטרפה הארייט לביוקנן בלונדון, שם כיהן כשגריר ארצות הברית לארמון סנט ג'יימס. הארייט פגשה את המלכה ויקטוריה אשר העניקה לה את התואר "אשת השגריר", והייתה פופולרית בקרב החברה הגבוהה הלונדונית.
בעת שמונה ביוקנן לנשיא בשנת 1857 התגוררה הארייט עמו בבית הלבן. החברה הגבוהה של וושינגטון העדיפה את הארייט העליזה ואוהבת המסיבות על הממשל של קודמו - פרנקלין פירס, בו היה שרוי הבית הלבן באבל תמידי (בשל אבלה של ג'יין פירס). הארייט כונתה "המלכה הדמוקרטית" ואירחה אירועים רבים בבית הלבן. הארייט הפכה למודל לחיקוי - נשים חיקו את סגנונות לבושה ותסרוקותיה, ורבים קראו לבנותיהם על שמה.
בהיותה בבית הלבן ניצלה הארייט את השפעתה לנסות לקדם את עניינם של האינדיאנים באמריקה שהיו חסרי זכויות וחיו במצב קשה. כמו כן פעלה הארייט לחיזוק התרבות בארצות הברית על ידי הזמנת אומנים ומוזיקאים לבית הלבן והצגתם לחברה הגבוהה בוושינגטון. בשל פעולותיה אלו נחשבת הארייט לראשונה מבין "הגברות הראשונות המודרניות".
בעת שגברו החיכוכים בין המדינות (חיכוכים שהובילו מאוחר יותר לפרישה של מדינות שונות מהאיחוד) הקפידה הארייט על סידורי הישיבה באירועים בבית הלבן על מנת למנוע מיריבים פוליטיים לשבת אחד ליד השני, במטרה למנוע חיכוכים.
עם פרישתו של ביוקנן עברו הוא ואחייניתו להתגורר בביתו בויטהד שבלנקסטר שבפנסילבניה. 
הארייט נישאה בגיל 36 להנרי אליוט ג'ונסון, בנקאי מבולטימור. שני בניה מתו זמן קצר לאחר לידתם ובעלה נפטר זמן קצר לאחר מות בנה השני.
לאחר מות דודה, הארייט שבה לוושינגטון. במותה, בשנת 1903 הורישה למדינה את אוסף האומנות הגדול שלה. האוסף הועבר למכון הסמית'סוניאן ונקרא "אוסף הגברת הראשונה לאמנות", ולימים הפך לחלק מרכזי של המוזיאון לאמנות אמריקאית.
סכום כסף נוסף שהורישה לבית החולים ג'ונס הופקינס בבולטימור, שימש להקמת קליניקה לילדים הפועלת עד היום.
הארייט נקברה בבית הקברות גרינמאונט בבולטימור שבמרילנד.
ספרטן

עלילה

עלילת הסרט מתרחשת לאחר פיגועי 11 בספטמבר, כאשר רוברט סקוט, רב-סמל בסיירת חיל הנחתים בעברו, המשמש כבוחן במבחני המיון ליחידת כוח דלתא, נדרש לחקור את פרשת חטיפתה של לורה ניוטון, בתו של הנשיא האמריקני. יחד עם קרטיס, שותפו הצעיר, הוא חושף רשת ניצול ועבדות קונספירטיבית שמתעוררת סביב סיפור חטיפתה של לורה. חקירתם של סקוט וקרטיס נתקלת כבר בתחילת הדרך בהתנגדות ומכשולים פרי מוחם של אנשי פוליטיקה מושחתים, ונפסקת בפתאומיות בשל דיווחי התקשורת על מותה המפתיע של לורה. על סמך הידיעה החדשותית, סקוט חוזר לחיי השגרה וממתין למשימה החדשה, אך קרטיס אינו מוכן לנוח עד שיחשוף את האמת. השניים מוצאים עצמם מתמודדים אל מול אויבים מבית ופרשת שחיתות בדרגי הממשל הגבוהים ביותר.