google/wiki40b huggingface dataset:
אוזו 12

האגדה סביב השם

האחים קלויאניס היו נוהגים למכור את המשקה שלהם מחבית ההתיישנות היישר לתוך הכוס. כל חבית הייתה למעשה גרסה מעט שונה של המשקה. במרוצת הזמן,החליטו האחים לבדוק איזו גרסה היא הטובה ביותר, לשכם כך, הם ערכו משאל בקרב לקוחות הפאב. בסיום המשאל גילו האחים כי חבית מספר 12 הייתה הגרסה הטובה ביותר בקרב הלקוחות. החבית בוקבקה והפכה לאוזו 12. 
אוזו 12 היה לאוזו הראשון בעולם שנמכר בבקבוקים. המותג שייך כיום לקבוצת קמפרי.
הוטל נסיונל

הוטל נאסיונל דה קובה (בספרדית: Hotel Nacional de Cuba, מכונה בקיצור "הוטל נאסיונל") הוא בית מלון מפואר ברובע ודאדו שבהוואנה, בסמוך למאלקון.

היסטוריה

המלון נחנך ב-30 בדצמבר 1930, על גבעה שעליה הוצבה בעבר סוללת תותחים להגנת העיר. באותה העת הייתה התיירות האמריקאית לקובה בשיאה, והמלון נועד לשרת את עשירי ארצות הברית, שנהרו למועדונים ולבתי הקזינו של הוואנה. המלון התחבב על סופרים, שחקנים ואמנים רבים, לצד ראשי המאפיה האמריקאית, שניהלו כמה מבתי הקזינו בעיר.
ב-4 בספטמבר 1933 התבצרו במלון 300 אנשי צבא ממתנגדיו של פולחנסיו בטיסטה, שזמן קצר קודם לכן תפס את השלטון בקובה. לאחר קרב עקוב מדם הצליחו אנשיו של באטיסטה להשתלט על המלון. כמה מהמתבצרים הוצאו להורג לאחר כניעתם.
לאחר המהפכה הקובנית הפסיקו התיירים האמריקאים לפקוד את המדינה, והוא הפך בעיקר למעונם של דיפלומטים זרים. המלון ירד מגדולתו, ובדומה למבנים רבים בהוואנה, סבל מהזנחה. לאחר התמוטטות ברית המועצות סבלה קובה ממשבר כלכלי חריף, וממשלתה החליטה לקדם את התיירות למדינה. במסגרת הצעדים שננקטו, שופץ המלון ב-1992, אך עדיין אין בכך כדי לשחזר את ימי הזוהר שלו.

המבנה

המלון נבנה בסגנון אקלקטי (לקטני), המשלב אלמנטים של אר דקו ואלמנטים נאו-קלאסיים עם תכנון כללי המזכיר את הבנייה המורית בספרד אשר השפיעה רבות מאוחר יותר גם על הבנייה הקולוניאלית באמריקה הלטינית. אולם המבואה עוצב כאולם של כנסייה מימי הביניים והמלון מוקף בגנים ובהם קלויסטרים שעוצבו בסגנון מורי ומזכירים מעט חצרות של ארמונות מוסלמיים וחצרות מנזר אירופאיות.
במלון 8 קומות, ובהן 362 חדרים, ביניהם 30 סוויטות ועוד 4 סוויטות מיוחדות. חלק מהסוויטות נקראו על שם ידוענים ששהו בהן בעבר, ביניהם פרנק סינטרה, אווה גרדנר וג'וני וייסמילר.
חבורות מתיו

בתורת החבורות, המשפחה של חבורות מתיו היא משפחה קטנה של חבורות סופיות, מהן פשוטות, המתאפיינות בפעולה רב-טרנזיטיבית. בהקשרים שונים, מונים מחמש ועד שמונה חבורות מתיו. לפי הגרסה המרחיבה, כוללת המשפחה את החבורות  ו- , שמהן  הן חבורות פשוטות ספורדיות - הראשונות שהתגלו במסגרת מיון החבורות הפשוטות הסופיות אחרי חבורות התמורות הזוגיות (גם  פשוטה, אלא שהיא איזומורפית לחבורת המטריצות ). אכן, את החבורות בנה אמיל לאונרד מת'יו , 1835-1890.

בניית חבורות מתיו

החבורה  היא תת-חבורה מאינדקס 2 של , כאשר  הוא אוטומורפיזם פרובניוס של השדה (שתי האחרות הן  ו- ), ולכן היא פועלת על הישר הפרויקטיבי . פעולה זו היא פעולה 3-טרנזיטיבית חדה.
אם מוסיפים ל- את התמורה , כאשר  יוצר של השדה מסדר 9, המקיים , מתקבלת החבורה , שפעולתה על  היא 4-טרנזיטיבית-בחדות. חבורה זו היא חבורת האוטומורפיזמים של מערכת שטיינר , שהיא היחידה עם פרמטרים אלו.
כשמוסיפים לזה את התמורה , מתקבלת החבורה , שפעולתה על  היא 5-טרנזיטיבית-בחדות. חבורה זו היא חבורת האוטומורפיזמים של מערכת שטיינר , היחידה עם פרמטרים אלו.
החבורה  פועלת באופן טבעי על 16+4+1=21 הישרים הפרויקטיביים. הרחבה שלה הפועלת על 22 נקודות עם מייצב של נקודה השווה לחבורה הקודמת, נקראת . הפעולה של חבורה זו היא 3-טרנזיטיבית, ואינה חדה (המייצב של שלשת נקודות הוא מסדר 48). זוהי תת-חבורה מאינדקס 2 בחבורת האוטומורפיזמים של מערכת שטיינר . החבורה  מוכלת בחבורה  הפועלת באופן 4-טרנזיטיבי על 23 נקודות, כך שהמייצב של נקודה הוא  (ולכן המייצב של ארבע נקודות הוא מסדר 48); זוהי חבורת האוטומורפיזמים של ; ובסופו של דבר, חבורת האוטומורפיזמים  של המערכת  פועלת על 24 הנקודות באופן 5-טרנזיטיבי, עם מייצב של נקודה השווה ל-.
אמלי, נסיכת אורליאן

ביוגרפיה

אמלי נולדה ב-28 בספטמבר 1865 בטוויקנהאם, אנגליה, לפיליפ, רוזן פריז ולמארי איזבל, נסיכת אורליאן, בתם של אנטואן, דוכס מונפנסייה והאינפנטה לואיסה פרננדה, דוכסית מונפנסייה. בשנת 1871 חזרה המשפחה לצרפת, ובשנת 1872 נחקק חוק שהחזיר למשפחה את כל נכסיה שהוחרמו בשנת 1848.
בשנת 1883 מת אנרי, רוזן שאמבור, ובעקבות כך ירש אביה את הטענה לכתר צרפת בעיני רוב המלוכנים. ב-22 במאי 1886 התחתנה אמלי עם האינפנטה קרלוש מפורטוגל, אולם בתחילה לא הייתה חמותה מרוצה מהנישואים, מכיוון שרצתה להשיא את בנה למריה ולריה, ארכידוכסית אוסטריה, או מתילדה, נסיכת סקסוניה, או ויקטוריה, נסיכת פרוסיה, או ויקטוריה, נסיכת הממלכה המאוחדת. עם זאת, נישואי השניים היו מאושרים, ונולדו להם 3 ילדים.
בשנת 1889 מת חמיה לואיש הראשון, מלך פורטוגל, ובעלה עלה לשלטון במקומו כקרלוש, מלך פורטוגל. אמלי מילאה את חובותיה כמלכה, וריככה במקצת את הביקורת הגוברת כלפי המלוכה עם הפופולריות האישית שלה, אם כי נמתחה עליה ביקורת בשל הוצאותיה. היא הייתה פעילה בפרויקטים חברתיים רבים, כגון מניעה וטיפול בשחפת, וייסוד של ארגוני צדקה, בתי הבראה ובתי מרקחת. היא נחשבה פחות רשמית מאשר חמותה מריה פיה, נסיכת סבויה, למדה היטב פורטוגזית, ותוארה כרגועה ומתונה. אמלי אהבה ספרות, אופרה ותיאטרון, ובהיעדר בן זוגה בשנת 1895, היא שימשה כעוצרת הממלכה. בשנת 1902 היא יצאה לשיט בספינה בים התיכון, אשר ספג ביקורת רבה בשל מותרותיו. בשנת 1892 העניק לה האפיפיור לאו השלושה-עשר את עיטור ורד הזהב. אולם, חרף פעליה, הפופולריות של המלוכה הפורטוגזית החלה לדעוך, אל מול הכלכלה שפשטה רגל, מהומות תעשייתיות, אנטגוניזם סוציאליסטי ורפובליקני וביקורת עיתונאית.
ב-1 בפברואר 1908 בזמן נסיעתם של המשפחה המלכותית בככר מרכזית בליסבון, נורו לעברם יריות מתוך הקהל שהצטופף בצדי הדרך. בעלה המלך מת מיד, בנה הבכור לואיש פיליפה, נסיך הכתר של פורטוגל נפצע אנושות ומת זמן קצר לאחר מכן, ואילו בנה השני נפצע בזרועו והוא שירש את כס המלכות, כמנואל השני, מלך פורטוגל, בעוד אמלי לא נפצעה כלל. בשנת 1910 הודח בנה מנואל השני בהפיכה צבאית, ופורטוגל הפכה לרפובליקה. לאחר ההפיכה שבה אמלי לצרפת, שם חיה את רוב שנותיה המאוחרות. במהלך מלחמת העולם השנייה הוזמנה אמלי לבקר בפורטוגל, אך היא סירבה לכך, וביקרה שם רק בשנת 1945, וב-25 באוקטובר 1951 היא מתה בלה שסני, איבלין בצרפת.
ספר עיון

ספר עיון הוא ספר המשתמש למטרות למידה יסודית ומחקר, ומבוסס על מקצועיות ועבודה מעמיקה. בכך הספר נבדל מסיפורת כללית.
ספר עיון מסתמך לרוב על מקבץ מידע שנאסף לצורך כתיבת הספר, תזה, תאוריה, ניסיון אישי, בחינה מקרוב, ביוגרפיות ואנציקלופדיות, וגם על הגיגים ואידאות.
הספרות העיונית כוללת בתוכה מגוון ספרים: ספרי מקצוע, ספרי לימוד, ספרי יעץ וספרי עזר.
הספרות העיונית מצריכה כתיבה מחקרית ומעמיקה, בחינת חומר מוקדם שנכתב באותו תחום, הסתמכות על נתונים מוקדמים תוך דגש על סלקטיביות מקצועית, גיבוש התוכן, ליטושו ותמצותו. בדרך כלל ספרי העיון מסודרים לפי פרקים, כשהסדר הוא רציף ואסוציאטיבי לפי התפתחות רעיונית, כרונולוגית, גאוגרפית וכדומה. ספרי העיון כוללים אף אינדקס מקצועי ומפורט.
ספר עיון יכול לכלול נושאים רבים ושונים, כגון פיזיקה, פסיכולוגיה, פילוסופיה, רטוריקה, זוגיות, אמרגנות וביוגרפיה.
קהל היעד עבורו מיועד הספר, הוא הקובע את אופי הכתיבה והתוכן. ספר עיון יכול להיות מיועד הן עבור האסכולה האקדמית והן עבור הציבור הכללי. כתיבה אקדמית ומקצועית כרוכה במתן אסמכתאות רבות והפניה לביבליוגרפיות, דיאלקט מקצועי גבוה והיצמדות לעובדות יבשות. לעומתה, כתיבה המיועדת עבור הקהל הרחב מופחתת בהערות והפניות, משתמשת בז'רגון עממי יותר, ומגוונת בדוגמאות קלסיות ואף מעט סיפורת.
הוצאות ספרים רבות מתמקדות בעיקר בספרות העיונית. בישראל ניתן למנות את הוצאת מאגנס, הוצאת האקדמיה הישראלית למדעים, הוצאת שלם, רסלינג, ספרית אופקים של עם עובד והוצאות ספרים של אוניברסיטאות שונות (כמו אוניברסיטת תל אביב, האוניברסיטה העברית, אוניברסיטת חיפה, אוניברסיטת בר-אילן והאוניברסיטה הפתוחה). הוצאות ספרים אחרות של ספרי עיון פונות אל הקהל הרחב יותר, וביניהן ידיעות ספרים של ידיעות אחרונות, הוצאת מטר, הוצאת אריה ניר והוצאת מודן. לרוב הוצאות הספרים יש תחומים המועדפים עליהם.
ספרי עיון מועטים יוצאים תחת הוצאה עצמית, לרוב גם זאת במימון של קרן פרטית או כללית.
Vortexx

היסטוריה

ב-6 באפריל 2011, בעקבות צו משפטי הקשור בזיכיון "יו-גי-הו!", נאלצה חברת 4Kids Entertainment, אשר הפיקה את רצועת השידור "Toonzai", לחתום על צ'פטר 11 לפשיטת רגל, ובכך להפסיק את רצועת השידור. ב-1 במאי 2012, הביעה עניין חברתו של חיים סבן לרכוש כמה מנכסי 4Kids Entertainment. ב-26 ביוני 2012, נמכרו נכסי 4Kids Entertainment באופן סופי, כאשר חברת Konami קיבלה את הזכויות האמריקניות לזיכיון "יו-גי-הו!" בעוד חברתו של סבן קיבלה את שאר נכסי 4Kids Entertainment. ב-2 ביולי 2012 הוכרז כי חברתו של סבן תחדש את רצועת השידור לקראת הסתיו של אותה שנה. ב-12 ביולי 2012, הוכרז כי שם הרצועה החדשה יהיה "Vortexx" וכן כי זו תחלה את שידוריה לראשונה ב-25 באוגוסט של אותה שנה.
ב-27 בספטמבר 2014 שודרה הרצועה בפעם האחרונה, כאשר זו הוחלפה על ידי "One Magnificent Morning" ב-4 באוקטובר של אותה שנה.
המרחצאות הרומיים של באת'

המרחצאות הרומיים של באת' הם מתחם היסטורי בעיר באת' שבאנגליה, ושמה נובע מהם (bath באנגלית - מרחץ). המרחצאות, הפעילים מאז התקופה הרומית היו אתר תיירות פופולרי במהלך ימי הביניים. פופולריות האתר הגיעה לשיאה במהלך המאה ה-18 וה-19. 
המרחצאות הוצגו בסדרת הטלוויזיה "שבעת פלאי עולם הטבעיים" כאחד מפלאי מערב בריטניה.

מים חמים

קיימים בעיר באת' שלושה מעיינות חמים. המרחצאות הרומיות נבנו סביב המעיין הגדול ביותר שספיקתו כ-1,250,000 ליטרים ביממה בטמפרטורה קבועה של 46.5 מעלות צלזיוס. המים מכילים 43 מינרלים.

היסטוריה

המעיינות הם מעיינות חמים, הפורצים בלחץ מבטן האדמה. טמפרטורת המים נעה בין 46 ל-83 מעלות צלזיוס. הקלטים היו הראשונים שהשתמשו במעיינות, והאמינו שמדובר במתנה של האלה המקומית סוליס שעבורה הוקם במקום מקדש. המרחצאות הוקמו אחרי הכיבוש הרומי של אנגליה בשנת 43 לספירה. על פי כתובת שנתגלתה במקום, ידוע כי הרומאים היו במקום בשנת 75 לספירה. הרומאים זיהו את האלה סוליס עם האלה מינרווה והקימו עבורה מקדש מצפון למעין, ומדרומו הם בנו שורת מרחצאות לטיהור ולריפוי. המעיין היה קדוש לרומאים והם עשו בו שימוש כפול. אתר תפילה שבמהלכה הושלכו למעיין תרומות לסוליס מינרווה, ומקור מים למרחצאות. במעיין עצמו איש לא שחה בשל קדושתו. מדרום למעיין נבנתה העיר הרומית "אקווה סוליס" - "המים של סוליס". בשל מיקום המעיינות בעיר הפכה עיר זו לאתר תיירות פופולרי החל מהמאה הראשונה ועד המאה החמישית (נסיגת הרומאים מאנגליה).
לאחר שהרומאים עזבו המקום ניטש. המקדש נחרב והמרחצאות התמוטטו ונקברו. במהלך ימי הביניים הייתה העיר אתר עלייה לרגל, בשל האמונה בתכונות הרפואיות של המעיינות. מעל המעיין הקדוש נבנה במאה ה-12 מרחץ המלך (King's Bath), ועולי רגל רבים הגיעו אל העיר בתקווה להירפא ממחלות שונות באמצעות שתיית המים ורחצה בהם.
שתיית מי המעיינות הפכה פופולרית במאה ה-18, ולצורך כך נבנה חדר המשאבה ליד מרחץ המלך. קווי הרכבת שנבנו והובילו אל העיר בתקופה זו הגבירו את זרם המבקרים באתר. בתקופה זו נבנו מבני האירוח הקיימים כיום על המעיינות על ידי האדריכל ג'ון ווד ובנו (שנקרא אף הוא ג'ון ווד). המבנה, שנבנה בסגנון נאו-קלאסי הכיל חדרי אירוח וחדרים למפגשים חברתיים. במהלך התקופה הוויקטוריאנית גברה הפופולריות של האתר, ושמנה וסולתה של לונדון נהגו להגיע לעיר באת' לנפוש בה, לשתות את מי המרחצאות (בשל האמונה בסגולותיהם הבריאותיות) ולהתרחק מזיהום האוויר הרב של לונדון. בשל הפופולריות הרבה של המרחצאות הורחבו המבנים תוך שמירה על הסגנון הנאו-קלאסי של המבנים. בשלהי המאה ה-19 נערכו במקום חפירות ארכאולוגיות והתגלו שרידי המרחצאות. בשנת 1897 נפתחו המרחצאות לקהל כמוזיאון ארכאולוגי.
כיום ידוע שמי המרחצאות מסוכנים לרחצה ולשתייה, בשל העובדה שהרומאים הובילו את המים אל מבני המרחצאות בצינורות עופרת. מרחצאות חדשים שנבנו בקרבת מקום מאפשרים רחצה במים שנשאבים מבטן האדמה שלא דרך הצינורות הרומאיים.
בשל חשיבותו ההיסטורית והתרבותית של מבנה המרחצאות, הוכרז המבנה כמבנה לשימור.
האגודה ההיסטורית האמריקאית

האגודה ההיסטורית האמריקאית (באנגלית: American Historical Association) היא אגודת ההיסטוריונים והמורים להיסטוריה הוותיקה ביותר בארצות הברית של אמריקה, הפועלת משנת 1884. האגודה מקדמת את חקר ההיסטוריה ואת הוראתה, וכן את שימור המקורות ההיסטוריים והנגשתם. האגודה היא הארגון העיקרי של היסטוריונים הפועלים בארצות הברית, בעוד שארגון ההיסטוריונים האמריקאים (Organization of American Historians) הוא הארגון העיקרי של היסטוריונים החוקרים את ארצות הברית ומלמדית את עברה.
בשנת 1889 קבע הקונגרס כי האגודה תתקיים "לשם קידום לימודי ההיסטוריה, איסוף ושימור כתבי יד היסטוריים, ולשם מטרות דומות לתועלת ההיסטוריה האמריקנית והיסטוריה בארצות הברית".
האגודה מוציאה לאור את The American Historical Review, מכתבי העת המובילים בעולם בתחום ההיסטוריה, והיא מקיימת כנס שנתי בהשתתפות אלפי היסטוריונים. האגודה מחלקת מספר מלגות ופרסים מדי שנה ומממנת מחקרים שונים.
נשיא האגודה מכהן בתפקידו שנה תמימה, ובחלוף השנים נמנו על נשיאי האגודה מספר היסטוריונים ידועי שם כגון אלפרד תייר מהן (נ' 1902), פרדריק ג'קסון טרנר (נ' 1910), ג'יימס הנרי ברסטד (נ' 1928), ברנרד ביילין (Bernard Bailyn) (נ' 1981), מיכאל רוסטובצף, פיליפ קרטין (Philip D. Curtin)  (נ' 1922), ויליאם הארדי מקניל (William Hardy McNeill) (נ' 1917), נטלי זימון דייוויס, קרוליין ביינום ורוברט דארנטון (Robert Darnton). בראשות האגודה עמדו גם מספר אישים שלא היו היסטוריונים מובהקים, כגון תאודור רוזוולט (נ' 1912), ווודרו וילסון (נ' 1924).
מוזיאון המורשת היהודית

פעילות

המוזיאון נפתח לקהל ב-15 בספטמבר 1997. בשנת 2003 הצטרף אל המוזיאון הארגון היהודי JewishGen שמטרתו לאסוף ולתעד גנאלוגיה יהודית.
למוזיאון צורת משושה, וגגו, הבנוי שורות שורות, מצביע באופן סמלי על שש הפינות של המגן דוד וששת מיליוני היהודים שהושמדו בשואה.
בנוסף לתצוגה הגדולה והקבועה, הנקראת המלחמה כנגד היהודים, ישנן גם שתי תצוגות גדולות וקבועות נוספות במוזיאון, בנושא תרבות יהודית: חיי היהודים במאה הקודמת - בקומה השנייה של המוזיאון והתחדשות יהודית (המתרכז בתרבות יהודית בת זמננו, בעיקר בנושא ישראל) - בקומה השלישית של המוזיאון.
תצוגות זמניות ומסדרון ספרא, תיאטרון, נמצאים באגף רוברט מ' מוג'נת'או . התצוגות המתחלפות הנוכחיות: ברכה איש לרעהו: האפיפיור ג'ון פול והעם היהודי ומהלב: הפוטו-עיתונות של רות גרובר. ישנו גם גן המשמש כמצבת זיכרון, הקרוי "גן האבנים", שעוצב בידי הפסל אנדי גולדוורת'י באותו אגף. הגן מכיל 18 סלעים, כאשר כל סלע מכיל עץ אלון ננסי הצומח מתוך חלל של האבן. הם מסמלים תחיה מחדש. המספר 18 נבחר במיוחד בגלל סמל המילה 'חי'.
ישנם מוניטורים ודוברים, כמו גם פרוז'קטורים המקרינים ראיונות עם אישים המתארים את התצוגות. 800 דברי אומנות (רבים מהם חפצים אישיים) ו-2,000 תמונות נמצאות בתצוגות השונות.
ב-2005 המוזיאון היה מבין 406 מוסדות-שירות ניו יורקים הנותנים שירות בתחום אמנות וחברה, שקיבל נתח ממענק של 20 מיליון דולר מטעם "תאגיד קארניג' לניו יורק", לקידום ידע וחינוך. התרומה למוזיאון התאפשרה על ידי מעורבותו הישירה של ראש עיריית ניו יורק, מייקל בלומברג   
משנת 2005, התובע המחוזי בדימוס של מנהטן, רוברט מ' מורגנטאו, מכהן כיושב ראש המוזיאון.
המוזיאון מתפקד גם כשלוחה של בית כנסת אושוויץ בפולין.
ואגיז גליאולין

קריירה

בוגר בית הספר לכדורגל של מועדון אנדיז'ן האוזבקי. ב-2006 עבר לרוסיה וחתם ברובין. הוא עשה את הופעת הבכורה עם רובין קאזאן ב-7 במארס 2007 במשחק שמינית גמר גביע רוסיה נגד "רוסטוב". בליגת העל הרוסית בכדורגל הופיע לראשונה ב-16 נובמבר 2008 במדחק נגד צסק"א. בשנת 2010 זכה עם קבוצתו בגביע האלופות של חבר המדינות.
ביולי 2012, הוא הצטרף בהשאלה לנפטכימיק, שיחק 19 משחקים וכבש 2 שערים. בפברואר 2013, חזר ל"רובין". 
בפברואר 2016, הצטרף למועדון "טוסנו". 
בקיץ 2018 עבר לקבוצת הכדורגל של טמבוב, מליגת הכדורגל הלאומית. בקיץ 2019 הושאל לנפטכימיק ניז'נקאמסק.
בשנת 2011, היה חלק מהרכב נבחרת אוזבקיסטן לגביע אסיה.
בני סויף (מחוז)

דמוגרפיה

כ-2,193,871 מהתושבים מתגוררים בכפרים, ואילו בערים מתגוררים כ-662,941 מהתושבים. אוכלוסיית המחוז מונה 3,154,100 תושבים.
האתר התיירותי היחיד במחוז הוא הפירמידות במיידום .
סמל גואם

סמל גואם הוא סמל בעל צורה אליפטית המופיע במרכז דגל גואם. צורת הסמל מקורה באבנים שתושבי האי הקדומים, לוחמי החמורו, נהגו להשתמש בהן כאבני קלע.
הסמל מציג את מפרץ האגאטנייה הסמוך לעיר האגאטנייה שבגואם. במרכז המפרץ מוצגת סירת פרואה האופיינית לאזור, המסמלת את תושבי האי ואת התבססותם על הים, וכן את הגעתם אל האי בסירות אלה, ועל החוף דקל קוקוס המסמל את צמחיית האי ואת כלכלת הטריטוריה.
יצחק נחמן שטיינברג

קורות חיים

יצחק שטיינברג נולד ב-1888 למשפחה מסורתית מחד אך פתוחה להשכלה מאידך. למד משפטים באוניברסיטת מוסקבה, אך ב-1906 גורש מהאוניברסיטה עקב פעילותו בחוגים מהפכניים-שמאליים. ב-1910 חזר למוסקבה. במהפכת 1917 הצטרף לחוגי שמאל והיה חלק מהמפלגה הסוציאל-רבולוציונית (שמאל).
מונה כנציג מפלגתו לשר משפטים בממשלתו הראשונה של לנין. בתפקיד זה החזיק עד לסיום שיתוף הפעולה בין מפלגתו למפלגה הקומוניסטית בשנת 1918. עזב את התפקיד במרץ 1918 עקב התנגדות להסכם ברסט-ליטובסק. לפי עדותו בזיכרונותיו, בתפקיד זה הרבה להתעמת עם לנין ועם פליקס דזרז'ינסקי בנושאי זכויות אדם ושלטון החוק. 
בדעה זאת החזיק לא משום שהיה שר משפטים והיה מעוניין שכל גורמי השלטון בממשלה החדשה יפעלו על פי הנחיות משרדו אלא משום שהאמין שהממשלה צריכה לפעול על פי חוק. בדעה זאת התמיד גם במקרים לא פופולריים כמו הגנה על האצילים ממוצא גרמני שבאסטוניה וזאת למרות שברור היה שהם עוינים את מהפכת אוקטובר. 
לאחר הקרע בין מפלגתו למפלגה הקומוניסטית השלטת המשיך בפעילות פוליטית אך נרדף ואף נעצר מספר פעמים על ידי המשטרה החשאית. בשנת 1923 עזב את ברית המועצות עם משפחתו ועבר לגור בברלין.      
כגולה פוליטי בברלין פרסם שורה של ספרים שתקפו את המשטר בברית המועצות. ביקורתו על המשטר הסובייטי התמקדה בתחום זכויות האדם. את חלק מספריו פרסם ביידיש בכוונה לפנות לקהל קוראים יהודי. עם זאת חלק מספריו באותה העת התפרסמו גם בגרמנית ובאנגלית. חלק קטן מפרסומיו אף תורגם באותה העת לעברית על אף ששטיינברג לא היה ציוני.
בשנת 1933, לאחר עליית הנאצים לשלטון עבר ללונדון עם אשתו ושלושת ילדיו. בלונדון התקרב שטיינברג לחוגי התנועה הטריטוריאליסטית, שדגלה בפתרון לבעיית היהודים באירופה על ידי מציאת מקום יישוב מחוץ לאירופה אך לאו דווקא בארץ ישראל שיקלוט המוני מהגרים יהודים. בסוף שנות השלושים פעל בקרב חוגי השלטון באוסטרליה, לקידום תוכנית קימברלי לפיה תתאפשר הגירה יהודית מאסיבית לאזור רמת קימברלי אשר בצפון אוסטרליה. תוכנית זאת לא יצאה אל הפועל. בינתיים פרצה מלחמת העולם השנייה ושטיינברג נלכד באוסטרליה למשך תקופה ארוכה. 
בשנת 1943 עבר להתגורר בניו יורק ושם המשיך בפעילותו הציבורית עד למותו בשנת 1957. גם לאחר הקמת מדינת ישראל בשנת 1948 המשיך שטיינברג להתנגד לרעיון הציוני. במשך כל חייו היה שטיינברג שומר מצוות אדוק.
בנו ליאו שטיינברג היה מבקר אמנות וחוקר של תולדות האמנות.
ארץ חדשה (מפלגה)

היסטוריה

המפלגה הוקמה באוקטובר 2012 על ידי עורך הדין אלדד יניב והבמאי רני בלייר. יניב היה מראשי תנועת השמאל הלאומי, מקורבו של אהוד ברק ושדלן בעברו.
לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה הגישה המפלגה רשימה בשם "ארץ חדשה - החזית להפלת שלטון ההון".
המפלגה החלה בקמפיין בחירות אינטרנטי בעיקרו, במהלכו פרסמה סרטוני וידאו בהם אלדד יניב מספר על התנהלות מושחתת ופרובוקטיבית לה היה עד לכאורה של ראש הממשלה, שרים, ובכירים שונים במערכת השלטון הישראלית.
בבחירות זכתה המפלגה ב-28,082 קולות, שהיוו 0.74% מסך הקולות הכשרים, ולא עברה את אחוז החסימה.
לאחר הבחירות הצטרף אלדד יניב למפלגת העבודה. מרב דוד שימשה יועצת של יו"ר ועדת הכלכלה אבישי ברוורמן ופוטרה לאחר שקיבלה הצעה להתמנות למנהלת הרגולציה של תנובה.
יניב הקים את המפלגה מחדש לקראת הבחירות לכנסת ה-21, אך ב-21 בפברואר 2019 עקב איחוד מפלגות במחנה השמאל-מרכז, הודיע יניב שהמפלגה לא תתמודד בסוף לבחירות לכנסת.

אידאולוגיה

ארץ חדשה רואה את שורשיה האידאולוגיים במחאת האוהלים ומבקשת לממש את דרישות המחאה על ידי פעילות פרלמנטרית תוך התמקדות בקשרי הון-שלטון. בקמפיין הבחירות שלה הציגה עצמה כמפלגה שתעסוק יותר בפיקוח ובקרה על הממשלה ופחות בפן החקיקתי של העבודה בכנסת.
מצע המפלגה מציע בין היתר, שינוי גיוס חובה לצה"ל והפיכתו לצבא מקצועי, השקעה כספית במערך המילואים, השקעה מסיבית בתשתיות במגזר הערבי, חתירה להסכם מדיני שיביא לפתרון הסכסוך הערבי-ישראלי על בסיס קווי 67' תוך ויתורים טריטוריאליים וסיפוח גושי ההתנחלויות הגדולים, חג הקורבן כיום חופש לאומי, שילוב ערבים בכל דירקטוריון של חברה ציבורית כחוק, וכליאה של כל אדם שקריאותיו יחשבו גזעניות.
בנוסף הציגה המפלגה במצעה סוגיות חברתיות, כגון תמיכה באי הפללה ולגליזציה של צמח הקנאביס, התרת נישואים אזרחיים ורפורמיים, הגדלת התקצוב הממשלתי בחינוך ובתרבות, הגדלת התקציב הממשלתי באופן מסיבי לפריפריה וסל תלמיד אחיד בכל רחבי המדינה.
איגוד ערים לאיכות סביבה יהודה

איגוד ערים לאיכות סביבה יהודה הוא גוף סטטוטורי לטיפול בנושאי איכות הסביבה. הוא אחד משני איגודים הפועלים ביהודה ושומרון (השני הוא איגוד ערים לאיכות סביבה שומרון). באיגוד חברות 8 רשויות באזור יהודה. הרשויות הן: מועצה מקומית אפרת, עיריית ביתר עילית, מועצה אזורית גוש עציון, מועצה מקומית הר אדר, מועצה אזורית מגילות, עיריית מעלה אדומים, ומועצה מקומית קריית ארבע.

תפקידי האיגוד

גיבוש מדיניות לטיפול בפסולת מוצקה, ניטור סביבתי-קרינה, רדון, רעש, זיהום אוויר, מים ושפכים. מזעור מפגעים הנגרמים ממפעלי תעשייה, מחקלאות, ומשימושי קרקע עירוניים. טיפול בנושא חומרים מסוכנים, לחימה במזיקים, הגנה על בעלי חיים. חינוך סביבתי והסברה. תכנון סביבתי וקיימות מקומית. חקיקה סביבתית.
מחזור ארבע פעימות

מחזור ארבע פעימות הוא סיווג של מנוע בעירה פנימית. מנוע ארבע פעימות פועל בצורה מחזורית. כל מחזור מורכב מארבע פעימות, שרק אחת מהן מספקת כוח לצרכן. מנוע ארבע פעימות  משמש להנעת מכוניות, אופנועים, כלי שיט גדולים וכלי טיס. מנועי ארבע פעימות בדרך כלל שקטים יותר ובעלי נפח גדול בהשוואה למנועי שתי הפעימות.

אופן הפעולה

מנוע ארבע פעימות מבצע את עבודתו על ידי ארבעה מהלכי בוכנה, שנעה בתוך גליל: יניקה, דחיסה, עבודה, פליטה.
בראש כל גליל שני שסתומים - שסתום יניקה ושסתום פליטה. כיום נפוצים גם מנועים בעלי ארבעה שסתומים - שני שסתומי פליטה ושני שסתומי יניקה. כך ניתן לשפר את טיב הבערה מבלי צורך להגדיל את נפח המנוע.
טונדרה

טוּנְדְרָה, בגאוגרפיה פיזית, היא אזור בו הטמפרטורות נמוכות באופן קיצוני, עונות הגדילה של צמחים גדולים הן קצרות, וכתוצאה מכך גדילת העצים מוגבלת. המונח "טונדרה" מגיע משפתם של הסאמי, ומשמעותו "מישור נטול עצים", והיא למעשה סוג של ערבה.
קיימים שלושה סוגי טונדרה: טונדרה ארקטית, טונדרה אנטארקטית וטונדרה הררית. הצמחייה העיקרית בכל סוגי הטונדרה בה היא עשבים, טחבים וחזזיות.
עצים גדלים באזורים מסוימים של הטונדרה. קו הגבול האקולוגי בין הטונדרה והיער נקרא קו העצים (באנגלית: Timberline).

טונדרה ארקטית

הטונדרה הארקטית מופיעה בחצי כדור הארץ הצפוני הרחוק, מצפון לחגורת הטייגה. השם טונדרה מתייחס לרוב רק לאזורים בהם הרובד התת-קרקעי הוא קפאת-עד, או אדמה קפואה לצמיתות. (הוא עשוי גם להתייחס למישורים חסרי העצים, ואז גם צפון לפלנד יכלל). הטונדרה הקפואה כוללת אזורים נרחבים בצפון רוסיה וקנדה. האנשים המתגוררים בטונדרה הארקטית הם בדרך כלל רועי איילים נוודים.
המגוון הביולוגי בטונדרה מצומצם. ישנם מינים מעטים בעלי אוכלוסיות גדולות. בעלי חיים עיקריים הם: הקאריבו, כבש המושק, אייל הצפון, ארנבת הקוטב, שועל השלג, הלמינג ודובי הקוטב (האחרונים רק בקצה הצפוני).
בשל האקלים הקשה בטונדרה הארקטית, ידעו אזוריה ניצול מועט למרות עושרה במשאבים טבעיים כמו נפט ואורניום. בתקופה האחרונה החל הדבר להשתנות, ובאלסקה, רוסיה ואזורים נוספים החלה הטונדרה להיות מופרעת בשל התערבות אנושית.
ההתחממות הגלובלית מהווה איום חמור לטונדרה הארקטית בשל קיום הקרקע הקפואה שבה. ביסודה, מדובר באדמה בוצית קפואה. בקיץ, רק שכבתה החיצונית נמסה ואם תימס לחלוטין, יכולה כל המערכת האקולוגית להיחרב לגמרי. הצפי הוא כי מיני בעלי החיים לא יצליחו להסתגל לשינויים קיצוניים מעין אלה. איום נוסף הוא המצאות שליש מהכמות העולמית של פחמן הטמון באדמה באזורי הטייגה והטונדרה. כאשר נמסה האדמה הקפואה, היא משחררת יותר פחמן משהיא מסוגלת לקשור. התוצאה נראתה כבר באלסקה: בשנות ה-70 הייתה הטונדרה קולטת פחמן, אולם כיום היא מקור פליטת פחמן. הדבר מגביר אף יותר את סכנת ההתחממות הגלובלית.

טונדרה אנטארקטית

הטונדרה האנטארקטית מופיעה באנטארקטיקה ובכמה איים אנטארקטיים ותת אנטארקטיים, בהם איי דרום ג'ורג'יה ואיי דרום סנדוויץ' ואיי קרגואלן. אנטארקטיקה בעיקרה קרה ויבשה מדי מכדי לתמוך בצמחייה, ורוב היבשת מכוסה בשדות קרח. עם זאת, במספר חלקים ביבשת, במיוחד חצי האי האנטארקטי, יש קרקע סלעית. עליה ישנן כ-250 מיני חזזית, 100 טחבים וכ-700 מיני אצות ימיות ויבשתיות החיות באזורים בהם יש סלעים חשופים ואדמה סביב קו החוף. שני צמחי פרחים של אנטארקטיקה נמצאים בחלקים הצפוניים והמערביים של חצי האי.
בניגוד לטונדרה הארקטית, הטונדרה האנטארקטית חסרת יונקים גדולים, בעיקר עקב בידודה הפיזי מיבשות אחרות. יונקים ימיים ועופות ימיים, בהם שחפים ופינגווינים מקננים באזורי החוף, ויונקים קטנים כמו ארנבים וחתולים נצפו באיים התת-אנטארקטיים.
הצומח והחי באנטארקטיקה והאיים האנטארקטיים (מדרום לקו רוחב דרומי 60º) מוגנים על ידי האמנה האנטארקטית.

טונדרה הררית

הטונדרה ההררית (או האלפינית) מופיעה בכל רום גבוה מספיק שבכל קו רוחב בכדור הארץ. הטונדרה ההררית גם היא חסרת עצים, אך לרוב אין בה אדמה קפואה, ואדמות ההרים לרוב מנקזות טוב יותר מאשר אדמות קפואות. הטונדרה ההררית משתנה ליערות תת-הרריים תחת קו העצים.
ניתן לציין מספר בעלי חיים של הטונדרה ההררית: תוכי קאה, מרמיטה, כבשי בר כגון כבש ארגאלי, כבש גדול-קרניים, כבש דאלי, כבש השלג, כבש כחול, כבש המושק, טאר ההימלאיה, צפיר האלפים, צפיר הקורדילרים, יעל קווקזי מערבי, ופיקה (ממשפחת הארנבאים).