google/wiki40b huggingface dataset:
תל אבייד

מלחמת האזרחים בסוריה

במהלך מלחמת האזרחים, חוותה העיר תהפוכות רבות. בחדשים הראשונים הייתה תחת השפעת ארגוני התנגדות למשטר הסורי. דווח על מספר מעשי טבח חלקם בהיקף של מאות אנשים, שבוצעו בתושבים על ידי פעילי ארגון הטרור אל נוסרה והמדינה האסלאמית. הרציחות כוונו כנגד כורדים ושאר מתנגדים להפיכה בסוריה.
העיר נכבשה על ידי המדינה האסלאמית ביוני 2014 והייתה למבצר שלה ממנו יצאה לפעולות ודגלה הונף על מעבר הגבול עם טורקיה. העיר חשובה במיוחד עבור המדינה האסלאמית מכיוון שדרכה היא מוכרת נפט בשוק השחור ומבריחה סחורה ואנשים.
ביוני 2015 כוחות כורדיים השייכים ל-YPG ערכו מצור על העיר ולאחר מערכה של ימים ספורים הצליחו לכבוש אותה.
באוקטובר 2019 במהלך מבצע מעיין השלום העיר נכבשה על ידי כוחות טורקיים.
פרם ז'נרל

פרם ז'נרל (צרפתית: Ferme générale) היה זיכיון לגביית מכסים ומסי מעבר שניתן על ידי המלך בתקופת המשטר הישן בצרפת לתקופה של שש שנים. גובי המס בעלי זיכיון כזה כונו "פרמייֶה ז'נרוֹ" (fermiers généraux). 
למסי הפרם ז'נרל שורשים כבר בתקופת השלטון הרומי בצרפת במערכת שכונתה "פורטוריה". קרל הגדול המשיך בשיטה זו של מיסוי אחרי כן. מיסים אלו נגבו גם במהלך ימי הביניים ועד המאה השבע-עשרה. בשנת 1598 "הפריט" סוּלי את המס בהפכו אותו לזיכיון, וכיוון זה זכה לפיתוח נוסף תחת ז'אן-בטיסט קולבר, שר האוצר של לואי הארבעה-עשר. הפרם ז'נרל כשלעצמו כונן תחת שם זה בשנת 1726. 
מסי הפרם ז'נרל היו שנואים בצרפת, ועם המהפכה הצרפתית בשנת 1789 הם בוטלו וה"פרמייה", גובי המיסים, נתבעו לדין. הפרמייה לשעבר, המדען אנטואן לבואזיה, הוצא להורג בגיליוטינה.
סיאד חלילוביץ'

קריירה

חלילוביץ' החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצה הקרואטית ציבאליה, ובמהלך השנתיים בהם שיחק בקבוצה שותף 46 פעמים וכבש 4 שערים. בשנת 1992 חתם בקבוצת קרואטיה זאגרב (כיום דינמו זאגרב) לשלוש עונות, במהלכן זכה באליפות ובגביע. במהלך שלוש העונות בהן שיחק במועדון שותף חלילוביץ' ב-59 משחקים וכבש תשעה שערים.
בקיץ 1995 חתם חלילוביץ' בריאל ואיאדוליד מהליגה הספרדית, אך לאחר עונה בה שותף 17 פעמים ולא מצא את הרשת, עבר לליגה הישראלית וחתם בקבוצת הפועל באר שבע אותה אימן אלי גוטמן. חלילוביץ' היה חלק משמעותי בקבוצה שזכתה באותה העונה בגביע המדינה לאחר שניצחה בגמר 0:1 את מכבי תל אביב.
בקיץ 1997 עבר חלילוביץ' לליגה הטורקית, ושיחק במשך שלוש שנים בשלוש קבוצות שונות. בשנת 2000 חזר  לקרואטיה וחתם בקבוצת אוסייק, במדיה ערך שמונה הופעות. בעונת 2001/2002 חזר חלילוביץ' שוב לישראל ושיחק בקבוצת עירוני ראשון לציון, וסייע לקבוצה להישאר בליגת העל.
לאחר ששיחק בקבוצות נוספות בקרואטיה, פרש חלילוביץ' ממשחק פעיל בשנת 2004, במדי קבוצת ליובליאנה הסלובנית.
החל משנת 2008 שימש כמאמן במחלקת הנוער של דינמו זאגרב, אך בשנת 2014 עזב את המועדון לאחר שבנו, אלן חלילוביץ', עבר לברצלונה.

נבחרת לאומית

ב-17 באוגוסט 1994 ערך חלילוביץ' את הופעתו היחידה במדי נבחרת קרואטיה, בניצחון 0:4 על נבחרת ישראל באצטדיון רמת גן.
בנוסף, לזכותו של חלילוביץ' 15 הופעות במדי נבחרת בוסניה והרצגובינה.

חיים אישיים

סיאד חלילוביץ' הוא אביו של הכדורגלן אלן חלילוביץ', אשר משחק בקבוצת מילאן ובנבחרת קרואטיה. שני בניו האחרים, דינו ודמיר, משחקים במחלקות הנוער של ברצלונה.
בת שבע

בת שבע היא דמות מקראית המופיעה בספר שמואל ב'. היא הייתה אשתו של אוריה החתי. בת שבע הייתה פילגשו ולאחר מכן הפכה לאשתו של דוד המלך, והייתה אמו של שלמה המלך, יורשו של דוד. שמה היה בת שבע בת אליעם, אך בדברי הימים א' היא נקראת בת שוע בת עמיאל. ייתכן והייתה נכדתו של אחיתפל הגילוני, יועצו של דוד.

השפעתה הפוליטית של בת שבע

לימים, בעקבות וידויו וחזרתו בתשובה של דוד, ילדה בת שבע לדוד בן נוסף, שלמה, שהיה יורשו של דוד במלוכה. בימי זקנתו של דוד, כאשר עלתה שאלת ירושתו, הפך נתן הנביא לבעל בריתה של בת שבע. הם חברו יחד כדי להזכיר למלך שהבטיח לשלמה את כיסאו, ושכנעו אותו להמליך את בנו טרם מותו. בכך הפרו את עצת אלה שביקשו להמליך את אדניה, אחיו החורג של שלמה. אחרי מות דוד ביקש אדניה, באמצעות בת שבע, לשאת את אבישג השונמית (פילגשו של דוד בזקנתו), ובכך לקבע את מעמדו כיורש. בת שבע אמנם התערבה אצל בנה שלמה המלך למען אדניה אך ללא הועיל: אף כי שלמה כיבד את אמו והאזין לבקשתה, הוא שלח להרוג את אדניה (ואת יואב בן צרויה ושמעי בן גרא).
לפי דברי הימים א' (ג, ה) ילדה בת שבע לדוד שלושה בנים נוספים: שמעא, שובב ונתן.
COCOMO

COCOMO‏ (Constructive Cost Model) הוא מודל אלגוריתמי שפותח על ידי מהנדס התוכנה בארי בם, על מנת להעריך את המאמץ הנדרש לפיתוח מוצר תוכנה. המודל משתמש בנוסחת נסיגה פשוטה, עם פרמטרים שנגזרו ממידע על פרויקטים בעבר וממאפייני פרויקטים עכשוויים.

COCOMO 81

COCOMO פורסם לראשונה בשנת 1981 בספרו של בארי בם "Software Engineering Economics", כמודל להערכת המאמץ, העלות ולוח הזמנים עבור פרויקטי תוכנה. הוא התבסס על מחקר של 63 פרויקטים שנערכו בחברת TRW בה שימש בארי בם כמנהל חקר תוכנה וטכנולוגיה. המחקר בחן פרויקטים המשתרעים מ-2,000 עד 100,000 שורות קוד, ושפות תכנות המשתרעות מאסמבלי עד PL/1. פרויקטים אלו התבססו על מודל מפל המים אשר היה נפוץ בתהליכי פיתוח תוכנה ב-1981.
פמלה לאופר-יוקליס

פמלה לאופר-יוקליס (Pamela Laufer-Ukeles) היא פרופסור במרכז האקדמי שערי מדע ומשפט, בו היא מכהנת כחברת סגל מאז 2014. קודם לכן היא הייתה חברת סגל בבית הספר למשפטים באוניברסיטת דייטון, אוהיו. פרסומיה עוסקים בדיני משפחה, ביואתיקה, תאוריה פמיניסטית, וזכויות ילדים. במחקריה ובהוראה היא מיישמת גישה השוואתית במשפט.

השכלה אקדמית

ללאופר-יוקליס תואר BA (בהצטיינות) בפילוסופיה וכלכלה מאוניברסיטת קולומביה (1996). במהלך לימודיה היא זכתה בפרס מחלקתי על עבודת גמר בפילוסופיה, והייתה ברשימת הדיקן בכל מהלך הלימודים. יש לה תואר JD במשפטים מאוניברסיטת הארוורד (2001). במהלך לימודיה היא הייתה עורכת המאמרים בכתב העת Harvard Journal of Law and Technology, ולימדה פילוסופיה פוליטית.
במהלך לימודיה קיבלה יוקליס מלגות מאוניברסיטת האראוורד (1999-2000, 2000-2001), מלגת פולברייט  (1999-2000), ובשנת 2010 היא הייתה עמיתת מחקר במרכז צגלה למחקר בין-תחומי של המשפט באוניברסיטת תל אביב.

ביוגרפיה

בשנים 1998-1999 לימדה לאופר-יוקליס בבית הספר לממשל בקולג' הארוורד.
בשנים 1999-2000 היא לימדה אתיקה יהודית וסוגיות במשפט עברי מודרני במכון מת"ן - מכון תורני לנשים.
בשנים 2001-2002 וכן ב-2004 עבדה לאופר יוקליס כעורכת דין במשרד Debevoise & Plimpton בני יורק. עבודתה התמקדה בבוררות מסחרית בינלאומית, בין היתר בבית הדין לבוררות בהאג. היא נתנה שירותי פרו בונו לפרויקטים המסייעים לנשים מאוכלוסיות חלשות בהליכי גירושין ומזונות.
בשנים 2002-2003 היא התמחתה בלשכתו של השופט ויקטור מררו בבית המשפט המחוזי של מחוז דרום בעיר ניו יורק.
בשנים 2004-2006 עבדה לאופר-יוקליס כעורכת דין במשרד עורכי הדין מיתר, ליקוורניק, גבע, לשם וברנדוויין. היא ייצגה חברות ישראליות בהליכי בוררות של לשכת המסחר הבילאומית, ונתנה יייעוץ משפטי לחברות המעורבות בהתדיינות בארצות הברית ובמנגנונים בינלאומיים שונים. היא אף נתנה ייעוץ ללקוחות אמריקאים המעורבים בהליכים בישראל, לרבות בתובענות ייצוגיות.
לאופר-יוקליס קיבלה הסמכה לעריכת דין מלשכות עורכי הדין של ניו יורק, מחוז דרום של ניו יורק, וישראל.

מינויים אקדמיים

לאופר-יוקליס קיבלה פרופסורה ב-2013. מאז 2014 לאופר-יוקליס מלמדת במרכז האקדמי שערי מדע ומשפט. קודם לכן היא הייתה מרצה בכירה למשפטים באוניברסיטת דייטון, אוהיו, שם היא לימדה דיני נזיקין, דיני משפחה, יישוב סכסוכים ואתיקה בדיני משפחה. לאופר-יוקליס לימדה כמרצה מן החוץ גם באוניברסיטה העברית, באוניברסיטת בר-אילן, במרכז הבינתחומי, במרכז האקדמי למשפט ולעסקים ברמת גן, ובמסלול האקדמי, המכללה למנהל. בין היתר היא לימדה משא ומתן, תאוריה של מגדר, דיני משפחה גלובליים, וילדים במשפט.

תחומי התמחות

לאופר-יוקליס מתמחה בדיני משפחה, זכויות פריון, זכויות ילדים, ביואתיקה, נזיקין, טכנולוגיות לסיוע בפריון ואימוץ, ביניהן פונדקאות והפריה מלאכותית, יחסי הורים-ילדים, ומשפט עברי. היא מלמדת מלמדת קורסי מבוא וקורסים מתקדמים בדיני משפחה, אתיקה רפואית ומשפט.
האיש שחשב שאשתו היא כובע

תרגום לעברית

בסוף שנת 1990, הוציאה מחברות לספרות את גרסתו העברית של הספר לאור. בשנה זו, הייתה ההוצאה חלק מתאגיד ההוצאה לאור כנרת, זמורה-ביתן, דביר. מתרגם הספר הוא אילן רוזנברג.
מנחם מורבה

מנחם מנדל מורבה (1 בינואר 1932 - 7 בספטמבר 1968) היה ספורטאי פאראלימפי.
מורבה נולד בפולין. אביו צבי נספה בשואה ואמו ברחה עם שמונת ילדיהם לרוסיה הלבנה. הוא עלה לישראל ב-1948 וכעבור שנה התגייס לשירות צבאי. בעקבות תאונת דרכים שותק בפלג גופו התחתון ורותק לכיסא גלגלים. שיקומו ארך שלוש שנים וב-1953 שוחרר מבית החולים.
במסגרת מערך השיקום החל לעסוק בספורט וב-1953 יצא למשחקי סטוק מנדוויל וזכה במדלית כסף בהטלת כידון. בשנים לאחר מכן התחרה גם בזריקת דיסקוס ובכדורסל כיסאות גלגלים. השתתף באולימפיאדות הנכים ב-1960 וב-1964.
מורבה למד ציור במכון אבני ובאופן פרטי אצל צבי מילשטיין וברכה בנימיני, וב-1956 השתתף לראשונה בתערוכה. בשנות השישים למד שנתיים בניו יורק וב-1968 הציג תערוכת יחיד בגלריה מבט.
ב-1959 נישא. היה אב לבת.
ב-1968 נפטר. הוכר כחלל צה"ל.
מארינו פאליירו

חייו

במהלך כהונתו כדוג'ה, בשנת 1355 ניסה פאליירו להכריז על עצמו כנסיך ולהפוך את רפובליקת לה סרניסימה למלוכה. ככל הנראה ניסיון זה נבע מהשיטיון שבו לקה פאליירו בשל גילו בעת כהונתו (פאליירו היה בן למעלה מ-70). אצולת ונציה עצרה את פאליירו, העמידה אותו למשפט, ובסיומו נכרת ראשו. עשרה מעוזריו של פאליירו שסייעו לו הוצאו להורג בתלייה וגופותיהם נתלו מחלונות ארמון הדוג'ה הצופים לכיכר סן מרקו.
כחלק מפסק הדין נפסק כי שמו וזכרו ימחו מדברי ימי העיר (דמנאטיו ממוריאה) ולכן דיוקנו התלוי בחדר המועצה הגדולה (Sala del Maggior Consiglio) שבארמון הדוג'ה הושחר.
סיפור חייו של פאליירו תואר בדרמה מאת לורד ביירון בשנת 1820 והפך לאופרה בשם זה מאת גאטנו דוניצטי בשנת 1835.
ישמעאל בן פנחס הכהן

ביוגרפיה

נולד ביזד שבאיראן בחודש אפריל 1851 (ניסן ה'תרי"א) לרבקה ולרב פנחס הכהן, שהיה אב בית דין בעיר. בשנת 1861 (ה'תרכ"א), בעודו עושה את דרכו לארץ ישראל עם אביו, נפטר זה האחרון, והוא עבר להתגורר אצל דודו אג'א הומאיון הכהן בבגדאד שבעיראק. בגיל 18 החל ללמוד בישיבתו של הרב יוסף חיים מבגדאד, ובשנת 1871 (ה'תרל"א) עלה לארץ ישראל עם דודו והתיישב בצפת.
בשנת 1873 לערך נישא לשרה, בתו של הרב משה הכהן נהר, שהיה רבה של טיריה, ונכדתו של הרב אברהם פלאג'י, ובתקופה זו נמנה עם תלמידי הרב יעקב הכהן סקלי. בשנת 1876 (ה'תרל"ו), בגיל 25, החל לשמש כחבר בבית הדין של העדה הספרדית בצפת.
יצא מספר פעמים בשליחות כשד"ר מטעם כוללות העיר למרוקו, תוניס, אלג'יריה, לוב, הודו ומצרים. כשחזר לצפת בשנת 1900 (ה'תר"ס), מונה לרב הראשי הספרדי וראש הרבנים בעיר, ולאחר פטירת אשתו שרה, נישא לרבקה (ריקוג'ה) בארקי, מן העיר איידין .
בשנת 1906 (ה'תרס"ו) עבר לטיריה הסמוכה לאיזמיר שבטורקיה, שם שימש כחכם באשי וכאב בית הדין המקומי במשך 14 שנים. בתקופה זו נפטרה אשתו רבקה, והוא נישא לרושא בת הרב חיים דוד צוריאנו, רב העיר איידין שבטורקיה. לאחר שביתו נשרף יחד עם חיבוריו וספריו, האמין כי זהו מעין עונש על כך שעזב את ארץ ישראל, ולכן שב לצפת בשנת 1920 (ה'תר"ף) ומונה לשמש שוב כרב וכאב בית הדין של העדה הספרדית בעיר עד לשנת 1927 (ה'תרפ"ז).
במשך חייו ניהל התכתבות ערה עם רבני דורו, והשיב לשאלות רבות בענייני הלכה. כן חתם יחד עם הרב אברהם לייב זילברמן והרב אפרים שרגא וינגוט על מכתב המתיר לכהנים לעלות ולהתפלל בקברו של רבי שמעון בר יוחאי, לאחר בדיקה הלכתית מקיפה ובדיקה מעשית בשטח.
כשפרץ הטבח בצפת, ב-29 באוגוסט 1929 (כ"ג באב ה'תרפ"ט), הערבי ששימש כגוי של שבת בקהילה היהודית נקש על דלת ביתו, וכשנפתחה, התפרצו הפורעים אל הבית בעודו לומד ופצעו אותו ואת אשתו רושא. הוא נפטר מפצעיו לאחר מספר שעות, ב-30 באוגוסט 1929 (כ"ד באב ה'תרפ"ט). אשתו הובהלה לחיפה וכעבור מספר ימים נפטרה.
הסטנדר עליו למד בעת הירצחו מוצג במוזיאון בבריטניה.

חיבוריו

מספר חיבוריו נותרו בכתב יד, וחלק מחידושיו ושאלותיו הודפסו בספרי חכמי דורו כגון בספר "יש'א איש" לרב יעקב שאול אלישר, בספר "משה האיש", לרב חיים משה אלישר ובספר "ביכורי יעקב" לרב יעקב חי זריהן.
Can't Tell Me Nothing

רקע

עטיפת הסינגל עוצבה על ידי האמן היפני טאקאשי מוראקאמי. אף על פי ש-Can't Tell Me Nothing לא זכה להשמעות רבות בתחנות רדיו, וסט התגאה בעובדה שהוא השיג את ההמנון הראשון שלו ברחוב עם השיר. השיר הופיע באלבום Now That's What I Call Music! 26, מתוך סדרת האלבומים באמריקה, Now That's What I Call Music!. הוא היה מועמד לפרס "רצועת השנה" בשנת 2007 בפרסי ההיפ הופ של BET. השיר הופיע גם בסרט "בדרך לחתונה עוצרים בווגאס".
עדות מפי השמועה

עדות מפי השמועה היא מונח בדיני ראיות. עדות מפי השמועה היא עדות לגבי מידע שנאסף על ידי עד מאדם אחר הנוגע לאירוע, מצב, או דבר שלעד לא היה ניסיון ישיר לגביו. לדוגמה, העד ראובן מעיד "שמעון אמר לי כי האירוע
היה ביום א'". העדות של ראובן איננה קבילה כי הוא שמע אותו מאדם אחר (שמעון) ואין לו לגביו ניסיון אישי. 
כעיקרון, שיטות המשפט השונות מייחסות מהימנות נמוכה ומשקל מועט או אינן מקבלות עדויות מפי השמועה. ברם, גם אם בדרך כלל עדות שמיעה איננה קבילה היא לפעמים קבילה בפרומים לא שיפוטיים או מעין שיפוטיים (כגון בבית הדין לעבודה, בשימוע בפני עובד מדינה וכדומה).

חריגים

לכלל הפוסל עדות-שמיעה כראיה קבילה במשפט קיימים חריגים בחוק ובפסיקה הישראליים. נהוג לחלק החריגים לשלושה סוגים:
המפלגה הלאומית הסקוטית

אידאולוגיה

המפלגה תומכת בנישואים חד מיניים, פירוז מנשק גרעיני, והורדת גיל ההצבעה ל-16.
המדיניות הכלכלית של המפלגה היא מיגור העוני, דיור ציבורי, מיסוי אישי פרוגרסיבי, תוספת שכר לאחיות ולימודים אקדמיים בחינם.
עד שנות ה-60, המפלגה הייתה מפלגת מרכז ששמה דגש על ייצוג הלאומיות הסקוטית ולא על נושאים כלליים של שמאל וימין. בשנים שלאחר מכן החלה המפלגה לנטות לכיוון השמאל, והחלה להציג את עצמה כסוציאל-דמוקרטית. עד היום קיימים ויכוחים בתוך המפלגה על עקרונותיה: יש במפלגה קבוצות הטוענות שהמפלגה צריכה להיות מרכז מתון, ללא נטייה לשמאל או לימין; לעומת זאת, יש קבוצות הטוענות שהמפלגה צריכה להיות שמאלנית יותר ולהיות מפלגה סוציאליסטית מובהקת.
ברק שחור (סדרת טלוויזיה)

סקירת העלילה

תשע שנים לאחר שבחר לפרוש מהלחימה בפשע תחת זהותו של ברק שחור בעקבות ההשפעה השלילית שהייתה לכך על משפחתו, ג'פרסון פירס נאלץ לחזור להילחם בפשע תחת זהותו הישנה כאשר כנופיית פשע מאורגנת מקומית בשם "המאה" המנוהלת על ידי טוביאס וייל נהפכת לדומיננטית בשכונה בה הוא גדל ומתחילה להוביל מקרי פשע ושחיתויות.
בהמשך הסדרה, שתי בנותיו מגלות שגם הן מטא-אדם כמו אביהן: אניסה מגלה שהיא מסוגלת להפעיל מניפולציות על הצפיפות המולקולרית, ואילו ג'ניפר מגלה שהיא מסוגלת להפיק ולשלוט בחשמל כמו אביה.

פיתוח

בספטמבר 2016, לאחר שהפרויקט פותח, חטיבת הטלוויזיה של האחים וורנר החלו להציע את הסדרה לרשתות שונות. הפרויקט פותח על ידי המפיקה מארה ברוק אקיל ובעלה, סאלים אקיל, שהפיקו את הסדרה בשיתוף עם גרג ברלנטי, שהפיק בעבר סדרות שונות הקשורות ליקום של DC עבור חטיבת הטלוויזיה של האחים וורנר. בסופו של דבר, רשת "פוקס" לקחה על עצמה את הפרויקט והזמינה עבורו פיילוט. בפברואר 2017, רשת "פוקס" זנחה את הפרויקט, בטענה כי הסדרה לא תשתלב היטב בתוך רשת שכבר גם כך עמוסה בדרמות. בעקבות כך, חטיבת הטלוויזיה של האחים וורנר חזרו להציע את הפרויקט לרשתות אחרות, כשהפעם רשת "The CW" הזמינה פיילוט רשמי לסדרה ושיכתבה את התסריט המקורי עבורו. "The CW" הזמינו את הסדרה באופן רשמי ב-10 במאי 2017.

כתיבה

סאלים אקיל ציין כי הסדרה לא תכלול את פורמט "הנבל השבועי" (פורמט טלוויזיוני בו על הגיבור להתמודד בכל פרק מול נבל אורח) או תכלול נרטיב פרוצדורלי (שבכל פרק תופיע בעיה חדשה שתאתגר את הגיבור), זאת מפני שהוא מעוניין "לחקור את הדמויות, אפילו את הנבלים".

ליהוק

בסוף פברואר 2017, קריס ויליאמס לוהק לדמותו של ג'פרסון פירס/ברק שחור, וחודש לאחר מכן צ'יינה אן מקליין ונאפסה ויליאמס לוהקו לדמויותיהן של בנותיו, ג'ניפר ואניסה פירס, בהתאמה. כריסטינה אדמס לוהקה לדמותה של לין סטיוארט, גרושתו של ג'פרסון. בכנס הקומיק-קון, סן דייגו, הוכרז כי ג'יימס רימר ודיימון גפטון לוהקו לדמויותיהם של פיטר גמבי, חברו הוותיק של ג'פרסון, והמפקח הנדרסון, בהתאמה. חודש לאחר מכן, הראפר האמריקאי, מרווין ג'ונס ה-III - הידוע בכינוי "קרונדון" - לוהק לדמותו של טוביאס וייל.
בסוף ספטמבר 2017, קיאנה סימון סימפסון לוהקה לתפקיד משני בדמותה של קישה. חודש לאחר מכן, אדווינה פינדלי לוהקה לדמותה של טורי וייל, ואילו שאנטל טויי לוהקה לדמותה של גרייס צ'וי. בינואר 2018, נודע כי סקיי מרשל לוהקה לדמותה של מיס פאודי.

עיצוב התלבושות

חליפתו של ברק שחור עוצבה על ידי מעצבת התלבושות לורה ג'ין שאנון.

צילומים

צילומי הסדרה נערכו באטלנטה שבג'ורג'יה.

שידור

הסדרה עלתה לשידור ברשת "The CW" ב-16 בינואר 2018, ועונתה הראשונה כללה 13 פרקים.
הסדרה זמינה בישראל בנטפליקס, וכל שבוע פרק חדש עולה.

ביקורות

הסדרה זכתה לציון 100% ולדירוג ממוצע של 8.43/10 על בסיס 42 ביקורות באתר "Rotten Tomatoes", והקונצנזוס של האתר ציין כי על אף שהסדרה אינה ממציאה מחדש את ז'אנר גיבורי-העל, היא נותנת לז'אנר כיוון חדש עם עלילות מציאותיות, נבלים מפחידים והופעה בלתי נשכחת של השחקן קריס ויליאמס. האתר "Metacritic", אשר לרוב נותן ציונים על פי שקלול ממוצע, נתן לסדרה את הציון 79 מתוך 100, על בסיס 23 ביקורות, דבר המהווה "ביקורות חיוביות בדרך כלל".הכתב דניאל פיינברג, מהאתר "הוליווד ריפורטר", שיבח את הסדרה על היותה "חכמה ורלוונטית ומלאה בגישה שהיא כולה ייחודית".
שרן ייני

קריירה

ייני נולד בתל אביב. את דרכו התחיל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב, ועלה לקבוצת הבוגרים בעונת 2004/2005, במשחק נגד הפועל באר שבע במסגרת ליגת העל, תחת הדרכתו של ניר קלינגר. בעונת 2006/2007 פתח ייני בהרכב ב-10 משחקים, בשל הפציעות הרבות של אבי נמני. הוא הראה יכולת מצוינת וזומן לנבחרת ישראל הצעירה על ידי המאמן גיא לוי לקמפיין אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2007, ובסך הכל רשם 10 הופעות במדי הנבחרת הצעירה.
את שער הבכורה שלו כבש במחזור הראשון של עונת 2008/2009, בדקה ה-92 מול בני יהודה. בהמשך העונה הוא זכה עם מכבי תל אביב בגביע הטוטו. באותה עונה המשיך ייני לגלות כישורים התקפיים כאשר סיים את העונה עם שלושה שערי ליגה, כמו גם בעונה שלאחר מכן. בעונת 2010/2011 כבש ייני שער אחד בגביע הטוטו, בדרבי מול הפועל תל אביב, וגם שער ליגה, במחזור האחרון של העונה מול מכבי נתניה.
בעונת 2012/2013 מונה ייני לקפטן מכבי תל אביב, הרבה לשחק בעמדת המגן הימני, והפך לאחד השחקנים המשמעותיים בקבוצה. בתום העונה זכה עם הקבוצה באליפות וזכה להניף את צלחת האליפות אחרי עשור שהקבוצה לא זכתה בתואר. ב-26 ביוני 2013 חתם על הארכת חוזהו בקבוצה בארבע שנים נוספות. בעונת 2013/2014 שותף ב-29 משחקי ליגה, ו-42 משחקים רשמיים בסך הכל בדרך לזכייה שנייה ברציפות באליפות המדינה. בעונה זו ערך ייני את משחקו ה-200 במדי הקבוצה במסגרת ליגת העל, וגם הפך לשיאן ההופעות האירופיות במדי מכבי תל אביב בכל הזמנים. בעונת 2014/2015 זכה עם הקבוצה באליפות שלישית ברציפות, והשלים עמה זכייה בכל התארים בעונה זו, כשהניף כקפטן הקבוצה גם את גביע המדינה וגביע הטוטו.
לקראת עונת 2015/2016 חתם בקבוצת ויטסה ארנהם מליגת העל ההולנדית. ב-13 בספטמבר ערך ייני את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה, כשעלה כמחליף במשחק ההפסד מול אוטרכט. ב-22 בנובמבר הבקיע ייני את שער הבכורה שלו בליגה במשחק נגד דן האג. בסך הכל שיחק שנה וחצי במועדון, וכבש שער אחד ב-36 הופעות ליגה.
ב-27 בינואר 2017 חזר ייני לישראל וחתם ל-3.5 שנים בקבוצת נעוריו מכבי תל אביב.

נבחרת ישראל

ב-22 במרץ 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ישראל, כשפתח בהרכב במשחק מול נבחרת פורטוגל במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014.

חיים אישיים

ייני הוא בנם של הזמר ליאור ייני ושל רותי פולני (אחייניתה של נעמי פולני - הנינה של ד"ר חיים חיסין). ייני גדל ברמת אביב, ולמד בבית הספר היסודי "אילנות" ובבית הספר התיכון אליאנס שבשכונתו. אביו סיפר כי הוא עצמו מעולם לא שיחק כדורגל אך שכן שלהם שהיה כדורגלן בליגה נמוכה גילה את שרן בילדותו, אימן ודרבן אותו.
לומד לתואר ראשון בפסיכולוגיה.
ב-25 במאי 2013 התחתן עם שלי אביב, ולהם בת משותפת.
מסילת מנשה

עבודות ההקמה

המסילה תתפצל ממסילת העמק באזור רמת דוד ומשם תמשיך במנהור דרך רמות מנשה ועד אזור מחלף עירון. משם היא תמשיך לאזור מושב אחיטוב דרך תחנת רכבת בחריש ותתחבר למסילה המזרחית החדשה.
המסילה נבנית על ידי נתיבי ישראל - החברה הלאומית לתשתיות תחבורה שכבר החלה לבצע הרחבות והקמת גשרים חקלאיים בשטחה העתידי של המסילה. לקראת אמצע שנת 2019 צפויים לצאת מכרזים לבניית המסילות וב-2020 צפויים לצאת מכרזים להקמת התחנות בקו.

חלופת מסילת עירון

מסילת עירון הייתה חלופה למסילת מנשה, אשר תוכננה להסתעף מצומת רמז לכיוון צפון-מזרח ולהתחבר למסילת העמק בקרבת תחנת הרכבת עפולה. במסגרתה תוכננה תחנה אפשרית ליד העיר חריש. לפני אום אל פחם המסילה נועדה להיכנס למנהרה שתחצה את העיר ותמשיך עד לאזור מגידו ומשם לאורך כביש הסרגל ותתחבר למסילת העמק ממערב לתחנת עפולה. במסגרת תוכנית זו המסילה תוכננה להיות רחוקה יותר ממסילת החוף ולכן הייתה מאפשרת שירות לנוסעים הנמצאים באזורים חדשים, לעומת מסילת מנשה אשר מהווה ציר "עוקף חיפה".
תוכנית זו בוטלה בפברואר 2019 עקב הצורך במינהור ארוך מאוד ויקר דרך ואדי ערה.
על הפרופורציה האלוהית

הספר

הכרך הראשון עוסק ברובו ביחס הזהב, קבוע מתמטי הקרוב ל-1.618, שהיה בשימוש גם בענפים אחרים כמו אמנות ואדריכלות, וכן בפאונים. פאצ'ולי קובע בעמודו הראשון של הספר כי הספר הוא:
"יצירה...שבה ימצאו כל אוהבי חקר הפילוסופיה, הפרספקטיבה, הציור, הפיסול, האדריכלות, המוזיקה ושאר תחומי המתמטיקה תורה מעודנת, מחוכמת ומעוררת התפעלות, ויתענגו על השאלות הרבות והשונות שענינן במדע סודי מאוד"
בהמשך הוא דן בסיבה שבגינה כינה את יחס הזהב בשם "הפרופורציה האלוהית", משווה את ייחודיות יחס הזהב לייחודיות הבורא, ונכנס גם להיבטים פילוסופיים ומיסטיים נוספים. לאונרדו אייר לא פחות מ-60 איורי פאונים, ופאצ'ולי מודה לו במילים חמות:
"הצייר שאין שני לו בפרספקטיבה, האדריכל, המוזיקאי, האיש המחונן בכל המעלות, לאונרדו דה וינצ'י"
בכרך השני דן פאצ'ולי בפרופורציות גופו של האדם, תוך הסתמכות על ספרו של האדריכל הרומאי ויטרוביוס, "על אודות האדריכלות", עליו הסתמך גם לאונרדו באיורו המפורסם "האדם הוויטרובי", וכן בציור פנים אנושיות התחומות בעזרת מלבני זהב, כפי שבא לידי ביטוי גם ביצירתו של דה וינצ'י -"איש זקן".
הכרך השלישי דן בחמשת הפאונים המשוכללים, ואינו פרי יצירתו המקורית של פאצ'ולי אלא תרגום לאיטלקית של מסה שחיבר פיירו דלה פרנצ'סקה.
בספרו דן פאצ'ולי מלבד ביחס הזהב גם בהיבטים של פרספקטיבה, כפי שהשתקפו ביצירותיהם של אמנים איטלקים כגון פיירו דלה פרנצ'סקה, מלוצו דה פורלי ומרקו פלמצנו.
סמלו של מוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק לקוח היישר מהספר.
קיימות שתי גרסאות של כתב היד המקורי, אחת בספריית אמברוזיאנה (Biblioteca Ambrosiana) במילאנו והשנייה בספרייה הציבורית והאוניברסיטאית (Bibliothèque Publique et Universitaire) בז'נבה.
שנות ה-20 של המאה ה-9

אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
טטיאנוס

טטיאנוס (ביוונית עתיקה: Τατιανός; בסורית: ܛܛܝܢܘܣ;‏ 120–180 לערך) היה אחד מאבות הכנסייה של הנצרות לפני ועידת ניקיאה. ספרו החשוב ביותר, דִיאַטֶסָרוֹן ("דרך הארבעה"), הוא חיבור המשלב את כל ארבע הבשורות של הברית החדשה לטקסט אחד. טקסט זה היה כתב הקודש המרכזי של הכנסייה הסורית והכנסייה האשורית עד המאה השישית, אז הוחלף על ידי הפשיטתא.

תולדות חייו

בספרו Oratio ad Graecos ("איגרת ליוונים") כתב שנולד באשור. ככל הנראה מדובר על ממלכת חדייב, בשטח סוריה על גדות הפרת. הוא לא נולד כנוצרי, והכיר את הנצרות רק בביקורו ברומא, שם נטש את אמונותיו הפגניות והיה לתלמידו של יוסטינוס מרטיר. לא ידוע הרבה על טטיאנוס לאחר מותו של יוסטינוס ב-165. ידוע כי הקים בית ספר לפילוסופיה נוצרית. אירנאוס מעיר כי טטיאנוס הודח מהכנסייה בשל נטייתו לסיגוף והיותו חסיד של הגנוסטיקאי ולנטינוס. ברור שעזב את רומא ועבר לאלכסנדריה (שם אולי היה מורו של קלמנס מאלכסנדריה שלמד אצל "אשורי") או יוון. אפיפניוס מסלמיס כותב שטטיאנוס ייסד בית ספר במסופוטמיה שהשפעתו הגיעה עד אנטיוכיה, קיליקיה ופיסידיה. התאולוגיה של טטיאנוס השפיעה על גיבוש הכנסייה הסורית ותפוצתה.
סעיף 78 (סרט)

חלק א'

הסרט מתפתח סביב העתיד הלא רחוק ומתאר את קיומן של מדינות כמו "האיחוד האסייתי" ו"הארצות הלטיניות של אמריקה". יחידת כוחות מיוחדים בפיקודו של גוּדווין (גושה קוצנקו), מפורקת מיד לאחר ביצוע משימה בעקבות סכסוך בין גודווין לסקיף (ולדימיר ודוביצ'נקו).
5 שנים לאחר מכן, ליסה (אנסטסיה סלאנבסקאיה), עזבה את סקיף ונישאה לגודווין וחיה עמו. רוסיה, האיחוד האסייתי והמדינות הלטיניות של אמריקה עוקבות אחר מימוש ההסכם למניעת הפצת נשק לכניעה המונית (הגרסה הבדיונית בסרט לנשק להשמדה המונית). באחת מהמעבדות החשאיות של משרד ההגנה הרוסי, באחד מאיי אוקיינוס הקרח הצפוני מתרחשת תאונה הגורמת למקרי חירום, ואפשרות זיהוי המעבדה על ידי מדינות זרות. על מנת למנוע זאת גודווין מקבל הוראה להחיות את היחידה המפורקת שלו, הוא אוסף את כל חברי היחידה (אחד עבד כמאבטח בקזינו, השני כסוהר, השלישי מכר סמים בלתי חוקיים והשלישי חי בסירה). החבורה מתאחדת מחדש ונשלחת אל הקוטב הצפוני כשאליה מצטרף רופא (יוסף).
אנשי היחידה מגיעים לבסיס צבאי רחב ועד מהרה מגלים את גופתם של טכנאי המעבדה ומדען נוסף, ומגלים כי במקום פרץ נגיף מדבק שמוחק את הזיכרון וגורם לאנושיות של האדם להפוך לחייתית יותר. הקבוצה נערכת לפינוי אך מגלים שאין זה קל כל כך. כאשר המסוק מגיע לאסוף אותם, הוא מרחף בחזרה על פי הוראות מגבוה.

חלק ב'

סעיף 78 לפקודת המשלחת: אם גורם הנזק הוא בלתי הפיך, על היחידה להיערך לחיסול
גודווין נאלץ להשיב לשאלות בית הדין הצבאי בעת התנהלותו במבצע צבאי כלפי החיילים הכפופים לו. היחידה חוזרת לבסיס והרופא מחליט לבדוק אם אנשי היחידה נגועים בנגיף. כשמתברר שכולם נגועים. הם מגלים שהמדען המת שפיתח את התרופה לנגיף על בסיס מתיונין לא הצליח לסנתז אותה והקבוצה מחליטה להטיל פור וכולם משליכים את תגיהם לערוך הגרלה מי הראשון שמיישם את סעיף 78.
היחידה מחליטה כי המשימה היא שכולם מחסלים את כולם, בהתאם לסעיף 78. מתנהלים קרבות כואבים בין חברים ולבסוף נותרים גודווין, ליסה וסקיף. גודווין מנסה לחסלם ונכשל. סקיף וליסה מחליטים לסנתז תרופה לנגיף, לא לפני שהם נמלטים מן הבסיס ומפוצצים אותו.

הספר

באותה שנה שיצא הסרט בשני חלקים, הוצאת הספרים המוסקבאית "אקסמו" הוציאה לאור את הספר "סעיף 78" מאת אנדריי לזארצ'וק, המבוסס במידה רבה על הסרט.