google/wiki40b huggingface dataset:
הגירה שלילית

הגירה שלילית הוא מצב שבו כמות המתגוררים במקום מסוים הולכת ופוחתת, כך שכמות העוזבים גדולה יותר מכמות המצטרפים המגיעים מבחוץ להתגורר במקום זה. הגירת שלילית היא מקרה פרטי של מאזן הגירה  אשר נוטה לעזיבת המקום. 
לרוב] מדובר במצב שבו צעירים רבים אינם רואים את עתידם במקום ובוחרים לעזוב למקום אחר. לרוב זהו תהליך המגביר את עצמו ולכן קשה לטיפול. ככל שהמצב במקום מתדרדר, המקום הופך לפחות אטרקטיבי ולכן תושבים נוספים מעוניינים לעזוב אותו ולפיכך גורמים להתדרדרות נוספת במצב ולהגברת ההגירה השלילית. כיוון שהעוזבים הם לרוב צעירים בעלי משפחות צעירות, התופעה גוררת סגירת מוסדות לימוד והזדקנות של המקום. שיאה של הגירה שלילית יכולה להתבטא בנטישה כוללת ויצירת עיר רפאים.
אחד הגורמים שיכולים לעצור או לסתור הגירה שלילית הוא תחושת לוקל-פטריוטיזם (תחושת שייכות וגאווה במקום ורצון להלחם ולתרום למענו).
קו A של הרכבת התחתית של רומא

מסלול הקו

הקו מתחיל את מסלולו בפרברים הצפוניים של רומא. הקו יורד לכיוון צפון במסלול אלכסוני. סמוך למרכז העיר בתחנת רומא טרמיני נפגש הקו עם קו B בתחנת הצטלבות. ממרכז העיר ממשיך הקו לכיוון דרום ומגיע עד לדרום רומא.
ינשוף שדוני

התנהגות

הינשוף השדוני הוא צייד לילי בעל רגליים חלשות, כך שתפריטו כולל יצורים כמו נדלים, עכבישאים, חיפושיות, עשים, צרצריים ועקרבאים, עליהם הוא עט תוך כדי תעופה אחרי שזינק ממקום מושבו. לעיתים קרובות הם נצפים מעופפים ליד קומזיצים וזרקורים, במטרה לחטוף את היצורים המתאגדים מסביב למקור האור. אחרי שהוא לכד טרף, הוא לוקח אותו למקום נוח לאכילה, ומעבד אותו בזהירות כדי שיהיה ראוי למאכל ינשוף שדוני (לדוגמה: הינשוף השדוני מפשיט מעשים את כנפיהם ומעקרבים את עוקציהם).
הינשוף השדוני מתגורר בחללים שתוכנם נוקר והוצא על ידי נקרים, כמו המינים נקר חילה ונקר זהוב. הוא מעדיף חללים שנעשו בקקטוס סגווארו, כנראה מכיוון שקוציו מרחיקים טורפים. אחרי שהזכר מוצא לו מקום מגורים טוב, הוא נכנס פנימה ומתחיל לקרוא בקול רם. המין אינו בדיוק הומה כיתר הינשופים: הזכר צווח בקול גבוה "יְיִפ יְיִפ יְיִפ" (yip yip yip, בדומה ליללותיו של גור כלבים), ואם הירח בהיר, הוא מסוגל להמשיך בכך במשך כל הלילה. אם הוא הצליח במשימתו ומשך נקבה מסוקרנת, הוא פורץ ממקומו ופותח במופע הכולל נפנוף וחבטות כנפיים וקולות שונים (ראו חיזור). גודל התטולה נע בין ביצה אחת עד חמש, עליהן היא דוגרת במשך כ-21–24 ימים. הפרחון מתרחש כשהגוזלים מגיעים לגיל 28–33 יום.
ידוע כי האוכלוסיות צפוניות נודדות דרומה עם בוא החורף, אך המידע על הדרך או הזמן אינו בנמצא.

תפוצה, בית גידול ותת-מינים

הינשוף השדוני נפוץ במקסיקו ובדרום מערב ארצות הברית. הוא חי במדבריות, דוגמת מדבר סונורה, בהם גדל קקטוס הסגווארו (Carnegiea gigantea, המשמש לו גם כמקום מגורים), שיחים קוצניים ועצי ינבוט. כמו כן, הוא שוכן ביערות הגדלים ליד גיאיות, קניונים ומדרונות הרריים.

אטימולוגיה

שם הסוג ,Micrathene, הוא הלחם בסיסים של המילים היווניות "μικρός" ‏(mikros/Micra – "קטן") ו- "Αθηνά" ‏(Athena, אלת החכמה היוונית אתנה), ושם המין מהווה אות הוקרה לגאולוג ולחוקר Josiah Dwight Whitney. שמו העממי של המין, Elf Owl (ינשוף שדוני), מתייחס לגודלו הזערורי.
דינג לאיי

ביוגרפיה

דינג לאיי נולד ב Fenghua, Ningbo, ג'ג'יאנג. הוא סיים תואר ראשון במכללה האלקטרונית למדע וטכנולוגיה בצ'נגדו   (כיום האוניברסיטה למדעים אלקטרוניים וטכנולוגיה של סין).
האגודה העולמית לפיתוח הגוף

האגודה העולמית לפיתוח הגוף (באנגלית: World Amateur Body Building Association או בקיצור WABBA) הוא ארגון פיתוח גוף שיוסד בשנת 1976 על ידי מפתח הגוף הצרפתי סרג' נוברט. האגודה הצטרפה לאגודה הלאומית של מפתחי הגוף לחובבים (NABBA) בשנת 1977, אבל ביטלה את הצטרפותה בשנת 1983.
WABBA מקיימת את האליפויות העולמיות והאירופאיות.
אקטיביזם שיפוטי

מהות האקטיביזם השיפוטי

מקורו של המושג אקטיביזם שיפוטי הוא בספרות העוסקת בפסיקותיו של בית המשפט העליון של ארצות הברית, וטבע אותו ההיסטוריון ארתור שלזינגר בשנת 1947.
לדברי פרופ' מנחם מאוטנר "בית המשפט נחשב אקטיביסט ככל שהוא נוטל לעצמו תפקיד גדול יותר, בהשוואה לזה של מוסדות שלטון אחרים, בקביעת הערכים שישררו במדינה ובקביעת הדרך שבה יוקצו המשאבים העומדים לרשות המדינה". בפרט, מתבטא האקטיביזם השיפוטי בהפעלתה של ביקורת שיפוטית - פסילה של חוק על ידי המשפט, בנימוק שהוא סותר את החוקה. בצעד זה מבטל בית המשפט נורמה שיצרה הרשות המחוקקת, ומצביע על נורמה עדיפה על-פניה.
חשוב להבחין בין חקיקה שיפוטית שנועדה להשלים החסר במשפט המקובל לבין אקטיביזם שיפוטי שנועד לוודא את ההתאמה של החלטות הרשות השופטת והרשות המבצעת לחוקה. יתר על כן, ביטול של תקדים במשפט המקובל הוא לא רצוי מכיוון שהוא יוצר מצב של אי-שוויון במערכת המשפט. המשפט הקונטיננטלי, לעומתו, מחייב אקטיביזם שיפוטי ויש גם מדינות שהקימו לשם כך בית משפט לחוקה.
אקטיביזם שיפוטי נקשר לעיתים בשאלת השפיטות, כלומר, השאלה מהם הנושאים שבית המשפט מוסמך לדון בהם, ומהם הנושאים הנמצאים מחוץ לתחומו.
אנריק סאבוריט

קריירה

סאבוריט נולד בברצלונה, קטלוניה וגדל במטארו. סאבוריט התחיל לשחק במחלקת הנוער של אספניול בה שיחק עד גיל 16, אז העתיק את מקום מגוריו לויטוריה עם אמו, והצטרף לקבוצת הנוער של אתלטיק בילבאו.
ב-25 באוגוסט 2013 סאבוריט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הספרדית בניצחון 0-2 נגד אוססונה. ב-9 ביולי 2014 הושאל למיורקה. סאבוריט ערך את הופעת הבכורה שלו בזירה האירופית במשחק נגד א.ז. אלקמאר, במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית בו אף בישל שער לאנריק סולה.
ב-8 בדצמבר 2016 סאבוריט הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד ראפיד וינה במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית.
ב-26 ביוני 2018 סאבוריט חתם לשלוש שנים במכבי תל אביב.
התנועה האנתרופופז'ית

מקור השם

שם התנועה נגזר מן "המניפסט האנתרופופז'י" (Manifesto Antropófago) של הסופר, המחזאי והמסאי אוסוואלד דה אנדראדה (Oswald de Andrade), אשר פורסם בשנת 1928 ובישר את עקרונותיה. משמעות המונח אנתרופופז'יה היא קניבליזם - אכילת בשר אדם. ואולם, המניפסט, והתנועה אחריו, לא קראו לאכילת בשר אדם ממש, אלא באופן סמלי בלבד: הם טענו כי התרבות הברזילאית צריכה לבלוע רעיונות וביטויים אמנותיים מתרבויות אחרות, חיצוניות לה, כמו זו הצפון-אמריקנית והאירופית וכמו התרבויות האמריאינדיאנית, האפריקנית והאסיאתית.

השפעות מאוחרות

כארבעים שנה לאחר שהועלו רעיונות התנועה האנתרופופז'ית הם התגלגלו באופן זה או אחר לרעיונות העומדים בבסיס זרם הטרופיקליה. ההבדל המרכזי בין שני הזרמים הוא שבעוד שהתנועה האנתרופופז'ית חתרה ליבוא של רעיונות וביטויים אמנותיים גבוהים, ביקשה הטרופיקליה להפנים כל ביטוי אמנותי בעל ערך אסתטי, אליטיסטי או פופולרי.
בין אריזונה לנס ציונה

רקע

הסדרה עוסקת בישראלים הגרים בארצות הברית ובודקת מהם הגורמים המושכים ישראלים להתגורר במדינה זו, תוך השוואה לחיים בישראל. בסדרה משוחח חיים הכט עם ישראלים החיים בארצות הברית ובישראל, ועם אזרחי ארצות הברית שאינם ישראלים. הסדרה עוסקת ביתרונות החיים בארצות הברית, אך גם בחסרונות החיים במדינה.
את הסדרה יצר הכט בעקבות כך שבנו עבר להתגורר בארצות הברית. הסדרה נקראת "בין אריזונה לנס ציונה" בשל החריזה ביניהן. בעבר הגיש הכט את הסדרה "בין כרכור לסינגפור" שעסקה בהשוואה בין החיים בסינגפור לחיים בישראל.
משרד הבינוי והשיכון של רוסיה

תפקידים

המשרד אחראי על תחום הבנייה והדיור ברחבי רוסיה, כמו גם על יצירת תנאים שיאפשרו למשקי הבית בה אפשרות סבירה לדיור. בין השאר, המשרד מעודד הגברת הבנייה למגורים במזרח הרחוק הרוסי, אכיפת תקני בנייה, שיקום שכונות והתחדשות עירונית ומעודד מימון פרויקטים לבניית בנייני מגורים באמצעות קרנות ממשלתיות לענייני דיור ושיכון.
אנדרטת מינין ופוז'ארסקי

היסטוריה

האנדרטה הוקמה לכבוד 200 שנה לניצחונם על ידי הפסל איוואן מרטוס  שזכה בתחרות לקביעת צורת הפסל בשנת 1808. בשל פלישת נפוליאון לרוסיה, נדחתה הצבת האנדרטה עד 1818. בנייתה מומנה מכספי מלווה של תושבי ניז'ני נובגורוד, עירם של מינין ופוז'ארסקי, ובעיר זו היא הייתה אמורה לקום. הצאר אלכסנדר הראשון ציווה על הצבתה לכשהוכנה בכיכר האדומה במוסקבה.
במקור, הפסל ניצב במרכז הכיכר, ופוז'ארסקי נופף בידו אל עבר הקרמלין. השלטונות הקומוניסטיים ביקשו להזיז את האנדרטה או להורסה משום שהפריעה למצעדים צבאיים בכיכר. בשנת 1936 האנדרטה הוזזה למיקומה הנוכחי בסמוך לכנסייה.
עותק של האנדרטה הוקם ב 2005 בניז'ני נובגורוד, מעשה ידיו של הפסל זוראב צרתלי. הוא נמוך בכ-5 ס"מ מהמקור.
אגאפטוס הראשון

חייו

אגאפטוס נולד ברומא שבממלכת האוסטרוגותים. תאריך לידתו המדויק אינו ידוע. אגאפטוס היה בנו של גורדיאנוס (Gordianus) - כומר אשר נרצח במהלך המהומות שאירעו בתקופת כהונתו של האפיפיור סימכוס.
אגאפטוס פעל לצד קסיודורוס וייסד ברומא ספרייה כנסייתית של כתבי יד בשפות היוונית והלטינית, וכן פעל לצד קסיודורוס ותרגם את כתבי הפילוסופים היווניים ללטינית.
בשנת 535 נבחר לתפקיד האפיפיור. פעולתו הראשונה כאפיפיור היה שריפה פומבית של צו הנידוי שהוצא כנגד בוניפקיוס השני.
במהלך כהונתו עמד הגנרל הביזנטיני בליסאריוס לפלוש לממלכת האוסטרוגותים. המלך תאודאהאד פנה אל האפיפיור וביקש כי יסייע במניעת המלחמה בכך שיפעיל את השפעתו על קיסר האימפריה הביזנטית יוסטיניאנוס הראשון. על מנת לממן את המסע נאלץ אגאפטוס למשכן חפצי קודש כנסייתיים, ויצא באמצע החורף, מלווה בחמישה הגמונים ושיירה גדולה לקונסטנטינופול, אליה הגיע בפברואר 536.
שליחותו של אגאפטוס נכשלה ויוסטיניאנוס פלש לאיטליה.
בקונסטנטינופול פרץ סכסוך בינו לבין קיסרית האימפריה הביזנטית תאודורה, קיסרית האימפריה הביזנטית בעקבות השבתו לכהונה של אנתימוס הראשון, הגמון קונסטנטינופול אשר הודח על ידי אגאפטוס בשל דעותיו המונופיזיטיות.
בעת שהותו בקונסטנטינופול חלה אגאפטוס ונפטר ב-22 באפריל 536. גופתו הובאה לרומא והוא נקבר בבזיליקת פטרוס הקדוש.
לימים הוכרז אגאפטוס כקדוש נוצרי הן בקרב הכנסייה הקתולית והן בקרב הכנסיות האורתודוקסיות. יום חגו הוא 22 בספטמבר בקרב הכנסייה הקתולית, ו-22 באפריל בכנסיות המזרחיות.
נונאטאק ניו ייר

גילוי הנונאטאק

הנונאטאק התגלה באמצעות תצלומי אוויר שבוצעו על ידי משלחת המחקר האנטארקטי הלאומית של אוסטרליה (Australian National Antarctic Research Expeditions) בשנת 1957.

מקור השם

שמו של הנונאטאק ניתן לו על ידי ועדת השמות האנטארקטית של אוסטרליה, מאחר שמשלחת המחקר האנטארקטית הסובייטית הגיעה לנונאטאק ביום ראש השנה האזרחית בשנת 1966.
ויקטור פישר

קריירת מועדונים

פישר שיחק כנער במועדונים במולדתו דנמרק, ובשנת 2011 הצטרף לנוער של אייאקס אמסטרדם, עמה הצטיין והגיע לשלבים הגבוהים של הטורנירים האירופיים לנוער. בשנת 2012 נבחר פישר ככישרון השנה בדנמרק. בעונת 2012/13 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של אייאקס בליגת העל ההולנדית. את הופעת הבכורה ערך במשחק ליגה מול הרקלס אלמלו באוקטובר 2012, כשנכנס כמחליף במשחק זה. באותה עונה זכה פישר עם אייאקס באליפות, כשהוא מבקיע עשרה שערי ליגה. בליגת האלופות נשרו אייאקס ופישר אל הליגה האירופית כשסיימו במקום השלישי בשלב הבתים, ובליגה האירופית הודחו בשלב הנוק אאוט הראשון על ידי סטיאווה בוקרשט. בסיום עונת 2012/13 נבחר באותה עונה פישר ככישרון העונה של אייאקס. בקיץ 2013 זכה פישר עם אייאקס במגן יוהאן קרויף, לאחר ניצחון 3-2 על א.ז. אלקמאר. בעונת 2013/14 זכה פישר עם אייאקס באליפות שנייה ברציפות, בעונה בה תרם שלושה שערי ליגה. בעונה זו שוב סיימו פישר ואייאקס במקום השלישי בשלב הבתים של ליגת האלופות, והודחו בשלב הנוק אאוט הראשון של הליגה האירופית על ידי רד בול זלצבורג. בשלהי עונה זו נאלץ פישר לעבור ניתוח, שבגינו החמיץ את סיום העונה, וגם כמעט את כל עונת 2014/15, בה ערך ארבע הופעות בלבד. כשחזר מהפציעה, פישר שיחק מספר משחקים גם בקבוצת המילואים של אייאקס. בעונה זו, סיימה אייאקס במקום השני. בעונת 2015/16, שהייתה האחרונה של פישר באייאקס, הבקיע פישר שמונה שערי ליגה, אך שוב אייאקס סיימה במקום השני. בתחילת עונה זו אייאקס ופישר הודחו במוקדמות ליגת האלופות על ידי ראפיד וינה, ובהמשך הודחו בשלב הבתים של הליגה האירופית. במהלך עונה זו הביע פישר את רצונו לעזוב את הקבוצה כדי לחפש אתגר חדש, ואמנם חתם במידלסברו במאי 2016.
מידלסברו, ששיחקה בעונת 2016/17 בפרמייר ליג, שילמה עבור שירותיו של פישר דמי העברה של חמישה מיליון אירו. באוגוסט 2016 ערך פישר את הבכורה שלו בפרמייר ליג, בתיקו המאופס מול ווסט ברומיץ' אלביון. עונה זו לא הייתה מוצלחת עבור פישר, שערך 13 הופעות ליגה בלבד ולא הבקיע בהן. מידלסברו נשרה בסיום עונה זו אל הצ'מפיונשיפ, ופישר עזב את הקבוצה וחתם במיינץ 05 מהבונדסליגה על חוזה לארבע עונות. על אף זאת, פישר שיחק במיינץ חצי עונה בלבד, בחצי הראשון של עונת 2017/18, וערך בשורותיה עשר הופעות בלבד. בינואר 2018 נמכר פישר לפ.צ. קופנהגן. 
פישר חתם על חוזה בפ.צ. קופנהגן בינואר 2018 לארבע עונות וחצי, ועד לסיום עונת 2017/18 הבקיע חמישה שערי ליגה. קופנהגן ופישר סיימו את העונה הסדירה במקום הראשון, אך ירדו למקום השני בתום הפלייאוף של עונה זו.

קריירה בינלאומית

פישר שיחק בכל הנבחרות הצעירות של דנמרק, ונחשב לעילוי כאשר היה נער. בנבחרת דנמרק עד גיל 17 הבקיע 20 שערים ב-30 משחקים, ובנבחרת עד גיל 21 הבקיע שני שערים בשבע הופעות. בנובמבר 2012 ערך פישר את הופעת הבכורה שלו בנבחרת דנמרק הבוגרת, כשהחליף את מיכאל קרון דהלי בתיקו 1-1 מול טורקיה במשחק ידידות. ביוני 2015 החליף שוב את קרון דהלי במשחק ידידות מול מונטנגרו, והבקיע בפנדל שער ניצחון לדנמרק בדקה ה-82, והמשחק הסתיים בתוצאה 2-1. 
פישר נכלל בסגל של דנמרק למונדיאל 2018, בו ערך הופעה אחת, כשנכנס כמחליף במקום פיונה סיסטו בדקה ה-60 של המשחק השלישי בשלב הבתים מול צרפת, שהסתיים בתיקו 0-0. דנמרק ופישר הודחו בשמינית גמר המונדיאל לקרואטיה.
פליסטוקן

פּלֶיסטוֹקֵן (Pleistocene; סימן: Ps) היא תקופה בתור הרביעון שבעידן הקנוזואיקון, אשר החלה לפני כ-2.588 מיליוני שנה ונמשכה עד לפני 11,700 שנה.
את המונח טבע צ'ארלס לייל ב-1819, בהציגו שכבה בסיציליה שיותר מ-70 אחוז ממיני מאובני הפאונה שלה קיימים גם כיום, ובכך הפריד אותה מהפליוקן. משמעות השם ביוונית – "חדש יותר" (בהתייחסו לפליוקן שמשמעותו "חדש"). משם זה נגזר עידן ה"הולוקן", שמשמעותו "חדש לחלוטין".
הגדרת המונח השתנתה ב-2006, להגדרה המקובלת כיום. עד אז המונח התייחס לתקופה שבין 1.806 מיליון שנים קודם זמננו עד ל-11,700 שנים קודם זמננו. לכן, בפרסומים קודם לכן, ייתכן שישתמשו במונח לתיאור תקופה זו.
בתקופה זו התרחשה מרבית אבולוציית האדם, כשבתחילתה הפרנתרופוס עדיין התהלך על פני האדמה, ובסיומה האדם המודרני כבר היה נפוץ בכל חמש היבשות. תנועת היבשות בתקופה זו היא מזערית, כ-100 ק"מ באופן יחסי מאז תחילת התקופה.
בתקופה זו היו מגוון של יצורים גדולים מאוד (מגפאונה) ביניהם: ממותה, מסטודון, דיפרוטודון, סמילודון, גליפטודון, שור הבר, גיגנטופיתקוס, קרנף צמרי, עצלני קרקע כמו מגתריום, ג'ירפיים גדולים כמו שיוותריום, אייל אירי, דוב המערות, דוב קצר-פנים, זאב בלהות, גומפותריום, עופות כמו מואה, אפיאורניס, עיט האסטי ואף כמה זוחלים כמה מגלניה, קווינקנה ומיאולניה.
מעטים מהיצורים הענקים שרדו עד תחילת ההולוקן.
יוהאן השני, נסיך ליכטנשטיין

ביוגרפיה

יוהאן נולד ב-5 באוקטובר 1840 באייזגרוב, מורביה, לאלויס השני, נסיך ליכטנשטיין ולפרנציסקה קינסקי, רוזנת וצ'יניץ וטטאו, בתם של פרנץ דה פאולה קינסקי, רוזן וצ'יניץ וטטאו ותרזה, רוזנת ורבנה ופרוידנטל.
בשנת 1858 זמן קצר לאחר שיוהאן נהיה בן 18 מת אביו אלויס השני, נסיך ליכטנשטיין, ויוהאן עלה לשלטון במקומו. בשנת 1862 נתן יוהאן חוקה לנסיכות ליכטנשטיין, ובשנת 1866 לאחר פירוק הקונפדרציה הגרמנית בעקבות מלחמת אוסטריה-פרוסיה, ביטל יוהאן את צבא הנסיכות, מכיוון שטען שזו הוצאה מיותרת.
יוהאן קירר במקצת את יחסי הנסיכות עם האימפריה האוסטרו-הונגרית, ומאידך הידק את היחסים עם שווייץ. לאחר מלחמת העולם הראשונה הוביל יוהאן לאיחוד מכסים עם שווייץ ובשנת 1924 התקבל הפרנק שווייצרי כמטבע החוקי בנסיכות.
בשנת 1921 העניק יוהאן חוקה חדשה לנסיכות, אשר למרות שעברה מספר שינויים בשנת 2003 היא עדיין החוקה הקיימת במדינה.
יוהאן נחשב לפטרון בולט של האמנויות והמדעים במהלך שלטונו הארוך, אולם הוא לא היה חברותי למדי ולא נהג להשתתף באירועים חברתיים. יוהאן מעולם לא התחתן ולא היו לו ילדים, כמו כמה מבני משפחתו.
בין השנים 1905–1920 שופץ והורחב ארמון ואדוץ, על אף שיוהאן לא גר בטירה ובכלל בליכטנשטיין, אם כי יורשיו עברו לגור שם בשנת 1938.
ב-11 בפברואר 1929 מת יוהאן בוואלטיצה, צ'כוסלובקיה, ואחיו פרנץ הראשון, נסיך ליכטנשטיין עלה לשלטון במקומו.
רמת הקוטב

רמת הקוטב או הרמה האנטארקטית הוא אזור רחב-ידיים במרכז אנטארקטיקה, המכסה שטח בקוטר של מעל 1,000 ק"מ וכולל את מחוז הקוטב הדרומי ואת התחנה האנטארקטית אמונדסן-סקוט. גובה הרמה הזו הוא בממוצע 3,000 מטרים.

צפייה וגילוי

רמה זו נצפתה לראשונה בשנת 1903, במסעה של משלחת דיסקברי לאנטארקטיקה, בהנהגת רוברט פלקון סקוט. ארנסט שקלטון היה הראשון שחצה חלקים מרמה זו בשנת 1909, כחלק ממשלחת נמרוד בפיקודו. המשלחת פנתה אחור עקב תנאי מזג אוויר קשים במרחק 97 מייל ימי מן הקוטב הדרומי. שקלטון כינה את הרמה הזו "רמת המלך אדוארד השביעי" לכבוד מלכה של הממלכה המאוחדת. שנתיים לאחר מכן, החליט חוקר הארצות הנורווגי רואלד אמונדסן לתת לה את השם "רמת הוקון השביעי", על שמו הוקון השביעי, מלך נורווגיה שעלה לכס המלוכה זמן קצר קודם לכן, כאשר משלחת הקוטב הדרומי של אמונדסן הייתה בדרכה חזרה מן הקוטב הדרומי, הראשונה להגיע אליו, בדצמבר 1911.
התצפית והצילום הראשון מן האוויר של רמת הקוטב נעשו ב-1929 ממטוס פורד טרימוטור, שנשא ארבעה אנשים בטיסה הראשונה אל הקוטב הדרומי וחזרה אל חוף הים. הטייס הראשי בטיסה זו היה ברנט באלכן, יליד נורווגיה, והנווט והמארגן הראשי של משלחת זו היה ריצ'רד בירד מוירג'יניה, קצין בצי ארצות הברית. שני החברים הנוספים בצוות המטוס היו טייס המשנה והצלם.

אקלים

הגבהים הנישאים של רמת הקוטב, בשילוב עם קווי הרוחב הגבוהים שלה ועם אורכם הקיצוני של חורפיה נטולי השמש, מביאים לכך, שהטמפרטורות כאן הן הנמוכות ביותר עלי אדמות רוב השנים (בהשוואה למרכז סיביר בחצי הכדור הצפוני).

פאונה

הרוחות המקפיאות, הנושבות כמעט ללא הפסקה על פני רמת הקוטב, בעיקר בחורף, גורמות לכך שהתנאים מחוץ למחסה עוינים מאוד לחיים. עקב כך אין למעשה שום חיים בטבע, ולו ברמה המיקרוסקופית.
ברמת הקוטב אין פינגווינים, משום שאין להם מה לאכול שם. מעט מאוד עופות, אם בכלל, מתעופפים מעל רמת הקוטב, ואלה שמגיעים לשם, נסחפו בסערות כבירות ובדרך כלל מוצאים את מותם, בקפיאה או בצמא. אין חיות יבשה ברמה האנטארקטית, מלבד בני אדם וחיות המעבדה שלהם.
כל חיים מיקרוסקופיים שעשויים להימצא ברמת הקוטב יהיו מיקרואורגניזמים מתים או גוועים, שהרוח נשאה לשם, או ש"תפסו טרמפ" על כלי רכב אנושיים או מטוסים, שם הובאו על גבי מצרכי מזון, או מיקרואורגניזמים החיים בדרכי העיכול או במחזור הדם של בני אדם, חיות המעבדה או חיות המחמד שלהם.
משבריסטית

תקציר העלילה

הסדרה מספרת על רובין, מנהלת יחסי ציבור אמריקאית המתגוררת בלונדון, שבמסגרת תפקידה צריכה להבין איך להוציא את המיטב מסיטואציות רעות ומביכות של לקוחותיה ולהצליח איכשהו לצאת ללא פגע. רובין מתמחה בפינוי הבלגן המונומנטלי שנגרם על ידי לקוחותיה האומללים והאנוכיים, אך למרבה האירוניה, אף על פי שהיא מצליחה היטב בעבודתה, את חייה שלה רובין לא מצליחה לנהל כראוי.
יושימאר יוטון

קריירת מועדונים

יוטון התחיל את הקריירה שלו במחלקות נוער מקומיות, בגיל 17 הגיע לקבוצת הנוער של ספורטינג קריסטל. בינואר 2008 הושאל לחוסה גאלבס לעונה אחת. ב-5 במרץ 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה. ב-9 במרץ 2008 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0-1 של קבוצתו נגד אתלטיקו מיניירו. יוטון סיים את העונה הראשונה שלו כשחקן קבוצה בוגרת עם 28 הופעות ו-3 שערים בליגה.
בינואר 2009 חזר לספורטינג קריסטל. ב-9 במאי 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי קריסטל בהפסד 1-2 נגד מלגר. ב-27 במאי 2012 ערך את הופעתו ה-100 במדי קריסטל, בה זכה אף לענוד את סרט הקפטן. בינואר 2013 עזב לראשונה את פרו כאשר הושאל לואסקו דה גאמה הברזילאית ובסיום העונה חזר לספורטינג.
ב-27 בינואר 2015 עזב לראשונה את דרום אמריקה כאשר חתם במאלמה השוודית.
ב-4 באוגוסט 2017 חתם באורלנדו סיטי מה-MLS.
ב-27 בדצמבר 2018 יוטון חתם בקרוס אסול מליגת העל המקסיקנית.

קריירה בינלאומית

בשנת 2011 זומן לראשונה לסגל נבחרת פרו לקראת גביע קירין. ב-8 בפברואר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק נגד פנמה. ב-15 באוקטובר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד בוליביה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014.
הנעדר

עלילה

העלילה מגוללת את סיפורו של טוני יוז (ג'יימס נסביט), שנסע יחד עם משפחתו הבריטית בשנת 2006 לנופש בצפון צרפת. ביום הראשון לחופשתם רכבם מתקלקל והם נאלצים לבלות את הלילה הראשון בעיירה קטנה הנקראת "שאלון דה בואה" במלון קטנטן בשם "עדן". בעודם ממתינים שרכבם יתוקן, אוליבר מבקש מאביו ללכת לבריכה, תחילה טוני מסביר לו שכבר מאוחר ומבטיח שיקח אותו ביום שלמחרת, אך כאשר אוליבר מתעקש, טוני נכנע ושניהם הולכים יחד לבריכה. אמילי (פרנסס או'קונור), אימו של אוליבר, מחליטה שלא להתלוות אליהם וחוזרת למלון. כשירד הערב והגיע הזמן ללכת, טוני לוקח את אוליבר לבר הסמוך, שהיה באותה עת הומה אדם בשל הגמר הגדול של משחקי המונדיאל שהתרחש באותו היום, כאשר בעיצומו של המשחק צרפת מבקיעה גול ניצחון והאנשים מסביב חוגגים בקול גדול. תוך כדי חגיגות הניצחון, טוני מבחין כי אוליבר נעלם בין ההמון הצוהל, הוא יוצא מחוץ לבר לחפש את בנו אך ללא הצלחה. לאחר שהבין כי הוא לא מוצא את אוליבר, הודיע לאשתו אמילי ויחד פנו למשטרה. טוני ואמילי נהפכו לאנשים הידועים ביותר בצרפת באותה תקופה, צוותי החקירה של צרפת יחד עם בלשים מטעם האינטרפול עבדו וחקרו את ההיעלמות של אוליבר אך נתקלו במבוי סתום והתיק נסגר.
העלילה נמשכת באופן לא ליניארי בשנת 2014, כ-8 שנים לאחר היעלמותו של אוליבר. טוני, שחש אחריות מלאה על היעלמות בנו, מחליט לא לוותר ולשוב ולחפש את אוליבר, כאשר בידו רמז שיכול לתת קצה חוט לגבי גורל בנו. טוני חוזר ל"שאלון דה בואה" ומתחיל בחיפושים באופן עצמאי. טוני נראה כאדם שאינו בר דעת, מפחיד את העוברים ושבים ונראה כי יצא מכליו.
במהלך 8 השנים שחלפו, נוצרו משקעים רבים ביחסיהם של טוני ואמילי והשניים התגרשו. אמילי החליטה להמשיך בחייה, בעוד שטוני חש שהוא אינו מסוגל ונשאר אובססיבי לגבי גורל בנו. בהמשך, אמילי נכנסת למערכת יחסים עם מארק וולש (ג'ייסון פלמינג), בלש מטעם האינטרפול שעזר בשנת 2006 בחקירת היעלמותו של אוליבר.
ג'וליאן בפטיסט (ת'אקי קיירו), המפקח הבכיר שעמד בראש חקירת היעלמותו של אוליבר, שומע כי טוני חזר לחפש את בנו ומחליט לחבור אליו. בזכות קשריו של ג'וליאן, מצליחים טוני וג'וליאן לפתוח מחדש את תיק החקירה ללא עזרה ממשטרת צרפת ובאופן דיסקרטי - לבקשת ראש העיירה.
במהלך חקירתם, מגלים ג'וליאן וטוני פרטים מזעזעים שאט אט מכוונים אותם למה שאירע באותו ערב בו נעלם אוליבר.
ישיבת חזון עובדיה

הקמת הישיבה

הישיבה הוקמה בשנת ה'תשל"ג (1973) במתכונת כולל על ידי הראשון לציון הרב עובדיה יוסף ויועדה עבור אברכים נשואים במטרה להכשירם כרבני קהילות ברחבי הארץ. את הקמת הכולל יזם הרב עובדיה יוסף לאחר שראה כי קיים מחסור רב ברבנים ודיינים הבקיאים בהלכה בקהילות השונות. בראשות הישיבה העמיד הרב עובדיה את בנו הרב יצחק יוסף.
בשנים הראשונות שכנה הישיבה בירושלים בדירה ברחוב חנה, באדר ה'תשמ"ב (1982) נערך טקס חנוכת הבית לישיבה בשכונת קטמון בירושלים הטקס התקיים במעמד גדולי תורה רבים ובהם  הרב אלישיב, הרב אליעזר ולדנברג הרב בצלאל ז'ולטי ועוד. בבניין זה הייתה הישיבה למעלה מעשור, ובו שכנה גם לשכתו של הרב עובדיה יוסף במשך כהונתו כרב הראשי לישראל ולאחר מכן כשעברה למתכונת של ישיבה, עברה לשכונת גבעת שאול, נכון לשנת 2018 הישיבה נמצאת בשכונת רוממה שברחוב הרקמה (מספר שנים, בעשור השני של המאה ה-21, כונתה "ישיבת רוממה").
בשנת 1992, בעקבות חילוקי הדעות שנתגלעו בין ש"ס והנהגת הציבור הליטאי, על רקע כניסת ש"ס לקואליציה, הקים הרב יצחק יוסף את ישיבת חזון עובדיה עבור בחורים ספרדים. נכון ל-2018, מונה הישיבה כ-120 תלמידים. 
מבין תומכי הישיבה בלטו הגביר משה סבא ואיל ההון אדמונד ספרא.
באלול ה'תשע"ג לאחר מינויו של הרב יצחק יוסף לראשון לציון, מונה בנו הרב רחמים יוסף לעמוד בראשות הישיבה. המשגיחים בישיבה, הרב אריה נגר והרב אייל עזרן. בין הרמי"ם הרב הרב שלמה לוי, הרב יהודה פרץ והרב שמואל חיות.

שיטת הלימוד

שיטת הלימוד בישיבה היא בסגנון ישיבתי, לימוד גמרא עם ראשונים ואחרונים. אולם בשונה משאר הישיבות, בליל שבת ישנו סדר מיוחד המוקדש ללימוד הלכה, תוך שימת דגש על לימוד בספרים יביע אומר וילקוט יוסף (אשר חלק מכרכיו חוברו בין כותלי הישיבה). פסיקת ההלכה והמנהגים בישיבה הם על פי פסיקותיו של הרב עובדיה יוסף.
מרפאת גוטפריד

היסטוריה ומאפיינים

בעבר שירתה מרפאה קטנה בשדרות ח"ן את תושבי הרצליה ורמת השרון. כאשר מספר חברי קופת החולים עלה, נוצר הצורך במרפאה גדולה יותר. לכן נרכש מגרש ועליו נבנתה המרפאה החדשה שלימים תיקרא מרפאת גוטפריד. המרפאה תוכננה על ידי האדריכלים אנדרי לייטרסדורף ואיליה בלזיצמן בשנת 1950. היא בת שתי קומות, שטחה המקורי היה 427.89 מ"ר, והיו בה 26 חדרים. הכניסה הראשית, הפונה לרחוב טשרניחובסקי, היא הכניסה הדרום-מערבית. בעבר הייתה גם כניסה צפון-מזרחית, אך היא נחסמה.

ד"ר וַלטר גוטפריד

המרפאה נקראת על שם ד"ר וַלטר גוטפריד (28 באוגוסט 1907 - 29 באוקטובר 1978). ד"ר גוטפריד גדל בווינה ולמד שם רפואה. הוא עלה לארץ ישראל במרץ 1934, ובשנת 1942 עבר לרעננה ושימש כרופא המחוזי של אזור השרון בקופ"ח כללית, עד לפרישתו לגמלאות בתחילת שנות השבעים. לאחר שפרש לגמלאות עבד במשרה חלקית כרופא בבית ספר ממלכתי ברעננה. הוא נפטר באוקטובר 1978, ומאותה השנה נקראה המרפאה על שמו.
דוד משה פרידמן

הרב דוד משה פרידמן מצ'ורטקוב (ז' בסיון תקפ"ז, 1827 - כ"א בתשרי תרס"ד, 1903) היה אבי חסידות צ'ורטקוב, בנו של רבי ישראל מרוז'ין (נין למגיד ממזריטש) וחתנו של רבי אהרון מצ'רנוביל. 
מילדותו היה ידוע כילד מוכשר, ואביו אמר עליו עוד בהיותו תינוק כי בקרבו מקננת נשמה גדולה שתקרב את לבבות ישראל לאלוקים. עם פטירת אביו ב-1850, התיישב בזלוטיפוטוק וב-1865 עבר לצ'ורטקוב והקים שם את חצר חסידות טשורטקוב, הוא וחסידיו קנו את הארמון מידי הגרפה הרונימה בורובסקה. עם זאת, ההתיישבות בעיר יצרה מתיחות ניכרת עם רב העיר ותומכיו.
אורח החיים של החצר החסידית בצ'ורטקוב היה מפואר ומלכותי כדרך העבודה של חסידות רוז'ין, בשונה מרוב החצרות החסידיות. בארמון הייתה הפעילות התורנית, התרבותית והחברתית (כמו קבלת קהל, אירוח ועוד). 
האדמו"ר היה ידוע בקדושתו ובפרישותו מהבלי העולם הזה ובדבקותו המתמדת בהקב"ה, בנוסף לכך הצטיין  בעדינות נפשו ובאהבת ישראל לכל יהודי באשר הוא, בדרך זו הדריך את חסידיו. הגיב בסלחנות לחרם שהכריז רבי חיים מצאנז על חסידויות היוצאות מבית רוז'ין. יהודי צ'ורטקוב התייעצו עמו בענייני חולין וקדושה וגם הגויים כיבדו אותו בגלל מעלותיו ומידותיו המיוחדות. הוא נפטר בהושענא רבא תרס"ד. אחרי מותו פורסמו דברי תורתו בספר "דברי דוד".
בין חסידיו בלטו רבנים מפורסמים, כגון הרב מאיר אריק והמהרש"ם מברז'אן. אף מבין חסידי סלונים היו שנהגו להסתופף בחצרו, ביניהם רבי מרדכי חיים סלאנים, ואף האדמו"ר, רבי שמואל וינברג מסלונים, היה מחסידיו.
האדמו"ר רבי שלמה גולדמן מזוועהיל, למד אצלו 7 שנים.
קברו של רבי דוד פרידמן נבנה על ידי אגודת "אהלי צדיקים". לפני מספר שנים חולל הקבר ומצבתו נעקרה. האגודה בנתה קבר זמני.