הומוסקסואליות בבעלי חיים

ההתנהגות המינית של בעלי חיים היא מגוונת ביותר. חוקרים מצאו בקרב בעלי חיים מקבילות להומוסקסואליות, ביסקסואליות, אינטרסקסואליות וטרנסג'נדריות. התנהגות הומוסקסואלית תועדה היטב בקרב 500 מינים שונים של בעלי-חיים, בעיקר יונקים ועופות, ואף נטען שנצפו התנהגויות כאלו ב-1,500 מינים. בבעלי חיים מסוימים נצפו גם מקרים של זוגיות חד מינית למשך כל החיים. במשך שנים רבות לא היו תצפיות רשמיות של התופעה, ייתכן שבשל הטיית הנסיין, שנגרמה בשל היחס החברתי ליחסי מין חד מיניים.
קיומה של הומוסקסואליות בבעלי חיים מהווה טיעון חברתי בדרישותיהם של להט"בים להכרה, למניעת אפליה ולשוויון זכויות. העובדה כי ההומוסקסואליות קיימת בטבע, לא רק אצל בני האדם אלא גם אצל בעלי חיים אחרים, מחלישה את הטענה האומרת שמשיכה לבן או לבת אותו מין הנה דבר "בלתי טבעי" או "הנוגד את הטבע". הדבר אף מעמיד בסימן שאלה את שאלות הבחירה והמוסר, אותן מעלות חברות אחדות, בהיותו מצב ביולוגי הקיים אצל בעלי חיים שונים בטבע.

תצפיות ומחקר

תצפיות על בעלי חיים שמטרתן לחקור התנהגויותיהם המיניות נתקלות בקשיים משמעותיים כשהן מבוצעות בטבע. התצפיות בשבי נוחות יותר, אך אינן אמינות מספיק. במקרים מסוימים נצפו זוגות הומוסקסואליים בשבי כאשר לא ניתנה להם גישה לבני הזוויג השני, אך היחסים הפכו להטרוסקסואליים כאשר גישה כזאת התאפשרה. בכך עלתה השאלה, האם היחסים ההומוסקסואליים אינם מושפעים מתנאי השבי.
מינים בהם נצפתה התנהגות מינית הומוסקסואלית כוללים: השימפנזה הננסי (בונובו), שבו גם הזכרים וגם הנקבות הם לרוב ביסקסואלים, ונודעה חשיבות להתנהגות הלסבית בקרב קופות הבונובו, החיים בקהילות מטריארכליות; הברבור השחור האוסטרלי, בו זוגות זכרים משתלטים על קינים של נקבות ודוגרים על הביצים יחד; הפינגווין, בו תועדו זוגות של זכרים מזדווגים ומקננים בגני חיות בניו יורק, בגרמניה וביפן; שחף, בו 10%-15% מהנקבות בסביבתן הטבעית מראות התנהגות מינית לסבית; ברכיה, בו כ-19% מהזכרים מפגינים זוגיות הומוסקסואלית; כבש, בו כ-8% מהזכרים מזדווגים עם זכרים אחרים; צבוע נקוד, בו לנקבה דגדגן הדומה בגודלו וצורתו לפין של הזכר; דולפינן, בו זכרים ונקבות מראים התנהגות ביסקסואלית הן בטבע והן בשבי.
תאוריות ומחקרים שונים מנסים להסביר את התופעה בראייה אבולוציונית, אשר קיימת למרות שלכאורה גנים המעודדים הומוסקסואליות מדכאים רבייה זוויגית והיו אמורים להתבטל על ידי הברירה הטבעית. אחדות מן הסיבות האפשריות לשימור התופעה מבחינה אבולוציונית הן: ברירת שארים המעודדת פרטים הומוסקסואלים שעוזרים לקרוביהם גם ללא צאצאים; וזוגיות הומוסקסואליות כמגבירת שיתוף פעולה בין פרטים מאותו זיווג; הומוסקסואליות נגרמת במצב הומוזיגוטי של גנים מועילים ביותר במצב הטרוזיגוטי; וגנים הגורמים הומוסקסואליות בזוויג אחד משפיעים בצורה שונה בעלת יתרון בזוויג אחר. כל אלו עשויים להוות יתרון שיעודד ביסוס גנטי להומוסקסואליות במהלך האבולוציה על אף החסרון האבולוציוני הרבייתי.
פילים צעירים, שועלים צעירים, שימפנזים ודולפינים צעירים וזכרים של יונקים נוספים מקיימים יחסים הומוסקסואליים במסגרת משחקי הנעורים. היום סבורים שמשחקים אלה משמשים הכשרה לחיי מין עתידיים והם שלב חשוב בהתפתחות החברתית והמינית של הרבה בעלי חיים צעירים.]
אצל הברבור השחור, לדוגמה, נצפו זוגות הומוסקסואליים של זכרים בשיעור של 6% מן האוכלוסייה, הן בשבי והן בטבע. הקשרים הזוגיים בין הזכרים נמשכים שנים. הברבורים הזכרים הללו מזדווגים עם נקבות המטילות להם ביצים בקן שבנה זוג הזכרים. במחקר אוסטרלי מתמשך אודות הברבור השחור נמצאו תוצאות מפתיעות: בעוד זוגות הטרוסקסואלים של הברבור השחור מצליחים להעמיד 30% בלבד של צאצאים העוזבים את הוריהם ויוצאים לחיים עצמאיים, הרי זוגות של זכרים הדוגרים על ביצים מצליחים בשיעור ממוצע של 80% בגידול צאצאיהם. הברבור השחור ודומיו מוכיחים שקיום דפוסי התנהגות ביסקסואליים וקשר זוגי הומוסקסואלי אינם פוגעים בהתרבות המין, ואף עשויים להצליח בכך, במקרים מסוימים, יותר מאשר זוגות הטרוסקסואליים.