זיו שילון

ביוגרפיה

זיו שילון נולד בבאר שבע למרגלית, גננת ואשת חינוך וצבי, עצמאי בענף הטקסטיל, בן זקונים ואח לשני אחים ואחות. את לימודי התיכון סיים במקיף ג׳ בבאר שבע, ובמקביל שיחק בקבוצת הנוער של הפועל באר שבע בכדורסל בתחילת דרכה. בשנת 2006 התגייס לחטיבת גבעתי. בתפקידו האחרון היה מפקד פלוגת לוחמים בדרגת סרן בגדוד צבר של החטיבה.
ב-23 באוקטובר 2012 נפצע זיו שילון במהלך פעילות מבצעית, שבעקבותיה איבד את ידו השמאלית, ונפגע קשה מאוד בידו הימנית. לאחר מכן עבר שיקום אינטנסיבי במשך 11 חודשים. לאחר שחרורו מבית החולים החל ללמוד משפטים במרכז האקדמי הבינתחומי הרצליה בשנת 2017 סיים את התואר.
בשנת 2014 הציע לזוגתו נישואין בעת נאום שערך בפלורידה מטעם ארגון ידידי צה"ל בארצות הברית ובפנמה הFIDF, ולאחר כמה חודשים נישאו. השניים גרים ברמת השרון ולהם בת ובן.
מעבר לכך, עסק בפעילות חברתית והקים ויזם פרויקטים חברתיים רבים. בשנת 2015 נבחר לאיש השנה מטעם קוראי ידיעות אחרונות.
בשנת 2018 הוענק לו "אות המופת השיקומי" מטעם משרד הביטחון.

שירותו הצבאי

שירותו הצבאי של שילון החל בשנת 2006, בעת התגייס לחטיבת גבעתי. במהלך שירותו יצא לקורס מכ"ים וקורס קציני חי"ר בבית הספר לקצינים של צה"ל, מילא מגוון תפקידים, והשתתף במספר רב של מבצעים ופעילויות לרבות מבצע עופרת יצוקה. בעת שירותו קיבל מספר אותות הצטיינות ושבח על תפקודו.
בתפקידו האחרון היה מפקד פלוגת לוחמים (בדרגת סרן), בגדוד צבר של החטיבה, במהלך תעסוקה מבצעית בדרום רצועת עזה, בגזרת כיסופים. ב-23 באוקטובר 2012, ביומו האחרון בתפקיד, יצאו כוחות הגדוד לפעילות חודרת על מנת לטהר את מרחב הגדר ממטענים וממנהרות. בחלק האחרון של אותה הפעילות, רגעים לפני סוף הפעילות ניגש שילון לפתוח שער בגדר על מנת לאפשר לכוחות הנדסה ושריון שפעלו בצוותא עם גבעתי לשוב לשטח ישראל.
בפתיחת השער הופעל מטען שהתפוצץ ישירות על גופו של שילון בעוד שאר הצוות שלו נמצא מאחור, באזור מוגן. שילון התעורר סמוך לגדר המערכת, שתי ידיו מרוסקות לחלוטין וגופו שרוף ומדמם. לאחר מספר דקות על הקרקע, הצליח להתעשת ופינה עצמו אחורה אל הצוות כאשר הוא נושא עמו את שארית ידו הימנית. לאחר טיפול מסור של החובש הפלוגתי והרופא פונה במסוק לבית חולים סורוקה במצב קשה כאשר נשקפת סכנה לחיו.
שילון עבר ניתוח לשחזור ידו הימנית. מאותו רגע עבר אשפוז ושיקום אינטנסיבי של כ-11 חודשים. בחודש דצמבר 2016 השתחרר שילון סופית משירות פעיל בצה"ל לאחר כ-11 שנות שירות.

הרצאות

בחודשים הראשונים לאחר הפציעה החל שילון בשיחות מול בני נוער וסטודנטים אודות סיפור פציעתו וברבות השנים, החוויות וההישגים צבר ניסיון של מאות הרצאות. בהרצאותיו שילון עוסק בהעצמה אישית, התמודדות במצבי קיצון, כלים להתמודדות עם אתגרים אישיים וקולקטיבים, שימוש באתגרים אישיים לפיתוח פתרונות ועוד. שילון הרצה מגוון קהלים כגון דרגים בכירים של מנגנוני הביטחון, מול יחידות הצבא וכוחות הביטחון, חברות פרטיות, בני נוער, סטודנטים ובאירועים יזומים ומעורבים בארץ ובחו״ל.
חלק גדול מהרצאותיו ונאומיו ברחבי ארה״ב ובאירופה הוקדשו לגיוס כספים למטרות הקשורות לחיילי צה"ל ורווחתם, תחומים הקשורים לעולם הרפואה כגון מגן דוד אדום, מרכזי שיקום, מרכזי איסוף דם ועוד.

פעילות בתחומי התקשורת והכתיבה

שיקומו לווה על ידי צוות המגזין עם אושרת קוטלר המשודר בערוץ 10. שילון התראיין בערוצי התקשורת השונים אודות מספר נושאים בתחום הכלכלי, החברתי והאישי. כגון חשיבות התמיכה הציבורית במפקדי צה״ל וברוח צה״ל, כלכלה שיתופית, נורמות חברתיות, העלאת המודעות לאלביניזם (לבקנות) כפועל יוצא מאותה הלקות ממנה סובלת ביתו הבכורה.
בנוסף, נוהג לפרסם תכנים בשיתוף פעולה עם העיתון "ידיעות אחרונות", במרבית אמצעי המדיה החוסים תחת המערכת כגון טורים אישיים וכתבות וידאו. בנוסף לכך, נבחר לאיש השנה של העיתון בשנת 2015. בשנת 2017 כתב שיר לזכרו של חברו רס"ן יוחאי קלנגל שנהרג בעימות מול חזבאללה בפעילות מבצעית בגזרת הר דב. בעזרת הזמר והיוצר יאיר לוי הולחן השיר ״עוף קדימה״, שלאחר הפצתו צבר תגובות רבות.