google/wiki40b huggingface dataset:
IOS 7

היסטוריה

iOS 7 הוכרזה ב-10 ביוני 2013, ולאחר הנאום המרכזי ב-WWDC, שוחררה בטא 1 למפתחים. בטא 1 תמכה באייפוד טאצ' 5 ובאייפון 4 ומעלה. בטא 2 שוחררה ב-24 ביוני ותמכה בנוסף גם באייפד מיני ובIPad 2 ומעלה. בטא 3 שוחררה ב-8 ביולי. עד בטא 3, אפל שיחררה גרסת בטא כל שבועיים אבל בטא 4 שברה את הדפוס הזה בכך ששוחררה ב-29 ביולי, שלושה שבועות אחרי גרסת הבטא הקודמת. יש ספקולציות שחושבות שבטא 4 עוכבה בשבוע בגלל ניסיון פריצה לשרתי המפתחים של אפל שנערכו ארבעה ימים בלבד לפני מועד שחרורו הצפוי. גרסת הבטא האחרונה, בטא 6 שוחררה ב-15 באוגוסט, והוסיפה הבאת תיקונים ל-iTunes, לענן ושיפורי מהירות ויציבות. ב-10 בספטמבר 2013, באירוע ההכרזה של אפל, אפל הודיעה כי iOS 7 תשוחרר לציבור בגרסתה המלאה ב-18 בספטמבר. באותו יום השתחררה גרסת (Golden Master (GM למפתחים על-מנת להשלים בדיקות תוכנה אחרונות לפני השחרור המלא לציבור.

עיצוב

iOS 7 קיבלה את הסלוגן - "השינוי הגדול ביותר ל-iOS מאז הצגת האייפון". השינוי הבולט ביותר הוא העיצוב. בסרטון תדמית תואר העדכון שהוא מדגיש סמלים חדשים, שקיפות, שכבות ועוד תכונות כחלק מהשינויים העיקריים בעיצוב. לפי הדיווחים, הסמלים עבור iOS 7 תוכננו על ידי צוות השיווק של אפל תוכננו סביב לוח הצבעים של אפל, סטייה מהעיצוב הרגיל של ה-iOS. יש המקשרים את הצבעים ללוגו המקורי של אפל משנת 1977.

תגובות

iOS 7 קיבל ביקורות חיוביות. הניו יורק טיימס שיבח וכתב שהמשתמשים יתרגלו לממשק שהשתנה באופן דרמטי ויהנו מהתכונות החדשות. הוא גם ציין כי iOS 7 הוא השינוי הגדול ביותר לכל מכשירי ה-iOS ולא רק האייפונים.
אבל זמן קצר אחרי שהושקה ה-iOS 7 לבעלי האייפונים והאייפדים כבר נחשפה פרצת אבטחה במסך הנעילה שלה, הפרצה מאפשרת לכל אחד במספר לחיצות לעקוף את קוד הנעילה והפתיחה של המכשיר ולגשת למייל, לחשבונות הטוויטר, פייסבוק, הבעיה נפתרה בעדכון ה7.0.2.
Can't Get You Out of My Head

רקע וכתיבה

השיר נכתב, הולחן והופק על ידי קתי דניס ורוב דייוויס. השיר הוא שיר בסגנון הנו-דיסקו, אשר משלב בתוכו גם את סגנון הסינת'פופ. שני סגנונות אלו מאפיינים שירים נוספים מתוך האלבום בו נכלל השיר.
במרוצת השנים, השפיע השיר על תרבות הפופ, תוך שזכה למאות גרסאות כיסוי ורמיקסים שונים. מכירותיו של השיר נעמדות בכ-5 מיליון עותקים.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה ליוטיוב ב-6 במרץ 2009. הקליפ זכה להצלחה רבה, תוך שהופנו כלפיו ביקורות חיוביות רבות. התלבושת של מינוג בקליפ זכתה לאהדה ברחבי העולם, תוך שבמרוצת השנים יצאו שלל תחפושות ותלבושות שונות המזכירות אותה ומהוות מעין מחווה עבורה.
נכון לפברואר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-113 מיליון צפיות.
ז'ורז' ביזה

בקונסרבטואר

ביזה התקבל לקונסרבטואר ב-9 באוקטובר 1848, שבועיים לפני יום הולדתו העשירי. כבר בראשית לימודיו הטביע את רישומו, כשלאחר שישה חודשים זכה בפרס ראשון בסולפג', הישג שהרשים את פייר-ז'וזף-גיום צימרמן, מי שהיה הפרופסור לפסנתר בקונסרבטואר. צימרמן נתן לביזה שיעורים פרטיים בקונטרפונקט ובפוגה, שנמשכו עד מותו של המורה הזקן בשנת 1853.
באמצעות שיעורים אלה, התוודע ביזה אל חתנו של צימרמן, המלחין שארל גונו, שהשפעתו על סגנונו המוזיקלי של התלמיד הצעיר התמידה שנים רבות, אף כי בקשר ביניהם היו לא מעט מתחים בשנים הבאות. הוא פגש גם אחד מתלמידיו הצעירים של גונו, קאמי סן-סאנס בן ה-13, שהיה לידידו הקרוב. בהדרכת אנטואן פרנסואה מרמונטה, המורה לפסנתר בקונסרבטואר, התפתחה שליטתו של ביזה בפסנתר במהירות; הוא זכה בפרס השני של הקונסרבטואר לפסנתר בשנת 1851, וכעבור שנה בפרס הראשון. לאחר זמן כתב ביזה אל מרמונטה, "בשיעורים שלך לומדים משהו מעבר לפסנתר; לומדים להיות למוזיקאי". בסוף שנתו הראשונה בקונסרבטואר, נדרש ביזה להגיש יצירה דתית, אבל בהיותו אתאיסט, סירב וכתב תחת זאת אופרה קומית, שהוועדה קיבלה.

יצירתו

חיבוריו הראשונים של ביזה שהשתמרו, שני שירים ללא מילים לקול סופרן, נכתבו בסביבות 1850. ב-1853 נכנס לשיעורי ההלחנה של ז'אק הלוי והחל להלחין ברמת תחכום ואיכות גדלה והולכת. שניים משיריו, "Petite Marguerite" ו-"La Rose et l'abeille" התפרסמו בשנת 1854. בשנת 1855 כתב אוברטורה שאפתנית לתזמורת גדולה ועיבד גרסאות לפסנתר בארבע ידיים לשתי יצירות של גונו: האופרה La nonne sanglante והסימפוניה ברה מז'ור. העבודה על הסימפוניה של גונו העניקה לו את ההשראה להלחין, זמן קצר לאחר שמלאו לו שבע-עשרה, סימפוניה משלו, הסימפוניה בדו, הנושאת דמיון ברור לזו של גונו - תו בתו בקטעים מסוימים. הסימפוניה של ביזה אבדה, נמצאה מחדש ב-1933 ובוצעה לראשונה ב-1935.
יוסי ורדי

ביוגרפיה

נולד בתל אביב. שרת בצה"ל כמדריך בבית הספר הטכני של חיל האוויר, שם הכיר את אשתו תלמה. הוא בוגר הטכניון ובשנת 1969 היה ממקימי חברת טכם - טכנולוגיה מתקדמת, מראשוני בתי התוכנה בישראל (היום בקבוצת נס). בשנת 1978 השלים בהצטיינות את עבודת הדוקטורט שלו בטכניון בנושא "מודל לקבלת החלטות למיקום תחנות כוח במשק החשמל".

קריירה בשירות הממשלתי

בשנת 1970, בהיותו בן 27 מונה למנכ"ל משרד הפיתוח, היה אחראי על משאבי הטבע במדינת ישראל. בתוקף תפקידו היה אחראי לחברות הממשלתיות: כימיקלים לישראל, מחצבי ישראל, מכרות נחושת תמנע, פוספטים בנגב חיפה כימיקלים ודשנים וחומרים כימיים. בנוסף היה המשרד אחראי למשק החשמל בישראל.
ב-1974 מונה למנהל רשות ההשקעות בצפון אמריקה, ולאחר שובו לישראל היה מנכ"לו הראשון של משרד האנרגיה, וכן כיהן כיושב ראש חברת הנפט הלאומית. בנובמבר 1978, התפטר מתפקידו, לאחר שלא הצליח לממש את תוכניתו לאחד את כל החברות והגופים הממשלתיים שעסק בחיפושי נפט לחברה לאומית אחת הפועלת על בסיס עסקי. 
ב-1993 מונה על ידי ראש הממשלה יצחק רבין ליועץ לשיתוף פעולה כלכלי עם מדינות ערב, ביניהם ירדן, מצרים וסוריה, ועסק בבניית תוכניות לפרויקטים משותפים לטווח ארוך ושת"פ בתחום התשתיות. גם בהמשך, בתקופת ממשלת נתניהו צורף כיועץ כלכלי לשיחות וואי פלנטיישן עם הרשות הפלסטינית.

קריירה עסקית

לאחר עזיבתו את השירות הממשלתי היה ממקימי חברת גרנית הכרמל, חברת אלון, חברת תעשיות לייזר, ואחרות. כיהן כחבר מועצת המנהלים בחברות מהגדולות במשק, בהן סאיטקס, מעריב, עלית, בזק ואחרות. כיהן כיושב ראש וחבר בוועדות ציבוריות רבות ובכללן הוועדה לרפורמה במשק החשמל. שימש כיושב ראש קרן ירושלים. חבר הוועדה המיעצת של בנק ישראל ואחרות. יעץ לבנק העולמי ולתוכנית הפיתוח של האומות המאוחדות. שימש כיועץ למנכלי חברות בינלאומיות ובכללן לנשיא אמריקה און ליין (AOL) ואמזון, חבר בפורום הכלכלי העולמי (הפורום של דבוס). 
ורדי הוא דוקטור לחקר ביצועים. סייע לבנו אריק בהקמת חברת מיראביליס שפיתחה את תוכנת ICQ, התוכנה הראשונה בעולם לשליחת מסרים מידיים באמצעות האינטרנט. תוך 19 חודשים מיום השקת השירות החברה נמכרה ל-AOL האמריקאית בסכום של 407 מיליון דולר. מאז, הפך ורדי לאחד המשקיעים הבולטים בתחום האינטרנט בישראל. עד כה השקיע ביותר מ-50 חברות הזנק. רבות מהן הונפקו או נרכשו ובכללן חברת Answers.com וחברת Tucows שהונפקו, חברת גיטקו (נרכשה על ידי מיקרוסופט תמורת 120 מיליון דולר), חברת סטרנט (נרכשה על ידי IAC תמורת 20 מיליון דולר), חברת פוקסי טיונס (נרכשה על ידי יאהו תמורת 30 מיליון דולר), חברת טיבלה (נרכשה על ידי סיסקו), חברת איירלינק (נרכשה על ידי Sierra Wireless תמורת 38 מיליון דולר), ואחרות.
ורדי פעיל בפורומים בינלאומיים שונים ומשמש כיושב ראש משותף של מספר כנסים ישראליים ובינלאומיים בתחום האינטרנט.

פרסים והוקרה

בשנת 1979 ורדי קיבל את פרס קנדי לי לעבודת הדוקטורט המצטיינת.
ורדי קיבל את פרס ראש הממשלה למפעל חיים בתחום ההיי-טק, את פרס התעשייה בקטגוריית האלקטרוניקה (2007), את פרס רומנסיאנו מאוניברסיטת תל אביב, ואחרים. בשנת 2009 הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד מהטכניון. באפריל 2014 בחר בו המגזין Wired לאחת מעשר הדמויות המשפיעות על תעשיית הדיגיטל באירופה. בנובמבר 2014 הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בשנת 2019 הוענק לו תואר יקיר העיר תל אביב-יפו.
לאונור מיכאליס

השכלה מדעית

מיכאליס נולד בברלין. למד רפואה בפרייבורג שבגרמניה, סיים בשנת 1897 וקיבל תואר דוקטור.
בשנת 1906 ניהל מעבדת בקטריולוגיה בבית החולים האוניברסיטאי צריט שבברלין ובשנת 1908 מונה לפרופסור.
מיכאליס עבד כאסיסטנט עבור: פאול ארליך בשנים 1898 - 1899, מוריץ ליטן בשנים 1899 - 1902 וארנסט ויקטור וון לידן בשנים 1902 - 1906. בשנת 1922 עבר ליפן ועבד כפרופסור לביוכימיה בבית ספר לרפואה באוניברסיטת נגויה. ב-1926 עבר לארצות הברית ועבד כמרצה במחקר רפואי באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, בבולטימור שבמרילנד ובשנת 1929 עבר לניו יורק ועבד כמרצה באוניברסיטת רוקפלר, שם יצא לגמלאות ב-1941.
מעצם

בגנטיקה, מעצם (באנגלית: Enhancer) הוא מקטע DNA שיכולים להיקשר אליו חלבונים ספציפיים ובכך להגביר את קצב השעתוק של גנים מסוימים. מבחינת סדר הבסיסים, המעצם לא חייב להיות קרוב לגן שאותו הוא מעצים, ולעיתים קיפול הכרומטין מקרב את המעצם לגן המתאים. ייתכן אפילו שהמעצם ימצא על כרומוזום שונה מהגן אותו הוא מעצים.
איתן הבר

תולדות חייו

איתן הבר נולד בתל אביב בשנת 1940 ליהודה וטובה הבר. למד בבית הספר הדתי ביל"ו בתל אביב. את דרכו בעיתונות החל בגיל 9 בכתיבת שירים בעיתון "הצופה לילדים" וככתב נוער ב"חרות לנוער". בגיל 14 נמנה עם צוות עובדי עיתון "חרות". ביולי 1957 יצא לסיור באירופה והביא את רשמיו בעיתון חרות.
עם גיוסו לצה"ל בשנת 1958 הוצב ככתב צבאי בעיתון "במחנה", שבועון חיילי צה"ל. בעקבות ריבוי האירועים הביטחוניים בגבול עם סוריה נשלח לפיקוד הצפון. בפיקוד הצפון הכיר את מפקד הפיקוד, יצחק רבין, והתיידד עמו, ומאז ליווה אותו ברבות מתחנות חייו. סיים שירותו הצבאי במילואים בדרגת סרן.
ביום שיחרורו מצה"ל, בשנת 1960, הצטרף ל"ידיעות אחרונות" ומאז ועד 1985, היה הכתב הצבאי, וסיקר עבור העתון את כל האירועים החשובים בתולדות המדינה באותה תקופה, כולל אירועים מדיניים, פוליטיים וחברתיים. 
לאחר מלחמת יום הכיפורים חבר לישעיהו בן-פורת, יהונתן גפן, אורי דן, אלי לנדאו, חזי כרמל ואלי תבור לכתיבת הספר "המחדל", במטרה שההנהגה המדינית והצבאית במלחמת יום הכיפורים תפנה את מקומה.
נמנה עם ראשוני העתונאים הישראלים במצרים בשנת 1978.
שימש כתחקירן ראשי בתוכניות הטלוויזיה הפופולריות ביותר בשנות ה-70: "חיים שכאלה" ו"זה הסוד שלי". ערך והגיש עשרות תוכניות בגלי צה"ל.
בסוף 1985 מונה כיועצו המיוחד וכיועץ לענייני תקשורת של יצחק רבין כשר הביטחון בממשלת ישראל העשרים ואחת. ליווה אותו מקרוב בפעילותו במשך כחמש שנים, לרבות בימי האינתיפאדה הראשונה, אחת התקופות הסוערות במדינת ישראל. שירת לצד שר הביטחון בהחלטותיו ועשייתו הביטחונית והמדינית. פרש מתפקידו עם רבין בעקבות כישלון "התרגיל המסריח" והקמת ממשלת שמיר בשנת 1990, וחזר ל"ידיעות אחרונות".
כאשר נבחר רבין כראש הממשלה ושר ביטחון ב-1992, מונה כיועץ ראש הממשלה ומנהל לשכת ראש הממשלה. בתפקיד זה ניהל משך כשלוש את לשכתו של רבין, עד להירצחו ב-1995. הופקד על החלק הציבורי, התקשורתי, ובחלקו גם המדיני בלשכת ראש הממשלה וכתב את רוב נאומיו של ראש הממשלה. נמנה עם הצוות המדיני המצומצם שהכין בחשאי את הסכם השלום בין ישראל לירדן. אחראי על כל המסעות המדיניים והביטחוניים של רבין לחו"ל, לרבות מדינות שלראשונה פתחו שעריהן בפני ראש ממשלה ישראלי (אינדונזיה, מרוקו, עומאן, סין, יפן, קוריאה הדרומית ורבות אחרות). עם זאת, הבר לא היה שותף לשיחות על הסכמי אוסלו.
איתן הבר כתב חלק מנאומיו בתקופת כהונתו של יצחק רבין, לרבות בימי מהלך למשא ומתן שהביא לחתימת הסכם השלום עם ירדן, ובהם הנאום שנשא רבין בוושינגטון שנאמר בו, בין השאר: "אני יצחק רבין, מספר אישי 30743, רמטכ"ל בדימוס, חייל בצבא השלום". 
איתן הבר נמנה עם האחראים לארגון כל האירועים החגיגיים לחתימת ההסכמים עם ירדן ועם הפלסטינים, בארצות הברית ובערבה, הסכם אוסלו, הענקת פרס נובל לשלום ופרס אונסק"ו. בליל הרצח ב-4 בנובמבר 1995 שהה ליד מיטת רבין, ועם מותו של רבין, הקריא בשם ממשלת ישראל את ההודעה על מותו: "ממשלת ישראל מודיעה בתדהמה, בצער רב וביגון עמוק, על מותו של ראש הממשלה ושר הביטחון, יצחק רבין, אשר נרצח בידי מתנקש הערב בתל אביב".
בתפקידו האחרון בלשכת ראש הממשלה, היה ממארגני מסע הלוויה של רבין אל הר הרצל בירושלים. 
עם פרישתו מלשכת ראש הממשלה (1995), ממשיך בכתיבת מאמרים בעיתון "ידיעות אחרונות", הכנת תוכניות טלוויזיה ותוכניות-רדיו בגלי צה"ל.

בספטמבר 2019 חשף כי הוא חולה בסרטן הלבלב .
חואה גוופנג

שליט סין

לאחר מותו של ג'ואו אנלאי מסרטן ב-1976 מונה גוופנג לתפקיד ראש הממשלה ומיד לאחר מכן גם לסגן יו"ר המפלגה הקומוניסטית. מספר חודשים לאחר מכן מת מאו דזה-דונג וגוופנג ירש אותו בתפקיד יושב ראש המפלגה הקומוניסטית ובראשות הוועדה הצבאית, ובכך אחז בשלושת התפקידים המרכזיים בסין. זמן קצר לאחר עלייתו לשלטון נעצרו אנשי כנופיית הארבעה, שעמדו בראש מהפכת התרבות כשליחיו של מאו. מ-1977 בכל הכינוסים הרשמיים נתלו תמונות של גואופנג לצד אלו של מאו. כך גם התבקשו בתי הספר בסין. בתחום הכלכלי הוא החזיר את מדיניות התכנון המרכזי על פי הדגם הסובייטי, שהייתה נהוגה בסין לפני הזינוק הגדול קדימה.
בפועל לאחר תקופת שלטון קצרה עלה כוחו של דנג שיאופינג, ולמרות מעמדו הרשמי של גוופנג כשליט אבסולוטי, כוחו פג, אם כי דנג שהיה השליט בפועל לא הדיח אותו מייד ולא לקח את תפקידיו.
לבסוף הודח מתפקידיו לאחר התגברות כוחו של דנג שיאופינג ותומכיו, ורשמית נשאר חבר רגיל בוועד המרכזי עד שהודח מתפקיד זה ב-2002.
נמל התעופה אורלי

היסטוריה

נמל תעופה אורלי נבנה בשנת 1932 כנמל תעופה שני לשדה התעופה לה בורז'ה. במהלך מלחמת העולם השנייה שימש כבסיס של לופטוואפה והופצץ על ידי חיל האוויר המלכותי וחיל האוויר של ארצות הברית.
לאחר הפלישה לנורמנדי בשנת ב-1944 נכבש שדה התעופה ושימש כבסיס של חיל האוויר של ארצות הברית אשר שיפץ אותו.
בשנת 1947 עזבו האמריקאים את הבסיס והוא עבר לידי צרפת ששנה לאחר מכן החלה להפעילו שוב כנמל תעופה אזרחי וכבסיס של חיל האוויר הצרפתי וכוחות נאטו.
וילם פלוסר

קורות חיים

פלוסר נולד בשנת 1920 בפראג, למשפחה של אינטלקטואלים יהודים. אביו, גוסטב פלוסר, למד מתמטיקה ופיזיקה (בין השאר לימד אותו אלברט איינשטיין). וילם פלוסר הוא בן דודו של דוד פלוסר. התחנך בבתי ספר יסודיים גרמנים וצ'כיים, ולאחר מכן בבית-ספר תיכון גרמני.
ב-1938 התחיל ללמוד פילוסופיה בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת קארל בפראג. ב-1939, זמן קצר לאחר הכיבוש הנאצי, הוא היגר ללונדון עם אדית ארת' (שהפכה לאשתו בהמשך) והוריה, כדי להמשיך את לימודיו למשך סמסטר אחד בבית הספר לכלכלה ומדעי המדינה של לונדון. פלוסר איבד את כל משפחתו במחנות הריכוז הגרמנים: אביו מת במחנה בוכנוואלד בשנת 1940; סביו, אמו ואחותו הובאו לאושוויץ ומאוחר יותר לטרזינשטט, שם הושמדו.
בשנה לאחר מכן, הוא היגר לברזיל, שבה התגורר בסאו פאולו ובריו דה ז'ניירו. בתקופה זו החל לעבוד בחברה צ'כית שעסקה בייבוא וייצוא, ולאחר מכן ב"סטאביוולט" (Stabivolt), יצרנית של מכשירי רדיו וטרנזיסטורים.
בשנת 1960 החל לשתף פעולה עם המכון הברזילאי לפילוסופיה בסאו פאולו ומאמרו פורסם בכתב-העת הברזילאי לפילוסופיה. כך התקרב לקהילה האינטלקטואלית הברזילאית. באותו עשור הוא פרסם ולימד פילוסופיה במספר בתי ספר בסאו פאולו: כיהן כמרצה לפילוסופיה של המדע בבית הספר הפוליטכני של אוניברסיטת סאו פאולו, וכפרופסור לפילוסופיה של תקשורת בבית הספר למשחק ובבית הספר ללימודי קולנוע מתקדמים בסאו פאולו. הוא גם נטל חלק בפעילות אמנותית, כגון מעורבותו בבינאלה לאומנות עכשווית של סאו פאולו ובאירועי תרבות אחרים. החל משנות ה-1950 לימד פילוסופיה ותיפקד כעיתונאי. בשנת 1963 התפרסם בפורטוגזית את ספרו הראשון, "שפה ומציאות".
ב-1972 החליט לעזוב את ברזיל. ייתכן כי הוצאת ספריו לאור נעשתה קשה יותר בגלל המשטר הצבאי ששלט אז בברזיל, למרות שעבודותיו עסקו בתקשורת ושפה.
הוא עבר לגור באיטליה ומאוחר יותר בגרמניה ובכפר רוביון בדרום צרפת. עד למותו היה פעיל בכתיבה ומתן הרצאות בתחום תאוריות של מדיה ותקשורת. בשנת 1991 ביקר בפראג כדי להרצות, ושם נהרג בתאונת דרכים.

כתיבתו

מסותיו של פלוסר הן קצרות, פרובוקטיביות וצלולות, עם דמיון לסגנון של מאמרים עיתונאיים. מבקריו מציינים שהוא הוגה פחות "שיטתי" מאשר "דיאלוגי" שניחן בחשיבה אקלקטית.
במרכז התעניינותו עמדו נושאים של כתיבה, תמונה טכנולוגית, צילום, נדידה, פילוסופיה, תקשורת וספרות, ובשנותיו המאוחרות - הפילוסופיה של תקשורת ושל יצירה אמנותית.
כתביו משקפים את חיי הנדודים שלו: למרות שרוב עבודותיו נכתבו בגרמנית, טקסטים אחרים שלו ראו אור בפורטוגזית ובצרפתית. תרגומים של מאמריו לשפות אחרות הם נדירים יחסית, בין השאר משום שכתביו מפוזרים בשפות שונות, כמאמרים או כקטעי ספרים. בשנת 2014 יצא לאור תרגום עברי של ספרו לקראת פילוסופיה של הצילום בהוצאת רסלינג, ספר שבמקור נכתב בגרמנית ויצא לאור לראשונה בשנת 1983.
הארכיונים של פלוסר שכנו בעבר באקדמיה לאמנויות המדיה בקלן, וכיום הם נמצאים באוניברסיטת ברלין לאמנויות.
בעלי גולגולת

מאפייני הקבוצה

במובן הפשוט ביותר, בעלי הגולגולת הם חולייתנים עם ראש, כלומר הקבוצה כוללת את קבוצת מיקסיניים (Myxinidae), להם יש גולגולת סחוסית ומבנים דמויי שן העשויים קרטין אך אינה כוללת את מיתרני הזנב (Tunicata), ומיתרני הראש (Cephalochordata). הקבוצה כוללת גם את הצמדים, דגי הסחוס - כרישים, כימראים ובטאים - וקבוצת הגרמיים: דגי גרם, וקבוצת בעלי ארבע רגליים (Tetrapoda) בה נמצאים גם היונקים.
ראשו של 'בעל גולגולת' מורכב ממוח, אברי חישה כולל עיניים, אף ואוזן פנימית וכמובן, גולגולת.
נוסף לגולגולת המובחנת יש ל'בעלי הגולגולת' תכונות אופייניות משותפות נוספות (תכונות נגזרות) שאיפשרו להם לפתח מורכבות רבה יותר. מחקרים בגנטיקה מולקולרית של בעלי הגולגולת חשפו שבהשוואה לבעלי חיים מפותחים פחות, יש להם עותקים של משפחות גנים שקשורות בתקשורת תוך תאית, שעתוק, ומורפוגנזה כמו רצף DNA המכונה הומאובוקס.
תה לבן

תה לבן (סינית: 白茶; פין-יין: báichá) הוא תה מחומצן קלות
הגדל ונקצר, כמעט באופן בלעדי, בסין, בעיקר במחוז פוג'יין. 
תה לבן מגיע אך ורק מהניצנים העדינים של צמח הקמליה הסינית, בניגוד לשאר סוגי התה המכילים בעיקר עלי הצמח. בתהליך הפיכתם לעלים מוכנים, מאפשרים לניצני ועלי הצמח לקמול לאור שמש טבעי, לפני שהם מעובדים קלות כדי למנוע חמצון או תסיסה נוספים. מהלך המשמר את טעמו האופייני של התה הלבן.
השם "תה לבן" נובע מהשערות הכסופות-לבנות שעל ניצני צמח התה שלא נפתחו. המעניקות לצמח את מראהו הלבנבן.

היסטוריה

מקורו של התה הלבן בסין. אולם ההיסטוריה של התה הלבן סבוכה מעט. מכיוון שמידע הועבר בעל פה, לא פשוט למצוא ציטוטים המתייחסים לתה, וחוקרים ומייצרים של התה הלבן חלוקי דעות באשר לראשית שימושו בסין. ייתכן שהתה הלבן של היום הופיע בשתי המאות האחרונות. הוא הופיע לראשונה בפרסום באנגלית בשנת 1876, ותואר כתה שחור מכיוון שבתחילה הוא לא בושל בדיוק כמו תה ירוק. כדי לבטל אנזימים וחיידקים פנימיים וחיצוניים. ובשלב הזה זיהו רק שני סוגים של תה, שחור וירוק. 
סיפורים המתייחסים לתה "לבן" כמועדף על משפחת המלוכה הסינית, שם הוא הופק לראשונה במהלך שושלת טאנג (618-907 לספירה). במשך זמן מה, רק הקיסר ומלוויו היו שותים תה לבן מפני שהיה יקר ונדיר. אולם התה הופק באופן שונה מכפי שהוא מופק היום. בשלב זה היו דוחסים את העלים לעוגות. בסביבות 1200 לספירה, בזמן שושלת סונג, נקטפו ניצני העלים הכסופים בטרם עת, אודו, יובשו, ונטחנו לאבקה.

עיבוד

למרות שתה שחור, ירוק ולבן מגיעים מאותו הצמח, כולם עוברים עיבוד שונה. ככל שהתה עובר תהליך עיבוד נוסף הוא נהייה כהה יותר. תה ירוק ולבן הם שני סוגי התה הפחות מעובדים. הם מאודים, בניגוד לייבוש באוויר בתהליך ששומר את העלים בדומה למצב הטבעי שלהם ועשוי לשמור על כמות נוגדי החמצון המצויה בתה טרם עיבודו.
תהליך העיבוד של התה הלבן, פשוט וקצר ביחס לתהליכים שעובר סוג תה אחר.
עלי תה טריים > קמילה > ייבוש (יבוש באוויר, יבוש סולארי, יבוש מכני)  > תה לבן.

בריאות

כמו התה השחור והירוק, גם התה הלבן הוא נגזרת של הקמליה הסינית ולכן מכיל את כל התכונות הכימיות שלה. מחקר שנערך באוניברסיטת קינגסטון בשנת 2009 הראה כי התה הלבן גבוה בערכים אנטי דלקתיים, נוגדי חמצון, ועשוי להפחית את הסיכון לפתח דלקת מפרקים שגרונית, כמה סוגי סרטן, מחלות לב ולהאט את קצב תהליך ההזדקנות על ידי האטת תהליך התפרקות האלסטין והקולגן.
ונדי פרידמן

ראשית דרכה

פרידמן גדלה בבית יהודי בטורונטו שבקנדה. אביה, רופא פסיכיאטר, ואמה, פסנתרנית קונצרטים, עודדו את התעניינותה במדע. למדה פיזיקה בתיכון, ובעקבות זאת החליטה ללמוד פיזיקה באוניברסיטת טורונטו. בתחילה  למדה ביופיזיקה, ובהמשך היא שינתה את המקצוע הראשי לאסטרונומיה. היא קיבלה תואר ראשון בשנת 1979. היא המשיכה ללמוד באוניברסיטת טורונטו, וקבלה דוקטורט באסטרונומיה ואסטרופיזיקה ב-1984. באותה השנה היא הצטרפה למצפה הכוכבים של מכון קרנגי בפסדינה כפוסט-דוקטורנטית. היא הפכה לחברת הסגל המדעי במצפה שלוש שנים מאוחר יותר, והייתה האישה הראשונה שהתמנתה לצוות המדעי הקבוע. ב-2003 היא מונתה למנהלת של מצפי הכוכבים של מכון קרנגי. עבודתה המוקדמת התרכזה בעיקר בקנה המידה הקפאידי.

קבוע האבל

פרידמן הובילה במשותף צוות בין-לאומי אשר כלל 30 אסטרונומים ומטרתו הייתה לחשב את קבוע האבל, שהוא מספר מפתח להערכת גיל היקום. קבוע האבל הוא קבוע המתאר את קצב התפשטות היקום. לאחר חישוב של קבוע האבל, ניתן להסיק את גודל היקום הנראה ואת גיל היקום. הצוות מדד את המרחק ל-24 גלקסיות באמצעות כוכבים הנקראים משתנים קפאידים, ומדד את קבוע האבל באמצעות חמש שיטות בלתי תלויות. החוקרים, בראשות פרידמן, פירסמו את תוצאות המחקר הסופיות בשנת 2001. עבודתם חישבה את קבוע האבל בדיוק של 10% ובכך פתרה מחלוקת ארוכת שנים.

טלסקופ מגלן הענק - GMT

פרידמן יזמה את פרויקט טלסקופ מגלן הענק  וכיהנה כראש הדירקטוריון משלב היוזמה ב-2003 ועד לשנת 2015. פרויקט זה משלב אוניברסיטאות ומכוני מחקר מובילים בעולם במטרה לבנות טלסקופ אופטי בגודל 25 מטר בהרי האנדים שבצ'ילה. הטלסקופ צפוי להיות פעיל בשנת 2024.

הכרה ופרסים


פרידמן נבחרה כחברה באקדמיה הלאומית למדעים, בחברה הפילוסופית האמריקאית, באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים וכן בחברה האמריקאית לפיזיקה .
מיירה וולש

ביוגרפיה

וולש נולדה בסיאטל, וושינגטון די. סי. לאם ברזילאית ולאב אמריקאי ממוצא שוודי, גרמני ואירי כשהייתה בת שנתיים עברה עם משפחתה לסאו פאולו, ברזיל וכשהייתה בת אחת עשרה עברו לסימי ואלי, קליפורניה.
וולש היא פעילת זכויות האדם ידועה, ומבלה את רוב זמנה בהתנדבות ובמפגשים של פרויקטים קהילתיים. בנוסף, יש לה בלוג אישי באינטרנט.

קריירת משחק

בשנת 2005 הופיעה לראשונה בפרק בסדרת הנוער "לא מדהימה" בערוץ ניקלודיאון. שנתיים לאחר מכן, ב-2007 היא החלה לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הנוער "קורי בבית הלבן" של ערוץ דיסני, בתפקיד מינה, בתו של שגריר בבית הלבן. 
שבשנת 2008 השתתפה בקליפ לשיר "7 Things" של מיילי סיירוס. בשנת 2009 שיחקה בתפקיד קבוע בעונה השישית של הסדרה "עקרות בית נואשות" ברשת ABC כאנה סוליס, קרובת משפחה של קרלוס סוליס העוברת לגור במשפחת סוליס בויסטריה ליין.  
בשנת 2010 היא הופיעה בתפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה "סודות ההתבגרות" ו"יומני הערפד" ובשנת 2011 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט הנעורים "ילדות רעות 2". בנוסף היא הופיעה בפרק בתוכנית ד"ר פיל שם נתנה עצות למתבגרים ובני נוער כיצד להעצים את עצמם. בשנת 2012 ו-2013 שיחקה בתפקיד קבוע בסדרה "הוחלפו בלידתן" בתפקיד סימון סינקלייר, ובשנת 2017 שבה לתפקיד אורח. בשנת 2013 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט הקומדיה "משחקי למות מרעב" שהוא פארודיה של משחקי הרעב. ב-2014 התארחה בסדרה "סוכני S.H.I.E.L.D.".
Survivor

מצעדים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
ממלא מקום שר

ממלא מקום שר הוא אדם (שר או ראש הממשלה) הממונה למלא את מקומו של שר בשל סיבות שונות המפורטות בחוק יסוד: הממשלה.

מעמדו החוקי של ממלא מקום שר

סעיף 24 לחוק יסוד: הממשלה מסדיר את מעמדו של ממלא מקום שר. סעיף זה מבחין בין שני מקרים: סעיף 24(א) עוסק במילוי מקומו של שר שנעדר מן הארץ, וסעיף 24(ב) עוסק במילוי מקומו של שר שחדל לכהן או שנבצר ממנו זמנית מלמלא את תפקידו.

ממלא מקום שר לפי סעיף 24(ב)

אם שר חדל מלכהן בתפקידו או שנבצר ממנו זמנית למלאו, ימלא את התפקיד במקומו ראש הממשלה או שר אחר שייקבע על ידי הממשלה. לפי סעיף 24(ג) לחוק, תקופת מילוי מקומו של שר שחדל לכהן לא תעלה על שלושה חודשים, הנמנים ממועד הנבצרות או סיום התפקיד. בסיום תקופת מילוי המקום, יש צורך למנות שר במשרה קבועה.

מילוי מקום שר בהצבעה

לפי סעיף 18(ד) לתקנון הממשלה, ממלא מקום השר רשאי להצביע במקומו של השר, אם ממלא המקום קיבל את רשותו של השר להצביע (או הרשאה כללית לבצע זאת). עם זאת, אם השר מסר הודעה מראש על הצבעתו הצפויה, לא יוכל ממלא מקום השר להצביע בעצמו.
Moscas en la Casa

רקע וכתיבה

את השיר כתבה שאקירה בעקבות שיברון לב, שחוותה באותה תקופה. מילות השיר מתארות את הרצון של שאקירה לחזור לאותה זוגיות שבה הייתה, ואף מתארות את רצונה לחזור אל אהובה שעזב אותה. 
כיוון שיצא עבור הרדיו בלבד, הוחלט שלא תצלם לו שאקירה ווידאו קליפ. למרות זאת, העלתה לערוץ ה-Vevo שלה הזמרת הופעה שהפכה לויראלית במהרה, ונכון לאוקטובר 2019, מונה הצפיות עומד על למעלה מ-50 מיליון צפיות.
מועצה אזורית הערבה התיכונה

גאוגרפיה

הערבה התיכונה היא חלק מהשבר הסורי אפריקאי ורובו מתחת לפני הים. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 30 מ"מ. בקיץ הטמפרטורות עולות מעל 40 מעלות כל יום עם לחות נמוכה מאוד. האזור אינו מחובר לרשת המים הארצית. קיימים קידוחים מקומיים שמספקים את כל הצריכה.

גבולות המועצה

צפון: מועצה אזורית תמר
דרום: מועצה אזורית חבל אילות
מזרח: גבול ירדן
מערב: מועצה אזורית רמת הנגב

אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף 2017, מתגוררים במועצה אזורית הערבה התיכונה 3,300 תושבים (מקום 240 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎2.0%‏.   לפי נתוני הלמ"ס נכון לסוף 2017, למועצה אזורית הערבה התיכונה דירוג של 7 מתוך 10, במדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2015. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשע"ז (2016-‏2017) היה 85.2%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת סוף 2016 היה 8,011 ש"ח (ממוצע ארצי: 8,913 ש"ח).

כלכלה

תושבי האזור עוסקים בעיקר בחקלאות של ירקות ופרחים לייצוא וכן תיירות מדברית וכפרית. ישנם עובדי מועצה ועובדים במוסדות הציבוריים.
60% מיצוא הירקות הטריים מישראל מגיע מן הערבה התיכונה.
בשנת 2017 הורחב סל הגידולים החקלאיים בערבה התיכונה והחלו לגדל עצי אבוקדו לגידול ולמטרת מסחר.
תחום התיירות מהווה ענף כלכלי משמעותי וכיום באזור למעלה מ-350 חדרי אירוח לצד אטרקציות, מסעדות ושפע מסלולי טיול במדבר. דרך הבשמים הנבטית הוכרה בשנת 2005 כאתר מורשת עולמית מטעם אונסק"ו.
Vibe Tribe

היסטוריה

מרניאנסקי ואיבאטרוב נולדו בברית המועצות. בגיל צעיר מאוד עלו לישראל והחלו את דרכם המוזיקלית כבר בגיל העשרה כשיצרו מוזיקה אלקטרונית.
השניים נרשמו בלייבל הישראלי Utopia כאומני טראנס תחת השם Vibe Tribe.
בשנת 2003 עשו השניים רמיקס לטראק Shakawkaw של אינפקטד מאשרום, רמיקס אשר נחשב למוצלח והביא להם חשיפה רבה.
בשנת 2004 Vibe Tribe הוציאו את אלבום הבכורה Melodrama אשר נמכר באלפי עותקים.
בשנת 2006 הוציא ההרכב את האלבום השני, Wise Cracks, שהראה את השינויים הרבים שחלו על ההרכב בשנתיים החולפות, הטראקים נהיו יותר מלודיים ובנוסף שולבו הרבה אפקטים קוליים וקטעים פסיכדליים. אלבום זה הצליח יותר מקודמו, והגיע ל-10,000 מכירות.
חודשים ספורים לאחר צאת Wise Cracks הצוות התפרק. סטס מרניאנסקי נשאר תחת השם Vibe Tribe ואלמר איבאטרוב תחת השם החדש Spade אך למרות התפרקות זאת השניים ממשיכים לעבוד יחד ועוזרים אחד ליצירות של השני.
בשנת 2009 יצא האלבום Destination Unknown, שהכיל שיתופי פעולה רבים של וייב טרייב עם אומנים שונים כגון System Nipel, Ananda shake, Ziki ועוד.
למרות שסטס ואלמר התפרקו הם שיתפו פעולה מספר פעמים לאחר הפירוק תחת השם: Vibe Tribe Vs Spade.