google/wiki40b huggingface dataset:
כלבים בחלל

עלילה

גבר בשחור נושא כלוב קטן מברית המועצות לנשיא ארצות הברית קנדי. בכלוב נמצאת מתנה מחרושצ'וב לקרוליין קנדי, גור בשם פושוק. הגור מתחבר לחיות המחמד האחרות של קנדי ומספר להם את סיפורו.
שלוש שנים קודם לכן, במוסקבה של 1960, הופיע אדם מוזר שתופס כלבי רחוב ולוקח אותם. פעם הוא ניסה לתפוס כלבה בשם סטרלקה, אך היא ברחה עם חברתה, החולדה וניה. ואז, כשסטרלקה הלכה לחפש עצמות וניה הלכה לטלפון בתשלום כדי להשיג קצת כסף.
בינתיים, בזמן שסטרלקה ברחה מהאיש המוזר, בקרקס מקומי המצב בכי רע: וובה החזיר, השמין מכדי לטוס על רקטה ובלקה, כלב, טס במקומו. אבל בלקה מאבד שליטה על הרקטה ומתעופף מהקרקס. לאחר זמן מה הוא מתרסק על הטלפון בו וניה החולדה חיפשה מטבעות. ההתרסקות שברה את הטלפון ווניה קיבלה את כל הכסף מהטלפון השבור. לאחר ההתרסקות פוגשים בלקה, סטרלקה ווניה שלושה כלבי רחוב נוספים: בולדוג בשם בולה, פאג בשם מולה ובוט בשם פיראט. בלקה וסטרלקה נמלטים מכלבי הרחוב האחרים, אך למחרת בבוקר שלושתם נתפסים על ידי האיש המוזר.
לאחר שנתפסו הכלבים מועברים לרכבת לביקונור שם הם מגיעים למרכז הכשרה סובייטי לטיסת חלל. הם פוגשים את המאמן שלהם, כלב רועה גרמני בשם קזבק, שנאלצת לבחור את שני הכלבים הטובים מהקבוצה. חודש לפני תאריך ההשקה הקבוצה הנבחרת היא בולה ומולה, אך ביום האימונים האחרון מגיעה וניה למקום הראשון, עם בלקה וסטרלקה במקום השני והשלישי בלקה וסטרלקה צריכים לטוס עם וניה, כי הוא היה הראשון וקבוצת הטיסה נבחרת רשמית.
בסוף טיסתם, סטרלקה רצתה להישאר בחלל, מכיוון שאמה אמרה שאביה, סיריוס, חי בין הכוכבים. קזבק מופיע כשהוא שומר על טיסתם ומנסה לשכנע את סטרלקה לחזור. הם רואים היווצרות חפצים שטסים לעברם, וחושבים שהם כלבי חלל, אך התברר שהם מטאוריטים, הם נפגעו ממטר מטאוריטים והטיל נורה מהנזק. סטרלקה, ווניה וקזבק הולכים לחלק האחורי של הרקטה כדי להילחם בשריפה עם נוסחת האכלה שלהם כמים. בלקה פוחד אך בכל זאת קופץ דרך טבעת האש אל מושב הנהג כדי להפנות את הרקטה לכיוון כדור הארץ. סטרלקה מכבה את האש, וקזבק מודה באהבתו לבלקה. הכלבים מסתכלים על קבוצות שונות וסטרלקה מצדיעה לסיריוס במקום אביה. צוות טיסת הכלבים מחזירם לכדור הארץ בחיים.
סטרלקה, בלקה ווניה מקבלים תוארי גיבורים ומגלים שקזבק נשאר מאחור, אך המדען האחראי על הפרויקט אומר להם שהתעמולה הסובייטית לא תאפשר לעולם לחשוף כי היה מקום לחסכון בטיסה.
חיות המחמד האחרות של קנדי, בראשות החתול, לא מאמינים לסיפורו של פושוק, למעט כלב צרפתי אחד שרואה את טלאי הקוסמונאוט על כריתו של פושוק. לאחר מכן הוא מבקש ממנו לספר מה קרה אחר כך. סטרלקה חוזרת לגור עם אמה. וניה מקיימת כנסים ומספרת את סיפורה לכל מי שמוכן להקשיב. בלקה חוזר לקרקס ככוכב הראשי. קזבק חי יחד עם אהובתו בלקה, וכולם חיים באושר ועושר.
במהלך סצנות שאחרי הכתוביות מוצגים קטעי ארכיון אמיתיים של תוכנית החלל הסובייטית וכלבי החלל.

מדיה ביתית

הסרט יצא ב-DVD, Blu-ray, Blu-ray 3D ו-Digital Copy ב-8 ביוני 2012.

ביקורת

הסרט דורג 5.2 מתוך 10 באתר imdb, עם 37% עגבניות רקובות בהתבסס על 866 הצבעות.

סרט המשך

"כלבי החלל: הרפתקאה אל הירח" הוא סרט ההמשך אשר הציג בהקרנת בכורה בארצות הברית ב-26 באוגוסט 2016.

כלבי החלל 3

בשנת 2019 יצא סרט שלישי בסדרה בשם "כלבי החלל מצילים את קובה".
דניאל נמיר

ביוגרפיה

נמיר שחיין הפועל דולפין נתניה.

2017

באליפות העולם שנערכה בבודפשט בסוף יולי 2017 סיים נמיר במקום 16 במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם דניס לוקטב, לירן קונובלוב, תומר פרנקל בתוצאה של 7:19.32 דקות, כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:49.34 דקות.
באליפות ישראל שנערכה בתחילת אוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:50.10 דקות, אחרי דניס לוקטב ממכבי אשדוד (1:49.34 דקות) ולפני גיל קיזלר ממכבי חיפה (1:50.22 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 2:07.58 דקות, במקום שביעי במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 25.06 שניות ובמקום 11 במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 51.14 שניות.

2018

באליפות אירופה שנערכה בגלאזגו, סקוטלנד באוגוסט 2018 סיים נמיר במקום שביעי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי משולב ביחד עם דניס לוקטב, אנסטסיה גורבנקו אנדראה מורז בשיא ישראלי חדש של 7:40.07 דקות, כשחיין שני הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:48.71 דקות. בשלב המוקדמות הוא שחה כשחיין ראשון שיא אישי חדש של 1:49.58 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 11 במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם דניס לוקטב, דוד גמבורג ויונתן בטשא בתוצאה של 7:22.71 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 1:50.19 דקות, במקום 30 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:57.37 דקות ובמקום 35 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:50.08 דקות.

2019

בתחרות שבע הגבעות שנערכה ברומא, איטליה ביוני 2019 קבע נמיר במשחה ל-200 מטר חופשי שיא אישי חדש של 1:49.68 דקות ובמשחה ל-400 מטר חופשי שיא אישי חדש נוסף של 3:57.35 דקות. שבוע לאחר מכן, בתחרות המבחן האחרונה לקראת אליפות העולם שנערכה בוינגייט בסוף יוני 2019 הוא סיים במקום שני במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 3:54.92 דקות, אחרי דניס לוקטב (3:54.65 דקות), במקום שלישי במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:49.13 דקות, אחרי דניס לוקטב (1:48.50 דקות) וגל כהן גרומי (1:49.05 דקות) ובמקום חמישי במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 50.43 שניות.
עומר ברנע

ביוגרפיה

ברנע הוא בנם של השחקנית איריס ברנע ועודד ברנע, הוא האמצעי מבין שלושה בנים, אחיו הגדול הוא השחקן והמדבב איתי ברנע ואחיו הצעיר הוא השחקן רום ברנע. הוא גדל במושב בן שמן. ברנע למד משחק בבית הספר תלמה ילין. הוא השתתף בין השאר בסרטים "אנג'ל", "פרא" "Holy Rollers". בנוסף, שיחק בתיאטרון הישראלי בהצגות "1913" ו"מותו של סוכן". בשנת 2002, הופיע בטלוויזיה בטלנובלה "לחיי האהבה". בחנוכה 2003 עלה המחזמר "ספידי וגלגלי הקסם" בהשתתפותו, ובבימויו של חנוך רוזן. לאחר מכן, ב-2004, שיחק בסדרה "אסתי המכוערת" ולאחר מכן בסדרות הבת.   
בשנת 2005 התחרה ברנע בתוכנית "רוקדים עם כוכבים" עם הרקדנית ויקטוריה מגלניק והודח כזוג השני. במרץ 2006 שיחק בטלנובלה של ערוץ 24 "ילדות רעות" ובדרמת הטלוויזיה "האקס המיתולוגי". באותה שנה שיחק בסרטים "מחילות" ו"ריקוד מסוכן". בנוסף, השתתף בפרסומות רבות בהן לחברת הבגדים TNT, שבה הוא שימש כדוגמן הבית.כמו כן השתתף בפרק בעונה הרביעית של הסדרה הפיג׳מות בתור חבר של נתן.
ב-2010 השתתף בדרמה היומית "נשות הטייסים" בערוץ 10.
ב-2012 השתתף בסרט הקולנוע הישראלי "2 בלילה".
בעשור השני של המאה ה-21 הוא מרבה להופיע בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה ובסרטים בארצות הברית, ובמיוחד בסרטיו של הבמאי הקנדי ג'וסף זנטיל. ב-2013 בסרט הדרמה "Americano" בתפקיד הראשי לצד אליס באקל. שיחק גם במותחן "The Girl Is in Trouble". שיחק בפרק בסדרה "מבוקש" בתור ג'וזף. שיחק גם בסרט "ג'ון וויק" בתור גרגורי. שיחק גם בסרט "הולי רולרס" בתור חסידי.
בשנת 2015 השתתף בסדרת הטלוויזיה "המדרשה" יחד עם אחיו רום ברנע בערוץ 2 של רשת.
השתתף ב"כדברא" בשנת 2017 בערוץ ניקולידאון בלוויין ובתפקיד אורח ב"החברים של נאור".
ברנע משמש כקריין הבית של קניוני עזריאלי.
כיום, הוא מנחה סדנאות פסיכודרמה.
לוק קיקלי

ביוגרפיה

קיקלי נולד בסינסינטי שבאוהיו האמצעי מבין שלושה אחים.

קריירה במכללות

בשנת 2009 החל ללמוד באוניברסיטת בוסטון קולג'. כבר בעונתו הראשונה בקבוצת הפוטבול של בוסטון קולג' פתח בהרכב ובתום העונה הוביל את ליגת ה-ACC וסיים שני בכל ה-NCAA עם 158 תיקולים. הוא נבחר לשחקן ההגנה של השנה ב-ACC. בעונתו השנייה הוביל את ה-NCAA עם 183 תיקולים ונבחר לנבחרת העונה בקולג'ים על ידי כל הגופים הבוחרים. בעונתו השלישית הוביל פעם נוספת את ה-NCAA עם 191 תיקולים. הוא נבחר לנבחרת השנה ב-NCAA, זכה בפרס נגורסקי ופרס לוט לשחקן ההגנה המצטיין בקולג'ים, לפרס לומברדי ולפרס בטקס לליינבקר המצטיין. בתום העונה החליט לא להמשיך לשנה נוספת באוניברסיטה ולהעמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NFL.

קריירה ב-NFL

קיקלי נבחר במקום התשיעי בסיבוב הראשון של הדראפט על ידי קרוליינה פנתרס. הוא חתם על חוזה ל-4 שנים בסכום של כ-12.58 מיליון דולר. הוא פתח בכל 16 המשחקים בעונתו הראשונה ורשם 165 תיקולים (103 מהם ללא עזרה), 3 השתלטויות על איבודי כדור ושתי חטיפות. בתום העונה נבחר לרוקי השנה בהגנה. 
בעונת 2013 השיג 166 תיקולים (96 מהם ללא עזרה) ו-4 חטיפות. במשחק מול ניו אורלינס סיינטס השיג 26 תיקולים, וקבע בכך שיא NFL. הוא נבחר באותה עונה לשחקן ההגנה של השנה, לנבחרת העונה ולמשחק הפרו בול. 
בעונת 2014 השיג 171 תיקולים (107 מהם ללא עזרה), חטיפה אחת וגרימה לאיבוד כדור אחת. הוא נבחר בפעם השנייה ברציפות לנבחרת העונה ולמשחק הפרו בול. בפלייאוף השיג 10 תיקולים וחטיפה אחת בניצחון מל אריזונה קרדינלס ו-8 תיקולים בהפסד בסיבוב השני לסיאטל סיהוקס. 
בעונת 2015 סייע לפנתרס לסיים במאזן הטוב בליגה של 1-15. הוא השיג בעונה זו 118 תיקולים (76 ללא עזרה) 4 חטיפות והשתלטות אחת על איבוד כדור. בפלייאוף השיג 11 תיקולים וחטיפה אחת לטאצ'דאון בניצחון על סיאטל סיהוקס ובגמר ה-NFC השיג 8 תיקולים וחטיפה אחת לטאצ'דאון בניצחון על אריזונה קרדינלס. בסופרבול 50 השיג 10 תיקולים וסאק אחד בהפסד קבוצתו לדנוור ברונקוס.
בעונת 2016 סבל מזעזוע מוח לאחר 10 מחזורים והחמיץ את שאר העונה.
בעונת 2017 נבחר בפעם החמישית ברציפות לפרו בול ובפעם הרביעית לנבחרת העונה. כמו כן זכה בפרס ארט רוני לשחקן ההוגן של העונה.
מאלגה

היסטוריה

מאלגה נוסדה על ידי הפיניקים כנקודת מסחר תחת השם מלחה בסביבות המאה ה-12 לפנה"ס. ייתכן כי מקור השם בהמלחת דגים בנמל. עם עליית קרנה של קרתגו והפיכתה למעצמה ימית, הפכה העיר לבת חסותה. בשנת 205 לפנה"ס נכבשה העיר על ידי הרפובליקה הרומית. הרומים העניקו לעיר מעמד של "בעלת ברית" והיא שמרה על שלטון עצמי ועל צביונה התרבותי הפיניקי.  במהלך מאות השנים תחת שלטון רומא ספגה העיר את תרבותה של הראשונה ובימי אוגוסטוס קיבלו תושביה מעמד של בעלי זכויות לאטיניות. העיר הפכה למוניקיפיום, ושמה שונה לפלאוויום מלקה.
במהלך המאה ה-5 לספירה נכבשה העיר על ידי הויזיגותים. בשנת 711 נכבשה העיר על ידי המוסלמים. העיר פרחה תחת שלטון המוסלמים והפכה למרכז סחר חשוב. העיר נכבשה מחדש בשלביה האחרונים של הרקונקיסטה, בשנת 1481, על ידי הכוחות הנוצריים בהנהגתם של איזבלה הראשונה מלכת קסטיליה ופרננדו השני מלך אראגון.
במהלך מלחמת האזרחים הספרדית נכבשה העיר על ידי הכוחות ה"לאומנים" ב-8 בפברואר 1937, תוך הפצצות אוויריות כבדות.
העיר מהווה אתר תיירות חשוב בספרד, מרכז חקלאי ותעשייתי גדול, ועיר נמל עיקרית לייצוא תוצרת חקלאית.
יחסי מלזיה–תימן

היסטוריה

היחסים בין שתי המדינות החלו כבר במאה ה-15. אנשי החאדרמי היו בעל תפקיד חשוב בתהליך האסלאמיזציה של העם המלזי.
עד היום, התרבות המלזית דומה לתרבות הערבית.

יחסים כלכליים

כיום, שתי המדינות עובדות על שיפור עסקאות דו-צדדיות בין שתיהן. בשנת 2013, היקף הסחר בין שתי המדינות עמד על כ-200 מיליון דולר. הייבוא העיקרי של מלזיה מתימן הוא: מאכלי ים, קפה, דבש, עור ופירות. מאידך, הייצוא המלזי העיקרי לתימן הוא שמן בישול. שתי המדינות גם הקימו ועדה משותפת, העוסקת בקידום היחסים הבילטרליים בנושא ההשכלה הגבוהה בין שתי המדינות.

יחסים דיפלומטים

מלזיה מחזיקה בשגרירות בצנעא. מאידך, תימן מחזיקה בשגרירות בקואלה לומפור.
אלכסי לייהו

ביוגרפיה

לייהו נולד בשם מארקו וולה אלקסי לייהו באספו שבפינלנד. בגיל 7 הוא החל לנגן בכינור ובגיל 11 החל לקחת שיעורי גיטרה בקונסרבטוריון הפיני של פופ וג'אז. בנוסף, הוא למד שם לנגן בפסנתר.
הוא הושפע ממוזיקת ההבי מטאל ששמעה אחותו. לייהו היה חבר בלהקת "T.O.L.K", וב-1993 הקים את להקת המטאל נאו-קלאסי, " IneartheD". מאוחר יותר שינתה הלהקה את שמה ל"צ'ילדרן אוף בודום. באותה שנה, עברו חברי הלהקה לגור בהלסינקי.
בגיל 16, עזב לייהו את בית הספר כדי להשקיע במוזיקה יחד עם צ'ילדרן אוף בודום.
ב-1997, הוא הצטרף ללהקת "Thy Serpent", אך עזב אותה לאחר תקופה קצרה.
במהלך קונצרט של צ'ילדרן אוף בודום ברוסיה עם להקת " Impaled Nazarene", הזמינו חברי הלהקה השנייה את לייהו להיות הגיטריסט הראשי שלהם. הוא הצטרף ללהקה והיה חבר בה עד 2001, אך מעולם לא הביע עניין בלהקה.
ב-1999, הזמינה קימברלי גווס את לייהו להצטרף ללהקתה סינרג'י בתור גיטריסט ראשי. ב-2001, הצטרף גיטריסט נוסף ללהקה בשם רופה, דבר שיצר מתח בין הגיטריסטים ותחרויות של מי יבצע סולואים בשירים.
בפברואר 2002, נישא לייהו לסולנית הלהקה, קימברלי גווס, והתגרש ממנה ב-2004, אך הם נשארו חברים טובים.
ב-2004, הקים לייהו פרויקט צד בשם Kylähullut, אשר הוקם עם חברו ללהקה טומי לילמן ווסה ג'וקינן מלהקת Klamydia.
התחביב העיקרי של לייהו הוא מכוניות. אביו לימד אותו לנהוג כשהיה בן 10.
הכינוי שלו Wildchild (בתרגום לעברית :ילד פרא) בא מאחד השירים המפורסמים של W.A.S.P.
הלורקס

תקציר העלילה

ההרפתקה עוקבת אחר ילד בן 12  ששמו טד בחיפושו אחר עץ אמיתי שבאמצעותו הוא מתכוון לכבוש את לבה של אודרי, נערת חלומותיו. כדי למצוא את העץ הוא צריך למצוא את אז-לר, שמספר לו כיצד נעלמו כל העצים ומה אפשר לעשות כדי להחזירם.
הסרט מותח ביקורת קשה על התנהלות הכלכלה האנושית, אף שהוא קומי וחביב.

ביקורות והכנסות

הסרט זכה לביקורות מעורבות ממבקרי הקולנוע. אתר Rotten Tomatoes המרכז ביקורות קולנוע העניק לסרט דירוג משוקלל של 58%. בסוף השבוע הראשון לצאתו הכניס הסרט 70 מיליון דולר, הפתיחה השלישית בטיבה לחודש מרץ בארצות הברית, והשמינית הטובה ביותר לסרט אנימציה נכון למרץ 2012.
הלקוח במרכז

התפתחות העיקרון

קרל רוג'רס הגה את עקרון הלקוח במרכז, כחלק משיטת הטיפול הפסיכולוגית שלו הקרויה טיפול ממוקד בלקוח, שהיא שיטת פסיכותרפיה. שיטתו של רוג'רס הייתה המשך טבעי להתפתחויות בתחום הפסיכותרפיה. זיגמונד פרויד פיתח את הפסיכותרפיה לראשונה כשהגה את הרעיונות של הפסיכואנליזה. פרויד העלה השערות על מבנה אישיות ומודעות האדם ועל תפקידם של הסמלים בחשיבתו. פרויד הנחה את המטפל להכיר היטב את עולמו הפנימי של המטופל כדי להבין את המשמעות הספציפית של כל סמל בחשיבתו. כך, כבר אצל פרויד הייתה חשיבות מסוימת לדעותיו של המטופל.
ממשיכי פרויד בין אם הגדירו עצמם כפסיכואנליטיקנים ובין אם לא, לא הצליחו לסתור או לאשש את מרבית דבריו של פרויד. בסוף המאה התשע עשרה במהלך המחצית הראשונה של המאה העשרים, הם הציבו תאוריות משלהם בתחום תורת האישיות והפסיכותרפיה, לצד התאוריה שלו. בין התאוריות השונות היו הסכמות וסתירות חלקיות והיו דגשי חשיבות שונים. על פי חוקרי ההיסטוריה של הפסיכולוגיה, מרבית השוני בין התאוריות נבע מהשוני בין המטופלים של הפסיכולוגים שהגו אותם ומהשוני בקורות חייהם של ההוגים עצמם. על כן, הפסיכותרפסטים נהגו להתאים את התאוריות ושיטות הטיפול שלהם למטופליהם.
אברהם מאסלו פיתח את הפסיכולוגיה ההומניסטית, זרם אליו נהוג לשייך גם את קרל רוג'רס, בטיעון שהרבה מטופלים לא מתאימים לאף אחת משלל התאוריות הקיימות. מצב זה אירע, משום שהפסיכולוגיה המודרנית התעלמה מרעיונות רבים על מהות האדם שהופיעו בספרות ובפילוסופיה משחר ההיסטוריה. רוג'רס פיתח את התאוריה שלו בעקבות עבודתו של מאסלו. על פי רוג'רס כל רעיון שמתאים למטופל מותר לשימוש בטיפול פסיכולוגי. רוג'רס סובר כי אין להתאים את הלקוח לתאוריה מסוימת אלא לשתף את הלקוחות בבחירה ובהרכבה של התאוריה המתארת את מבנה האישיות האישי שלהם. על כן הוא קבע את רעיון הלקוח במרכז כחלק מרכזי משיטת הטיפול שלו, הקרויה טיפול הממוקד בלקוח.

תרפיית הלקוח במרכז

תרפיית הלקוח במרכז היא סוג של פסיכותרפיה אשר מחפשת נטייה של מימוש עצמי אצל הלקוח דרך קבלה עצמית, אותנטיות המטפל והבנה אמפתית. קרל רוג'רס הגה 6 עקרונות אשר עומדים בבסיס תרפיה המכילה את עקרון הלקוח במרכז. ששת העקרונות הם: קשרים בין אישיים, פגיעות למבוכה/חרדה (מצד של הלקוח), אותנטיות (מצד של המטפל), תפיסת הלקוח את האותנטיות של המטפל, הגישה ללא תנאים, החיובית של המטפל כלפי הלקוח ואמפתיה (הזדהות והבנה) מדויקת.
אחת אפס אפס

רקע כללי

בפרקי הסדרה מוצגים מקרי פשע נפרדים לכל פרק, שבהם מטפל החוקר הבכיר אריק ארבל. לצד זאת, העלילה עוסקת בירי שביצע ארבל בראש ארגון פשע אסריאן בביוף, ירי שבוצע כהגנה עצמית ופצע את העבריין, בזמן שארבל התחקה אחריו.
העונה הראשונה של הסדרה צולמה בבית ההסתדרות לשעבר ברחוב קריניצי ברמת גן. העונה השנייה צולמה בפתח תקווה בבית מפלגת קדימה לשעבר ברחוב שמואל מילס 1 ועלתה לשידור ב-2 ביוני 2014.
אוניברסיטת וסט של טימישוארה

היסטוריה

האוניברסיטה הוקמה על פי צו מס' 660 שהוצא ב-30 בדצמבר 1944, אשר קבע שעל אוניברסיטה לקום במערב רומניה.
הפקולטה הראשונה שהוקמה הייתה בשנת 1945 בית הספר (ה"מכון") לרפואה הומנית, הנקראת כיום האוניברסיטה לרפואה ורוקחות. בשל סיפוח של העיר קלוז' להונגריה עקב תכתיב וינה בשנת 1940 ומלחמת העולם השנייה הועברו לעיר טימישוארה חלק מפקולטות של אוניברסיטת קלוז' שהיוו חלק מהפקולטה השנייה שפעלה בטימישוארה, הפקולטה השלישית הייתה הפקולטה למשפטים. שתי הפקולטות האחרונות שימשו כבסיס להקמת האוניברסיטה, כשאליהם הצטרפו מאוחר יותר המכון הפדגוגי והחוג לפילולוגיה, הם התאחדו למוסד אקדמי אחד בסוף ספטמבר 1962.
בתחילה האוניברסיטה הוקמה עם שלוש פקולטות, מתמטיקה, פיזיקה וספרות, בשנת 1967 הוקם החוג לכלכלה ובשנת 1968 הרחבה ניכרת  הביאה לצירוף המכללה הפדגוגית והוקמו הפקולטות להיסטוריה, כימיה, מוזיקה, ציור ומדעי הטבע והמוסד הפך לאוניברסיטה עצמאית, בעלת צוות אקדמי יוקרתי בכל התחומים המסורתיים.
תקופת משטרו של צ'אושסקו הייתה תקופה קשה למדעי הרוח והמדעים המדויקים במדינה. תחומי לימוד כמו מוזיקה, אומנות, היסטוריה, גאוגרפיה, ביולוגיה וכימיה נעלמו בזה אחר זה; תחומי לימוד הפילוסופיה צומצמו במידה ניכרת ורבות מהפקולטות הועברו למוסדות אחרים.
בשנת 1989, שנת המהפכה הרומנית, היוותה גם נקודת מפנה בהתפתחות האוניברסיטה. החל משנה זו "אוניברסיטת וסט" החלה בתקופה חדשה והפכה לאחת מארבע האוניברסיטאות המובילות ברומניה (יחד עם קלוז', יאשי ובוקרשט).

מבנה

שינוי מהותי במנטליות של האוניברסיטה התרחש בתפיסה של המוסד האקדמי, לפי דגם המוסדות האקדמיים במערב אירופה. בוצעה רפורמה מוסדית משמעותית, שהחלה בהגדרה מחדש של המשימות האוניברסיטה ומטרותיה.
בתחילת המאה ה-21 (בשנת הלימודים 1999/00), הצוות האקדמי מנה כ-672 מרצים ועובדים, 11,000 סטודנטים מהם 350 סטודנטים זרים (כשבשנה האקדמית 2008/09 למדו 16,000 סטודנטים בסך הכל).
האוניברסיטה כוללת 13 פקולטות (כלכלה, מתמטיקה, פיזיקה, סוציולוגיה ופסיכולוגיה, ספרות, פילוסופיה והיסטוריה, כימיה וביולוגיה, משפטים, מוזיקה, אמנויות, חינוך גופני וספורט, מדעי המדינה ותקשורת) המחולקות ל-54 מחלקות,ובהם מעל 50 פרויקטים אקדמיים.
לאוניברסיטת "וסט" יש הסכמים אקדמיים עם למעלה מ-30 אוניברסיטאות ברחבי אירופה, אמריקה, אסיה (לרבות ישראל), אפריקה. האוניברסיטה מנהלת פרויקטים משותפים (מחקרים בתולדות יהדות רומניה) עם מכללת הכרמל מישראל, לרבות תוכניות לימודים בשיטת "לימוד מרחוק".
אובר-לויטננט

היסטוריה

בצבא הגרמני, החל מתחילת המאה ה-19, דרגה זו, המתורגמת כ"סגן", הוענקה בדרך כלל לקצינים לאחר חמש עד שש שנים של שירות פעיל. 
אובר-לויטננט משמש הן בצבא הגרמני והן בחיל האוויר הגרמני. בנאט"ו, דרגת אובר-לויטננט הגרמנית היא המקבילה של לוטננט ראשון בצבא / כוחות האוויר של מדינות בעלות הברית.
אלכסנדר שייבר

אלכסנדר (שנדור) שייבר (Alexander Scheiber, הונגרית Scheiber Sándor ‏ 9 ביולי 1913 - 3 במרץ 1985) היה רב, בלשן, מזרחן, חוקר היהדות, הפולקלור והספרות היהודית, מראשי הקהילה היהודית בהונגריה לאחר מלחמת העולם השנייה וניהל את בית המדרש לרבנים בבודפשט במשך כ-35 שנה. אלכסנדר שייבר היה אחת הדמויות המשפיעות ביותר של היהדות הניאולוגית ההונגרית.
הוא ערך מחקרים בתחומים כמו היסטוריה יהודית, ספרות יהודית ופולקלור, תוך דגש על יהודי הונגריה.

קורות חיים

אלכסנדר שייבר נולד בבודפשט כנצר למשפחות רבנים מצד שני הוריו.
למד בבית המדרש לרבנים בבודפשט כתלמידו של ברנאט הלר, וקיבל סמיכה כרב בשנת 1938. 
במקביל למד פילוסופיה באוניברסיטת בודפשט, וסיים שם תואר דוקטור בשנת 1937. 
בשנים 1938–1940 ביקר בספריות חשובות בלונדון, אוקספורד וקיימברידג' על מנת לחקור כתבי יד עבריים מימי הביניים, בין השאר חקר קטעים רבים מגניזת קהיר.
בשובו להונגריה שרת בין השנים 1941–1944 כרב קהילת דונפלדוואר (Dunaföldvár). בשנת 1943 גויס ליחידות לעבודות כפיה אך ניצל ממחנה מעבר ברגע האחרון, זמן קצר לפני ההסעה ליעד.
בשנת 1944 עבר לבודפשט ונשאר בה תחת הכיבוש הנאצי. יחד עם אשתו ובני משפחה אחרים מצא מקלט בבית הזכוכית של קארל לוץ.
עבד תקופה כארכיבר במוזיאון היהודי, אולם באוקטובר 1944 נשלח שוב לעבודות כפיה. 
ב-31 בדצמבר 1944 נורתה אמו למוות על ידי פאשיסטים הונגרים מארגון צלב החץ שתפס באוקטובר 1944, בעזרת גרמניה הנאצית, את השלטון בבודפשט.

פעילותו האקדמית

אחרי שואת יהודי הונגריה תרם ד"ר שייבר תרומה ניכרת לשיקום המוסדות הקהילתיים וחיי הרוח בקרב יהודי בהונגריה. בשנת 1945 התמנה לפרופסור לספרות יהודית וחקר המקרא בבית המדרש לרבנים בבודפשט והחל משנת 1950 עמד בראש המוסד היוקרתי הזה יחד עם אֶרנֶה רוֹת. אחרי 1956 נשאר מנהל יחיד של בית המדרש עד מותו, בשנת 1985. הסמינר שעמד בראשו היה בית המדרש לרבנים היחיד שפעל רשמית בארצות הגוש הקומוניסטי. משנת 1949 לימד הרב שייבר פולקלור השוואתי באוניברסיטת סגד, בשנתיים הראשונות כמרצה בכיר ולאחר מכן כפרופסור - עד שנת 1983.
אלכסנדר שייבר הקדיש חלק רב מעבודתו לחקר יהדות הונגריה ותולדותיה.
במשך השנים הוצעו לו משרות מכובדות במוסדות אקדמיים מחוץ להונגריה, ,בין השאר, את ניהול 
הספרייה הלאומית בירושלים, אך דחה אותן מתוך מחויבות למפעל החינוכי שניהל בהונגריה.
השקיע מאמץ רב בפרסום עבודותיהם של מלומדים כמו וילמוש באכר, את "הפאונה והמינרלים אצל היהודים" מאת הרב עמנואל לב (1969) ואת יומנו של איגנץ גולדציהר (1978). 
בשנת 1957 פרסם שייבר פקסימיל של "הגדת קאופמן" הקרויה לפי דוד קאופמן והידועה כיום כהגדת סראייבו. שייבר כתב מחקרים גם בתחום הספרות ההונגרית, למשל על יצירות המשורר יאנוש אראן ובסופר קלמן מיקסאט.
למרות שנודע כמלומד וחוקר מהשורה הראשונה, היותו יהודי שומר מצוות מנע ממנו בימי המשטר הקומוניסטי להיבחר לאקדמיה ההונגרית למדעים. בשנות ה-1960–1970 מנהיגים של הקהילה היהודית, שהיו קשורים למשטר הקומוניסטי (אנדרה שוש ואחרים), העלו נגדו בחשאי תלונות שהוא "ציוני" או "חביב השגרירות הישראלית" (זאת לפני ניתוק היחסים הדיפלומטיים עם ישראל ב-1967).
השלטון הקומוניסטי לא מנע, בכל זאת, את עבודתו כל עוד הייתה מבוצעת במסגרת קהילתית דתית, ואף איפשר לו לבקר מספר פעמים במוסדות אקדמיים במערב אירופה. 
אלכסנדר שייבר נפטר בבודפשט בשנת 1985.
הייתה לו בת אחת, רופאה.
פילון (אדריכלות)

פילון (ביוונית: Pylon) הוא שער כניסה מונומנטלי למקדש המצרי העתיק.

מבוא

באדריכלות, הפתחים: חלונות, דלתות ושערים, הם גורם חשוב בעיצובם של הקירות ושל החלל הכלוא בתוכם. הפתחים מחלקים את הקירות לגושים אטומים ולחללים שיש להם סדר וריתמוס. גודלם וצורתם של הפתחים נקבעים לפי שיקולים שונים: פונקציונאליים, מבניים וצורניים.
השער משמש לכניסה לקשר בין פנים הבית, העיר או המתחם, לבין החוץ.
בניתם של מפתחים הייתה בעייתית מפאת הצורך לייצב את הפתח. בבניה המסורתית הפתחים היו קטנים מפני שלא ידעו לייצב אותם. גודל המפתח היה קשור באורך הקורה המקסימלי.

פילון במצרים העתיקה

פתרון לבעיה גודל המפתח מוצאים בדרכים שונות, במצרים העתיקה הפתרון היה בנית פילון. פילון מורכב משני מגדלים המתחברים באמצעות קרניז, הנמוך מהם וסוגר את הפתח ביניהם. השער היה בדרך כלל במחצית הגובה של המגדלים. באמונה המצרית העתיקה, הפילון שיקף את האופק שבין שני הרים שמעברם זורחת ושוקעת השמש. הם סימלו מקום של בריאה ולידה מחדש.
הפילונים היו מקושטים בסצנות המדגישות את סמכויות השלטון של המלך מהיותם מקום פולחן ציבורי.
בפילון של מקדש איזיס  בפילה (Philae), משנת 500 לפנה"ס, נראה פרעה מכניע את אויביו בעוד האלים: איזיס, חורוס וחתחור מתבוננים. דוגמאות נוספות נמצאות בלוקסור ואידפו.
פולחן אמון- רע אל השמש, התקיים פעמים רבות בראש פילון המקדש.  פילונים אחדים הכילו גם חדרי מדרגות פנימיים.
הפילון הראשון שנמצא הוא מהמאה ה-13 לפנה"ס. זוג של אובליסקים היו מוצבים בדרך כלל לפני הפילונים.
צביר פגסוס

היסטוריה

הצביר התגלה  בשנת 1746 על ידי האסטרונום הצרפתי ממוצא איטלקי ג'ובאני דומניקו מראלדי (שגילה גם את הצביר M2) ותואר על ידו כ"כוכב מעורפל המורכב מהרבה כוכבים". בשנת 1764 כלל אותו שארל מסיה בקטלוג מסיה כערפילית חסרת כוכבים, אך ציין שמדובר באותו עצם שזוהה על ידי מראלדי. בשנת 1783 זיהה האסטרונום ויליאם הרשל שזהו צביר.
בשנת 1927 זוהתה ערפילית פלנטרית בתוך הצביר בצילום שבוצע במצפה הר וילסון. זוהי אחת הערפיליות הפלנטריות הבודדות שהתגלו עד היום בתוך צביר כדורי. בשנת 1984 זוהה מקור של קרינת X במרכז הצביר ובשנת 2001 גילה טלסקופ החלל צ'נדרה שלמעשה יש שני מקורות של קרינת X בליבת הצביר.

תצפית

בהירותו של הצביר היא מדרגה 6.2 וניתן להבחין ללא ציוד עזר רק בתנאי תצפית מיטביים. במשקפת הוא נראה ככתם מעורפל ורק באמצעות טלסקופ בינוני ניתן להבחין בכוכביו הבהירים ביותר של הצביר שבהירותם היא מדרגה 12.5. בשל דחיסותו הרבה במרכז, הצביר נראה בציוד חובבים קטן בהרבה מגודלו האמיתי - כשליש בתצפית ישירה וכשני שלישים בצילום ארוך חשיפה.
הצביר קל מאוד לזיהוי והוא נמצא כ-4 מעלות מצפון-מערב לכוכב ε בפגסוס (אניף) בהמשך הקו המחבר אותו עם הכוכב θ בפגסוס.

מאפייני הצביר

קוטרו של M15 הוא כ-175 שנות אור ומרחקו ממערכת השמש הוא כ-33,600 שנות אור כך שגודלו הזוויתי הוא כ-18 דקות קשת - יותר ממחצית גודלו הזוויתי של הירח המלא. הצביר דחוס ביותר - מחצית ממסתו המוערכת בכ-450,000 מסות שמש מרוכזת ברדיוס של כ-10 שנות אור בלבד סביב מרכזו. לא ידוע האם במרכז הצביר נמצא חור שחור, אך הפליטה של קרינת X מליבתו עשויה להצביע על קיומו של חור שחור בינוני.
עד היום התגלו בצביר 112 כוכבים משתנים, רובם משתני RR בנבל. כמו כן התגלו בצביר 9 פולסארים, אחד מהם מקיף כוכב נייטרונים נוסף והזוג מציג תופעות של תורת היחסות הכללית כמו גלי כבידה.
עוצמת ההארה הכוללת של הצביר היא פי 300,000 מעוצמת ההארה של השמש והספקטרום הכולל של אור הצביר מתאים לסוג ספקטרלי F3.
מחנה ישראל

הרקע להקמת השכונה

במהלך המאה ה-19 גדלה עדת המערביים באופן משמעותי, עד כי הפכה לכ-25% מכלל אוכלוסיית היהודים הספרדיים בירושלים. גידולה המהיר של העדה הביא להפרדתה לבסוף מן הספרדים וארגונה מחדש תחת הנהגתו של הרב דוד בן שמעון (המכונה רדב"ש, או 'צוף דב"ש' על שם ספרו). הלה עלה ב-1854 לירושלים ממרוקו עם קהל תלמידים גדול, וב-1860 הגיע להסכם ("פשר") עם הנהגת כולל הספרדים,  בו הוחלט בין היתר על זכות העדה המערבית לשלוח שד"רים משלה לחו"ל ולנהל את קופתה באופן נפרד מהספרדים. הסכם זה איפשר לרדב"ש ליזום באופן עצמאי את הקמתה של שכונה נפרדת לבני קהילתו מחוץ לחומה.

בניית השכונה ומאפייניה

בכספי תרומות שהגיעו מיהודי צפון אפריקה, רכש הרדב"ש בשנת 1865 חלקת אדמה ליד בריכת ממילא באזור שסבל מהצפות בעונת הגשמים. המיקום הלא-אטרקטיבי נבע משיקולים כלכליים: קופת העדה המדולדלת לא איפשרה רכישת קרקע טובה יותר בקרבת ירושלים. בלב השכונה הוקם בית כנסת שנקרא "צוף דב"ש" על שם ספרו של הרדב"ש. בית כנסת זה היווה המשך לבית כנסת בעל שם זהה ברחוב מעלה חלדייה בגבול הרובע היהודי והרובע המוסלמי בירושלים.
מספר היושבים בשכונה היה מועט (כ-30 בתי אב בסוף המאה ה-19) והיא נבנתה לאט בגלל מצבה הכלכלי הרעוע של העדה. השכונה נבנתה סביב חצר מרכזית ובה בור מים. בשכונה היו, כנראה, שערים שננעלו בלילות. 
משבר חברתי בקהילה לאחר מות הרב ומאבקים על ירושה פגעו בשכונה. היא נעזבה מספר פעמים ונתיישבה מחדש גם במאה ה-20.