google/wiki40b huggingface dataset:
כתב יד ותיקן 133

כתב יד וטיקן 133 (נקרא גם "כתב יד רומי" או כי"ר) – מכיל את סדר זרעים של התלמוד הירושלמי (למעט מסכת ביכורים) ומסכת סוטה. בהיעדר כתבי יד נוספים הירושלמי לסדר זה ולמסכת סוטה (מלבד כתב יד ליידן) הוא מקובל ככתב היד השני בחשיבותו של התלמוד הירושלמי.

תיאור כתב היד

כתב היד נכתב על קלף בשני טורים, כנראה במאה השלוש עשרה או הארבע עשרה, ייתכן שבגרמניה. הוא כתוב בכתיבה אשכנזית מרובעת.

תוכן כתב היד

כבר לוי גינצבורג ושאול ליברמן שפרסמו שינויים בירושלמי על פי כתב יד זה קבעו שיש בו שגיאות רבות. ליברמן כותב "הכת"י הוא משובש מאוד וכמעט שאין שורה בלי שיבוש, ואפילו פסוקי התורה לא העתיק הסופר כצורתם ובלבל וסרס את המילים והשורות".
עם כל זה, ובהיעדר כתבי יד נוספים אחרים מלבד כת"י ליידן קובע ליברמן ש"ומעניין הדבר שלמרות זה שהכת"י כל כך משובש נמצאות בו כשישים גרסאות משובחות, מאירות עיניים".
קטעים שלמים מהירושלמי נשמטו מכתב היד והם נמנו על ידי הרב פרופ' עזרא ציון מלמד וקטעים נוספים נמנו במאמרו של יעקב צ. מאיר.

מהדורות

מהדורת פקסימיליה עם הקדמה של ליברמן פורסמה בירושלים בשנת 1970.
את כתב היד במלואו ניתן לראות כיום באתר ספרית הוותיקן.
ארנסט בורגניין

ביוגרפיה

ארנסט בורגניין נולד כארמס אפרון בורנינו בהאמדן, קונטיקט למהגרים איטלקים, קרלו בורגנינו ואנה בוזלי. הללו התגרשו כשהיה בן שנתיים. אמו עברה לגור עמו באיטליה, אך לאחר חמש שנים חזרה לארצות הברית, וארנסט החל את לימודיו.
לאחר סיום בית ספר תיכון הצטרף בורגניין לשורות הצי האמריקני בשנת 1935, ושוחרר ב-1941, אך בעקבות פרוץ מלחמת העולם השנייה התגייס מחדש ושירת כתותחן בצי עד שנת 1945. במהלך שירותו הצבאי זכה במדליית שירות ההגנה האמריקני, במדלית המערכה האמריקנית, במדליית הניצחון מלחמת העולם השנייה ועוד. בשנת 2004 זכה בדרגת כבוד של נגד מתקדם בצי האמריקני לאות הוקרה על שירותו ועל תמיכתו הרבה במלחי הצי ומשפחותיהם בעולם כולו.
בשנת 1951 עבר להתגורר בלוס אנג'לס, קליפורניה, לאחר שסיים בית ספר למשחק בעיירת מולדתו.
במקביל לתפקידים מגוונים בסרטי קולנוע, לצד כוכבי עבר כקירק דאגלס, מקסימיליאן של ולי ואן קליף, בורגניין השתתף גם בסדרות טלוויזיה כגון "הצי של מקייל" ו"זאב מעופף", וכן בשלושה המשכונים טלוויזיוניים ל-"12 הנועזים", וכמו כן בהופעות אורח בסדרות "בית קטן בערבה", "ג'אג", "ווקר" ופרק סיום הסדרה "ER".
בינואר 2011 הוענק לו פרס גילדת שחקני המסך על מפעל חיים.
היה נשוי חמש פעמים. אחת מנשותיו הייתה הזמרת את'ל מרמן. לבורגניין שלושה ילדים משתי נשים.
בורגניין נפטר בגיל 95. הוא החזיק בדרגה ה-33 בנוסח הסקוטי של הבונים החופשיים.
גביע מרקוסור

שיטת המפעל

עשרים הקבוצות המשתתפות חולקו בשלב הראשוני לחמישה בתים בני ארבע קבוצות כל אחד. הקבוצות המוגרלות לכל בית שיחקו ביניהן בשני סיבובים (בית וחוץ), ובתום שישה מחזורים העפילו חמש הקבוצות בראשי הבתים ושלוש הסגניות הטובות ביותר אל שלב הפלייאוף.
הפלייאוף החל בשלב רבע הגמר. הוא נערך בשיטת נוקאאוט, והקבוצות נפגשו ביניהן בשיטת בית-חוץ עד לשלב הגמר. החל משלב זה להפרש השערים לא הייתה משמעות, כך שאם הושגו שתי תוצאות תיקו או שהושג ניצחון לכל קבוצה, נקבע שוויון בין הקבוצות ללא התחשבות בפער שערים או בחוק שערי חוץ. אם מצב זה התרחש בשלבי רבע הגמר או חצי הגמר, עברה ההכרעה לדו-קרב בעיטות עונשין. אם מצב זה התרחש בגמר המפעל, הוכרע הגמר במשחק שלישי (למעט מהדורת 2001, אז הוכרע הגמר בדו-קרב פנדלים).
בניין המטה הארצי של משטרת ישראל (תל אביב)

בניין המטה הארצי של משטרת ישראל בתל אביב הוא מבנה לשימור בסגנון באוהאוס השוכן ברחוב הרכבת 14 פינת רחוב לבונטין, שבו שכן המטה הארצי של משטרת ישראל בסמוך אל בית המכס ההיסטורי.

שנים ראשונות

הבניין הוקם בשנת 1937 על ידי שותפות של סוחרים בסגנון באוהאוס ברחוב הרכבת 12 ו-14 פינת רחוב לבונטין בתל אביב ונודע כ"בית הסוכנים". הבניין שימש עסקים שונים ודירות מגורים וכלל גם אולם אסיפות. בין השאר שכנו בו משרדי התאחדות יוצאי רומניה ודפוס עיתון הצופה. בשנת 1946 עבר אליו מחלקת דואר החבילות. בעת הקמת בווינגרד בירושלים, בעקבות פיצוץ מלון המלך דוד הוקם מתחם ביטחון דומה בתל אביב, שכלל את הבניין. לצורך כך נדרשו דיירי הבניין לעוזבו ומשטרת המנדט והצבא הבריטי השתמשו בבניין. ב-2 בינואר הותקף המתחם על ידי המחתרות והשלטונות בקשו מעיריית תל אביב להזהיר על הסכנה שבירי באזור הנמצא בלב אזור מגורים. בהצופה קראו לפינוי הצבא מהבניין הנמצא בתוך אזור מגורים. בדצמבר 1947 פינו הבריטים את המתחם ומשפחות רבות פלשו לבניין. הבריטים השיבו את הבניין לבעליו, אולם במהרה הוחרם הבניין שוב על ידי ממשלת ישראל כדי שישמש את המשטרה.

המטה הארצי

בסוף שנת 1948 הועברו כל יחידות המטה הארצי של משטרת ישראל מהקרייה אל הבניין. הבניין המשיך לשמש גם עסקים אזרחיים. אחד מהם, בית מלאכה של "אביב יהלומה", נאלץ לפנות לבג"ץ כדי לכפות על המשטרה לאפשר לעובדים להיכנס למקום עבודתם.
בשנת 1951 נפתחה שלוחה של המטה הארצי ביפו, אך הפיקוד העליון של המטה הארצי המשיך לשבת בבניין ברחוב הרכבת. בשנת 1958 אירע בבניין מקרה חמור בו שוטר לשעבר תקף את המפכ"ל. בבניין בתל אביב פעלו בין השאר מחלקת ההדרכה, קצין הגיוס הראשי, המדור לבעלי חיים, המדור לחקירות פשעי הנאצים והמעבדה לזיהוי פלילי.
בעקבות מספר מקרים של התאבדות נחקרים בבניין, נתנה הוראה בשנת 1957 לנהל חקירות בקומת הקרקע של הבניין ולא בקומות העליונות.

לאחר מעבר המטה הארצי לירושלים

לאחר מלחמת ששת הימים הוחלט על העברת המטה הארצי לירושלים. בבניין ברחוב הרכבת המשיכו לפעול מחלקות שונות של המטה הארצי עד המעבר הסופי שלהם לירושלים בשנת 1973. יחידות המטה הארצי שלא עברו לירושלים, כמו המדור לחקירות פשעי הנאצים, הועברו לבניין המטה הארצי ביפו.
בנובמבר 1971 החלו לפעול בבניין משרדי הנוטריון הציבורי ורשם המשכונות בתל אביב. 
לאחר העברתו של המטה הארצי שוכן בבניין מטה מרחב ירקון. בשנת 1976 עבר לבניין מדור חקירת רמאויות של מחוז תל אביב. במרץ 1977 פרץ אלמוני לבניין והצית ערימה של תיקים פליליים.  
כן שוכנו בבניין לשכת גיוס מחוזית עבור שוטרים, מרכז לקליטת כח אדם למשטרה, משרדי איגוד הגמלאים של המשטרה ושקמית לשוטרים. 
בשנת 2005 החלו לעבור משרדי תחנת המשטרה מן הבניין אל בניין חדש שהוקם על השטח שבו שכן בניין המטה הארצי של משטרת ישראל ביפו, שנהרס בשנת 2000. בשנת 2007 עברה תחנת ירקון לאזור תעשייה עבר הירקון והבניין שימש עוד כשנה את תחנת לב תל אביב.
הבניין עצמו היה שייך לגורמים פרטיים ונשכר על ידי המשטרה בעלות של 2.5 מיליון שקל לשנה (בערך של שנת 2004). מצב הבניין הדרדר והכוונה של בעלי הבניין הייתה להורסו. אולם אז הוחלט שהבניין ייועד לשימור. בשנת 2009 נמכר הבניין לצורך שיפוץ ושימור והכשרתו לצורך מגורים. בשנת 2010 מכרה חברת באוהוס את הבניין לחברת פאנגאיה. ביוני של שנת 2011 נפתח בבניין מועדון לילה, שהיה פעיל עד נובמבר של אותה שנה. בימים אלה (אמצע 2015) הבניין מוסב לבית דירות, תחת שם הפרויקט Live TLV.
פוטורה

תולדות החברה

החברה הוקמה בשנת 1989 על ידי חברות התעופה אייר לינגוס ובלטון אייר והבנק הספרדי "בנקו סנטנדר". החברה החלה את טיסותיה ב-17 בפברואר 1990 בטיסה בין פלמה דה מיורקה למנצ'סטר. בתחילת ספטמבר 2008 הפסיקה החברה את פעילותה בעקבות המשבר הכלכלי שגרם לה לחובות כבדים.
החברה הפעילה טיסות צ'רטר בין ספרד לאירופה, צפון אפריקה והמזרח התיכון באמצעות מטוסי בואינג 737.
יצחק גויטע

קורות חיים

נולד בטריפולי שבלוב לרב פריג'א גויטע, בן למשפחה שמוצאה בעיר גויטע (Guete) שבספרד, שהגיעה לאחר הגירוש לצפון אפריקה. בצעירותו למד בישיבות העיר אצל הרב משה לחמייש, הרב חיים ואתורי והרב שלום פלוס.
בהיותו כבן 20, בשנת 1797 (ה'תקנ"ז), עזב את טריפולי ועבר להתגורר בליבורנו שבאיטליה, שם עבד כמשרת בביתו של גביר מקומי. בתקופה זו התארח בבית הגביר שד"ר מישראל. הרב יצחק תרם לו את חסכונותיו, ובתמורה בירכו השד"ר כי יתעשר.
האגדה על התעשרותו מספרת כי נקלע באחד הימים למכירה פומבית של חביות ללא ידיעה מה תכולתן. לאחר שהניח את ידו על אחת מהחביות כשצפה במכירה מתוך סקרנות, הוכרח על ידי המוכרים לרכוש את החביות, כי סברו שבהנחת ידו על החבית הראה סימן לכך שרצונו לרכוש אותן. בשל היותו חסר אמצעים, בלית ברירה שילם הגביר שהעסיק אותו על החביות משכרו החודשי של הרב יצחק, וזה האחרון מצא בתוכן מטבעות זהב והפך בן רגע לעשיר.
בשנת 1799 (ה'תקנ"ט) עבר להתגורר בעיר טריאסטה שבאיטליה, שם נישא למזל טוב, ויחד נולדו להם ארבעה ילדים שנפטרו בצעירותם. בהמשך שימש כמנהל תלמוד תורה בעיר, תמך כספית בתלמידי חכמים, והקים בתי כנסת וישיבות בעיר ובצפון אפריקה.
בשנת 1856 (ה'תרט"ז) עלה לארץ ישראל והשתכן בצפת. ייסד בטבריה ובצפת בתי כנסת וישיבות, אחת מהן היא ישיבת "בית יעקב" בטבריה. שיפץ ושיקם מכספו בתי כנסת ומבנים בצפת ובטבריה, כדוגמת בית הכנסת רבי יוסף קארו בצפת, לאחר שנחרבו ברעידת האדמה שהתרחשה בשנת 1837.
ייסד בטבריה בית מדרש בשם "פחד יצחק".
ייסד והחזיק קופות צדקה לטובת עניים.
נודע כסוחר עשיר, ועם זאת גם כתלמיד חכם שהתפרסם כנדבן גדול. יש הסוברים כי מבנה קברו הנוכחי של רבי שמעון בר יוחאי נבנה על ידיו.
הלך לעולמו בצפת ב-2 בפברואר 1857 ונקבר בבית העלמין העתיק בעיר, בסמוך לרב משה אלשיך.
¡Uno!

Kill the DJ

Kill the DJ הוא הסינגל השני מהאלבום. הסינגל יצא ב-15 באוגוסט 2012. למרות שהוא הסינגל השני באלבום הוציאה הלהקה את השיר Let Yourself Go לפניו. השיר מציג את הסגנון החדש Power Pop ביחד עם סגנון חדש נוסף בשם דאנס פאנק ובנוסף יש בשיר מעט פאנק רוק, דבר שאיכזב את מעריצי הלהקה.
לשיר יצא קליפ ב-4 בספטמבר 2012. בתחילת הקליפ רואים את חברי הלהקה נוהגים באופנועים במדבר. אחרי הפזמון הקליפ עובר למסיבה. תחילה חברי הלהקה הולכים בין האנשים ובהמשך הם מנגנים על הבמה.
ביג אל

ביוגרפיה

קולמן נולד בשנת 1974 בשכונת הארלם שבעיר ניו יורק. בצעירותו קולמן נהג להאזין לראפרים בולטים שונים בהם Run DMC ו-The Cold Crush Brothers ובמיוחד לראפר ביג דדי קיין. בגיל 12 קולמן החל לשיר בסגנון ראפ ולמד לחרוז בפינת רחוב סמוכה לביתו בה נהג לבלות שעות רבות יחד עם חבריו בכל יום בניסיון לשפר את יכולותיו. במשך הזמן הצליח קולמן לפתח את סגנון הראפ הייחודי לו.
את הכינוי "Big L" קיבל קולמן לראשונה בתיכון, על ידי חברתו לספסל הלימודים ג'וליה ריצ'מונד. הכינוי נבע מכינוי הילדות של לאמונט "Little Lamont" (לאמונט הקטן).
בשנים הבאות קולמן היה חבר בשתי הרכבי היפ הופ – D.I.T.C ו-"Children Of The Corn". ההצלחה המוקדמת ב- D.I.T.C ביססה את מעמדו של קולמן הצעיר ועזרה לו להתפרסם, בעיקר בזכות הופעות אורח מרובות באלבומי הסולו שהפיקו באותה העת חברי ההרכב ובזכות פרסום קלטת דמו שונות. לבסוף החליט קולמן לפרוש מההרכב ולהתמקד בקריירת סולו. בשנת 1993 חתם קולמן על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים קולומביה, ובשנת 1995 הוא הוציא לשווקים את אלבום הבכורה שלו "Lifestylez of da Poor and Dangerous".
בשנת 1995 פרסם קולמן את אלבום הבכורה המצליח שלו "Lifestylez Ov Da Poor & Dangerous". האלבום נחל כישלון וכתוצאה מכך קולמן הודח מהלייבל. בהמשך קולמן הקים חברת תקליטים משלו בשם "Flamboyant" ובין השנים 1996 ועד למותו ב-1999 הוא עבד על אלבום האולפן השני שלו.

מותו

ב-15 בפברואר 1999 בשעה 20:30 קולמן נורה למוות ברחוב 139 שבהארלם, במרחק של כמה מטרים מביתו, על ידי מתנקש אלמוני שירה בו תשע יריות בחזה ובפנים מתוך מכונית חולפת. ההערכה הרווחת היא שקולמן נרצח בשל חובותיו של אחיו, לירוי פינאזי, אשר היה בכלא באותו הזמן. זמן קצר לאחר שאחיו של קולמן שוחרר בשנת 2002 מהכלא הוא נרצח באותו הרחוב.
מקרה הרצח של קולמן פוענח 17 שנה לאחר מכן ב-2016 ככל הנראה על ידי חברו של אחיו "Gerard Woodley".

לאחר מותו

ב-2 באוגוסט 2000, כשנה וחצי לאחר מותו של קולמן, הושק אלבום האולפן השני והאחרון של קולמן, "The Big Picture". האלבום כלל שירים רבים שקולמן הקליט בעבר ולא ראו אור מעולם וכן מספר אקפלות שביצע ונערכו מחדש. שני הסינגלים שפורסמו מתוך אלבום זה – "Ebonics" ו-"Flamboyant" – הגיעו למקום הראשון במצעדי הפזמונים באותה העת והאלבום עצמו זכה באלבום זהב לאחר חודש בלבד ממועד ההשקה.
אינטרפולציה ביליניארית

במתמטיקה, אינטרפולציה ביליניארית היא הרחבה של אינטרפולציה ליניארית עבור פונקציות אינטרפולציה של שני משתנים (למשל, x ו - y) על מרובע מרושת בשני ממדים (2D).
רעיון המפתח הוא לבצע אינטרפולציה ליניארית קודם בכיוון אחד, ואז שוב לכיוון השני. למרות שכל צעד הוא ליניארי בערכו, האינטרפולציה בכללותה אינה ליניארית אלא ריבועית עבור מיקום הדגימה.
שמאי גלנדר

ביוגרפיה

גלנדר נולד בווינה בירת אוסטריה בשנת 1931. מוצא משפחתו בשושלת רבנים שמתייחסת לבית ויז'ניץ. בשנת 1939, לאחר האנשלוס, עלה לארץ ישראל עם הוריו. אביו, יצחק גלנדר, היה ממפתחי הדפוס המודרני בארץ וממייסדי קואופרטיב הדפוס "דייג". מאז 1955 חבר קיבוץ מזרע.
סיים תואר שני בספרות עברית (1976) ותואר דוקטור במקרא (תשמ"ג) מאוניברסיטת תל אביב.
כיהן כמנהל בית-הספר התיכון "עמקים". לאחר מכן כיהן כראש החוג למקרא במכללת אורנים וכמרצה בכיר בחוגים למקרא ולתולדות עם ישראל באוניברסיטת חיפה.
גלנדר נפטר ב-26 במאי 2019. הותיר אחריו אישה, חמישה ילדים ונכדים.
לוט פוליש איירליינס

תולדות החברה

החברה הוקמה על ידי ממשלת פולין ב-1 בינואר 1929 והיא אחת מחברות התעופה הוותיקות בעולם. שלושה חודשים לאחר מכן, בחודש מרץ 1929, החלה החברה להפעיל טיסות פנים ברחבי פולין. בשנת 1930 התקבלה החברה ליאט"א והחלה בהפעלת טיסות בינלאומיות.
פעילותה של החברה פסקה בזמן מלחמת העולם השנייה ומרבית מטוסי החברה הושמדו. ב-1945 חידשה החברה את פעילותה, תחילה בטיסות פנים ולאחר מכן ליעדים בינלאומיים. במשך שנות המשטר הקומוניסטי הפעילה החברה מטוסים מתוצרת סובייטית, אך בסוף שנות השמונים, החלה במגמה לרכישת מטוסים מתוצרת מערבית.
ב-1999 החלה הפרטת החברה, אם כי ממשלת פולין עדיין מחזיקה ב-51% ממניותיה.
בשנת 2003 הצטרפה לוט לברית חברות התעופה סטאר אלייאנס, ובהמשך אמצה את תוכנית הנוסע המתמיד של חברת לופטהנזה, Miles&More.

פעילות החברה בישראל

בשנת 1934 ניהלה החברה משא ומתן עם רומניה, בולגריה וטורקיה לניהול קו תעופה בין פולין וארץ ישראל. טיסת בכורה בקו התקיימה באוקטובר 1936, במסלול שעבר דרך רומניה ויוון, עם כוונה לטיסות סדירות החל מאפריל 1937. בעונת הקיץ התקיימו שלוש טיסות שבועיות ובחורף טיסה שבועית אחת. הטיסות נעשו בתחילה במטוסי דוגלס ובשנת 1938 במטוסי לוקהיד 14 שהכילו 12 נוסעים. בנוסף לנוסעים הועברו במטוסים דברי דואר ופרחים לייצוא לפולין. הטיסה ארכה כיום וחצי שכלל שנת לילה בנקודת מעבר ברומניה או יוון. לוט הייתה אחת מחמש חברות שטסה לארץ ישראל. בשנת 1938 הוארך הקו והחל את טיסתו מליטא.
כיום החברה מפעילה שתי טיסות יומיות בקו בין נמל התעופה ורשה פרדריק שופן לנמל התעופה בן-גוריון. הטיסות מבוצעות במטוסי בואינג 737-800 ובואינג 737-8MAX.
בנוסף, מפעילה החברה בכל יום טיסה סדירה נוספת בין נמל התעופה בן-גוריון לערים שונות בפולין, בכל יום עיר אחרת - ז'שוב (פעם בשבוע; מסתיים בנובמבר 2019), לובלין (פעמיים בשבוע), ורוצלב (פעמיים בשבוע), גדנסק (פעם בשבוע; מסתיים בנובמבר 2019).
כמו כן, מפעילה החברה 2 טיסות שבועיות לעיר קרקוב. הטיסות מבוצעות במטוסי הבואינג 737-8MAX.
פאתן חמאמה

קריירה

חמאמה נולדה בעיר אל-מנצורה שבדלתא של הנילוס. הופעת הבכורה שלה על המסך הייתה בשנת 1939, בהיותה רק בת שבע, בסרט בכיכובו של עבד אל והאב. תפקידיה הראשונים היו קטנים, אך פעילותה והצלחתה ההדרגתית סייעו במיצובה כשחקנית בעלת חשיבות. ב-1946 עברה עם משפחתה לקהיר והחלה ללמוד משחק. בשנות ה-50 הגיעה למעמדה ככוכבת נערצת בקולנוע המצרי. היא שיחקה גם בסרטים רומנטיים (ברבים מהם מול הזמר עבד אל-חלים חאפז) אך גם בסרטים שיצאו כנגד אי-צדק חברתי ופגיעה בנשים. בהמשך הקריירה שלה אף הפיקה חמאמה סרטים, סייעה בפיתוח תעשיית הקולנוע במצרים, והדגישה את חשיבותן של נשים בקולנוע ובחברה מצרית.
בשנות ה-90 הפסיקה לפעול, אך לאחר שבע שנות הפסקה, חזרה להופיע בסדרות טלוויזיה. בשנת 2000 נבחרה לכוכבת המאה על ידי ארגון הסופרים והמבקרים המצרי. בשנת 2007, שמונה מהסרטים בהם כיכבה נכללו ב-100 הסרטים החשובים בהיסטוריה של הקולנוע המצרי, רשימה שהורכבה על ידי ועדת הקולנוע של המועצה העליונה לתרבות בקהיר.

חיים אישיים

ב-1947 היא התאהבה בבמאי עז א-דין זוליפקאר והם נישאו. נישואיהם ארכו שבע שנים ובמהלכם נולדה להם בת, נדיה. ב-1954 היא נישאה לכוכב הקולנוע המצרי עומר שריף, שהמיר את דתו עבור הנישואים מנצרות לאסלאם. הם נפרדו לאחר עשרים שנות נישואין. נולד להם ילד אחד, טארק. לאחר מכן נישאה לרופא מצרי, מוחמד עבד אל ואהב מחמוד, עמו חיה בקהיר עד מותה.
אורגזמה בכפייה (BDSM)

אורגזמה כפויה היא צורה של שליטה אורגזמית שבה השותף הפעיל מגרה באופן מיני שותף כנוע עד כדי האורגזמה הבלתי רצונית של הכנוע, כשהכנוע מנסה לרסן את הופעת האורגזמה. ב-BDSM או בתפקידים מיניים אחרים, ניתן להטיל על השותף הכנוע מגבלות פיזיות, כדי לאפשר לשותף הפעיל לשלוט בקצב ובזמן הגירוי.

אורגזמה לא רצויה

אורגזמה לא רצונית המתרחשת כתוצאה ממגע מיני מאולץ, כגון במהלך אונס או תקיפה מינית, יכול להיות קשור לעיתים קרובות לרגשות בושה הנגרמים על ידי הפנמה של עמדות המאשימות את הקורבן. ההיארעות של אלה שחווים מגע מיני לא רצוי וניסיון באורגזמה נמוך מאוד, אם כי לא דווח עליה בגלל בושה או מבוכה. אורגזמות בלתי רצויות יכולות לקרות ללא קשר למין.  
מחקרים רפואיים מראים שהרפלקס הג'ניטלי הוא חלק מחוט השדרה. בעיה רפואית מינית קשורה להפרעה מתמשכת של איברי המין.
אלימות משטרתית

אלימות משטרתית היא הפעלת כוח מופרזת ומכוונת, לרוב פיזית, אך גם בצורה של אלימות מילולית ואיומים  על ידי שוטר. אלימות זו מכונה פעמים רבות גם "ברוטליות משטרתית", אם כי מעצם תפקידה חלק מהותי מפעילות המשטרה כרוך בהפעלת כוח פיזי, אך לא כל הפעלת כוח כזו נחשבת חריגה, מופרזת או שרירותית (ראו מונופול על אלימות).
התופעה של ברוטליות משטרתית רווחת בארצות רבות, לרבות במדינות בהן יש חקיקה, פיקוח ואכיפה להגבלת התופעה. גם כאשר התופעה בלתי חוקית, היא עשויה להתבצע במקרים מסוימים בחסות החוק, למשל אלימות פוליטית במסגרת דיכוי פוליטי, לרבות דיכוי מחאות, מאבקים ושביתות. בני מיעוטים וקבוצות מוחלשות ומודרות בחברה עשויים לסבול יותר מתופעות של התעמרות מצד כוחות משטרה.
ב-15 במרץ מדי שנה מצוין היום הבינלאומי נגד ברוטליות משטרתית. פעמים רבות מתקיימות הפגנות בעקבות מותו של אזרח מירי של שוטר, אך הפגנות אלה אינן מעידות בהכרח שהשוטר השתמש בכוח מופרז - לעיתים הירי באזרח הוא תוצאה של סכנה לחייו של השוטר או של אחרים, ונחשב להגנה עצמית.

היסטוריה

כוח המשטרה המודרני הראשון באירופה הוקם ב-1667 בצרפת, תחת שלטונו של לואי ה-14. לאחר המהפכה הצרפתית, על פי הוראה של נפולאון בונפרטה ובביצועו של שר המשטרה שלו, ז'וזף פושה, נוסדה ב-1800 משטרת פריז והוקמו מטות משטרה בכל היישובים הצרפתיים שאוכלוסייתם עלתה על 5,000 נפש. ב-1829 הוציאה ממשלת צרפת צו בו קבעה את מדי השוטרים הצרפתים ובכך הייתה משטרת צרפת למשטרה הראשונה שלבשה מדים אחידים. במרבית הארצות הוקמו מטות משטרה ארציים עד המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. 
התופעה של ברוטליות משטרתית התפתחה יחד עם התפתחותה של המשטרה המודרנית. כבר במאה ה-19 התפרסמו מקרים משמעותיים של דיכוי משטרתי ברוטלי של הפגנות מחאה ושביתות עובדים והחלה התייחסות תקשורתית לתופעה.

בישראל

בעקבות ביקורת ומחאה ציבורית על שורת מקרים של ברוטליות משטרתית, הוקמו לאורך השנים מספר ועדות ציבוריות שעסקו בנושא. 
בשנת 1987 הקימה קבוצת עיתונאים ועורכי דין את עמותת "אור אדום", במטרה להיאבק באלימות משטרתית. נכון ל-1989 הפעילה העמותה כ-50 מתנדבים ומוקד טלפוני זמין 24 שעות ביממה. 
בשנת 1992 הוקמה המחלקה לחקירות שוטרים (מח"ש) במשרד המשפטים, במטרה לשמש לחקירת עבירות פליליות שביצעו אנשי משטרת ישראל, לרבות שוטרי מג"ב, ובכלל זה מקרים של שימוש בכוח שלא כדין כנגד אזרחים בישראל ובשטחים שבשליטתה. 
ביוני 1994 פורסם דו"ח של ועדה של משרד הפנים לבדיקת הסוגיה, שפעלה בראשות מרדכי קרמניצר ("ועדת קרמניצר"), ולפיו התופעות של שימוש בכוח מופרז והתעמרות באזרחים מצד שוטרים חמורות יותר בישראל מאשר במדינות רבות בעולם. עם חברי הוועדה נמנו, בין היתר, מנהל מח"ש דאז וקציני משטרה בכירים.

מחאה נגד אלימות משטרתית

ב-15 במרץ 1997 התקיים במונטריאול, קנדה, סיור של ארגון המתנגד להפלה מלאכותית, וכתגובה אורגנו הפגנות-נגד שבהן השתתפו אלפי מפגינים, ושניים מהם נעצרו באלימות על ידי המשטרה. מאז אומץ התאריך על ידי ארגוני זכויות האדם בקנדה, שווייץ ומדינות נוספות בתור היום הבינלאומי נגד אלימות משטרתית. 
בכל שנה ב-15 במרץ מתקיימת במונטריאול תהלוכה לציון יום זה. מארגני התהלוכה מסרבים ליידע את המשטרה מראש על המסלול, וכמעט תמיד מתרחשים, באופן אירוני, אירועי אלימות משטרתית כנגד המפגינים. לדוגמה, בתהלוכה שנערכה בשנת 2002 נעצרו על ידי המשטרה 350 מפגינים.
בארצות הברית, קואליציה של ארגוני זכויות אדם בחרה בתאריך ה-22 באוקטובר כיום מחאה נגד אלימות משטרתית. יום זה צוין לראשונה ב-1996. לתאריך אין משמעות מיוחדת, והוא נבחר כתאריך נוח להפגנות של סטודנטים, זמן קצר לאחר פתיחת שנת הלימודים בקולג'ים.
נמל התעופה הבינלאומי של בתומי

סקירה כללית

נמל התעופה בתומי הוא אחד משלושת שדות התעופה הבינלאומיים של גאורגיה (יחד עם נמל התעופה הבינלאומי של טביליסי בירת גאורגיה ונמל התעופה הבינלאומי של כותאיסי העיר השנייה בגודלה בגאורגיה). שדה התעופה פעיל מאז 26 במאי 2007 ועם שטח כולל של 4,256 מ"ר הוא מסוגל להתמודד עם 600,000 נוסעים בשנה.
נמל התעופה הבינלאומי בתומי ציין גידול משמעותי במספר הנוסעים מאז חידוש שדה התעופה ופתיחתו במחודש בשנת 2007. בשנת 2011, שדה התעופה טיפל ב-134,000 נוסעים, גידול של 51 אחוזים לעומת השנה הקודמת.
Hey Joe

Hey Joe (היי ג'ו) הוא שיר אמריקני עממי, שהפך לקלאסיקה של תרבות הרוקנ'רול, ובוצע על ידי אומנים רבים, במגוון סגנונות. הביצוע הידוע ביותר לשיר הוא על ידי ג'ימי הנדריקס. קיימות גרסאות שונות באשר למקורו של השיר.

מילות השיר

בשיר שלושה בתים, הכתוב בפורמט של "שאלות ותשובות". "היי ג'ו, לאן אתה הולך עם אקדח זה בידך? / אני הולך לירות באישה שלי, תפסתי אותה מתעסקת עם גבר אחר". שלוש השאלות ושלוש התשובות מספרות על גבר שגילה כי אהובתו בוגדת בו, ירה בה, ונמלט למקסיקו.
השיר מטיף לשנאת נשים, וכותב המילים מזדהה עם המעשה הפסול שעשה ג'ו. עם זאת, תרבות הנגד של שנות ה-60 של המאה ה-20 אימצה את השיר, והוא זכה לביצועים מאומנים מובילים שהיו מזוהים עם התנועה ההיפית, ובמיוחד מג'ימי הנדריקס שביצע אותו בפסטיבל וודסטוק. נראה כי המסר האנטי ממסדי שבשיר, והמוטיב של בריחה מידו של החוק, הם שמשכו את ההיפים, מתנגדי מלחמת וייטנאם, אשר רבים מהם, כמו ג'ו, נמלטו אל מחוץ לארצות הברית כדי להימנע מן הגיוס.
בתקופה שלאחר פיגועי 11 בספטמבר צורף השיר לרשימה בת 164 שירים לגביהם המליץ ענק הרדיו האמריקני, תאגיד "CCU" (קליר צ'אנל קומיוניקיישנס), כי לא ישודרו על ידי תחנות הרדיו הקשורות עמו, שכן מילותיהם נחשבו ל"לא ראויות" באווירה הציבורית שלאחר הפיגוע.

זהותו של כותב השיר

רבים סבורים כי המדובר ביצירה "עממית" או מייחסים בטעות את כתיבת השיר למוזיקאי דינו ולנטה (הידוע אף כצ'סטר פאוארס או ג'סי פארו). לאמיתו של דבר נרשמו זכויות היוצרים של השיר בארצות הברית על ידי המוזיקאי בילי רוברטס בשנת 1962, ונראה כי הוא שכתב את השיר. לפי אחד המקורות, ייחס רוברטס את כתיבת השיר לוולנטה על מנת לאפשר לו מקור הכנסה כאשר זה שהה בבית הכלא. 
רוברטס היה זמר פולק אלמוני למדי, שפעל בקליפורניה, וניגן בגיטרה ובמפוחית בבתי קפה בחוף המערבי של ארצות הברית. נראה כי הוא שאב את השפעתו ממספר מקורות: בשנת 1955 הקליטה חברתו של רוברטס, ניילה מילר, שיר בשם "בייבי, אל נא תרדי העירה", הדומה במבנה האקורדים שלו ל"היי ג'ו". בשנת 1953 פורסם שיר הקאנטרי של קארל סמית "היי ג'ו", הנושא את אותה הכותרת ובנוי בצורה דומה של שאלות ותשובות. שיר עם ידוע משנות העשרים "הבלדה על סיידי הקטנה", עוסק בנושא דומה של רוצח הנמלט לאחר שהרג את אהובתו שבגדה בו. "הבלדה על סיידי הקטנה" ידועה במספר רב של גרסאות ושמות (לרבות: Bad Lee Brown, Penitentiary Blues, Cocaine Blues, Whiskey Blues) ובוצע על ידי זמרים כג'וני קאש ובוב דילן.
אלו הסבורים כי מקורו של השיר עממי לא הצליחו להביא כל רישום בנוגע לשיר בטרם נרשם בשנת 1962 בשמו של רוברטס, על אף חיפושים רבים שנערכו במקורות כגון מחלקת הפולק והבלוז בספריית הקונגרס, ומכון הסמית'סוניאן.

גרסאות כיסוי

שירו של רוברטס צבר מעריצים בלוס אנג'לס ורבים הקליטו אותו בין השנים 1965 ל-1966, והפכו אותו לקלאסיקה של הרוק. ההקלטה הראשונה שפורסמה הייתה של להקה בשם "העלים" אשר הקליטו לשיר שלוש גרסאות שונות בין 1965 ל-1966. שתי הגרסאות הראשונות כשלו, אך הגרסה השלישית הפכה ללהיט, ופירסמה הן את השיר והן את הלהקה, כשהגיעה למקום ה-31 במצעד הפזמונים של ארצות הברית. השיר הוקלט מאז מאות פעמים.
הגרסה הידועה ביותר הוקלטה על ידי ג'ימי הנדריקס ולהקתו "Jimi Hendrix Experience". הנדריקס נכח במופע של זמר הפולק, טים רוז, בשנת 1966 בניו יורק, בו ביצע רוז גרסה איטית של השיר. בדצמבר 1966 פורסמה גירסתו של הנדריקס והפכה ללהיט עולמי. הגרסה נותרה הגרסה הידועה ביותר של השיר, ואחד הידועים שבשיריו של הנדריקס. הנדריקס סיים את הופעתו בפסטיבל וודסטוק בביצוע סוחף לשיר.
משבר המאה ה-3

משבר המאה ה-3, הידוע גם בשמות האנרכיה הצבאית והמשבר האימפריאלי, (235–284) הוא תקופה בהיסטוריה של האימפריה הרומית שבמהלכה האימפריה כמעט קרסה תחת שילוב של לחצים, בהם פלישה, מלחמת אזרחים, מגפה ומשבר כלכלי. 
המשבר החל עם ההתנקשות בחייו של הקיסר אלכסנדר סוורוס על ידי חייליו בשנת 235. ההתנקשות פתחה תקופה בת חמישים שנה, שבה עשרים ושישה אנשים התקבלו באופן רשמי על ידי הסנאט הרומי כקיסרים, ובכך הפכו לקיסרים לגיטמיים. רובם היו מצביאים בולטים בצבא הרומי. 
בשיאו של המשבר, בשנת 268, האימפריה הייתה מחולקת לשלוש מדינות מתחרות: האימפריה הגאלית, הכוללת את הפרובינקיות של גאליה, בריטניה ולתקופה קצרה גם היספניה; האימפריה התדמורית, הכוללת את הפרובינקיות המזרחיות: סוריה פלשתינה ומצרים; והאימפריה הרומית העצמאית במרכז איטליה, בין שתי האימפריות האחרות. מאוחר יותר, אורליאנוס (270–275) איחד מחדש את האימפריה. המשבר הסתיים עם עלייתו של דיוקלטיאנוס והרפורמות שביצע בשנת 284.
המשבר הביא לשינויים עמוקים במוסדות האימפריה, בחברה, בחיים הכלכליים, ובסופו של דבר, בדת. התקופה נתפסת, בעיני רוב ההיסטוריונים, כתקופת המעבר בין  העת העתיקה הקלאסית, לבין שלהי העת העתיקה.
כוכב קטן

עלילת הסדרה

העלילה מספרת על כוכב קטן, ילד סקרן ושובב שחיי היום-יום שלו שונים מאוד מילדים בגילו. הוא גר רחוק מעולמנו, על אי פראי בו אין הורים, אין בית ספר ואין טלוויזיה.
לכל תופעה מדעית יש סיפור משלה, מהאוקיינוס הגדול בכדור הארץ ועד הירח והשמש. כוכב קטן נפגש עם כל תופעות הטבע ומשוחח איתן כדי להבין מאין אנחנו מגיעים ואיך נוצר העולם שלנו. המסע שהוא עובר לוקח אותנו לרחבי החלל והזמן, מכדור הארץ הישר לגבולות מערכת השמש והיקום הרחוק. כך כוכב קטן לומד על תופעות טבע מדהימות ושומע סיפורים מרתקים על כוכבי הלכת סביבנו.
הסדרה שמה דגש על הערך הלימודי, כך שבכל פרק כוכב קטן לומד על תופעת טבע או מדע שקיימת בעולמנו. מבנה הסדרה שזור כחוט השני בין ההסבר המדעי של הקריינים החיצוניים, לבין הדיבור הילדותי מלא הדמיון של כוכב קטן. המשחק בין שני הקולות האלו מעניק לסדרה ערך פדגוגי חזק, תוך שמירה על הרוח הקומית והילדותית שלה.