google/wiki40b huggingface dataset:
המכונה המופלאה

המכונה המופלאה (באנגלית: The Incredible Machine, ובראשי תיבות TIM) היא משחק מחשב מסוגת משחקי החשיבה מתוצרת חברת Sierra On-Line. החברה יצרה שש גרסאות של המשחק, שיצאו בין השנים 1993-2001. המשחק ממחיש עקרונות פיזיקליים כגון גלגלי שיניים, מכניקה פשוטה, אופטיקה ועוד. 
מטרת השחקן היא להשתמש בכלים ומכשירים העומדים לרשותו על מנת לגרום לתגובת שרשרת שתביא לתוצאה רצויה. קיימות משימות בדרגת קושי העולה בהדרגה (בהן על השחקן לבצע משימה כלשהי באמצעות אוסף כלים מוגבל העומד לרשותו), וכן אפשרות ליצור מכונה באמצעות שימוש חופשי בכל הכלים.
דוגמה למשימה ופתרונה: על השחקן לגרום לחתול לנוע. הכלים שעומדים ברשותו הם כדור טניס, פנס, זכוכית מגדלת, תותח ודג באקווריום. עזיבת כדור הטניס מעל לפנס תגרום להדלקתו, כאשר הכדור יפול ויפעיל לחץ על מתג הפנס. את זכוכית המגדלת יש להציב בין הפנס לתותח. קרני האור יתרכזו וידליקו את פתיל התותח. הפגז שיפלט מהתותח יפגע באקווריום עם הדג והוא יישבר. החתול שיבחין כעת בדג המשוחרר יתקרב לעברו. 
בגרסה השנייה של המשחק נוספו מכשירים נוספים ושופרה הגרפיקה. כמו כן, נוספו תכונות פיזיקליות שונות לאובייקטים במשחק. למשל, אפשר לבחור כדור מגומי, ולשנות את מצב האלסטיות שלו, את הצפיפות שלו, מסתו ומידת החיכוך שלו עם חומרים אחרים, והתנהגותו משתנה בהתאם. תוספת אחרת בגרסה השנייה היא האפשרות ללחוץ על כל אובייקט ולקרוא עליו בטרם השימוש בו.
בשתי הגרסאות של המשחק יש מספר רב של חידות. במשחק הראשון יש 87 חידות, המסודרות בשלבים, כאשר מתחילים מהקל ועם כל התקדמות בשלב ניתן להתקדם לשלב הבא, ואם לא מצליחים אפשר לדלג. במשחק השני מחולקות החידות לקטגוריות: משימות קלות, בינוניות, קשות וקשות מאוד.
בשתיים מגרסאות המשחק, (1993) Sid & Al's Incredible Toons ו- (The Incredible Toon Machine (1994, הומרה האנימציה הריאליסטית-כביכול באנימציה נוסח לוני טונס. הדמויות המרכזיות בו היו החתול אל והעכבר סיד. כמו כן, כמצופה מסרט מצויר, גם חפצים ומכשירים במשחק קיבלו חיים ונופך קומי. למרות זאת, הקונספט נשאר דומה - המטרה נותרה כשהייתה, והעקרונות המכניים (בניגוד לאנימציה) נותרו אמינים למדי.
גל קדמון

ביוגרפיה

קדמון מתגוררת בלהבים, לומדת בתיכון אשל הנשיא במגמת סייבר פיזיקה ומתאמנת באגודת אתלטי הנגב באר שבע באצטדיון הדר יוסף בת"א. קדמון מתנדבת בהדרכת נוער בספורט ומתמטיקה.

2014

באליפות ישראל במרוצי שדה לבנות בכיתות ז-ח' (1700 מטר) זכתה קדמון במדליית זהב בתוצאה של 6.05 דקות.
באליפות ישראל שנערכה ביולי 2014 סיימה קדמון במקום עשירי בריצת 100 מטר בתוצאה של 13.15 שניות.

2015

באליפות ישראל שנערכה ביולי 2015 סיימה קדמון במקום חמישי בריצת 200 מטר בתוצאה של 25.65 שניות. נוסף לכך, היא השתתפה בריצת 100 מטר בשלב המוקדמות וסיימה במקום שביעי בתוצאה של 12.55 שניות, אך ויתרה על השתתפותה בריצת הגמר.

2016

באליפות ישראל לקדטים שנערכה ב-8 ביוני 2016 זכתה קדמון במדליית זהב בריצת 200 מטר בשיא אישי חדש של 24.44 שניות. שבוע לאחר מכן, בתחרות גרנד פרי נעורים שנערכה ב-15 ביוני היא קבעה בריצת 100 מטר שיא אישי חדש של 11.99 שניות, שיפור לשיאה שעמד על 12.30 שניות.

אלופת ישראל

באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בסוף יוני אותה שנה זכתה קדמון בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בריצת 400 מטר בשיא אישי חדש של 56.05 שניות, לפני שני לנדן מאס. רמת השרון (56.39 שניות) ודריה לוקשין ממכבי חיפה כרמל (56.75 שניות). מדליית ארד, בריצת 200 מטר בתוצאה של 25.09 שניות, אחרי אולגה לנסקי (23.61 שניות) ודיאנה ויסמן (24.16 שניות), שתיהן ממכבי השגים ראשון לציון. נוסף לכך, היא קבעה את התוצאה הרביעית בטיבה בשלב המוקדמות בריצת 100 מטר (12.23 שניות), אך לא השתתפה בריצת הגמר בשל השתתפותה בריצת 400 מטר.

2017

באליפות אירופה לאומות שנערכה באצטדיון הדר יוסף בחודש יוני, סיימה קדמון במקום השישי בריצת 400 מטר לאחר שקבעה תוצאה של 58.39 שניות. חודש לאחר מכן באליפות ישראל, זכתה במדליית כסף בריצת 200 מטר בתוצאה של 25.16 שניות. בריצת 100 מטר סיימה חמישית בתוצאה של 12.39 שניות.

2018

באליפות מכבי על שם האחים אידלסון שנערכה בחודש אפריל, סיימה קדמון במקום השני בריצת 100 מטר בשיא אישי חדש של 11.93 שניות. חודשיים לאחר מכן, באליפות ישראל לנוער, זכתה במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 25.54 שניות ובריצת 100 מטר בשיא אישי חדש של 11.81 שניות. עוד לפני כן, בשלב המוקדמות קבעה שיא אישי חדש של 11.86 שניות.
באליפות ישראל שנערכה בחודש יולי, זכתה במדליית כסף בריצת 100 מטר לאחר שקבעה תוצאה של 12.01 שניות, אחרי דיאנה ויסמן (11.47 שניות). בריצת 200 מטר סיימה במקום החמישי בתוצאה של 25.13.

2019

בתחרות שנערכה בחודש יוני בז'נבה, קדמון קבעה ביחד עם דיאנה ויסמן, אולגה לנסקי ודניאל פולסטר שיא ישראל חדש בריצת 4X100 מטר של 45.15 שניות, שיפור של 8 מאיות השנייה לשיא הקודם משנת 2015. בתחרות Israel Jump שנערכה באותו חודש בירושלים, סיימה קדמון במקום השני בריצת 200 מטר בשיא אישי חדש של 24.04 שניות.
חודש לאחר מכן, באליפות אירופה לנוער, סיימה קדמון במקום 13 בריצת 100 מטר בתוצאה השווה לשיא האישי שקבעה בשלב המוקדמות, 11.79 שניות. באליפות ישראל זכתה במדליית ארד בריצת 100 מטר, לאחר שקבעה תוצאה של 11.85 שניות, אחרי דיאנה ויסמן, ששברה את שיא ישראל לאחר שקבעה תוצאה של 11.27 שניות, ואולגה לנסקי (11.71 שניות).
במקצה הזמנה בתחרות ליגת היהלום בפריז, בחודש אוגוסט, סיימה קדמון במקום הראשון בגמר ג' בריצת 100 מטר בשיא אישי חדש של 11.76 שניות.
ידין מכנס

ידין זאב מכנס (1936 – 26 באפריל 2013) היה עורך דין, איש עסקים ועסקן ספורט ישראלי. היה מייסד ומנהל איגודי הספורט "עוצמה" ו"אייל", וכן הבעלים של קבוצת הכח מכבי רמת גן. בשנת 2005 נגזרו עליו שבע שנות מאסר באשמת גניבת מיליונים מכספי לקוחה.

ביוגרפיה

נולד בפתח תקווה בשנת 1936, בנם של שלמה מכנס (בנו של אהרן לייב מכנס) ושרה בת זאב ברא"ז, ונקרא על שמו. למד בבית הספר אחד העם בעיר. בין השנים 1954 – 1959 שירת בצה"ל, תחילה בסדיר ולאחר מכן בקבע, והשתחרר בדרגת סגן. לאחר שחרורו עבד בבית הדפוס המשפחתי בפתח תקווה. 
בשנת 1961 החל לימודי משפטים בשלוחה של האוניברסיטה העברית בתל אביב. בשנת 1962 פתח משרד פרסום בפתח תקווה שפעל שלוש שנים. בשנת 1963 הוציא את המקומון החינמי "ידיעון פתח תקווה", שהיה החינמון הראשון שיצא בישראל. בשנת 1965 סיים את לימודי המשפטים ועשה את ההתמחות במשרד עורכי הדין סלומון ליפשיץ בתל אביב. בסיום ההתמחות, בשנת 1967, החל לעבוד במשרד זה כעורך דין שכיר במשך שמונה שנים, כשבשנתיים האחרונות שימש מנהל המשרד. בשנת 1975 פתח משרד פרטי לעריכת דין ברחוב דיזנגוף בתל אביב, וכעבור זמן צירף אליו את אשתו נילי, לה נישא בשנת 1966. בשנת 1986 השתחרר משירות מילואים בצה"ל בדרגת סגן-אלוף. 
באמצע שנות ה-80 החל את מעורבותו בתחום עסקנות הספורט בישראל. הוא הקים שלושה עשר מועדוני אופניים והתמנה ליו"ר איגוד האופניים בישראל. כעבור זמן הקים שני איגודי ספורט, "עוצמה" ו"אייל", שריכזו אגודות ספורט עצמאיות (שלא היו שייכות למרכזי הספורט הוותיקים מכבי, הפועל ובית"ר). במסגרת זו ניהל מאבקים ביורוקרטיים ומשפטיים כדי להקנות לאגודות הספורט החברות בארגונים החדשים מעמד שווה לזה של אגודות ספורט שהיו חברות באיגודי הספורט הוותיקים. הוא ניהל את הארגונים הללו עד שנת 2000. במשך שנתיים שימש נציג במועצה להסדר ההימורים בספורט. כמו כן היה דירקטור במועצת המנהלים של אולפני הרצליה.
בשנת 1993 רכש את קבוצת הכח מכבי רמת גן. באותה תקופה הקים שתי חברות עסקיות: "עסיס - עסקים יקדמו ספורט פרויקט הכוח רמת גן 1993 בע"מ" ו"מפקיד ייזום והשקעות בע"מ". קבוצת הכח רמת גן תחת ניהולו של מכנס שקעה בחובות כבדים ובשנת 2003 היא נמכרה. 
בדצמבר 2002 נעצר מכנס בחשד שבמשך שנים גנב למעלה מ-11 מיליון ש"ח מכספי לקוחתו, צעירה יתומה יורשת-מיליונים (נכדתו של זלמן סוזאיב) שמכנס שימש נאמן של רכושה. בשנת 2005 גזר עליו בית המשפט המחוזי בתל אביב שבע שנות מאסר.
מכנס הצטרף לעותרים לבית המשפט העליון בבג"ץ הפרטת בתי הסוהר בדרישה למנוע הקמת בית סוהר בניהול פרטי בישראל.
באפריל 2013 נפטר מכנס.

משפחתו

מכנס היה נשוי לעו"ד נילי מכנס, אחותם של צבי ופרופ' יורם דינשטיין, ולהם שלושה ילדים. בנם הוא השחקן רם מכנס. בתם עלמה נשואה למוזיקאי יאיר קז מלהקת ג'ירפות (בנו של ישראל קז, מבעלי מאיר חברה למכוניות ומשאיות).
חיוך של מונה ליזה

עלילה

בשנת 1953, בארצות הברית של אחרי מלחמת העולם השנייה, קתרין אן ווטסון (ג'וליה רוברטס) מקבלת משרת הוראה כמורה לאמנות בקולג' הנשים וולסלי. היא מביאה עימה רעיונות מודרניים על מקומה של האישה ומוסד הנישואים, היא מגיעה כדי להיות חלק מאוניברסיטה מתקדמת המקדמת נשים, אולם היא מגלה מוסד מיושן, בעל נורמות ישנות ופרימיטיביות בנוגע לנשים ולחינוכן.
מיד עם הגעתה היא מתוודעת לשתי עמיתות, מורות באוניברסיטה, איתן תחלוק את מגוריה. השתיים מציגות את העולם הישן אל מול העולם החדש, האחת, ננסי (מרשה גיי הארדן), מלמדת הליכות ונימוסים, מקפידה על גינונים ושמרנות ביתית, והשנייה, אמנדה (ג'ולייט סטיבנסון) מגחכת על הטפרים ששמורים היטב תחת הכפפות הלבנות של תלמידותיה, אשר בעבר חלקה מערכת יחסים עם אישה שלימדה באוניברסיטה, ובעתיד תסולק ממשרתה בעקבות שמועות על סיוע שהגישה לסטודנטיות במתן אמצעי מניעה.
קתרין מעוניינת לחנך את בנות הדור הצעיר לדעתנות, אמביציוזיות והצלחה ועושה זאת באמצעות לימוד אמנות מודרנית, למורת רוחם של חברי הנהלת האוניברסיטה וכן חלק מהסטודנטיות השמרניות יותר שלומדות אצלה.
הסטודנטיות מציגות את עצמן בפני קתרין בשיעור הראשון כאתגר לא קטן, כאשר הן מדקלמות את ספר הלימוד ועונות במקומה את פרטי היצירות שהיא מציגה בפניהן, משאירות אותה המומה וחסרת מילים, כאשר היא מגלה שאין עוד יצירות להציג בפניהן באותו השיעור, והן משחררות את עצמן באופן מופגן מהכיתה.
בשיעור השני של קתרין, היא נענית לאתגר שהסטודנטיות הציגו בפניה, ומציגה בפניהן יצירות שלא ראו בעבר, אמנות מודרנית ולצידן השאלה ״האם זו אמנות״ ומי קובע, וזאת כדי לגרום להן לחשוב בעצמן בלי שספר הלימוד יגדיר להן מה נכון ומה לא.
הסרט מסתיים כאשר קתרין נוסעת במונית מחוץ לשערי האוניברסיטה, במטרה שלא לחזור, ובמקום זאת לטוס לאירופה. הסטודנטיות אותן לימדה נוסעות אחריה באופניים ומלוות אותה הלאה. בטי היא האחרונה שעוד רוכבת לצד המונית במאמץ לומר שלום ולהוכיח במאמציה את הכרת התודה שלה על השינוי שהיא הביאה לחייה.

ביקורת

הסרט זכה בעיקר לביקורת מעורבות. למרות הופעות של שחקניות טובות וסיפורי משנה בעלי מעוף, הסרט נחשב לסתמי. קלאודיה פליג מ-USA Today כותבת שזאת המקבילה הנשית ללכת שבי אחריו ללא הרגש והעוצמה.
גונאר יארינג

קריירה דיפלומטית מוקדמת

יארינג נולד למשפחה כפרית בשוודיה, בשם גונאר ינסון. בצעירותו החל לגלות כשרון לשפות, והתעניין בשפת האויגור, קבוצה אתנית הדוברת שפה המקורבת לטורקית והמתגוררת במחוז האוטונומי שׂינְגְ'יָאנְג בצפון מערב סין. לאחר לימודי בלשנות באוניברסיטת לונד הצטרף בשנת 1929 למשלחת מסיונרים שוודית למסע מרוסיה דרך הרי פמיר, לעיר נווה המדבר קאשגאר בשינג'יאנג. מסע זה השפיע עליו עמוקות, ובמהלכו שינה את שמו משם שוודי נפוץ, אותו נשא, למילה "יארינג" שפירושה בשפת האויגור "הידיד שלך".
בשנת 1933 הוסמך לתואר דוקטור בשפות טורקיות. לאחר שלימד שפות טורקיות באוניברסיטה במהלך שנות ה-30, החל לעבוד בשירות החוץ השוודי כנספח בשגרירות באנקרה בשנת 1940. לאחר מכן התקדם בשירות החוץ, ואחז במשרות דיפלומטיות בטהראן, בגדד, אדיס אבבה והודו. לאחר מספר משימות דיפלומטיות נוספות, הוא מונה לשגריר שוודיה לארגון האומות המאוחדות וישב כנציג שוודיה במועצת הביטחון בין השנים 1956–1958. הוא שימש כשגרירה של שוודיה לארצות הברית בין 1958 ל-1964 ולאחר מכן כשגריר שוודיה לברית המועצות בין השנים 1964–1973.

אוסף יארינג

גונאר יארינג המשיך לפרסם מחקרים בשפות טורקיות מזרחיות במהלך הקריירה הדיפלומטית שלו. בשנת 1982 תרם לאוניברסיטת לונד אוסף מקיף של כתבי יד בשפות טורקיות. זהו אוסף עשיר ביותר, השלישי בגודלו בעולם אחרי שני אוספים במדינות ברית המועצות לשעבר. האוסף לוקט ממבחר מדינות איסלאמיות במרכז אסיה ומערים כמו קשגר, יארקנד ואורומצ'י.
עם פטירתו של יארינג, בשנת 2002 בגיל 94, פרסם המזכיר הכללי של האומות המאוחדות, קופי ענאן הודעה בה ספד ליארינג, על יושרו, יושרתו, ושיקול הדעת שלו, כמו גם יכולתו יוצאת הדופן בניתוח מצבים, ובשכנוע.

מורשת שליחות יארינג

יש הסבורים כי לו היה מתווך נמרץ יותר בשנת 1971, ניתן היה להגיע כבר בשלב זה להסכם, שהיה חוסך את שפיכות הדמים של מלחמת יום הכיפורים. לעומתם יש הסבורים כי הקשחת עמדות הצדדים הייתה אך טבעית לאור המצב, וכי היה צורך בהלם הפסיכולוגי שגרמה בישראל מלחמת יום הכיפורים על מנת לאפשר את פריצת הדרך המדינית בשנת 1977 שהביאה להסדר דומה לזה שניסה יארינג להשיג בשנת 1971. בסוף 1970 נכנס למצעד הפזמונים של קול ישראל, השיר ד"ר יארינג של להקת כיף התקווה הטובה. את השיר חיבר יעקב רוטבליט בהשראת שליחותו של יארינג למזרח התיכון.
סאניה ווצ'יץ'

ביוגרפיה

ווצ'יץ' הצטרפה בשנת 2012 ללהקת ZAA שהוקמה בשנת 2008. הלהקה הוציאה אלבום אחד "What About" בשנת 2014.
היא גרה בבלגרד.
ממוצע אריתמטי-גאומטרי

הממוצע האריתמטי-גאומטרי של מספרים ממשיים

קל להוכיח (אי שוויון הממוצעים) ש-  לכל , ואם , הממוצע מתכנס לגבול ממשי מסוים, בהתאם  ללמה של קנטור,  ומקיים .
לממוצע האריתמטי-גאומטרי כמה תכונות חשובות: הפונקציה  הומוגנית מסדר 1 (כלומר, ; לכן, אם מגדירים , אפשר לשחזר את  לפי הזהות . בנוסף לזה, מן ההגדרה נובע כי ; במלים אחרות, . 
ב-30 במאי 1799 הבחין גאוס שהערכים  ו-  מתלכדים לפחות עד-כדי 11 ספרות עשרוניות (הערך המשותף נקרא לפעמים "הקבוע של גאוס"). גילוי זה התניע עבודה רבה באנליזה של המאה ה-19. בהמשך גילה והוכיח גאוס נוסחה כללית, 
, ובכך הניח את היסוד לעבודתם של אבל ויעקובי על אינטגרלים של פונקציות אלגבריות.

הממוצע האריתמטי-גאומטרי של מספרים מרוכבים

בעוד הקשרים שנמצאו בין הממוצע האריתמטי גאומטרי של מספרים ממשיים לאינטגרלים אליפטיים הוליכו לפתרון כמה מן הבעיות הקשות באנליזה של המאה ה-18, חקר הממוצע האריתמטי גאומטרי של זוג מספרים (a,b) משדה המספרים המרוכבים הוליך לכמה מההתפתחויות המעמיקות ביותר במתמטיקה של המאה ה-19. מסתבר שבעבור שני מספרים מרוכבים, הממוצע האריתמטי גאומטרי הופך לפונקציה רב ערכית (Multi-valued function), כלומר לפונקציה שמקבלת אינסוף ערכים עבור כל זוג מספרים שמציבים בה. הסיבה לכך נעוצה בכך שהשורש הריבועי של מכפלת המספרים  מקבל שני ערכים בכל פעם, כך שלא מקבלים אפשרות אחת לסדרה  אלא דווקא אינסוף הסתעפויות, שמתוכן רק חלק מקבלות ערך שונה מאפס. מתברר שכאשר בוחרים בכל איטרציה בתור ממוצע גאומטרי את הערך הקרוב יותר לממוצע החשבוני (זו הבחירה ה"נכונה", כביכול), זוג הסדרות מתכנס לאותו ערך כמו במקרה הממשי. על ידי ביצוע מספר סופי של "שגיאות" מכוונות בהוצאת השורש, ניתן לקבל ערכים שונים של . מבין הערכים השונים של  ניתן להגדיר ערך מסוים כ"פשוט ביותר", והוא הערך שמתקבל כאשר כל הבחירות נכונות. התוצאה העמוקה הבאה של גאוס קובעת את הקשר בין הערך היסודי (הערך הפשוט ביותר) של הממוצע האריתמטי גאומטרי לכל הערכים האפשריים האחרים שלו:
משפט. יהיו a,b שני מספרים מרוכבים המקיימים , ויהיו  ו- הערכים הפשוטים ביותר של  ו-
 בהתאמה. אז כל הערכים האפשריים  של  ניתנים על ידי הנוסחה:
 
כאשר  ו- הם שני מספרים טבעיים זרים שרירותיים המקיימים  ו- .

הוכחה של ההצגה האינטגרלית של גאוס

ההוכחה שמובאת להלן ניתנה לראשונה על ידי גאוס. יהי  האינטגרל:
ההוכחה של גאוס מבוססת על הצבת משתנים גאונית - נחליף את משתנה האינטגרציה  במשתנה חדש  
שמקיים:
ונקבל לאחר פישוט אלגברי ארוך ומסובך ש-::
אם נביט בביטוי תחת סימן האינטגרל נשים לב לאנלוגיה בינו לתכונות הממוצע האריתמטי-גאומטרי; הממוצע האריתמטי-גאומטרי של שני מספרים שווה לממוצע האריתמטי-גאומטרי של הממוצעים האריתמטיים והגאומטריים שלהם. לפיכך נקבל:
השוויון האחרון נובע מההבחנה ש-.
לבסוף, קיבלנו את התוצאה המבוקשת:
.
זיגיסמונד הראשון, נסיך אנהלט-דסאו

ביוגרפיה

זיגיסמונד נולד בשנת 1368, והיה הבן הבכור של יוהאן השני, נסיך אנהלט-צרבסט ואליזבת מהנברג-שלאוזינגן, בתו של יוהאן הראשון, רוזן מהנברג-שלאוזינגן.
בשנת 1382 מת אביו, וזיגיסמונד ירש את נסיכות אנהלט-צרבסט במשותף עם אחיו אלברכט וולדמאר. לאחר מותו של ולדמאר בשנת 1391, זיגיסמונד ואלברכט שלטו בנסיכות לבדם.
5 שנים מאוחר יותר, בשנת 1396, החליטו האחים לחלוק ביניהם את הנסיכות; זיגיסמונד ירש את אנהלט-דסאו, בעוד אלברכט הרביעי, ירש את אנהלט-קתן.
ב-19 בינואר 1405 מת זיגיסמונד, ובניו ירשו את נחלותיו במשותף.
קרן שלמה

קריירה מקצועית

שלמה החלה את דרכה בטניס בגיל 10. כיום היא מתאמנת במרכז הטניס רמת השרון תחת הדרכתו של יגאל הירש. מאזן המשחקים שלה בסבב הבוגרות עומד נכון ל-16 במאי 2011 על 125 ניצחונות ו-125 הפסדים ביחידות ו-85 ניצחונות ו-105 הפסדים בזוגות.
ההופעה הראשונה של שלמה בגביע הפדרציה הייתה בפברואר 2010, אז היא הפסידה לדיה אבטימובה הבולגריה במסגרת משחקי הבית האירופאי-אפריקני מספר 1. המאזן של שלמה בגביע הפדרציה עומד על ארבעה הפסדים (שניים במשחקי יחידות ושניים במשחקי זוגות).

הישגים בולטים

הישגי השיא של שלמה עד כה היו שלוש זכיות בטורנירים מסבב ה-ITF על סך 10,000 דולרים והגעה לחצי גמר בטורניר ITF על סך 25,000 דולרים. הזכיות התרחשו בתל אביב בנובמבר 2009 ובהיידראבאד ובניו דלהי במאי 2011. חצי הגמר היה בלאגוס באוקטובר 2009. כמו כן זכתה שלמה בארבעה תוארי זוגות בסבב ה-ITF. שניים מהטורנירים התקיימו ברעננה, השלישי התקיים בתל אביב והרביעי במיטילנה. ארבעת הטורנירים היו על סך 10,000 דולרים.
דני האריס

ביוגרפיה

האריס נולד בטוראנס, קליפורניה. הוא בוגר תיכון פריס בפריס, קליפורניה.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכה האריס במדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 48.13 שניות אחרי אדווין מוזס האגדי שקבע 47.75 שניות.
הרגע הגדול בחייו הספורטיביים של האריס היה ב-4 ביוני 1987 במדריד שם הוא ניצח את מוזס "הבלתי מנוצח" לאחר 122 תחרויות ללא הפסד מאז 1977. 
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1987  האריס כמעט וניצח את מוזס בשנית אך הפסיד לו בשתי מאיות השנייה בלבד (מוזס קבע תוצאה של 47.46 שניות). הרלד שמיד ממערב גרמניה קבע תוצאה זהה 47.48 שניות.
במבחנים האמריקאים שנערכו באינדיאנפוליס לאולימפיאדת סיאול (1988) סיים האריס רק במקום חמישי ולא זכה להשתתף במשחקים האולימפיים (רק שלושה אצנים מכל מדינה יכולים להשתתף).
לאחר שפרש האריס מתחרויות, הוא החל לאמן בתיכון בו למד. בשנת 2001 הוא הוביל את קבוצת הנערים באתלטיקה לזכייה ראשונה באליפות הליגה לאחר 20 שנה מאז רץ עבור בית ספרו.
רון דהן

ביוגרפיה

רון דהן גדל בהרצליה, בנם של אילנה ויואל, אח למיכל ועינב. שירת בחטיבת הצנחנים והשתתף במלחמת לבנון השנייה בשירות מילואים. בעל תואר ראשון במזרח אסיה ואמנות מאוניברסיטת תל אביב. 
בשנת 2012 ייסד ביחד עם איש הטכנולוגיה ניר גרינהויז את אתר אינדיבוק, חנות ספרים עצמאית, המוכרת ספרים מודפסים ודיגיטליים, ואודיו. משמשת גם כהוצאה לאור. 
מתגורר בפרדס חנה, פרוד ואב לשני ילדים.
מריה דל סרו

קריירת דוגמנות

החלה את קריירת הדוגמנות בתוכנית הריאליטי SúperM לדוגמנים בשנת 2001 והפכה לאחת הדוגמניות המובילות של ארגנטינה. ו. ניהלה בעבר מערכת יחסים עם השחקן הפופולרי בנחמין רוחאס

קריירה בטלוויזיה

את קריירת המשחק החלה בשנת 2007 בסדרה רומיאו ויוליה. שיחקה בתפקיד ראשי בסדרה של כריס מורנה כמעט מלאכים את מלודי פס לצד אמיליה אטיאס, מריאנה אספוסיטו, אאוחניה סוארס, ניקולאס ריירה, ניקולס ואסקס וחואן פדרו לנסאני וגסטון דלמאו
החלה את הקריירה שלה בהשתתפות תוכנית ריאליטי Super M 2002 . בהמשך החלה את קריירת הדוגמנות ודיגמנה למותגים גדולים. בשנת 2007 שיחקה ברומיאו ויוליה. בשנים 2008–2010 שיחקה בכמעט מלאכים את מלודי פס. בשנת 2011 שיחקה בסדרה  "Los únicos" ("הייחודיים")  בתפקיד קרוליינה לצד ניקולס ואסקס, ניקולאס קברה, ומריאנו מרטינז. בשנת 2012 הצטרפה לצוות השחקנים באופרת הסבון לובו באותה שנה שיחקה באהבה מתוקה. בשנת 2013 שיחקה במיני סידרה Sandiacon vino והחלה לשחק בסרט הראשון שלה Catolicos Chicos. בשנת 2016 הופיעה בתוכנית bailando por un sueno לצד קנדלה וטראנו

חיים אישיים

מריה דל סרו מכונה כמרי על ידי חברים ובני משפחה.
בין השנים 2007–2010 הייתה בזוגיות עם השחקן בנחמין רוחאס.
בן זוגה כיום הוא חיימה בואקט. ב-23 באוגוסט 2015 נולדה בתם הראשונה מילה
הפסקת קפה

הפסקת קפה היא אירוע חברתי, יומיומי, שבמסגרתו נהוג לאכול ארוחה קלה ולהירגע מעט במהלך יום עבודה. הפסקת קפה מקובלת מאוד בקרב עובדים בתעשייה ובעסקים. המונח נעשה מקובל בארצות הברית אך הפך לפופולרי בכל רחבי העולם המודרני. מקובל להשתמש במונח בין אם המשתתפים בהפסקה שותים קפה ובין אם לאו.
מקורה של הפסקת הקפה ככל הנראה בסוף המאה ה-19 בסטווטון, ויסקונסין שבה מוסדה ההפסקה על ידי נשותיהם של מהגרים מנורווגיה. העיר חוגגת זאת כל שנה בפסטיבל הפסקת הקפה של סטווטון.
ברם, המושג הפך מקובל בשל מסע פרסום של סוכנות קפה פאן-אמריקנית ב-1952, אשר במסגרתו עודדו צרכנים לצרוך קפה תחת הסיסמה: "הרשה לעצמך הפסקת קפה - וקבל את מה שלקפה יש להעניק לך".
הפסקות קפה אורכות בדרך כלל כ-10 עד 20 דקות. בחלק מהחברות מוסדה הפסקת הקפה והיא מתרחשת רשמית בשעה נקובה. בחלק מהמקומות עוברת עגלה עם משקאות חמים וקרים, עוגות, לחמים ומאפים.

משמעויות ארגוניות

ההפסקה לרוב מתרחשת באתר ייעודי למשל קפיטריה, חדר תה או חוץ למשרד. מדובר לא רק באכילה, אלא בזמן המוקדש גם לרכילות ו"סמול טוק" ולעיתים גם עישון. ההפסקה היא הזדמנות להירגע מעט ואז להתכנס מחדש לביצוע שארית מטלות היום. באוסטרליה ובניו זילנד ההפסקה הזו מכונה גם "סמוקו" (נגזר מ-smoking - עישון).
אחד הנושאים במשא ומתן בין איגוד עובדי הרכב לבין חברות לייצר רכב ב-1964 בארצות הברית, היה דרישת האיגוד להפסקת קפה יומית בת 12 דקות. כיום במקומות עבודה רבים הפסקות קפה הן חלק חוזה העבודה סטנדרטי (יום עבודה בן שמונה שעות ויותר), וחברות רבות מצאו כי ציוד פינת קפה על חשבון המעסיק היא יתרון חשוב, בעלות נמוכה. מעבר לכך, הפסקות הקפה הן זמן להתרעננות, יצירת קשרים חברתיים בין העובדים והחלפת מידע ארגוני בצורה לא רשמית. יציאה משותפת להפסקת קפה מחזקת את המערכת החברתית של העובד, ומייצרת הזדמנויות לקבלת החלטות בעלות ניהולית נמוכה. בכנסים מקצועיים, הפסקת הקפה הן זמן משמעותי בכנס ליצירת קשרים עסקיים, מפגשי עמיתים ומפגש של חברים ותיקים.
הגישה הסביבתית בחקר התקשורת

הגישה הסביבתית בחקר התקשורת או הגישה האקולוגית בחקר תקשורת, היא שיטת מחקר בתחום חקר התקשורת המנסה לתאר ולהסביר את התופעות והשינויים המתחוללים בחברה האנושית בראי ההתפתחות הטכנולוגית והחברתית כאחד. הגישה היא המאוחרת מבין השלוש המיוחסות לחקר טכנולוגיות מידע ותקשורת. השתיים שקדמו לה הן הגישה הטכנולוגית והגישה החברתית.

העצמה תקשורתית

מתן ואספקת גישה למשאבים העונים על צורכי אוכלוסייה נתונה. תהליכים חברתיים וטכנולוגיים המאפשרים גישה טובה יותר וקלה יותר למשאבים המספקים מענה לצרכים יחשבו כתהליכי העצמה תקשורתית. תהליכים המונעים את הגישה החופשית למשאבים אלו יכונו שלילת העצמה תקשורתית.
איסוף מידע אודות תוכני גלישה מועדפים המתבצע כיום ברשת האינטרנט והתאמת התכנים באופן אישי עבור כל גולש הוא דוגמה מובהקת לתהליך קסטומיזציה המצמצם את מבחר הצרכים עבור כל משתמש ושולל את ההעצמה התקשורתית שלו. 
דוגמאות ליצירת מאזן תקשורת חיובי כוללות התערבות ממשלתית בצורת חקיקה, חינוך ביקורתי למדיה ויצירת ערוצי תקשורת חלופית מהקהילה, על ידי הקהילה ולמען הקהילה.
החשמלית המודרנית באיסטנבול

החשמלית המודרנית (בטורקית: Çağdaş Tramvayı - "החשמלית בת זמננו", או רק Tramvay - "החשמלית") היא חשמלית הנוסעת לאורך קו המחולק לשני מקטעים נפרדים בחלקה האירופי של איסטנבול בטורקיה, והמקשר בין קבאטש (Kabataş) שעל חוף מצר הבוספורוס לבין רובע בג'ילר (Bağcılar) שבמערב העיר.

קטע קבאטש-זייתינבורנו (T1)

קטע קצר מקו החשמלית נפתח לשירות בשנת 1992 בין תחנת הרכבת ומסוף אוטובוס הים בסירקג'י (Sirkeci) לבין תחנת אקסראי (Aksaray) במרכזה של העיר. הקו הוארך מספר פעמים בשני הכיוונים, ומאז 30 בינואר 2005 אורכו 14 ק"מ והוא כולל 24 תחנות. החשמלית נוסעת במפלס הרחוב בתדירות של אחת לחמש דקות בממוצע, ומשך הנסיעה בין שתי תחנות הקצה הוא כשלושת רבעי השעה. 55 הרכבות משמשות בשירות לאורך הקו מסוגלות להוביל 195,000 נוסעים ביום. עלות ההקמה הכוללת של הקו עמדה על 110 מיליון דולר.

קטע זייתינבורנו-בג'ילר (T2)

קטע שני של הקו המוביל מזייתינבורנו מערבה לבג'ילר נפתח לשירות ב-14 בספטמבר 2006. אורכו של המקטע 5.2 ק"מ, מהם 587 מטר על גשר עילי, ולאורכו ממוקמות 9 תחנות. משך הנסיעה לאורך הקו עומד על כ-20 דקות.
וילהלם גוסטלוף

וילהלם גוסטלוף (Wilhelm Gustloff‏; 30 בינואר 1895 – 4 בפברואר 1936) היה המנהיג הגרמני של המפלגה הנאצית בשווייץ, אותה ייסד בדבוס ב-1932.

ביוגרפיה

גוסטלוף, שעבד כמטאורולוג בשירות ממשלת שווייץ, הצטרף ב-1929 למפלגה הנאצית, ה-NSDAP, והשקיע מאמצים רבים בהפצת הספר האנטישמי "הפרוטוקולים של זקני ציון", עד כדי כך שחברי הקהילה היהודית בשווייץ תבעו את מפיץ הספר, המפלגה הנאצית השווייצרית, על הוצאת דיבה. גוסטלוף נורה ונהרג באפריל 1936 על ידי דוד פרנקפורטר, סטודנט יהודי שביקש לשים קץ לפעילותו האנטישמית הנמרצת.
הוא נקבר בהלווייה ממלכתית בעיר הולדתו שוורין שבמקלנבורג (גרמניה), בה נכחו אדולף היטלר, יוזף גבלס, הרמן גרינג, היינריך הימלר, מרטין בורמן ויואכים פון ריבנטרופ. אלפים מחברי הנוער ההיטלראי ניצבו לאורך מסע ההלווייה. ארונו, שהובל ברכבת מיוחדת מדבוס אל שוורין, עצר בתחנות שטוטגרט, וירצבורג, ארפורט, האלה, מגדבורג וויטנברג. אלמנתו, אמו ואחיו נכחו בהלווייה וקיבלו ברכות ניחומים אישיות מהיטלר עצמו. ארנסט וילהלם בולה היה ראשון המספידים. 
הנאצים, שרתחו מזעם, לא הגיבו בפוגרום לרצח גוסטלוף, שהפך מרטיר של הרעיון הנאצי והבליגו, כיוון שהתאריך היה בסמוך לאולימפיאדת ברלין (1936), שהתקיימה ארבעה חודשים לאחר ההתנקשות, והיטלר חשש מכך שהאולימפיאדה תבוטל. עם זאת, רציחתו הייתה מאוחר יותר חלק מן התעמולה ששימשה אמתלה לביצוע פוגרום ליל הבדולח ב-1938.
המשטר הנאצי קרא על שמו את אוניית הנוסעים "וילהלם גוסטלוף", שהוטבעה ב-1945 תוך אובדן של למעלה מ-9,000 נפש. כמו כן נקראו על שמו קרן וילהלם גוסטלוף (Wilhelm-Gustloff-Stiftung) ובית החרושת לאקדחים "וילהלם גוסטלוף ורקה" (Wilhelm Gustloff Werke, שם ביהח"ר הוחלף במלחמת העולם ה-2).
עלילת הנובלה "בהילוך של סרטן" מאת הסופר הגרמני גינטר גראס נסובה סביב קורותיה וגורלה של האונייה "וילהלם גוסטלוף" הקרויה על שמו.
תיק באגט

תיק באגט הוא תיק יד קטן יחסית שתוכנן על ידי פנדי ב-1997. הוא שונה מתיקי יד אחרים עקב גודלו הקטן. הוא מכונה כך על שום צורתו הדומה לבאגט הצרפתי.תיק זה היה מאוד פופולרי בשנות ה-2000, ומכונה לעיתים "It bag". למשל, השתמשה בו שרה ג'סיקה פרקר בסדרת הטלוויזיה "סקס והעיר הגדולה".