תינוקות באזבי

תינוקות באזבי (באנגלית: Busby Babes) הוא שמה של קבוצת שחקני מנצ'סטר יונייטד, אשר גויסו ואומנו על ידי הסקאוט הראשי של המועדון, ג'ו ארמסטרונג ועוזר המאמן ג'ימי מרפי, ולאחר מכן שיחקו בקבוצה הבוגרת תחת ניצוחו של המנג'ר, מאט באזבי.

הרקע ל"תינוקות"

בשנת 1945, לקראת סיום מלחמת העולם השנייה, מונה מאט באזבי למנג'ר מנצ'סטר יונייטד. עם הגעתו, הוא החל להביא לקבוצה שחקנים התקפיים כגון ג'ימי דילייני, סטן פירסון, ג'ק רולי, צ'ארלי מיטן וג'וני מוריס, אך הרכש הטוב ביותר שעשה היה ג'ימי מרפי, שהיה עוזרו ויד ימינו למשך 25 השנים. החתמות אלו הוכיחו את עצמם כאשר כבר בעונת 1947/1946, כאשר מנצ'סטר סיימה את הליגה במקום השני, ושנה לאחר מכן זכתה בגביע האנגלי לאחר ניצחון בגמר 0-2 על בלקפול.
בחמש השנים הראשונות שלאחר המלחמה, סיימה יונייטד ארבע פעמים במקום השני ופעם אחת במקום הרביעי, תוך כדי הצגת כדורגל התקפי ונאה לעין, אף שלא זכו באליפות. באותן שנים, החל באזבי להעלות שחקנים רבים מקבוצת הנוער, והעיתונות נתנה למועדון את הכינוי "תינוקות באזבי"‏. באותן שנים, הייתה יונייטד קבוצת הנוער החזקה ביותר באנגליה, וזכתה שלוש פעמים ברציפות בגביע ה-FA לנוער.

תקופת השיא

הקבוצה באה על שכרה בעונת 1952/1951, כאשר יונייטד זכתה באליפות לאחר ארבעים שנות בצורת. שנה לאחר מכן, באזבי המשיך את להעלות שחקני נוער לקבוצה הבוגרת, אך גם ידע להוציא כסף על שחקנים צעירים כמו טומי טיילור, חלוץ בן 21 שהגיע מבארנסלי והארי גרג, שוער שהגיע מדונקסטר רוברס, והיה לשוער היקר בעולם באותה תקופה.
הקבוצה המשיכה להתבסס כאחת הקבוצות המובילות באנגליה וארבע שנים לאחר מכן, זכתה באליפות נוספת. ממוצע הגיל של סגל השחקנים עמד על 21 בלבד. שנה אחר כך, בעונת 1957/1956 עמדה מנצ'סטר יונייטד בפני אתגר חדשני - השתתפותה הראשונה של קבוצה אנגלית בגביע אירופה לאלופות, מפעל חדש שנוסד שנה קודם לכן, ב-1955‏. הקבוצה הצליחה מעל לציפיות והעפילה לחצי גמר המפעל, שם פגשה את אלופת אירופה המכהנת, ריאל מדריד, בשורותיה שיחקו כוכבים כמו אלפרדו די סטפנו ופרנסיסקו חנטו. לאחר הפסד 3-1 במשחק הראשון (שהתקיים באצטדיון סנטיאגו ברנבאו) ותיקו 2-2 בבית, הודחה יונייטד מהטורניר, אך למרות זאת זכתה לשבחים רבים. בזירה המקומית, קטפה הקבוצה אליפות שנייה ברציפות, לאחר שסיימה בפער של שמונה נקודות על פני טוטנהאם הוטספר.

אסון מינכן וקריסת הקבוצה

אחד המשחקים שנחרטו בהיסטוריה של המועדון נערך ב-1 בפברואר 1958 באצטדיון ארסנל, בו יונייטד ניצחה 4-5 משערים של דאנקן אדוארדס, טומי טיילור, בובי צ'רלטון ודניס ויולט. מלונדון נסעה הקבוצה לשחק בבלגרד נגד הכוכב האדום בלגרד המקומית, במסגרת גביע אירופה לאלופות. באותו משחק ניצחה יונייטד 4-5. ב-6 בפברואר 1958, בדרכם חזרה מאותו משחק, התרסק מטוס הקבוצה, ביחד עם מספר אוהדים ועיתונאים. 21 מתוך 44 הנוסעים נהרגו כתוצאה ישירה מההתרסקות ושניים (דאנקן אדוארדס ופרנק סוויפט) מתו לאחר מכן. בהרוגים היו שמונה משחקני הקבוצה (הקפטן רו'גר בירן, אדי קולמן, מרק ג'ונס, בילי ווילן, טומי טיילור, דייוויד פג, ג'ף בנט ואדוארדס, שנפטר 15 ימים לאחר ההתרסקות) ושלושה מאנשי הצוות המקצועי של הקבוצה. שניים משחקני הקבוצה נפצעו בצורה קשה עקב האסון, ולא יכלו לחזור ולשחק יותר כדורגל.
גם באזבי עצמו נפצע באסון והתנדנד חודשים רבים בין חיים למוות. בעוד באזבי החלים מפצעיו, היה זה ג'ימי מרפי אשר הדריך את הקבוצה. באותה שנה, הוביל מרפי את הקבוצה לגמר הגביע האנגלי בו הפסידה לבולטון וונדררס. האסון סיכל את מאמצי הקבוצה לזכייה בתארים באותה עונה, הביא לסיום תקופת "תינוקות באזבי" המוצלחת ודרש את בניית הסגל מחדש.
בשנות ה-60, בנה באזבי מחדש את הקבוצה בעזרת שחקנים בולטים כמו דניס לאו, ג'ורג' בסט ובובי צ'רלטון (שהיה לשריד האחרון של "התינוקות"). הצלחתה הגדולה ביותר של הקבוצה הייתה זכייתה בגביע אירופה לאלופות ב-1968, לאחר ניצחון 1-4 בגמר על בנפיקה ליסבון. חלומו הגדול של באזבי הוגשם וזמן מה לאחר מכן קיבל את תואר האבירות ממלכת אנגליה.