google/wiki40b huggingface dataset:
סול במבה

קריירת מועדונים

במבה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פריז סן-ז'רמן, לאחר שלא זכה לבסס את מעמדו בקבוצה הבוגרת, עזב את המועדון. ביולי 2006 חתם בדאנפרמליין אתלטיק הסקוטית למרות שמאמן הקבוצה רצה לבחון בכלל שחקן אחר, אך הוא החליט לתת הזדמנות לבמבה והתרשם ממנו. בשנת 2007 הגיע עם הקבוצה לגמר הגביע הסקוטי אך גם ירד עימה לליגה השנייה.
בקיץ 2008 במבה חתם היברניאן על חוזה לשלוש שנים במועדון. כבר בהופעת הבכורה שלו נגד דנדי יונייטד הוא הורחק. בתחילת דרכו בהיברניאן, הוא הוסט לעמדת הקשר האחורי, אך כעבור עונה אחת חזר לתפקידו הטבעי. ב-22 באוגוסט 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 1-3 נגד פלקירק.
בינואר 2011 חתם בלסטר סיטי. ב-9 בינואר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו נגד מנצ'סטר סיטי במסגרת הגביע ה-FA ואף הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון כבר בנגיעה הראשונה שלו במועדון במשחק שנגמר בתיקו 2-2.
ביוני 2012 חתם בטרבזונספור הטורקית תמורת 750 אלף פאונד. ב-26 באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 נגד אלזיגספור. בינואר 2014 נפצע בקרסול וחזר לשחק רק בסיום העונה.
ב-26 באוגוסט 2014 ל-3 שנים חתם בפאלרמו. ב-24 בספטמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בפאלרמו בתיקו 3-3 נגד נאפולי. ב-23 בינואר 2015, במבה הושאל ללידס יונייטד עד לסיום העונה, עם אופציה לרכוש את כרטיס השחקן בסיום העונה. ב-31 בינואר 2015 במבה ערך את הופעת הבכורה שלו בלידס בניצחון 1-2 נגד האדרספילד טאון. ב-18 במרץ 2015, במבה הבקיע את השער הראשון שלו עבור לידס יונייטד נגד בניצחון נגד 0-3 פולהאם. ב-24 ביוני 2015 לידס יונייטד מימשה את אופציית הרכישה בחוזהו, וחתם לשנתיים בקבוצה.
באוקטובר 2016 חתם לשנתיים בקארדיף סיטי. ב-14 באוקטובר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקארדיף במשחק בליגה נגד בריסטול סיטי בה גם הבקיע את שער הניצחון.

קריירה בינלאומית

למרות שבמבה נולד בצרפת, הוא מימש את האופציה לייצג את חוף השנהב (מולדת הוריו). הוא השתתף עם הנבחרות הצעירות בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 בשנת 2003, בגביע אפריקה לאומות עד גיל 23 בשנת 2005 והגיע עם הנבחרת האולימפית לרבע גמר האולימפיאדה. בשנת 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת במשחק ידידות נגד ישראל. ב-7 בינואר 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-2 נגד רואנדה במסגרת משחק ידידות. במבה נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2010.
איי אוקי

גאולוגיה

איי אוקי נוצרו לאחר סדרת שלבים:
תחילה היו האיים חלק מיבשת אירואסיה. לאחר מכן אדמת האיים שקעה לתחתית אגם שהפך לים יפן. לפני כחמש מיליון שנים האיים נוצרו בסדרת התפרצויות געשיות כשני הרי געש שכבתיים. בתקופות הקרח האיים התחברו ליפן. האיים לא הופרדו מיפן כתוצאה מפיצול כלשהו, אלא כתוצאה משינויים בגובה פני הים. במהלך השנים מפלס הים השתנה מספר פעמים, במהלכם האיים חוברו ונותקו מיפן לסירוגין. בעידן הקרח האחרון, לפני כ-20 אלף שנים, מפלס הים צנח בכ-130 מטרים. היות שעומק הים בין האיים ליפן הוא רק 70 מטרים, האיים חוברו לשימאנה שביפן. לפני כעשרת אלפים שנים התחממות כדור הארץ גרמה לעליית מפלס מי הים והפרדת האיים מיפן בפעם האחרונה. 
האי המזרחי, דוגו, הוא הגדול והמאוכלס ביותר מבין האיים. קבוצת איי דוזן במערב הם קלדרה אחת המאופיינת בשלושה איים עיקריים ביניהם לגונה רחבה. האיים ממוקמים כ-80 קילומטר צפונית לחוף יפן בנקודה הקרובה ביותר.

חי וצומח

בשל העבר הגאולוגי המיוחד של האיים ומסיבות שעדיין לא לגמרי מובנות, באיי אוקי מצויים זה לצד זה מיני חי וצומח האופייניים לאזורים שונים מאוד ביפן בעלי אקלים שונה לחלוטין. דוגמאות לכך הם ורד רוגוזה, האופייני להוקאידו שבצפון יפן, סחלב נאגו מאוקינאווה ותויה מאזור האלפים היפנים. נוסף על כך, מצויים באוקי מינים אנדמיים ייחודיים אשר התפתחו במשך עשרת אלפי השנים מאז התנתקו האיים מהונשו. מינים אלו כוללים נמנמן יפני ייחודי ודו-חיים כגון סלמנדרה המצויה בסכנת הכחדה חמורה ובעלת אבולוציה מעניינת.
האיים ידועים כאתר דיג עשיר מאוד בצדפות אבלון, דיונונים לבנים ודיונוני יהלום המגיעים לגודל של מעל למטר. בחורפים הדיונונים מתלהקים בנקודות מסוימות באיים, ומיתולוגיה מקומית נוצרה עקב כך. מיני בעלי החיים הימיים הייחודיים מושפעים מזרמי מים חמים מאזור צושימה.

היסטוריה

לפי ממצאים ארכאולוגיים, האיים היו מאוכלסים ברציפות מאז התקופה הפלאוליתית ביפן לפני כשלושים אלף שנים, דרך תקופת ג'ומון, תקופת יאיואי ותקופת קופון.
בתקופת נארה האיים היו חלק ממחוז אוקי שבירתו באי דוגו. בתקופת הייאן המאוחרת, בשל ריחוקו של המחוז, הוא נודע כמקום של הגלייה פוליטית. בשנת 1221 הקיסר גו-טובה הוגלה לאוקי ומת בגלותו באיים. בשנת 1332 הקיסר גו-דיאגו הוגלה אף הוא לאיים, אך הוא הצליח לברוח מהם ולהחזיר את שליטתו במדינה מאוחר יותר. החל מתקופת קאמאקורה מחוז אוקי נשלט ע״י שבטים שונים והיה לנמל חשוב בתקופת אדו. לאחר מספר שינויים מנהליים, אוקי נעשה תת-מחוז של שימאנה בשנת 1876.

תחבורה

באי דוגו ישנו נמל תעופה המקושר לאוסקה ולאיזומו ביפן. ניתן להגיע אל האיים השונים במעבורות היוצאות מנמלים כגון סאקאימינטו. ישנן גם מעבורות קטנות יותר בין איי דוזן. 
באיים המאוישים נסללה מערכת כבישים, וישנם אוטובוסים המקשרים נקודות שונות באזור.
לה פרוז

גאוגרפיה

לה פרוז הוא הפרוור הדרומי ביותר מבין הפרוורים המזרחיים של סידני. הפרבר ממוקם לגדת מפרץ בוטאני, כ-14 ק"מ דרום מזרחית למרכז העסקים הראשי של סידני. מדרום ומערב הוא גובל במפרץ בוטאני, מצפון בצ'יפלי ופיליפ ביי וממזרח בליטל ביי. מזרחית לו מצוי מסלולי הגולף ניו סאות' ויילס וסיינט אנדרוז. בצידו השני של האגם מדרום מצוי הפרוור קורנל.

היסטוריה

הפרוור לה פרוז קרוי על שם ז'אן-פרנסואה לה פרוז, מגלה ארצות צרפתי, שביקר במפרץ בוטאני ליד הפרוור בינואר שנת 1788, כשמונה ימים לאחר שהמושל ארתור פיליפ ביקר במפרץ בוטאני, והחליט להעתיק את המושבה האנגלית לאזור סידני. המשלחת האנגלית והמשלחת הצרפתית הציעו סיוע במצרכים ואספקה זו לזו, אם כי אוכלוסיית האנגלים (שהייתה מורכבת מאסירים רבים) הייתה ענייה משמעותית ולא יכלה לתת סיוע של ממש. היות שהצי הצרפתי איבד ספינה בקרב מול סמואה, עגנו ספינות המשלחת של לה פרוז במפרץ בוטאני לתקופה של שישה שבועות, במהלכה השתמשו במוצרים מקומיים על מנת לבנות ספינה חלופית. באותו זמן הם הקימו בלה פרוז דיר לגידול בקר וצאן, מצפה וגן לגידול ירקות. לאחר שהמשלחת הצרפתית עזבה את אזור מפרץ בוטאני רשם לה פרוז ביומניו כי הוא מצפה לחזור לצרפת לקראת סוף 1788, אך שתי האוניות נעלמו בלב ים.
בניין הקבע הראשון באזור לה פרוז הוא מבצר קטן, שהחזיק חיל מצב מקומי בשנת 1820 למטרת מניעת הברחות ימיות דרך מפרץ בוטאני. בשנת 1885 הוקמה במקום שמורה אבוריג'ינית, ובתחילת המאה ה-20 הפך אזור השמורה לאזור דיור לדלי אמצעים, במיוחד בתקופת השפל הכלכלי הגדול. במקביל, האי הקטן בר איילנד (Bare Island, האי העקר) הפך למושבת הבראה לנכי מלחמות ויוצאי צבא, מושבה שנותרה פעילה עד אמצע שנות השישים. במהלך מלחמת העולם השנייה נבנו שני מוצבים מבוצרים בפרוור: סוללת הנרי הד ופורט בנקס, הקיימים עד היום.

תרבות

בלה פרוז מצוי מוזיאון ימי, הכולל כלי ניווט מתקופת העגינה הראשונה של המשלחת הצרפתית, שנשלו מהספינות הטרופות. שביל מטיילים מוביל מהמוזיאון למגדלור המקומי, ומראה את אזורי העגינה המקוריים של קפטן קוק. אנדרטת האובליסק של לה פרוז נתרמה לפרוור על ידי צרפת, לזכר המשלחת שעגנה שם ואבדה. 
בשמורה האבוריג'ינית תיירים יכולים להתנסות בכלי נשק פרימיטיביים כגון זריקת בומרנג. בנוסף, מתקיימת במקום מזה עשרות שנים תצוגת זוחלים גדולה, על ידי משפחת קאן המקומית.
חופי הפרוור הם אתר צלילה מועדף, ומאפשר לצוללים וצוללי-שנורקל לראות מגוון של דגים. בין השאר קיים בלה פרוז חוף רחצה בעירום לא מוכרז, שבאופן מסורתי משמש תיירים המבקרים במקום.
טיגריס הודו-סיני

מאפיינים

אורכו של טיגריס הודו-סיני זכר בוגר נע בין 2.55 ל-2.85 מטרים, משקלו בין 150 ל-195 ק"ג, והוא בעל גולגולת גדולה באורך של בין 319 ל-365 מ"מ. אורכו של הזכר הממוצע הוא 2.74 מטר, ומשקלו 180 ק"ג. פרטים גדולים יכולים לשקול עד 250 ק"ג. אורך הנקבות נע בין 2.30 ל-2.55 מטר, הן שוקלות בין 100 ל-130 ק"ג, ואורך גולגולתן נע בין 275 ל-311 מ"מ. אורך הנקבה הממוצעת הוא 2.44 מטר ומשקלה 115 ק"ג.
בכל המלטה נולדים 2–3 גורים.
טיגריסים הודו-סיניים הם חזקים ביותר. יש מקרה מתועד של זכר גדול שנהרג ליד גבול וייטנאם-לאוס ב-1984. הטיגריס, שאורכו מקצה אפו עד לקצה זנבו היה 2.8 מטר, והיה במשקל של 250 ק"ג, הטיל מורא על כפרים בטריטוריה שלו למשך מספר שנים לפני שנהרג. הוא הרג מעל לעשרה תאואים בכפרים, למרות ניסיונות הכפריים לעצור אותו. כשכפר אחד בנה גדר בגובה 3 מטרים מסביב לשטח הבקר, הטיגריס הצליח לקפוץ מעל הגדר, להרוג עגל, ולקפוץ בחזרה, בזמן שהוא מחזיק בפיו עגל במשקל 60 ק"ג. לבסוף הטיגריס נהרג כשתושבי הכפר הניחו מלכודת רובים ליד גופת תאו שהייתה מונחת שם. גופתו של הטיגריס נמצאה בנחל במרחק 2 ק"מ ממקום המלכודת, מה שאומר שהטיגריס עדיין היה יכול ללכת לאחר שסבל מפציעה אנושה.

תפוצה ואוכלוסייה

טיגריסים הודו-סיניים חיים ביערות מבודדים באזורים גבוהים עד הרריים, רוב האוכלוסייה שוכנת בגבולות שבין המדינות. הכניסה לאזורים אלה היא אסורה, פרט לביולוגים שניתנו להם אישורים לערוך סיורי שטח. בגלל סיבה זו, ידוע מעט מאוד יחסית על הטיגרסים האלה.
הערכת אוכלוסייתו היא בין 1,227 ל-1,785 פרטים, אך נראה שמספר זה נמצא בחלק הדרומי של תפוצתו. המקטע הגדול ביותר באוכלוסייתו מצוי במלזיה, אך התגלה שאוכלוסייה זו היא למעשה תת-מין אחר, הטיגריס המלאי, מה שגורם לגודל אוכלוסייתו להיות נמוך מן המצופה. כל האוכלוסיות נמצאות בסיכון בגלל הרס בתי גידול והכלאות. כאלף פרטים נותרו חופשיים ביערות לאוס, וייטנאם, קמבודיה, תאילנד ומיאנמר.
בווייטנאם, כמעט שלושה רבעים מהטיגריסים שנהרגו משמשים לרפואה סינית. האוכלוסייה הענייה רואה את הטיגריסים כדרך להקל על העוני. את מספר הטיגריסים יהיה קשה להגדיל עד שהתושבים יבינו שטיגריס חי שווה יותר מטיגריס מת. בודדים מבינים זאת ומקווים שישתמשו בטיגריס כדי למשוך תיירות אקולוגית.
בנז'מן סטאמבולי

חיים אישיים

סטאמבולי נולד במארסיי שבצרפת. אביו של סטאמבולי הוא הנרי סטאמבולי, כדורגלן ומאמן עבר ששיחק בין היתר במונקו ובמארסיי. סבו של סטאמבולי הוא ז'רארד באנידה, מאמן עבר שאימן בין היתר את מונקו ואת מארסיי. דודו של סטאמבולי הוא לורן באנידה, מאמנה של אל-עורובה מליגת העל הסעודית, שאימן בעבר את מונקו.

מונפלייה

בגיל 6 החל לשחק במחלקת הנוער של מארסיי, ובהמשך שיחק במחלקות הנוער של גאליה איזה ושל סדאן. בגיל 14 עבר למחלקת הנוער של מונפלייה. ב-3 במרץ 2010 חתם על חוזה מקצועני ראשון במונפלייה, חוזה ל-3 שנים. ב-7 באוגוסט 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הצרפתית, כששיחק 90 דקות בניצחון 1-0 על בורדו במסגרת המחזור הראשון בעונת 2010/2011. בעונת 2011/2012 לקח סטאמבולי חלק בזכייתה הראשונה של מונפלייה באליפות צרפת, עם 26 הופעות. בעונת 2012/2013 ערך בין היתר 3 הופעות במונפלייה ב', קבוצת המילואים של מונפלייה. ב-13 באפריל 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער בתוספת הזמן של המחצית השנייה בהפסד 4-2 לבורדו במסגרת המחזור ה-32 בליגה. בעונת 2013/2014 היה שחקן הרכב קבוע עם 36 הופעות ב-38 מחזורים ומונה לקפטן משנה.

טוטנהאם הוטספר

ב-1 בספטמבר 2014 אושר כי סטאמבולי חתם בטוטנהאם הוטספר מהפרמייר ליג. ב-13 בספטמבר 2014 ערך סטאמבולי את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג, כשנכנס כמחליף בדקה ה-70 בתיקו 2-2 נגד סנדרלנד במחזור הרביעי. ב-27 בנובמבר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, במשחק במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית לעונת 2014/2015 נגד פרטיזן בלגרד שנגמר בניצחון 1-0 של טוטנהאם הוטספר. בעונתו היחידה במועדון ערך 12 הופעות בלבד בפרמייר ליג.

פריז סן ז'רמן

ב-20 ביולי 2015 אישר לורן בלאן, מאמנה של פריז סן ז'רמן, כי סטאמבולי חתם במועדון תמורת 6 מיליון ליש"ט. ב-1 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, שהחליף את מרקו וראטי בדקה ה-70 בניצחון 2-0 על ליון בגביע האלופות הצרפתי 2015. ב-7 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה במדי פריז סן ז'רמן, כשהחליף את מרקו וראטי בדקה ה-73 בניצחון 1-0 על ליל במסגרת המחזור הראשון.

שאלקה 04

ב-26 באוגוסט 2016 חתם סטאמבולי בשאלקה 04 מהבונדסליגה ל-4 עונות.
לעינייך בלבד (סרט)

עלילה

הסרט נפתח בטביעתה של ספינת דייגים בריטית, המהווה מסווה לספינת ביון. על הספינה נמצא מתקן רדאר שיכול להטות את כף המאזניים במאבק הבין-גושי במלחמה הקרה. הסוכן ג'יימס בונד נשלח להשיג את המתקן לפני שישיגו אותו הרוסים, בראשותו של הגנרל הרוסי האימתני גוגול.

הפקה

צוות ההפקה היה שונה מאוד מההפקות הקודמות בסדרה. ג'ון גלן, שהיה העורך בסרטים קודמים, הפך לבמאי הסרט. בנוסף על כך, ההפקה ניסתה לעבור שינוי מנטלי- מעלילה שבה בונד מנסה להציל את העולם (כפי שקרה בסרט הקודם, מונרייקר), לעלילת מתח ריאליסטית שעוסקת במלחמה הקרה.
במקור, השחקן הראשי רוג'ר מור חתם למשחק בשלושה סרטים, ומסרט זה והלאה חתם על חוזה במיוחד לפני כל סרט. ברנארד לי נפטר בינואר 1981, לפני סוף ההפקה, אבל לאחר שהספיק לשחק את כל הסצנות הנדרשות כראש המודיעין הבריטי. לאחר פטירתו של לי, הוחלט שלא לשכור שחקן חדש ולשנות את התסריט, כך שייראה ש-M לקח חופשה ואפשר לאחר לתפוס את מקומו.
צילומי הסרט החלו ב-2 בנובמבר 1980 בים הצפוני. צילומים נוספים נערכו ביוון, וצילומי האולפן נערכו בלונדון.
שיר הנושא לסרט מבוצע על ידי הזמרת שינה איסטון.

הפצת הסרט

הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה ב-24 ביוני 1981 בלונדון. זהו הסרט האחרון שהופץ על ידי יונייטד ארטיסטס.
אלכס ריידר (סרט)

עלילת הסרט

הסרט מתחיל כשאיאן ריידר, סוכן חשאי, מתחמק ממרדף קטלני, אך בדרכו לביתו הוא נהרג על ידי מתנקש בשם יאסן גרגורביץ'. בהלוויתו של איאן- אחיינו אלכס ריידר מבחין בכמה דברים מוזרים. בסיום ההלוויה אלכס נפגש עם אלן בלאנט יושב ראש בנק אשר טוען כי איאן ריידר עבד אצלו (אלכס לא ידע כי איאן היה סוכן חשאי). אחרי שרשרת אירועים אלכס מבין שדודו היה סוכן חשאי ומקבל הצעה לעבוד במקומו. תחילה אלכס דוחה את ההצעה אך מסכים למען עוזרת הבית שלו -ג'ק (אלישיה סילברסטון). המשימה שלו היא להיכנס לביתו של מיליונר בשם דריוס סייל המייצר מחשב חדשני אשר ניקרא "סטורם-ברייקר". המיליונר מוכן לתת לכל בית ספר באנגליה (שהיא המדינה שבה גר אלכס) מחשב כזה אך הארגון החשאי שבו עבד איאן ריידר חשד שמשהו מסריח. אלכס אמור להיכנס לביתו של דריוס סייל בתור זוכה בתחרות שנערכה על ידי מגזין שהזוכה בה ישתמש ב"סטורם-ברייקר" לפני כולם. לפני המשימה אלכס יוצא לשבועיים של אימונים במחנה צבאי. חברי הצוות הצבאי לועגים לאלכס ואומרים לו שלא יחזיק מעמד יותר מיומיים אך אלכס מחזיק מעמד בנחישות ומצליח באימונים. בסופו של דבר אלכס מגיע לסייל תעשיות (החברה של דיריוס סייל). בדרך הוא פוגש את נדיה וול העוזרת של מר סייל. כשהוא מגיע לביתו של דריוס סייל הוא מוצא שם אקווריום גדול עם מדוזה ענקית. כשהוא אמור לחוות את ה"סטורם ברייקר" הוא בורח באמצע כדי לרחרח. הוא לא מוצא שום מידע ונתפס על ידי נדיה וול אך סודו לא מתגלה. בלילה אלכס יוצא לרחרח ומגלה ארגזי מתכת ענקים אשר מועברים לסייל תעשיות. במקום נמצא גם יאסן גרגורוביץ'. יאסן הורג את אחד מהעובדים בגלל שהפיל את אחד הארגזים (וזה מעיד שהיה שם משהו חשוב). אלכס חוזר לחדרו. למחרת מזדמן לאלכס ריידר לגלות מידע נוסף על המזימה. אלכס מגלה שלתוכניתו של דריוס סייל יש גיבוי. בנוסף, הוא מגלה חומר מסוכן. בינתיים בביתו של הרולד סייל מגלים שאלכס נשלח לרגל. אלכס נתפס ומובל לסלון של דריוס סייל שם הוא מגלה לו שבמחשבים יש וירוס מסוכן שמסוגל להרוג את כל תלמידי בתי הספר שאליהם נתרמו המחשבים. עוד מגלה אלכס שהרולד סייל מתכנן זאת מתוך נקמה על כך שסבל מהצקות רבות כתלמיד בבית הספר ושיאסן גרגורוביץ' רצח את דודו. דריוס מורה להרוג את אלכס והולך לטקס הדלקת המחשבים. אלכס מושלך לאקוריום עם המדוזה הענקית אך ניצל בעזרת פטנט שניתן לו בסוכנות. בזמן שהוא ניצל נדיה וול נהרגת מהמדוזה. הוא מצליח לברוח לתוך מסוק של חברת סייל תעשיות ומאלץ את הנהג לנסוע ללונדון לטקס. הוא משבש את הטקס שנייה לפני שהמכשירים מופעלים והורס את כפתור ההפעלה. הרולד סייל בורח ואלכס מחולץ מהגג בו הוא נתקע. כשאלכס נוסע עם העוזרת ג'ק הוא שלסייל יש גיבוי במגדל כלשהו בעיר לונדון. הוא מצליח להגיע לשם בעזרת חברתו סבינה ועולה למגדל שם הוא משבש את הפעלת המחשבים. דריוס המרוגז מנסה להרוג את אלכס אך נורה ונהרג על ידי יאסן גרגורוביץ' המציל את אלכס מנפילה אל מותו. יאסן מסביר לאלכס שהרג את דריוס סייל מפני שהביך את המעסיקים שלו ושלאלכס כדאי להתרחק מענייני הריגול עד שיגדל.
יהויקים בן יהושע

יהויקים בן יהושע הוא דמות מקראית בנו של יהושע בן יהוצדק, כיהן ככהן גדול בימיו של נחמיה. היה מבוניה הראשונים של חומת ירושלים. לפי יוסף בן מתיתיהו בנו אלישיב הכהן ירש את מקומו של אביו יהויקים לאחר מותו.
דוכס לנקסטר

היסטוריה

התואר דוכס לנקסטר הוענק מספר פעמים:
הפעם הראשונה בה הוענק תואר זה היה ב-6 במרץ 1351. התואר הוענק להנרי מגרוסמונט שהיה הרוזן הרביעי של לנקסטר, ונינו של המלך הנרי השלישי. לדוכס לא היו בנים זכרים, ולכן עם מותו בשנת 1361 בוטל התואר.
הפעם השנייה בה נוצר התואר היה ב-13 בנובמבר 1362 עת הוענק התואר לג'ון מגונט, הרוזן הראשון של ריצ'מונד, שהיה בנו הרביעי של המלך אדוארד השלישי. עם מותו של ג'ון, ב-4 בפברואר 1399 עבר התואר לבנו, הנרי מבולינגברוק, דוכס הרפורד. לאחר שהנרי הדיח את ריצ'רד השני ועלה לשלטון כהנרי הרביעי, הפכה הדוכסות לרכוש הכתר, והתואר בוטל.
הפעם השלישית בה נוצר התואר היה ב-10 בנובמבר 1399 עת הוענק התואר להנרי ממונמאות', נסיך ויילס - בנו הבכור של המלך הנרי הרביעי. עם הכתרתו של הנרי כהנרי החמישי בשנת 1413 שבה הדוכסות לרשות הכתר.

דוכס לנקסטר כיום

מאז עלייתו לשלטון של הנרי החמישי נותרה דוכסות לנקסטר דוכסות הנפרדת מאדמות הכתר, והיא נחשבת לרכוש הפרטי של מלכי אנגליה (כיום מלכי הממלכה המאוחדת), והמונרך האנגלי נחשב כדוכס לנקסטר. אף שרשמית התואר בוטל לאחר כהונתו של הנרי השישי מאחר שרק בנים יכולים לרשת אותו (ולהנרי השישי לא היו יורשים זכרים), המלך ג'ורג' החמישי הורה על המשך השימוש בתואר.
כיום דוכס לנקסטר היא המלכה אליזבת השנייה (והיא נושאת בתואר "דוכס" (Duke) ולא "דוכסית" (Duchess) ), ובארוחות רשמיות הנערכות בדוכסות, או בארוחות רשמיות הנערכות על ידי גדודי לנקסטר של צבא בריטניה מרימים כוסית לכבוד "המלכה, דוכס לנקסטר" ("The Queen, Duke of Lancaster").
אנשים (תוכנית טלוויזיה)

היסטוריה

התוכנית עלתה לשידור לראשונה באוגוסט 2011. בתחילתה, הנחו את התוכנית שניים: דרור גלוברמן ואפרת אברמוב. באוקטובר 2011 עזבה אברמוב את התוכנית, ומאז הנחה אותה דרור גלוברמן בלבד. ביולי 2016 הצטרפה קורין גדעון להגשת התוכנית לצדו של גלוברמן.
באוקטובר 2017 פורסם כי גלוברמן יעזוב את התוכנית, וינחה תוכנית חדשה בשם "נקסט", שתעסוק בנושא טכנולוגיה ותתבסס על ערוץ NEXTER אותו עורך גלוברמן באתר mako. מי שהחליפו הוא כתב התוכנית חיים אתגר.
התוכנית עלתה בקשת 12 ב-1 בנובמבר 2017, לראשונה בשידור חי באופן קבוע, אחרי שנים שהתוכנית הייתה ברובה מצולמת מראש.
כיום מנחים את התוכנית לסירוגין לצד אתגר וגדעון גם מרב מילר, דרור גלוברמן (לעיתים רחוקות, כשמחליף את אתגר) ומירי מיכאלי, ששימשה בעבר כתבת בערוץ עשר וכיום כתבת "חדשות הבוקר" בקשת 12.
החל מ-16 בינואר 2019 התוכנית משודרת בשעה 22:30, במקום 17:15 זאת בעקבות מעברו של רפי רשף ותוכניתו "חמש" לערוץ 12 בשעה 17:00.

פורמט התוכנית

התוכנית ערוכה בצורת מגזין אקטואלי. בכל פרק מתמקדים לרוב בדמות מרכזית אחת, רובן ידוענים, במסגרת כתבת עומק, ולאחר מכן ראיון אישי עם אחד מכתבי התוכנית. לאחר מכן משודרות מספר כתבות נוספות על דמויות אחרות.
ליגת הכדורגל האזורית של רוסיה

אליפויות אזוריות ומחוזיות

הליגה הרביעית מורכבת למעשה מטורנירי אליפות אזוריים ומחוזיים.
ח'אלד, מלך ערב הסעודית

ענייני פנים

הגם שניחן בניסיון שלטוני רב - הוא שימש כמושל חיג'אז בשנים 1932–1934 וכשר הפנים של הממלכה (החל מ-1934) - ח'אלד לא הביע עניין רב בפוליטיקה ולמעשה הפקיד חלק ניכר מניהול המדינה בידי אחיו הצעיר, סגן ראש הממשלה ונסיך הכתר פהד. ברוח זו, ח'אלד העניק ליועציו ולשריו סמכות רחבה יותר. הוא התיר למושלים האזוריים אוטונומיה ניכרת ואף הגדיל את המימון הממלכתי.
זמן לא רב לאחר שעלה לשלטון, הציג ח'אלד תוכנית חומש שבבסיסה עמד הצורך לתחזק, לפתח ולייעל את תשתיתה של הממלכה, כדי שתוסיף לשגשג כלכלית. הוא פתח את שערי ממלכתו בפני נחשולי עובדים זרים, בעיקר ירדנים, פלסטינים, מצרים וסורים, כדי שיסייעו בפיתוחה (באמצע שנות ה-80 היו כבר כמחצית מכוח העבודה הסעודי). בימי שלטונו הגיעו הפקת הנפט והכנסותיו לשיאן, תוך הלאמתה המוחלטת של חברת הנפט עראמקו.
בתקופת שלטונו של ח'אלד הורגשה תסיסה פנימית מסוימת ברחבי הממלכה. ב-1979 התרחשה התפרצות אלימות חמורה כאשר קבוצת קנאים השתלטה על מסגד הכעבה במכה, ודוכאה באכזריות. תסיסות מסוימת הורגשה גם בקרב השיעים שבסעודיה שלחוף המפרץ הפרסי בנובמבר 1979 ובפברואר 1980, לנוכח המתיחות בין ערב הסעודית ואיראן שעברה לא מכבר מהפכה אסלאמית.

ענייני חוץ

ח'אלד המשיך במאמצי הייצוב והפיוס של סביבתו הקרובה בהם החל אחיו פייצל עוד בשנות השישים. באפריל 1975 הגיע להסכמה עם שליטי עומאן ואבו דאבי בדבר מעמדו של נווה המדבר בוריימי, נקודת המפגש בין שלוש המדינות, שחוללה בעבר מחלוקת רבה. שנה אחר כך 1976 ערך ח'אלד ביקורים מדיניים בכל מדינות המפרץ הפרסי, בתקווה לעודד שיתוף פעולה הדוק יותר, לבסס את היציבות האזורית ולהבטיח כי מדינות המפרץ העשירות תיוותרנה תחת השפעה סעודית ולא איראנית. ביקורים אלה עמדו, ככל הנראה, ביסודה של מועצת המפרץ לשיתוף פעולה, אשר נוסדה בשנת 1981. באותה שנה כינס ח'אלד פסגה ערבית היסטורית בערים טאיף ומכה.
בניגוד למצופה, ביקורו של נשיא מצרים אנואר סאדאת בישראל בשנת 1977 גרם לח'אלד לסטות ממתינותו האופיינית ולהצטרף למדינות העימות הנוקשות בגינוי ובהחרמתה של מצרים. היחסים הרשמיים נותקו, ואולם קשרי המסחר, התעבורה, ההשקעות והתיירות הוסיפו להתקיים.
המלך המשיך לקיים יחסים הדוקים עם ארצות הברית והמערב. בינואר 1978 ביקר אותו הנשיא האמריקני ג'ימי קרטר, ובפגישה סיכמו השניים על הסכם מכירת נשק אמריקני מתקדם (הסכם דומה נחתם ב-1981). יצוין, כי עסקאות הנשק הלכו ונעשו מסובכות יותר, במידה רבה בשל דאגתם של גורמים פרו-ישראליים בממשל. ח'אלד נאלץ לפנות לאירופה (ובמיוחד לצרפת, בה ביקר ביוני 1981) על מנת לחזק את צבאו, ואולם היחסים עם ארצות הברית לא נתרופפו: ב-1980 הסעודים הסכימו - בחשאי - להעמיד לרשות האמריקנים בסיסי אחסון ופריסה לצרכיו של "כוח הפריסה המהירה" שתכננו האמריקנים להציב באזור על מנת להגן על המפרץ הפרסי.
בערוב ימיו של ח'אלד גבר בסעודיה החשש מפני מלחמת איראן-עיראק. אהדתו של ח'אלד, שסלד ממשטר האייאתולות האיראני, מקיצוניותו ומשאיפותיו ההגמוניאליות, הייתה נתונה לעיראק, חרף מהפכנותו וחילוניותו של שליטה, סדאם חוסיין. אף ששמרה על חזות נייטרלית (המלך ח'אלד השתתף בניסיונות השווא לתווך בין עיראק ואיראן), סעודיה מימנה חלק ניכר מהמאמץ המלחמתי העיראקי, וסבלה בשל כך מהפצצות איראניות על מערך הובלת הנפט הימי שלה.

מוות

כמו רבים מבני משפחת סעוד, היה ח'אלד חולה לב. הוא אף רכש מטוס פרטי מדגם בואינג 747 הכולל חדר ניתוח למקרה שיתמוטט במהלך טיסה. ב-13 ביוני 1982 עבר התקף לב מסיבי ומת. אחיו, נסיך הכתר פהד, הומלך תחתיו.
נמל התעופה החדש של ריאד נקרא על שמו, כמו גם העיר הצבאית המלך ח'אלד שבצפון הממלכה.
רוברט בליי

רוברט בליי (באנגלית: Robert Bly; נולד ב-23 בדצמבר 1926) הוא משורר, סופר ומתרגם אמריקני.

ביוגרפיה

בליי נולד במינסוטה שבארצות הברית להורים ממוצא נורווגי. בשנת 1944 התגייס לצי האמריקאי, ולאחר כשנתיים חזר לארצות הברית והחל בלימודיו. בתחילה במינסוטה, ובהמשך באוניברסיטת הרווארד היוקרתית. בעת לימודיו שם חבר לקבוצה של יוצרים צעירים ולא מוכרים, ובהם אדריאן ריץ', קנת קוך, ג'ון אשברי, פרנק אוהרה, דונלד הול, הרולד ברודצקי ואחרים. בתום לימודיו עקר לניו יורק, וחי כמה שנים ממלאכות מזדמנות.
בין השנים 1951 ו-1954 התבודד רוברט בליי בבקתה מבודדת במינסוטה, ועבר לניו יורק, וחי במכוון חיי נוודים, מן היד אל הפה. באותן שנים הגיע לכמה תובנות בשירתו ששירתוהו כל חייו.
בשנת 1954 החל רוברט בליי ללמוד כתיבה וספרות באוניברסיטת איווה, והשתתף בסדנאות עם משוררים מוכרים. הוא נשא אז לאשה את קרול מקלין, אשתו הראשונה, והם גידלו ארבעה ילדים.
בשנת 1956 זכה במלגה על שם פולברייט, יצא לנורווגיה ותרגם משירתה לאנגלית. בעת שהותו בנורווגיה ערך הכרה עם כמה מגדולי המשוררים בעולם: פבלו נרודה, גיאורג טראקל, ססאר ואייחו, ואחרים. הוא תרגם את שירתם לאנגלית, ובכך פתח את שירתם לקוראים האמריקאים.
רוברט בליי שב לחווה במינסוטה, הקים כתב עת ספרותי נחשב, שפרסם שירה, מקור ותרגום, וכן מסות על השירה. בכתב העת שלו נתן מקום רב למשוררי דורו, חבריו למשמרת המשוררים, והיה בין אלה שביססו את מעמדם בשירה האמריקאית.
בשנת 1966 היה רוברט בליי בין מייסדי חזית הסופרים נגד מלחמת וייטנאם. וכשזכה בפרס הספר הלאומי, פרס מאוד נחשב בארצות הברית, הקדיש את כספי הפרס להתנגדות למלחמה.
ספרו "ג'ון החסון", Iron John, הפך לרב מכר עולמי, ותורגם ללשונות רבות, ביניהן גם לעברית. בספרו זה, וביצירות רבות נוספות משלו, עוסק רוברט בליי בעולמו של הגבר האמריקאי בעידן המודרני. 
שירים בודדים של רוברט בליי תורגמו לעברית בידי כמה מתרגמים, בין השאר בידי עודד פלד, רפי וייכרט ותלמה דינשטיין, ונדפסו בכתבי עת ספרותיים.
זיגמונט הראשון, מלך פולין

ביוגרפיה

זיגמונט היה בנם של קז'ימייז' הרביעי, מלך פולין ואשתו אליזבת מאוסטריה, בתו של אלברכט השני, מלך גרמניה. הוא ירש את הכתר משני אחיו הגדולים, יאן הראשון אולברכט ואלכסנדר הראשון, בעוד שהאח הבכור, ולדיסלב, הוכתר כמלך הונגריה ובוהמיה. זיגמונט הוטבל בשם זה על שם סבה של אמו, זיגמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
זיגמונט היה צריך לאחד את הכוחות הפנימיים בממלכתו כדי להתייצב מול האיומים החיצוניים שעמדו בפניה. במהלך שלטונו של אלכסנדר, אחיו, הוחל חוק חדש, לפיו מלכי פולין לא יכלו לחוקק חוקים חדשים ללא הסכמת הפרלמנט, דבר שפגע מאוד ביכולתו של זיגמונט להתמודד עם האצולה הפולנית. למרות זאת, הוא הצליח בשנת 1527 לגייס צבא ולממן אותו.
כבר מתחילת שלטונו זיגמונט היה במלחמה עם ואסילי השלישי, הנסיך הגדול של מוסקבה, שהפכה לבסוף לחלק מהמלחמות המוסקוביות-ליטאיות, שנמשכו עד סוף המאה ה-16. בשנת 1514 נפלה העיר סמולנסק לידי הרוסים, ובשנת 1515 ביקש זיגמונט עזרה ממקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ושתי הממלכות חתמו על ברית. בתמורה לעזרת הקיסר זיגמונט הסכים לחתן את ילדיו של אחיו, ולאדיסלאב מלך הונגריה ובוהמיה, לנכדיו של הקיסר. דרך חוזה נישואין זה בוהמיה והונגריה עברו לידי שושלת הבסבורג בשנת 1526 לאחר מותו של אחיינו של זיגמונד, לאיוש השני, מלך בוהמיה והונגריה.
המלחמות הפולנית כנגד האבירים הטבטונים הסתיימו בשנת 1525, אז מנהיג האבירים אלברכט מברנדנבורג, שהיה אחיינו של זיגמונד, התנער מהאמונה הקתולית והמיר את דתו ללותרנית.
זיגמונט היה הומניסט גדול. הוא ואשתו השנייה, בונה ספורצה, בתו של ג'אן גלאצו ספורצה, דוכס מילאנו, היו פטרונים של תרבות הרנסאנס והיו אחראים להתפשטות הרנסאנס הפולני.
עם מותו של זיגמונט ירש את הכתר בנו, זיגמונט השני אוגוסט, שהפך למלך היגלוני האחרון של פולין.

יחסו ליהודים

זיגמונט התייחס באהדה אל היהודים. בעוד שאחיו, אלכסנדר, גירש את היהודים מממלכתו (1495), אחד הצעדים הראשונים שלו כמלך היה להוציא צו המבטל גירוש זה. ככל הנראה צעד זה לא נעשה רק ממניעים אנושיים, אלא גם ואולי בעיקר ממניעים כלכליים - היהודים היו בורג חשוב בחיי המסחר בפולין, ותחת מלכותו נעשו רבים מהם מוכסנים. כך התעשרו יהודים רבים בתקופתו. שר האוצר שלו, אברהם יוזפוביץ היה יהודי מומר. האינקוויזיציה אמנם פעלה בתקופתו בפולין, אך לא ניתנו לה סמכויות על היהודים. המלך מינה את סמואל מרגוליס ל"סניור" של יהדות פולין.