google/wiki40b huggingface dataset:
פולקר ברוך

ביוגרפיה

ברוק נולד במינכן לאם אוסטרית ולאב גרמני כאחד משישה ילדים.
הוא החל לעסוק במשחק עוד בהיותו תלמיד בבית ספר ולאחר התיכון למד בבית הספר למשחק של האוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה, במהלך לימודיו ביצע מספר הופעות טלוויזיוניות, בין היתר שיחק ב-2004 בסרט הטלוויזיה "בעל" המבוסס על המחזה "בעל" מאת ברטולט ברכט.
ב-2007 הופיע בסרט הנעורים "Beste Zeit".
ב-2008 שיחק במספר סרטים ובהם Les Femmes de l'ombre, דרמה היסטורית אודות תנועת ההתנגדות הצרפתית, "כנופיית באדר מיינהוף" על סיעת הצבא האדום, "הברון האדום" לצד טיל שווייגר ו"נער קריאה", שם גילם סטודנט למשפטים.
ב-2010 שיחק בסרט "Goethe!‎", דרמה ביוגרפית אודות יוהאן וולפגנג פון גתה ובסרט "Nanga Parbat".
ב-2011 שיחק בקומדייה "Westwind".
ב-2012 שיחק בסרט "Confession d'un enfant du siècle" המבוסס על ספרו האוטוביוגרפי של אלפרד דה מיסה.
סטרטגו

מטרה

מטרת המשחק היא לגלות את דגל היריב וללכוד אותו. שחקן התופס את דגל היריב מוכרז מיידית כמנצח. דרך נוספת לנצח היא במקרה בו לא נשארים חיילים היכולים לזוז לאחד מהשחקנים (ואז השחקן השני מנצח).

סידור לוח

המשחק מתרחש על גבי לוח משבצות 10X10. לכל צד 40 כלי משחק: 33 חיילים בעלי דרגות שונות, 6 פצצות ודגל אחד. כלי המשחק מעוצבים כך שניתן לראות את דרגתם רק מצדם האחד. כל שחקן רשאי לראות את דרגת כליו, אך נאסר עליו לראות את דרגות כלי יריבו.
לפני תחילת המשחק, כל שחקן מסדר את 40 כליו כרצונו על פני הלוח, בארבע השורות הקרובות אליו. סידור מושכל של הכלים הוא חלק חיוני מאסטרטגיית המשחק ובעל השפעה רבה על מהלך המשחק.

הזזת שחקנים

כל חייל יכול לנוע משבצת אחת - לפנים, לאחור או לצדדים אך לא באלכסון. יוצאים מן הכלל הם הפצצה והדגל, שאינם רשאים לנוע, והטוראי/גשש, היכול לנוע מספר משבצות כרצונו באחד מארבעת הכיוונים, אך לא לדלג מעל כלים. במרכז הלוח ישנם שני ריבועים בשטח 2X2 כל אחד, הנחשבים כים ולא ניתן לנוע דרכם.
בכל תור יכול השחקן להניע אחד מחייליו על פי כללים אלו. אם המשבצת פנויה, זוהי תנועה רגילה. אם המשבצת תפוסה על ידי חייל יריב מהלך זה הוא התקפה.

טקטיקו

למשחק נוצרה גרסה עברית בשם טקטיקו, חברת "הסברו אינטרקטיב" יצרה משחק-מחשב המבוסס על המשחק. בגרסה זו, על-מנת שלא לדעת את זהותם של חיילי היריב, כל אחד מהם מופיע בדמותו של מתופף וחושף את זהותו כאשר הוא תוקף או מותקף.
דייוויד ג'יימס אליוט

ביוגרפיה

אליוט נולד באונטריו כדייוויד וויליאם סמית כאמצעי מבין שלושה בנים, בנעוריו ניגן בלהקה ועזב את התיכון על מנת לנות להגשים את חלומו להיות כוכב רוק אך שנה לאחר מכן השלים את לימודיו ולמד תקופה באוניברסיטת ריירסון.
הוא נבחן לפסטיבל תיאטרון באונטריו והתקבל אליו, לאחר מכן עבר ללוס אנג'לס ואימץ את שם הבמה ג'יימס אליוט לאחר שגילה כי ישנו שחקן בשם דייוויד סמית, הוא הופיע בתחילה במספר סדרות טלוויזיה ובין היתר בנוטס לנדינג ודוגי האוזר.
ב-1994 שיחק תפקיד קבוע בארבעה פרקים של מלרוז פלייס והתארח בפרק של סיינפלד, ב-1995 החל לשחק את התפקיד הראשי בסדרה המשפטית ג'אג אותו שיחק במשך עשר עונות עד סיום הסדרה, ב-1996 נבחר על ידי מגזין פיפל כאחד האנשים היפים בעולם.
ב-2001 הופיע בקומדייה פסיכולוגיה בגרוש לצד קורטני קוקס. בשנת 2010 שיחק בסדרת הדרמה של ABC, "נוכלים", בתפקיד ראשי של וולף ווסט, אך זו ירדה מאוויר לאחר עונה אחת. ב-2012 התארח בסדרה "ביצ'יות מבית טוב" של רשת ABC. ב-2014 התארח בסדרה "מד מן", ושנה לאחר מכן התארח בסדרה "צוות עקרב".  
ב-1992 נישא לשחקנית ננסי צ'מברס ולהם שני ילדים.
גלן הנסרד

ביוגרפיה

הנסארד עזב את בית הספר בהיותו בן 13, והיה מנגן ברחובות דבלין (Busking). בשנת 1990 הקים את הלהקה The Frames אשר זכתה להצלחה באירלנד.
פריצתו הגדולה להכרה בינלאומית התרחשה לאחר הופעה בסרט "פעם אחת" אשר הצליח במדינות רבות, ושיר הנושא מתוכו זכה בפרס האוסקר לאותה השנה.

השפעות

הנסארד ציין פעמים רבות שהמוזיקה אשר שמע בביתו השפיעה עליו רבות. אימו נהגה לשמוע שלושה אמנים מרכזיים: לאונרד כהן, ואן מוריסון ובוב דילן.
ספקא דאורייתא לחומרא

ספקא דאורייתא לחומרא הוא מושג הלכתי לפיו במצב שבו יש ספק בדין שחייבו מדאורייתא יש לפסוק לחומרא. זאת בשונה מדין דרבנן שהדין בו הוא ספקא דרבנן לקולא . לכלל זה יש חריגים כגון במקרה של ספק ספיקא, שבהם הולכים לקולא אפילו בספיקא דאורייתא.

הגדרת המושג

עיקר דין ספיקא דאורייתא לחומרא נאמר כאשר ישנו ספק מהי המציאות העומדת לפנינו - האם מקרה שבו יש להתיר או שמא מדובר במקרה אחר שבו יש לאסור, ('ספק במציאות'). הדוגמה הנפוצה היא כגון שנמצאת לפנינו חתיכת בשר אך לא ידוע האם היא חתיכת שומן המותר באכילה, או חתיכת חלב האסור באכילה.
כאשר המקרה שלפנינו ידוע, אך לא ברור מהו פסק ההלכה במקרה כזה, ('ספיקא דדינא') ישנה מחלוקת יסודית באחרונים האם הדבר נחשב כספק שדינו לחומרא, או כמצב לא ידוע.

המחלוקת בדעת הרמב"ם

לדעת הרמב"ם החיוב להחמיר בספק דאורייתא, הוא רק מדרבנן, אך מהתורה ספק דאורייתא לקולא.
אמנם בקצת מנוסחאות המשנה תורה ישנה תוספת (המובאת בסוגריים) לפיה הרמב"ם סובר שבמקרים שהעונש על העבירה הוא כרת, אזי מהתורה יש להחמיר בספקו. הסיבה לחריגה זו מכיוון שהתורה חייבה על עבירות אלו אשם תלוי גם במקרה של ספק, על כן נראה כי התורה חייבה במקרים חמורים אלו להחמיר ולנהוג מספק - כוודאי.
דבר ידוע שכל אלו הטומאות וכיוצא בהן שהן משום ספק הרי הן של דבריהן. ואין טמא מן התורה אלא מי שנטמא טומאת ודאי אבל כל הספיקות בין בטומאות בין במאכלות אסורות בין בעריות ושבתות אין להם אלא מדברי סופרים [ואע"פ כן דבר שחייבין על זדונו כרת ספיקו אסור מן התורה. שהרי העושה אותו חייב אשם תלוי] כמו שביארנו בהלכות איסורי ביאה ובכמה מקומות
— משנה תורה לרמב"ם, ספר טהרה, הלכות טומאת מת, פרק ט', הלכה י"ב
יש המתנגדים לתוספת זו, ומיישבים את הקושיה מאשם תלוי באופן אחר ולדבריהם במקרים של ספק חזק, איקבע איסורא (=נקבע האיסור. ופירושו כשיש וודאי סיבה לאיסור לפנינו) מודה הרמב"ם שספקו מהתורה.

ראשונים נוספים

הראב"ד (כלאים, פ"י, הלכה כ"ז) והרי"ף, סבורים אף הם כדעת הרמב"ם, לעומתם, ראשונים אחרים ובראשם הר"ן (קידושין, לט.) והרשב"א, סוברים שספיקא דאורייתא לחומרא הוא מן התורה.
בדעת הרא"ש נחלקו האחרונים.
בספר שב שמעתתא כתב שנראה שמחלוקת זו האם יש להחמיר מדאורייתא או מדרבנן, היא מחלוקת של אביי ורבא במסכת חולין.
דעתו של רש"י אינה ברורה. במקום אחד הוא כותב כדעתו של הרמב"ם, ובמקום אחר הוא כותב כדעתו של הרשב"א. אך יש שפירשו, שבמקום בו הוא מפרש שספק מהתורה לחומרא הוא רק באיסורי מיתה, הסיבה לכך היא מכיוון ששם מפרש את דבריו של אביי, הסבור כך, כאמור לעיל, אך במקומות אחרים מפרש את דעתו של רבא, שההלכה היא כמותו

כללי ספק מדאורייתא

נחלקו הראשונים האם דין ספק מדאורייתא נחשב כוודאי, לעניין ההלכה שאין למחות ביד האנשים שיודעים שלא ישמעו לקול המוכיח כי "מוטב שיהיו שוגגין ואל יהיו מזידין". יש שכתבו שלעניין זה נחשב ספק וודאי ולפי זה יש למחות בנשים וקטנים העושים מלאכה בזמן שהוא ספק שבת ויש חולקים.
אלינה קבייבה

חייה

קבייבה נולדה בטשקנט לאב ממוצא טטרי, מאראט קבייב, כדורגלן לשעבר, כיום מאמן ומתגורר בטשקנט ולאמא ממוצא רוסי, לובוב קבייבה, בנעוריה הייתה כדורסלנית, מתגוררת במוסקבה. אלינה התחילה את דרכה בגיל 4 ב-1987 אצל המאמנת אירינה וינר שמאמנת הרבה אלופות עולם. בהתחלה אמה חיפשה מאמנת אבל כולן אמרו שהיא כבדה ולא מתאימה להתעמלות אמנותית אך לבסוף מצאה במוסקבה את אירינה וינר אשר אמרה שהיא גמישה והיא תאמן אותה. אלינה התחילה להתאמן וכבר בגיל 10 הפכה לילדה הכי טובה בקבוצה, השיגה מקומות ראשונים באליפות רוסיה לנוער ובגיל 13 נסעה לאליפות אירופה וחזרה עם מדליות וגביעים ותואר אלופת אירופה. האימונים נמשכו כל יום 8 עד 10 שעות ביום, וכוללים עבודה על גמישות, אלמנטים, תרגילים, בלט וכושר גופני.
בשנת 2000 השתתפה באולימפיאדת סידני וזכתה במקום 3 בגלל נפילת החישוק. בשנת 2004 באולימפיאדת אתונה זכתה במקום הראשון ובתואר אלופה אולימפית. מספר ימים לפני הטיסה לאולימפיאדת אתונה היא התנצרה (לפני כן הייתה מוסלמית). לאחר האולימפיאדה החליטה שהגיעה לשיא ופרשה ב-2005. ב-2006 חזרה מפרישתה. ב-2006 השתתפה בגרנד פרי בחולון
בשנים 2006 ו-2007 הייתה קבייבה חברה בלשכה הציבורית של רוסיה, גוף ממשלתי הממונה על ידי הנשיא, שמטרתו לבחון את החקיקה ודרכי פעולות הממשלה בסובייקטים הפדרליים המרכיבים את הפדרציה הרוסית. בשנת 2007 היא נבחרה לפרלמנט הרוסי - הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית ומטפלת בנושאים הקשורים עם הנוער.
באפריל 2008 דיווח עיתון מוסקבאי כי ראש ממשלת רוסיה ולדימיר פוטין התגרש בחשאי מאשתו ונישא לקבייבה. פוטין הכחיש את השמועות, ואילו העיתון נסגר. ייתכן ובשנת 2009 הרתה קבייבה וילדה בן מאב בלתי ידוע שרבים מאמינים כי הוא פוטין.
ב-2009 אלינה ארגנה את פסטיבל אלינה קבייבה אשר השתתפו בו רק בנות מרוסיה, ב-2010 השתתפו בנות מארצות חברות בחבר המדינות ב-2011 השתתפו בנות מארצות נוספות - ישראל, גרמניה, קובה, ועוד.
בשנים 2007-2014 כיהנה כחברת פרלמנט בדומה, הבית התחתון בפרלמנט הרוסי, מטעם מפלגת השלטון רוסיה המאוחדת.
בספטמבר 2014 מונתה לכהן כיושבת ראש מועצת המנהלים של חברת National Media Group, חברת אחזקות תקשורת שבבעלותה מספר אמצעי תקשורת ממשלתיים לרבות עיתון איזבסטיה וערוצי הטלוויזיה REN TV, ערוץ 5 (רוסיה) וערוץ 1 הרוסי.
מצר קוק

מצר קוּק (באנגלית: Cook Strait) הוא מצר ים המפריד בין מארלברו סאונדס באי הדרומי לבין ולינגטון באי הצפוני של ניו זילנד, ובין ים טסמן לאוקיינוס השקט. בחלקו הצר ביותר, בין כף טרפיטי (Cape Terawhiti) שבאי הצפוני ל-Perano Head שבאי Arapawa. רוחבו של המצר הוא כ-22 קילומטרים ועומקו הממוצע הוא 128 מטרים.
בין וולינגטון באי הצפוני לפיקטון באי הדרומי פועל שירות מעבורות קבוע החוצה את המצר מספר פעמים ביום, המעבורות מאפשרות מעבר נוסעים, כלי רכב וסחורות בין שני האיים.
המצר נקרא על שם מגלה הארצות ג'יימס קוק שהיה הארופאי הראשון שחצה אותו, בראשית שנת 1770. שמו המאורי של המצר הוא ראוקווה (Raukawa), שמשמעותו היא כלל הנראה "עלים מרים".
אינטונציה (בלשנות)

אינטונציה (בעברית: הנגנה) היא שינוי גובה הצליל בזמן הגיית משפט או צירוף תחבירי, על פי תבנית הנגנה, הנושאת משמעות תחבירית-פרוזודית-פרגמטית: שאלה, חיווי סופי (כלומר שהדובר סיים את דבריו), חיווי המשכי (כלומר שהדובר צפוי להמשיך), בקשה, גערה וכיוצא באלה.
יש להבדיל בין אינטונציה לטון בשפה טונאלית (למשל השפות הסיניות או סַנְגּוֹ). טון הוא שינוי בגובה הצליל לאורך תנועה, הברה או מילה, והוא נחשב פונמה, כלומר עשוי לשנות את משמעות המילה. בניגוד לטון, אינטונציה היא שינוי גובה הצליל לאורך אתר תחבירי, בדרך כלל רחב יותר, כמו משפט או צירוף תחבירי, ולא לאורך פונמה או הברה.
כשמדובר בשפת סימנים, המונח אינטונציה מתייחס לתנועות ולהבעות הפנים שמבצע הדובר, וממלאות את תפקידה של האינטונציה בשפות מדוברות, כלומר קובעות שהמשפט שסומן כולל את המאפיינים הפרגמטיים-פרוזודיים שצוינו לעיל.
Killing Floor

משחקיות

Killing Floor הוא משחק יריות מגוף-ראשון, המאפשר לכל שחקן לעבור דרך סביבת ה-3D. המשחקיות מורכבת רק מסוג אחד, שבו השחקן נלחם בגלים של דגימות הנראות כמו זומבים, עם כל גל של זומבים, הגל נהיה קשה וקשה יותר, עד שנגמר במאבק נגד "הבוס", המכונה בשם "הפטריארך". השחקנים מרוויחים כסף עבור כל הריגה במשחק. בין כל גל, השחקנים יפגשו סוחר נשק ושם יוכלו למכור ולקנות שריונים, וכלי נשק נוספים, החל מקטאנה, מטעני צינורים, להביורים, רובי ציד וכן הלאה. את הנשקים אפשר למצוא באופן אקראי על פני השלב. השחקנים מעודדים אחד את השני לעבוד ביחד, הם יכולים לסחור פריטים וכסף ואפשרות הריפוי יעילה יותר על שחקנים אחרים מאשר על עצמך.
תכונית מבחינה

בפונולוגיה ובפונטיקה, תכונית מבחינה (Distinctive Feature) היא מאפיין פונולוגי, המשמש שפות להבחין בין הגאים. תכונית מבחינה היא הגורם הפונולוגי הקטן ביותר אשר שינוי שלו יכול לגרום לשינוי משמעות בשפה נתונה.
למשל, בעברית - קוליות היא תכונית מבחינה, ולפיכך יש הבדל בין עיצורים קוליים בשפה ובין עיצורים בלתי קוליים, וניתן למצוא זוג מינימלי התומך בכך. לעומת זאת, אורך תנועה אינו משמש תכונית מבחינה בעברית, ולכן הגייה מוארכת מעט של תנועה במילה מסוימת לא יגרום לשינוי משמעותה הלקסיקלית (בניגוד למצב באנגלית, למשל).
על פי רוב, לדוברי שפה שלא מקיימת הבחנה מסוימת קשה להבחין בין הגאים הנבדלים באותה תכונית. למשל, יקשה על דובר עברית להבחין בין 5 סוגי הטונים של המנדרינית.
טקס הפתיחה של האוניברסיטה העברית בירושלים

טקס הפתיחה של האוניברסיטה העברית בירושלים התקיים בהר הצופים בז' בניסן תרפ"ה, 1 באפריל 1925, כחלק מחגיגת הפתיחה של האוניברסיטה העברית בימים ז'-י' בניסן תרפ"ה 1‏-3 באפריל 1925. הטקס נועד לסמן בתודעה הציבורית את תחילת פעילותה של האוניברסיטה העברית כמוסד אקדמי מוביל בעם ישראל, שהוקם בתכנונה של התנועה הציונית בארץ ישראל. 
לקראת הטקס, פעלו במסגרת האוניברסיטה: "המכון למדעי היהדות" ו"המכון לכימיה ולמיקרוביולוגיה" במחקר ובהוראה, והספרייה; וכן ניצבו בנייני המכונים למדעי הטבע; חגיגת הפתיחה כללה סעודה רבת משתתפים והנחת אבן פינה לבניין "המכון לפיזיקה ולמתמטיקה" על שם אלברט איינשטיין; כולם בהר הצופים. הטקס נערך בתיאטרון המעלות בהר הצופים ("שהוכן לטקס, הגם שטרם הושלמה בנייתו") והחל בשעה שלוש אחר הצהריים; בין הנואמים היו חיים ויצמן, נשיא ההסתדרות הציונית יושב ראש הטקס, הרב אברהם יצחק הכהן קוק, המשורר חיים נחמן ביאליק והנציב העליון הרברט סמואל.
לפי אומדן השתתפו בו כשבעת אלפים בני אדם, תושבי ארץ ישראל ואורחים מחוץ לארץ, מנהיגים, אנשי דת ואנשי צבא ומנהל בריטיים, נציגי ממשלות ומשלחות אוניברסיטאיות, מבריטניה, אירלנד, ארצות הברית, הולנד, מצרים, שווייץ, צרפת, קנדה, פולין ואוסטריה. 
בין המוזמנים והמשתתפים היו הלורד בלפור, מנחם אוסישקין, הרב יעקב מאיר, פילדמרשל אלנבי, הרב ד"ר יוסף הרמן הרץ, הרב ד"ר ישראל לוי, אחד העם (אשר גינצברג), יהודה לייב מאגנס, מרדכי בן-הלל הכהן, פטריק גדס, אוטו ורבורג, רונלד סטורס, זליג ברודצקי, יעקב טהון, לורד אולסווטר, נורמן בנטוויץ, הרב ד"ר שור, מרדכי נורוק, נחום סוקולוב, פרופ' ארתור שוסטר, הרב ד"ר מרדכי אהרנפרייס, רוברט מונד, יוסף קלויזנר, הרמן כהן (האוניברסיטה של לונדון), הרב פרופ' צבי פרץ חיות, ז' הופיין, יוסף שפרינצק, זלמן שניאור, שמואל לנדמן, שאול טשרניחובסקי, אלברט חיימסון, מאיר גרוסמן (סוכנות טלגרף), גרשון אגרונסקי, ה' פרבשטיין, בוריס ש"ץ, הרמן שטרוק, גוסטב טק, אביגדור גולדשמיט, איריס קסטלו, ורה ויצמן, ג'ון הנרי פטרסון, מאיר דיזנגוף, יוסף הורוביץ, משה גאסטר, אריאל בן-ציון, אחמד לוטפי אל-סייד, ליאופולד פיליכובסקי, הרב מרדכי רפאל חיים הכהן.
אצטדיון דוחה

היסטוריה

לאחר עלייתה לליגת העל בשנת 2003, נאלצה בני סכנין לארח את משחקיה הביתיים הרחק מביתה מפני שבסכנין לא היה אצטדיון ברמה הנדרשת על ידי ההתאחדות לכדורגל בישראל. מדינת ישראל סייעה לעיריית סכנין ולקבוצה להקים בעיר אצטדיון ברמה גבוהה, ובעזרת מימון נוסף מהוועד האולימפי הלאומי של קטר, נבנה האצטדיון, אשר קרוי על שם בירת קטאר דוחה, ונפתח לשימוש ב-2005.
ב-21 באוקטובר 2005, במשחקה הראשון של בני סכנין באצטדיון דוחה, האצטדיון היה מלא מפה לפה, אך הקבוצה הפסידה לבני יהודה תל אביב 3-0. לאחר שסכנין הידרדרה במורד הטבלה, אוהדיה מיעטו להגיע לאצטדיון, ובמשחקיה האחרונים של סכנין בליגת העל האצטדיון היה שומם.
האצטדיון זכור במיוחד בעקבות האירועים האלימים שהתרחשו בסיום המשחק בין בני סכנין ליריבתה הגדולה, בית"ר ירושלים, ב-8 בינואר 2006. אוהדי סכנין, שיצאו ראשונים מהמגרש, יידו אבנים לעבר האצטדיון וכר הדשא, שם עמדו אוהדי בית"ר ירושלים. בתגובה, אוהדי בית"ר השחיתו את האצטדיון והתעמתו עם אוהדי סכנין שנשארו בתוכו. כ-20 אנשים נפצעו בתקרית.
במהלך עונת 2008/09, נבנה היציע הצפוני באצטדיון, אשר הגדיל את תכולת האצטדיון בכ-3,500 מקומות ישיבה. ב-27 בדצמבר 2009 הוציאה משטרת ישראל צו סגירה לאצטדיון בעקבות אירועים אלימים בסיום משחק בין בני סכנין לאחי נצרת.
בפגרת הקיץ של 2017 עבר האצטדיון שיפוץ מקיף שכלל בניית תא תקשורת חדש ועמדות מצלמה מצידו המזרחי, קירוי ליציע המערבי המרכזי, שיפוץ מלתחות השחקנים, שיפוץ אזור הקופות תחת היציע הדרומי, התקנת מסך תוצאות וטיפול במערכות ההשקיה והניקוז לדשא. השיפוץ הושלם במרץ 2018.
לייפת

כבד

בדלקת כבד על רקע אלכוהול או כבד שומני מתחיל תהליך בו מוחלפים תאי הכבד על ידי רקמה לייפתית עד להתפתחות שחמת הכבד. אפשר לעקוב אחרי תהליך זה על ידי מכשיר הנקרא Fibroscan.

לב

באוטם שריר הלב מחליפה רקמת חיבור לייפתית את רקמת שריר הלב שעברה נמק. רקמה זו אינה פעילה ואם היא מספיק גדולה מתפתחת אי ספיקת לב.

עור

בפגיעה בשלמות העור נוצרת רקמה לייפתית במקום הפגיעה - צלקת. לעיתים הצלקת היא גדולה ובולטת ונוצר קלואיד.
מרטין אולסון

בלקברן רוברס

אולסון נולד ביבלה שבשוודיה, לאב שוודי ולאם ממוצא קנייתי. אולסון התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הוגבורג. בינואר 2006 הצטרף למחלקת הנוער של בלקברן רוברס.
ב-30 באוגוסט 2007, אולסון ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0-2 נגד מייפה במסגרת מוקדמות גביע אופ"א. ארבעה חודשים לאחר מכן, אולסון ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג בניצחון 1-2 נגד דרבי קאונטי. בסיום עונת 2007/2008, אולסון נבחר לכדורגלן הצעיר של העונה בבלקברן. במאי 2008 חתם על חוזה לארבע שנים בקבוצה.
ב-24 בספטמבר 2008 אולסון הבקיע את שער הבכורה שלו במשחק במסגרת גביע הליגה האנגלי נגד אברטון. ביוני 2010 אולסון חתם על חוזה חדש בקבוצה שמשאיר אותו בקבוצה עד שנת 2015.

נוריץ' סיטי

ב-10 ביולי 2013 אולסון חתם לארבע עונות בנוריץ' סיטי מהפרמייר ליג. ב-27 באוגוסט אולסון הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק במסגרת גביע הליגה נגד בורי. בתום העונה, ירדה נוריץ' לליגה השנייה.
במחזור הפתיחה של עונת 2014/2015, אולסון הורחק לאחר שספג כרטיס אדום שנים. בנוסף, הואשם אולסון בהתנהגות בלתי הולמת כלפי השופט שהרחיק אותו. כתוצאה מכך, אולסון הורחק לשלושה משחקים נוספים ונקנס ב-3,000 פאונד. ב-13 בספטמבר 2014 אולסון הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2-4 נגד קארדיף סיטי. חוץ משלושת המשחקים מהם הורחק, אולסון השתתף בכל משחקי הקבוצה עד תום העונה. בנוסף, נוריץ' חזרה לפרמייר ליג.

סוונסי סיטי

ב-17 בינואר 2017 אולסון חתם בסוונסי סיטי תמורת 4 מיליון פאונד. ב-12 בפברואר 2017 אולסון הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 נגד לסטר סיטי.

קריירה בינלאומית

בצעירותו, אולסון שיחק בנבחרות הצעירות של שוודיה.
במאי 2010, אולסון זומן לסגל נבחרת שוודיה. ב-6 בספטמבר 2011 אולסון ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-5 נגד סן מרינו.
אולסון נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2012, יורו 2016 ומונדיאל 2018.
פרנץ רייכרט

פרנץ רייכרט (בגרמנית: Franz Reichert) היה גרמני שניהל את סוכנות הידיעות הגרמנית (Deutsches Nachrichtenbüro) בארץ ישראל לאחר עליית הנאצים לשלטון בגרמניה ושימש כסוכן של האס דה, שירות המודיעין של המפלגה הנאצית ושל האס אס.

ראשית דרכו במזרח התיכון

פרנץ רייכרט החל את דרכו במזרח התיכון כנציג של חברת בנייה קפריסאית. בשנת 1930 הוא יצר קשר עם פייבל פולקס, יהודי מארץ ישראל שעבד באותה עת כממונה על התובלה בהנהלת הרכבת המנדטורית, כדי להיעזר בו לקבלת עבודות עבור חברתו. כעבור זמן לא רב פוטר פולקס מעבודתו בהנהלת הרכבת, ורייכרט הציע לו לנהל את עסקי החברה הקפריסאית. פולקס עבד בחברה שנתיים וחצי, אך אז הסתבכה החברה בחובות ופשטה את הרגל, ורייכרט נעלם מהארץ כשהוא נותר חייב לפולקס סכום של 200 לירות ארץ ישראליות.

פעילותו בקרב ערביי ארץ ישראל

מלבד פעילותו ביישוב היהודי פעל רייכרט בקרב הערבים בארץ. הוא התגורר בשכונת אבו תור הערבית בירושלים. ולעזרתו הגיע בשנת 1938 גרמני נוסף בשם אדם פולהארדט (Adam Vollhardt), כתב העיתון Deutcsher Dienst, על מנת לפעול יחד עם רייכרט בסוכנות הידיעות הגרמנית ולסייע בפעילותו בקרב הציבור הערבי.
רייכרט יצר קשרים בין גרמניה הנאצית לבין לבין ערביי ארץ ישראל והארצות הסמוכות. הימים היו ימי המרד הערבי הגדול והמופתי חאג' אמין אל-חוסייני שאף לקבל את תמיכת ועזרת גרמניה הנאצית. ב 21 ביולי 1937 הוא נפגש לשם כך עם הקונסול הגרמני בירושלים ולאחר מכן שלח נציג מטעמו לברלין כדי לדון עם ההנהגה הנאצית בקבלת העזרה המבוקשת. העזרה ניתנה לו על ידי רייכרט ופולהארדט. רייכרט יצר קשרים טובים לא רק עם המופתי אלא גם עם העיתונות הערבית בארץ וסיפק לעיתונים חינם אין כסף צילומים מחיי גרמניה הנאצית. הוא אף שיחד את העיתונאים הערבים, על ידי הזמנת מודעות בתשלום, להדפיס בעיתוניהם מסרים ידידותיים לגרמניה. אדם פולהארדט נהג לקיים פגישות קבועות עם מנהיגים ערבים ובהן הבטיח להם את תמיכת גרמניה. בדבריו לפניהם הדגיש כי גרמניה מעוניינת לפתור את בעיית ארץ ישראל על בסיס מילוי דרישות הערבים.

הגירוש מן הארץ

פעילות זאת לא נעלמה מעיניי הבולשת הבריטית ה- CID ובתקופת המתיחות הבינלאומית שלקראת פרוץ מלחמת העולם השנייה נקטה ממשלת המנדט בצעדים נגד החתרנות הגרמנית בארץ. ב- 15 ביוני 1939, חודשיים וחצי לפני פרוץ המלחמה, נצטוו פרנץ רייכרט ואדם פולהארדט לעזוב את הארץ. על גורלו של פרנץ רייכרט לא נודע מאז דבר ואילו אדם פולהארדט המשיך לפעול בימי המלחמה במסגרת סוכנות הידיעות הגרמנית ולאחר המלחמה אף המשיך את דרכו כעיתונאי בגרמניה המערבית.
קתרינה, נסיכת פורטוגל

שנותיה הראשונות

קתרינה הנריקטה הייתה בתם השנייה של ז'ואאו, דוכס ברגנסה ואשתו לואיסה דה גוסמן. היא חונכה במנזר, אך אמה השגיחה מקרוב על גידולה ולימודיה.
ב-1 בדצמבר 1640 הוכתר אביה של קתרינה למלך פורטוגל בשם ז'ואאו הרביעי, מה שהפך את קתרינה לכלה מבוקשת בקרב בתי המלוכה באירופה. על מחזריה נמנו פרנסואה, דוכס בופור (בנו הממזר של אנרי הרביעי, מלך צרפת), לואי הארבעה-עשר, מלך צרפת וצ'ארלס השני, מלך אנגליה. לאחר חתימת הסכם הפירנאים בין צרפת לספרד, בו ויתרה צרפת על הברית עם פורטוגל, ושובו של צ'ארלס השני לשלטון באנגליה לאחר מלחמת האזרחים האנגלית, אורגנו נישואים בין קתרינה לצ'ארלס לשם הבטחת הברית בין אנגליה לפורטוגל.

כמלכת אנגליה

הזוג נישא בליסבון באמצעות בא כוח ב-23 באפריל 1662. כחודש לאחר מכן הגיעה קתרינה לפורטסמות' שבאנגליה, שם ערך הזוג שני טקסי נישואים נוספים: טקס קתולי, שנערך בסודיות, וטקס אנגליקני שנערך בפומבי. במסגרת הסכם הנישואים עברו הערים טנג'יר ובומביי לשליטת אנגליה.
קתרינה, שהייתה קתולית, לא זכתה לאהדה רבה באנגליה הפרוטסטנטית, ונבצר ממנה להשתתף בטקסים הדתיים, ביניהם הכתרתה שלה. חוסר ידיעת השפה האנגלית, בגידותיו הרבות של בעלה והסכסוך בין האנגליקנים לקתולים הפכו את השנים הראשונות לשהותה באנגליה לקשות עבורה, אך בחלוף השנים השתפר מעמדה בקרב הציבור, שהתרשם מאופייה הצנוע ומנאמנותה ואהבתה לבעלה.
קתרינה לא זכתה ללדת ילדים לבעלה, והריונותיה הספורים נסתיימו כולם בהפלות. עקרותה בלטה לנוכח מספרם הרב של הילדים הבלתי-חוקיים שנולדו לבעלה מנשים אחרות. למרות זאת המשיך צ'ארלס לאהוב את אשתו ולתמוך בה, ודרש גם מפילגשיו להתייחס אליה בכבוד. פעמים מספר דחק הפרלמנט במלך להתגרש מקתרינה על מנת להבטיח יורש לכתר (מאחר שלא היו לו ילדים חוקיים, היורש המיועד היה ג'יימס, דוכס יורק, אחיו הקתולי והבלתי-אהוד של המלך), אך הוא סירב לכך בתוקף.
על אף שאיפתה להצניע את אמונתה הדתית ולשמור עליה כעניינה האישי, היוותה קתרינה פעמים רבות מטרה עבור מתנגדי הקתולים. ב-1678 הואשמה בידי יריביה בנטילת חלק במזימה האפיפיורית להרעלת המלך. ההגנה הפומבית לה זכתה מצד בעלה, וחשיפת העדויות לאשמתה כשקריות, לא מנעו מבית הנבחרים הבריטי ליזום הצבעה על גירוש המלכה ובני ביתה מלונדון. הצבעה זו לא צלחה, בין היתר הודות להגנתו של המלך.

שנותיה המאוחרות

ב-1685, בעת שהיה צ'ארלס השני על ערש דווי, ניסתה קתרינה לשכנעו לקבל את האמונה הקתולית. לאחר מותו של בעלה משבץ ב-6 בפברואר באותה שנה, התאבלה עליו מרות. חודשים ספורים לאחר מכן, בעקבות כשלונו של מרד מונמות' שפרץ נגד ג'יימס השני, אחיו ויורשו של צ'ארלס השני, הפצירה קתרינה במלך לחוס על חייו של מנהיג המרד, ג'יימס סקוט, דוכס מונמות' (שהיה בכור בניו הבלתי-חוקיים של צ'ארלס השני, וטען אף הוא לכתר האנגלי), אך ללא הצלחה.
במהלך תקופת מלכותו של ג'יימס השני המשיכה קתרינה לחיות באנגליה, והתגוררה בבית סומרסט. לאחר מכן, עם עלייתם של ויליאם השלישי ומרי השנייה לשלטון, נהנתה תחילה מיחסים קרובים עם המלך והמלכה, אך אמונתה הקתולית גרמה לירידת קרנה ולהדרדרות מעמדה. כתוצאה מכך שבה קתרינה ב-1692 לפורטוגל, שם נפטרה ב-31 בדצמבר 1705, בליסבון.
אוליביה מאן

ביוגרפיה

מאן נולדה באוקלהומה סיטי, אוקלהומה, ארצות הברית לאם וייטנאמית ממוצא סיני, ולאב אמריקאי ממוצא אנגלי, סקוטי וגרמני. אימה נולדה וגדלה בוייטנאם והיגרה לאוקלהומה עם סיום מלחמת וייטנאם בשנת 1975. היא נישאה לבעלה הראשון, אביה של אוליביה שנתיים אחרי סיום לימודיה בקולג'. כשמאן הייתה בת שנתיים, נישאה אימה לבעלה השני, חייל בחיל האוויר האמריקאי. למרות שהמשפחה נדדה פעמים רבות, את מרבית ילדותה בילתה מאן בטוקיו, יפן, איפה שאביה החורג הוצב. בתקופה זו, היא הופיעה במספר הפקות תיאטרון מקומיות ומאוחר יותר הייתה לדוגמנית בתעשיית האופנה היפנית.
לאחר שאימה התגרשה מבעלה השני, חזרו השתיים לאוקלהומה, שם השלימה את לימודי התיכון שלה.

משחק

לאחר לימודי עיתונות באוניברסיטת אוקלהומה היא החלה לעבוד כמתמחה בערוץ טלוויזיה מקומי בטלסה, ומאוחר יותר עברה ללוס אנג'לס כדי לקדם את קריירת המשחק שלה.
בשנת 2004 היא החלה התמחות ברשת פוקס ספורט ועבדה כשדרנית שטח בסיקור משחקי פוטבול מכללות וכדורסל נשים.
ב-2006 הגישה תוכניות בערוץ הטלוויזיה G4 שעסק במשחקי מחשב וטכנולוגיה, שם הנחתה לצד קווין פריירה את "Attack of the Show!".
זמן קצר אחרי שעברה ללוס אנג'לס, היא לוהקה לתפקידים קטנים בסרטי ווידאו וקליפים.
בין השנים 2005–2010 ביצעה מספר תפקידים בסדרות טלוויזיה ובסרטים. בשנת 2010 היא השתתפה בסרט "דייט לילי" בכיכובם של סטיב קארל וטינה פיי, ובסרט "איירון מן 2" בכיכובו של רוברט דאוני ג'וניור. הופעת הבכורה של בתוכנית הדיילי שואו של ערוץ קומדי סנטרל הייתה בחודש יוני 2010, היא הופיעה בסדרה ב 16 פרקים, האחרון שבהם בספטמבר 2011. היא חזרה להופעה קצרה בתוכנית הפרידה מהמנחה ג'ון סטיוארט ששודרה ב 6 באוגוסט 2015.
בשנים שלאחר מכן הופיעה בתפקיד אורח כסוכנת סי-איי-אי בסדרה "צ'אק", והופיעה בסרט הקומי "אין לי מושג איך היא עושה את זה", לצידה של שרה ג'סיקה פרקר. היא הופיעה בשלושה פרקים של הסדרה "הבחורה החדשה". ושיחקה את דמותה של סלואן סבת' בתוכנית "חדר החדשות" של HBO.
בשנת 2016 שיחקה מאן בסרטים "שחק אותה שוטר" לצד אייס קיוב וקווין הארט ו"מסיבת השנה" לצד ג'ניפר אניסטון וגם "אקס-מן: אפוקליפסה" כדמותה של פסיילוק, אותה היא שבה לגלם ב-2019 ב"אקס-מן: הפניקס האפלה". ב-2017 דיבבה את דמותה של קוקו בסרט האנימציה "סרט לגו נינג'גו". בשנת 2018 שיחקה בסרט "הטורף", מד"ב-אימה, אשר מהווה הרביעי מסדרת הסרטים של "הטורף".

דוגמנות

מאן השתתפה בקמפיינים של נייקי, פפסי ונוטרג'ינה. בשנת 2006 היא הופיעה בשער של מגזין קצף ובמגזין הגברים אדג'. בשנת 2007 הופיעה במהדורה האיטלקית של עיתון "וניטי פייר", ובשנים שלאחר מכן הופיעה פעמיים כנערת השער בעיתון "פלייבוי" ובמגזין האמריקאי "מקסים".

כתיבה

ביולי 2010 פרסמה ספר בשם Suck It, Wonder Woman: The Misadventures of a Hollywood Geek.

חיים אישיים

בשנים 2012–2014 הייתה במערכת יחסים עם השחקן השוודי-יהודי, ג'ואל קינמן.
מאז 2014 יוצאת עם שחקן הפוטבול האמריקאי, ארון רוג'רס.