google/wiki40b huggingface dataset:
ג'וניוס ג'אייווארדנה

ראשית חייו והשכלה

ג'אייווארדנה, שנולד למשפחה ציילונית בולטת באי עם קשר חזק עם למקצוע המשפטי, היה הבכור מבין 11 ילדים. אביו היה השופט יוג'ין וילפרד ג'אייווארדנה, נשיא בית המשפט העליון של ציילון ואמו הייתה אגנס הלן דון פיליפ  וויג'וורדנה, בתו של סוחר אמיד. דודיו היו הקולונל תיאודור ג'אייווארדנה, השופט ולנטיין ג'אייווארדנה והעיתונאי בראון ד'ויג'אייווארדנה.
הוא גודל בידי אומנת אנגלית וקיבל את השכלתו היסודי שלו בבישופ קולג' שבקולומבו ואת השלכתו התיכונית רכש בקולג' המלכותי בקולומבו. בקולג' המלכותי הוא שיחק בקבוצת הקריקט של המכללה. מאוחר יותר היה שימש כמזכיר של איחוד בוגרי המכללה.
ב-1926 ג'אייווארדנה הלך ללמוד באוניברסיטת ציילון קולג' כדי לדעת קרוא וכתוב באנגלית, לטינית וללמוד לוגיקה וכלכלה. הוא קיבל רשומה אקדמית מכובדת והראה עניין רב בספורט. בשנת 1928 הוא עבר ללמוד חוק ומשפט במכללה למשפטים של אוניברסיטת ציילון והתמחה בתור עורך דין, החל את התמחותו בבר לא רשמי, לתקופה קצרה. ג'אייווארדנה המיר את דתו מנצרות לבודהיזם בצעירותו.

קריירה פוליטית

ג'אייווארדנה לא עסק בחוק זמן רב. ב-1938 הוא הפך לפעיל במפלגת הקונגרס הלאומי של ציילון (CNC), שהייתה הפלטפורמה הארגונית לתנועה הלאומנית של ציילון (שמה של המדינה שונה ב-1972 ל"סרי לנקה"). הוא נבחר אל המועצה המדינה בשנת 1943. במהלך מלחמת העולם השנייה, ג'אייווארדנה, יחד עם לאומנים אחרים, יצר קשר עם האימפריה היפנית ודיבר על מרי אזרחי ולהוציא את הבריטים מן האי.
לאחר שהצטרף למפלגה הלאומית המאוחדת עם הקמתה בשנת 1946, הוא מונה לשר האוצר בקבינט הראשון של בתולדות המדינה בשנת 1947. הוא מילא תפקיד מרכזי בחלקה של ציילון בחוזה סן פרנסיסקו.
האינטליגנציה החריפה של ג'אייווארדנה ומיומנויותיו הפוליטיות המתוחכמות, הקנו לו תפקידים מובילים בממשלה (1947–1956, 1965-1970) ובאופוזיציה (1956-1965 ו- 1970–1977). בשנת 1951 הוא היה חבר בוועדה שבחרה ההמנון הלאומי של סרי לנקה.

נשיא סרי לנקה

ג'אייווארדנה נבחר לנשיאות סרי לנקה ב-1978. כנשיא הוא ניסה להפסיק את המהומות שהוצתו במסגרת הסכסוך הסינהאלזי-טאמילי על ידי הכרה אוטונומית בטיגריסי השחרור של טאמיל אילם צפון ובמזרח המדינה.
נראה אותך שוטר

עלילה

ג'סטין מילר (דיימון ואינז ג'וניור) וריאן או'מאלי (ג'ייק ג'ונסון) הם שני חברים שגרים במקור בקולומבוס. הם החליטו לעבור לגור בלוס אנג'לס כדי להתקדם בחיים. ריאן וג'סטין הם לא מוצלחים ולא ממצים את עצמם בעיר הגדולה. ריאן היה קוורטרבק בקולג'. בהווה של הסרט הוא מובטל שמעביר את רובו יומו בלאמן ילדים קטנים (בעל כורחם) בפוטבול בצורה חובבנית. ג'סטין עובד במשרה זוטרה בחברה המפתחת משחק וידאו בשם "אימפריית הדיגיטל". לאחר שהם יוצאים לבלות בערב אחד, חבורה של עבריינים מהמאפיה הורסים את המכונית של ריאן וג'סטין כאשר הם עושים תאונת פגע וברח עם המכונית משוריינת שלהם.
כאשר לריאן וג'סטין יש מסיבת תחפושות, הם מחליטים להתחפש לשוטרים. הם מחליטים ללבוש את מדים מזויפים של משטרת לוס אנג'לס כתחפושת. כאשר הם מושפלים במסיבה עצמה, עוברי האורח ברחוב מאמינים שריאן וג'סטין הם אכן שוטרים אמיתיים והם זוכים לראשונה בחייהם ליראת כבוד. ראין וג'סטין מנצלים זאת ומחליטים להתנהג כשוטרים- הם מחרימים ג'וינט מנערים, בודקים אלכוהול ברכבים וכיוצא בזה.
ריאן וג'סטין להתנקם באותם עבריינים שהרסו להם את המכונית. הם עוצרים אותם ומשפילים אותם ואפילו מקללים אותם. העבריינים הזועמים מספרים כך לבוס שלהם, מוסי קאסיק (ג'יימס ד'ארסי). מוסי הכועס מבין הם אינם שוטרים אמיתיים ומאיים עליהם. ג'סטין חושש שיעצרו אותו ואת ריאן בגין התחזות לשוטר אך ראין מנסה להעצים את המשחק כשוטרים ואף קונה ניידת משטרה מ-EBay.
הם נוסעים עם הניידת המזויפת ברחבי לוס אנג'לס, ואז מבחינים בהם שני שוטרי סיור אמיתיים שמאמינים למשחק של ריאן וג'סטין. הם לוקחים אותם לאירוע משטרתי, על אף שריאן וג'סטין לא יודעים איך להתנהל באירועים מסוג זה.
בעל כורחם של ריאן וג'סטין, הם נקלעים לפרשת פשע גדולה הכוללת סחר לא חוקי בנשק ומסכנים את חייהם. המאפיה חוטפת את ריאן וג'סטין ומתכוונת להרוג אותם, אך אחד משוטרי הסיור שהם פגשו, סיגרס (רוב ריגלה) מציל אותם ונלחם כנגד המאפיה. ריאן וג'סטין נעצרים בגין התחזות לשוטרים, אך הם משוחררים לאחר שהם עזרו לסיגרס להלחם במאפיה. כאות הוקרה, ריאן מתקבל לעבודה כשוטר אמיתי ואילו ג'סטין חוזר לעבודותו ב"אימפריית הדיגיטל", אך לבסוף הוא מצטרף למשטרה והופך לשוטר.

צילומים

הצילומים של הסרט החלו בחודש מאי 2013 בעיקר באטלנטה, ג'ורג'יה. חלק מהצילומים צולמו גם בצ'ארלסטון שבקרוליינה הדרומית.

ביקורת

ב-Metacritic ‏‏23 מבקרים נתנו לסרט ציון של 30 נקודות מתוך 100. עוד באתר נכתב על הסרט כי "הביקורות לא אוהדות בדרך כלל". באתר CinemaScore ניתן לסרט ציון ממוצע של "B" כאשר נתבקשו העונים לדרג את הסרט מ- A+ ועד F.
טיים מגזין הציב את "נראה אותך שוטר" במקום החמישי בעשרת הסרטים הגרועים ביותר של 2014.
Love in the Time of Cholera

רקע והפקה

ב-2006, שאקירה כתבה והלחינה שני שירים לפסקול Love in the Time of Cholera: Original Motion Picture Soundtrack, של הסרט רב השבחים "אהבה בימי כולרה". הסופר שכתב את הספר עליו מבוסס הסרט, ביקש בעצמו משאקירה להיות זו שתכתוב ותלחין שירים לפסקול.
השירים אותם כתבה והלחינה שאקירה היו: "Hay Amores", ו-"Despedida". שני השירים, ועוד אחד שיצא בסמוך אליהם נכללו במיני-האלבום, ואף "Hay Amores", יצא כסינגל שיווקי יחיד ב-4 בפברואר 2008, ממנו.

ביקורות

הביקורות כלפי מיני-האלבום, הפסקול והסרט היו חיוביות, ואף מיני-האלבום קיבל דירוג של כ-4.5 כוכבי זהב מ-Allmusic, והפך לאחד ממיני-האלבומים היחידים בהיסטוריה שהצליחו לקבל דירוג כזה.
ספינת תותחים נושאת טורפדות

ספינת תותחים נושאת טורפדות (באנגלית: torpedo gunboat) הוא הכינוי שניתן בשלהי המאה ה-19 לסוג מסוים של ספינת תותחים, שחומשה גם בטורפדות ונועדה לרדוף אחר ספינות טורפדו ולהשמידן. בסוף העשור האחרון של המאה ה-19 תפסו את מקום ספינות התותחים נושאות הטורפדות אניות מלחמה ייעודיות יעילות ומוצלחות מהן, הלא הן המשחתות (torpedo boat destroyers).

היסטוריה

בשנות השמונים ובשנות התשעים של המאה ה-19 נבנו עבור הצי המלכותי הבריטי מספר ספינות תותחים נושאות טורפדות, למשל מדגמי "אלארם" (Alarm) ו"דרייד" (Dryad); ספינות דומות נבנו או נרכשו גם על ידי מספר ציי מלחמה אירופיים ועל ידי צי המלחמה היפני. כלי שיט אלו, שהיו למעשה סיירות קטנות מאוד, חומשו בצינורות טורפדו ובתותחים, ונועדו ללכוד את ספינות הטורפדו הקטנות מהן. בפועל הן לא השיגו את מטרתן העיקרית, מאחר שלא מסוגלות היו להשיג את ספינות הטורפדו המהירות מהן. אחת מספינות התותחים נושאות הטורפדות המהירות ביותר הייתה "דֶסְטְרוּקְטוֹר" (Destructor) של הצי הספרדי; היא הוכנסה לשירות פעיל ב-1887, ונחשבת על ידי כמה מקורות למשחתת הראשונה בעולם.
בוב גייל

ביוגרפיה

גייל נולד סמוך בקרבת סנט לואיס, מיזורי, ארצות הברית, בנם של מקסין (שם נעוריה: קיפל), סוחרת אמנות וכנרת, ומארק ר' גייל, עורך דין. כנער, הוא יצר ספר קומיקס משלו בשם "הקיא הירוק" ("The Green Vomit"), וכן היה אחד ממייסדיו של מועדון קומיקס פופולרי בסנט לואיס. מאוחר יותר, הוא ואחיו, צ'ארלס גייל, יצרו שלושה סרטי חובבים שהיו פרודיה על Commando Cody. לגייל תואר BA בקולנוע של אוניברסיטת דרום קליפורניה משנת 1973; במהלך לימודיו הוא כתב ביקורות עבור פנזין שהוציא אחד מחבריו ללימודים. כמו כן, הכיר במהלך לימודיו את חברו ללימודים רוברט זמקיס.

קולנוע ותיאטרון

כתסריטאים, גייל וזמקיס שיתפו פעולה במספר הפקות של סרטים, ביניהם: "1941",‏ "I Wanna Hold Your Hand",‏ "Used Cars",‏ ו-"Trespass",‏ כאשר עלילתו של הסרט האחרון ממוקמת במזרח סנט לואיס, אילינוי, סמוך למקום הולדתו של גייל.
בשנת 1985, גייל וזמקיס היו מועמדים לפרס אוסקר בקטגוריה התסריט המקורי הטוב ביותר על הסרט "בחזרה לעתיד". בשנת 2002, גייל שימש לראשונה כבמאי קולנוע של סרט באורך מלא, כאשר ביים את "Interstate 60". קודם לכן הוא כתב וביים סרט קצר (45 דקות אורכו) בשם "Mr. Payback: An Interactive Movie", משנת 1995.
כמו כן, הוא עיבד לספר את סרטו "1941" והיה אחד ממפתחי משחק הארקייד "Tattoo Assassins".
ב-31 בינואר 2014, הוכרז כי החלה הפקתו של עיבוד למחזמר של "בחזרה לעתיד". המחזמר, אשר נמצא בשלבי פיתוח על ידי התסריטאים המקוריים רוברט זמקיס ובוב גייל, צפוי לעלות בשנת 2015, ביום השנה ה-30 של הסרט. לדברי גייל, המחזמר יהיה "נאמן לרוח הסרט המקורי".
איגרת מרד

במשפט העברי, איגרת מרד הוא שטר שנכתב על ידי בית הדין כאשר הבעל או האשה נמנעים מקיום יחסי אישות.

פרטי האיגרת

על פי ההלכה המובאת במשנה במסכת כתובות (ה, ז) האישה המורדת מפסידה סכום קצוב כל שבוע מכתובתה עד שתחזור בה. וכן הבעל המורד ואינו מקיים יחסים עם אשתו, מוסיפים ("קונסים") לו כל שבוע סכום קצוב על ערך הכתובה שכתב לאשתו.
את איגרת המרד כותבים על מנת שלא יוכל אחד הצדדים לאחר זמן לומר לא מרדתי ויתבע את הכתובה המקורית.

ארוסה

כמו כן כותבים איגרת מרד על ארוסה, שאינה רוצה להינשא. אולם איש המורד על ארוסתו אין כותבים עליו איגרת מרד מפני שאין על האישה חיוב של מצוות פרייה ורבייה. אלא שאם האישה טוענת שהיא רוצה בילדים על מנת שיהיו לה לעזר בזיקנותה – כותבים גם בזה איגרת מרד.

נוסח האיגרת

יש כמה נוסחאות של איגרת מרד הנכתבת על אשה המורדת בבעלה;
לפנינו ב"ד החתומים בא פלוני בן פלוני ותבע שורת הדין כמה פעמים על אשתו פלונית שמרדה בו ובראותינו תביעתו זאת נכונה שלחנו להתרות בה ע"י סופר בדי"א כמה פעמים אם תרצה לחזור עם בעלה מוטב ואם לאו ועדיין רוצה להיות מורדת שנדון ביניהם כפי מה שיחייב הדין ולפי שבכל התראה והתראה עדיין היא עומדת במרדה גזרנו אומר לקרוע שטר כתובתה קמי בית דין ואנו נותנים רשות גמורה לפלוני בעלה שישא אשה בכל מקום שירצה ופלונית הנז' תשב עד שתלבין ראשה ולפי שבכך הסכמנו ח"פ וקיים
— נוסח איגרת מרד של היעב"ץ, צוטט בשו"ת חיי עמרם, אבן העזר סימן ז
ישי

יִשַׁי הוא דמות מקראית, אביו של דוד המלך, וכפי המשתמע מהמקרא, אציל ואיש חשוב בעיר מגוריו בית לחם.

שמו

הצורה הארוכה של השם, אִישַׁי, מופיעה פעם אחת במקרא, בדברי הימים, ויש המשערים שהיא עצמה קיצור של השם התאופורי אישיהו או אישיה (איש-יה) שאינו מופיע במקרא. על פי השערה אחרת השם יִשַׁי הוא צורה מקוצרת של ישיה (יש-יה).

במקרא

במגילת רות, מסופר שבעז, שהיה בן בנו של נחשון בן עמינדב נשא לאישה את רות המואביה, והם הולידו את עובד, עובד הוליד את ישי וישי הוליד את דוד. 
על פי דברי הימים, לישי היו שבעה בנים: אליאב, אבינדב, שמעא, נתנאל, רדאי, אוצם ודוד; וכן שתי בנות: צרויה ואביגיל. על פי ספר שמואל, היו לישי שמונה בנים, ואף בדברי הימים מוזכר אדם בשם אליהו אחי דוד, שכנראה היה מאם אחרת או שמת בגיל צעיר. 
בימי שאול המלך, היה ישי זקן ומכובד בקרב חשובי עירו. על פי המסופר בספר שמואל  מצווה אלוהים את שמואל הנביא לנסוע לבית לחם אל בית ישי על מנת למשוח מבניו למלך במקום שאול. ישי, שאינו משער שבנו דוד ראוי למלוכה, מציג בפני שמואל את כל בניו ורק לבסוף מציג בפניו את דוד. אלוהים אומר לשמואל שדוד הוא המועמד הראוי בעיניו ושמואל מושח אותו בשמן.
בפרק י"ז, ישי שולח את דוד בנו להביא צידה לאחיו הגדולים ממנו, שהלכו עם שאול במלחמה.
בספרי הנביאים והכתובים ההתייחסות לדוד המלך היא בשם  "דוד בן ישי", ובפי אויביו: "בן ישי" בלבד. הנביא ישעיהו מתנבא על העתיד בחזון גאולה: "וְיָצָא חֹטֶר מִגֵּזַע יִשָׁי וְנֵצֶר מִשָּׁרָשָׁיו יִפְרֶה".

במדרש

שם אשתו של ישי (ואמו של דוד) לא מוזכר בתנ"ך, אולם  בתלמוד הבבלי היא מכונה נצבת בת עדאל.
המדרש מונה אותו עם הצדיקים שלא חטאו: על פי המובא בתלמוד הבבלי, ישי הוא אחד מארבעת האנשים (יחד עם בנימין, עמרם וכלאב) ש"מתו בעטיו של נחש", כלומר שלא מתו בעוונם אלא רק בגלל הגזרה שנגזרה על המין האנושי בעקבות מעשה חטא עץ הדעת והנחש, והוא אחד משמונת נסיכי האדם הנזכרים בספר מיכה.
פסגת סטארגל

גילוי ההר

ההר מופה לראשונה על ידי סקר בריטי בשנת 1978.

מקור השם

הפסגה נקראת על שב היישוב סטארגל שבמערב בולגריה.
משפט קזוראטי-ויירשטראס

משפט קזוראטי-ויירשטראס הוא משפט מתמטי מתחום הפונקציות המרוכבות, הנותן מידע בדבר תמונת פונקציה הולומורפית בסביבה של נקודת סינגולריות עיקרית.
המשפט קרוי על שם המתמטיקאי האיטלקי פליס קזוראטי  והמתמטיקאי הגרמני קארל ויירשטראס. בספרות מתמטית רוסית המשפט קרוי משפט סוחוצקי, על שם המתמטיקאי הרוסי-פולני יוליאן סוחוצקי .

ניסוח

תהי  פונקציה הולומורפית בתחום , מלבד נקודת סינגולריות עיקרית אחת . אזי לכל סביבה  של , הקבוצה צפופה במישור המרוכב. למעשה קובע המשפט כי תנאי זה שקול להיות  נקודת סינגולריות עיקרית של .
משפט פיקארד מחזק את המשפט, וקובע שתמונת פונקציה הולומורפית בסביבה נקובה של נקודת סינגולריות עיקרית, היא לא רק צפופה אלא ממש שווה למישור המרוכב כולו פרט אולי לנקודה אחת.

הוכחה

ההוכחה היא על דרך השלילה.
נניח בשלילה, שקיימת סביבה  של הנקודה , בה  אנליטית פרט לנקודת סינגולריות עיקרית , ו- לא צפופה במישור המרוכב.
כידוע, קבוצה היא צפופה במרחב אם ורק אם היא פוגשת כל קבוצה פתוחה. לכן, קיימים  ו-, כך ש- (כאשר  הוא כדור פתוח ברדיוס  סביב הנקודה ). לכן, לכל , מתקיים , לכן . לכן, בקבוצה  מוגדרת הפונקציה . מהגדרתה, הפונקציה אנליטית באופן מיידי בכל S פרט אולי ל-.  באשר ל-,הפונקציה חסומה סביבה: , לכן  נקודה סינגולרית סליקה של . לכן קיים , כך ש.
נפריד למקרים - אם , אז מכך ש- נקבל . אחרת, אם  נקבל כי . שני המקרים מובילים לסתירה, שכן גבול הפונקציה בנקודה סינגולרית עיקרית לא קיים כלל.
דוד יעקובוביץ'

ראשית חייו

נולד בצ'כיה וב-1964 עלה לישראל. בנעוריו היה שחקן הוקי קרח ואצן למרחקים קצרים.
בישראל התגייס לצה"ל ושירת במחלקת חבלנים. באוגוסט 1968 עסק בפעילות מבצעית לחימוש מוקשים בגבול ירדן ונפצע מפיצוץ. יעקובוביץ' נשרף בפלג גופו העליון ואיבד את יכולת הראייה.

קריירה

ב-1976 החל בשגרת אימוני ריצה. באולימפיאדת הנכים ארנהם (1980) זכה במדליית ארד בקרב חמש. נוסף לכך, הוא סיים במקום 12 בריצת 1500 מטר, במקום 19 בריצת 60 מטר והשתתף בריצת 400 מטר בשלב המוקדמות.
באולימפיאדת הנכים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) התחרה ללא הצלחה בארבעה מקצי ריצה.
פריח אבו מדין

תולדותיו

אבו מדין היה בן לשבט חנאג'רה. מוצא משפחתו מהקרקעות המשתרעות בחוף הים בין עזה ובין דיר אל-בלח. כשהיה בן חמש, נהרג אביו בקרבות בין שבט תיאהא ושבט תראבין ("מלחמת זארע").

בתקופת מלחמת העולם הראשונה

בשנת 1910 התמנה כחבר במועצת הנהלת העיר באר שבע, וכיהן בתפקיד זה עד שפרצה מלחמת העולם הראשונה. במהלך המלחמה שימש כפקיד גביית התבואה מטעם הצבא העות'מאני שחנה בנגב.
עם התקדמות הצבא הבריטי, עזבו הבדואים את אזורי הקרבות בפקודת הממשל העות'מאני. אבו מדין, שהיה חולה באותו זמן ולא יכול היה לנדוד עם שבטו, נעצר על ידי הבריטים.
בהיותו שבוי, התוודעו אליו מספר קצינים בריטים, ביניהם מנהל הריגול. 
על ייסוד האמון שנוצר וההסכם שכרתו הבריטים עם חוסיין בן עלי, לפיו הובטחה לו השליטה באזורים שישוחררו על ידי בעלות הברית, הצטרף למלחמה באימפריה העות'מאנית. בתמיכתו פוזרו ממטוסים כרזות תעמולה הקוראות לציבור הערבי בארץ ישראל לתמוך בבריטים. כמו כן נשלחו מכתבים ברוח זו לשייח'ים בנפת באר שבע.
אבו מדין אף שימש כמורה דרך לכוחות אנזא"ק בזמן כיבוש באר שבע והנגב.
אבו מדין קיבל אישור לקצור את התבואות של בני שבטו. על תושבי הכפרים הסמוכים: חאן יונס, בני סוהילה ודיר אל-בלח הוטל לסייע לו במלאכת הקציר. כמו כן, הועמדו לרשותו מספר חיילים להגנתו האישית ולשמירה על התבואה.
לאחר המלחמה חזר לשבטו, שבט החנאג'רה, ונתמנה לשייח'.
הממשלה הבריטית העניקה לו אות כבוד, "חבר נכבד של האימפרייה הבריטית".

דיין בבאר שבע

בראשית השלטון הבריטי בארץ ישראל, יסדו השלטונות את בית הדין השבטי, שבסמכותו היה לשפוט במקרים של הפרת החוק והמנהג הבדואי ולהוציא פסקי דין ברוח מנהגים אלה. מקום מושבו של בית הדין היה בקומה השנייה בבית הסארייה. בדין ישבו השייחים של שבטי הבדואים, ביניהם השיח' אבו מדין, ובראשם ישב קצין המחוז עארף אל-עארף.
מוסד שיפוטי נוסף שהקימו הבריטים בבאר שבע בשנת 1919, היה מועצת הדמים. המועצה נוסדה כדי ליישב סכסוכי דם ישנים בין שבטי הבדואים בנגב. המועצה הורכבה משבעה נשיאי המטות, ביניהם השיח' אבו מדין, ובראשם, ראש עיריית באר שבע, חאג' עלי אל-עטאונה. המועצה,  הצליחה למנוע שפיכות דמים וליישב את רוב הסכסוכים בין השבטים, בוטלה בשנת 1922, וסמכויותיה נוספו לבית הדין השבטי.

נציג הבדואים בנפת באר שבע

בשנת 1922 מינו הבריטים את השייח' לראש עיריית באר שבע, תפקיד בו כיהן כשנתיים. השייח' היה אחד הבדואים הבודדים שגרו אז בעיר. ביתו הוקם כבית מגורים דו קומתי. חלקו התחתון שימש לחנויות שהושכרו וחלקו העליון למגורים. 
בנוסף לביתו, הקים גם חאן למתארחים בעיר.
אבו מדין אף מונה כאחד מעשרים ואחד חברי המועצה המייעצת שייסד הנציב העליון, הרברט סמואל. 
המועצה הורכבה מעשרה נציגי ציבור (ארבעה מוסלמים, שלושה נוצרים ושלושה יהודים), מעשרה פקידים מן המחלקות השונות בממשל הבריטי, ובראשה עמד הנציב העליון.
אבו מדין העיד בפני ועדת שו בשם הבדואים מנפת באר שבע. הוא טען כי הבדואים במחוזו חרדים מפני גזילת קרקעותיהם. כמו כן טען בפני הוועדה שארץ ישראל היא ארץ קטנה, ואין ביכולתה להכיל את העולים היהודים הנוספים. לפיכך לערבים לא תהיה ברירה אלא למות או לעזוב את הארץ.

שנים אחרונות

לאחר קום מדינת ישראל, נמלט עם משפחתו לרצועת עזה, ובה נפטר ב-1955.
נכדו, פריח אבו מדין, כיהן כשר המשפטים ברשות הפלסטינית.
לוקאס הינטרזיר

קריירת מועדונים

עונתו הראשונה של הינטרזיר במסגרת קבוצה בכירה, 2009-2010, הייתה מוצלחת ביותר, לאחר שהעפיל יחד עם קבוצתו ואקר אינסברוק מההליגה האוסטרית הראשונה לעבר הבונדסליגה האוסטרית. בשנת 2012, לוקאס הושאל פעמיים לתקופות קצרות, לקבוצות לוסטנאו 07 ופירסט וינה. ב-6 במאי 2014, הוא חתם על חוזה תלת-שנתי במועדון הגרמני אינגולשטאדט 04. בעונת הבכורה שלו בקבוצה, 2014/15, העפיל הינטרזיר עם אינגולשטאדט אל הבונדסליגה מהמקום הראשון, כאשר הוא מבקיע תשעה שערי ליגה. בעונת 2015/16 הינטרזיר הציג יכולת טובה והיה חלק מעונה מפתיעה של אינגולשטאדט, שסיימה במקום ה-11, במרחק גדול ממאבקי התחתית שחזו עבורה בתחילת העונה. בעונת 2016/17 נשרו אינגולשטאט והינטרזיר לליגת הבונדסליגה השנייה.
בקיץ 2017 חתם הינטרזיר בבוכום מהבונדסליגה השנייה. הינטרזיר רשם שתי עונות מוצלחות בבוכום, בהן הבקיע 14 ו-18 שערים, אך לא הצליח להעפיל עם הקבוצה לבונדסליגה.
בקיץ 2019 עזב הינטרזיר את בוכום וחתם בהמבורג מהבונדסליגה השנייה. במחזור השלישי של עונת 2019/20, הבקיע הינטרזיר את שערו הראשון בהמבורג, שהיה שער ניצחון נגד קבוצתו הקודמת בוכום, במשחק שהסתיים בתוצאה 1-0.

קריירה בינלאומית

הינטרזיר ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת אוסטריה ב-נובמבר 2013, בניצחון 1-0 מול ארצות הברית. הוא נכלל על סגל הנבחרת האוסטרית לטורניר הגמר של יורו 2016, בו כשלו האוסטרים להעפיל משלב הבתים.
האוניברסיטה הפדרלית הצפונית

תולדות הממסד

האוניברסיטה הוקמה על בסיס האוניברסיטה הטכנית הממלכתית של ארכנגלסק. רקטור האוניברסיטה הייתה ילנה קודריאשובה, פרופסור באוניברסיטה.
ב־1 ביולי 2011, אורגנה מחדש האוניברסיטה באמצעות מיזוג עם בתי ספר תיכוניים ומקצועיים בבעלות המדינה כמו אוניברסיטת פומור על שם לומונוסוב, אוניברסיטת הקיסר פיוטר הראשון להנדסת יערות והמכללה הטכנית סברודווינסק ושמה שונה לאוניברסיטה הפדרלית הצפונית (הארקטית) על שם מיכאיל ו. לומונוסוב. האוניברסיטה נושאת את שמו של איש האשכולות מהמאה ה-18 מיכאיל לומונוסוב, שנולד באזור ארכנגלסק.

שנה אקדמית

שנת הלימודים באוניברסיטה מחולקת לשני סמסטרים. הסמסטר הראשון נמשך בדרך כלל מספטמבר עד דצמבר, השני - מפברואר עד יוני, עם הפסקות בתחילת ינואר לחופשת חג המולד וחופשת הקיץ ביולי-אוגוסט.

סניפים ומוסדות אחרים

סניפי האוניברסיטה ממוקמים בערים סברודבינסק וקוריאז'מה. שניים נוספים ייפתחו בקוטלאס ובמחוז האוטונומי ננץ. בין המרכיבים התשתיתיים של האוניברסיטה ניתן למנות מספר מרכזי טכנולוגיה - מרכז ציוד לשימוש משותף "ארקטיקה", המרכז הטכנולוגי החדשני "מחקר ארקטי במחקר נפט וגז", מרכז לחישה מרחוק ארקטי, מרכז לפיקוח יערות. האוניברסיטה מתכננת לפתוח את המרכז הטכנולוגי החדשני "טכנולוגיות מודרניות לעיבוד מקורות ביו-משאבים צפוניים" ואת משרד הפטנטים וקניין רוחני.

ספורט

האוניברסיטה חתמה על הסכם שיתוף פעולה עם פדרציית הבנדי הרוסית.
אוגר אירופי

מאפיינים

האוגר האירופי קרוב למיני אוגרים נוספים כמו האוגר הסורי והסיבירי והוא נראה ומתנהג כמוהם. הוא אינו בסכנת הכחדה והוא מגודל בשבי כחיית מחמד, מה שמאריך בהרבה את תוחלת חייו.
האוגר האירופי הוא אוגר חום שבטנו שחורה ומעט לבנה בצדדיו. משקלו של פרט בוגר 220-460 גרם ואורכו 20-35 ס"מ.
האוגר חי באזורי אחו ובשטחים חקלאיים בעלי אדמה רכה או דשא. הוא נפוץ מבלגיה ואלזס במערב, לרוסיה במזרח ורומניה בדרום. הוא נפוץ גם באסיה עד לאזור של הרי אלטאי ונהר היניסיי.
גמלאן (מוזיקה)

גמלאן (Gamelan) הוא הרכב מוזיקלי מאינדונזיה, טיפוסי בעיקר לאיי באלי או יאווה, הכולל מגוון כלים כגון כלי הקשה: מטאלופונים, קסילופונים, תופים וגונגים, חלילי חזרן, כלי קשת וכלי מיתר. במקרים מסוימים נכללים גם זמרים.
המונח מתייחס יותר להרכב הכלים מאשר לנגני הכלים הללו. גמלאן הוא מערך כלים כישות מוגדרת ונבדלת, בנויה ומכווננת לנגינה קבועה בצוותא - אין זה מקובל להחליף כלים בין גמלאן אחד למשניהו.
מקור המילה "גמלאן" במילה משפת יאווה "יֶגאמָלֶס", שפירושה להכות או לדפוק בפטיש, והסופית "-אן" הופכת את השורש לשם עצם קיבוצי.
אף כי הגמלאן אינו פופולרי כשהיה מאז הופעת מוזיקת פופ, עדיין מקובל לנגן בו באירועים רשמיים ובהרבה טקסים מסורתיים באינדונזיה. לרוב האינדונזים, גמלאן הוא חלק בלתי נפרד מן התרבות האינדונזית.

טרמינולוגיה

מקור המילה "גמלאן" במילה "גָמֶל" בשפת יאווה, המתייחסת או לסוג הפטישון המשמש להקשה על הכלים או לפעולת ההקשה בפטישון. המונח "קאראוויטאן" מתייחס לנגינה בכלי גמלאן, ומקורו במילה "ראוויט", שמשמעה "מסובך" או "משוכלל" ובאה מן הסנסקריט. היא מתייחסת לתחושת הליטוש והאלגנטיות שהיא האידיאל במוזיקה של יאווה. מילה אחרת מאותו שורש, "פַּנְגְראוויט", משמעה אדם בעל חוש לכך, והיא משמשת כתואר כבוד כשמזכירים נגני גמלאן ידועי-שם. המילה בשפת יאווה גבוהה ל"גמלאן" היא "גַאנְגְזה", שהיא שילוב של המילים "טמבאגה" ו"רייאזה" שעניינן החומרים שמשתמשים בהם לבניית גמלאן ארד (נחושת ובדיל), או "טיגה" ו"סדאזה", המתייחסות לחלקיהם היחסיים (שלושה ועשרה).

היסטוריה

הגמלאן קודם לתרבות ההינדו-בודהיסטית ששלטה באינדונזיה ברשומות המוקדמות ביותר שלה, ומייצג צורת אמנות ילידית. כלי הנגינה התפתחו לצורתם העכשווית בתקופת אימפריית מג'פהיט. בניגוד להשפעה ההודית הכבדה בצורות אמנות אחרות, ההשפעה ההודית על מוזיקת הגמלאן ניכרת אך ורק בסגנון השירה של יאווה, ובנושאים של "ואיאנְג קוּליט" (תיאטרון בובות בצלליות). 
במיתולוגיה של יאווה, את הגמלאן יצר סאנג היאנג גורו בתקופת סאקה (בסביבות 167 לספירה), כאל שמלך על כל יאווה מארמון על הר מנדרה במדאנג קאמולן (כיום הר לאוו), היה לו צורך באות שיקרא אליו את האלים, ולשם כך המציא את הגונג. למסרים מורכבים יותר, המציא שני סוגי גונג אחרים, וכך יצר את מערך הגמלאן המקורי.
התמונה הראשונה של הרכב מוזיקלי נמצאת במקדש בורובודור מן המאה השמינית במרכז יאווה. בתמונה זו זוהו כלי נגינה כמו חליל במבוק, פעמונים, תופים בגדלים שונים, לאוטה וכלי מיתר לנגינה בקשת ולפריטה. עם זאת, חסרים בה מטאלופונים וקסילופונים. אף על פי כן, תמונת ההרכב המוזיקלי הזה נחשבת לצורה הקדומה ביותר של הגמלאן.
בארמונות יאווה נמצאים ההרכבים העתיקים ביותר המוכרים, גמלאן Munggang ו-Kodokngorek, כנראה מן המאה ה-12. אלה מהווים את הבסיס ל"סגנון הרם". סגנון אחר, "הסגנון החרישי", התפתח ממסורת ה-kemanak וקשור למסורות השירה של הפיוט היאוואני, באורח שנחשב לא פעם לדומה לביצוע מחול ה-bedhaya המודרני. במאה ה-17 התלכדו שני הסגנונות האלה, הרם והחרישי, ובמידה רבה מבחר סגנונות הגמלאן המודרני של באלי, יאווה ואיי סונדה נוצר מן הדרכים השונות של ערבוב היסודות האלה. מכאן, שעל אף השונות לכאורה בסגנונות, הם שותפים להרבה מן התפיסות התאורטיות, הכלים והטכניקות.
מנדלביום

היסטוריה

מנדלביום נוצר לראשונה על ידי אלברט גיורסו, גלן סיבורג, ברנרד הארווי, גרגורי צ'ופין וסטנלי ג. תומפסון בשנת 1955 במעבדות אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, במאיץ חלקיקים על ידי הפצצת ²⁵³Es בחלקיקי אלפא. מההפצצה נוצר האיזוטופ ²⁵⁶Md ונייטרון חופשי, זמן מחצית חייו היה כשעה ורבע.
מקור שם היסוד הוא על שם דמיטרי מנדלייב, אשר גילה את חוק המחזוריות בכימיה ובנה את הטבלה המחזורית.

מאפיינים

מעט מאוד ידוע על המנדלביום, שכן הוא נוצר בכמויות זעומות בניסויים. ידוע, שבנוסף לערכיות 3 הרגילה ליסודות מסדרת האקטינידים, המנדלביום יכול להימצא גם במצב של ערכיות 2.