ללכת עם חיות

פרקי הסדרה

1. שחר חדש: הפרק הראשון בסדרה חל בתקופת האאוקן בגרמניה (הצילומים נעשו ביאווה). בזמן שבו הדינוזאורים הענקיים נכחדו, יצורים קטנים כמו היונקים הקדומים נאלצו למצוא מחסה מהם וכשהם נכחדו הם יצאו והחלו לגדול. אבל בתקופה זו הם עוד נשארו קטנים יחסית ונמצאו ביערות החמים שפרחו גם באזורים שהיום ממוזגים. הפרק עוסק במשפחה של יונקים ממין לפטיקטידיום, הנאלצים להישמר ביער ממגוון של סכנות כמו הציפור הטורפת הענקית גסטורניס ומהלווייתן הקדום אמבולוצטוס וכן מהנמלה הקדומה טיטאנומירמה. ביער ישנם גם גודינוטים וסוסים ננסיים מסוג פרופלאותריום. היער סמוך לאגם וולקני שבסופו של הפרק מתפרץ ומפיץ גזים רעילים ושהורגים את כל מי שסמוך אליהם.
2. הלווייתן הקטלני: פרק זה ממשיך עם תקופת האאוקן בים של פקיסטן ובהמשך בימים שסמוכים למצרים (הצילומים נעשו בפלורידה). בתקופה זו היערות מידלדלים ופוחתים ובמקומם מופיעים אזורים יבשים יותר וערבות פתוחות. בים שוכן יצור גדול ביותר - הלווייתן הטורף הענק בסילוזאורוס. יצורים אלה נעשו מתאימים לחיים בים והפכו לטורפי העל במים, המאיימים על המינים האחרים כמו כרישים (מהסוג פיסוגלאוס), לווייתן הדורודון, קופי האפידיום הקדומים והפיל האמפיבי הקדום מריתריום. בפרק נראית נקבה הנודדת עם צאצאה מהים של פקיסטן לים שנמצא במצרים, בו יהיה בעתיד מדבר סהרה, ושם מגדלת את גורה וצדה דורודוננים צעירים. על היבשה נראים עדר של ברונתותריום מסוג אמבולותריום והפרסתן הטורף הקדום אנדרוסארכוס המנסה להיזון מפגרים של צאצאיהם.
3. ארץ הענקים: פרק זה חל בתקופת האוליגוקן במונגוליה (הצילומים נעשו במקסיקו ואריזונה). בפרק זה נקבת קרנף ענק ממליטה ולד צעיר ומגדלת אותו בהמשך הפרק בערבות הקדומות של מונגוליה. הקרנף הענק הוא יונק היבשה הגדול ביותר בעולם וצווארו הארוך עוזר לו לאכול מהעצים. לצידם נמצאים חזירי האנטלודונט הפראיים, הקליקוטריום האיטי, הטורף האינודון ונקבה של קיינודיכטיס עם גוריה. לקראת סוף הפרק הקרנף הענקי מתבגר ואמו נוטשת אותו אך יולדת אחריו צאצאית חדשה. כעת עליו לשרוד בערבות מונגוליה האכזריות.
4. שארי הבשר: פרק זה חל בתקופת הפליוקן באתיופיה (הצילומים נעשו בדרום אפריקה ואתיופיה). בפרק זה לראשונה הופיעה צמח חדש בעולם: העשב והוא ייצר סביבת חיות הקרויה סוואנה ובה בעלי חיים מגוונים מאוד, צמחונים וטורפים. הקופים הקדומים שירדו מהעצים והפכו לדמויי אדם מתחילים את סיפור הולדת המין האנושי באתיופיה. האוסטרלופיתקוס היה קוף אדם גדול החי בקבוצות גדולות באפריקה. מבנה הקבוצה היה מבוסס על היררכיה שקובעת מעמד לבני הקבוצה. על האוסטרולופידקוסים היה צורך להישמר מאויבים קדמוניים. בפרק קבוצה אחת של קופי אדם מצליחה לפלוש לשטח של יריבתם ולהרחיק אותם משם, כך שהם נאלצו להגר צפונה לאקלים קשה יותר ומופץ יותר במחלות. הקבוצה צריכה לשרוד את הקשיים ולהתגונן מהאויבים המקומיים כמו החתול הקדום דינופליס והפיל הענקי דינותריום. יצור נוסף ובלתי מזיק הוא האנכילותריום.
5. שיני חרבות: פרק זה חל בתקופת הפליסטוקן בפראגוואי (הצילומים נעשו בברזיל). בפרק אנו עדים לחיות המרהיבות של אמריקה הדרומית שחלקן פלשו אליהם מצפון על ידי המעבר היבשתי של מיצר פנמה. בפרק נראים החתולים הגדולים והמרשימים ביותר שהיו בעולם: נמרים שנחרביים, טורפי העל של האזור יחד עם עוף האימה פורוסרקוס. הטיגריסים השנחרביים פעלו בקבוצות וכך יכלו להכריע וללכוד יצורים מהירים כמו המקרוקניה בעלת החדק שאותה הם יחסלו על ידי שיני הענק שלהם, אף שיש יצורים כמו העצלן מגתריום והגליפטודוניים מסוג דואדיקורוס שהיו גדולים ומשוריינים מדי בשבילם. אחד הנמרים הוא זכר גדול בעל שן שבורה ואף אחד לא נלחם מולו עד שמגיעים שני אחים חזקים וביחד מגרשים אותו מההרמון שלו. בהמשך אחד הזכרים נהרג על ידי מגתריום והשני מסולק במהרה על ידי הזכר בעל השן השבורה.
6. מסעות הממותות: פרק זה ממשיך עם תקופת הפליסטוקן בבלגיה (הצילומים נעשו ביוקון). הפרק האחרון בסדרה קורה בעת תקופת הקרח האחרונה שכיסתה חלקים נרחבים של העולם בקרח. בתקופה זו נודדות הממותות בחיפוש אחר מזון וחום. כל בעלי החיים באזור צריכים להתמודד עם אקלים ארקטי קשה. חלק מחממים את האוויר כמו הסאיגה, לחלק יש דבשת כמו לביזון ולממותות יש שכבת שיער עשירה מאוד. הן נודדות בשיירה ובדרך פוגשים את האנשים של תקופת הקרח - אנשי הקרו-מניון בעלי האף הרחב והעצמות החזקות הנאלצים להתמודד עם החורף הקשה וגם עם יצורים שונים: קרנפי קרח, זאבים ואריות שלג. יצור נוסף הוא אייל אירי המתנגח עם יריביו על ידי קרניים עצומות. ואולם הקרניים גדולות מסבכות אותו כאשר הוא צריך לברוח מיריבו הקטלני - האדם הניאנדרטלי. אנשים אלה מותאמים לתקופת הקרח טוב יותר מאנשי קרו-מניון והם צדים את שאר היצורים. גם הממותות שנודדות בקרבתם עלולות להיהרג כשהאנשים מפילים אותם מצוקים למטה על ידי לפידים המכוונים לעברם. בסופו של יום האדם ממשיך לשרוד ומשתנה ואת שלדי היצורים רואים כמוצגים במוזיאון. הפרק והסדרה נגמרים במילים: "יש לנו מאז שנבנו מוזיאונים אמצעים לראות ולשמר את העבר, ומעיסוק ולימוד של עשרות שנים על חיים פרהיסטוריים, אם כל זה לימד אותנו דבר אחד, הוא זה - שאף מין לא ישרוד לנצח".
בנוסף נוצרו עוד 2 פרקים של מאחורי הקלעים, בהם מדובר על יצירת הסדרה ועל כמה תגליות מהמאובנים ואתרי החפירה של חיות הסדרה.