google/wiki40b huggingface dataset:
צבי פולג

ראשית חייו ושירות בצה"ל

צבי פולג נולד ברומניה ב-1948 בשם צבי פרקש ועלה לישראל בשנת 1962 עם אמו ואחיו. אביו, ברוך, נפטר בהיותו נער. בישראל, התחנך במוסד עליית הנוער "כפר אברהם" בפתח תקווה. בשנת 1966 התגייס לצה"ל ושובץ בחטיבת גולני. בגולני עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בשנת 1967 שימש כמפקד מחלקה בגדוד 12 ולחם במלחמת ששת הימים, לאחר מכן שימש כסמ"פ וכמפקד פלוגה בגדוד. בהמשך כמפקד פלוגה בבה"ד 1, שימש כסמג"ד גדוד 51 ולחם במלחמת ההתשה. במלחמת יום הכיפורים נפצע בקרבות הבלימה ברמת הגולן, בשנים 1976–1977 שימש כמפקד גדוד 12. פולג השתתף במבצע ליטני ובמלחמת שלום הגליל לחם כמפקד חטיבת כרמלי. לאחר המלחמה שימש כקצין האג"מ של פיקוד הצפון. בתפקידו הבא היה פולג מפקד חטיבת גולני. פולג היה ידוע כמפקד נעים הליכות אך קפדן. בהיותו מח״ט גולני, הדיח את גדי איזנקוט, מפקד פלוגה בחטיבה ולימים ראש המטה הכללי, לאחר שהאחרון סירב להחזיר את חייליו מחופשה כדי להשתתף באירוע חטיבתי. שנים לאחר מכן, איזנקוט סיפר על הלקח האישי שלו ועל כך שאילו היה הוא המח״ט, היה נוהג באותה צורה. בשנת 1988 הועלה לדרגת תא"ל ופיקד על אוגדת עזה במהלך האינתיפאדה הראשונה, ולאחר מכן כראש מטה פיקוד הצפון בתקופת מלחמת המפרץ. בשנת 1992 פרש מצה"ל.

לאחר הפרישה מצה"ל

לאחר פרישתו מצה"ל, כיהן צבי פולג כמנכ"ל עיריית נתניה, העיר בה התגורר מרבית שנות חייו. בשנת 1993 נבחר לראשות עיריית נתניה מטעם מפלגת העבודה. בתקופת כהונתו חל מהפך בתחום החינוך בעיר עם המעבר לשיטת חטיבות הביניים והקמתן של 3 מכללות חדשות בנתניה – המכללה האקדמית נתניה, מכללת אורט הרמלין, ו"לסלי קולג לאמנויות". בעת כהונתו אושרו התוכניות לפיתוח ו "עיר ימים" בחלקה הדרומי של נתניה ו"קריית השרון" בחלקה המזרחי והונחו תשתיות פיתוח נרחבות, תוך כדי קליטה של עשרות אלפי עולים חדשים מברית המועצות לשעבר ומאתיופיה. באותן שנים פותח, קודם ומותג אזור התעשייה הדרומי של נתניה – "קריית ספיר", חברות הדלק הגדולות העבירו אליו את מרכזי הפעילות שלהן וחברות הייטק רבות התחילו לפעול בו לראשונה. פולג פרש מתפקידו בשנת 1998, כחצי שנה לפני סיום הקדנציה, ומאז עובד במגזר הפרטי.
כיום, צבי פולג משמש כיו"ר ודירקטור במספר חברות מ"קבוצת איי די בי" ו"תעבורה". במקביל, ממלא שורה של תפקידים ציבוריים בעמותות ידידי חטיבות "גולני" ו"כרמלי", בעמותה הציבורית של להקת המחול "בת שבע", בהנהלת מחוז הצפון של התאחדות התעשיינים, בעמותת "צהלה" לטיפול בנוער שוליים, וכפרשן לענייני ביטחון בתקשורת האלקטרונית.
לפולג תואר ראשון במנהל ציבורי מאוניברסיטת חיפה ותואר מוסמך מהמכללה הצבאית בפריז, צרפת. נשוי לטלי מאז 1971, ואב לשלושה.
סאוואכ

הכשרה וגיוס

על מנת להכשיר את ארגון המשטרה החשאית החדשה שהוקמה בימיו של פהלווי, נעזרו בעלי תפקידים והוכשרו על ידי ה-CIA האמריקאי, והמוסד הישראלי.  הסוואכ פעל בין השנים 1957-1979 והתפרק בתקופת המהפכה האסלאמית על ידי שאפור בח'תיאר.
בתקופת השאה תואר הסוואכ כ"מוסד הכי שנוא ושהכי יראים מפניו" וזאת לאור שיטות העינויים ועונשי המוות שהוחלו בזמן שלטון פהלווי. יש הטוענים כי הסוואכ העסיק כ-60,000 עובדים, אך יש הטוענים כי העסיק רק כבין 4,000-6,000 איש.
לאחר המהפכה האסלאמית פורק הסוואכ, כשרוב סוכניו ותומכי השאה ברחו לארצות הברית. יש הטוענים כי רוב סוכני הסוואכ הוצאו להורג בזמן המהפכה או גיוסו לטובת מטרות המהפכה האסלאמית. וזאת במקביל לרצון לבטל את צבא איראן שהיה נאמן לשאה והמרתו/החלפתו במשמרות המהפכה האסלאמית, דבר שלא קרה לאור תחילת מלחמת איראן-עיראק.
מריה לואיזה, נסיכת בורבון-פארמה

ביוגרפיה

מריה לואיזה נולדה ב-17 בינואר 1870 ברומא, לרוברטו הראשון, דוכס פארמה ולרעייתו הראשונה, מריה פיה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות, בתם של פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות ומריה תרזה, ארכידוכסית אוסטריה. מריה לואיזה הייתה הבכורה מתוך 12 ילדים, ובשנת 1882, נפטרה אמה של מריה לואיזה במהלך לידה. ב-20 באפריל 1893 התחתנה מריה לואיזה בנישואים פוליטיים לפרדיננד הראשון, נסיך בולגריה, ממנו נולדו לה 4 ילדים. נישואי השניים לא היו מוצלחים, והיו להם הרבה מריבות במהלך חייהם.
ב-31 בינואר 1899 מתה מריה לואיזה מיד לאחר לידת בתה נדז'דה, ונקברה בקתדרלה על שם לואי הקדוש בפלובדיב.
Thank U, Next (שיר)

רקע והוצאה לאור

ב-2 בנובמבר 2018 צייצה גרנדה בטוויטר מילים של שיר מסתורי, אחרי שהאקס שלה, פיט דייווידסון, צחק על הפרידה ביניהם בתוכנית "Saturday Night Live". ביום הבא, צייצה גרנדה הודעה נוספת, שבה נכתב שהשיר, שיקרא "Thank U, Next", הוא לפי דעתה ההפך מהשיר "Knew Better" מתוך האלבום האולפן "Dangerous Woman". הזמרת ציינה גם ששם השיר יהיה גם שמו של האלבום האולפן החמישי שלה, כמו שפרסמה כמה חודשים לפני כן ברשת החברתית טוויטר.
השיר יצא לאור ב-3 בנובמבר 2018 ללא קידום ברשתות החברתיות או קידום רשמי כלל.

מיקום ומילות השיר

"Thank U, Next" הוא שיר מסוגת פופ ואר אנד בי ומציין את האקסים שגרנדה יצאה איתם בעברה. השיר מכיל אלמנטים של סינת'פופ אשר הופקו מראש.
גרנדה חשפה בריאיון ש-"Thank U, Next" הוא משפט שהזמרת ויקטוריה מונט השתמשה בו בעברה. השיר מתייחס לארבעת האקסים שגרנדה יצאה איתם: 
"Thought I'd end up with Sean, / But he wasn't a match. / Wrote some songs about Ricky. / Now I listen and laugh. / Even almost got married, / And for Pete, I'm so thankful. / Wish I could say, 'Thank you' to Malcolm / 'Cause he was an angel"
מתייחס לביג שון, ריקי אלברז, פיט דייווידסון ומק מילר, בהתאמה.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ יצא לאור בתאריך 30 בנובמבר 2018, ומזכיר אלמנטים מתוך הסרטים "ילדות רעות", "מעודדות צמודות", "פתאום 30", ו-"לא רק בלונדינית". הקליפ בוים על ידי חנה לוקס דייוויס.
דור חיון

ביוגרפיה

חיון מתאמן בקבוצת אתלטי הנגב.

2016

באליפות ישראל שנערכה ביוני 2016 סיים חיון במקום שישי בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 15.81 שניות.

2017

באליפות ישראל שנערכה ביולי 2017 סיים חיון במקום רביעי בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 15.09 שניות.

אלוף ישראל

באליפות ישראל שנערכה ביולי 2018 זכה חיון במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 14.67 שניות, לפני חברו לאגודה האלוף היוצא מאור סגד (14.94 שניות) ונתנאל רויטבלט ממכבי תל אביב (15.31 שניות). נוסף לכך, הוא השתתף בריצת 100 מטר וקבע שיא אישי חדש של 11.04 שניות, אך לא עלה לשלב הגמר.
גיא פירר

ביוגרפיה

פירר גדל במושב קדימה. בהיותו בן 10 החל לגלוש בסקי מים בכבלים בפארק דרום בתל אביב. מתאמן במועדון הספורט הימי Blue Wake, בהדרכתו של מוטי לוי.

2011

באליפות אירופה לנוער שנערכה בבלגרד, סרביה בשנת 2011 סיים פירר במקום חמישי בסקי מים בכבלים.

סגן אלוף אירופה לנוער

באליפות אירופה לנוער שנערכה בדרום אפריקה בפברואר 2012 זכה פירר במדליית כסף בסקי מים בסירות בווייקבורד, אחרי גולש איטלקי ולפני גולש בריטי.

2013

באליפות אירופה לנוער שנערכה בשוודיה בספטמבר 2013 זכה פירר במדליית ארד בסקי מים בכבלים.

אלוף אירופה לנוער

באליפות אירופה שנערכה בפולין ביולי 2014 זכה פירר במדליית זהב בסקי מים בסגנון ווייקבורד בתוצאה הגבוהה ביותר שאי פעם ניתנה לגולש בתחרות זו. שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות העולם בסקי מים בכבלים שנערכה בנורווגיה באוגוסט הוא סיים במקום שביעי.

אלוף אירופה

באליפות אירופה שנערכה בוורונה, איטליה בספטמבר 2015 זכה פירר במדליית זהב בסקי מים בסגנון ווייקבורד בתוצאה של 92 נקודות, הניקוד הגבוה שיותר שהושג אי פעם, לאחר שביצע תרגילים חדשים שעדיין לא נראו עוד באליפות.

אלוף אירופה

באליפות אירופה שנערכה בישראל באגם המלאכותי שבפארק בגין זכה במדליות זהב בטורניר הבוגרים ובטורניר הנוער.
באליפות העולם בסקי מים שנערכה במקסיקו בנובמבר אותה שנה הוא זכה במדליית ארד. במדליית זהב זכה  ליאור סופר מישראל.

2017

ביולי 2017, זכה במדליית ארד במשחקי העולם בסקי מים סירות.
שמואל רוזובסקי

ביוגרפיה

נולד בהוֹרַדְּנַה (גרודנא) שבליטא לרב מיכל דוד רוזובסקי, שהיה אחד ממורי ההוראה בעיר. למד בישיבת שער התורה אצל הרב שמעון שקופ - שממנו הושפעה רבות שיטת לימודו. בשנת ה'תרצ"ו עלה ארצה יחד עם ידידו הרב זלמן רוטברג, לימים ראש ישיבת בית מאיר, כדי להימנע מגיוס לצבא הפולני. השניים למדו בישיבת פתח תקווה אצל הרב ראובן כץ, שאף סייע בהשגת אישורי עלייה לארץ ישראל עבורם. 
במשך שנים הוא קבע שיעור קבוע, אחת לשבוע, עם הרב יצחק זאב סולובייצ'יק, שהשפיע על דרך לימודו. עם הקמתה של ישיבת פוניבז' על ידי הרב יוסף שלמה כהנמן, בשנת ה'תש"ד, נקרא הרב רוזובסקי על ידו לעמוד בראשות הישיבה ובמשרה זו כיהן עד פטירתו. בשנת ה'תשט"ז (1956) נבחר לדיין בבית הדין הרבני הגדול, אך בסופו של דבר לא מונה לתפקיד. 
נפטר ממחלת הסרטן בכ"ז בתמוז ה'תשל"ט.
מדי שנה בליל יום השנה מציינים את זכרו בישיבת פוניבז' בהשמעת שיעור מוקלט שלו על הסוגיה הנלמדת באותה העת בישיבה, בחדר שבו נמסרים השיעורים הכלליים של ראשי הישיבה.

משפחתו

נישא לאסתר, בת הרב צבי פסח פרנק, רבה הראשי האשכנזי של ירושלים. בנו הרב מיכל דוד הוא ראש ישיבת וילקומיר באשדוד. בתו גיטה מלכה נשואה לרב יצחק הקר, ראש ישיבת גרודנא באר יעקב. בתו שרה נשואה בנישואים שניים לרב צבי רוטברג, ראש ישיבת בית מאיר. בתו אלה הייתה נשואה לפרופסור חיים מיליקובסקי. 
נישא בשנית לחנה, בתו של הרב יעקב שלמה פרידמן. היא נפטרה על פניו לאחר שבע שנות נישואין אותן תיאר "שבע שנות השבע".
אחיו הרב יוסף רוזובסקי היה מראשי ישיבת אור ישראל הקטנה.

ספריו

בחייו נדפסו משיעוריו בספרים שיעורי הרמי"ם, ולאחר פטירתו הוצאו לאור שיעוריו בסדרות הספרים: "שיעורי הגר"ש רוזובסקי" (מהדורות סטנסיל), "חידושי רבי שמואל" ו"שיעורי רבי שמואל" וכן בקובץ "זיכרון שמואל".
גיור-מושון-שופרון

היסטוריה

שם המחוז שונה מגיור-שופרון לגיור-מושון-שופרון ב-1990. שטחו הנוכחי נקבע ב-1950 במסגרת הגדרה מחודשת של המחוזות בהונגריה. הוא נוצר על ידי איחוד חלקים מהמחוזות ההיסטוריים: גיור (בלטינית: Jauriensis), מושון (בלטינית: Mosoniensis) ושופרון (בגרמנית: Ödenburg), שנוסדו בתקופת ממלכת הונגריה. ב-1921, בעקבות הסכם טריאנון, הועברו החלקים המערביים של המחוזות ההיסטוריים מושון ושופרון לאזור בורגנלנד שבאוסטריה.
קן רוזוול

קריירה ספורטיבית

קן רוזוול נולד בפרבר של סידני, אביו היה סוחר. הוא החל לשחק טניס בגיל 3. בגיל תשע הוא זכה בתחרות לילדים עד גיל 14. בגיל 14 זכה באליפות אוסטרליה לנוער. בגיל 15 החל לשחק בתחרויות בוגרים ובשנת 1952 הגיע לרבע הגמר באליפות ארצות הברית הפתוחה. בגיל 18 הוא זכה באליפות אוסטרליה הפתוחה ובאליפות צרפת הפתוחה. לצד הצלחה בתחרויות יחידים הצליח גם בתחרויות זוגות ביחד עם לו הוד.
במשחקי גביע דייוויס קן רוזוול היה שחקן חשוב בנבחרת ארצו. במהלך הקריירה הוא זכה בגביע 3 פעמים ופעם אחת זכה במקום השני.
בשנת 1956 קן רוזוול הסכים לעבור לטניס מקצועי. גם פה הוא זכה להצלחות רבות כאשר התמודד נגד פרנק סג'מן, לו הוד, רוד לייבר, טוני טרברט וכוכבים נוספים.
בשנת 1968 רוזוול, כמו שחקני טניס מקצוענים אחרים היה יכול לחזור להשתתף בתחרויות גראנד סלאם. בשנים 1968–1971 רוזוול זכה במספר תחרויות. בשנת 1974 הוא הגיע למשחק הגמר באליפות וימבלדון והייתה לו תמיכה גדולה מהקהל שציפה שהוא יצליח לזכות בתואר. אך הוא הפסיד לג'ימי קונורס שהיה בן 18 בלבד.
במהלך השנים 1963 -1976 הוא שיחק נגד רוד לייבר במספר תחרויות. הסיכום של המפגשים היה 80-64 לטובת לייבר.
יריב נוסף של רוזוול במהלך שנים רבות היה פנצ'ו גונזלס. הסיכום של המפגשים היה 107-75 לטובת גונזלס.
בשנת 1980 הוא נכלל באולם התהילה של הטניס. בשנת 1979 הוא התקבל למסדר אוסטרליה.
נאסר (יצרן רכב מצרי)

נאסר (באנגלית: "Nasr", שם מלא: El Nasr Automotive Manufacturing Company, בערבית: "النصر‎") הייתה חברה מצרית ליצור רכב, בבעלות המדינה של מצרים
החברה הייתה קרויה גם "El Nasr".

נאסר

"נאסר" היא יצרנית הרכב הערבית הראשונה שנוסדה בשנת 1960 בחלוואן שבמצרים.
מאז שנת 1979 החברה ייצרה גרסאות מורשות של פיאט 1100 R, פיאט 1300, פיאט 2300, פיאט 128, פיאט 125 (פיאט 125p פולסקי), פיאט 133, פיאט 126, פיאט 127 (סדרה 2).
בין השנים 1983–1992  ייצרה החברה את דגם  "FSO Polonez" ובשנת 1991 הציגה טווח נוסף של פיאט - מכוניות ייעודיות מורשות באמצעות החברה הטורקית Tofaş . 
בשנת 1988 החלה "נאסר" לייצר את זסטבה פלורידה תחת רישיון היצרן הסרבי Zastava .

היסטוריה

הקמתה של החברה הייתה  חלק מתהליך התיעוש הכללי שיזם לאחר מהפכת הקצינים החופשיים בשנת 1952, אשר ראתה מיליוני מצרים נוהרים לאזורים עירוניים כדי לקבל עבודה במפעלים חדשים ובמרכזים תעשייתיים. 
הדגם הראשון שייצרה חברת "נאסר" היה קרוי "Ramses II", על פי רישיון של יצרן הרכב הגרמני "NSU".
ההחלטה להתמקד בהרכבה של מכוניות מורשות זרות תחת היצרן "Nasr" התבססה בעיקר על הרצון למנוע את בעיות ההנדסה והעיצוב הקשורים בניסיונות קודמים לייצור רכב מקומי.
עם התקדמות השנים, המודל הנמכר ביותר של "נאסר", "128 GLS". הדגם החל להראות את גילו (עיצובו לא השתנה מאז שנות ה - 70 של המאה העשרים). כתוצאה מכך החלה "נאסר" לייצר מגוון חדש של כלי רכב, המבוססים שוב על דגמי קונצרן הרכב האיטלקי פיאט הקיימים, לרבות דגמי הרגאטה, ומודלים מבוססי פיאט המורשים על ידי טופאש, במיוחד דוגאן ושאהין. 
בתחילת המאה העשרים ואחת הרחיבה החברה המצרית את היחסים עם "Zastava" 
חוסר ההחזקה היחסי של המכוניות של חברת "נאסר" בעיצוב מודרני (במיוחד במונחים של תכונות בטיחות ונוחות סטנדרטיות אחרות), והגדלת הזמינות של מותגי חוץ זולים (כגון: יצרן הרכב הצ'כי סקודה) הגדילו את רמת התחרות, ו"נאסר" סיימה את ייצור כלי הרכב בשנת 2009.
בית הכנסת יוספין

בית הכנסת יוזפין או Templul evreiesc ortodox Iosefin   
"הטמפל האורתודוקסי"  הוא החדש שבין שלושת בתי הכנסת של טימישוארה, רומניה והיחיד בעיר שהוא עדיין פעיל. בית הכנסת נבנה בשנת 1910 עבור הקהילה היהודית האורתודוקסית המקומית ובחצר שלו פעלו גם בית ספר יסודי וגן ילדים.
הרבנים שכיהנו כאן בין מלחמות העולם היו הרב הראשי שיק האב ואחר  כך הרב הראשי שיק הבן. 
השם "טמפל" מוסבר על ידי הצורה האסתטית של הבניין ועל ידי  השימוש במילה ההונגרית ממקור לטיני "טמפלום"  
בשביל כנסיות ובתי כנסת כאחד.
בית הכנסת קרוי על שם הרובע בו הוא שוכן, יוספין או יוזפין.
בימינו מפני שמשמשת בית כנסת יחיד של יהודי טימישוארה, מתפלליו המעטים יכולים להיות נאולוגים או אורתודוקסים כאחד.
טעות העתקה

טעות העתקה היא טעות הנוצרת בעת העתקת טקסט. טעויות שכאלה יכולות להיות השמטות, הוספות, שינויים ושינויי סדר. טעויות העתקה אופייניות למצבים כמו לקות למידה והפרעת קשב.
כאשר מוצאים שינוי בין שני טקסטים שאמורים להיות זהים, ניתן לשער בחלק מהשינויים שמדובר בשגיאה, אך לא תמיד ניתן להחליט איזו גרסה שגויה ואיזו מקורית.

היבט היסטורי

בתקופה שקדמה להמצאת הדפוס, יצירת עותק נוסף נתאפשרה רק באמצעות העתקה של עותק זה, כך שכל עותק עשוי היה להיות שונה ממשנהו. המצאת הדפוס הביאה ליצירתם של עותקים רבים בבת אחת, אך גם במהלך ההכנה לדפוס נדרשה העתקה מכתב היד לסדר הדפוס. ההגהה באה, בין השאר, לאתר טעויות בתהליך ההעתקה. בשלהי המאה העשרים עברו מרבית הכותבים לשימוש במעבד תמלילים, המאפשר העברה ישירה של הטקסט המקורי לסדר הדפוס, כך שמשקלן של טעויות ההעתקה פחת. עם זאת, גם בטכניקה זו עלולות לקרות טעויות העתקה, כתוצאה מחוסר התאמה בין מערכת קידוד התווים של השולח לזו של המקבל.
איתור מקורן של טעויות העתקה בטקסטים (באמצעות השוואת מקורות היסטוריים שונים או באמצעות כלים אחרים) הוא אחד הכלים המשמש במחקר מודרני של טקסטים שהועתקו פעמים רבות, ביניהם התנ"ך, התלמוד והברית החדשה. עבודה זו נקראת גם בירור נוסח.
אחד הכללים המקובלים בבירור נוסח נקרא "Lectio difficilior potior" (מילולית: הקשה לקריאה הוא החזק). משמעותו היא שנוסח קשה לקריאה ונראה על פניו כשגיאה, עשוי להתברר כנוסח הקרוב יותר למקור, משום שהוא לא עבר ניסיונות עריכה.

טעויות העתקה בתרבות

לפי המיתולוגיה הנוצרית, השד טיטיוילוס שותל טעויות בכתבי הקודש אשר מעתיקים הנזירים.
מנורת שבת

מנורת שבת היא מנורה בעלת התקן המאפשר את הסתרת וגילוי האור, דבר המאפשר לשומרי שבת להחליש ולהגביר את התאורה החשמלית באופן מכני עקיף, ללא כיבוי והדלקה ממשיים, שהם פעולות האסורות בשבת וביום טוב.
הטיפוס הרגיל של מנורה מסוג זה הוא בעל כיסוי חיצוני מסתובב, שצידו האחד פתוח וצידו השני אטום. בעת שיש צורך באור, ניצב החלק הפתוח מול התאורה, ובעת שיש צורך בחושך, מסובב המשתמש את הגוף החיצוני לצידו האטום, ובכך חוסם את האור ללא כיבויו.
ההתקן הומצא על ידי שמואל ופר, ב-2004, ומאז נמכרו מעל ל־10,000 יחידות מהמוצר. הייצור נעשה בסין על ידי Kosher Innovations, חברה קנדית.
לוח לוניסולארי

לוח לוניסולארי הוא לוח שנה המבוסס הן על מופע הירח והן על השנה המבוססת על השמש. המונח "לוניסולארי" משמעותו "ירח-שמש". הלוח העברי הוא דוגמה ללוח לוניסולארי.
בהתייחס לכך שהשנה השמשית היא גם השנה הטרופית, הרי שהלוח הלוניסולארי מורה גם על עונות השנה. אך אז יש לעבר את השנה פעמיים בחמש שנים בממוצע, כדי להשוות בין מופעי הירח לבין השנה הטרופית.

דוגמאות ללוח לוניסולארי

בנוסף ללוח השנה העברי הלוניסולארי, ניתן למנות גם את לוח השנה השומרוני, יפני, טיבטי, בודהיסטי, הינדואיסטי, בורמזי, בנגלי, הסיני המסורתי, הוייטנאמי והמונגולי. כמו כן בעבר היו נהוגים לוחות לוניסולארים ביון העתיקה ובבבל.
טירת צבי (אוניית מעפילים)

טירת צבי הייתה אוניית מעפילים. נקראה על שם קיבוץ טירת צבי בעקבות עמידתו בקרב טירת צבי.
האנייה הייתה במקור אניית משא, במשקל 600 טון. כהכנה למסע נבנו משטחי לינה על הסיפון, ואורגנו סליקים לאנשים ולמכשירי קשר בתוככי האנייה. מפקד האנייה היה איש הפלי"ם בצלאל פלדמן.
האנייה הפליגה ב-3 באפריל 1948 ממעגן פורמיה (מפרץ גאטה) באיטליה, כשעל סיפונה 798 מעפילים. השלטונות האיטלקים לא התערבו בהכנות וביציאה של האנייה, אך בשל בעיות מקומיות מול השלטונות, לא הועלה תחילה מזון לאנייה, בניגוד לתכנון. תחילה הועלו 400 נוסעים, האנייה נאלצה לעזוב, והיא שבה למחרת בלילה כדי להעלות את שאר הנוסעים. רק אחר הצהרים באותו יום התקבל המזון מכלי שיט אחר. האנייה התעכבה בתחילת הדרך עוד פעמיים לצורך תיקון תקלות.
ב-8 באפריל, סמוך לכרתים, החלה סערה חזקה להשתולל ונמצא מחסה באי קטן בשם סאריה. עם שיפור מזג האוויר, לאחר יומיים, המשיכה האנייה בדרכה.
מטוס בריטי גילה את האנייה ב-12 באפריל, ומשחתת הצי המלכותי שהוזנקה למקום ליוותה אותה מאותו יום עד לנמל חיפה. על פי ההנחיות שהיו מקובלות בקרב המפליגים, חיבל הצוות בחדר המכונות, ולכן האנייה נקשרה לספינה גוררת, ונגררה ללא התנגדות לנמל חיפה.
ב-13 באפריל הועברו המעפילים לאוניות גירוש ונשלחו למחנות המעצר בקפריסין. אנשי הצוות המלווה של הספינה הסתתרו בסליקים, ולאחר גירוש המעפילים הם התחזו לעובדי ניקיון ויצאו ממנה בחיפה יחד עם עובדי הניקיון האחרים.
סלאקוור

שם ההפצה

ההפצה החלה כפרויקט קטן ופרטי ללא מטרות רציניות. על מנת להקנות להפצה שם קליל, נתן לה פולקרדינג את השם "סלאקוור", שדבק בה גם לאחר שהפכה להפצה רצינית.

היסטוריה

מקורותיה של סלאקוור נובעים מהפצת SLS שבאותם ימים הייתה הפצת הלינוקס הפופולרית ביותר. פולקרדינג החליט ליצור הפצה חדשה, נגזרת של SLS עם שינויים שעשה בעצמו. להפצה החדשה קרא סלאקוור. הגרסה הראשונה של סלאקוור, 1.00, יצאה ב-16 ביולי 1993. קובצי ההפצה התאימו לתקליטון ½3 אינץ' והיו זמינים להורדה באמצעות שרת FTP אנונימי. במהלך השנים תפסה סלאקוור את מקומה של SLS כהפצה הדומיננטית.
בשנת 2005 הוסרה GNOME מההפצה ומאז GNOME מופצת לסלאקוור על ידי קהילת המשתמשים. רבים ראו בצעד זה משמעותי, מכיוון ש-GNOME הייתה קיימת בהפצות רבות אחרות.

קווים מנחים

החלטות רבות בנוגע לסלאקוור נעשו תוך כדי שמירה על עקרון הפשטות (במובן של מבנה המערכת) הנקרא גם KISS - Keep It Simple, Stupid.  רוב התוכנות לא מגיעות עם אשפי הגדרה מיוחדים, אלא עם הגדרות הבסיס המקוריות. ישנן מעט מאוד תוכנות הגדרה ספציפיות לסלאקוור ולכן ישנו מיעוט באשפי הגדרה גרפים. הביקורת לגבי סלאקוור היא שיש להשקיע מאמצים וזמן על מנת ללמוד את המערכת. לעומת זאת, תומכיה של סלאקוור טוענים כי היא בעלת שקיפות, גמישות ותהליך הלמידה מקנה ניסיון רב.

גרסאות

הגרסה האחרונה של סלאקוור עבור ארכיטקטורת x86 היא 14.0 (נכון ל-28 בספטמבר 2012). הגרסה כוללת את GCC‏ 4.7.1, את לינוקס 3.2.29 ואת KDE‏ 4.8.5
תשבץ מספרים

תשבץ מספרים הוא תשבץ שבו יש לשבץ מספרים (בדרך כלל מספרים שלמים גדולים מ-9). את המספרים משבצים באותה דרך שבה משבצים מילים בתשבץ רגיל, על-פי ההגדרות הנתונות, במאוזן ובמאונך.
להבדיל מתשבץ רגיל בעברית, המספור במסגרת תשבץ המספרים מסודר משמאל לימין, כמקובל בעולם המספרים.
רבות מההגדרות למספרים, שהפותר אמור לשבץ בתוך המסגרת, ניזונות זו מזו, כמו בהגדרה "6 מאוזן במהופך ועוד 1 מאונך". בנוסף להגדרות מסוג זה מקובל להציב כמה הגדרות ידע, כמו "השנה שבה נערכה מלחמת ששת הימים" או "מספר השעות ביממה", כדי לתת קצה חוט לפותר.
בדרך כלל נדרשים הפותרים לידע בשש פעולות חשבון: חיבור, חיסור, כפל, חילוק, העלאה בחזקה והוצאת שורש ריבועי.

תשבץ חשבוני

סוג מיוחד של תשבץ מספרים הוא התשבץ החשבוני. בתשבץ חשבוני, צריך לשבץ, כמו בתשבץ המספרים, מספרים בני 2 ספרות ויותר, אך ההגדרות בתשבץ חשבוני הן פעולות חשבון שצריך לבצע כדי לקבל את התוצאה המבוקשת. לדוגמה, ההגדרה היא 7*5*7-3*5*4*3 והתשובה היא 305. לפתרון נכון של תשבץ חשבוני, יש להקפיד על הסדר הנכון של הפעולות החשבוניות, בהתאם לכללי קדימות אופרטורים, כמקובל במתמטיקה.
יחסי אינדונזיה–זימבבואה

היסטוריה

היחסים בין זימבבואה לאינדונזיה כוננו בשנת 1986, באותה השנה ב-2 ביוני נפתחה שגרירותה של אינדונזיה בהארארה בירת המדינה. השגרירות האינדונזית בזימבבואה מואמנת גם על זמביה. זימבבואה מחזיקה גם היא שגרירות באינדונזיה, בג'קרטה, בירת המדינה. שתי המדינות הן חברות פעילות ומשתפות פעולה במסגרת תנועת המדינות הבלתי מזדהות.
בחודש מאי 2011 חתמו זימבבואה ואינדונזיה על מזכר הבנות (Memorandom Of Understanding) בילטרלי בנושא סחר והשקעות, שתי המדינות התחייבו לשפר תחומים אלה ביחסיהן. העסקנים האינדונזים רואים את זימבבואה כשוק פוטנציאלי חדש באפריקה. לחברת ייצור מזון אינדונזית יש עסקים בזימבבואה כאשר שם היא מייצרת את הבשר.
משה רשקס

משה רשקס (16 ביוני 1928 - 28 באפריל 2018) היה פעיל חברתי, מראשי מרכז הספורט לנכים ויושב הראש השני של ארגון נכי צה"ל.

ביוגרפיה

נולד בביאליסטוק, פולין לאריה וגולדה רשקס ועלה לארץ ישראל ב-1931. למד בבית הספר מונטיפיורי בתל אביב ובבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה.
היה חבר ארגון ההגנה, הדריך בבית הספר של חיל שדה בתל אביב והשתתף בפיצוץ תחנות הרדאר בחיפה. לחם בחטיבת גבעתי ובמלחמת העצמאות ליווה שיירות בדרך לירושלים. לאחר הקמת צה"ל היה מפקד מחלקה בחטיבת עציוני. ב-13 במאי נפצע במבצע מכבי בשער הגיא.
לאחר ששימש כשנה בתפקיד מזכיר ארגון נכי מלחמת השחרור, בשנים 1950–1956 היה יושב ראש הארגון.
ב-1950 השתתף בכתיבת ספר הפלמ"ח וכתב את קורותיה של שיירת אספקה לירושלים הנצורה. בשנים 1952–1959 היה עורך כתב העת החודשי "החייל המשוחרר". היה מראשוני וחברי הנהלת איגוד התסריטאים בישראל.
זמן קצר לאחר הקמת מרכז הספורט לנכים ברמת גן, התמנה למנהל המרכז ועמד בראשו בשנים 1965–2003. לאחר מכן היה יושב ראש המרכז עד מותו ב-2018.
אנדרטת הצי בפלימות'

תולדות האנדרטה

האנדרטה הוקמה לאחר מלחמת העולם הראשונה, כאחת משלוש אנדרטאות שהאדמירליות הבריטית החליטה ב-1920 על הקמתן בערי נמל מרכזיות של הצי הבריטי לשם הנצחת חלליו הנעדרים. לאחר מלחמת העולם השנייה הורחבה האנדרטה - שוב יחד עם שתי האנדרטאות האחרות - כדי להנציח יחדיו את השמות הרבים יותר של נעדרי הצי ממלחמה זו. 
האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל הסקוטי רוברט לורימר (Robert Lorimer) ועבודות הפיסול בה הן מעשה ידיו של הנרי פול (Henry Poole). היא נחנכה על ידי הנסיך ג'ורג' ב-29 ביולי 1924. הרחבת האנדרטה לאחר מלחמת העולם השנייה תוכננה על ידי האדריכל אדוארד מאוף (Edward Maufe) ועבודות הפיסול שנוספו לה נעשו על ידי צ'ארלס וילר (Charles Wheeler) וויליאם מקמילן (William McMillan). האנדרטה המורחבת נחנכה על ידי הנסיכה מרגרט ב-20 במאי 1954.
האנדרטה נבנתה ומתוחזקת על ידי ועדת חבר העמים לקברי מלחמה.

תיאור האנדרטה

האנדרטה שוכנת בשטח ציבורי פתוח ומוגבה בדרומה של פלימות', הידוע בשם Plymouth Hoe, ומשקיפה מצפון על מיצר פלימות'; היא הוקמה בקרבת אנדרטת הארמדה. חלקה המקורי מורכב מאובליסק אבן שבראשו גלובוס ועליו ארבע דמויות המסמלות את רוחות השמים, ובבסיסו ארבעה פסלי אריות. תבנית האובליסק נבחרה על מנת שהוא יוכל גם לשמש כסימן דרך בולט לספינות המשייטות בנמל ובסביבתו.
שמות הנעדרים ממלחמת העולם הראשונה נרשמו על גבי לוחות מתכת הצמודים לבסיסו של האובליסק. שמות הנעדרים ממלחמת העולם השנייה נרשמו על גבי לוחות מתכת הצמודים לקירות אבן שנבנו לאחר המלחמה מצפון, ממזרח וממערב לאובליסק.
כיום מונצחים על גבי האנדרטה 7,251 שמות ממלחמת העולם הראשונה ובכללם גם נעדרי הצי האוסטרלי והצי הדרום-אפריקני ממלחמה זו. כן מונצחים על גביה 15,933 שמות של נעדרים ממלחמת העולם השנייה ובכללם נעדרי ציי כל מדינות האימפריה הבריטית למעט קנדה וניו זילנד. 
בשנת 2008 נגנבו מן האנדרטה ארבעה לוחות מתכת ועליהם שמות נעדרים. שניים מן הלוחות אותרו בהמשך והוחזרו למקומם, ושני הלוחות הנותרים יוצרו מחדש.
ישראל הס

ביוגרפיה

נולד בקריית מוצקין, לדוד וצילה הס, שעלו מגרמניה שנים מועטות לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה. בבחרותו, למד במדרשיית נועם, ישיבת הדרום ובישיבת מרכז הרב. בתשי"ז (1957), בעודו צעיר לימים עסק רבות בלימוד תורת חסידות חב"ד ועמד בקשר הדוק עם זקני חסידי חב"ד בירושלים, השתתף בשיעוריהם ושתה בצמא את ההליכות החב"דיות, דבר שבא לידי ביטוי בספריו ובהרצאותיו. בגיל 22 נישא לאסתר, בתו של המקובל הרב מרדכי עטיה. שנתיים לאחר מכן (בתשי"ט - 1959), ביוזמתו של הרב משה צבי נריה, פתח והקים את ישיבת בני עקיבא ברעננה ועמד בראשה במשך 15 שנה.
הוסמך לרבנות בידי הרב שלום נתן רענן בשנת ה'תשכ"א.
בשנת תשל"ג (1973) מונה הרב הס לתפקיד רב הקמפוס באוניברסיטת בר-אילן, משרה אותה נשא משך שמונה שנים. בתפקיד זה, נתן הדרכה רוחנית לסטודנטים, שיעורים, שיחות אישיות, ניהל את בית הכנסת, ערך חופות, דאג לכשרות המזון באוניברסיטה, פסק הלכה לסטודנטים, לימד במדרשה לבנות, הוציא את העיתון "אמונות" להחדרת האמונה בסגנון מתאים לסטודנטים, טיפל בבעיות הלכתיות שהתעוררו בפקולטות, נתן פסקי הלכה, וייעץ גם לחברי הסגל האקדמי. הוא עבר עם משפחתו להתגורר ב"שיכון המרצים" שבאוניברסיטה.
בתקופה זו נתן הרצאות באוניברסטאות אחרות, במכון מאיר, בבתי ספר תיכוניים רבים בסביבה, ומוסדות אחרים. כמו כן ערך עימותים פומביים עם רבנים רפורמים רבים ועם חברי כנסת מהשמאל. נטען כי אמר שהפלסטינים של היום הם צאצאי עמלק ומשום כך יש חיוב להשמדתם הדברים עוררו ביקורת חריפה.
בתשמ"ג (1983) עבר הרב הס עם משפחתו לירושלים. הרב הס החל ללמד במכללת "אורות" לבנות ביישוב אלקנה והיה לאחד המרצים הבכירים במכללה. במקביל, המשיך הרב הס לתת הרצאות בכל רחבי הארץ. במשך תקופה ארוכה הוא היה בקשר הדוק עם הקהילה באילת, תמך בהם בהרצאות ובשיחות אישיות, ועודדם להתקדם בדרך התורה. בשנתיים האחרונות לחייו חלה בשחמת הכבד. בחודשים האחרונים לחייו, על אף התגברות המחלה, המשיך הרב הס בחייו הרגילים. הוא נפטר בכ"ה באלול תשנ"ז, בגיל 62.
נגרות

נגרות היא מקצוע עיבוד עץ ומוצריו לכדי מוצרים לתועלת האדם: רהיטים, כלים, פיגומים, בתים וכדומה. העבודות נעשות בעזרת כלי עבודה כמו פטיש, מסור, אזמל ומקצועה. אדם העוסק בנגרות נקרא "נגר".
נגרות בתקופת ימי הביניים ותקופת הרנסאנס הייתה מקצוע נבחר בעל חשיבות רבה שדרש כוח גופני וידיים חזקות ומפותחות לחיתוך העץ ולעיבודו. כיום מבוצעות רוב המלאכות בנגריה על ידי מכונות חשמליות, והעיסוק בנגרות מסורתית עבר להיות נחלת האמנים והחובבים.