צופן דה וינצ'י

תוכן הספר

הספר מתאר את מאמציו של רוברט לנגדון, פרופסור לסימבולוגיה דתית (חקר סמלים וסמליות) באוניברסיטת הרווארד, למצוא את הגביע הקדוש על פי הנחיות מוצפנות של ז'אק סונייר, האוצֵר של הלובר. כריכת הספר ושמו מתייחסים בין השאר לכך שגופתו העירומה של סונייר נמצאה באגף דנון של הלובר, כאשר היא מונחת באופן הדומה לאדם הוויטרובי, ציורו המפורסם של דה וינצ'י. בנוסף, ליד הגופה הושארה הודעה מסתורית וסונייר צייר בדמו כוכב מחומש על בטנו.
פיענוח ההודעה המוסתרת בעבודותיו המפורסמות של לאונרדו (הקשורות לנושא של נשיות קדושה), כולל המונה ליזה והסעודה האחרונה, הוא מרכיב מרכזי בפתרון התעלומה.
הרומן משלב מספר קווי עלילה העוסקים בדמויות שונות לאורך הספר. בסופו של דבר כל קווי העלילה משתלבים זה בזה בחלק האחרון של הספר. פתרון התעלומה דורש את פתירתן של מספר חידות, כגון אנגרמות וחידות מתמטיות. הפתרון עצמו קשור בצורה הדוקה למיקום האפשרי של הגביע הקדוש ולאגודה המסתורית הנקראת מסדר ציון, כמו גם למסדר הטמפלרים. כמו כן, הארגון הקתולי (האמיתי) אופוס דאי מעורב בעלילה.

העלילה

פרק זה דורש עריכה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולערוך אותו. 
ההודעה המלאה שסונייר כתב על הרצפה כללה את השורה "נ.ב. מצאו את רוברט לנגדון", וזו הייתה הסיבה שבזו פשה, מפקד המשטרה החשאית בפריז, חשד שלנגדון הוא הרוצח. פשה מחק את השורה לפני הגעתו של לנגדון כדי למנוע ממנו את הידיעה שהמשטרה חושדת בו. סופי נווה ראתה את כל ההודעה כאשר צילום שלה נשלח למשרדה במטה המשטרה. נווה הבינה מיד שההודעה מיועדת אליה, כיוון שסונייר, שהיה סבה, נהג לקרוא לה "הנסיכה סופי" (Princess Sophie, ובקיצור PS). לכן, היא ידעה שלנגדון חף מפשע. היא מספרת לו על כך בסוד כאשר הם נמצאים בלובר באמצעות הודעה שהיא השאירה בתיבה הקולית שלה.
לנגדון ונווה מגלים שז'אק סונייר היה המנהיג של מסדר ציון ולפיכך ידע את מיקום "האבן הראשה", שמהווה רמז באשר למיקומו של הגביע הקדוש ומסמכים נוספים שאמורים לזעזע את יסודות הנצרות. סונייר נרצח כאשר ניסו לחלץ ממנו את המידע, וזאת כחלק ממסע חיסול של ראשי המסדר.
הסיבה שסופי נווה התנכרה לסבה היא הגילוי שהוא נטל חלק בטקס מין פגאני (היירוס גאמוס) בביתו שבנורמנדי, כאשר היא הגיעה לשם לביקור לא-מתוכנן במהלך חופשה מבית הספר (הפרטים המדויקים התגלו רק בסוף הספר).
לנגדון ונווה מגלים כי שלוש השורות האחרות בהודעתו של סונייר הן אנגרמה. השורה הראשונה מורכבת מהספרות של סדרת פיבונאצ'י, אך לא בסדר המקורי. השורות השנייה והשלישית ("O, Draconian devil!" ו-"Oh, lame saint") הן אנגרמות למילים לאונרדו דה וינצ'י (Leonardo Da Vinci) ומונה ליזה (Mona Lisa) באנגלית. רמזים אלו מובילים לקבוצת רמזים נוספת. סונייר כתב על הזכוכית המקיפה את המונה ליזה את ההודעה "כה אפלה שפלות הגבר" (So dark the con of Man), שאותה ניתן היה לקרוא רק באור על-סגול. משפט זה הוא אנגרמה לשם המדונה שעל הסלעים (Madonna of the Rocks), שהוא ציור נוסף של דה וינצ'י התלוי בסמוך. מאחורי ציור זה החביא סונייר מפתח. על מפתח זה יש כתובת המהווה את הרמז הבא.
המפתח פותח כספת בסניף הפריזאי של בנק ההפקדות של ציריך. מספר החשבון של סונייר מורכב משמונת המספרים הראשונים של סדרת פיבונאצ'י המסודרים בסדר הנכון (בסך הכל 10 ספרות): 1123581321.
במקביל, מתברר כי ההוראות שסונייר נתן לרוצח סילא היו שקר שהוכן מראש. השקר היה שהאבן הראשה קבורה בכנסיית סן-סולפיס מתחת לאובליסק הנמצא בדיוק מעל "קו הוורד" (קו שככל הנראה היה המרידיאן בעבר). ההודעה המוחבאת מתחת לאובליסק מכילה הפניה לפסוק בספר איוב שתוכנו הוא: "עד פה תבוא ולא תוסיף". כאשר סילא קורא את הפסוק הוא מבין שרימו אותו.
לאחר הביקור וההימלטות מהבנק, לנגדון ונווה מגלים שהאבן הראשה היא קריפטקס, מכשיר גלילי שככל הנראה הומצא על ידי דה וינצ'י על מנת להעביר הודעות ברמת אבטחה גבוהה. על מנת לפתוח אותו יש לסדר את הרכיבים המסתובבים בסידור הנכון ובמדויק. אם פותחים אותו בכוח, בקבוק חומצה הנמצא בפנים נשבר וגורם לאיכול הפפירוס שעליו כתובה ההודעה. הקופסה המעוטרת בוורד המכילה את הקריפטקס מכילה רמזים לפתרון החידה, הכתובים בכתב ראי. בעת מנוסתם לאנגליה על גבי מטוסו של לי טיבינג (היסטוריון שמיודד עם לנגדון), לנגדון פותר את החידה ומוצא כי הצירוף הוא "S-O-F-I-A", הצורה היוונית העתיקה והמודרנית של השם סופי (משמעות נוספת היא חוכמה).
טיבינג מאמין שמסדר ציון הפר את הנדר העתיק שנדר והוא גילוי סודו של הגביע לעולם כולו בזמן הנכון; מסיבה זו הוא שואף לגנוב את מסמכי הגביע ולגלות אותם לעולם בעצמו. הוא זה שהודיע לסילא שלנגדון וסופי נווה נמצאים באחוזה שלו. הוא לא לקח מהם את האבן הראשה בעצמו כיוון שרצה להסתיר את זהותו האמיתית. סילא הגיע לאחוזה, אך נלכד על ידי טיבינג, שזכה בעקבות זאת לשיתוף פעולה נוסף מצד לנגדון ונווה.
לאחר מכן, המשטרה הצרפתית מגלה את מיקומו של לנגדון באמצעות שבב GPS שהיה צמוד לרכב הבנק שלנגדון ונווה גנבו. טיבינג מוביל את כולם לכנסיית טמפל בלונדון, בידיעה מלאה שזה כיוון שגוי לחלוטין, וזאת על מנת לביים סצנה שבה הוא יילקח בשבי על ידי רמי (באופן זה הוא ישיג את האבן הראשה מבלי לגלות את זהותו). השיחה שסילא קיבל בזמן שנהג בלימוזינה הגיעה מטיבינג עצמו, שככל הנראה היה בתא המטען שלה.
על מנת למחות את כל העקבות המובילים אליו, טיבינג רוצח את רמי לגלודק כאשר הוא נותן לו לאכול בוטנים (כאשר הוא יודע שרמי סובל מאלרגיה לבוטנים). לאחר שהוא אוכל בוטנים מעטים, רמי לוקה בהלם אנפילקטי ומת. כמו כן, טיבינג מתקשר למשטרה כאנונימי ומודיע להם שסילא מתחבא בסניף הלונדוני של אופוס דאי.
לאחר פתיחת הקריפטקס מתברר כי יש בתוכו קריפטקס נוסף, קטן יותר, עם חידה נוספת שפתרונה הוא הסידור הנכון של הרכיבים המסתובבים. החידה, שלפיה צריך לחפש את הכדור שאמור היה להיות על הקבר של "אביר שאפיפיור קבר אותו", מתייחסת לא לאביר מתקופת ימי הביניים כי אם לקברו של סר אייזק ניוטון, שנקבר בכנסיית וסטמינסטר והוספד על ידי אלכסנדר פופ (A. Pope). הכדור מיוחס לתפוח הידע המסמל את ירידת הנשיות הקדושה, ומכאן שהצירוף של הקריפטקס השני הוא "A-P-P-L-E".
לאחר מכן מתגלה ש"המורה" (האדם שאחראי לאירועי היום) הוא לי טיבינג ועוד לפני אירועי היום הוא מגלה את זהותם של ראשי המסדר ומצותת למשרדיהם. משרתו, רמי לגלודק, משתף איתו פעולה. היה זה טיבינג שיצר קשר עם הבישוף מנואל ארינגרוסה, באמצעות זיוף מבטא צרפתי על מנת להסתיר את זהותו, ופיתה אותו לממן את התוכנית לחיפוש הגביע. טיבינג מעולם לא התכוון למסור את הגביע לארינגרוסה וניצל את רצונו העז של האופוס דאי למצוא אותו.
במהלך העימות הסופי עם טיבינג בכנסיית וסטמינסטר מצליח לנגדון לפתוח בחשאי את הקריפטקס השני ולהוציא את תוכנו, לפני שהוא משמיד אותו בגלוי מול טיבינג. לאחר מכן נעצר טיבינג, תוך כדי תחינות בפני לנגדון שיגלה לו את תוכן הקריפטקס השני ואת מיקום הגביע.
ארינגרוסה וסילא מאמינים שהם מצילים את הכנסייה ולא הורסים אותה. בזו פשה מבין שנווה ולנגדון חפים מפשע לאחר שגילה את ציוד ההאזנה באסם של טיבינג. סילא יורה בטעות בארינגרוסה מחוץ לבית של אופוס דאי בלונדון בזמן שהוא בורח מהמשטרה. לאחר שהבין כי רימו אותו, ארינגרוסה אומר לפשה לתת למשפחות הנרצחים את התכשיטים שנמצאים במזוודה שלו. סילא מת מפצעיו.
ההודעה האחרונה בתוך הקריפטקס לא מתייחסת לכנסיית רוזלין, אף על פי שבעבר הגביע אכן היה קבור שם מתחת לסמל בצורת מגן דוד. המדריך בכנסייה הוא אחיה האבוד של סופי. שומרת הכנסייה, מארי שובל, היא סבתה של סופי ואלמנתו של ז'אק סונייר. היא האישה שסופי ראתה שנים רבות לפני כן, נוטלת חלק בטקס המיני עם סונייר.
למרות שכל ראשי המסדר נרצחו, הסוד לא הלך לאיבוד, כיוון שעדיין נותרה תוכנית גיבוי שתשמור על קיומם של הארגון ושל הסוד.
המשמעות האמיתית של ההודעה האחרונה היא שהגביע קבור מתחת לפירמידה הקטנה (כלומר, "הלהב", סמל זכרי) הנמצאת בדיוק מתחת לפירמידת הזכוכית ההפוכה שבלובר. הגביע נמצא מתחת ל"קו הוורד", הדומה למילה "רוזלין". לנגדון מבין את החלק האחרון של החידה בעמוד האחרון של הספר, אולם לא נראה שבכוונתו לספר על כך למישהו.

השראה, השפעה ותביעות זכויות יוצרים

הספר הוא חלק מהתעניינות המחודשת בגנוסיס ובכתבים גנוסטיים. התייחסותו הרבה של הספר לתפקידה של מרים המגדלית בימיה הראשונים של הכנסייה נובעת באופן ישיר מהכתבים הגנוסטיים. המקור לחלק השני של העלילה הוא פרשנויות חדשות ליחסים שבין הגנוסטיזם והנצרות; הנפוצה מבין הפרשנויות הללו היא זו המובאת בספר "דם קדוש, גביע קדוש" (ספר זה מוזכר במפורש ב"צופן דה וינצ'י", בעמוד 256 בספר). מחברי הספר, ההיסטוריונים מייקל בייג'נט וריצ'רד לי, הגישו נגד בראון תביעה על הפרת זכויות יוצרים  בבית משפט בלונדון ב-2006, במסגרתה נטען כי בראון השתמש במוטיב מרכזי, המורכב מ-15 מרכיבים המצוינים בספרם "דם קדוש, גביע קדוש", שהוציא לאור כבר ב-1982, שהוא ספר היסטוריה, פסאודו-מדעי ולא מותחן. באפריל 2007 נדחתה התביעה.
חוקר בשם לואיס פרדו תבע את בראון על גניבה ספרותית, בטענה ש"צופן דה וינצ'י" מבוסס על ספריו "מורשת דה וינצ'י" מ-1983 ו"בתו של האלוהים" מ-1999. פרדו הקים אתר אינטרנט, בו הוא מציג השוואות בין שני הספרים. פרדו ביקש מבית המשפט המחוזי בניו יורק לפסוק לטובתו פיצויים בהיקף של 150 מיליון דולר. התביעה נדחתה באוגוסט 2005 ובפסק הדין נכתב כי "אין כל דמיון מהותי בין 'צופן דה וינצ'י' לספריו של פרדו", "שני הספרים כתובים בסגנון של ספר מתח שהתפאורה שלו היא העולם הדתי, אבל רעיונות ונושאים ספרותיים כלליים אינם מוגנים על ידי חוק זכויות היוצרים".
ספרו של אומברטו אקו "המטוטלת של פוקו" (Foucault's Pendulum) עוסק גם הוא בתאוריות קשר, הקשורות לגביע הקדוש ולבית המקדש. לאחרונה זכה הספר לתואר "צופן דה וינצ'י לאנשים חושבים".

הסודות שמאחורי צופן דה וינצ'י

הסוגיות והספקות שהעלה הספר, והמאמרים שדנו בנושאים אלו היו כה רבים עד שדן בורסטין אסף חלק ממאמרים אלו לספר בשם "הסודות שמאחורי צופן דה וינצ'י".