google/wiki40b huggingface dataset:
מאיר טפירו

קריירה

טפירו התחיל את קריירת הכדורסל שלו במחלקת הנוער באליצור קריית אתא ובמכבי קריית מוצקין בבוגרים. במהלך הקריירה שיחק בקבוצות רבות ביניהן הפועל תל אביב, הפועל אילת ואחרות.
טפירו התפרסם בתחילת הקריירה המקצוענית שלו כאשר קלע סל ניצחון במדי קבוצתו הפועל תל אביב במשחק הדרבי העירוני נגד מכבי תל אביב בגיל 19 בלבד. כמו כן, טפירו נחשב לשחקן הישראלי הראשון שהצליח להשיג טריפל דאבל כאשר ב-1 בפברואר 1999 קלע 16 נקודות, קלט 12 כדורים חוזרים ומסר 10 אסיסטים במדי מכבי חיפה. כמו כן היה לישראלי הראשון שהשיג טריפל דאבל בגביעי אירופה השונים - בניצחון הבית של הפועל ירושלים 95–118 על אודסה מהליגה האוקראינית, בשלב הבתים של גביע האתגר של 2003. טפירו שחזר את ההישג גם בניצחון 79–88 על ז'לזניק בלגרד הסרבית, במשחק הראשון של רבע גמר גביע יול"ב 2007. ושוב חזר על ההישג בניצחון קבוצתו מכבי אשדוד על בני השרון 90:85 בעונת 2011. עד היום השיג טפירו 7 טריפל דאבלים.
במהלך הקריירה שיחק טפירו בנבחרות ישראל השונות כולל בנבחרת הצעירה בה הגיע לגמר אליפות אירופה ובנבחרת ישראל, עימה שיחק 4 פעמים באליפות אירופה כאשר מיקום השיא בשנים אלו היה בשנת 2003 אז הגיעה הנבחרת למקום השביעי.
בין הישגיו של טפירו: ההעפלה לחצי גמר גביע ספורטה, עם הפועל ירושלים, בעונת 2001/02, והעפלה לחצי גמר גביע יול"ב בעונת 2005–2006 גם כן עם הפועל ירושלים כשחזר לשחק במדיה לשתי עונות נוספות. בחו"ל רשם טפירו עוד הישג נאה, כשזכה בגביע הליגה בצרפת עם נאנסי והעפיל גם למשחק האליפות של הליגה בעונת 2004–2005. את האליפות הפסידה קבוצתו לשטרסבורג של אפיק נסים הישראלי. בעונת 2006/07 זכה טפירו לראשונה בקריירה בתואר ישראלי, כשהוביל את הפועל ירושלים לזכייה בגביע המדינה לאחר ניצחון בגמר נגד בני השרון.
לאחר סיום העונה הודיע מאיר טפירו על עזיבתו את הפועל ירושלים, וחזר לשחק בקבוצת בני השרון. הוא סייע לקבוצה זו להגיע לחצי גמר הפיינל פור של ליגת העל ב-2008.
ב-27 במאי 2009 הודיע טפירו במסיבת עיתונאים על פרישתו מנבחרת ישראל. בסך הכל היו לטפירו 116 הופעות במדי הנבחרת (כולל 4 השתתפויות באליפות אירופה) בהן קלע 976 נקודות. בספטמבר אותה שנה הוא עבר לשחק במכבי ראשון לציון, תחת מאמנו לשעבר אפי בירנבוים.
לאחר עונה אחת במדי ראשון לציון, חתם טפירו לשנתיים בעולה החדשה לליגת העל, מכבי אשדוד. עם אשדוד הגיע טפירו בעונה הראשונה (2010/11) לחצי גמר גביע המדינה. ובעונה השנייה (2011/12) עד לגמר הפיינל פור הישראלי, בו הפסידה למכבי תל אביב.
ב-27 במאי 2010 הוכתר טפירו לשחקן העשור, בטקס שנערך לפני משחק הגמר של הפיינל פור של עונת 2009/10.
ב-11 ביולי 2012, הודיע טפירו כי הוא חוזר לקדנציה שלישית בהפועל ירושלים, אך בתום העונה שוחרר ממנה.
בחודש יולי 2013 חתם לשנתיים בעירוני נס ציונה.
בקיץ 2015 חתם לשנה במכבי קריית גת.
במרץ 2016 זכה בתואר השחקן המצטיין במשחק האולסטאר של ליגת העל בכדורסל שהתקיים בהיכל הספורט בגין שבעיר אילת.
ב-7 ביוני 2016 החליט טפירו לפרוש לאחר 23 עונות משחק. באותו חודש מונה למאמן מכבי אשדוד באר טוביה מליגת העל בכדורסל שגם בה שיחק בעברו.
ב-19 ביולי 2017 מונה למאמן הפועל אילת. טפירו הוא המאמן הראשון של האילתיים שגם שיחק בקבוצה בעבר. ב-14 בנובמבר 2017 פוטר טפירו מאימון הקבוצה.
שבוע לאחר מכן חתם טפירו כשחקן באליצור גבעתיים מליגה א' מרכז. הקבוצה סיימה בעונה זו במקום השני בליגה והעפילה לליגה הארצית לאחר ניצחון בפלייאוף על אליצור נווה-דוד רמלה ועוצמה מודיעין. ביוני 2018 מונה למנכ"ל עירוני נס ציונה.

משפחה

נשוי לענבל ואב לשלושה ילדים.
קאלום סקוט

2011-14: תחילת הקריירה

ב-15 באוגוסט 2013, סקוט זכה בתחרות הכישרונות הדואר של כוכב חיפוש, מאורגן על ידי  Hull Daily Mail . לאחר מכן, הוא הצטרף ללהקת מחווה למארון 5, "מארון 4", וסייר ברחבי הממלכה המאוחדת.
ב-2014 הוא היה חלק מצמד אלקטרוני, "הניסוי עם ג'ון מקנטייר". סינגל הבכורה, "Girl (You're Beautiful)", יצא ב-14 ביוני. הצמד ביצע את שיר על Good Morning Britain ו - BBC Look North, ולאחר מכן הצמד פורק.

2015: הפריצה – Britain's Got Talent

ב-11 באפריל 2015, הגיע סקוט לאודישן ב עונה התשיעית של תוכנית הטלוויזיה Britain's Got Talent. הוא ביצע גרסת כיסוי לשיר "Dancing On My Own" של הזמרת רובין. בסוף האודישן הקהל ופאנל השופטים נעמדו על ומחאו כפיים כשלבסוף לחץ סיימון קאוול על "כפתור הזהב" ששלח את סקוט ישירות לשלב ההופעות החיות. לאחר הלחיצה על הכפתור, קאוול אמר: "בכל שנותיי שאני נמצא בתוכנית הזו, מעולם לא שמעתי בחור עם כישרון כמו שיש לך. ברצינות. הגרסה לשיר היה מדהים, זה מראה לי שאתה יותר מאשר זמר, אתה אמן, ובגלל זה קיבלת את כפתור הזהב". אחרי האודישן, סקוט קיבל תמיכה של כוכבים כגון ליטל מיקס ואשטון קוצ'ר.
בעקבות הופעתו בתוכנית של הפרק הראשון, שלו מניין עוקבי הטוויטר שלו קפץ מ-400 עוקבים ליותר מ-25,000. נכון ל-3 בפברואר 2018 האודישן שלו נצפה 146,119,800 פעמים ב-YouTube.
בחצי-הגמר ב-29 במאי, סקוט ביצע את "We Don't Have to Take Our Clothes Off" של ג'רמיין סטיוארט. קאוול אמר "אתה באמת נשמע כמו אמן שיא", בעוד דייוויד ואליאמס אמר כי תהיה לסקוט "הצלחה ברחבי העולם".
הוא ניצח את חצי הגמר עם 25.6% מהקולות, ששלחו אותו היישר אל הגמר.
באירוע הגמר, ב-31 במאי, סקוט ביצע את "Diamonds" של ריהאנה וסיים במקום השישי מתוך 12 המתמודדים עם 8.2% מהקולות.

2016–הווה: Only Human

סקוט שיחרר את גירסת הקאבר של "Dancing on My Own" ב-15 באפריל 2016. זה הפך ללהיט שקט, הגיע למקום ה-40 במצעד הבריטי שהתפרסם בחודש מאי, למרות השמעות די מעטות ברדיו.
ב-24 במאי 2016, סקוט הודיע בטוויטר הוא חתם על חוזה הקלטות עם קפיטול רקורדס על אלבום הבכורה שלו.
ב-16 בספטמבר, הוא הוציא את הסינגל "Transformar" עם האמנית הברזילאית איווטי סנגלו כשיר הנושא הרשמי של המשחקים הפאראלימפיים בריו דה ז'ניירו (2016).
הם ביצעו את השיר בטקס הסיום של האולימפיאדה ב-18 בספטמבר. בספטמבר 2016, פורסם כי "Dancing on My Own" היה השיר אותו הורידו הכי הרבה בקיץ בבריטניה.
דורותי מ. גילפורד

ביוגרפיה

לאחר שסיימה את לימודיה בבית הספר התיכון בגיל 15, למדה באוניברסיטת וושינגטון בסיאטל, שם למדה לימודי תואר ראשון ושני במתמטיקה. היא אמנם החלה בלימודי מתמטיקה טהורה, אך במשך הלימודים גברה התעניינותה בתחום היישומי, ולכן למדה אקטואריה וסטטיסטיקה. 
ב-1940 התחילה בלימודי דוקטורט, תחילה במכללת ברין-מור, שם עסקה במחקר בגנטיקה בהדרכת הילדה גריינג'ר. ב-1942 הרולד הוטלינג הזמין אותה לעבור לאוניברסיטת קולומביה ולבצע עבודת דוקטורט בהדרכתו. האווירה במחלקה לסטטיסטיקה שם לא הייתה טובה, וכעבור שנה היא חזרה לברין מור, אך המשיכה במחקר בהדרכת הוטלינג. כשהיא עדיין עובדת על הדוקטורט שלה, קיבלה משרת מרצה לסטטיסטיקה באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון. בסופו של סיימה את עבודת הדוקטורט שלה שעסקה בהתפלגות T² שהוטלינג פיתח, אולם בינתיים הוטלינג עזב את אוניברסיטת קולומביה ועבר לצפון קרוליינה. לאור זאת שהיחסים בין חברי הסגל באוניברסיטת קולומביה לבין הוטלינג היו בעייתיים, הפקולטה סירבה לאשר את הדוקטורט, והיא לא קיבלה את תואר הדוקטור.
לאחר סיום דרכה האקדמית פנתה גילפורד למגזר הציבורי, ומילאה שורת תפקידים במספר רשויות ממשלתיות, ובהם מכון המחקר הרפואי של הצי, רשות התעופה האזרחית, ורשות הפיקוח על המסחר.  ב-1955 עברה לעבוד במכון המחקר של הצי. היא ניהלה שם את המחלקה לסטטיסטיקה, ובהמשך קודמה וניהלה את האגף למדעי המתמטיקה של המכון. במהלך תקופה זו ניסתה שוב לכתוב עבודת דוקטורט במסגרת אוניברסיטת קארנגי  מלון, אך שוב לא הצליחה לסיים את הלימודים.
ב-1968 עברה לעבוד במשרד הבריאות, החינוך והרווחה, שם עמדה בראש מכון המחקר הלאומי לסטטיסטיקת חינוך. היא פרשה מהשירות הציבורי ב-1974, ועברה לעבוד באקדמיה הלאומית למדעים. לאחר 19 שנות עבודה שם פרשה לגמלאות.

פרסים

בזכות הישגיה המקצועיים גילפורד נבחרה לחברת כבוד של האיגוד האמריקני לסטטיסטיקה, ושל המכון הלאומי למתמטיקה. כמו כן נבחרה לחברה במכון הסטטיסטיקה הבינלאומי. ב-1965 העניק לה הנשיא ג'ונסון את פרס המצוינות לנשים בשירות הציבורי (היא הייתה הסטטיסטיקאית השנייה לאחר ארינס ג'וי ויקנס שקיבלה פרס זה בשנת 1960).
אפילפסיה בילדים

אפילפסיה משפיעה על כל קבוצות הגיל, אבל אצל ילדים ניכרת השפעתה על ההתפתחות הקוגניטיבית לאורך הילדות.
יש כמה צורות של אפילפסיה המתקשרות רק למצבים בילדות שמפסיקים להתקיים אחרי שהילד גדל.כשבעים אחוז מן הילדים שסובלים מאפילפסיה בזמן הילדות יירפאו ממנה, בסופו של דבר. יש גם כמה סוגי התקפים כמו התקפי חום שהם אירועים חד-פעמיים בזמן הילדות ולא מתפתחים, בדרך כלל, לאפילפסיה קבועה.

סיבות

הסיבות לאפילפסיה בילדות משתנות. בכשני שלישים מהמקרים הסיבה להתקפים אינה ידועה. התקפים אלה נקראים לפיכך התקפים עָלוּמִים (התקפים אידיופתיים בלעז).

השפעות על ההשכלה

התפלגות האינטליגנציה של ילדים עם אפילפסיה דומה לזו של ילדים שאין להם אפילפסיה. האפילפסיה עלולה להשפיע על השכלתו של הילד ובכך לבעיות בלימודים ולציונים נמוכים יותר. בעוד שילדים רבים, שיש להם אפילפסיה, מסוגלים לתפקד בכיתה רגילה רבים אחרים נאלצים ללמוד בחינוך מיוחד.
הילד נאלץ להפסיד שעות לימודים רבות בבית הספר בגלל ההתקפים. ההתקפים עלולים לפגום ביכולתו של הילד לשנן חומרי לימוד.
לפרכוסי טוני קלוני עלולה להיות השפעה חמורה על ההשכלה בשל אבדן הזיכרון שהם גורמים ובשל הזמן הדרוש להחלים מן ההתקף, דבר הגורם לאיבוד שעות בבית הספר.
להתקפי ניתוק עלולה להיות השפעה שלילית על השכלתו של הילד. אם כי הם פחות נראים מפרכוסי טוני-קלוני הרי הם יכולים להתרחש פעמים רבות ביום ובכך פוגמים ביכולתו של הילד ללמוד וכתוצאה מכך הילד מקבל ציונים נמוכים.
גם כאשר ההתקפים נשלטים על ידי תרופות נוצרות בעיות. לרבות מן התרופות נוגדות הפרכוסים יש תופעות לוואי הכוללות ישנוניות וכך מושפעת השכלתו של הילד.
דווח שהיקף קבלת תעודת הבגרות היה 64% בהשוואה לממוצע הארצי שעמד על 82% (בארצות הברית).

השפעות חברתיות

הסטיגמה החברתית עלולה להוות מכשול כאשר הילד מועד יותר לבריונות.
ילדים רבים שיש להם אפילפסיה מוגנים הגנת יתר  על ידי הוריהם המגבילים אותם בשם הבטיחות כשהם מאלצים אותם ליותר פיקוח של מבוגרים מאשר ילדים אחרים ואינם מרשים להם להשתתף בפעילויות מסוימות הרגילות לקבוצת הגיל שלהם, כמו ספורט. יש לשקול אם ילד עם אפילפסיה נשלטת זקוק ליותר הגנה או הגבלה או האם הרווח גובר על ההפסד שעלול להיגרם לילד.

טיפול

רוב הילדים שמפתחים אפילפסיה מטופלים בצורה קונבנציונלית בתרופות נוגדות פרכוסים. בכשבעים אחוז ממקרי האפילפסיה בילדים יאזנו התרופות לחלוטין את ההתקפים.
התאמת תרופה לילד עשויה להיות מורכבת. רבות מן הגלולות מיוצרות רק לבליעה, מה שיכול להיות קשה לילד. עבור כמה מן התרופות יש גרסאות ללעיסה.
בדיאטה הקטוגנית משתמשים על מנת לטפל בילדים שלא הגיבו בהצלחה לטיפולים אחרים. דיאטה זו היא דלה בפחמימות, מספיקה בפרוטאין ועשירה בשומנים. הוכח שיש לה הצלחה בשני שלישים ממקרי האפילפסיה.
ילדים כאלה

רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי עדן חסון והופק על ידי יעקב למאי.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.

וידאו קליפ

את הווידאו קליפ המלא של השיר, העלתה עדן חסון לערוץ היוטיוב שלה ב-3 במאי 2018. ביוטיוב השיר זכה להצלחה ומונה הצפיות שלו, נכון לספטמבר 2019 עומד על יותר מ-27 מיליון צפיות.
אהובה קריביצקי

ביוגרפיה

קריביצקי נולדה וגדלה ברחובות. היא התאמנה בהפועל רחובות. בשנת 1950 היא קבעה בתחרות שנערכה באצטדיון ימק"א בירושלים בקפיצה לגובה שיא ישראלי חדש של 1.48 מטר.

אלופת המכביה

בתחרויות האתלטיקה של המכביה השלישית שנערכו בשנת 1950 זכתה קריביצקי במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא מכביה חדש של 1.45 מטר, לפני תמר מיטל-שומכר (1.40 מטר) ונפרסטק (1.35 מטר), שתיהן מישראל.
בשנת 1951 קבעה קריביצקי בקפיצה לגובה שיא ישראלי חדש של 1.52 מטר.
בתחרויות האתלטיקה של המכביה הרביעית שנערכו בשנת 1953 הגנה קריביצקי על תוארה וזכתה במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא מכביה חדש של 1.48 מטר, לפני ג'. פרייזר מבריטניה (1.48 מטר) ותמר מיטל-שומכ (1.45 מטר).
בתחרות שנערכה בשנת 1954 קבעה קריבציקי בקפיצה לגובה שיא ישראלי חדש של 1.55.5 מטר.

אלופת אסיה

במשחקי אסיה שנערכו במנילה שבפיליפינים בשנת 1954 זכתה קריביצקי במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.55 מטר, לפני מיוקו טקאהאשי (1.52 מטר) ומייקו מורו (1.52 מטר) מיפן.
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בתל אביב ביוני 1955 זכתה קריביצקי בשתי מדליות זהב, בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.53 מטר ובקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.11 מטר.

אלופת כינוס הפועל

בכינוס הפועל השישי שנערך במאי 1956 זכתה קריביצקי במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.53 מטר. חודש וחצי לאחר מכן, באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה באצטדיון המכביה בתל אביב בסוף יוני אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.50 מטר, לפני שרה מזרחי מהפועל תל אביב (1.45 מטר) ורינה גוטסמן ממכבי חיפה (1.30 מטר) ומדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 4.58 מטר, אחרי נועה זילברמן מהפועל גניגר (5.11 מטר) ולפני אסתר רובין ממכבי תל אביב (4.82 מטר).
בשנת 1961 זכתה קריבצקי עם חברותיה לקבוצת הכדורסל של הפועל תל אביב בדאבל, אליפות וגביע לראשונה בתולדות הקבוצה.

תארים והישגים

בטקס לציון הספורטאים המצטיינים ב-30 שנות המדינה במעמד שר החינוך זבולון המר שנערך בהבימה בתל אביב, בשנת 1978, זכתה קריביצקי בעיטור הספורטאית המצטיינת לשנת 1954.
מג'יק ליפ

מג'יק ליפ (באנגלית: Magic Leap, תרגום: קפיצת קסם) היא חברת סטארט-אפ אמריקאית בתחום המציאות הרבודה (AR), המפתחת תצוגה וירטואלית לבישה המרכיבה מציאות מדומה שנוצרת על ידי הדמיית מחשב  על העולם האמיתי הנצפה, על ידי הקרנה דיגיטלית שדה אור לתוך עיני המשתמש.  החברה מתכננת לבנות שבב שדה-אור באמצעות פוטוניקת סיליקון.
מג'יק ליפ הוקמה על ידי רוני אבוביץ ב-2010 וגייסה 1.4 מיליארד דולר ממשקיעים רבים, כולל גוגל וקבוצת עליבאבא הסינית. ב-2016 פורבס העריך כי שוויה עומד על כ-4.5 מיליארד דולר.
באוגוסט 2018 שחררה החברה את המוצר הראשון שלה, משקפי המציאות הרבודה (Magic Leap One (ML1, ב"מהדורת יוצרים" (Creator Edition), המיועדת למפתחי אפליקציות ויוצרי תוכן, ועוד לא לציבור הרחב. המחיר עמד על 2,295 דולר.
מהיר ועצבני

תקציר העלילה

השוטר הסמוי בריאן אוקונר (מגולם על ידי פול ווקר) נשלח להסתנן לחבורת חובבי מרוצים המנהלים מרוצי רחוב לא חוקיים. מפקדיו של אוקונור משוכנעים כי מנהיג החבורה הכריזמטי דומיניק "דום" טורטו (וין דיזל) מעורב בשורת מעשי שוד של משאיות תובלה המכילות ציוד אלקטרוני בשווי יותר ממיליון דולרים, וזאת משום שבשוד היו מעורבות מכוניות מרוץ.
בסיוע סוחר חלקי חילוף לרכב, אוקונור מתחיל להשתתף במרוצי רחוב שמארגנים טורטו וחבורתו, ותוך זמן קצר רוכש את אמונו של טורטו ואף מתאהב באחותו הצעירה מיה (ג'ורדנה ברוסטר). התקרבותו של בריאן לעולמו של דומיניק גורמת לו להתלבט לגבי משימתו המיועדת. לבסוף, על אף שאוקונור מצליח לחשוף את מעשיו של טורטו, הוא מאפשר לו לברוח. על פי המבוא לסרט השני, בעקבות מעשהו אוקונור נרדף על ידי המשטרה.
יצחק נוסינוב

יצחק נוסינוב (14 ביולי 1889 צ'רניחוב ווהלין - 1950 מוסקבה) היה חוקר ומבקר ספרות יהודי-סובייטי. כתב ברוסית ויידיש.

קורות חיים

הוא לא קיבל חינוך יהודי מסורתי, הוא למד אצל מורים פרטיים ועסק בהשכלה פרטית. ב-1906 הוא הצטרף אל שורותיה של תנועת הבונד. ב-1910 סיים לימודים בגימנזיה בוורשה, יותר מאוחר למד פילולוגיה באוניברסיטאות של שווייץ ואיטליה. ב-1917 הוא חזר לרוסיה ושנתיים לאחר מכן הצטרף אל שורותיה של המפלגה הקומוניסטית. למשך זמן קצר ניהל את הסניף בקייב של היבסקציה. בסוף שנת 1920 היה מנהל של קולטור-ליגע באוקראינה. בשנת 1921 הוא יסד וערך יחד עם נחום אויסלנדר ודוד גופשטיין את סדרת ספרי שירה ליריק, במסגרתה יצאו לאור 10 ספרים. ב-1922 הוא עבר למוסקבה ושלוש שנים לאחר מכן החל ללמד ספרות באוניברסיטאות בעיר. 
הוא פרסם מאמרים בנושאי ספרות במספר עיתונים וכתבי עת ביידיש, ביניהם עמעס, די רויטע וועלט ואחרים. הוא כתב מספר ערכים בשביל האנציקלופדיה הסובייטית הגדולה והאנציקלופדיה הספרותית, כמו כן היה חבר המערכת של האחרונה. בזמן מלחמת העולם השנייה הוא היה חבר בוועד היהודי האנטי פשיסטי.
רדיפות כנגדו החלו בתקופת המאבק נגד קוסמופוליטיות, בתור תירוץ השתמשו בספרו "פושקין והספרות העולמית", במחקר זה הוא ניסה לאמוד את השפעת סופרים מערביים על יצירתו של משורר וסופר רוסי מפורסם אלכסנדר פושקין, מתנגדיו טענו כי הספר הוא אנטי פטריוטי. הוא נעצר ב-1949 ונפטר במאסר.
מישה קולינס

ביוגרפיה

קולינס נולד בבוסטון, מסצ'וסטס, לרבקה טיפנס וריצ'רד קרוצ'ינס. הוא גדל בגרינוויל, מסצ'וסט.
עם סיום לימודי "תאוריה חברתית" באוניברסיטת שיקגו, בשנת 1995, הוא עבד כמתמחה בבית הלבן במשרד כוח אדם בזמן נשיאותו של ביל קלינטון. כחלק מעבודותו בוושינגטון, עבד קולינס עבור "רדיו המטה ציבורי הלאומי" (NPR) במשך 6 חודשים. בתקופה זו הוא הבין שהוא לא רוצה להיות פוליטיקאי.
מאוחר יותר, ייסד חברת תוכנה חינוכית יחד עם אשתו, ובהמשך נרשם לשיעורי משחק. עד מהרה הבין שהוא לא אהב את ניהול חברת התוכנה, אבל נהנה מהמשחק, והחליט להמשיך זאת במשרה מלאה.
הוא גם משורר עם עבודות שפורסמו ב"שירה סקירת קולומביה" וכתבי ספרות נוספים.
בשנת 2006 שיחק במותחן הפסיכולוגי "קרלה" בבימויו של ג'ואל בנדר, ובכיכובה של לורה פריפון.
ב-2008 השתתף קולינס בסרט "שלל" , אשר זכה בפרס הסרט התיעודי הטוב בפסטיבל הסרטים בלוס אנג'לס בשנת 2008. הסרט שודר ב-HBO בשנת 2009.
הוא גם שותף בארגון צדקה הנקרא Random Acts, ויסד וריאציה בינלאומית של משחק "חפש את המטמון" הנקראת GISHWHES. "משימות רבות". המשחק מעודד עזרה הדדית ו"מעשים רנדומליים של טוב לב", ו-GISHWHES אף שבר 5 שיאי גינס.
קולינס נשוי לוויקטוריה ונטוץ', ולהם שני ילדים.

קריירה

היו לו תפקידים חוזרים ונשנים בסדרות ER ו-24, והופעות אורח ב-NCIS, ניפ / טאק, NYPD Blue, CSI: New York, מונק ומכושפות. על המסך הגדול, קולינס מוכר בעיקר בשל תפקידו בסרט שנקרא "קרלה" על רוצח סדרתי אמיתי בשם פול ברנרדו, סרט עליו הוא אמר בגלוי שהוא מתחרט על השתתפותו בו, בשל אופיים של האירועים בחיים האמיתיים בסרט הוא המבוסס עליו. היה לו גם תפקיד קטן ב"נערה בהפרעה".
קולינס מופיע כיום בטלוויזיה בתוכנית המצליחה "על טבעי" בתור קאסטיאל, ומככב לצד ג'נסן אקלס וג'ארד פדלקי.
ג'וזף שילדקראוט

ביוגרפיה

נולד בעיר וינה, בירת אוסטרו-הונגריה. בנם של ארנה וויינשטיין והשחקן האוסטרי המוערך רודולף שילדקראוט שהופיע במופעי תיאטרון יידיש ובהוליווד. משפחתו של שילדקראוט הייתה יהודית אוסטרית. שילדקראוט בילה את ילדותו ונעוריו בגרמניה, הוא למד מוזיקה וניגן על פסנתר וכינור. שילדקראוט, בוגר "האקדמיה המלכותית של ברלין למוזיקה" הושפע רבות ממקצועו של אביו ורצה גם כן לפתח קריירת משחק.
הוא היגר עם משפחתו בגיל צעיר לארצות הברית והחל להשתתף בתור שחקן במחזות בברודוויי, הוא נודע בעיקר בזכות הופעה מרשימה במחזה "פר גינט".
הוא חזר לאירופה כדי להופיע על במות ולשפר את יכולותיו, את אימוני המשחק שלו העביר בין היתר גם עם כוכב הקולנוע הגרמני אלברט בסרמן.

קריירת משחק

בשנות ה-20 של המאה ה-20 החל שילדקראוט להופיע בסרטי ראינוע הוליוודיים, "יתומות הסערה" של ד. וו. גריפית'. לצידה של הכוכבת ליליאן גיש בתפקיד שבליי, "מלך המלכים" בתפקיד יהודה איש קריות ו"המסע לאתמול" של ססיל ב. דה-מיל.
בתחילת שנות ה-30 ביסס שילדקראוט את מעמדו ככוכב עולה בהוליווד בזכות תפקידי משנה בסרטיו של דה- מיל "קלאופטרה" בתור המלך הורדוס, "מסעות הצלב" בתור האציל האיטלקי קונרד ממונפראטו ובזכות משחקו במערבון הביוגרפי "ויוה וייה!" ובדרמה "הגן של אללה".
בשנת 1937 זכה שילדקראוט בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו בתפקיד הקצין היהודי צרפתי המפורסם אלפרד דרייפוס המואשם בבגידה בדרמה הביוגרפית של ויליאם דייטרל "חייו של אמיל זולא". שילדקראוט היה לשחקן האוסטרי הראשון שזוכה בפרס האוסקר והשחקן הלא אמריקאי הראשון שזכה בפרס האוסקר לתפקיד המשנה. 
שילדקראוט המשיך להחזיק במעמד של שחקן מן השורה הראשונה בקולנוע העולמי והוא השתתף בסרטים המצליחים "מרי אנטואנט" של וו.ס. ואן דייק בתפקיד הדוכס מאורלנס, "סואץ" בתפקיד הפוליטיקאי הצרפתי ויקומט רנה דה לאטור, "יומנה של אנה פרנק" של ג'ורג' סטיבנס בתפקיד אוטו פרנק ו"החנות מעבר לפינה" בתפקיד פרנץ ודאס.

חיים אישיים

שילדקראוט היה נשוי 3 פעמים, בין היתר גם לשחקנית אליס ברלט ולא נולדו לו ילדים.
הוא נפטר בניו יורק בגיל 67 ונקבר ב"בית הקברות הוליווד לנצח" שבלוס אנג'לס. על פועלו כשחקן קולנוע זכה שילדקראוט לכוכב על שמו בשדרת הכוכבים של הוליווד.
ליובאן

הקהילה היהודית

הקהילה היהודית בעיירה היוותה חלק גדול מכלל האוכלוסייה לאורך השנים. בעיירה זו כיהן הרב משה פיינשטיין כרב בין השנים ה'תרפ"ב-ה'תרצ"ו, וגדולי תורה רבים נולדו בה, ביניהם רבי ירוחם ממיר, הרב דוד פוברסקי כמו גם שופט בית המשפט העליון ורקטור האוניברסיטה העברית שמחה אסף. אחד מבתי הכנסת שבעיירה נהרס בשנת 2009, לאחר מאבק ציבורי ארוך. השני משמש כבית ספר למוזיקה.
היאבקות יוונית

היאבקות (ביוונית עתיקה: πάλη) הייתה אחד מענפי הספורט המאורגנים והפופולריים ביותר ביוון העתיקה.
היוונים חילקו את ההיאבקות לשני סוגים עיקריים. הסוג הראשון הוגדר כהיאבקות זקופה או עילית, ובמסגרתו המתמודד היה צריך להשיג שלוש נקודות כדי לנצח. נקודה הושגה כאשר היריב נגע בקרקע עם הגב הכתף או הירך שלו, יצא מזירת ההיאבקות, או היה מוכן להודות בתבוסה (בדומה לג'ודו בימינו). המתמודדים עלו לזירת המשטח החולי בזוגות, שנקבעו לאחר הפלת גורל, ומתוך כך לא התקיימה הפרדה בין משקלי הגוף של המתחרים, כמקובל בעידן המודרני. היריבים עמדו זה מול זה, ברכיהם כפופות, צווארם בין הכתפיים וידיהם שלוחות לפנים כדי ללפות את אמת יד היריב כבסיס ליישום תכסיסי ההטלה המנופית.
הסוג השני נקרא "פאנקרטיון" (Παγκράτιον - "קרב כולל"). ספורט זה היווה שילוב בין היאבקות לאיגרוף, אשר פרט לנשיכה ולפגיעה באיברים רגישים כמו אף, פה ועיניים, לא חלו הגבלות כלשהן על היריבים, כולל בעיטות. זירת ההתמודדות הייתה חולית, תחוחה ורטובה (כמעט בוצית). הבוציות הקנתה חלקלקות והקשתה על הלפיתה. הזירה נועדה מחד לרכך את נפילת המתמודדים ומאידך לעודד פיתוח טכניקה גבוהה של אחיזות ונעילות. הפנקראטיון הסתיים, בשונה מההיאבקות הזקופה, בהודעת אחד היריבים על כניעתו: בדרך של הרמת יד מקובלת.
פאנקרטיון היה ספורט מסוכן, ולפיכך הוא התקיים תחת פיקוח הדוק של שופטים, שהיו מצוידים במקלות שבהם חבטו באחד מהמתמודדים במקרה שעבר על אחד מהכללים. כמו רוב המשחקים ביוון העתיקה, המתמודדים היו עירומים ומשחו את גופם היטב בשמן לפני כן.
ההיאבקות מופיעה כבר בחיבור הקדום "איליאדה". היא הייתה אחד מענפי הספורט שבהם התחרו במשחקים האולימפיים ביוון העתיקה. אחד האלופים האולימפיים המפורסמים והפופולריים ביותר ביוון העתיקה היה מילו מהעיר קרוטון שבאיטליה (המאה ה-6 לפנה"ס). על פי המסופר, כוחו היה כה רב, עד שכאשר קשר חוט על מצחו, עצר את נשימתו ומילא דם בוורידים, החוט נקרע. הוא זכה שש פעמים בתחרויות ההיאבקות באולימפיה, עד שהובס בפעם השביעית בידי בחור צעיר, שלאחר מכן סירב לקרב חוזר.
אריה אבידן-וייס

ביוגרפיה

אבידן-וייס נולד ביאשי שברומניה ובשנת 1933 עלה עם משפחתו לארץ ישראל.

אלוף ישראל

בשנת 1947 זכה אבידן-וייס בתואר אלוף ישראל בטניס ליחידים, הראשון בקריירה שלו, מתוך שמונה תארים בסך הכל. הוא ניצח במשחק הגמר את רפאל גורניצקי ב-4 מערכות (10-8, 3-6, 4-6, 1-6), שניצח במשחק חצי הגמר את האלוף היוצא, מרדכי אפל. שנה לאחר מכן הוא הגן על תוארו לאחר שניצח במשחק הגמר את נעים רג'ואן ב-5 מערכות.
בשנת 1949 ייצג אבידן-וייס את ישראל בגביע דייוויס ביחד עם יהודה פינקלקראוט, רפאל גורניצקי ויעקב בונטמן לראשונה בתולדות מדינת ישראל. הנבחרת הפסידה לנבחרת דנמרק 5-0 במשחק שנערך בקופנהגן. הוא היה חבר נבחרת גביע דייוויס של ישראל עד לשנת 1960 ושיחק במסגרת זו ב-23 משחקים וניצח פעמיים.
בשנת 1955 זכה אבידן-וייס בשלושת התארים האפשריים באליפות ישראל בטניס, ביחידים, בזוגות גברים עם דויטש ובזוגות מעורבים עם אדית כהן-מינץ.
אבידן-וייס נפטר ב-21 במרץ 1997. הותיר אחריו ארבעה ילדים.
סכין לחם

סכין לחם הוא סכין המיועד לחיתוך  לחם, אחד משלל סכינים המשמשים במטבח. הלהב של סכין הלחם מאפשר לחתוך לחם רך מבלי לפורר אותו.
אורך הלהב הממוצע של סכין לחם נע בין 25–30 ס"מ. אך סכינים שמיוצרים בסטים של סכיני מטבח יכולים להיות אף קצרים יותר ואורך להבם נע בין 15–20 ס"מ.

היסטוריה

סכין הלחם הראשון הוצג בתערוכה העולמית של שיקגו (1893) על ידי חברת "פרידריך דיק" שמקורה מגרמניה. עיצוב הסכין נרשם כפטנט בארצות הברית על ידי ג'וזף א' ברנס. לסכין היו חריצים ומשושים, היוצרים קצוות חיתוך קטנות ובודדות הניצבות על הלהב, ולכן הסכין הצליח לחתוך את הלחם ללא כל ריסוק.
פסטיבל גליינדבורן

גליינדבורן הוא בית כפרי במזרח אסקס, אנגליה. מאז 1934 מתקיים במקום פסטיבל האופרה השנתי של גליינדבורן.
ג'ון כריסטי רכש את הבית בשנת 1920. הוא היה בעליה של חברת היל, נורמן וברד בע"מ לבניית עוגבים והחל להתאים את אולם המוזיקה של גליינדבורן, שאורכו 24 מטרים, לחדר עוגב, שיתאים לאחד העוגבים הגדולים ביותר באנגליה שאיננו בקתדרלה.
אהבת המוזיקה של כריסטי הביאה אותו לקיום ערבי אופרה לחובבים בחדר זה ובאחד הערבים האלה פגש את אשתו לעתיד, אודרי מילדמיי. היא הייתה זמרת מקצועית והוזמנה לשוות נופך של מקצועיות למופע. במהלך ירח הדבש שלהם, שכלל ביקורים בפסטיבל זלצבורג ובפסטיבל ביירוית, עלה בדעתם של כריסטי ואשתו הרעיון, להביא אופרה מקצועית אל גליינדבורן. הם בנו תיאטרון עם אולם בן 300 מושבים ובור תזמורת גדול. 
כריסטי הזמין את המנצח פריץ בוש ואת הבמאי קרל אברט, שניהם גולים מגרמניה הנאצית, והעלה את ההפקה הראשונה ב-28 במאי 1934.
התיאטרון המקורי של ג'ון כריסטי, שנבנה לצד הבית, הורחב ושופר פעמים רבות מאז הקמת המבנה המקורי, ובראשית שנות ה-90' הוקף מכלול מבני-עזר - מסעדות, חדרי הלבשה, מחסן ושאר מתקנים. בשנת 1992 אירח התיאטרון הישן את הפסטיבל האחרון שלו, ובשנת 1994 הושלמה בגליינדבורן בנייתו של תיאטרון חדש וחדיש, שבו אולם בן 1200 מושבים, בעלות של כ-34 מיליון לירות שטרלינג, שנאספו בתרומות מן הציבור.
המנהל המוזיקלי כיום הוא רובין טיקיאטי.
גדרות טובות יוצרות שכנים טובים

"גדרות טובות יוצרות שכנים טובים" (באנגלית: Good Fences Make Good Neighbors) הוא פתגם אמריקאי שמשמעותו היא, כי חלוקה ברורה של שטחים בין שכנים מועילה ליחסי השכנות ביניהם.

מקור

הפתגם מופיע לראשונה בכתב בסביבות שנת 1850 כפתגם אמריקאי עממי, אך הוא התפרסם לאחר הופעתו בשירו של רוברט פרוסט "חומה מְאַחָה" (Mending Wall) משנת 1915. בשיר מתקנים שני חקלאים שכנים ביחד חומה בין חלקותיהם. תוך כדי העבודה תוהה הדובר, אחד מהחקלאים, בפני עמיתו על הצורך בחומה. השכן עונה בציטוט הפתגם (שורה 27), שהוא "אימרתו של אביו" (שורה 43), ומזכיר אותו שוב בסוף השיר (שורה 45). הדובר אינו שלם עם תשובה זו, ובחציו השני של השיר הוא מתאר בפני הקורא את הקושיות שהיה רוצה להקשות עליה, את השינוי לרעה בתפיסתו את שכנו בעקבות התשובה, ואת הרגשתו שגורמי טבע כלשהם מתנגדים לחומות ומנסים לחבל בהן.

שימוש

הפתגם מוזכר תדיר בקשר לסכסוכים בין עמים. הוא מופיע בשיח הפוליטי הישראלי בקשר לסכסוך הישראלי-פלסטיני, בעיקר בעניין גדר ההפרדה, או בקשר ליחסים בין ישראל ומדינות ערב. אלה הסבורים שהפרדה חברתית או פיזית בין שתי החברות המדוברות תגרום ליחסים טובים יותר ביניהן נוהגים לצטט את הפתגם כחיזוק לעמדתם, בעוד אלה הנוקטים בגישה ההפוכה נוהגים לטעון שהפתגם מייצג תפיסת עולם מוטעית או שאיננה רלוונטית למקרה שעוסקים בו.
השימוש הידוע הראשון בפתגם בקשר לסכסוך הישראלי-פלסטיני נעשה על ידי עיתונאי הג'רוזלם פוסט יוסף גואל בשנת 1989, אך הפתגם נקשר יותר לראש ממשלת ישראל לשעבר אהוד ברק, אשר החל משנת 1999 נהג להזכירו בשיחות בעל-פה תוך ניסיונו לשכנע בעד הקמת גדר בין ישראל ליהודה ושומרון.