פיניקס (אריזונה)

היסטוריה

ממצאים ארכאולוגים מצביעים על חיים באזור עוד לפני 1,000 שנים. האינדיאנים הקדומים חפרו מספר תעלות מים על מנת להפריח את האזור.
האב אסביו קינו האיטלקי הוא אחד האירופאים הראשונים שהגיע לאזור בשירות האימפריה הספרדית במאה ה-17. באותה תקופה השטח היה חלק ממלכות המשנה של ספרד החדשה. האב אסביו עבר לדרום אריזונה שם הקים מיסיון. שטח מרכז אריזונה ועמק פיניקס נשאר בלתי מיושב למעט שבטים אינדיאנים.
בשנת 1865 הקים צבא ארצות הברית מצודה באזור על מנת לדכא את האינדיאנים. שנתיים לאחר כן הגיע ג'ק סווילינג, אשר הגיע למערב ארצות הברית בחיפוש אחר עושר. במהלך מסעו עצר ללגום מי נהר ואז עלה במוחו הרעיון ליישב את אזור העמק השומם. סווילינג חפר מספר תעלות במקום התעלות העתיקות של האינדיאנים הקדומים.
העבודה הקשה הניבה פירות. באותה שנה הוקמה קהילה קטנה כשישה קילומטר מזרחית למקום בו ממוקמת העיר פיניקס כיום. העיירה הקטנה נקראה בהתחלה 'פאמפקינוויל' (עיירת הדלעת) על שם גידולי הדלעת הרבים במקום. לאחר מכן שונה שמה ל'סווילינג מיל' על שמו של סווילינג. לאחר מכן שונה שמה עוד מספר פעמים. סווילינג שהיה פעם חייל בצבא הקונפדרציה רצה לקרוא לעיר 'סטונוול' על שמו של הגנרל, תומאס ג'ונתן ג'קסון. אחרים רצו לקרוא לעיר "סטאלינה". שני הצדדים לא הצליחו להגיע להסכם משותף עד שהלורד פיליפ דארל לופה הציע את השם "פיניקס" כשם המתאר עיר שקמה מחורבות של תרבות קדומה.
העיר הפכה רשמית לעיירה ב-4 במאי 1868 ונערכו בה הבחירות הראשונות לראשות העיירה. ב-15 ביוני הוקם בית דואר כאשר ג'ק סווילינג מונה למנהל. כאשר החלה העיר לגדול הוחלט לרכוש שטחים נוספים על מנת להרחיב את העיר. נרכש שטח של 1.3 קילומטר רבוע והוקמו בו בתים חדשים (כיום מרכז העיר פיניקס). מאז נהרסו רוב בתי העיר הישנה ונבנה במקום אזור עסקים מודרני עם גורדי שחקים וכבישים רחבים.
עיירות נוספות הוקמו באזור וב-12 בפברואר 1871 הרשות המחוקקת של הטריטוריה הקימה את מחוז מריקופה ופיניקס הפכה לעיר הבירה של המחוז. באותה שנה הוקמה גם הכנסייה הראשונה והחנות הראשונה בעיירה. שנה לאחר מכן הוקם בית הספר הראשון. עד 1874 נפתח בעיר משרד טלגרף, 16 ברים, ארבעה אולמות ריקודים ושני בנקים.
בסוף שנות ה-80 של המאה ה-19 חוברה פיניקס למסילת הרכבת, כלכלת העיר שגשגה ואוכלוסייתה העיר גדלה באופן ניכר. בשנת 1891 נחנכה חשמלית בעיר.
בשנת 1911 הוקם 'סכר רוזוולט' מזרחית לעמק פיניקס על מנת לווסת את המים הזורמים בעמק ולהשתמש בהם, וזאת במסגרת התוכנית "החוק הלאומי להשבחת הקרקע" של הנשיא תיאודור רוזוולט. הדבר גרם להיווצרות מספר אגמים בהרים באזור אך יבש לגמרי את הנהר 'סולט ריבר' מה שגרם לעזיבת ציפורים נודדות רבות, בונים וסכרי בונים וצמחייה מיוחדת.
ב-14 בפברואר 1912 הפכה פיניקס לעיר הבירה של המדינה החדשה, אריזונה. הסיבה העיקרית למינויה של פיניקס לבירתה של אריזונה היא המיקום הגאוגרפי. פיניקס הייתה קטנה יותר מטוסון אך מיקומה במרכז אריזונה ודרכי הגישה אליה הובילו לבחירה בה.
בשנת 1947 שריפה גדולה הרסה כמעט את כל צי החשמליות של עיר. בניית תשתית חדשה ורכישת חשמליות חדשות הייתה יקרה מדי ומאז לא חודשה נסיעת החשמלית בעיר.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 חיו בעיר והעיירות סביבה כ-100,000 תושבים. עם הזמן האוכלוסייה גדלה עוד ועוד.
מאז שנת 2000, פיניקס גדלה ב-24.2% והיא כיום המטרופולין השנייה במהירות הצמיחה שלה בארצות הברית אחרי לאס וגאס שאוכלוסייתה גדלה ב-29.2% מאז שנת 2000.

גאוגרפיה

פיניקס שוכנת בגובה 300 מטר מעל פני הים ב'עמק סולט ריבר' הידוע בכינויי "עמק השמש" במרכז מדינת אריזונה. העיר שוכנת בחלק הצפוני של מדבר סונורה המכסה חלק נרחב של מערב-דרום אריזונה, מעט ממזרח קליפורניה וצפון-מערב מקסיקו.
נהר סולט המתחיל במזרח מדינת אריזונה עובר דרך העיר ונשפך מעט מערבית לה לנהר חילה. הנהר יבש רוב הזמן, אך מדי פעם זורמים בו מים כאשר זרימת יתר של מים מאלצת פתיחת ששת הסכרים מזרחית לפיניקס.
פיניקס מוקפת בהרים. בצפון-מזרח הרי מק'דול, "הרי המכל הלבן" (White Tank Mountains) במערב ו"הרי אמונה טפלה" במזרח, הרי פיניקס ו"הרי נחל סולט" דרומית לה. חלקים משני ההרים הדרומיים נכללים בשטח המוניציפלי של פיניקס. גדילתה של העיר גורמת להקמת שכונות גם בהרים הסובבים את העיר.

אקלים

פיניקס שוכנת בצפונו של מדבר סונורה ועל כן מזג האוויר בה הוא צחיח ומדברי. הטמפרטורה בקיץ דומה לקיץ הישראלי והיא בין החמות בארצות הברית. הלילות יכולים להיות קרירים בגלל מזג אוויר המדברי. החורף רוב הזמן חמים עם ממוצע של 20 מעלות צלזיוס.

כלכלה

בתחילת דרכה כלכלת פיניקס הסתמכה בעיקר על חקלאות. מסילת הרכבת שהגיע לפיניקס במאה ה-19 עזרה לשנע את פירות ההדר והצמר מפיניקס לשאר חלקי ארצות הברית. בשני העשורים האחרונים כלכלת פיניקס צמחה והתפתחה במהירות בזכות גידול האוכלוסייה המשמעותי. רבים מתושבי האזור מועסקים בעבודות ממשלתיות. מפעלי היי טק נפתחו בעיר מאז שנות ה-80 של המאה ה-20. בשנת 1998 העבירה חברת אבנט, חברת שיווק אלקטרוניקה מהגדולות בעולם, את משרדיה הראשיים לפיניקס. בשנים האחרונות חברות הייטק רבות פתחו משרדים גדולים בפיניקס ובהן: איביי, גוגל, AOL, אינטל, אמזון ועוד.
העיר מתבססת גם על תיירות קיץ ותיירות גולף בפרט.

חינוך ותרבות

חיי תרבות בפיניקס מפותחים מאוד. מוזיאונים, היכלי תרבות ומרכזי אופרה. 'מוזיאון פיניקס לאמנות' הוא המוזיאון הגדול ביותר של אומנות חזותית בדרום-מערב ארצות הברית. מוזיאונים מפורסמים נוספים הם: 'מרכז המדע של אריזונה' ו'מוזיאון ההיסטוריה של פיניקס'. בעיר נמצא גם היכל הסימפוניה של פיניקס שבו ארבעה אולמות המארחים הופעות של תזמורות פילהרמוניות, אופרה וריקודי בלט.
פיניקס היא ביתה של אוניברסיטת המדינה של אריזונה, אחת האוניברסיטאות המובילות בארצות הברית בחקר החלל.

תחבורה

שני נמלי תעופה גדולים משרתים את פיניקס. נמל התעופה 'סקיי הארבור' ממוקם מעט מזרחית לפיניקס. הוא הנמל תעופה הגדול באריזונה והתשיעי בעומס הטיסות בארצות הברית ו-18 בעולם. רק ב-2006 שירת יותר מ-41 מיליון בני אדם. הנמל משרת יותר מ-100 יישובים. נמל תעופה נוסף הוא 'נמל תעופה פיניקס-מסה' שהוא קטן יותר. בעבר זה היה בסיס חיל האוויר האמריקאי אך אוזרח ב-1993. ישנם עוד שלושה נמלי תעופה קטנים יותר המשרתים בעיקר מטוסי מנהלים ומטוסים קטנים.