איי פארו

היסטוריה

על פי הסאגה פאריונגה הגיעו אל האיים מהגרים שנמלטו מנורווגיה מפני שלטון העריצות של האראלד הראשון, במאה ה־9, והתיישבו באיים. בתחילת המאה ה־11, תושבי האיים הצפוניים של פארו פלשו לאיים הדרומיים וכמעט השמידו את תושביהם. סיגמונדור ברסטירסון, אשר מוצאו מהאיים הדרומיים, ומשפחתו כמעט והושמדה כולה על ידי הפולשים מהאיים הצפוניים, נמלט לנורווגיה, שם קיבל מינוי וסיוע של אולף הראשון, מלך נורווגיה לכבוש את האיים. סיגמונדור חזר לאיים ומהלך הכיבוש ניצר בכח את תושבי האיים. אף על פי שסיגמונדור נרצח בגלל מהלכיו, השליטה הנורווגית על איי פארו נשמרה במשך שנים רבות.
בשנת 1386 צורפו איי פארו לאיחוד קאלמאר עם הצטרפות נורווגיה לאיחוד, ובהמשך נהיו האיים חלק מממלכת דנמרק־נורווגיה. בשנת 1586 הגיעה הרפורמציה לאיים. כאשר נורווגיה נקרעה מממלכת דנמרק
במסגרת הסכם קיל משנת 1814, נותרו איי פארו חלק מממלכת דנמרק. בשנת 1888 החלה התעוררות לאומית בקרב תושבי האיים, והשאיפה לאוטונומיה תרבותית ולשונית.
ב־12 באפריל 1940 האיים נכבשו על ידי הצבא הבריטי לאחר כיבוש דנמרק על ידי גרמניה הנאצית, על מנת למנוע שליטה נאצית באיים. בשנת 1941 הנפיקו הבריטים 5 עריכי מטבעות שנשאו את תוארו של כריסטיאן העשירי מלך דנמרק הכבושה באותה עת, ושמה של דנמרק היה על המטבעות, אבל הם שמשו במסחר באיי פארו לבדם. הם מבוקשים בידי אספנים. הם היו שונים מהמטבעות ששמשו במסחר בדנמרק תחת השלטון הנאצי. ב־1942 נבנה על ידי חיל האוויר הבריטי שדה התעופה באי.
לאחר המלחמה הוחזרה השליטה באיים לדנמרק, וב־1948 הוענקה לאיים אוטונומיה.
תושבי האי סירבו להצטרף לקהילה האירופית (כיום האיחוד האירופי) ב־1973, עת דנמרק הצטרפה לאיחוד.

פוליטיקה

האיים מחולקים מבחינה אדמיניסטרטיבית ל־34 מחוזות עירוניים, בהם נמצאים כ־120 ערים וכפרים.
באופן מסורתי היו האיים מחולקים ל־6 מחוזות (המכונים "סויסלה" - Sýsla) עיקריים (נוראויאר, אייסטורוי, סטריימוי, ואוגר, סאנד'וי וסוד'ורוי).
בכל מחוז נערכות בחירות מקומיות. כמו כן נערכות בחירות בשבעה מחוזות בחירה (ה"סיסלור" לעיל, כאשר סטריומוי מחולק לשני מחוזות - צפון ודרום (אזור טורסהאבן)) לשלטון באיים (הלוגטינג וכן בחירות לפרלמנט של דנמרק (הפולקטינג).
לממשלת האיים סמכויות בכל נושאי הפנים. ראש הממשלה מכונה לוגמאור. השרים מכונים לאנדסטיריסמאור.
בשנת 2018 היה צפוי להתקיים באיים משאל עם, במטרה לקבוע האם האיים יזכו לעצמאות מלאה מדנמרק, אך באפריל 2018 הוא נדחה והצעת המשאל עברה לעיבוד מחדש.

שלטון עצמי

באיי פארו יש מערכת פוליטית אוטונומית ופרלמנט ובו 33 מושבים. במערכת הפוליטית יש שבע מפלגות - הרבה ביחס למערכת הקטנה. כתוצאה מכך, בשביל להרכיב ממשלה יש בדרך כלל צורך בהקמת קואליציות ובריתות. הבחירות מתקיימות מדי ארבע שנים ומאז שנת 2008 כל האיים הם מחוז בחירה אחד.
מאז הבחירות שהתקיימו באוקטובר 2011 מתקיימת באיים ממשלת ימין של מפלגות הימין־מרכז.

איי פארו ודנמרק

בשנת 1948 הוענק לאיים שלטון עצמי על ידי ממשלת דנמרק, וכיום האיים הם חלק מממלכת דנמרק המעניקה לאיים קיצבה שנתית על מנת לתמוך בכלכלת האיים. תושבי האי חלוקים בדעותיהם - חלקם שואפים לעצמאות מדנמרק, וחלקים מעדיפים את המצב הקיים.
אחת הבעיות הקשות עמה נלחמת אוכלוסיית האיים היא ההגירה השלילית של צעירים לאחר לימודיהם התיכוניים לדנמרק, שם הם זוכים להשכלה אקדמאית. חלקם הגדול אינו שב בתום הלימודים ועשרות אלפי פארואזים קבעו את משכן הקבע שלהם בדנמרק ובייחוד בבירה קופנהגן. בעיה זו הובילה לפתיחה של מוסדות אקדמיים באיים, אך היצע תחומי הלימוד די קטן.

האיחוד האירופי

איי פארו אינם מהווים חלק מהאיחוד האירופי. יתרה מזאת, פרוטוקול מיוחד להסכם של דנמרק עם האיחוד קובע כי אזרחי דנמרק המתגוררים באיים אינם נחשבים לאזרחי האיחוד האירופי.

גאוגרפיה

קבוצת איי פארו כוללת 18 איים הנמצאים בין הים הנורווגי והאוקיינוס האטלנטי בצפון אירופה, בין נורווגיה (675 ק"מ) לאיסלנד (450 ק"מ), 280 ק"מ מאיי שטלנד.
שטח האיים 1,399 קמ"ר, ואורכו של קו־החוף של האיים 1,117 ק"מ. אין באיים אגמים או נהרות.
כל האיים, למעט ליטלה דימון מיושבים.
פני השטח של האיים מסולעים. רוב שטח האיים הוא גבעות נמוכות. לרוב האיים קו חוף צוקי. הנקודה הגבוהה ביותר באיים היא סלאטאראטינדור שגובהה 882 מטרים מעל פני הים.

אקלים

חודשי הקיץ באיים קרירים, והחורפים ממוזגים למרות מיקומם הצפוני של האיים, וזאת בשל זרם הגולף הזורם סביבם. בדרך כלל בתקופות הקיץ האיים מכוסים ערפל המקשה על הנהיגה ובחורף מזג האוויר יורד אל מתחת לאפס מעלות ופני האיים וההרים מתכסים בלובן השלג.

כלכלה

שנות ה־90 של המאה ה־20 הובילו לשפל כלכלי באיים בשל הירידה בכמויות הדגה באזור האיים, אולם לקראת תחילת המאה ה־21 התאוששה כלכלת האיים, ובשנת 1998 ירד שיעור האבטלה באיים ל־5%.
האיים תלויים לחלוטין מבחינה כלכלית בדיג המתבצע סביב האיים. שיטות הדייג הם מגוונות וכהמחשה לכך ניתן להבחין במקום בדייגים הפועלים על גבי סירות משוטים קטנות בין האיים, בדרך כלל בקרבה יחסית לחופים, ועד לספינות ענק שיוצאות אל מרחבי האוקיינוס למשך מספר ימים ועל סיפונן מתבצעים כל תהליכי הדייג, ניקיון הדגים, אריזתם והכנתם לשיווק. כמו כן, דייגים חובבים רבים מבצעים שלל שיטות דייג במקום.
ממשלת האיים מנסה למצוא מקורות נוספים לבסס עליהם את כלכלת האיים ובהם חקלאות ימית. כמו כן נעשים בקרבת האיים חיפושים אחר מקורות נפט.
מיעוט האבטלה באיים אינו מלמד על כלכלה בריאה. הסיבה למיעוט המובטלים היא בעיקר הגירה שלילית של סטודנטים וצעירים לדנמרק ומדינות אחרות, בהיעדר אפשרויות תעסוקה באיים.
איי פארו מנפיקים כיום שטרות אבל לא מטבעות. ערך המטבע המקומי, הקרונה הפרואזית, זהה לזו הדנית, ובכל בתי העסק מקבלים גם את המטבע הדני.

מטבח איי פארו

המטבח המסורתי של איי פארו מתבסס על מאכלי בשר, פירות ים, תפוחי אדמה וירקות טריים. צלי כבש הוא הבסיס של כמעט כל ארוחה, ובעיקר נהוג לאכול בשר כבש מיובש, שֶרְפִּיצֶ'ט (skerpikjøt), המוכן בבקתות ייבוש מיוחדות הקרויות בשם צ'אטלור (hjallur). מאכלים מסורתיים נוספים הם בשר חצי מיובש (ראסט צ'ואוט - rast kjót) ודגים מיושנים. כמו כן נהוג לאכול דגים חיים (ובשר לוויתן חי - grindadráp) וציפורי ים וביציהן. מלאכת לכידת ציפורי הפאפין או בשמם העברי "תוכוני ים" נעשית על ידי ציידים מיומנים האוחזים רשתות בקרבה לאזורי הקינון (בייחוד על האי מיצ'ינס), ובהנפת הרשת לוכדים את הציפורים.
בזמן הכיבוש הבריטי במדינה, נחשפו התושבים לאוכל שאכלו החיילים הבריטים כגון פיש אנד צ'יפס וסוגי שוקולדים שונים שמשווקים עד היום באיים.

תקשורת

בהתחשב במספר התושבים המועט של איי פארו (48,378 תושבים נכון לשנת 2007), רמת התקשורת באיים גבוהה ביותר.
החל משנת 1998 לאיים מערכת מרכזיות טלפונים דיגיטלית. האיים מקושרים בתקשורת בינלאומית באמצעות לווין, וכן שני קווי תקשורת אופטיים תת־ימיים המקשרים את האיים עם דנמרק, איסלנד וסקוטלנד. באיים 7 תחנות טלוויזיה מקומיות. סיומת האינטרנט של האיים: fo.

צבא

אין לאיי פארו כוחות צבא. צבא דנמרק אחראי על הגנת האיים ומפעיל באופן קבע שתי ספינות פיטרול אשר מרבית עיסוקן הוא בדיקת רישיונות של דייגים. אזרחי האיים רשאים להתגייס לצבא הדני.

משמר החופים

לאיים מספר סירות משמר חופים וכן סירות הצלה, שעובדות לא אחת בשיתוף עם מערך המסוקים המקומי. היות שבית החולים המרכזי נמצא בעיר הבירה טורשהאון מצוי בו גם, בצמוד לקו המים של האוקיינוס, מנחת מסוקים פעיל.