בוקר טי. וושינגטון

שנים ראשונות

וושינגטון נולד בווירג'יניה לאם שפחה ואב בלתי ידוע. גם תאריך הלידה שלו משוער. לאחר תום מלחמת האזרחים האמריקנית עברה משפחת אמו ואביו החורג לוירג'יניה המערבית. הוא התמיד בלימודים במוסד לחקלאות של המפטון בווירג'יניה, שהוקם על ידי אגודה אמריקאית של מיסיונרים על מנת להכשיר מורים שחורים, בו עבד תחילה כשרת. ב-4 ביולי 1881 ייסד את מכון טסקיגי, בו כיהן בתחילה כמורה יחיד, פיתח את המוסד, והיה נשיאו עד יום מותו.

נאום הפשרה של אטלנטה ולאחריו

ב-18 בספטמבר 1895 הוזמן וושינגטון לנאום בפני כ-2,000 באי תערוכת הכותנה הבינלאומית באטלנטה בנושא יחסי גזעים. היה זה בשיאם של מעשי לינץ' בהם נרדפו אפרו-אמריקאים בדרום ארצות הברית והוצאו להורג ללא משפט בגין פשעים שונים בהם הואשמו. בנאומו פנה וושינגטון לשחורים, המהווים שליש מאוכלוסיית דרום ארצות הברית, וקרא להם להטות שכם ולהצטרף בנפש חפצה לבניית האומה. ללבנים קרא לשכור עבודה שכירה שחורה, כדרך לשקם את הדרום. וושינגטון העלה על נס את חריצותם של השחורים, את הנאמנות שלהם ואת נכונותם ללמוד ולהתקדם. עם זאת הצהיר שיש לקבל את ההפרדה הגזעית ולקיים את הקהילות השונות כאצבעות נפרדות של יד אחת. המאבק "הצפוני" לביטול ההפרדה הוא חסר תכלית. הנאום הוביל להסכמה בלתי כתובה בין ראשי הציבור הלבן בדרום לוושינגטון ודמויות מובילות אחרות, שאיפשר את המשך קיום ההפרדה הגזעית. הסכמה זו, במסגרתה ויתרו האפרו-אמריקאים במודע על מאבק לשוויון בתמורה להשכלה ותעסוקה, כונתה "מנגנון טסקיגי" (Tuskegee Machine) או "פשרת אטלנטה" (Atlanta compromise).
לאחר הנאום הפך וושינגטון לנואם מבוקש בנושא ולדובר בלתי-רשמי של גזעו. בזכות יכולותיו בתחום האישי רקם רשת ענפה של מחנכים, אנשי כנסייה ודמויות ציבוריות בעלות השפעה בציבור האפרו-אמריקאי שקידמה את תפיסתו. גישתו זכתה הן לתמיכת רוב השחורים בדרום והן לתמיכת ליברלים לבנים שראו בה גישה פרגמטית. וושינגטון הצליח ליצור קשרים עם בכירים בצמרת הפוליטית והאקדמית בצפון, אותם רתם לגיוס כספים להקמת מוסדות לימוד לקהילות אפרו-אמריקאיות בדרום. בין ידידו והתורמים שגייס נמנו כמה מעשירי הצפון, בהם אנדרו קרנגי, ג'ון ד. רוקפלר, ג'ורג' איסטמן ואחרים. שיא יחסיו עם ראשי המפלגה הרפובליקנית היו כאשר נקרא לייעץ בנושאי גזע לנשיאים רוזוולט וטאפט.
בהמשך הקדיש וושינגטון את חייו למכון טסקיגי, אותו ניהל, בו התגורר עד יום מותו ובו אף נקבר ב-1915, לאחר שמת עקב אי ספיקת לב.

ספרים שחיבר

וושינגטון חיבר 14 ספרים, רבים מהם קובצי נאומים וחיבורים שהתפרסמו במקומות שונים. ב-1900 ראה אור הקובץ The Future of the American Negro ("עתיד הכושי האמריקאי"). בשנת 1901 חיבר את האוטוביוגרפיה "לגדול מתוך עבדות" (Up From Slavery)‏ בה תיאר את עצמו כ"משה של הגזע". הספר זכה לתהודה גדולה הן בזכות תוכנו שהציג לראשונה את חייהם ותלאותיהם של מיליוני עבדים משוחררים והן בזכות סגולותיו של וושינגטון כסופר-אמן. ב-1909 יצאו שני כרכים של החיבור The Story of the Negro: The Rise of the Race from Slavery ("סיפור הכושים: עליית הגזע מהעבדות"), ב-1911 ראה אור חיבורו My Larger Education ("החינוך המורחב שלי") וב-1912 The Man Farthest Down ("האיש במקום הנמוך ביותר").

חיים אישיים

וושינגטון נישא שלוש פעמים. אשתו הראשונה הייתה פאני נ. סמית' (Fannie N. Smith), בת העיירה בה גדל עד גיל 16. השניים היו נשואים משנת 1882 ועד מותה של סמית' ב-1884 ונולדה להם בת אחת, פורשיה. ב-1885 נישא וושינגטון לאוליביה א. דווידסון (Olivia A. Davidson), אחת המורות הראשונות במכון טסקיגי, השניים היו נשואים עד מותה ב-1889 ונולדו להם שני בנים, בוקר טי וושינגטון ג'וניור וארנסט דווידסון וושינגטון. ב-1893 נישא וושינגטון למרגרט ג'יימס מארי (Margaret James Murray), לשניים לא נולדו ילדים משותפים והיא נפטרה ב-1925.