מייקל רואץ'

ראשית

מייקל רואץ' נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה ב-17 בדצמבר 1952 להורים מהכנסייה האפיסקופלית והוא אחד מארבעה אחים, המשפחה עברה ב-1958 לפניקס, אריזונה. בסיום לימודיו התיכוניים קיבל את מדליית Scholar הנשיאותית מנשיא ארצות הברית, ריצ'רד ניקסון, בבית הלבן. בשנת 1970 גשה מייקל התקבל במלגה מלאה לאוניברסיטת פרינסטון שם למד בחוג לדתות, והשלים גם לימודים מתקדמים בשפה הרוסית. בשנת 1975 סיים בהצטיינות את הלימודים לתואר ראשון.
בשנת 1973 לקח הפסקה מלימודיו באוניברסיטה ונסע להודו לבקש הדרכה בודהיסטית בחיפוש אחר תשובות. באשרם בהרידוור קיבל את הדרכתו הראשונה במדיטציה. במאסורי שבהימליה קיבל לראשונה את הדרכתו המוזיקלית בנגינה הודית מסורתית על סיטאר וטאבלה אותם למד מהמאסטר מובארק מאשי. בשנת 1974 לאחר שחזר לארצות הברית, הוא קיבל מלגת לימודים מבית ספר וודרו וילסון על מנת המשיך בעבודתו עם הפליטים הטיבטיים בהודו. באותה שנה חזר להודו הישר לספריה הטיבטית שבדאראמסלה והחל ללמוד את השפה והפילוסופיה הטיבטית ובמקביל המשיך בלימודי המוזיקה.
רואץ' ביקש מאמו שחלתה חלתה בסרטן באותה תקופה להגיע לטיפולים בהודו והיא אכן נסעה אליו לקבל טיפולים טיבטיים מסורתיים במחלת הסרטן. שניהם נפגשו עם הדלאי לאמה לקבלת ייעוץ אם עליו לחזור לארצות הברית להמשיך לסעוד את אימו, להמשיך את לימודיו האוניברסיטאיים וכמו כן האם להמשיך בלימודי הבודהיזם בארצות הברית. רואץ' שמע על לאמה טיבטי בשם הלה-ראמפה גֶשֵה לובסָנג תַ'רצִ'ין (הידוע כקֵן רינפוצֵ'ה 1921–2004), אחד ממורי הרוח הענקיים של הבודהיזם הטיבטי, שנשלח על ידי הדלאי לאמה ללמד בניו-ג'רזי בארצות הברית ואכן הדלאי לאמה אישר לו כל זאת. בחורף 1974 חזר רואץ' חזר ללימודיו בפרינסטון ובמקביל ללימודיו באוניברסיטה החל בלימודיו אצל קֵן רינפוצֵ'ה, את לימודיו באוניברסיטה סיים בקיץ 1975.

לימודיו כנזיר

מיד לאחר סיום פרינסטון בשנת 1975, גשה מייקל עבר להתגורר וללמוד במנזר בניו ג'רזי עם קֵן רינפוצֵ'ה, וחי כסטודנט וכעוזרו האישי במשך כעשרים וחמש שנה. בשנת 1983 הוסמך רואץ' כנזיר בודהיסטי במנזר סרה מיי בדרום הודו, מזרם הגלוקפה. הוא החל את לימודיו האינטנסיביים תחת עשרה מאסטרים שונים של המנזר, כולל והכי חשוב יותר מעשור של מחקרים פרטיים עם גשה Thupten Rinchen, שהוא אחד המלומדים החיים הגדולים ביותר בטקסטואלית של טיבט. גשה מייקל המשיך "ניידות" בין שני המורים הגדולים שלו, ובשנת 1993 הפך למערבי הראשון שקיבל תואר Rikchung מראש סרה מיי, סוג של תואר גשה הדומה לתואר שני במערב. ב-1995 היה מייקל רואץ' לנזיר הבודהיסטי האמריקאי הראשון (מזה 600 שנים) שעבר את המבחנים הקפדניים לתואר גֶשֶה, מאסטר בבודהיזם (מקביל לדוקטור לפילוסופיה). זאת לאחר 20 שנים של לימודי יוגה ופילוסופיה בודהיסטית עם מורו קן רינפוצ'ה שבארצות הברית, ובמנזר סֶרָה מֵיי שבהודו שלשם הוא היה מדי פעם נוסע ללמוד.
לימודיו בסנסקריט עתיקה הושלמו גם בתקופה זו, בהדרכתו הפרטית של ד"ר שמואל ד. אטקינס, הבלשן הנודע של בסנסקריט היוונית הוודית שהיה יו"ר המחלקה ללימודים קלאסיים באוניברסיטת פרינסטון.

איש העסקים

ניסיונו של גשה מייקל בעסקים החל באוניברסיטת פרינסטון, שם הוא עבד בתור מנהל הסטודנטים של הסוכנות אקספרס ראוניון, בו פיקח על צי קטן של משאיות ועובדים שסיפקו את כל שירותי המשא וההובלה באוניברסיטה. בשנת 1981, קיבל הנחיה ממורהו, קו רינפוצה, ליישם בחיים המעשיים את העקרונות הבודהיסטים אשר למד ולהתחיל עסק במנהטן כדי לסייע בפרנסת פליטים טיבטים. רואץ' הצטרף להקמתה של חברת היהלומים אנדין אינטרנשיונל קמעונאית התכשיטים הבינלאומית בניו יורק, שהייתה בבעלות הישראלים עופר ואיה עזריאלנט, וזאת מבלי לספר דבר על נזירותו. אנדין החלה עם הלוואה של 50,000 $ ושלושה עובדים. גשה מייקל פרש מהחברה בשנת 1999 כסגן נשיא האחראי על חטיבת היהלומים, ולניהול של יותר מ-500 עובדים. המכירות גדלו ל-100 מיליון דולר בשנה, כאשר האגף של גשה מייקל טיפל, ביום טוב, בלמעלה מ-30,000 יהלומים. אנדין בסופו של דבר רכשה את האתר לתכשיטים (jewelry.com), והגיעה ללמעלה מ-200 מיליון דולר במכירות.
בשנת 2009 החברה נמכרה לקבוצת ריצליין של וורן באפט. רואץ' השתמש בחוויות האלה כבסיס לספר שכתב, "להב היהלום", בו הוא מבאר על ידי סיפורו האישי את הכתב הקלאסי של סוטרת להב היהלום בהקשר העסקי, מאז רואץ' השקיע את כל כספו למימון הפרויקטים השונים אותם יזם ברחבי העולם.
במהלך תקופה זו, קיבל גשה מייקל תואר של גמולוג מן המכון הגמולוגי האמריקאי, ובמהלך שנות ה-80 הוא שימש חבר מערכת של כתב העת של המכון, Gems & Gemology, שם גם תרגם מרוסית ופרסם מחקרים מברית המועצות. הוא שימש כיועץ של קבוצת  DeBeers, ונבחר כחבר מועדון סוחרי היהלומים היוקרתי בניו יורק. רואץ' היה חבר בחברה הגמולוגית של בריטניה, ובשנים האחרונות היה משתתף קבוע ב-IDEX, כתב העת של בורסת היהלומים הבינלאומית. הוא היה אחד החוקרים הראשונים של גידול יהלומים במעבדה, והוא חסיד של השימוש בו לתכשיטים, כדי למנוע את ההרס האקולוגי והאלימות הפוליטית הנובעת מהכרייה של היהלומים הטבעיים (יהלומי דמים).

הפילנתרופ

בשנת 1975 גשה מייקל התחיל חיים שלמים של שירות לפליטים הטיבטים, איסוף תרומות בגדים באזור פרינסטון ומשלוחם למחנות הפליטים. בשנת 1978 סייע למורה שלו קן רינפוצ'ה בהקמת עמותה רשמית לעזור לנזירים הפליטים. בין השאר, כתוצאה מעזרתה הכספית של חברת היהלומים אנדין, התרחבה קרן המזון לסרה מיי, שבמשך שנים סיפקה אוכל ובגדים לאלפי נזירים, לקרן נרחבת יותר. במהלך 25 השנים האחרונות, בשיתוף פעולה עם ארגוני צדקה מערביים כגון United Church Board for World Ministries ,הקרן תרמה מבנים ומעונות רבים, בית ספר יסודי, ספרי לימוד, שירותי אופטומטריסט, משכורות למורים ומלגות לסטודנטים, מערכת מים גדולה, הכשרה מקצועית חקלאית, מרפאה, מרכז ממוחשב מאובזר, ספרייה שלמה, מתקן סולארי למטבח, תעשיות זעירות לנזירים הפליטים של מנזר סרה מיי הטיבטי.
בשנת 1987, הקים רואץ' את פרויקט מחשוב הכתבים הקלאסיים של אסיה - (ACIP)Asian Classic Input Project על מנת להכשיר פליטים טיבטיים ולאפשר להם הכנסה מעבודה לשמור על כתבי הקודש שלהם בפורמט דיגיטלי. בפרויקט יש כיום מעל 8,500 כתבים, כמעט חצי מיליון דפים, אשר זמינים לכל אדם אתר האינטרנט ובחינם.
הוא ייסד את מכון להב היהלום, מרכז ייעוץ שמטרתו היא "לעזור לאנשים ברחבי העולם להשיג הצלחה בכל היבט של חייהם", המבוסס על ספריו ותורתו.
רואץ' גם ייסד את מרכז הריטריטים Godstow ברדינג, קונטיקט אשר עכשיו שינה שמו ל"דו נאק קונפן לינג" מרכז טיבטי בודהיסטי לשלום עולמי.
בסתיו של 2004, הקים רואץ' את "דיאמונד מאונטיין" מרכז ללימוד קורסים וריטריטים בודהיסטי ליד Bowie, באריזונה.

מחנך

עם חיבור 18 קורסים בסיסיים ו -18 קורסים מתקדמים של מכון אסיה הקלאסית, עשה מייקל רואץ' מהפכה בלימוד הפורמלי של הבודהיזם, שהיה בעבר בתחום הכמעט בלעדי של נזירים בודהיסטים, והביא אותו לציבור הרחב. רואץ' הסמיך מאות מורים מוסמכים בודהיסטים מערביים, נשים וגברים, ברחבי העולם ללימודים אלו.
גשה מייקל ייסד את המכון ללימודי היוגה הטיבטית YSI) The Yoga Studies Institute), אשר מספק הכשרה ליוגה המסורתית של טיבט, כמו גם סדרה של קורסים המבוססים על הקלאסיקה של היוגה בהודו כמו יוגה סוטרה, האטה יוגה פראדיפיקה, אור על יוגת השמש והירח, ואת הבהגווד-גיטה. הרעיון כאן הוא להביא את מיליוני אנשים שמתרגלים יוגה להעריך ולהשיג תועלת מהמשמעות העמוקה יותר של התרגול.

מרצה

גשה מייקל הרצה אלפי שעות על תורת הבודהיזם, וכן בסמינרי עסקים להצלחה, במשך 32 השנים האחרונות ביותר מ -20 מדינות ברחבי העולם. בשנים האחרונות כ-10 אלף אנשים משתתפים מדי שנה בהרצאותיו בנושא איך לשרת אחרים כדרך המהירה ביותר להצלחה. בשנת 2009 ביחד עם בוגריו הבכירים של מכון לימודי אסיה הקלאסית,(Asian Classics Institute (ACI ואוניברסיטת דיאמונד מאונטיין,(DMU) Diamond Mountain University) הקים את מכון "להב היהלום", על מנת להביא את הסמינרים לקהל גדול יותר ברחבי העולם.

מומחה לתרגום

במהלך הכיבוש הסיני את טיבט ובעקבותיו המהפכה התרבותיתן, יותר מ-5,000 ספריות נהרסו. הספרים הפכו נדירים ובתחילת לימודיו במנזרים גשה מייקל נאלץ לעיתים קרובות לחלוק ספר עם תלמידים רבים מכיתתו גשה מייקל החליט להציל את מה שנותר מהספרות הטיבטית העתיקה, כולל את המקור בסנסקריט. הוא כתב הצעה לפרויקט בשם "פרויקט קלט אסיה הקלאסית" וקיבל מענק מקרן דייוויד ולוסיל פקארד לממון המרכז החדש, הממוקם בתוך מחנה הפליטים הטיבטי. הספרות הטיבטית העתיקה מגולפת על לוחות עץ כלומר על מנת שניתן יהיה לאחסנו ולחפש בתוכו יש להקלידו למחשב קודם לכן. ACIP החל להכשיר ולשלם לעשרות פליטים טיבטיים להקליד מאות אלפי ספרים רוחניים קלאסיים של טיבט, באמצעות תוכנה חדשנית שפותחה על ידי הפרויקט. 23 שנים מאוחר יותר, עבודה זו נמשכת, בעיקר על ידי נשים טיבטיות פליטות בהודו, אשר לא מקבלות אזרחות בהודו ולא יכולות למצוא שום עבודה אחרת. נכון להיום, 14,414 טקסטים עתיקים כבר הוקלדו פנימה והגרסאות המאומתות פורסמו באינטרנט להורדה בחינם על ידי כל אדם בעולם. ההערכה היא כי בקצב הנוכחי ידרוש יותר מ -100 שנים נוספות כדי להשלים הפרויקט.
כדי לשמר את העותקים האחרונים של טקסטים רבים, סיכם גשה מייקל בשנת 1993על הסכמים עם אוניברסיטת סנט פטרסבורג סניף של האקדמיה הרוסית למדעים לקטלג אוסף נרחב של הטקסטים העתיקים של אסיה. קטלוג זה הושלם על ידי נזירים טיבטים לאחר 15 שנות עבודה. הוא מכיל פרטים של 134,327 כתבי יד עתיקים, והוא אחד הקטלוגים של כתבי אסיה הגדולים בעולם.
בשנת 1988 פנה גשה מייקל למשימה של לסייע לפרסם מחדש של ספרים טיבטיים חסרים מנתונים שנוצרו מפרויקט ACIP על ידי זרוע הוצאה לאור של מנזר סרה מיי בהודו להדפיס ספרי לימוד אבודים. גשה מייקל היה עורך הראשי במשך כמעט 10 שנים של סדרת ספרי הלימוד של סרה מיי, כולל תיקון הגרסאות הסופיות של הטקסטים העתיקים הטיבטים.
בשנת 1989, גשה מייקל היה מעורב על ידי ספריית הקונגרס של ארצות הברית בלעזור לעצב תוכנית רכישות שוטפת של טקסטים עתיקים טיבטיים, ולאחר התייעצות עם 120 מוסדות טיבטים יצרו קטלוג עם יעד של למעלה מאלף יצירות. בשנת 1995 מונה רואץ' לעמית מחקר של המכון ללימודים מתקדמים של דתות העולם.
גשה מייקל הוא אחד המתרגמים המודרניים הפוריים ביותר של כתבי יד עתיקים מאסיה, לאחר שהשלים תרגומם של יותר מ-40 טקסטים עתיקים בטיבטית ובסנסקריט (לפרטים נוספים, ראה מאגר המידע The Knowledge Base), הכוללים כיום כ- 10,253 דפים.

מורה ליוגה

לגבי שיטות אחרות שנועדו להפוך את הגוף הפנימי, קיבל גשה מייקל העצמה ל-anuttara, כולל בהיירווא, ואג'רה יוגיני, צ'אקרה סמווארה וקאלאצאקרה, בתחילת שנות ה-80, מכמה לאמות מהגבוהים ביותר בעולם באותה תקופה, כולל קֵן רינפוצֵ'ה גֶשֵה לובסָנג תַ'רצִ'ין (1921-2004),, קיאבג'ה לינג רינפוצ'ה (1903–1983), וקיאבג'ה ג'ונג רינפוצ'ה (1905–1984). במנזרים טיבטיים, תרגול יוגה גופנית (אסאנות יוגה) נחשבה סודית ביותר, ורק לאחר סיום התואר גשה שלו הוא קיבל העצמה לתוך שש היוגות של נרופה, תנוחות היוגה המפורסמות ביותר של המערכות הטיבטיות.
ב -12 השנים האחרונות הוא גם שמר על תרגול יומי של סגנונות יוגה הודיים, כאשר החל בתרגול תחת דייוויד לייף, שרון גאנון, רות לאואר, ודייוויד סוונסון של שיטות הג'יוואמוקטי והאשטנגה. הוא למד מאז גם עם מורים אחרים, כגון שרי דהרמה מיטרה ואנה פורסט. עבור תרגולו האישי והוראת יוגה לקהל הרחב, גשה מייקל התמחה בתרגול היוגה של ליידי ניגומה, יוגיני הודית שחיה לפני כאלף שנה, ואשר משנתה הגיעה לטיבט. רואץ' לימד את יוגה זו ברחבי העולם, ובעיקר באסיה.
גשה מייקל גם משלב ריקוד מקודש בתרגול האישי שלו. הוא החל את לימודי הריקוד שלו בשנת 1997 עם זאבה כהן, מנהלת המחלקה למחול בפרינסטון, והמשיך לתוך בלט עם לורה דונלי מאוניברסיטת אריזונה, ואווה נתניה, לשעבר בניו יורק בלט והבלט המלכותי, לונדון. הוא למד גם עם מאסטרים טיבטיים ומונגולים של ריקוד מקודש.

מוזיקאי

גשה מייקל ניגן רוק&רול עם אחיו, ועזר לממן את הנסיעות הראשונות שלו להודו על ידי ניגון ג'אז פיוז'ן ערבי עם להקת Tarbouche באוניברסיטת פרינסטון. במהלך סוף שנות ה -70 הוא הוכשר על סיטאר במוזיקה הודית קלאסית של Mubarak Masih of Mussoorie, ו - Desh Bandhu Sharma of Himachal Pradesh, שניהם למרגלות ההימלאיה. לאחר מכן הוא ביצע קונצרטים הן בהודו והן בארצות הברית. בשנת 2008, שוחרר CD של "מלאך היהלומים", בו רואץ' שר ומנגן עם לאמה קריסטי מקנאלי, וב-2009 שוחרר הדיסק"קירטן חג המולד", עם גשה מייקל בביצוע סיטאר ושירה, בשיתוף עם מרצדס באהלדה. בשנים האחרונות הוא הופיע גם עם קרישנה דאס והראפר "MC יוגי".

חייו האישיים

רואץ' בילה את רוב חייו הבוגרים כנזיר בודהיסטי במנזרים בטיבטית, ומתרגל מדיטציה מעל 30 שנה. הוא עבר יותר משש שנים בריטריט עמוק, כולל "הריטריט הגדול" המסורתי של 3 שנים, 3 חודשים ו-3 ימים בשתיקה ומדיטציה, משנת 2000 עד 2003, בצריף במדבר אריזונה.
בשנת 1996 הוא הכיר את כריסטי מקנאלי שבאה ללמוד ללמוד אצלו. בשנת 1998 הם נשאו. השניים הצהירו שיש להם שותפות רוחנית. לדוגמה: הם השתדלו ככל האפשר לא להיפרד האחד מהשני. רואץ' לא פרסם את הנישואים ברבים לפני שנת 2003] בין השאר מפני שהם סותרים את נדר הנזירות שלו].
בני הזוג התגרשו בשנת 2009. ומקנאלי התחתנה כעבור שנה עם תלמיד אחר של רואץ', איאן ת'ורסון.
עם השלמת הריטריט הגדול בשנת 2003, כתב גשה מייקל מכתב אישי לכל המורים העיקריים שלו, וגם להוד קדושתו הדלאי לאמה, בו הוא מתאר את החוויות המיוחדות שקרו לו מאז גיל 16. במכתב זה הוא גם תיאר את כוונתו להיכנס לתקופה של שותפות רוחנית עם לאמה קריסטי מקנאלי. המסורת של בן זוג רוחני בבודהיזם היא בת 2,500 שנים, ותורגל גם על ידי לורד בודהה עצמו. מתרגול זה מותר למי שהוסמך, כולל חניכה מהמאסטר האישי שלו, חניכה שגשה מייקל קיבל מספר פעמים. סוג זה של שותפות, תוך ניצול האינטראקציה של אנרגיה זכרית ונקבית, שנאמר בכתובים רבים לאורך כל ההיסטוריה של הבודהיזם הוא הכרחי להשגת ההארה בתוך מחזור חיים אחד.
שותפויות אלה קורות לעיתים קרובות בתוך מדיטציה בלבד, ושותפות עם בן זוג בצורה הפיזית, רק לעיתים נדירות פורסמו במסורת הטיבטית. גשה מייקל האמין בגישה זו כדי להיות הוגן כלפי בן הזוג הנשי, שהייתה צריכה להיות חבויה ולא הורשתה לדבר. וכך במשך 12 השנים הבאות הוא לימד בפומבי לצד לאמה קריסטי, כשותפה שווה.
גישה זו קיבלה תגובות מעורבות מהקהילה הבודהיסטית הטיבטית: גורם בכיר בלשכתו של הדלאי לאמה, אשר מעולם לא פגש את גשה מייקל ביטל לחלוטין את חוויותיו, בעוד לאמות בולטים אחרים שלחו לו מכתבי ברכה. השותפות הייתה מוצלחת, והצליחה למשוך בערבים מסוימים יותר מאלף משתתפים מניו יורק ועד שנגחאי להשתתף בשיחות על זוגיות רוחנית. השותפות הסתיימה בשנת 2009, ובה לאמה קריסטי החל לפעול באופן עצמאי כמחברת עולמית ומרצה בציבור.