האומיה (כוכב לכת ננסי)

גילוי

שני צוותים טענו כי היו הראשונים לגלות את האומיה. צוות בראשותו של מייקל בראון מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה גילה את הגוף ב-28 בדצמבר 2004 מתמונות שצולמו ב-6 במאי. ב-20 ביולי 2005 הם פרסמו את ממצאיהם ברבים. באותו הזמן, צוות בראשותו של חוזה לואיס אורטיז מוראנו ממצפה הכוכבים סיירה נבאדה בספרד, גילה את הגוף מתמונות שצולמו ב-3-10 במאי 2003. ב-27 ביולי 2005 הוא שלח דואר אלקטרוני בדבר הגילוי למרכז לכוכבים מינוריים (Minor Planet Center) ובכך הצהיר על הגילוי.
תחילה בראון הודה כי הגילוי של אורטיז קדם לשלו, היות שהתמונות של הצוות הספרדי צולמו בשנת 2003. בהמשך היה חשד לתרמית מצד הצוות הספרדי שקיבל גישה לתצפיותיו של בראון יום לפני ההצהרה שלהם. היה חשד כי נעשה ניסיון מצידו של אורטיז לזקוף לצוותו קרדיט לתגלית על סמך ממצאיו של בראון, ובהתבסס על תמונות שהם צילמו בשנת 2003. בהמשך אורטיז הודה כי קיבל גישה למצפה הכוכבים של המכון הטכנולוגי של קליפורניה, אך הכחיש כל אשמה בטענה כי הוא וידא שגילה גוף חדש שלא היה ידוע לפני כן.
לפי פרוטוקול של האיגוד האסטרונומי הבינלאומי הקרדיט על הגילוי ניתן למי ששולח דוח למרכז לכוכבים מינוריים עם מספיק מידע על מסלול הגוף שהתגלה, והדבר מזכה אותו במתן שם לגוף. ב-17 בספטמבר 2008 הודיעה האיגוד כי הגוף קיבל את הסטטוס כוכב לכת ננסי, אך לא ציין את פרטי הצוות שגילה אותו. על פי האיגוד, מיקום הגילוי הוא מצפה כוכבים סיירה נבאדה של הצוות הספרדי, אך השם שנבחר - האומיה - נבחר על ידי הצוות האמריקאי.

מקור השם

עד בחירת השם הרשמי, חברי הצוות האמריקאי קראו לגוף סנטה, היות שהגילוי התרחש ב-28 בדצמבר 2004, מספר ימים אחרי חג המולד. הצוות הספרדי, שהגיש בקשה נפרדת על הגילוי למרכז לכוכבים מינוריים ביולי 2005, הם קראו לו אטגינה על שמה של אלת האביב במיתולוגיה האיברית.
ב-29 ביולי 2005 הגוף קיבל את הסימון הרשמי שלו - 2003 EL₆₁. שנת 2003 ציינה את השנה בה צולם הגוף לראשונה על ידי הצוות הספרדי. ב-7 בספטמבר 2006 הוא קיבל את המספר האסטרונומי 136108 קוטלג באופן רשמי תחת הסמל (136108) 2003 EL61.
בהתאם להנחיות של איגוד האסטרונומיה שמות כוכבי הלכת יתבססו על דמויות מיתולוגיות הקשורות לבריאה, הצוות האמריקאי הגיש בקשה רשמית למתן שמות לגוף ולירחיו, שמות שהתבססו על המיתולוגיה של הוואי. לפי הצעתו של דייוויד רבינוביץ, חבר צוות המכון הטכנולוגי של קליפורניה, כוכב הלכת יקרא על שמה של אלת הלידה והפריון האומיה, ושני ירחיו יקראו על שם ילדיה של האומיה הייאקה ונאמאקה. השמות התקבלו, יחד עם שינוי מעמדו של הגוף לכוכב לכת ננסי, בהחלטה של איגוד האסטרונומיה העולמי ב-17 בספטמבר 2008.

מאפיינים

לא קיים מידע רב אודות האומיה היות שאף חללית לא התקרבה די הצורך כדי לחקור אותו מקרוב, והמרחק הרב שלו מכדור הארץ מאפשר רק להעריך את מאפייניו והרכבו. תצפיות טלסקופיות הן הדרך היחידה להעריך את תכונותיו.
מסתו של האומיה היא כשליש ממסתו של פלוטו והוא מסווג ככוכב לכת ננסי. זמן ההקפה שלו סביב השמש נמשך 283 שנות ארץ. מרחקו הממוצע מהשמש הוא כ-43 יחידות אסטרונומיות, בשנת 1992 הוא חצה את פריהליון וכרגע הוא נמצא במרחב של 50 יחידות אסטרונומיות מהשמש. בהירותו הנראית היא 17.3, מה שהופך אותו לגוף השלישי בבהירותו בחגורת קויפר, אחרי פלוטו ומאקה-מאקה.

ירחים

להאומיה שני ירחים ידועים, הייאקה ונאמאקה. שניהם התגלו על ידי בראון, צ'אד טרוחיו ודייוויד רבינוביץ בשנת 2005 במצפה הכוכבים קק. הייאקה, הירח החיצוני והגדול מבין השניים - קוטרו 310 ק"מ - מסיים הקפה סביב האומיה כל 49 יום. נאמאקה, הירח הפנימי והקטן יותר - מסתו עשירית מהייאקה - והוא מסיים הקפה מלאה סביב האומיה כל 18 יום במסלול אליפטי מאוד.

טבעות

בשנת 2017 תצפיות גילו כי האומיה מוקף בטבעת סביבו. באמצעות שילוב תצפיות מ-12 טלסקופים שונים ניתן היה למדוד כי הטבעת ברוחב 70 ק"מ, ומקיפה את האומיה ברדיוס 2278 ק"מ. הטבעת מסתובבת בתהודה מסלולית ביחס של 3:1 עם סיבוב האומיה.