ילדי רב החובל גרנט

עלילה

ב-26 יולי 1864 יצא ספינת שעשועים מפוארת בשם דֶנקֶן לשיט מבחן מול נמל גלאזגו שבסקוטלנד. הספינה הייתה בבעלות הלורד אדואר גלֶנֶרבָאן בן 32. עמו הייתה רעייתו הצעירה, ליידי הלנה טוֹפְנֶל, בת 22, בתו של נוסע שהתמחה במדע הגאוגרפיה ובעל ניסיון במסעות ברחבי העולם. כן בצוות אחד מדודניו של הלורד, רב-סרן מק נאבס, אשר יספק את הידע הביטחוני למשלחת. רב החובל האוניה, ג'ון מנגלז, צופה בים בכריש יוצא דופן. הוא מורה לצוד אותו וכאשר מבתר את בטנו, טום אוסטין, סגן רב החובל, מוצא בתוך הדג בקבוק זכוכית אטום ובו שלוש מגילות: באנגלית, גרמנית וצרפתית. הם מגיעים למסקנה כי הפיענוח של המגילות מציג את המסר הבא:
 7 יוני 1862...הספינה בעלת שלושת התרנים "בריטניה" מגלאזגו...טבעה...(ב)גוניה...האוטרל (יה)...לאדמה (הגיעו)...קפיטן גראנט ושני מלחים...היבשה...אכזרים...ילידים...מסמך זה...נשלח מקו הרוחב 37°11°. חושו לעזרתנו. תודה.

ובצרפתית :
juin 1862...trois-mâts Britannia...Glasgow 7
sombré...gonie ...austral
à terre...deux matelots capitaine Gr...abor
contin...pr...cruel indijeté ce document ...de longitude
et 37° 11′ de latitude.... Portez-leur secours
perdus
הם מגלים כי בספרי ההפלגות בנמל גלאזגו נרשם, כי האונייה "בריטניה" עם הרב חובל גראנט, יצאה להקים מושבה חדשה "סקוטלנד-חדשה", בדרום האוקיינוס השקט. הקושי העיקר היה העדר המיקום המדויק של הספינה הטרופה ורק קו הרוחב היה ידוע. לכן, מסע החיפושים של המשלחת התבצע לאורך קו רוחב זה ברחבי העולם.
 לורד גלנרוון פרסם מודעה בעיתון והכריז על מציאת המכתב. בעזרת המודעה שני ילדיו של רב החובל, מרי בת 16 ורוברט בן 12, הגיעו אל הלורד והצטרפו למשלחת החיפושים.

חלק א': בדרום אמריקה

עיון במילים הבאות מתוך המכתב: gonie, terre, cruel indi. מעלה את ההשערה כי רב החובל גראנט ושני המלחים שעימו נמצאים בחלק הדרומי של דרום אמריקה באזור פטגוניה כפי שנגזר מחלק המילה המופיע במכתב - "gonie".
לורד גלנרבאן והצוות אשר עמו מחליטים להפליג בספינה דנקן לאוקיינוס האטלנטי. הספינה בנויה היטב למשימה כזאת ומצוידת בכל הדרוש, אפילו הציבו בה קנה של תותח על כל מקרה שיהיה צורך. הם חולפים באוקיינוס על פני על פני איי מדירה (Madeira), האיים הקנריים, ויוצאים דרך מצר מגלן מהאוקיינוס האטלנטי לאוקיינוס השקט. אחרי 42 יום הם הגיעו לעיר הנמל קונספסיון (Concepción, Chile) שבצ'ילה בדרום אמריקה. כאשר הם חולפים מסביב לחופי דרום אמריקה הם עוקבים אחרי אתרים מועדים לפורענות לאורך קו הרוחב 37° - אולי יימצאו בהם את שרידי האוניה "בריטניה" של רב החובל גראנט - כך הם ייעשו, בהמשך, לאורך כל הדרך. מאוכזבים מתוצאות המסע בים הם מתיעצים עם הגאוגרף הצרפתי, פאגאנל, המגיע למסקנה כי רב החובל גראנט "נפל בשבי" ולא "יפול בשבי". כלומר הוא נמצא במקום שביו ומקום זה לא חייב להיות לחופי האוקיינוס. הוא מעלה את ההשערה כי שוביו העלו אותו ליבשה ואת הבקבוק, כנראה, רב החובל גראנט השליך באחד הנהרות הנשפכים לאוקיינוס. הם מחליטים לחצות את יבשת דרום אמריקה, ממערב למזרח, או כביטוי אחד המקומיים "מהשקיעה עד הזריחה", לאורך קו הרוחב 37°, ולנסות לאתר את רב החובל ליד אחד הנהרות שהם יחצו בדרך.
הם יוצאים לדרך עם שיירת פרדות, עולים לפיסגות הרי האנדים ומגיעים למעבר "אנטוקו" (Antuco)  בגובה 2985 מטר מעל פני הים ומגלים כי רעידת אדמה הרסה את המעבר ושיירת הפרדות חוזרת לבסיסה. הם נשארים בודדים בפיסגת הרי האנדים. המשלחת יורדת מההרים ורעידת אדמה מדרדרת אותם מההר לתחתית ההר (ראו בתמונה). רוברט בן 12 נעלם והם צופים בציפור הקונדור, המרחף באוויר, ואוחז את הנער בצפורניו. ירייה נשמעת והקונדור מנחית את רוברט בשלום. היורה מתגלה בתור "מורה דרך" במקצועו. הוא מארגן למשלחת שיירה חדשה והם יוצאים בדרך לחוף אוקיינוס האטלנטי, היכן שתמתין להם ספינתם "דנקן". הם נמצאים לרגלי מורדות הרי האנדים המזרחיים, ה"קוריליירה" (Cordillera) ובאים אל שפלת הפמפס של ארגנטינה. האזור המישורי, מזרחית להרי האנדים, כולל שלוש רצועות גאוגרפיות: שטח רציף של צמחייה נמוכה ושיחים, לאחריה שטח שצומח בו רק עשב, המועד לשריפות ורצועה שלישית של שטחים חקלאיים מעובדים על ידי מהגרים מאירופה. בדרך הם עוברים נהרות אחדים, שם הם מצפים למצוא את רב החובל גראנט ומלחיו. בדרך הם מותקפים על ידי להקות זאבים מורעבים, כאשר בעזרת אומץ ליבו של הנער בן 12 הם ניצלים ממוות. הם צופים בשטפון ענק הגורף כל מה שנמצא בערבות הפמפס. הם מטפסים על עץ אגוז ענק מהמין " l’ombu " , אשר יהיה, לימים אחדים, ביתם. כאשר העץ ה"אומבו" קורס הוא ישמש להם כרפסודה, עימה יגיעו, בתום מסע של חודש ימים, לחוף האוקיינוס האטלנטי. בחוף הם פוגשים את הספינה דנקן עם שאר הצוות, אשר בדרכו לארגנטינה מהאוקיינוס השקט, עובר דרך מסלול אלטרנטיבי, עוקף את כף הורן, תוך בדיקת האפשרות כי ספינתו של רב החובל גראנט, "בריטניה", אכן הגיעה לקצה הדרומי של דרום אמריקה. בסופו של דבר, ההשערה כי מקום הימצאם של הניצולים היא פטגוניה, יורדת מהפרק.

חלק ג': בניו זילנד

חברי המשלחת מוצאים עצמם חסרי כל בעיר החוף בדרום אוסטרליה: ללא הספינה דנקן וללא רב החובל גראנט. מה שנותר לעשות הוא לשוב הביתה. הם מחפשים אוניה המפליגה למלבורן ומשם לאנגליה ואַין. לאחר מחשבה נוספת, הם מגיעים למסקנה, כי יוכלו למצאו אוניה שתקח אותם חזרה למולדת בעיר הנמל אוקלנד שבניו זילנד. מנמל זה יש סיכוי למצוא אוניה המפליגה לאירופה. הם מוצאים ספינה בשם "מאקוורי" במצב רעוע עם רב חובל שיכור וחמישה מלחים לא ממושמעים. המשלחת מחליטה כי מדובר בהפלגה של שבוע ימים וכי הם בעלי ניסיון בספנות ובלית ברירה יטלו את השליטה על האוניה.
פאגאנל, הגאוגרף הצרפתי, מספר להם על תולדות גילוי האי ועל התושבים השבטים המאורים. הספר מרחיב בתיאור מפורט של הנסיבות שבהם השבטים אכלו "בשר אדם" - מאחיהם ומהאדם לבן. וכך ז'ול ורן מתאר אותם: "גזע פקח, צמא דם, אוכלי אדם, תאבי בשר אנשים, טועמי אחיהם האנתרופולוגיים לא מצפים כי הם יגלו רחמים".במשלחת שורר חשש רב מהעובדה כי הם עלולים להתקל בדרכם בבני השבט "אוכלי האדם". אמנם נתיב האוניה הוא לעיר נמל, אבל האוניה, במצבה הנוכחי, עלולה להסחף ליבשה ולהגיע אפילו לחוף לא ידידותי. הם גם קראו בעיתונות האוסטרלית כי מתנהלת מלחמה בניו זילנד. התושבים המקומיים לא מוכנים לקבל את מרות השלטון הבריטי.
אך בלית ברירה, הם מפליגים לניו זילנד ואכן הגרוע מכל קורה. סערה מטילה את הספינה על "שונית" והיא עולה על "שרטון" חול. רב חובל עם הצוות נוטש את האוניה יחד עם הסירה היחידה שבה. המשלחת מנסה להיחלץ מהשרטון באמצעים שונים. הם אפילו נעזרים בכוחם הפיזי של הנשים ובשעת גאות הם מנסים להוריד את הספינה מהשרטון. הכול במטרה להימנע מלרדת לחוף ולהפגש עם שבטים אוכלי אדם. בסופו של דבר, הם מגיעים למסקנה, כי הדרך היחידה לשוב הביתה היא באמצעות בניית רפסודה שתביא אותם לחוף ומשם תוך ימים אחדים יגיעו ברגל לנמל אוקלנד. ואכן, הם יורדים לחוף, צועדים ליעדם ובלילה הם חונים, ללא ידיעה מראש, בלב כפר ילידים. הם נופלים בשבי וראש השבט מכריז שהם יוחלפו במנהיג הנמצא בידי האנגלים. כאשר מתברר כי המנהיג הוצא להורג נקבע מועד להריגת חברי המשלחת. אך כאשר הם הובלו לשבי, רוברט בן ה-12, הצליח לברוח ובעזרת תחבולה הוא מבריח אותם מהשבי. הקבוצה נמלטת, אנשי השבט רודפים אחריהם והם עולים להר שבו קבור מנהיג מאורי. ההר נחשב לטאבו והפראים אינם רשאיים להיכנס לתחומו. מההר הם צופים באוניה דנקן השטה בים. בלית ברירה הם נסים לאוניה ומגלים כי איירטון כבול בתאו ואת אשר זמם לעשות, להשתלט על האוניה, הוא לא הצליח להוציא לפועל. הם מנסים לדלות ממנו פרטים על מקום הימצאות רב החובל גראנט והוא מציע עסקה: הוא יגלה את כל הידוע לו והם ישאירו אותו על אי בודד ולא יסגירו אותו לשלטונות בריטניה. הם מסכמים ומתברר כי הוא לא יודע דבר על גורלו של הרב חובל, לאחר שהוא הוריד אותו לחוף האוסטרלי. דבר אחד כן ידוע לו: רב החובל גראנט התכוון לנסוע לניו זילנד ולנסות למצוא בה מקום למושבה סקוטית חדשה שהוא רצה להקים.
 הם מפליגים לאי בודד בשם "מריה טרזה" ומחליטים כי זה יהיה מקום גלותו של איירטון. כאשר הם מתקרבים לאי הם מגלים כי שלושה אנשים מנפנפים להם בדגל בריטי. היו אלה : רב החובל גראנט ושני המלחים אשר עמו. הם כבר שנתיים באי הבודד, הנמצא רחוק מנתיבי ההפלגה של האוניות. מתקיים מפגש חם, האוניה חוזרת לגלאזגו ובתו, מרי, נישאת לבחיר ליבה רב החובל של דנקן וגם פאגאנל, הרווק הצרפתי, מוצא את בחירת ליבו.
 נשארה רק שאלה אחת: מה הם לא הבינו במכתב שנשלח בבקבוק. רב החובל גראנט מסביר להם מה היה כתוב במכתב המקורי: ב-27 יוני 1862, הספינה "בריטניה", בעלת שלושה תרנים, מגלאזגו, אבדה במרחק 1,500 ליגות מפטגוניה, בחצי כדור הארץ האוסטרלי. לאדמת האי טבור הגיע רב החובל גראנט ושני מלחים. הם במצוקה אכזרית. מכתב זה נשלח מקו הרוחב 37°11° וקו אורך 153°. בואו לעזרתנו אחרת אנו אבודים.

ההמשך בספר אי התעלומות

השאלה מה עלה בגורלו של איירטון נענית בספר אחר של ורן - אי התעלומות. באי התעלומות מסופר על קבוצה של אנשים שנתקעים על אי בודד הנמצא בסמוך לאי עליו הושאר איירטון. גיבורי הספר מוצאים את איירטון 13 שנה לאחר שהושאר על האי ומטפלים בו לאחר שמצבו הנפשי הידרדר. איירטון מתוודה על חטאיו ועוזר למציליו להלחם בפיראטים שתקפו אותם. בסוף הספר האי עליו נמצאים הגיבורים מתפוצץ עקב התהליכים הגאולוגיים המתרחשים בו, והגיבורים ניצלים בזכות משלחת של הלורד גלנרוון שבאה לאסוף את איירטון שעונשו הסתיים.