google/wiki40b huggingface dataset:
אחיה בן אחיטוב

אֲחִיָּה בֶן-אֲחִטוּב, כהן, שמו מופיע בספר שמואל א', פרק י"ד, פסוק ג' ופסוק פסוק י"ח כמי שנשא את האפוד לפני ארון הברית במלחמתו של שאול במכמש.

זהותו

אחיה בן אחיטוב הוא בנו של אחיטוב ונינו של עלי הכהן. לדעת חוקר המקרא משה גרסיאל ואחרים, אחיה ואחימלך הם דמות אחת ואחיה אינו אלא צורת קיצור של שמו.
בעת המלחמה עם פלשתים במכמש, אחיה הוא זה, שלקח את כלי המקדש, שניצלו בשילה עבר לנוב והקים מחדש מרכז דתי בו עמד אוהל ה'. לדעת משה צבי סגל, מרכיב השם 'מלך' בשמו של אחימלך, אשר הוא מרכיב תאופורי בהברה האחרונה: 'יה', הוחלף למרכיב 'מלך' כמעין תיקון סופרים.

תפקיד נשיאת האפוד

כאשר נחרב המקדש בשילה, ניצל האפוד ועבר בין הכהן הראשי עד אשר הועבר לאחיה. האפוד נשאר בבית משפחת עלי גם לאחר הטבח בכהני נוב. מטרת נשיאת האפוד אינה ידועה, אך הכהנים השתמשו באפוד בעת ששאלו באלוהים. השאילה באלוהים באמצעות האפוד נעשתה כנראה, באמצעות האורים ותומים, שנמצאו בחלקו הפנימי של האפוד.
תפקידו של אחיה היה לשאת את האפוד. את האפוד לא לובשים אלא נושאים. פסוק ג' מתאר את שני תפקידיו: וַאֲחִיָּה בֶן-אֲחִטוּב אֲחִי אִיכָבוֹד בֶּן-פִּינְחָס בֶּן-עֵלִי כֹּהֵן ה', בְּשִׁלוֹ-נֹשֵׂא אֵפוֹד. הכינוי "כֹּהֵן ה' ", מייחד במקרא רק את משפחת עלי הכהן.
בפסוק מ"א נאמר: וַיֹּאמֶר שָׁאוּל, אֶל-ה' אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל--הָבָה תָמִים. לדעת רש"י בקשת שאול, 'הבה תמים', פירושה- תן גורל אמת. במקום נוסח המסורה נכתב בתרגום השבעים: "ויאמר שאול, ה' אלהי ישראל, למה לא ענית את עבדך היום אם יש בי או ביונתן בני העוון. ה' אלהי ישראל הבה אורים ואם ישנו... בעמך ישראל הבה תמים". לדעת שמעון בר-אפרת ואחרים יש להעדיף את הנוסח בתרגום השבעים. לשיטתם, המחבר המקראי השמיט חלק מן הפסוק. לפי הנוסח בתרגום השבעים האורים והתומים הן גורלות, שאפשרו שתי תשובות גם אם הן מנוגדות.
נראה כי הדרישה מאת ה' נעשתה על ידי הכהן, נושא האפוד, לצאת למלחמה. הדרישה בה' נעשתה בידי הכהנים עד כיבוש ירושלים בידי דוד, שאז הוחלפה בידי נביאים. מסיפור זה עולה כי הכהן הוא גם משרתו של המלך ולפי פקודתו ישאל בה'.
בוב אשר

רוברט (בוב) אשר (Robert H. Asher) הוא שתדלן ופילנתרופ יהודי-אמריקאי. לשעבר נשיא איפא"ק וכיום נשיא כבוד של הארגון. מייסד מתא"ן והעמותה למצוינות בחינוך.

ביוגרפיה

אשר נולד בשיקגו. שם למד, הכיר את רעייתו, מרי-ג'יין, והקים עסק בתחום גופי תאורה. במשך שנים רבות שימש יו"ר פדרציית יהודי שיקגו ובמהלך השנים השתתף במועצות מנהלים של ארגונים לאומיים שונים בארצות הברית.
בין השנים 1988-1984 היה נשיא אייפא"ק. כיום הוא נשיא כבוד של הארגון וחבר ב"פורום הארבעה" אשר מתווה את מדיניות הארגון. הוא מזוהה עם המפלגה הרפובליקנית.
אשר הקים בשנת 1981 את מחנות מתא"ן יחד עם רפי עמרם. בשנת 1989 הקימו יחד את העמותה למצוינות בחינוך (כיום "המרכז הישראלי למצוינות בחינוך") ואת התיכון הישראלי למדעים ולאמנויות.
אשר שימש כיו"ר המועצה האמריקאית למען מכון ויצמן. כיום הוא חבר במועצת המנהלים הבינלאומית של המכון. בשנת 2008 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד ממכון ויצמן.
אשר הוא גם חבר כבוד במועצה של מכון וושינגטון למדיניות במזרח הקרוב.
העמדה האחרונה

תקציר עלילה

קפטן ג'ו מרטין מגיע עם אשתו, הונור, לעדן להחליף את המפקד היוצא קפטן ניק פייג'. הוא נאלץ להסתגל לחיים בקו החזית, ולהתמודד עם טינה מצדו של האיש שאת מקומו תפס, לוטננט אד ליית'ווייט. אשתו של ליית'ווייט, אליסון, לוקחת תחת חסותה את הונור. לאליסון היה רומן עם ניק פייג'. טרוריסטים מנסים לירות באחד הקצינים, וקפטן פייג עם הנהג שלו נקלעים למארב.

הפקה

המפיקה של בונאפידה פילמס, מרג'רי בון, הציעה סיפור אודות החיים בצבא הבריטי בבסיס צבאי. היא פנתה לפיטר מופאט שלמשפחתו היה רקע צבאי. מופאט הציע להפיק סדרה שמתרחשת בשנות השישים של המאה העשרים, לקראת סוף שליטת האימפריה הבריטית, כשאנשי צבא מוצבים יחד עם נשותיהם במקום אסטרטגי חשוב. זה אפשר לחקור את היחס של הבריטים במאה העשרים דרך קבוצה מאוחדת של אנשים.

אתר צילומים

המפיקים רצו אתר הדומה לעיר עדן שבתימן, עם חוף ים, הרים ומדבר, ועם השפעה של אדריכלות קולוניאלית. הצילומים נערכו בקייפטאון, בבסיס ימי בריטי שיצא משימוש, שמשקיף על מפרץ סיימון טאון, וסיפק קנה מידה רחב שלרוב קשה להשיגו לצילומי טלוויזיה.
ג'ון הלדיין

חייו

הלדיין נולד למשפחת אצולה סקוטית חילונית. מחקרו הראשון פורסם בגיל עשרים, בשיתוף עם אביו, כשהיה סטודנט לתואר ראשון. במלחמת העולם הראשונה לחם בשורות הצבא הבריטי. בתום המלחמה המשיך במחקרו באוקספורד. בין 1922-1932 לימד ביוכימיה בטריניטי קולג' שבקיימברידג'. הוא היה פרופסור אורח באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ובשנת 1933 מונה לתפקיד פרופסור חבר לגנטיקה בקולג' האוניברסיטאי של לונדון. בשנת 1956 היגר להודו ועבד במכון לסטטיסטיקה בכלכותה ולאחר מכן באודישה.
מחקרו הראשון בנושא גנטיקה פורסם בשיתוף עם אחותו נעמי, בשנת 1915, והפך לציון דרך באשר לאופן שבו מודגם קשר גנטי בין יונקים. עבודותיו הבאות עזרו לבסס את האיחוד בין הגנטיקה המנדליאנית לבין האבולוציה הדרווינית בדרך הברירה הטבעית. עם רונלד פישר וסיואל רייט  הניח הלדיין את היסודות לסינתזה האבולוציונית המודרנית, מונח שלימים נודע כנאו-דרוויניזם בין היתר בעקבות ספרו של ריצ'רד דוקינס, הגן האנוכי, משנת 1976. עבודתם החלוצית בתחום השילוב בין מתמטיקה וביולוגיה הייתה בסיסו של ענף מדעי חדש, גנטיקה של אוכלוסיות. מאמרו "מוצא החיים" משנת 1929 היווה בסיס לתאוריית "המרק הקדמון", הקרויה כיום אביוגנזה, תאוריה שפותחה באופן בלתי תלוי על ידי המדען הסובייטי אלכסנדר אופרין (Alexander Oparin) ולימים נודעה בשם "תאוריית אופרין-הלדיין". תאוריה זו היא הבסיס להבנה המודרנית של מוצאת הכימי של החיים. "תאוריית המלריה"  שלו, בדבר וריאציה גנטית שהופכת אוכלוסיות אפריקאיות לפגיעות יותר לאנמיה חרמשית אך מגנות עליהן מפני מלריה, זכתה לאישוש מחקרי. הלדיין היה הראשון למצוא את מקומם של הגנים להמופיליה ולעיוורון צבעים על הגנום האנושי, בכרומוזום X. 
הלדיין היה סוציאליסט ומרקסיסט. הוא היה יושב ראש ועדת המערכת של "העובד היומי" (Daily Worker), עיתון קומוניסטי שיצא לאור בלונדון בין 1940 ל-1949. הוא התאכזב מהטוטליטריות של ליסנקו בברית המועצות וגינה את המפלגה הקומוניסטית אך המשיך להעריץ את לנין.
הלדיין היה הראשון להעלות את רעיון את הפריות המבחנה, בספרו הבדיוני "דדלוס" (Daedalus). בשנת 1923 הגה, בנאום שנשא באוקספורד, את רעיון השימוש באנרגיה גרעינית. הוא טבע רבים מהביטויים המשמשים כיום בתחום המחקר הביולוגי, בהם "שיבוט" (clone), "טראנס" (כמו בביטוי "טראנסגני"), "דרווין" (יחידת מדידה של אבולוציה) ועוד.
הלדיין מת מסרטן המעי הגס וציווה גופתו למדע, באמרו שהוא מבקש להישאר שימושי גם אחרי מותו.
דאף סילורו

דאף סילורו

דגם ה"דאף סילורו" התבסס על דגם הקופה "דאף 55".
דגם ה"דאף סילורו" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות של ז'נבה, בשנת 1968.
מנוע הדגם היה של חברת רנו הצרפתית.
ג'יימס ניוטון הווארד

ביוגרפיה

הווארד נולד בלוס אנג'לס שבארצות הברית, לאם נוצרייה ולאב ממוצא יהודי. כשני עשורים לאחר שאביו נפטר הוא גילה אודות הרקע היהודי שלו, ולאחר מכן הווארד הצטרף לזרם היהדות הרקונסטרוקציוניסטית.
כבר בגיל שנתיים נמשך לנגינה בפסנתר ובגיל ארבע החל ללמוד שיעורי נגינה קלאסיים. הושפע בילדותו ממוזיקה קלאסית, משום שסבתו הייתה כנרת. אחת מהשראותיו הבולטות למוזיקה הקלאסית היה בטהובן. בהמשך נמשך גם לסגנונות הג'אז והפופ. הווארד נהג להאזין לאמנים של מוזיקת הרוק של שנות ה-50 ואילך. בסוף שנות ה-60 החל ללמוד נגינה באקדמיה למוזיקה בסנטה ברברה, קליפורניה, תוך התמחות בנגינה על פסנתר.

קריירה

הוא שימש כקלידן בהופעותיו של אלטון ג'ון לאחר שסיים את לימודיו בקולג' בסוף שנות ה-70, ובתחילת שנות ה-80 עבר להלחין פסקולי סרטים.
את עבודתו בתעשייה ההוליוודית החל הווארד בשנת 1983 בהלחנת המוזיקה לסרט "אזור הדמדומים". סרטים ידועים להם הלחין פסקול בשנות ה-90 הם "אישה יפה" ו"נסיך הגאות והשפל".
בשנת 2005 הלחין לצד האנס צימר את פסקול הסרט "באטמן מתחיל". באותה שנה הווארד החליף את המלחין הווארד שור בהלחנת החידוש לסרט "קינג קונג".
הווארד עבד בשיתוף פעולה עם הבמאי מ. נייט שאמלאן והלחין את כל סרטיו, בהם סרטו הנודע "החוש השישי". בנוסף הלחין שלושה מסרטי וולט דיסני: "דינוזאור", "אטלנטיס: האימפריה האבודה" ו"כוכב המטמון".
בנוסף לסרטים, הווארד הלחין גם עבור סדרות טלוויזיה, בהן "ER" ו"סנטינל".
ב-2018 הוא הלחין את הסרט "מפצח האגוזים וארבע הממלכות" מבית דיסני.
באייר לברקוזן

היסטוריה


הישגה המשמעותי הראשון של לברקוזן הגיע עם ניצחונה על קבוצת אספניול בפנדלים בגמר גביע אופ"א בשנת 1988 תחת שרביטו של אריך ריבק ובכיכובו של הקשר הדרום קוריאני צ'ה בום קון. בשנת 1993 הצליחה לזכות בגביע הגרמני לאחר ניצחון בגמר על קבוצת החובבים של הרטה ברלין. כוכבה הגדול של הקבוצה בשנות התשעים היה אולף קירסטן. בסוף שנות התשעים הצליחה הקבוצה לשהות באופן קבוע בצמרת. בעונת 1999–2000 נראה היה שהקבוצה צועדת לתואר אליפות היסטורית. הקבוצה הובילה את טבלת הבונדסליגה במשך רוב העונה כאשר מככבים בה אולף קירסטן, ינס נובוטני, מיכאל באלאק, סטפן ביינליך והברזילאי אמרסון, אך במחזור האחרון כשלה הקבוצה מול אונטרהאכינג הקטנה. למרות שבאייר לברקוזן נזקקה לתיקו היא הפסידה 2:0 לאחר הרחקתו של כוכבה הגדול מיכאל באלאק לאחר עונה זו עזבו ביינליך ואמרסון, וקירסטן הוותיק פרש. מאמנה המוחצן של הקבוצה כריסטוף דאום הסתבך בפרשיות שונות והקבוצה נאלצה לבנות עצמה מחדש. לאחר מינויו של המאמן קלאוס טופמולר הצליחה הקבוצה להגיע להישגה הגדול ביותר אי פעם, גמר ליגת האלופות בעונת 2001/2002. הקבוצה הצליחה לגבור על מנצ'סטר יונייטד בחצי הגמר לאחר צמד משחקים שהסתיימו בתוצאות 0:0 ו 2:2 באולד טראפורד. בגמר בגלאזגו התמודדה באייר לברקוזן מול ריאל מדריד. התוצאה הייתה 1-1 אך שער של זינאדין זידאן הביא לניצחון 2:1 של ריאל מדריד. גם בעונה זו הובילה לברקוזן במהלך מרבית העונה את טבלת הבונדסליגה אך כשלה בישורת האחרונה של העונה והפסידה את האליפות לבורוסיה דורטמונד. בעונה זו הקבוצה הגיעה לגמר הגביע הגרמני והפסידה גם שם לקבוצת שאלקה 04. שחקניה הבולטים בעונה זו היו שחקני נבחרת גרמניה מיכאל באלאק, ברנד שניידר אוליבר נויביל וכן הברזילאי זה רוברטו. בסיום אותה עונה, עזבו את הקבוצה שחקניה הבכירים מיכאל באלאק, וזה רוברטו, שניהם עברו ליריבתה הגדולה של לברקוזן, באיירן מינכן. 
בעונת 2008/2009 הקבוצה הגיעה לגמר הגביע הגרמני והפסידה לקבוצת ורדר ברמן. בעונת 2009/2010 סיימה הקבוצה במקום הרביעי בליגה. בעונת 2010/2011 סיימה הקבוצה במקום השני בליגה, ובליגה האירופית הודחה בשלב רבע הגמר על ידי ויאריאל. בעונת 2011/2012 סיימה הקבוצה במקום החמישי בליגה, ובליגת האלופות הודחה בשלב שמינית הגמר על ידי ברצלונה. בעונת 2012/2013 סיימה הקבוצה במקום השלישי בליגה, ובליגה האירופית הודחה בשלב 32 האחרונות על ידי בנפיקה ליסבון. בעונת 2013/2014 סיימה הקבוצה במקום הרביעי בליגה, ובליגת האלופות הודחה בשלב שמינית הגמר על ידי אתלטיקו מדריד. בעונת 2014/2015 סיימה הקבוצה במקום הרביעי בליגה ועברה ישירות לפלייאוף ליגת האלופות. שם היא פגשה את לאציו במשחק הראשון באיטליה באייר לברקוזן הפסידה 1:0 בחוץ אולם במשחק הבית גברה על לאציו 3:0 ועברה לשלב הבתים של ליגת האלופות.
קפיצות (התעמלות)

קפיצות (נקרא גם סוס קפיצות ושולחן קפיצות; באנגלית: Vault - פירוש קימור או קשת) הוא אחד המכשירים בספורט התעמלות מכשירים לגברים ונשים. ראשי התיבות של הניקוד על המכשיר הם VT.

המכשיר

המכשיר החל בדומה לסוס סמוכות, אך ללא ידיות, ולעיתים נודע בשם "סוס קפיצות". הסוס הוצב כשהוא מאונך לריצתן של הנשים, ומקביל לגברים.
מכשיר הקפיצות היה מעורב במספר תאונות קשות לאורך השנים וגרם למספר ספורטאים לפציעות קשות ואף לשיתוק, לכן ההתאחדות הבינלאומית להתעמלות (Fédération Internationale de Gymnastique) ביצעה הערכה מחודשת ושינוי של המנגנון מטעמי בטיחות ובמטרה לסייע לאקרובטיקה מרשימה יותר של הספורטאים.
בשנת 2001 החלו להשתמש במנגנון החדש של לוח או שולחן קפיצה, ובו משטח גדול יותר ומרופד, כמעט מקביל לרצפה, המשתפל כלפי מטה ובסופו הקרוב קרש קפיצה. מתעמלים כינו אותו "tongue" (לשון) והוא נראה מעט יותר בטוח מהמכשיר הקודם.

התרגיל

כדי לבצע את הקפיצה על המתעמלים לרוץ לאורך מסלול הריצה, אשר בדרך כלל מרופד או מכוסה בשטיח. לאחר הריצה הם קופצים על קרש הקפיצה וממנו לסוס הקפיצות כשידיהם נשענות עליו. בשיטת קפיצה אחרת מתעמלים מניחים את ידיהם על מחצלת הממוקמת לפני קרש הקפיצה, מבצעים קפיצה מסובכת מעל המתקן עם סיבוב באוויר ונוחתים על המזרן בצד השני של המכשיר.

הניקוד

ניקוד הקפיצה ניתן על נחיתה בצורה נקייה, ללא קפיצות או צעדים, ובתוך אזור משטח הנחיתה שעל מזרן הנחיתה. המתעמלים צריכים להפגין טכניקה טובה ולבצע קימור באוויר. ירידה או דריכה על קווי הנחיתה, וכן עליה לא מספיק גבוהה מעל לסוס הקפיצות, או המרחק משולחן הקפיצות גוררת הורדה בניקוד.
מתעמלות ומתעמלים מציגים תרגיל קפיצה אחד בכל אחד מהשלבים, בתחרות המוקדמת, בגמר הקבוצתי על המכשיר הספציפי ובגמר הכללי. הגברים צריכים לקפוץ בגמר שתי קפיצות חובה מקבוצות של קפיצות בעלי אלמנטים שונים, והנשים צריכות לקפוץ שתי קפיצות שכל אחת מהן תהיה במרחק שונה משולחן הקפיצות.
איברהים שואייבו

קריירה

שואייבו התחיל את הקריירה שלו באקדמית הכדורגל "גולדן בוט". בעונת 2015 הצטרף לקבוצת גיווה מליגת העל הניגרית.
ב-30 בינואר 2016 שואייבו חתם בהוגסונד מליגת העל הנורווגית לשלוש עונות. ב-13 במרץ 2016 שואייבו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד סרפסבורג 08. ב-16 במאי 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד ואלרנגה.
ב-5 באפריל 2018 שואייבו הושאל לקונסווינגר מהליגה הנורווגית השנייה עד לסיום העונה. שואייבו סיים את העונה עם 15 שערים ב-29 משחקי ליגה.
ב-3 בפברואר 2019 שואייבו חתם בבני סכנין עד לתום העונה בישראל. בסיום העונה, ירדה סכנין לליגה הלאומית ושואייבו חזר להוגסונד.
Beautiful, Dirty, Rich

הופעה ראשונה

השיר הופיע לראשונה בבריטניה במקום ה-89 עקב הורדות דיגיטליות רבות, ב-21 בפברואר 2009. בשבועו השני, עלה למיקום ה-83 שבו הוא הגיע לשיאו, ובשבוע הבא ירד למקום ה-87, שהיה השבוע האחרון שלו במצעד. במצעד שירי הדאנס של בילבורד, השיר הגיע לשיאו במקום ה-28 ב-3 באפריל 2010. בארצות הברית השיר מכר מעל ל-500,000 עותקים והגיע לתואר זהב.

וידאו קליפ

לסינגל יצא ווידאו קליפ שהועלה לאחר פרק זמן של כשנה מצאתו המקורית לערוץ ה-Vevo הרשמי של גאגא בתאריך ה--13 בדצמבר 2009. בקליפ נראית גאגא בתוך מבנה סגור עם פסלים, כשמספר רקדנים לצידה והיא מולבשת בבגדים חושפניים בצבעים אדום ולבן.
בין לבין נראית גאגא על הרצפה שוכבת על שטרות כסף רבים ושורפת חלק מהם כאשר היא נושכת אותם ומשחיטה חפצים נוספים שנמצאים במבנה. בחלק מהסצנות היא יושבת על כיסא ורוקדת על שולחן לצד חבריה. מספר צפיות הקליפ עומדות לחודש אוגוסט שנת 2017 על יותר מ-35 מיליון.

הופעות קידום

גאגא ביצעה את השיר בהופעותיה ב-"AOL Sessions", שם ביצעה גם את השירים "Just Dance", וגרסת פסנתר ל-"Poker Face", "Paparazzi", ו-"LoveGame". בערוץ ה-MTV שבבריטניה הופיעה גאגא עם השיר ועם שירים נוספים מהאלבום, ובעיקר ביצעה את השיר במהלך סיבוב ההופעות הראשון שלה בין השנים 2008–2009, "The Fame Ball Tour", וסיבוב ההופעות השני בין השנים 2009–2011, "The Monster Ball Tour".
מיקאל ווד מהמגזין "רולינג סטון", שיבח את גאגא על האנרגיה שלה בזמן הופעותיה עם השיר, וויטני פסטורק מהמגזין "Entertainment Weekly" אמרה על השיר כי קולה של גאגא הוא חזק, והוסיפה כי "הבחורה יודעת איך לבצע שירה". בשנת 2008, הופיעה גאגא עם השיר ועם שירים אחרים במסלול הדוגמנות, "Fashion At The Park", ובפסטיבל ה-"V" שנה לאחר מכן.
ארמון דולמאבהצ'ה

מקור השם

המקום בו נמצא הארמון היה במקור מפרץ על גדת הבוספורוס. במהלך המאה ה-18 מולא המפרץ על מנת לשמש גן מלכותי. שמו של הארמון מתאר תהליך זה: דולמה (dolma) פירושו ממולא, ובהצ'ה (bahçe) פירושו גן.

היסטוריה

במהלך המאות ה־18 וה־19 עברו הסולטאנים הטורקים מארמון טופקאפי המיושן לארמונות שנבנו בגן זה, בשל היותם מודרניים. היו בהם מים זורמים ותאורת גז ובשלב מאוחר יותר גם חשמל וטלפון. במהלך השנים נבנו במקום מספר ארמונות. הארמון הנוכחי נבנה בשנת 1856 על ידי הסולטאן אבדילמג'יט הראשון, בתכנונם של האדריכלים הארמניים קאראבט באלייאן ובנו ניקוגוס באלייאן.
ב־3 במרץ 1924 נחקק חוק שהעביר את הארמון לבעלות הרפובליקה הטורקית. מייסד הרפובליקה ונשיאה הראשון, מוסטפא כמאל אטאטורק, השתמש בו כארמון הנשיא ונפטר בו ב־10 בנובמבר 1938.
כיום הארמון משמש לעיתים לקבלת פנים של ראשי מדינות המבקרים בטורקיה.
לווייתנית

לווייתנית (באנגלית: Whaleboat) היא סירה צרה יחסית ובעלת חרטום וירכתיים מחודדים. צורה זו מאפשרת לה לשוט היטב קדימה ואחורה באותה מידה. הסירה פותחה במקורה למטרות ציד לווייתנים, ומאוחר יותר נפוץ בה השימוש לעבודה לאורך החוף, מאחר שאין צורך לסובב אותה לצורך החפה או ירידה חזרה לים.
לווייתניות הן סירות חתירה במהותן, אם כי בעבר היו גם לווייתניות שצוידו בתורן מתפרק ובמפרשים. לאחר אמצע המאה ה-19 הותקנה ברוב הלווייתניות חרב (centerboard) לשיט מפרשים. כאשר הפליגו במפרשים, ההיגוי נעשה באמצעות לוח הגה, וכאשר בחתירה - על ידי משוט הגה. ללווייתניות ששימשו לציד לווייתנים היה זקף חזק ב"סיפון" האחורי, אליו קשר ההגאי את חבל הצלצל לאחר שזה פגע וננעץ בלווייתן, ובאמצעותו היה הלווייתן גורר את הסירה עד שנקטל.

היסטוריה

בשנות השלושים, תחת השלטון הבריטי, התחיל השיט לתפוס תאוצה בארץ ישראל. בתחילת הדרך, מטרת השיט העיקרית הייתה כיבוש הים (דיג, מסחר ולוחמה) והעפלה בלתי חוקית לארץ.
בהתחלה, כלי השיט ששימשו את היהודים היו סירות דיג ערביות וסירות הצלה בריטיות ובהמשך פותחו הלווייתניות. הלווייתניות שימשו בעיקר להורדת מעפילים מהספינות הגדולות ולחינוך הימי. הארגונים שהשתמשו בלווייתניות היו תנועות הנוער הימיות והפלי"ם (פלוגות הים של הפלמ"ח).
בתחילה, ללווייתניות היו מפרשי גף (כמו של אופטימיסט), והחלוץ הוצא החוצה עוד יותר על ידי מוט שמאריך את החרטום (שלוחה). עם התפתחות השיט עברו להפליג עם מערך מפרשים. בעבר ללווייתניות היו משוטים ארוכים, ועל כל ספסל היה חותר אחד שישב בצד שמול המשוט, כיום המשוטים קוצרו וכל חותר יושב בצד של המשוט שלו.
בשנות ה-60 וה-70 נערכו הפלגות לקפריסין על גבי הלווייתניות, אך בשלב מסוים משרד התחבורה אסר על הפלגות לקפריסין עם סירות פתוחות, מה שהוביל את הלווייתניות להפליג לפורט סעיד שבמצרים.

במאה ה-21

נכון לשנת 2016 נמצאות בארץ כ-5 לווייתניות מסוגים שונים, במצבים שונים. 4 לווייתניות גדולות, אשר נמצאות במצב מעולה, נמצאות בשבטי צופי ים ברחבי הארץ. לוויתנית אחת מהדגם הבינוני נמצאת בקיבוץ החותרים ונמצאת במצב שמיש.
עד לשנת 2012 נמצאו שתי לוויתניות קטנות לא כשירות בצופי ים ת"א, אך באוגוסט 2012 הן פונו. אין מייצרים יותר לוויתניות בארץ, ולכן הלוויתניות הכשירות אשר עדיין קיימות בארץ הן האחרונות.
באגודות הימיות בישראל, סירות הלווייתנית נבנות מעץ, אורכן נע בין 8.5 ו-10 מטרים, ורוחבן נע בין 2.2 ל-2.5 מטרים. גובהו של התורן הראשי הוא 12 מטרים, אף על פי שבעבר הוא היה 14 מטרים. גובה התורן המאסף הוא שבעה מטרים לערך.
מוראד מוואפי

מוראד מוואפי (בערבית: مراد موافي; נולד ב-2 בפברואר 1950 באלכסנדריה) הוא איש צבא ומודיעין מצרי. כיהן ראש המודיעין הכללי במצרים בשנים 2011–2012. 
מוואפי נכנס לתפקידו כראש המודיעין הכללי ב-31 בינואר 2011, עת מונה לתפקיד על ידי הנשיא חוסני מובארכ כדי להחליף את עומר סולימאן, כשזה מונה לסגן נשיא מצרים בעקבות ההפגנות ההמוניות שפרצו. לפני מינויו כראש המודיעין הכללי היה מוואפי מושל מחוז צפון סיני. 
מוואפי סיים את לימודיו במכללה ב-1970 ומילא שורת תפקידים צבאיים, מתפקידי פיקוד שונים בצבא מצרים ועד למינויו למפקד פיקוד מערב. בשנים טרם מינויו למושל מחוז צפון סיני, היה ראש המודיעין הצבאי. מוואפי זכה בעיטורים ממלכתיים לא מעטים, הוא בוגר האקדמיה הצבאית הגבוהה על שם נאצר וחבר במטה הכללי המצרי.
ב-8 באוגוסט 2012 הדיח אותו נשיא מצרים, מוחמד מורסי, מתפקידו ומינה במקומו את סגנו, מוחמד ראפת שחאתה, בעקבות מתקפת הטרור על אנשי כוחות הביטחון המצריים סמוך לגבול עם ישראל. 
מוואפי נשוי ואב לבן ולשתי בנות.
שמואל שלוסברג

שמואל שלוסברג(29 בנובמבר 1897, מינסק, אז האימפריה הרוסית, כיום בלארוס – 8 בספטמבר 1959, חיפה, ישראל). מוותיקי הרופאים בחיפה. כיהן כסגן יו"ר ההסתדרות הרפואית בחיפה.

קורות חיים

ב-1928 סיים לימודי רפואה בברלין, ובשנים 1928–1934 השתלם שם במחלקות למחלות הפנימיות בבתי החולים "מואביט" (Moabit) ו"נויקלן" (Neukölln). השתתף בפעילות ציונית ובאוקטובר 1934 עלה ארצה. תחילה עבד בחברת האשלג בדרום ים המלח ואחרי כן, כרופא המוסד, בבית ההבראה "החלמה" ברמת גן וכן בקופות החולים בראשון לציון, ברחובות ובחדרה, בעמק זבולון ובעמק יזרעאל המערבי. בתוך כך השתקע בחיפה. מילא בה תפקידים ציבוריים שונים. היה חבר בוועד ההסתדרות הרפואית בחיפה, ולימים כיהן כסגן יו"ר שלה. היה פעיל בהגנה, יו"ר הוועדה הסניטרית של ועד שכונת הדר הכרמל, יו"ר הוועדה הרפואית של לשכת הגיוס בחיפה ומן הפעילים המרכזיים בליגה למלחמה בשחפת.
ב-1985 נקרא על שמו רחוב בשכונת "שער העלייה" בחיפה.
Stone Cold

הווידאו קליפ

וידאו "חי באולפן" בביצוע השיר הועלה לחשבון ה-Vevo של לובאטו ב-7 באוקטובר 2015 בתור קדם לשחרור השיר. ב-19 בפברואר פרסמה לובאטו בטוויטר סרטון טיזר עבור הקליפ הרשמי של השיר. הווידאו קליפ המלא, שבוים על ידי פטריק אקלסין, פורסם באמצעות הערוץ שלה ב-Vevo ב-19 בפברואר 2016. הקליפ צולם בפארק סיטי, יוטה.
הוידאו קליפ מציג את לובאטו במקומות שונים כגון הרים מושלגים ובאמבטיה, כאשר היא שרה את השיר. הווידאו מסתיים בסצנה בה לובאטו בשלג.
דקוטה בלו ריצ'רדס

ילדות

ריצ'רדס נולדה בדרום קנזינגטון, לונדון. היא נקראה "דקוטה בלו" כיוון שאימה רצתה שם שהוא שילוב של צבע ומקום. המשפחה עברה לסאסקס לאחר זמן קצר. בבית הספר היא נרשמה למעט חוגי דרמה ולא השתתפה באופן פעיל בפעילויות החוגים הללו ובהצגות בית הספר. למרות זאת, בהיותה בבית הספר היסודי, היא השתתפה בחוגי דרמה בסופי שבוע והפסידה לימודים כדי ללכת לאודישנים. לאחר סיום לימודה בבית הספר היסודי, היא התחילה את לימודיה בבית ספר תיכון בעיר הוב שבמזרח סאסקס ובבית הספר למשחק K-Bis שבעיר ברייטון, בה היא מתגוררת כיום.

מצפן הזהב

כאשר הייתה ריצ'רדס בת 9, אמה הקריאה לה את ספרי חומריו האפלים שהראשון בהם הוא מצפן הזהב ודקוטה הרגישה שהיא יכולה "להיות" הדמות הראשית - ליירה. לאחר שראתה את ההצגה על הספר בתיאטרון המלכותי הלאומי, אמרה שהיא "פשוט רוצה להיות ליירה".
פיליפ פולמן, הסופר של ספרי חומריו האפלים, אמר ש"ברגע שראיתי את מבחן המסך של דקוטה, הבנתי שהחיפוש (אחר שחקנית לתפקיד ליירה) הסתיים". כריס וייץ, במאי הסרט, הוסיף שריצ'רדס "הפכה את מה שהיה יכול להיות החלטה מאוד קשה (בחירת השחקנית המתאימה), לקלה". מצפן הזהב יצא לאקרנים ברחבי העולם בדצמבר 2007. משחקה של ריצ'רדס תואר על ידי המבקרים כ- "יעיל", "עבודה ראויה", "משחק טוב" ו-"מקסים"; מבקר אחד קרא לה "ליהוק מצוין". מבקר הסרטים של הגרדיאן, פיטר בראדשאו כתב בטורו: "ליירה מגולמת יפה על ידי השחקנית החדשה בת ה-13, דקוטה בלו ריצ'רדס, אם כי במבטא מעט פרחחי שבא והולך לו", בעוד מגזין הקולנוע אמפייר טען שהיא "נאבקת במבטא מחוספס". רוג'ר איברט, מבקר סרטים וזוכה פרס פוליצר, השתפך וקרא לריצ'רדס "תגלית מענגת" שהייתה "יפה ואמיצה, חזקה, מיושבת בדעתה וכרזימטית ודי מתקבלת על הדעת כאדוניתו של דוב משוריין וכמגינת האבק" (אובייקטים בסרט).

סקינס

בעונות 5 ו-6 (דור 3) של דרמת הנעורים סקינס, ריצ'רדס גילמה את דמותה האנדרוגנית משהו של פרנקי פיצג'רלד — נערה חכמה, אך ביישנית ומסוגרת. הפרקים בהשתתפותה שודרו לראשונה ב 27 בינואר 2011. לכתחילה היא נבחנה לתפקיד ראשי אחר בדור 3: ליב מלוני; רק לקראת סוף תהליך האודישנים לדור 3, היא לוהקה כפרנקי. כאשר נחשפה כחלק מדור 3 באוגוסט 2010, ריצ'רדס אמרה: "זהו שיגעון להיות חלק מתופעת סקינס, זוהי בחירה של סגנון-חיים בגלל תשומת הלב שבאה עם התפקיד". בעונה 6 של סקינס, שהיא העונה השנייה שבה היא מופיעה, פרנקי משתנה בצורה דרמטית, בהופכה לדמות נשית, בעלת אופי מרדני ונטייה להרס-עצמי.
ריסטו מיטרבסקי

קריירה

מיטרבסקי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של רבוטניצ'קי. בקיץ 2009 הושאל לפובדה פרילפ בה שיחק עד ינואר 2010, אז חזר לרבוטניצ'קי. בקיץ 2010 הושאל לנפרדוק קיצ'וו לחצי עונה.
בקיץ 2011 עזב את רבוטניצ'קי וחתם בטטקס טטובו. ב-23 בספטמבר 2012 מיטרבסקי הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בהפסד 4-1 לשקנדייה. בינואר 2013 חתם במטאלורג סקופיה. 
בקיץ 2014 עזב לראשונה את מקדוניה הצפונית וחתם בדוניי סרם מליגת העל הסרבית. בסיום העונה חזר לקדנציה שנייה במטאלורג סקופיה.
בקיץ 2016 חתם באיסטרה 1961 מליגת העל הקרואטית.
ב-4 בינואר 2018 חתם בהפועל חיפה מליגת העל.
ב-12 ביוני 2019 הצטרף לספסי ספאנטו ג'ורג' מליגת העל הרומנית.