גונונג פדאנג

מיקום

האתר ממוקם בגובה 885 מטר מעל פני הים, בסמוך לכפר קריאמוקטי (Karyamukti) במרחק של 50 ק"מ דרומית מערבית מעיר המחוז סיאנג'ור (Cianjur), כשהוא פונה לעבר הר הגעש גדה (Gede) המתנשא מעל צפונית מערבית לאתר.

תיאור כללי

גונונג פדאנג הוא תל דמוי פירמידה מדורגת ומוארכת, שמשתרע על שטח של 3,094 מ"ר ומתנשא לגובה של 100 מ' ובתוכו מבנה. התושבים המקומיים מספרים שהמבנה הוקם עי המלך סיליוואני (Siliwangi) שניסה לבנות ארמון בלילה אחד. בראש הפירמידה חמש טרסות, נתמכות בקירות אבן, וניתן להגיע אליהן ב-400 מדרגות אבן. כיום, פרט לטרסה העליונה שאר הטרסות קבורות מתחת לפני האדמה והצמחייה ובשטח פזורים לוחות אבן מלבניים מסיביים עשויים אבן אנדזיט (סוג של בזלת), חלקם סדורים במלבנים גדולים או כריצוף של מבנה שקרס.

תולדות חקר האתר

האתר הוזכר לראשונה בדוח של מחלקת העתיקות (Rapporten van de Oudheidkundige Dienst) הקולוניאלית ההולנדית בשנת 1914. בדוח דווח על הר טבעי שבראשו מבנה מלפני 2,500 שנים. ההיסטוריון ההולנדי נ. י. קרום (N. J. Krom) הזכיר את האתר ב-1949. צוות של המרכז הלאומי למחקר ארכאולוגי ערך ב-1979 מחקר ארכאולוגי היסטורי וגאולוגי בעקבותיו סברו החוקרים כי מדובר בבית קברות עתיק.
בשנת 2011 החל הגאולוג האינדונזי ד"ר דני הילמן נטאווידג'ג'ה (Dr. Danny Hilman Natawidjaja), מהמרכז למחקר גאולוגי, לערוך סקר במקום ולטענתו, בדיקות תיארוך, של דגמי קרקע שנחצבו ממעמקי התל, באמצעות פחמן 14, מראות שהאתר הוא מלפני 9,000 שנים וחלקו ייתכן גם לפני 24,000 שנים. הסקר מצביע על כך שהאתר נבנה בארבע תקופות שונות שהאחרונה מהן הייתה לפני 5,200 שנים. כמו כן, באמצעי הדמיה גאולוגיים שונים, נמצאה מערכת חללים שטרם נחשפה של אולמות, שערים, מדרגות ומסדרונות מעשה ידי אדם המעידה על ציוויליזציה מתקדמת ואינטליגנטית מאד.
ד"ר הילמן הצליח לעניין את נשיא אינדונזיה, סוסיליו באמבאנג יודהויונו (תקופת כהונה 2004–2014), באתר וזכה בתמיכתו. ביוני 2014 הכריז משרד החינוך והתרבות האינדונזי על האתר כאתר לאומי.

המחלוקת סביב האתר

יש חוקרים שסבורים שהאתר שימש לפולחן אנימיזתי, שהיה נהוג בקהילות מגליתיות וכמקום מפגש של מנהיגים לדיונים חשובים. סוטיקנו ברונטו (Sutikno Bronto), חוקר הרי געש, טוען שהחלל שנגלה בתוך התל הוא לוע של הר געש קדום.
באוקטובר 2014 פנו 34 ארכאולוגים וגאולוגים אינדונזיים לנשיא יודהויונו בעצומה בה הביעו התנגדות קשה לשיטות העבודה של הצוות שיש בהן כדי לסכן את האתר החשוב ביותר באינדונזיה ואפילו בכל דרום מזרח אסיה. ואכן הסקר בסופו של עניין הופסק בסוף 2014 ממספר סיבות אך גם בעקבות הביקורת הקשה על שיטות העבודה במקום. מסתבר גם, כי הקשיים בחקירת המקום כרוכים בעניינים פוליטיים, דתיים, תקציביים וגאווה לאומית.
הממסד האקדמי מתקשה לקבל את הדעה שהאתר הוא כה עתיק בטענה שלקדמונים לא היה את הידע ההנדסי והכלים המתאימים לבנות מבנים כה מורכבים ואורח החיים של ציידים ולקטים לא פיתח עדין מסורת של פולחן ואתרי קבורה. ביקורת נוספת הוטחה כלפי התאוריה של ד"ר הילמן מצוות מחקר אחר, שמצא במערה סמוכה כלים עשויים מעצמות בני 9,500 שנים. לטענתם אם זו הייתה היכולת הטכנולוגית של בני האדם לפני 9,500 שנים, לא סביר שהייתה ציוויליזציה מתקדמת יותר לפני 20,000 שנים שבנתה אתר כה מתקדם.
עם זאת, אם אכן ממצאי הסקר של ד"ר הילמן נכונים, הרי זה המבנה הקדום ביותר מעשה ידי אדם שנגלה לנו, שנבנה בשיאו של עידן הקרח האחרון, תקופה בה הארכיפלג האינדונזי היה מחובר ליבשת אסיה אזור שנקרא סונדאלנד בפי הגאולוגים וכך משנה את פני ההיסטוריה הידועה על ראשית הציוויליזציה באזור הסהר הפורה באלף ה-4 לפנה"ס. ממצא זה אף קודם לגילויים המרעישים בגבּקליטפּה (Göbeklitepe) האתר הארכאולוגי הפרהיסטורי שהוא בן כ-11,500 שנים, (נמצא בדרום מזרח טורקיה ושימש כמקום מפגש ופולחן בראשית התקופה הנאוליתית טרום חקלאית, כשבני האדם היו עדין נוודים ולקטים) ובכך מעלה את האפשרות שהיו ציוויליזציות קדומות שלא ידועות לנו, שנכחדו לחלוטין עם הידע שלהן ועליהן.