google/wiki40b huggingface dataset:
בילי ברמנר

קריירה

ברמנר נולד בסטירלינג, סקוטלנד. הוא צד את עינם של מגלי הכשרונות של לידס יונייטד בגיל 17 בעת ששיחק כדורגל בבית הספר, והוחתם בקבוצה בשנת 1959. הוא ערך את הופעת הבכורה בלידס ב-1960 ושיחק בקישור הקבוצה במשך כ-16 שנה בתקופת הזוהר של המועדון תחת שרביט האימון של מאמנה המצליח והמפורסם ביותר בכל הזמנים, דון ריווי, במהלכן זכה עימה בשתי אליפויות אנגליה, בגביע האנגלי ובגביע הליגה, ובשני גביעי ערי הירידים, והיה שותף להופעתה ההיסטורית של לידס בגמר גביע אירופה למחזיקות גביע מול מילאן ב-1973, ובגמר גביע אירופה לאלופות 1975 מול באיירן מינכן.
ברמנר נודע כשחקן קשוח ולא מתפשר, וניחן בתזמון ובדיוק מעולים. הוא הצטיין במעמדים גדולים, וכבש כמה מן השערים המכריעים עבור המועדון במשחקים מסוג זה. לאחר פרישתו ממשחק שב ללידס באמצע שנות השמונים, הפעם כמאמן בניסיון להעלות את הקבוצה שבילתה כ-8 שנים מן העשור בליגת המשנה. ברמנר הצליח להביא את הקבוצה לגמר הפלייאוף בעונת 1986-1987, אך היא נוצחה במעמד זה על ידי צ'רלטון אתלטיק.
הוא פוטר מלידס בעונת 1988, ושימש לאחר מכן כמנג'ר קבוצת הכדורגל של דונקסטר רוברס, שם סיים את תפקידו ב-1991.
ברמנר הוא סגן שיאני ההופעות במדי לידס יונייטד (במקום הראשון ניצב ג'ק צ'רלטון) עם כ-772 הופעות, אחת פחות מלצ'רלטון.
ברמנר היה בנוסף גם שחקן מפתח בנבחרת סקוטלנד המשתפרת של שנות השבעים. הופעת הבכורה שלו בנבחרת הייתה ב-1965 מול נבחרת ספרד, וב-1967 שיחק בניצחון נבחרתו (2-3) על אלופי העולם, נבחרת אנגליה באצטדיון וומבלי. ב-1974 שימש כקפטן הנבחרת במסגרת טורניר גביע העולם שנערך במערב גרמניה.
ברמנר נפטר בביתו שבדונקסטר כתוצאה מהתקף לב, יומיים לפני יום הולדתו ה-55.
לאחר מותו הנציחה הנהלת הקבוצה את זכרו, והציבה בשערי אלנד רואד פסל ברונזה של השחקן שהפך לאגדה ולסמל בתנוחה אופיינית, כשידיו מונפות מעלה בתנועת ניצחון.
ברטוש ברשינסקי

קריירת מועדונים

ברשינסקי נולד בפוזנן ובמהלך קריירת הנוער שלו עבר באקדמיות של וינוגראדי פוזנן, פוזנניאק פוזנן, ורטה פוזנן ולך פוזנן. בקריירת הבוגרים שלו בליגה המקומית עבר בקבוצות לך פוזנן, ורטה פוזנן ולגיה ורשה.
בינואר 2017, ברשינסקי עבר לסמפדוריה מהסרייה א' בחוזה לארבע וחצי שנים.

קריירה בינלאומית

ברשינסקי ערך את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים של פולין בשנת 2013.
מיכל צפיר

ביוגרפיה

נולדה בשם מיכל נחמן בפתח תקווה, וגדלה בה. את לימודי התיכון עשתה בתיכון אחד העם בעיר.
את שירותה בצה"ל עשתה בלהקת פיקוד צפון בשנים 1985–1987. לאחר שחרורה מהצבא, בשנים 1988–1991 הייתה חברה בלהקת הפופ "מנגו".
בשנת 1993 שיחקה בתפקיד אורח ברצועת הילדים היומית "יום יומן" (שהייתה ידועה גם בשם "צ'סטר וחגית") בערוץ 2 הניסיוני, בה שיחקה לצדו של יואב צפיר, שהפך לאחר מכן לבעלה.
בשנת 1997 סיימה את לימודי המשחק בבית צבי. מאז הפכה לכוכבת ילדים, השתתפה בלמעלה מ-19 קלטות ילדים וכיכבה בתפקידים ראשיים במחזות זמר והצגות ילדים. לאורך השנים השתתפה גם בדיבוב סדרות וסרטים מצוירים שונים בהם "סינדרלה", "בולי איש השלג" (שם שרה גם את שיר הפתיחה), "ג'ם וההולוגרמות", "פאוור ריינג'רס", "הלו קיטי", "מיצי ומימי", "סינדרלה 2: חלומות מתגשמים", "דיג'ימון" ו"ארתור".
בשנת 1998 השתתפה במופע "פעמוני היובל".
בשנים 2008–2012 כיכבה ב"מותק של פסטיבל".
שיחקה בסדרה "15 דקות" בערוץ Yes stars והנחתה את תוכנית הטלוויזיה "בואי אמא" בערוץ 2. בעשור השני של המאה ה-21, מגישה בערוץ הופ את התוכניות "עץ השירים", "זזים", "סוד השירים" ו"סוד הקצב של מיכל".
מאוקטובר 2017 ועד סיום שידורי הבוקר במסגרת ערוץ עשר, בינואר 2019, הגישה תוכנית בוקר בנושא אורח חיים בריא בשם "לבחור נכון".
בשנת 2017 יצא לאור ספרה "ליצור את החיים שאני רוצה".
ב-2012 לאחר סיום לימודי קואוצ'ינג, החלה צפיר לאמן אנשים ומשפחות אימון תזונה המוביל לאורח חיים בריא. היא בעלת עסק בשם "כל אחד יכול", במסגרתו היא מניעה אנשים לחיות חיים בריאים דרך מגוון פלטפורמות: הרצאות, בלוגים ותוכנית הרדיו "חיים טוב יותר" ברדיו תל אביב.
צפיר נשואה למפיק הטלוויזיה והבמאי יואב צפיר, בנו של הבדרן טוביה צפיר. לזוג שלוש בנות.
אן ברון

ביוגרפיה

ב-1995 עזבה אן את נורווגיה ללימודי משפטים בספרד, אך עברה במהלכם ללימודי מוזיקה ומשם עזבה לאוסלו. ב-2001 עברה לשוודיה, סטוקהולם ושם החלה להקליט מוזיקה באולפן אישי. אלבומה הראשון Spending Time with Morgan יצא ב-2002. זמן קצר לאחר צאתו, החלה אן להופיע ברחבי אירופה במשך כשנתיים. אלבומה התפרסם בגרסה מצומצמת ב11 מדינות אירופאיות. אלבומה השני A Temporary Dive התקבל בהצלחה ברחבי העולם. בסמוך לצאתו יצאה אן לסיבוב הופעות עולמי. הופעותיה משולבות נגני תזמורת וכלי מיתר ואף הלחינה וביצעה בלונדון, גרסה משל עצמה לDido's Lament מתוך דידו ואניאס. נושא אלבומה השלישי, Changing of the Seasons נוגע בשינוי האקלים וכך גם נושא מסע ההופעות הנלווה לאלבום אותו הקליטה באולם הקונצרטים השוודי בסטוקהולם. במסגרת הקונצרט הופיעו גם יוצאי להקת אבבא. את אחד משירי האלבום [Gillian] כתבה והקדישה לגיליאן ולץ'.
דיפול

הדיפול והמבנה המולקולרי

הדיפול נוצר בעקבות חלוקת מטען על המולקולה. לפיכך הן בעקבות קשר יוני באמצעות אניון וקטיון יצרו דיפול על מולקולה  והן בשל קשר קוולנטי קוטבי. למשל מולקולת המים () יוצרת שני דיפולים על אף שסך המטענים במולקולה שווה לאפס. 
הדיפוליות של מולקולה תקבע את הכיוון שממנו היא תתחבר למולקולה אחרת וכך תשפיע על המבנה מולקולרי. במילים אחרות, דיפול חיובי יעדיף להתחבר אל אניון במולקולה אחרת. אם אין באפשרות להתחבר למטען, הוא ינסה להתחבר לדיפול אחר כאשר המצב האופטימלי הוא שמול דיפול שלילי יעמוד דיפול חיובי. מאחר שבדרך כלל יש למולקולות מטענים נוספים, כמו זוג גלמוד הדיפול יתעקם מעט. למשל במולקולת המים, המצב האופטימלי של המטענים (מימן-חמצן)זה מזה יהיה במרחק של 95.84 פיקו מטר וזווית של-104.5 מעלות בין שני המימנים לאטום החמצן.

עבור אוסף מטענים נקודתיים

הדיפול של אוסף מטענים נקודתיים  הממוקמים בנקודות  מוגדר כ:

עבור התפלגות מטען רציפה

הדיפול של התפלגות מטען רציפה, המאופיינת על ידי צפיפות מטען  מוגדר כ:

הדיפול כמומנט ומולטיפולים אחרים

כפי שניתן לראות מן ההגדרה, הדיפול הוא בעצם המומנט הראשון של התפלגות המטען.
באופן אנלוגי ניתן להתבונן במומנטים אחרים של התפלגות המטען הקרויים מולטיפולים.
כך לדוגמה, המומנט מסדר אפס, המוגדר כ: או כ: , מכונה מונופול והוא בעצם המטען הכולל של המערכת.
ההתנהגות החשמלית של המערכת נשלטת (במובן שיוסבר להלן) על ידי המולטיפול הראשון שלא מתאפס. לפיכך הדיפול חשוב במערכת שהמונופול שלה מתאפס, כלומר במערכת של מטענים שבכללותה נטרלית. במערכת בה גם המונופול וגם הדיפול מתאפסים ההתנהגות החשמלית נשלטת על ידי המומנט השני של התפלגות המטען - הקוודרופול.
יש לציין שהגדרת הדיפול (ושאר המולטיפולים הגבוהים יותר) תלויה ברמת העקרון בבחירת ראשית הצירים, אולם במקרה בו המונופול מתאפס ההגדרה אינה תלויה בראשית.

פיתוח מולטיפולי

הפוטנציאל החשמלי הנוצר על ידי התפלגות מטענים  נתון על ידי:

ניתן לפתח ביטוי זה כטור חזקות ב-:

כאשר המקדמים  תלויים במומנט ה-י של התפלגות המטען. אם המטענים ממוקמים באזור הראשית, אזי במרחק גדול ניתן להסתפק באיבר הראשון בטור שאינו מתאפס. לפיכך, במקרה בו מדובר בהתפלגות מטען שבכללותה נטרלית (עבורה המומנט מסדר אפס, המונופול  מתאפס), הפוטנציאל החשמלי והשדה החשמלי הנגזר ממנו נקבעים (במרחק גדול מהתפלגות המטען) על ידי הדיפול.

דוגמה - דיפול המורכב משני מטענים נקודתיים

הדוגמה הפשוטה ביותר להתפלגות מטען בעלת דיפול היא שני מטענים נקודתיים  המרוחקים מרחק  זה מזה.
מומנט הדיפול של התפלגות מטען זו היא  כאשר הווקטור  מצביע מהמטען השלילי לחיובי.
רציחות פשוטות

תקציר העלילה

עלילת הסרט מתרחשת בטקסס, כשבעל מסבאה מקומית, ג'וליאן מרטי (דן הדייה), חושד שאשתו, אבי (פרנסס מקדורמנד), מנהלת רומן עם אחד מהעובדים במסבאה.
הוא שוכר בלש פרטי (מ' אמט וולש) שיעקוב אחרי השניים. מרטי מגלה כי חשדותיו התאמתו, וכשהוא מושפל ונבגד הוא מחליט לשכור את הבלש שוב, הפעם כדי לרצוח אותם.
הבלש מעוניין בשכר, אך לא מעוניין לרצוח. הוא מזייף תמונות של הגופות שלהם, ומקבל 10,000 דולר ממרטי על מעשה הרצח שהוא כביכול ביצע. לאחר שקיבל את הכסף, הבלש הורג את מרטי באמצעות האקדח של אבי, ובכך מנקה את עצמו כביכול מהפרשה ומפליל את אבי.

מקורות

כמו סרטיהם הבאים של האחים כהן, גם סרט זה מושפע מהפילם נואר ומהספרות הבלשית, כמו גם מהקומדיות המטורפות של שנות השלושים והארבעים.

השפעות נואריות

שם הסרט (Blood Simple באנגלית) לקוח משורה בספר "קציר אדום" של דשייל האמט, סופר שהשפיע הרבה על האחים כהן ועל יצירותיהם. הסרט מאופיין במרכיבים נואריים רבים. הן בנרטיב (פאם פאטאל, מוסר דו-ערכי ועלילה מפותלת) והן בהצגתו הוויזואלית (צללים מודגשים, ניגודיות חדה, תאורה עמומה).

השפעות הקומדיה המטורפת

רציחות פשוטות שואב פחות מהקומדיות המטורפות מאשר מסרטי הפילם נואר, אולם קו העלילה של הסרט מושפע גם מסוגה זו. רבים רואים בסרט "קומדיית נואר של טעויות" עקב המשקל הרב שיש בו לאירועים קומיים לכאורה, כגון חוסר הבנה בין הדמויות או טעויות בזיהוי, על עיצוב העלילה.
קונדור איירליינס

תולדות החברה

החברה הוקמה ב-21 בדצמבר 1955 בשם "שירותי טייס גרמניים בע"מ" (Deutsche Flugdienst GmbH), והחלה לפעול ב-28 במרץ 1956. בעקבות משבר ב-1960 נמכרה החברה ללופטהנזה ששינתה את  שמה לקונדור איירליינס. בין השנים 1965-1969 רכשה החברה מטוסי סילון מדגמי בואינג 727, בואינג 707 ומקדונל דאגלס DC-8. בהמשך קנתה גם מטוסים מדגם בואינג 737, בואינג 747, מקדונל דאגלס DC-10 ואיירבוס A300. בתחילת שנות ה-90 שידרגה החברה את הצי שלה עם מטוסי בואינג 757 ובואינג 767. ב-2008 אישרה תומאס קוק את ההשתלטות על חברת קונדור איירליינס וקנייתה מלופטהנזה בסכום של 77,190,000 אירו, דבר שהקנה לחברת תומאס קוק שליטה בלעדית על החברה.
ז'וזף-פייר הוט

ז'וזף-פייר הוּט (בצרפתית: Joseph-Pierre Hoet, שם המשפחה נהגה בפלמית, ‏ 21 בינואר 1899 אנטוורפן - 9 בפברואר 1968 קורבק-לו) היה רופא פנימי בלגי, אנדוקרינולוג ודיאבטולוג. כיהן כפרופסור לקליניקה רפואית באוניברסיטה הקתולית של לוון והיה חבר באקדמיה המלכותית לרפואה של בלגיה. ז'.פ. הוט נמנה עם מייסדי החקר המודרני של הסכרת בבלגיה, וייסד את האיגוד הבלגי לסכרת.

ביוגרפיה

ז'וזף-פייר הוט נולד באנטוורפן, בשנת 1899, במשפחה פלמית. אביו היה אחד הרוקחים הידועים בעיר. אחרי לימודי תיכון במכללת נוטר דאם, הוט למד רפואה באוניברסיטת לוון וסיים עם תואר רופא ביולי 1923.
בעת לימודי הרפואה התוודע למחקר הרפואי במעבדת הפרמקולוגיה של מאני איד ובמעבדת הביוכימיה של פרנאן מלאנגרו. בעזרת מלגות שזכה בהן תוך הצטיינות בתחרות, השתלם בהמשך באנגליה במכון הלאומי למחקרים רפואיים בלונדון (1926-1925), תחת הדרכתו של סר הנרי דייל, ובמכון רוקפלר בארצות הברית (1926-1925). הוא עשה היכרות בלונדון עם בסט, ממגלי הטיפול באינסולין בטורונטו.
ביוני 1926 סיים דוקטורט במדעים באוניברסיטת קיימברידג' עם עבודה שסקרה את מנגנוני הפעולה של האינסולין. The fate of the sugar disapeearance under the action of insulin
בשובו ללוון התמנה למנהל קליניקה בבית החולים סן פייר. החל משנת 1928 היה לפרופסור בשפה הפלמית באוניברסיטת לוון, קודם לתראפויטיקה רפואית (1934-1928) (במקביל לקורסים בצרפתית של מאני איד), אחר כך לרפואה פנימית (1948-1934- במקביל לקורסים בצרפתית של פול לאמבן) והחל משנת 1948 לקליניקה רפואית. בשנת 1948 כיהן כדקאן של הפקולטה לרפואה בלוון.
בשנים 1926-1944 ניהל מעבדת מחקר לפתולוגיה כללית שבה השתלמו חוקרים רבים.
בשנת 1933 פרסם מחקר על חשיבות הליקוי של בלוטת המגן במחלת סימונדס
בימי מלחמת העולם השנייה תחת הכיבוש הנאצי עשה מאמצים רבים כדי להשיג לחולים בבלגיה אספקה באינסולין שיובא מהולנד וארצות הברית בחסות הצלב האדום הבינלאומי. באותה תקופה הופקד עליו תפקיד במבצעי רפטריאציה של הצלב האדום.
בתום המלחמה הקים הוט איגוד להגנת האינטרסים של חולי סוכרת ועמד בראשו.
הוט היה נשוי למרגריט לבית אווה (Havet), בתו של מורו להיסטולוגיה באוניברסיטה.
החל מתחילת שנות ה-1950 עיקר מחקריו התמקדו בהשלכות הסכרת של האמהות על תחלואה של הילודים.
בנו של הוט, ז'וזף-ז'ול הוט, שהיה כמו אביו בוגר ואחר כך פרופסור של אוניברסיטת לוון, חקר גם הוא את מחלת הסכרת, לרבות הקשר שלה להריון וללידה.
השתתף בהקמה בשנת 1949 של הפדרציה הבינלאומית לסכרת שמושבה בבריסל. החל מ-1961 נבחר ליושב ראש לשם כבוד של ארגון זה.
בשנת 1945 היה מעורב במחקרים על הגורם Rh. ב-1952 דיווח בטורונטו יחד עם שותיו, בראסר ודה מייר, על חשיבות בדיקת הסוכר בשתן ועל השלכות הגליקוזוריה בהריון.

תסמונת הוט-אבאזה או תסמונת יאנג )(Hoet-Abaza Syndrome)

על שמו של הוט ועל שמו של הרופא הצרפתי יליד רומניה (1909) אלפונס אבאזה נקראת תסמונת הוט-אבאזה. זו תסמונת המתאפיינת בהשמנה מהירה, חמורה וחולפת של הנשים בזמן ההריון ובמיוחד אחרי לידה (נודעה גם כתסמונת יאנג). השמנה זו היא דמוית קושינג ועלולה לחזור עם כל הריון ולפעמים עלולה להתקבע. הילדים הנולדים במקרים אלה יש להם משקל עודף בהרבה מהרגיל ומאוחר יותר עלולים ללקות בסכרת. חלקם נולדים מתים.
התסמונת תוארה במאמרים של אבאזה ושל הוט בשנים 1953 ו-1954. בעוד אבאזה ייחס אותה להפרשה מוגברת של הורמון הגדילה, הוט סבר שהיא נגרמת על ידי ליקוי בקליפת בלוטת יותרת הכליה
תהילה מטמון

תהילה מטמון (11 בפברואר 1905 – 3 במרץ 1974) הייתה עורכת דין וכלכלנית, עסקנית ציבור ופעילה למען זכויות נשים ישראלית, ייסדה את הליגה לזכויות הנשים בישראל ועמדה בראשה, יסדה וערכה את הביטאון "האשה במדינה".

ביוגרפיה

מטמון נולדה בשם תהילה אנדלהיים ברודקי שליד לבוב, מזרח גליציה, בשנת תרס"ה, (11 בפברואר 1905), בתם של שרה חנה לבית בארט וחיים צבי אנדלהיים.
אחרי גמר הלימודים התיכוניים עבדה מטמון כפקידה בלבוב. בנוסף הייתה פעילה מטמון בתנועה הציונית, ב"התאחדות צעירי ציון", בקרן היסוד ובהסתדרות הפקידים.
במרץ 1933 עלתה מטמון לארץ ישראל.
בשנת 1934 נישאה לרופא הד"ר אברהם מטמון. הזוג התגורר בתל אביב.
מטמון סיימה את לימודיה במשפטים ובכלכלה והוסמכה לעורכת-דין. מטמון עסקה בעיקר במתן סעד משפטי לנשים במשפטי אישות.
מטמון יסדה את "הליגה לזכויות הנשים בישראל" ועמדה בראשה. הייתה פעילה גם בהיקף בינלאומי בסוגיות של זכויות הנשים, כחברת ההנהלה של הברית הבינלאומית לנשים  לנשים וצירה בקונגרסים הבינלאומיים של ברית זו בשנים 1952, 1954, 1957, 1959.
מטמון הייתה חברה בוועד התאחדות עולי פולין. בתקופת מלחמת העולם השנייה הייתה חברת ההנהלה של הוועד למען החייל היהודי.
מטמון הייתה פעילה בשרות ההגנה.
בהמשך הייתה מטמון  חברת בית הדין העליון של הסתדרות עורכי-הדין בישראל וחברה באיגוד נשים אקדמיות.
מטמון יסדה וערכה את הבטאון "האשה במדינה" אשר יצא לאור בתל אביב על ידי האגוד לשווי זכויות נשים בישראל.
מטמון פרסמה מאמרים רבים בעיקר בענייני התחיקה בנוגע לזכויות האישה, המעמד האישי בישראל ויחסים בינלאומיים במערבת ארגוני הנשים בעולם.
בשנת 1960 ערכה ביחד עם בעלה מסע הרצאות בארצות הברית.
חמה היה יהודה לייב מטמון-כהן וחמותה הייתה פניה מטמון-כהן.
מטמון נפטרה בשנת 1974. נטמנה בבית העלמין הדרום (בת ים).
חרדים לסביבה

עמותת חרדים לסביבה היא ארגון סביבתי שהוקם על ידי יהודה גנוט, מנהיג קהילתי בפתח תקווה ובוגר ישיבת ישיבת אור ישראל. הארגון מנוהל בידי ועד מנהל שנבחר באספה כללית ומורכב מאישי ציבור חרדים: רבנים, עורכי דין ונציגי שכונות נשים וגברים. הארגון החל את פעילותו במסגרת קהילתית בשנת 1999 והפך לעמותה הפועלת במסגרת המגזר החרדי כולו בשנת 2005, והיה לארגון ראשון מסוגו במגזר החרדי].
הארגון פועל לקידום איכות הסביבה על ידי הפעלת תוכניות חינוכיות לבני נוער, מתן ייעוץ לפתרון כולל של בעיות סביבה וכן קידום מדיניות של פיתוח מקיים וחלוקה שווה של נטל סביבתי.
הארגון חבר בחיים וסביבה ונציגה מטעמו משמשת כחבר מ"מ ובעלת זכויות מלאות בוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה בירושלים.

פעילות

בין הפעילויות שהוביל הארגון היה כנס בשנת 2006 בשיתוף ארגונים וחברות במשק בו השתתפו חברי כנסת, ראשי ערים חרדיות ונציגי ציבור מכל הארץ.
בשנת 2007 הוביל הארגון את הכנס בירושלים בשיתוף משרד התשתיות ובו הוצגו לראשונה מוסדות חרדיים שהחלו בפעילות למען הסביבה. במסגרת הכנס הציגו בתי הספר תערוכה של התלמידים בנושאים סביבתיים.
בשנה זו זכה הארגון באות התנועה הסביבתית בישראל - "הגלובוס הירוק". האירוע התקיים בתל אביב, בהשתתפות שרים, חברי כנסת, ראש עיריית תל אביב ופעילים סביבתיים מרחבי הארץ.
בעקבות התיקון שהתקבל בכנסת לפקודת העיריות, המחייב כל רשות מקומית להקים ועדה לאיכות הסביבה שבה צריכים להיות חברים שני נציגים של ארגוני סביבה מקומיים, צורף מנכ"ל הארגון, יהודה גנוט, כחבר בוועדת איכות הסביבה בפתח תקווה עיר מגוריו.
בנוסף, מתקיים שיתוף פעולה הדוק בין "חרדים לסביבה" וארגוני הסביבה האחרים כמו "אדם טבע ודין" וכן עם הקליניקות לצדק סביבתי באוניברסיטאות בר-אילן ותל אביב המסייעות לארגון בקידום מאבקים סביבתיים ובכלל זה פניות לפי חוק חופש המידע, יוזמות של הצעות לתיקוני חקיקה בכנסת ואף פעילות משפטית בעת הצורך.
בשנת 2008 החל הארגון בפעילות בקמפוס החרדי של הקריה האקדמית אונו והוביל להקמת "קליניקה ירוקה" בקמפוס. כמו כן לקראת הבחירות המוניציפליות ובסיוע ארגון "חיים וסביבה" שילב את נבחרי הציבור החרדי בקמפיין שכונה "ירוק עכשיו".
צבי הורביץ

צבי הורביץ (בן יעקב; י"ח באייר תרכ"ג, מאי 1863 – כ"ב באייר תרצ"ח מאי 1938) היה מאנשי ביל"ו, נמנה עם קבוצת מייסדי גדרה.

ביוגרפיה

נולד בסלוצק, בלארוס, לרבקה ויעקב הורביץ, מצאצאי השל"ה. בצעירותו התייתם מאביו וגדל בבית סבתו. למד בבית המדרש למורים בהנהלתו של יהושע שטיינברג. התגורר במינסק והתחבר לאנשי חובבי ציון ובהם יהושע דב בנינסון, לימים חותנו.
בשנת 1883 הצטרף לביל"ו, עזב את רוסיה ועלה לארץ ישראל. בתקופה הראשונה שהה עם חבריו בבית אנטון איוב שבסמוך ליפו ועבד במקוה ישראל. נבחר להנהלה המרכזית של ביל"ו והיה הגזבר של התנועה.
ב-14 באפריל 1884 השתתף בישיבה בביתו של יחיאל מיכל פינס בירושלים שבה דנו על ייסוד מושבה ביל"ויית. למחרת יצא לבדוק את אדמת גדרה (אז: קטרה), שנרכשה על ידי פינס. כמומחה חקלאי הוא הביע את דעתו החיובית על המקום ובעקבות זאת הוחלט להקים שם את המושבה הביל"ויית. היה בין שבעת אנשי ביל"ו שעלו לגדרה בכ"ה בכסלו תרמ"ה (15 בדצמבר 1884).
בשנת 1886 נסע לרוסיה לשאת את לאה בנינסון, בתו של יהושע דב בנינסון. כששבו לארץ הוא חזר לגדרה לבנות את ביתו ואילו אשתו שהתה בינתיים בראשון לציון, אצל דודה יהודה צלליכין. בשנת 1887 נולד בראשון לציון בנו אמנון. כעבור שנה הצטרפו אליו אשתו ובנו התינוק. תקופה מסוימת שימש מנהל הכספים של ועד המתיישבים בגדרה.
הורביץ היה בר-סמכא בתחום החקלאי ועסק במיכון החקלאות. התמחה בנטיעת גפנים ושקדים ובתעשיית היין, והדריך רבים מבני הקיבוצים והמושבים, ובהם נהלל, דגניה וגן שמואל.
בניו הם אמנון ואבינועם הורביץ. נכדתו, בת בתו ימימה, היא העיתונאית ומבקרת התיאטרון הדה בושס.

כתיבה

הורביץ פרסם רשימות על גדרה ב"הארץ" וב"המגיד", וכן מאמרים מקצועיים בתחום החקלאות ב"דער קאלאניסט" שבעריכת מנשה מאירוביץ ואברהם משה לונץ.
בין השנים 1883 – 1892 כתב יומן אישי ובו תיעד את קורותיו. קטעים ממנו התפרסמו ב"הארץ" ובירחון "עתידות". בשנת 1935 פרסם חלק מזכרונותיו בירחון "מימים ראשונים" שבעריכת אלתר דרויאנוב, בשם "מרשימותיו של אחד משרידי הבילויים".
בנו, אמנון, המשיך במפעלו התיעודי של אביו ועסק בחקר תולדות הביל"ויים.
מרדכי קידר (מזרחן)

קורות חיים

קידר נולד בתל אביב. הוא שירת באמ"ן וסיים את שירותו בדרגת סגן-אלוף. לאחר שחרורו מצה"ל היה חבר בתנועת נתיבות שלום. את כל לימודיו האקדמיים עשה באוניברסיטת בר-אילן. בשנים 1981–1983 למד לתואר ראשון במחלקה לערבית ובמחלקה למדע המדינה, ובשנים 1991–1997 סיים דוקטורט במחלקה לערבית. נושא עבודת הדוקטורט שלו היה "הלשון הפוליטית הפומבית של משטר אסד בסוריה: מסרים ודרכי הבעתם". בשנת 2000 מונה למרצה באוניברסיטת בר-אילן.
קידר מתמחה בתקשורת ההמונים של העולם הערבי ומתראיין לערוצים ערביים דוגמת "אל-ג'זירה", חלק מהעימותים שלו בערוצים הערבים עם אישי דת ותרבות עוררו סנסציה בעולם הערבי. הוא משמש גם כפרשן של עיתון "מקור ראשון", ומכהן כיו"ר "מוניטור האקדמיה הישראלית", גוף העוקב אחר מרצים המוגדרים על ידיו פוסט-ציוניים, במטרה לפרסם את פרסומיהם והצהרותיהם.
ביולי 2012 שובץ קידר כמגיש שותף מתחלף להגשת התוכנית "סדר יום", המשודרת ברשת ב', כחלק מהחלטה של הנהלת רשות השידור לאזן את המגישה הקבועה קרן נויבך. לאחר התנגדות העובדים למהלך, אמר שהוא הוזמן כפרשן והודיע שיסכים להיות מראיין אורח רק בהסכמת שני הצדדים.
מסוף יוני 2015, כותב קידר טור קבוע באתר "מידה". כמו כן הוא בעל טור שבועי בעיתון החרדי "יום ליום".
בראשית שנות ה-2000 העלה קידר את רעיון "שמונה האמירויות הפלסטיניות" שהוא לדעתו הפתרון היחיד לבעיה הפלסטינית. עיקרו של רעיון זה הוא פירוק הרשות הפלסטינית והקמת שמונה אמירויות בערים הראשיות ביהודה, שומרון ועזה, על בסיס המשפחות המקומיות. על פי תוכניתו, ישראל חייבת להישאר לתמיד בשטח הכפרי של יהודה ושומרון כדי למנוע הקמת מדינה ערבית עם רצף טריטוריאלי שתהפוך למדינת טרור.
נשוי לריינה, ולהם שלושה בנים ושתי בנות.
אופטיקה הלפרין

פעילות

בשנת 1988 הקים הרב רפאל הלפרין את החברה. עם מותו בשעת 2011, עבר לנהל את הרשת בנו בכורו, יעקב, שמחלק את הבעלות עליה עם אחיו ואחיותיו משה, שמואל, חיה, דוד, אתי ויהודה. חזונה של החברה, כפי שפורסם באתר הרשמי שלה, הוא "לאפשר לכל שכבות האוכלוסייה בישראל לרכוש משקפי ראייה במחיר השווה לכל נפש".
הרשת מעסיקה כ-600 עובדים ב-140 סניפים. בין היתר היא מעסיקה אופטומטריסטים, אופטיקאים, מנהלי חנויות, מוכרנים ואנשי שירות ומטה.
מיום הקמתה הרשת מסתמכת על חנויות רחוב. ב-2014 נכנסה לראשונה לקניונים וב-2016 התרחבה משמעותית כאשר פתחה בשלושה חודשים סניפים ב-12 קניונים, בהשקעה כוללת של 7.3 מיליון שקל.  
במאי 2017 פורסם כי מנכ"ל החברה יעקב הלפרין מחפש רוכשים לחברה על פי שווי שוק של 200 מיליון שקל. לשם כך נעזר בפירמת ראיית החשבון ארנסט אנד יאנג. הלפרין הכחיש את המיוחס לו.
לרגל יום העצמאות ה-71 למדינת ישראל, החליטה רשת אופטיקה הלפרין להעניק במתנה לחיילי צה"ל מאות זוגות משקפי שמש.

מוצרים

הרשת משווקת משקפי ראייה, משקפי שמש עדשות מגע ועדשות מולטיפוקל, תמיסות וחומרים לעדשות ומשקפי שמש של מותגים זרים ידועים. לחברה גם זכיינות בעבור חלק ממותגי המשקפיים אותן היא משווקת. בין מוצרי הרשת נמצאים המותגים: מייקל קורס,  דיור, טומי הילפיגר, GUESS, הוגו בוס, ריי באן, דולצ'ה וגבאנה, ארמאני, פראדה ומארק ג'ייקובס. החברה משקיעה גם בטכנולוגיות מתקדמות כמו בעדשות ASHAI שמתוצרת יפן ועדשות מולטיפוקל ASAHI X-REALITY המיוצרות בהתאמה אישית.
במהלך שנות פעילותה גם הרחיבה את פעילותה לתחומים רפואיים ופארא-רפואיים.
טריטוריית אריזונה (קונפדרציה)

טריטוריית אריזונה של קונפדרציית המדינות של אמריקה הייתה טריטוריה מאורגנת בשליטת הקונפדרציה שהתקיימה בין 1861 ל-1865. שטחה חפף, הגם שלא היה זהה, לטריטוריית אריזונה שנוצרה על ידי ארצות הברית ב־1863. במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית התרחשו בה מספר קרבות חשובים, בעיקר עקב נתיב הפלישה האפשרי שהיה בכוחה להציע לקונפדרציה 
לעבר דרום קליפורניה.

היסטוריה

בטרם מלחמת האזרחים האמריקנית היה כל שטחן של מדינות אריזונה וניו מקסיקו של היום חלק מטריטוריית ניו מקסיקו. אולם, לאחר הגדלת הטריטוריה ברכישת גדסדן, התעוררו בקרב ממשלת הטריטוריה בסנטה פה חששות בקשר ליכולתה לשלוט בשטחה הדרומי.
ב-29 באוגוסט 1856 התכנסה ועדה בטוסון ובה הועלה לראשונה באופן רשמי רעיון יצירתה של "טריטוריית אריזונה" עצמאית בחלקה הדרומי של טריטוריית ניו מקסיקו הקיימת. בוועדה נוסחה עצומה למען הצעת החלוקה, שנחתמה על ידי 256 איש ונשלחה לקונגרס ארצות הברית, ואף נבחר נציגה של הטריטוריה המוצעת לקונגרס.
בינואר 1857, הוצגה הצעת החוק למען יצירת הטריטוריה, בבית הנבחרים, אך לא התקבלה בטענה
שאוכלוסייתה של הטריטוריה המוצעת קטנה מדי. הצעת חוק דומה בסנאט נחלה אף היא כישלון.
ההתנגדות להצעות החוק נבעה בחלקה מחשש שהמתיישבים בחלקה הדרומי של טריטוריית ניו מקסיקו נתונים להשפעתם של פעילים דרומיים שהיו 
מעוניינים להרחיב את מנהג העבדות לעבר אזור הדרום מערב.
בפברואר 1858 אישר בית המחוקקים של טריטוריית ניו מקסיקו את ההצעה ליצירת טריטוריית אריזונה, בתנאי שכל האינדיאנים בטריטוריה יועברו לשטחה הצפוני של אריזונה.
ביולי 1860 נערכה ועדה נוספת בטוסון בהשתתפות מתיישבים מחלקה הדרומי של הטריטוריה, בה נוסחה חוקה לטריטוריה החדשה, ואף
נבחר לה מושל.
לאחר שפרצה מלחמת האזרחים, התמיכה בקונפדרציה הייתה חזקה בקרב חלקיה הדרומיים של הטריטוריה. ב-1861, פלש כוח חיילים מטקסס, בפיקודו של לוטננט קולונל ג'ון ביילור, לטריטוריה, ואילץ את חיילי האיחוד ששהו בה להיכנע. ב-1 באוגוסט 1861, הכריז לוטננט קולונל ג'ון ביילור על טריטוריית אריזונה העצמאית בהתאם לגבולות שהוצעו בוועידת טוסון, ומינה עצמו למושל.
ב-28 באוגוסט באותה השנה התכנסה ועדה נוספת בטוסון בה הוחלט על הצטרפות הטריטוריה לקונפדרציה. ההצעה לארגון הטריטוריה הועברה בקונגרס הקונפדרציה ב-13 בינואר 1862 ואושררה על ידי הנשיא ג'פרסון דייוויס ב־14 בפברואר 1862.
מאמצי הקונפדרציה להבטיח את שליטתה באזור הובילו לקרב ניו מקסיקו.
דולסה דה ממבריז'ו

דולסה דה ממבריז'ו ("ריבת חבושים" בתרגום חופשי) הוא ממתק עשוי מחבושים, שמקורו בחצי האי האיברי והוא פופולרי בארגנטינה, אורוגוואי, צ'ילה ומקסיקו וכן באזורים רבים באיטליה. בגרסאות מעט שונות, הוא אהוד גם בצרפת, יוון וטורקיה.
החבוש, מקורו באסיה הקטנה ובקווקז. היוונים והרומאים, שהביאו אותו לספרד אכלו את פריו מבושל וממותק בדבש ואף הכינו ממנו ליקר.
הכנת דולסה דה ממבריז'ו היא על ידי בישול כמויות שוות של פרי (מקולף ומגולען) וסוכר, ולאחר הקירור מתקבל גוש במרקם של ג'לי. הוא נמכר בצורה מסחרית בקופסאות שימורים עגולות ושטוחות או בתיבות שטוחות שמאפשרות לפרוס אותו בקלות. מקובל לאכול אותו ללא כל תוספת כקינוח סעודה, בתור טאפה (טאפס) לפני הארוחה יחד עם חריץ גבינה פיקנטית, על לחם, בתור מילוי לעוגות ומאפים מתוקים, ולעיתים גם עם בשר.
שב"ס (סדרת טלוויזיה)

עלילה

הסדרה עוסקת בבית הסוהר ענבים ועוקבת אחר הסוהרים, האסירים ומבקריהם. הסדרה מורכבת ממערכונים בהם מתמקדים כל פעם באחת מהדמויות בסדרה. אל הכלא מתרכזים כל חוליי החברה והופכים דווקא אותו למראה של הדברים שאנשים לא רוצים לראות ולכלי שדרכו הסדרה יכולה לתקוף כמעט כל תופעה שמפריעה בחברה הישראלית (משחיתות של פוליטיקאים, דרך שחיקתה של הסנגוריה הציבורית ועד חולשתה של המערכת). בנוסף, הסדרה עוסקת גם בדברים שלא קשורים ישירות לכלא אבל מתכתבים איתו ומותחת ביקורת גם עליהם (מה קורה כשחוטפים סוהר אבל הילדה של המנהלת נפלה בבית ספר? איך מתמודד רב עם שני אסירים שבאים לייעוץ זוגי?).
צביר-על

צביר-על הוא קבוצה של כמה צבירי גלקסיות וקבוצות גלקסיות יחד. קיומם של צבירי על מראה שגם צבירי הגלקסיות אינם מפוזרים באופן שווה ביקום, אלא מאוחדים בקבוצות של צבירי-על. גודלם של צבירי-על הוא בין 100 ל-400 מיליון שנות אור, והם יכולים להכיל כמה אלפי צבירים המקובצים בסמוך, בעלי מסה מעל ומעבר לכל דמיון.  
גם צבירי על מאוגדים במבנים הקרויים "קירות גדולים", או ביחיד "קיר גדול" (Great Wall) המקובצים יחד, ונעים ביקום כיחידה אחת. אלו הם המבנים הגדולים ביותר הידועים לנו. הקיר הגדול Sloan Great Wall היה עד ינואר 2013 המבנה הגדול ביותר הידוע ביקום, ועתה הוא השני הגדול, אחרי Huge-LQG. אורכו הוא 1.37 מיליארד שנות אור, והוא נמצא במרחק של מיליארד שנות אור מכדור הארץ.
פיסמייקר

עלילה

כאשר צוות כוחות מיוחדים בפיקוד הגנרל הרוסי המושחת אלכסנדר קודורוב שודד מספר פצצות גרעין ומביים תאונת רכבות במטרה להסתיר זאת. על ד"ר ג'וליה קלי (קידמן), המנהלת בפועל של הצוות למניעת הפצת נשק גרעיני, מוטלת המשימה לאתרם בטרם יצליחו להגיע ליעדם - איראן. במרדף אחר קודורוב וצוותו נעזרת קלי בקולונל תומאס דבו (קלוני), יוצא רגימנט הריינג'רס ה-75 והכוחות המיוחדים.