google/wiki40b huggingface dataset:
משפחת צנעני

תקציר עלילה

הסרט הוא קומדיה סאטירית שמתרחשת בישראל, על יריבות בין מוכר נעליים תימני בשם ציון צנעני, לבין מוכר נעליים פרסי בשם ישראל בן נעים, הגרים בשכנות.
היריבות בין המשפחות אינה רק בשל העובדה שלכל אחת מהן חנות נעליים המתחרה ברעותה, אלא גם בשל החשדנות הבסיסית מטבעם של הדמויות.
הרצל (בנו של בן נעים), מתחיל עם שמשונה (בתו של ציון), ואילו ציון נחרד מהעובדה שבתו יוצאת עם הרצל.
יום הולדתה של ציונה הולך ומתקרב, וציון בעלה, קונה לה טבעת בשווי עצום של עשרים אלף לירות, כדי לכפר על המשבר בחיי הנישואים.
באותו זמן גם הוא וגם אשתו של ישראל רוזה חושדים שהם מנהלים רומן מאחורי גבם, דבר שמעקב את הרצון של ציון לחגוג לאשתו את יום הולדתה, ולפני שהוא מספיק להעניק את הטבעת לאשתו, שמשון נכדם בולע אותה, ציון מאשים את ישראל בגניבתה דבר המוסיף על היריבות בין שתי המשפחות, המנסות בכל זאת לשמור על שכנות טובה לצד השוני העדתי והחשדות בין הדמויות.

קבלת הסרט

הסרט זכה להצלחה ניכרת בקופות ומכר 452,000 כרטיסים בישראל. עם השנים הוא צבר פופולריות וזכה למעמד של סרט פולחן, בדומה ל"צ'ארלי וחצי" ול"חגיגה בסנוקר", אף הם מאת הבמאי בועז דוידזון. 
זאב רב-נוף, מבקר "דבר", כתב כי זהו "בורקס, בשלושה הבדלים: א. הנוסח הוא תימני; ב. אין אשכנזים בכלל, את תפקידיהם המסורתיים ממלאים פרסים; ג. המילוי איננו עוד ההווי הרומנטי, אלא התחושות המיניות של הגיבורים... מי יודע, על אף כל הסתייגויותי, מסתמנת כאן ראשית תהליך ליצירת סרט פולקלור ישראלי טוב יותר. אולי, אך הדרך עוד ארוכה מאוד."
בסוף הסרט בכתוביות הסיום נכתב "המשך יבוא", דבר שהעיד על רצונו של הבמאי לעשות סרט המשך, אך לבסוף רעיון זה לא הבשיל  לידי מעשה.
יום האחדות

יום האחדות הוא יוזמה על-פוליטית של משפחות יפרח, שער ופרנקל, וראש העיר ירושלים לשעבר, ח"כ ניר ברקת. יוזמה זו מצוינת החל משנת 2015 ונולדה כתגובה לתחושת האחדות שעטפה את החברה הישראלית ואת יהדות התפוצות בעת חטיפתם של שלושת הנערים בקיץ 2014. במסגרת אירועי יום זה נערך מדי שנה טקס בבית הנשיא ובו מחולק פרס ירושלים לאחדות ישראל, אשר נועד להעלות על נס ארגונים ויחידים, בארץ ובתפוצות, התורמים לאחדותה של החברה בישראל.
יום האחדות הוא למעשה פרויקט הנצחה שבאמצעותו מבקשות משפחות יפרח, שער ופרנקל להנציח את זיכרון הנערים ובמקביל להזכיר לחברה הישראלית את תחושת האחדות ששררה בה לאחר אירוע החטיפה, תוך שאיפה לשמר אחדות זו גם בשגרה, בתקווה שהיא תהפוך למושג בלתי נפרד ממרקם החיים של החברה הישראלית.

היקף אירועי יום האחדות

יום האחדות בישראל מתקיים בשיתוף משרד החינוך, המשרד לשוויון חברתי, הכנסת, צה"ל, משטרת ישראל, המרכז לשלטון מקומי, החברה למתנ"סים וכן ארגונים ותנועות נוער נוספים. במסגרת יום זה משתתפים למעלה ממיליון ישראלים בכ-400 פעילויות ברחבי הארץ. בנוסף, מצוין יום זה גם ביהדות התפוצות ומשתתפים בו למעלה מ-800,000 איש בפעילות, בעשרות מדינות ומאות ערים מסביב לעולם. אירועים אלו נערכים בקהילות היהודיות בבתי ספר, בתי כנסת, תנועות נוער וקהילות, וכוללות לימוד, שיח, הרצאות ומופעי מוזיקה, בהם השתתפו חברי קהילות יהודיות מזרמים שונים.

משואת האחדות

לאור פעילותן הנמרצת למען אחדות נבחרו אימהות שלושת הנערים להשיא משואה ביום העצמאות ה-71 למדינת ישראל. בנימוקי הוועדה נכתב: "שלוש האמהות - איריס יפרח, בת גלים שער ורחלי פרנקל - מסמלות את עוז הנפש של מי שאיבדו את היקר מכל והחליטו, רק בגלל הרוח, להשיא בלבבותינו את עוצמתה של האחדות בעמנו. רוחן האיתנה של שלוש האמהות סוחפת אחריה ביום האחדות, אותו ייסדו, רבות ורבים מבני עמנו בכל רחבי הארץ. שלוש האמהות בחרו שלא להתנפץ מעוצמתם של גלי השבר, השכול והאובדן. הן, גיבורות הרוח שלנו, בחרו, תחת השכול מפלח הלבבות ללכד את השורות ולפתוח שער של אהבת ישראל לזכר יקיריהן, יקירינו. אני גאה בהחלטה לבחור בכן, האמהות, להשיא יחד משואה אחת הבאה ללכד את השורות ולרומם את רוחה של האחדות בעמנו".
פסיכותרפיה בין-אישית

פסיכותרפיה בין-אישית (IPT) היא צורה של פסיכותרפיה  לזמן מוגבל שפותחה בשנת 1970 על ידי ג'רלד קלרמן ועמיתיו.
התאוריה על פיה הוא מסתמך כי מחלות נפש מתפתחות בהקשר חברתי ובין-אישי (יחסים בין-אישיים), מתבססת על תאוריות כגון אלה של אדולף מאייר, ג'ון בולבי והנרי סאליבן, שבו היחסים הבין-אישיים שיחקו תפקיד מהותי בהתפתחות וברווחה הנפשית של הפרט.

הבדלים מטיפולים אחרים

פסיכותרפיה בין-אישית שונה משאר הגישות הפסיכודינמיות  בכך שהיא מוגבלת בזמן ומתמקדת יותר בבעיות העכשוויות של המטופל ופחות באלו שבעברו. כמו כן, תפקידה הוא לזהות, אך לא להתמקד במנגנוני ההגנה התוך-נפשיים ובקונפליקטים פנימיים.
ואכן, מטרתה של הפסיכותרפיה הבין-אישית היא לזהות ולשנות את הגישות השליליות הפנימיות (קוגניטיביות) שבעקבותיהם התפתחו הבעיות של המטופל.

שלבי הטיפול

הטיפול מורכב בדרך כלל משלושה שלבים.
השלב הראשוני הוא לזהות את האזור הבעייתי אשר יהיה כפוף לטיפול. שלב הביניים מורכב מעבודה על אזור בעייתי זה.
השלב האחרון מורכב מגיבוש וייצוב התקדמות הטיפול והכנת המטופל לעבודה עצמאית.
קריאת שמע על המיטה

מקור התפילה

בתלמוד נאמר:
"אף על פי שקרא אדם קריאת שמע בבית הכנסת, מצווה לקרותו על מיטתו"
— מסכת ברכות, דף ד', עמוד ב'
וכן אמרו:
"הנכנס לישן על מיטתו אומר משמע ישראל עד והיה אם שמוע, ואומר ברוך המפיל חבלי שינה וכו'".
— מסכת ברכות, דף ס', עמוד ב'

הוספות שונות

בתלמוד מובא מנהגו של רבי יהושע בן לוי שהוסיף לומר לפני שנתו גם מזמור "יושב בסתר עליון", ו"ה' מה רבו צרי" שהם מועילים כנגד המזיקים.
במשך הדורות נוספו עוד מזמורים שונים וכן פסוקים ותפילות, במנהגים אלו ישנם הבדלים בין נוסחי העדות. אף שאין חובה לומר את המזמורים השונים, נתפשט המנהג לאומרם על פי מנהגו של רבי יהושע בן לוי, שהיה מוסיף מזמורים כדי להגן מפני המזיקים.
בראשונים נחלקו האם יש אומרים לומר גם את פרשת "והיה אם שמוע", ויש אף שכתבו שטוב לומר את שלוש הפרשיות.

שינה שאינה מחייבת ברכה

על שנת היום אין מברכים "המפיל". ויש שכתבו שאף ביום טוב לומר מזמור "ויהי נועם"
וגם על שנת עראי בלילה אין מברכים "המפיל", אבל שינה על המיטה למשך חצי שעה או שיתין נשמין כבר נחשבת שנת קבע
אין מברכים "המפיל" אלא פעם אחת בלילה, ולכן מי שהלך לישון בלילה וברכך "המפיל", ואחר כך קם לעיסוקיו וחזר לישון, אינו חזור ומברך "המפיל".
מי שנרדם בלא לברך "המפיל" והתעורר באמצע הלילה ובדעתו להמשיך לישון, צריך לברך כעת.

זמן הברכה

יש שלמדו על פי קבלת האר"י ז"ל, שרק אדם שהולך לישון לפני חצות הלילה יברך "המפיל", אבל מי שהולך לישון אחר חצות אינו יכול לברך. וכן נוהגים רבים מהספרדים, שאם הולכים לישון אחר חצות אומרים "המפיל" בלא שם ומלכות
למנהג אשכנזים וחלק מהספרדים, כל זמן שהולכים לישון לפני עמוד השחר – מברכים "המפיל".

תוכן התפילה

עיקר התפילה כוללת את ברכת המפיל (ברכה שתוכנה הוא בקשת שמירה בזמן השינה), קריאת שמע ופסוקי רחמים שונים.
על פי מנהגים שונים, שיסודם בדברי האר"י, התפילה כוללת את נוסח הוידוי זאת על מנת להתוודות על מעשי אותו יום ולכפר על החטאים. יש הכוללים את מזמור צ"א וקכ"א מתהלים. וישנם המוסיפים את תפילת אנא בכח, מזמור ס"ז בתהלים.
מישהו יחבק אותי

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי מורן דוד, הדס כהן והנרי, הולחן על ידי מור דוד והופק על ידי ניר מימון. השיר עלה גם לרשתות הזרמת המדיה ספוטיפיי ואפל מיוזיק. יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב, תוך שהעניק לו ציון של שלושה וחצי כוכבי זהב.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר בוים על ידי אסף שגיא גפני, והועלה לערוץ היוטיוב של שרית חדד ב-24 ביוני 2019, בסמוך לצאתו של השיר כסינגל. הקליפ משלב בין צילומים של חדד וקטעים מתוך הסרט "המוסד".
נכון לספטמבר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-600 אלף צפיות.
The Immaculate Collection

רקע והוצאה

באירופה הוציאה מדונה מהדורה מיוחדת של האלבום בשם "The Holiday Collection" ובבריטניה הוציאה מחדש את השיר "Holiday". בנוסף לכך, האלבום הפך לראשון אי פעם אשר בו השתמשו בטכנולוגיית אודיו QSound.

סינגלים

"Justify My Love" היה לסינגל הראשון מהאלבום אשר זכה להצלחה רבה, ואף הגיע למקום הראשון בארצות הברית מה שהפך אותו לשיר התשיעי של הזמרת שעשה זאת. הוא גם הפך לאחד מהשירים הכי שנויים במחלוקת שלה בעקבות הקליפ הפרובוקטיבי שלו. 
הסינגל השני שיצא מהאלבום היה "Rescue Me" אשר נכנס למקום ה-9 בארצות הברית, אף על פי שלא יצא לו קליפ. בכך גם מדונה הפכה לאמנית הנשית המצליחה ביותר במצעד האמריקאי באותה התקופה.

הצלחה

האלבום זכה להצלחה עולמית בעולם בכך שנמכר בכ-32 מיליון עותקים, מה שהופך אותו לאחד מהאלבומים הנמכרים בהיסטוריה ולאלבום האוסף הנמכר ביותר בהיסטוריה על ידי אמן סולו. הוא הגיע למעמד יהלום בארצות הברית, ובכך הפך לאלבום השני שלה שעשה זאת.
בנוסף, היה האלבום לשני של אמנית אישה, אשר שהה הכי הרבה שבועות במקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי.
וירג'יל סקוט וורד

קורות חייו

נולד בעיר יוניון (Union, S.C)) שבדרום קרוליינה בארצות הברית ב-19 במרץ 1916, לג'ון לואיס (John Lewis) וביאטריס (Beatrice) סקוט וורד. התייתם מאימו בגיל צעיר וגדל בבית סבתו, וירג'יניה סקוט. במלחמת העולם השנייה שירת בחזית האירופית. את התואר הראשון סיים באוניברסיטת וופורד (Wafford College) ולקח חלק בסגל ההוראה. את התואר השני שלו סיים באוניברסיטת דיוק. את הדוקטורט עשה באוניברסיטת צפון קרוליינה בצ'ייפל היל. בשנת 1956 הגיע לאוניברסיטת וירג'יניה, שם לימד במשך 30 שנה בין השנים 1956 ועד 1986. 
בשנת 1963, בהזמנת המושל של צפון קרוליינה טארי סנפורד, הקים וורד בית ספר למחוננים, ראשון מסוגו בארצות הברית: "בית הספר של מושל צפון קרוליינה" (North Carolina Governor's School). בית הספר הציע נושאי לימוד מורחבים למחוננים, שלא היו מוכרים עד אז בבתי-הספר הרגילים, כמו מתמטיקה מורחבת, מדעי החברה, מדעי הרוח, מדעי הטבע, ריקוד, דרמה, סטטיסטיקה, כתיבה יצירתית ומוזיקה.
במהלך הקריירה שלו, כיהן כנשיא התאחדות בריאות הנפש בדרום קרולינה (South Carolina Mental Health), נשיא התאחדות המחוננים (Association of the Gifted) ונשיא התאחדות המחוננים הדרום מזרחית (Southeastern Association of th Gifted) בארצות הברית.
וורד האזין למוזיקה קלאסית (לווגנר ומאהלר) ולמוזיקת בלוז (לסאצ'מו וריי צ'ארלס). הוא ניגן על קלרינט והיה חלק מהתזמורת הפילהרמונית של דרום קרוליינה, הספרטנבורג (the Spartanburg).
היה נשוי לאלין מקנייל מווינסטון סאלם (Alyne McNeill Ward, of Winston-Salem). נולדו להם שתי בנות ובן - פטרישה וורד קפס (Patricia Ward Capps), רבקה ג'יי וורד (Rebecca J. Ward) וויליאם מ. וורד (William M. Ward). וורד נפטר בשרלוטסוויל, וירג'יניה, ארצות הברית ב-16 בפברואר 2003, בעקבות דלקת ריאות ואירוע לב.

תרומה לתחום החינוך

וורד היה חלוץ בתחום חינוך מחוננים. הוא גרס כי תלמידים בעלי יכולת אינטלקטואלית גבוהה במיוחד זקוקים לחינוך נפרד. הדגש ששם על דיפרנציאליות בחינוך היה רעיון חדש בתקופתו. חיבוריו בנושא השפיעו רבות על פיתוח תוכניות החינוך למחוננים ברחבי ארצות הברית. גישתו דגלה בהרחבת כל תחומי הידע באשר לחינוך מחוננים וכדרך חיים בכלל.
וורד האמין במבנה הדיפרנציאלי (בשונות ובגיוון) של הידע. הוא התעניין במדע, פילוסופיה, תאולוגיה, תאוריות חינוכיות, חינוך מחוננים ופסיכולוגיה התפתחותית. הוא סבר כי תוכניות חינוך צריכות להתבסס על מחקרים ותאוריות מתחום הפסיכולוגיה ההתפתחותית, לרבות עבודותיהם של רוברט הוויגהרסט (Robert Havighurst) וז'אן פיאז'ה. כן האמין שתוכניות אלו צריכות להתבסס על מדדים מחקריים כולל התפתחות הילד ואפיסטמולוגיה.

תלמידים בולטים

פרופ' וורד היה בקשר הדוק עם תלמידיו גם אחריי שסיימו את לימודיהם באוניברסיטת וירג'יניה. הוא ליווה, תמך ועודד כל אחד מתלמידיו להמשיך ולהתפתח אינטלקטואלית, ופעל לקדם אותם מקצועית. מבין תלמידיו הידועים: רוברט בראון (Robert Stanely Brown) - פרופ' לפסיכיאטריה קלינית בבית הספר לרפואה באוניברסיטת וירג'יניה; מוריס ד. פישר (Maurice D. Fisher) - עורך הירחון לחינוך מחוננים במנסס, וירג'יניה; ואו. אלן גיאניני (O. Allan Gianniny) - פרופ' לטכנולוגיה, תרבות ותקשורת באוניב' וירג'יניה.
תלמידו מוריס פישר הספיד אותו: "דר' וורד גרם לנו להרגיש 'מיוחדים'. הוא טיפח אותנו תוך שהוא דרש שנגיע מעבר לציפיות ולתנאים המוגבלים שלנו."
זיגפריד זיידל

ביוגרפיה

זיידל נולד ב-24 באוגוסט בטולן שבאוסטריה והיה תלמיד משפטים שנשר מלימודיו, הוא הצטרף למפלגה הנאצית באוסטריה בשנת 1930 וב-1932 הצטרף גם לס"ס. במרץ שנת 1938 סופחה אוסטריה לגרמניה הנאצית והפכה למחוז שלה, אירוע שגרם לזינוק בקריירה הצבאית של זיידל.
ב-2 במרץ 1939 זיידל נישא לאליזבת' סטיבר, גננת לשעבר ותומכת בס"ס.
בשנת 1939, הפך זיידל למפקח משטרת הביטחון בעיר וינה. שנה לאחר מכן שירת במשרד הראשי לביטחון הרייך במחלקת IVB4. כמו כן שירת במשרד הראשי להעברת האוכלוסייה היהודית והפולנית בעיר בלודז'. במסגרת תפקידו גירש אוכלוסיות פולניות ויהודיות משטחי הוורתגאו אל שטחי הגנרלגוברנמן.
ד"ר זיידל נודע בשל כישוריו הקרביים והלוגיסטיים וב-1941 מונה למפקד גטו טרזין העתיד לקום. לפי הוראותיו של אייכמן ניצב זיידל לפגישה עם הנס גינתר (קצין בס"ס) בפראג וביום למחרת נסע למבצר טרזיינשטט לשיחה עם מפקד חיל המצב על פינוי המבצר מאנשי הורמאכט והכנתו להתיישבות אסירים. עם ביקורו במבצר התנגד בחריצות להצעת משרדו המרכזי של אייכמן, שתכנן ליישב שמונים אלף אסירים בגטו העתיד לקום. זיידל טען כי תכולת הגטו המרבית לא תעלה על שלושים אלף אסירים.
זיידל היה מפקד נוקשה שהנהיג בגטו כללים מחמירים מאוד ועונשים כבדים שכללו: כליאת האסירים בתנאים קשים, שימוש באלימות ואפילו הוצאות להורג במקרים חריגים. בתקופת כהונתו כמפקד הגטו נספו אלפי אסירים יהודים. ב-1943 קודם בתפקידו ושימש כאחראי על אסירים יהודים במחנה הריכוז ברגן-בלזן שבסקסוניה.
בשנת 1945, בסוף המלחמה, זיידל נמלט והסתיר את זהותו. בסתיו 1946 הועמד לדין בווינה, נידון לעונש מוות והוצא להורג בפברואר 1947.
גיא הצבועים

גיא הצבועים הוא שמו של יישוב או נחל במזרח נחלת שבט בנימין הנזכר בתנ"ך.
האתר נזכר בספר שמואל א' בתיאור פשיטות הפלשתים בחבל בנימין בעת שהותם בעיר מכמש: "וַיֵּצֵא הַמַּשְׁחִית מִמַּחֲנֵה פְלִשְׁתִּים שְׁלֹשָׁה רָאשִׁים הָרֹאשׁ אֶחָד יִפְנֶה אֶל דֶּרֶךְ עָפְרָה אֶל אֶרֶץ שׁוּעָל וְהָרֹאשׁ אֶחָד יִפְנֶה דֶּרֶךְ בֵּית חֹרוֹן וְהָרֹאשׁ אֶחָד יִפְנֶה דֶּרֶךְ הַגְּבוּל הַנִּשְׁקָף עַל גֵּי הַצְּבֹעִים הַמִּדְבָּרָה".
במשנה ובתוספתא נזכר יישוב מתקופת הבית השני בשם הר צבועים, אשר נמצא באזור של אקלים חם במיוחד, שהביא להבשלת הפירות בו מוקדם מהרגיל: "אנשי הר צבועים הביאו ביכוריהם קודם לעצרת, ולא קיבלו מהם".
ייתכן כי שמו של האתר הקדום השתמר בשמו של אפיק נחל הקרוי בימינו ואדי אבו א-צ'באע (מילולית: נחל אבי הצבועים) המתחבר אל נחל פרת.
איחוי קליעה

איחוי קליעה (Splicing) היא שיטה לחיבור של גדילים או חבלים מפותלים לכבלים או חבלים שזורים, ללא שימוש בקשירה. הרעיון הכללי הוא לשזור את קצה החבל אל תוך החבל עצמו (ובכך ליצור לולאה בקצה החבל - eye splice) או אל קצה חבל אחר (וכך לחבר שני חבלים - short splice). יש שיטות קליעה שונות, לחבלים מפותלים ולחבלים שזורים מסוגים שונים.
מקור המונח בפועל ההולנדי הנושן splissen.
סטאוט סקאראב

מאפיינים

ה"סטאוט סקאראב" יוצר בדטרויט במדינת מישיגן. הוא תוכנן ועוצב על ידי מהנדס המטוסים האמריקאי "William Bushnell Stout", וכלל חידושים רבים בשלדה ובמתלים. מאפייני המיניוואן כללו בין השאר שורת כיסאות שנייה שהסתובבה לאחור ושולחן.
מדי שנה יוצרו עד 100 יחידות, ומחירן עמד על כ-5,000 דולר, בשנת 1934. הוא האיץ מ-0 ל-60 מייל ב-15 שניות.
כלל רוחב הסרט של קרסון

כלל רוחב הסרט של קרסון מגדיר את רוחב הסרט האפקטיבי של אות מאופנן FM או PM.
רוחב סרט אפקטיבי הוא רוחב הסרט המכיל לפחות 98% מהאנרגיה של האות המאופנן.
משתמשים בכלל זה בתחומי הRF ואופטיקה לתכנון של אנטנות, משדרים, מקלטים ומערכות תקשורת נוספות.
הכלל נכתב בידי ג'ון רנשוו קרסון ב-1922.
כביש 55

היסטוריה

הדרך מקלקיליה לשומרון ולשכם דרך עזון היא אחת הדרכים העתיקות ביותר במערב השומרון. בסקר ארכאולוגי שבוצע באזור בשנות ה-80 של המאה ה-20 נמצאו לאורכו ביצורים מתקופת הברזל הקדומה II ועד התקופה ההלניסטית. 
בחלק מהתקופות הייתה הדרך במצב תחזוקה רע, ונעשה שימוש בכביש 57 הצפוני והארוך יותר לחיבור בין אזור יפו והשרון הדרומי לאזור שכם. הכביש נסלל בשנת 1935 במסגרת הקלת הנגישות של כפרי השומרון לשכם. הכביש קיצר את הדרך מקלקיליה לשכם בכ-20 קילומטר לעומת המצב לפני סלילת הכביש, עת נדרשו הנוסעים לעבור דרך טולכרם. 
בעבר עבר כביש 55 בתוך קלקיליה ועזון. כביש 55 המשיך צפונית מזרחית מצומת כפר סבא מזרח היישר לתוך קלקיליה, עבר בקטע קצר של כביש 444 בתוך קלקיליה והמשיך מזרחה. בעקבות האינתיפאדה הראשונה וחסימת הציר על ידי פלסטינים בסוף שנות ה-80, אושר בשנת 1989 תוכנית לסלילת כביש עוקף עזון וכביש עוקף נבי אליאס. בתחילת שנות ה-90 נסלל קטע הכביש העוקף את עזון מצפון. בנוסף, נסלל קטע כביש המחבר את כביש הגישה לאלפי מנשה עם כביש 55 ממזרח לקלקיליה ובכך עוקף את קלקיליה מדרום. הקטע של כביש 55 שחיבר את צומת כפר סבא מזרח עם קלקיליה בוטל ונחסם על ידי גדר ההפרדה וכביש 6. במקומו, מסומן החיבור של נווה ימין עם כפר סבא מזרח כחלק מכביש 55, יחד עם עוקף קלקיליה. כביש עוקף נבי אליאס נפתח לתנועה בינואר 2018, כ-28 שנים לאחר אישור התוכנית.
בצידו המערבי, כביש 55 מתחבר לרחוב וויצמן בכפר סבא, המחבר את הכביש לקרבת צומת רעננה. בעבר נכלל קטע זה בכביש 55, ורוב התנועה על כביש 55 עברה דרך הרחוב הראשי של כפר סבא. ב-23 במאי 2002 נחנך כביש שחיבר את צומת עדנים דרך נווה ירק לצומת כפר סבא מזרח. כביש זה סומן בתחילה כחלק מכביש 55, במקום רחוב ויצמן שהוצא מהסימון של כביש 55 והוגדר כדרך עירונית. בהמשך שונה הסימון של הקטע החדש וכיום הוא נחשב לחלק מכביש 40 וכביש 55 מתחיל בצומת כפר סבא מזרח. 
בצידו המזרחי, לכביש 55 המשך של כשמונה ק"מ נוספים, המגיע עד למרכזה של העיר שכם, מקום בו נפגש כביש ההמשך עם כביש 57 ועם כביש 60. בעבר סומן גם קטע זה כחלק מכביש 55, אולם מאז סלילת כביש עוקף שכם והסטת תוואי כביש 60 כך שיעקוף את שכם ממערב, הוסר הסימון של כביש 55 מקטע זה.

עתידו של הכביש

בשנת 2005 הודיעו שלטונות הביטחון לתושבי הכפרים הפלסטינים ממזרח לכביש 55 כי תוקם גדר הפרדה בינם לבין העיר קלקיליה המספקת להם שירותים חיוניים. בעקבות הערכת המצב שגיבשו תושבי הכפרים ולאחר שבית המשפט הבינלאומי בהאג פסק שבניית גדר ההפרדה אינה חוקית, הם פנו לקבלת סיוע משפטי מבג"ץ. לטענתם, התוואי הקיים של כביש 55 גורם לכך כי לפלסטינים תהיה רק יציאה אחת מקלקיליה ומעברים עם פיקוח ביטחוני בשאר היציאות לשטחים החקלאיים מסביב לעיר.

ב-26 באוקטובר 2006 ניתן פסק הדין שקבע כי גדר ההפרדה בסביבות העיר קלקיליה במתכונתה הנוכחית תבוטל ובכביש 55 יפסיקו לנוע ישראלים. בג"ץ פסק כי יש לקבוע לוח זמנים לביצוע ההחלטה, ובלשונו:
על המשיבים לשוב ולשקול את התוואי הקיים החדש (של גדר ההפרדה) עליהם לבחון האפשרות של הוצאת כפרי המובלעת, כולם או מקצתם, מחוץ לצד הישראלי של הגדר. כמובן שינוי זה לא ניתן לעשותו בין יום, שכן הדבר מחייב את הריסת הגדר הקיימת (בחלק הצפוני, הצפון מערבי, ובחלק הדרום מערבי), בניית גדר חדשה, וכל זאת תוך ביטולו של כביש 55 המחבר בין אלפי מנשה לבין ישראל, ובניית כביש חדש דרומית לאלפי מנשה, על המשיבים לבחון, איפוא, עריכת לוח זמנים ושלבי משנה שונים, שיהא בהם להבטיח, תוך זמן סביר, את שינויו של התוואי.
— סעיף 114 לפסק הדין
 
נכון למאי 2007, טרם פורסם לוח הזמנים.
ניקולאי גלושקוב

ביוגרפיה

גלושקוב היה מנהל הכספים בחברת הרכב AvtoVAZ, עד שעזב בסתיו 1995 כדי לכהן כסמנכ"ל חברת התעופה הלאומית איירופלוט, לבקשת יבגני שאפושניקוב, בפברואר 1996. 
לדברי אלכסנדר גולדפרב, מועסק של הטייקון הרוסי בוריס ברזובסקי, הוא מצא כי חברת התעופה פעלה בתור "פרה חולבת כדי לתמוך במבצעי ריגול בינלאומיים"‏ 3,000 איש מתוך סך כוח האדם של 14,000 באיירופלוט היו אנשי שירות הביטחון הפדרלי, סוכני שירות ביון החוץ, או קציני המודיעין הצבאי. כל הרווחים ממכירת הכרטיסים חולקו ל-352 חשבונות בנק זרים שלא היו נתונים לשליטת הנהלת איירופלוט. לדברי אלכס גולדפרב, גלושקוב סגר את כל החשבונות האלה והעביר את הכספים למרכז חשבונאות שנקרא Andava בשווייץ. הוא גם שלח חשבון וכתב מכתב למנהל שירות הביון יבגני פרימקוב ומנהל שירות הביטחון מיכאיל ברסוקוב תוך שהוא דורש מהם לשלם את המשכורות של קציני המודיעין שלהם שעבדו באירופלוט ב-1996.
עם זאת, גלושקוב וברזובסקי היו בעלי המניות העיקריים של חברת Andava באותו הזמן ושניהם הואשמו בגניבת כספים מאיירופלוט. 
גלושקוב נעצר בשנת 2000 על ידי רשויות רוסיה באשמת הונאה (תיעול הכספים למרכז החשבונאות Andava). הוא היה בעל ברית קרוב של ברזובסקי, שהעביר את מניותיו של ערוץ הטלוויזיה ORT‏ (ועל פי כמה מקורות, העביר אותם לחברת סיבנפט של רומן אברמוביץ') מתוך הבטחה לשחרר אותו, הבטחה שלא מולאה. 
באפריל 2001 נעצר אנדריי לוגובוי והואשם בארגון בריחתו של גלושקוב מבית החולים (המרכז ההמאטולוגי המדעי). עם זאת, על פי גלושקוב, הדבר תוכנן על ידי שירות הביטחון הפדרלי. לא הייתה לו כוונה לברוח, והוא "צעד בנעלי הבית שלו לשער בית החולים כדי ללכת הביתה למשך הלילה, בידיעת שומריו, כפי שעשה כמה ימים קודם לכן".
במהלך משפטו היה גלושקוב כלוא בכלא לפורטובו. הוא זוכה מאשמת ההונאה המקורית והאשמות בהלבנת כספים על ידי בית המשפט בחודש מרץ 2004, אך נמצא אשם בניסיון לברוח ו"ניצול סמכותו לרעה".

המשפט בשנת 2017

ב-2017, במהלך משפט שנערך לא בפניו ברוסיה, גלושקוב נשפט לשמונה שנים בכלא על גניבת 123 מיליון דולרים מאיירופלוט.

מותו

ב-13 במרץ 2018 סיפרו חבריו של גלושקוב כי הוא נמצא מת לילה קודם לכן בביתו שבלונדון; סיבת המוות עדיין לא ידועה. גילוי זה הגיע רק שבוע לאחר הרעלתם של סרגיי ויוליה סקריפאל בסולסברי וכתוצאה מכך הפיקוד הבריטי ללוחמה בטרור ניהל את החקירה תוך סקירת מקרי מוות של רוסים ולא-רוסים קשורים בעשר השנים הקודמות. ב-16 במרץ 2018 הודיעה המשטרה הבריטית כי היא מתייחסת לחקירה כאל חקירת רצח.
אולדזימיר מאקיי

ביוגרפיה

אולדזימיר מאקיי נולד בכפר ניקראשביצ'י, שבמחוז המשנה קרליץ, שבהורדנה, בלארוס הסובייטית. הוא סיים את לימודיו במכון הפדגוגי לשפה זרה במינסק בשנת 1980. הוא שירת בכוחות המזוינים של ברית המועצות ובכוחות המזוינים של בלארוס לאחר פירוק ברית המועצות ופרש בשנת 1993 כקולונל.
בשנת 1993 סיים את לימודיו באקדמיה הדיפלומטית האוסטרית ושירת במשרד החוץ כמזכיר מספר מחלקות (מחלקת מידע ושיתוף פעולה הומניטרי, ניתוח ותחזית, לשכת השר, שירות פרוטוקול המדינה).
בשנים 1996–1999 עבד בשגרירות בלארוס בצרפת כיועץ וייצג במקביל את בלארוס במועצת אירופה.
בשנת 2000–2008 שימש כעוזרו של נשיא בלארוס אלכסנדר לוקשנקו ובשנים 2008—2012 היה ראש סגל הנשיא.
מאז 20 באוגוסט 2012 הוא מכהן בקבינט כשר החוץ.
מאקיי דובר בלארוסית, רוסית, גרמנית ואנגלית.
על-ענק אדום

על-ענק אדום הוא כוכב על-ענק הנמצא בחלקה העליון של דיאגרמת הרצשפרונג-ראסל. דרגת הבהירות של על-ענק אדום היא I והסיווג הספקטרלי שלו הוא K-M. כוכבים אלו הם הגדולים ביותר שנתגלו ביקום מבחינת נפח. הכוכב ביטלג'וז, מקבוצת הכוכבים אוריון, הוא דוגמה לעל-ענק אדום.

תכונות

כוכבים שמסתם גדולה מעשר מסות שמש (לערך) לאחר שסיימו להתיך את המימן שלהם, יהפכו לעל-ענקים אדומים במהלך תקופת התכת ההליום שלהם. לכוכבים אלו טמפרטורת שטח פנים נמוכה יחסית, בין 3,500-4,000 קלווין, ורדיוסים גדולים מאוד, בדרך כלל בטווח של 200–800 רדיוס השמש שלנו. גודלם של על-הענקים הגדולים ביותר הידועים כיום הוא פי 1,500 מרדיוס השמש שלנו (כשבע יחידות אסטרונומיות).
לכוכבים מסוג על-ענקים אדום אין פוטוספירה מובחנת, ורוח השמש שלהם איטית ודחוסה. מסתם של על-ענקים אדומים מאפשרת להם להתיך יסודות כבדים יותר, עד היתוך של ברזל.
מסרשמיט Bf 109

היסטוריה

התכנון הראשוני של המטוס החל בשנת 1933 מיד עם עליית הנאצים לשלטון, בהמשך למכרז של משרד התעופה לפיתוח מטוס קרב חד מושבי.
דרישות הבסיס במכרז היו לביצוע של טיסה במהירות מקסימלית של 400 קמ"ש, בגובה של 6,000 מטר במשך כ־20 דקות, ושהיה כוללת באוויר של 90 דקות. המטוס נדרש להגיע לגובה הטיסה הנ"ל תוך 17 דקות ולגובה מקסימלי של 10,000 מטר. חברת מסרשמיט הציגה את הדגם הזוכה בתחילת 1935, וטיסת הראווה הראשונה בציבור התקיימה עם פתיחת המשחקים האולימפיים בברלין ב־1936.
המטוס ערך את טבילת האש הראשונה שלו במסגרת "לגיון הקונדור" בתקופת מלחמת האזרחים בספרד ושימש כמטוס הקרב העיקרי של חיל האוויר הגרמני עד סוף תקופת מלחמת העולם השנייה, וכניסתם לשירות של מטוסי הקרב הסילוניים.

מאפיינים

העיצוב הראשוני של BF 109 היה לצורכי יירוט של מטוסי אויב אך במשך הזמן יוצרו גם גרסאות להפצצה ותקיפה של מטרות קרקעיות וכן לצורכי סיור אשר הותאמו לפעילות ביום, בלילה, ובכל מזג אויר.
המטוס נחשב לאחד מראשוני מטוסי הקרב המודרניים, בזכות השימוש הראשוני במאפיינים תכנוניים שנכללו בו כגון: שילדת מתכת חיצונית אחודה (Monocoque) של גוף המטוס, אשר איפשרה את העברת משקל המטען למרכז הגוף ובכך הקלה על משקל הכנפיים והמטוס כולו, חופת תא טייס סגורה, וכני נסע המתקפלים לתוך מבנה הכנף.
הביצועים הקרביים של Bf 109 עולים על ביצועי כל מטוס קרב אחר בהיסטוריה. בסך הכל מיוחסות לו יותר מ־15,000 הפלות של מטוסי אויב בקרבות אויר. יותר מ־100 טייסים גרמניים הצליחו להפיל יותר מ־100 מטוסי אויב כל אחד, 13 טייסים הצליחו להפיל יותר מ־200 מטוסים כל אחד (בהם גינטר ראל, אוטו קיטל וולטר נובוטני) ושני טייסים הצליחו להפיל יותר מ־300 מטוסי אויב כל אחד בעודם טסים ב־BF 109 (אריך הרטמן וגרהרד ברקהורן).
המסרשמיט Bf 109 שירת בחילות האוויר של מדינות הציר בתקופת המלחמה, והמשיך להוות חלק מן הכח האווירי בחילות אויר רבים בעולם בתקופה שלאחריה עד למחצית שנות ה־50. דגם צ'כי של מטוס הקרב, אוויה S-199, שימש גם את חיל האוויר הישראלי במלחמת השיחרור.
בסך הכל יוצרו למעלה מ־33,000 יחידות של BF-109, יותר מכל מטוס קרב אחר בהיסטוריה.

Bf 109K 'קרפורסט'

הדגם העיקרי האחרון בסדרת הפיתוח של ה-Bf 109, הקרפורסט (Kürfurst) פותח במטרה לייצר דגם אחיד שעשה שימוש בכל המרכיבים הטובים של שלל דגמי ה-Bf 109G. דגם ה-K נכנס לייצור בששת החודשים האחרונים למלחמה כאשר רק כ-750 מטוסים יוצרו, מעטים נכנסו לשירות פעיל נוכח מאגרי הדלק המצומצים והתגברות ההפצצות של בעלות הברית. הדגם כלל מנוע DB 605D וחומש בתותח 30 מ"מ MK 108 שהורכב בציר המנוע ושני מקלעי 13 מ"מ MG 131 (חימוש דומה לדגמי הגוסטב המאוחרים). הקרפורסט היה דומה מאוד לדגמי ה-G המאוחרים אך עם ביצועים מעט משופרים וכ-30 קמ"ש יותר מהר בכל הגבהים, כאמור הייצור והפיתוח נפגעו כתוצאה מהתגברות לחץ בעלות הברית על גרמניה וייצורו נמשך בקצב מצומצם לצד ייצור הגוסטב.
הקריירה של ניקודם דיזמה

עלילה

הספר מתאר את מהלך חייו של הגיבור, ניקודם, שלקח בטעות הזמנה שלא מיועדת אליו, נקלע לתקריות שונות שאותן הוא מנצל על הצד הטוב ביותר בזכות עורמתו, והופך מאדם פשוט, שלא מצליח למצוא עבודה, ל"אדם דגול", "גאון כלכלי" וכמעט שהפך לראש ממשלת פולין.
בפולנית משמש שם הספר כביטוי שמשמעותו קריירה ממוזלת.
הספר שימש כנראה השראה לספר המצליח "להיות שם", מאת הסופר האמריקאי יליד פולין יז'י קושינסקי, שיצא לאור באנגלית בשנת 1971. קושינסקי לא הזכיר את "הקריירה של ניקודם דיזמה", שלא היה מוכר לקוראי האנגלית. תחקיר שפרסם העיתון "וילג' ווייס" ב-1982 האשים את קושינסקי בגניבה ספרותית, בין היתר של עלילת "להיות שם".
שצ'וצ'ין (מחוז משנה)

דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה שצ'וצ'ין 47,764 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 46.38% פולנים, 44.99% בלארוסים, 6.39% רוסים, 1.29% אוקראינים ו-0.95% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (72.35%) ורוסית (24.15%).