קרב איקיקה

הקרב על איקיקה (בספרדית: Batalla de Iquique) הוא קרב ימי שהתרחש ב-21 במאי 1879 במהלך מלחמת האוקיינוס השקט בין צ'ילה לפרו. הקרב הפך לאחד הקרבות הסמליים ביותר במלחמה, בעיקר בשל נפילתו ההירואית של הקפטן הצ'יליאני ארתורו פראט והמחווה של האדמירל הפרואני מיגל גראו שהציל את הצוות הצ'יליאני והחזיר את גופתו של פראט לצ'ילה.

רקע

מלחת הוא מחצב שהיה יקר ערך בסוף המאה ה-19 ונפוץ במדבר אטקמה שבצפון צ'ילה. הכרה בערכה הכלכלי הרב של המלחת גרמה לסכסוכי גבול בין צ'ילה, פרו ובוליביה ולפרוץ מלחמת האוקיינוס השקט (1879-1883). במהלך השנה הראשונה למלחמה, ריכז הצי הצ'יליאני את מאמציו בהרס הצי הפרואני. זאת מתוך מטרה לסייע לצבא היבשה לכבוש שטחים בוליביאנים ופרואנים על ידי הנחתת כוחות מהים והטלת הסגר ימי על הנמלים.
במהלך מאי 1879, ספינות הקרב הצ'יליאניות העיקריות נשלחו אל עבר הנמל הפרואני קלאו כדי להרוס את הצי ששהה בו. באותו זמן, שתי ספינות עץ ישנות של הצי הצ'יליאני: הקורבטה "אסמרלדה" תחת פיקודו של ארתורו פראט והסקונר "קובדונגה" תחת פיקודו של קרלוס קונדי נשארו כדי להטיל הסגר ימי על הנמל הפרואני איקיקה.
אולם, בזמן בו הצי הצ'יליאני מצפין לעבר קלאו, שתי ספינות משוריינות של הצי הפרואני ירדו דרומה מקלאו מבלי להתגלות. היו אלה המוניטור "וואסקר" בפיקודו של אדמירל מיגל גאראו והפריגטה המשוריינת "אינדפנדסיה" בפיקודו של חואן גיירמו מורה.

מהלך הקרב

בבוקר ה-21 במאי 1879, התצפיתן על תורן ה"קובדונגה" זיהה שתי ספינות מגיעות מצפון. היו אלה ה"אינדיפנדסיה" וה"וואסקר" הפרואניות. הודעה הועברה לספינה הצ'יליאנית השכנה- ה"אסמרלדה" ומפקדה, קפטן פראט, הורה לטעון תותחים ולהיערך במבנה. הוראה ניתנה ל"טרנספורט לאמאר" לסגת והיא הרימה דגל ארצות הברית ונמלטה.
הקרב הימי החל. השריון של הספינות הפרואניות מנע פגיעתן על ידי הספינות הצ'יליאניות. במהלך הלחימה, איבדה ה"אסמרלדה" אחד ממנועיה והאטה את מהירותה ל2 קשרים בלבד (3.7 קמ"ש). ה"אינדפנדסיה" רדפה את ה"קבודונגה" עד שברחה.
כאשר הוא לבדו, עם מנוע הרוס, נשא קפטן פראט נאום קצר בפני אנשיו. פראט טען שלעולם לא ייכנע לאויב ושהוא בטוח שאם ימות, חייליו ינהגו כמותו. לאחר מכן, הורה פראט למקם את ה"אסמרלדה" בין הספינה הפרואנית "וואסקר" לבין הנמל עצמו. במעשה זה, מנע מקפטן גראו, מפקד ה"וואסקר", לירות לעברו מבלי לפגוע בנמל הפרואני. גראו נאלץ לירות בזווית גבוהה. בשל חוסר הניסיון של צוותי התותחנים, רב היריות החטיאו. במקביל, ירתה גם ה"אסמרלדה" לעבר ה"וואסקר", אולם לא היה די בכוח האש שלה כדי לגרום לנזק של ממש.
גראו, שקיבל מידע על מיקוש ימי בקרבת הנמל, החליט שלא להתקרב יותר. בינתיים, סוללות התותחים של הנמל החלו לירות לעבר הספינות. ה"אסמרלדה" לא ספגה נזק מבני, אך אנשי צוותה החלו להיפגע ופראט נאלץ להתרחק מהנמל. כאשר זז פראט, הבין גראו כי אין מוקשים במים והחל לנסות לנגח את האסמרלדה עשוית העץ. גראו, אשר ביקש להימנע משפיכות דמים מיותרת, קרא לפראט להיכנע. כשזה סירב, הורה גראו לשבות אותו בחיים.
עם פגיעת ה"וואסקר" ב"אסמרלדה", הורה פראט לנסות לעלות ולהשתלט על ה"וואסקר". בשל המהומה רק שני מלחים שמעו את הפקודה ובמהלך הניסיון לעלות על הספינה הפרואנית פראט נפגע בברכו, המשיך והרג קצין פרואני, ולבסוף נפגע ממכת גרזן בראשו.
הניגוח הפרואני השני, נתקל בניסיון של 11 מלחים צ'ילאנים לתקוף את ה"וואסקר" בהנהגתו של איגנאסיו סראנו, אשר נהרג גם הוא. ניגוח אחרון נוסף, הוביל לשקיעתה של ה"אסמרלדה" במימי מפרץ איקיקה.
חרף נסיונותיה של ה"וואסקר" לחלץ את ניצולי ה"אסמרלדה" השוקעת, רק 62 מתוך 197 אנשי צוותה שרדו. מלח פרואני אחד נהרג אף הוא, ו-7 נפצעו. עם תום הקרב, הובל פראט הפצוע אל תאו של גראו, שם שאל אותו גראו אם הוא מעוניין למסור משהו לאשתו שבצ'ילה. פראט שאל למצבה של ספינתו ומת. מאוחר יותר, העביר גראו את גופתו של פראט לצ'ילה. בנוסף, העביר את יומנו של פראט, חרבו וחפציו האישיים לאלמנתו.
בינתיים, ה"קובדונגה" המשיכה להימלט מה"אינדפנדסיה" אשר בעקבותיה. מרדף זה הוביל לקרב הימי של "פונטה גרואסה". קרב שהסתיים בטביעתה של הספינה הפרואנית. קרב זה הוא חלקו השני של הקרב על איקיקה, אולם מתייחסים אליו במקורות רבים כאל קרב נפרד.

תוצאות הקרב

הקרב הימי על איקיקה היה לניצחון טקטי פרואני. המצור על איקיקה הוסר והספינות הצ'יליאניות עזבו את האזור. בקרב "ההמשך" בפונטה גרואסה, פרו איבדה את ה"אינדפנדסיה". מחירם האסטרטגי של שני הקרבות היה גבוה. צ'ילה הפסידה בקרב על איקיקה ואיבדה ספינת עץ ישנה, ואילו פרו איבדה בקרב על פונטה גרואסה את אחת הספינות החזקות שהיו ברשותה. אבדן ה"אינדפנדסיה" השאיר את ה"וואסקר" להלחם לבדה מול הצי הצ'יליאני כולו.
מותו של קפטן פראט היווה השראה לאלפי צ'יליאנים צעירים להתגייס לצבא. גיוס נרחב זה וההישג בקרב על פונטה גרואסה נחשב לאחד הגורמים לניצחונה של צ'ילה במלחמה. שנים לאחר מכן, דמותו של פראט הפכה כה פופולרית עד כי בעיתונות בצ'ילה החלו לדבר על "פראטריוטיזם" כסוג של פטריוטיות והוא הפך גיבור לאומי בצ'ילה.
עד היום, מציין בצ'ילה ה-21 במאי כיום לציון הקרב על איקיקה.