google/wiki40b huggingface dataset:
יצחק גת

שירותו בצה"ל

גת התגייס לצה"ל ב-1965 והתנדב לקורס טיס, את הקורס סיים כחניך מצטיין במגמת קרב ב-1967. במלחמת יום הכיפורים שימש סגן מפקד טייסת 69 הוא השתתף בגיחות הפצצה רבות ורשם שתי הפלות, אחת של מיג 17 סורי והשנייה של מיג 21 מצרי. ב-1982 פיקד על טייסת 107, טייסת פנטומים, שנטלה חלק במבצע ערצב-19, באותה מלחמה היה מעורב מבנה מהטייסת בתקרית אש כוחותינו החמורה בתולדות צה"ל, בה נהרגו 24 חיילים ונפצעו כ-100 נוספים. בהמשך מונה גת למפקד טייסת F-16 וב-1985 לראש מחלקת פיתוח אמצעי לחימה בחיל. ב-1988 מונה למפקד בסיס רמת דוד ובנובמבר 1990 מונה למפקד להק הציוד, כשהוא מחליף בתפקיד את רמי דותן, שהודח לאחר חשיפת פרשת השוחד בה היה מעורב. ב-1992 השתחרר גת מצה"ל בדרגת תת-אלוף לאחר 27 שנות שירות בחיל האוויר.

לאחר שחרורו מצה"ל

לאחר שחרורו מונה למנכ"ל הרשות לפיתוח אמצעי לחימה, אז עדיין יחידת סמך במשרד הביטחון, תקופתו התאפיינה בניסיונות לחלץ את רפא"ל מהמשבר הפיננסי בו נמצאה, גת דחף להפיכתה לחברה ממשלתית ולאחר שהדבר לא צלח ונדחה מספר פעמים, התפטר מתפקידו בסוף 1998. לקראת סוף 1999 התמנה למנכ"ל חברת פועלים תקשורת, שבתקופתו הונפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב במקביל שימש כיו"ר דירקטוריון חברת הבת, "שירון תקשורת לוויינים". בנובמבר 2003 מונה לסגן נשיא קרן הון סיכון "אתגר" ובמאי 2005 התמנה למנכ"ל חברת אלישרא. בדצמבר 2007 פורסם שגת אמר בפגישה עם קבוצת עובדים צעירים באלישרא: ”אני רוצה לראות בחברה עובדים צעירים עם שיער שחור, ולא אנשים עם שערות לבנות". גת פרש מתפקידו בפברואר 2013.
ביוני 2013עד יולי 2017 שימש כיו"ר רפאל - מערכות לחימה מתקדמות.
גת בוגר הנדסת אווירונאוטיקה מהטכניון ובעל תואר שני בניהול מערכות מידע, שימש כחבר בוועד המנהל של הטכניון ויו"ר ארגון הבוגרים. נשוי ואב לשלושה, מתגורר ברמת השרון.
הגביע היוגוסלבי

פורמט הטורניר

הטורניר כלל את כל הקבוצות שבחרו להשתתף בו בכל רחבי יוגוסלביה כאשר שלבי הטורניר הראשונים החלו בקבוצות מהדרגים הנמוכים יותר כאשר עם כל שלב התווספו לטורניר קבוצות מליגות גבוהות יותר.  הליגה היוגוסלבית הבכירה שלחה את 16 נציגותיה לשלב שש-עשרית הגמר, כאשר 16 האחרות העפילו מהסבבים שקדמו לכך.  בכל השלבים עד שש-עשרית הגמר שוחק משחק בודד אשר תוצאתו קבעה את העולה לשלב הבא.
משלב 32 הגדולות עבר הטורניר לשיטת משחקי בית וחוץ, שיטה שחיסלה לחלוטין את הסיכוי של הקבוצות הקטנות להעפיל לשלבים הגבוהים בשל הבדלי הרמות המשמעותיים ביניהן לאימפריות הכדורגל היוגוסלביות.  מבחינה היסטורית, משחקי הגמר התנהלו בדרך כלל על ידי הקבוצות ששיחקו בעונה זו את בעונות טובות יחסית בליגה היוגוסלבית (פרטיזן, דינמו, הכוכב האדום, היידוק וכו').
מולדה (אתר מקראי)

מוֹלָדָה הייתה עיר בנגב יהודה בתקופת המקרא; בספר יהושע נמנתה בין היישובים והאתרים שיועדו לשבט יהודה:
"זֹאת, נַחֲלַת מַטֵּה בְנֵי-יְהוּדָה--לְמִשְׁפְּחֹתָם: ... אֲמָם וּשְׁמַע, וּמוֹלָדָה:"
ואחר כך לשבט שמעון, יחד עם באר שבע:
"וַיֵּצֵא הַגּוֹרָל הַשֵּׁנִי, לְשִׁמְעוֹן--לְמַטֵּה בְנֵי-שִׁמְעוֹן, לְמִשְׁפְּחוֹתָם; וַיְהִי, נַחֲלָתָם, בְּתוֹךְ, נַחֲלַת בְּנֵי-יְהוּדָה: וַיְהִי לָהֶם, בְּנַחֲלָתָם--בְּאֵר-שֶׁבַע וְשֶׁבַע, וּמוֹלָדָה:"
מולדה הייתה בין הערים שבהן התיישבו עולי בבל משבט יהודה בתקופת שיבת ציון; כך נכתב בספר נחמיה.
"וְאֶל הַחֲצֵרִים בִּשְׂדֹתָם מִבְּנֵי יְהוּדָה יָשְׁבוּ בְּקִרְיַת הָאַרְבַּע וּבְנֹתֶיהָ ...: וּבְיֵשׁוּעַ וּבְמוֹלָדָה וּבְבֵית פָּלֶט"
ייתכן שמולדה המקראית היא מולדה האדומית שאליה הגיע הורדוס כאשר נמלט מאגריפס, כפי שהוזכר בחיבוריו של יוסף בן מתיתיהו, ובאונומסטיקון.
בעת החדשה הוצע לזהותה בתל-אל-מִלְח, מדרום מזרח לבאר שבע, או עם חִ'רבת אל-וַטַן (מילולית: חורבת המולדת) ממזרח לבאר שבע; באתר זה נמצאו בחפירה ארכאולוגית ממצאים מהתקופה הישראלית. שמה של מולדה נזכר בעברית באחד ממכתבי ערד.
בריטניקוס

טיבריוס קלאודיוס קיסר בריטניקוס (12 בפברואר 41 - 11 בפברואר 55) היה אציל רומאי מהשושלת היוליו-קלאודית ובנו של קיסר רומא, קלאודיוס. בנוסף לכך, הקיסר טיבריוס היה דודו מדרגה שנייה מצד אביו, הקיסר קליגולה היה בן דודו מצד אביו, והקיסר נירון היה אחיו החורג, גיסו והבן של בת דודתו, אגריפינה הצעירה.

תקופת שלטונו של קלאודיוס

בריטניקוס נולד בשם טיבריוס קלאודיוס גרמניקוס, כחודש אחרי עליית אביו, קלאודיוס, לשלטון. מאחר שהיה בנו הבכור של הקיסר (בן אחר של קלאודיוס נפטר כמה עשרות שנים לפני כן), סומן מלידתו כיורש פוטנציאלי. כשהיה בן שנתיים הציע הסנאט לאביו את תואר הכבוד "בריטניקוס" לציון כיבושה של בריטניה על ידי האימפריה. קלאודיוס עצמו סירב לתואר, ובחר להעניק אותו לבנו.
בריטניקוס היה כלי במזימתם של אמו ולריה מסלינה ובעלה גאיוס סיליוס. בשנת 48 הם תכננו להדיח את קלאודיוס ולהמליך תחתיו את בריטניקוס וכך לשלוט כעוצרים מטעם הילד הצעיר. מזימתם נכשלה והם הוצאו להורג על ידי קלאודיוס.
אחרי חשיפת הקשר, נישא קלאודיוס לאחייניתו, אגריפינה הצעירה, ואימץ את בנה נירון. הוא קבע את בנו המאומץ כיורשו. דבר זה פגע במעמדו של בריטניקוס. לפי ההיסטוריון טקיטוס האחים החורגים לא הסתדרו ביניהם: בריטניקוס המשיך לקרוא לנירון בשם הלידה שלו, ונירון טען שבריטניקוס הוא לא באמת בנו הביולוגי של קלאודיוס.
בשנת 54 בריטניקוס היה על סף ההגעה לגיל הבגרות, לפי החוק הרומאי, ודבר זה חיזק את מעמדו כיורש. לפי ההיסטוריון סווטוניוס, קלאודיוס שקל להתגרש מאגריפינה, להדיח את בנה נירון ולמנות את בריטניקוס כיורשו היחיד. בנאומו האחרון לפני הסנאט, קלאודיוס התייחס לבריטניקוס ולנירון כשווים.

תקופת שלטונו של נירון

קלאודיוס נרצח ב-13 באוקטובר 54 על ידי אגריפינה לפני שיכול היה לשנות את סדרי הירושה. בריטניקוס ואחיותיו ננעלו בביתם כדי להבטיח שאף אחד לא יוכל לאיים על מעמדו של נירון. בנוסף, צוואתו האחרונה של קלאודיוס נגנזה, משום שבריטניקוס הוזכר בה כיורש אפשרי. תומכו העיקרי של בריטניקוס, טיבריוס קלאודיוס נרקיסוס, הוצא להורג.
אגריפינה, ששלטה באימפריה באמצעות בנה נירון, התחילה לחפש לו מחליף כתוצאה מסכסוך שפרץ ביניהם. בריטניקוס נתפס בעיניה כמועמד מתאים. נירון הבין שבריטניקוס מסכן את שלטונו. הוא הרעיל אותו בזמן מסיבה. בריטניקוס נפטר ב-11 בפברואר 55, יום אחד לפני יום הולדתו ה-14 וחודש לפני מועד הפיכתו לבוגר על פי החוק הרומאי.
לפי סווטוניוס, הקיסר טיטוס היה חברו הקרוב של בריטניקוס. הוא טען שישב עם בריטניקוס בארוחתו האחרונה וטעם מהאוכל המורעל שהרג אותו. בזמן שלטונו הקים טיטוס פסלים וטבע מטבעות לזכר חברו המת.
אליאנה רוס-לאטינן

אליאנה רוס-לאטינן (אנגלית: Ileana Ros-Lehtinen; נולדה ב-15 ביולי 1952), היא פוליטיקאית אמריקאית ממוצא יהודי-קובני. הייתה חברת בית הנבחרים של ארצות הברית, המייצגת את המחוז ה-18 ולאחר מכן ה-27, של פלורידה מטעם המפלגה הרפובליקנית מ 1989 עד 2019. בשנים 2011–2013 כיהנה כיו"ר ועדת החוץ של בית הנבחרים.

קורות חיים

נולדה בהוואנה לאם יהודיה שהתנצרה, בת להורים שהיו מראשי קהיליית יהדות ספרד בהוואנה, ולאב קתולי. משפחתה עברה לארצות הברית בשנת 1960. היא למדה באוניברסיטת פלורידה אינטרנשיונל והמשיכה ללימודי תואר שלישי באוניברסיטת מיאמי. בשנים 1983–1987 כיהנה כחברת בית הנבחרים של פלורידה ובשנים 1987–1989 כחברת הסנאט של פלורידה.
רוס-לאטינן נוקטת קו עקבי ונחרץ בשני נושאים מדיניים: תמיכה בישראל והתנגדות למשטר הקומוניסטי של פידל קסטרו ויורשו ראול קסטרו בקובה.
רוס-לאטינן היא הנציגה הנשית הבכירה ביותר בבית הנבחרים מטעם המפלגה הרפובליקנית. כמו כן, היא הנציג הרפובליקני הראשון שנבחר מטעם מדינת פלורידה.
באפריל 2017 הודיעה על כוונתה לפרוש מהקונגרס בתום כהונתה בינואר 2019.
חזית אוריול

היסטוריה

ב-24 במרץ הורה הסטבקה לפרק את חזית קורסק, ולהקים את חזית אוריול. וב-27 במרץ פורקה החזית בפועל. הארמייה ה-60 הועברה להחזית המרכזית, הארמייה ה-38 לחזית וורונז'. חזית אוריול קיבלה את ארמיית האוויר ה-38, וכן את המטה של חזית קורסק. מפקדה של חזית קורסק, מקס רייטר מונה למפקד חזית אוריול, אשר קיבלה גם את הארמייה ה-61 מהחזית המערבית ואת הארמייה ה-28 מהחזית המרכזית. החזית החדשה לא האריכה ימים, ועוד באותו החודש שונה שמה לחזית בריאנסק.
דוברוש

היסטוריה

אזכורה הראשון של העיר במקורות הוא משנת 1335. במאה ה-16 הייתה דוברוש כפר באיחוד הפולני-ליטאי. עם חלוקת פולין הראשונה ב-1772 סופח האזור בו הייתה דוברוש לאימפריה הרוסית ודוברוש הפכה למרכז כלכלי של מחוז גומל. בסוף המאה ה-19 הוקמה ביישוב תחנת רכבת וב-1927 ניתן ליישוב מעמד של עיר. 
בשנת 1986 פקדה את העיר נשורת גרעינית כבדה שהגיעה מאזור התאונה הגרעינית בצ'רנוביל.

יהודים

לפני פלישת גרמניה לברית המועצות הייתה בעיר קהילה יהודית קטנה, ובה כ-440 יהודים. באוגוסט 1941 כבשו הגרמנים את העיר, אך רוב תושביה היהודים הצליחו עד אז לברוח לשטחים מזרחיים יותר בברית המועצות. באוקטובר 1941 רוכזו יהודי דוברוש וסביבתה בגטו ובנובמבר נרצחו בירי, סמוך לגטו.
איוואן סטפן, קיסר בולגריה

על כס ממלכת בולגריה

איוואן סטפן כיהן גם כקיסר משותף, ביחד עם אביו מיכאל שישמן בין השנים 1323-1324, אבל ברח לסרביה לאחר נישואיו השניים של מיכאל שישמן. עם מותו של מיכאל שישמן בשנת 1330, ובעזרת דודו, דספוט סרביה, החזיר לעצמו איוואן סטפן את כס האימפריה הבולגרית.
בשנת 1330 הביזנטים בראשות קיסר אנדרוניקוס השלישי, כבשו ערים רבות בתראקיה. כתוצאה אצילים ווסאלים ערכו הפיכה צבאית כנגד איוואן סטפן, אמו ואחיו, והם נאלצו לברוח לסרביה. איוואן אלכסנדר הוכרז כקיסר החדש וקיבל את כס ממלכת בולגריה. אחיו של איוואן סטפן, שישמן, ניסה ללא הצלחה להחזיר את הכיסא ב-1337 בסיוע מונגולים וביזנטים.
איוואן סטפן, עבר עם אימו לדרום איטליה עם אימו, שם חי תחת השם לודוויקוס, נישא לנסיכה מקומית וכנראה שהעמיד צאצאים. קיים תיעוד לגביו ממקורות ראשוניים, בו צויין שבשנת 1363 היה כלוא בעיר סיינה. לפי מקורות שניוניים, ניתן להסיק שאיוואן סטפן הלך לעולמו בשנת 1373, בעיר נאפולי, אשר בממלכת נאפולי.
הנרי לבואיס

הנרי ריצ'רדסון לבואיס, הבן (באנגלית: Henry Richardson Labouisse‏; 11 בפברואר 1904 - 25 במרץ 1987) היה דיפלומט אמריקאי, כיהן כשגריר ארצות הברית ביוון ובצרפת. עמד בראש ארגון יוניצ"ף בין השנים 1965 ל-1979.

ביוגרפיה

לבואיס, בנם של הנרי ריצ'רדסון האב ופרנסס דוברו (הוגר) ריצ'רדסון, נולד בניו אורלינס ב-1904. בשנת 1926 סיים לבואיס תואר ראשון באוניברסיטת פרינסטון ובשנת 1929 הוכשר לבואיס כעורך דין באוניברסיטת הרווארד. לאחר סיום לימודיו עבד כפקיד בתוכנית מרשל, שם התקדם בסולם הדרגות עד למקום עבודתו הבא כשגריר ארצות הברית בצרפת בין השנים 1951–1954. לאחר כהונתו כשגריר מונה לבואיס לעמוד בראש ארגון אונר"א. לאחר מכן, ב-1961, מונה לבואיס לעמוד בראש המנהלה לשיתוף פעולה בינלאומי האמריקאית, שתפקידה לקבוע את העזרה הכספית הניתנת על ידי ארצות הברית למדינות זרות, עד מינויו לשגריר ארצות הברית ביוון בשנת 1962. הוא החזיק במשרה זו עד 1965, עת מונה ליושב ראש יוניצ"ף. מדיניותו ביוניצ"ף הייתה ש"הדאגה לילדים של היום היא חלק בלתי נפרד מהדאגה לשלום של מחר". לבואיס פעל רבות למען מטרות הומניטריות ברחבי העולם.
לבואיס, חבר בכנסייה האפיסקופלית (הכנסייה האנגליקנית בארצות הברית), נשא ב-29 ביוני 1935 לאישה את אליזבת סקריבן קלארק, שילדה את בתו אן. בשנת 1945 מתה אליזבת. תשע שנים לאחר מותה של אליזבת, בשנת 1954, בזמן כהונתו כשגריר ארצות הברית בצרפת הוא הכיר את אווה קירי, בתם של מארי ופייר קירי, והתחתן איתה. לבואיס מת מסרטן במנהטן ב-1987.
בשנת 1984 ייסדו בתו של לבואיס ובעלה, אן ומרטין פרץ, קרן המעניקה את פרס לבואיס לזכרו, מלגה על סך 25,000 דולר לבוגרי אוניברסיטת פרינסטון, הרוצים לעבוד מחוץ לארצות הברית בעבודות המעבירות את "מורשת לבואיס".
שמואל פלורנטין (הזקן)

רבי שמואל פלורנטין (רש"ף; ~ה'ש', 1540 - י"ד בכסלו ה'שע"ה, 6 בנובמבר 1614) היה רב וראש ישיבה מחכמי יהדות סלוניקי בראשית המאה ה-17. רבה של ק"ק "שלום".
מכונה רבי שמואל פלורנטין הזקן או רבי שמואל פלורנטין הקדמון על מנת לבדלו מרבנים אחרים בעלי שם זהה שחיו בסלוניקי בדורות הבאים.

ביוגרפיה

נולד בסלוניקי, אז באימפריה העות'מאנית, לרב דוד פלורנטין.
בין השנים ה'שמ"ד, 1584 - ה'שנ"א, 1591, היה אחד מפרנסי התלמוד תורה בסלוניקי. בשנת ה'שמ"ח, 1588, נפטרה אשתו רחל. ובשנים אלו שימש גם כדיין. בסביבות שנת ה'שס"ג, 1603, הייתה לו ישיבה בתלמוד תורה.
לאחר פטירת רבי יצחק אדרבי (בין השנים ה'של"ז-ה'שמ"ד, 1577–1584) התמנה תחתיו כרבה של ק"ק "שלום" בסלוניקי, הרב דוד אבן שושן. לאחר פרישת האחרון בשנת ה'שס"א החתים את בני הקהילה שלא למנות לו יורש עד שיעברו עשר שנים מיום עזיבתו את התפקיד. במהלך תקופה זו נפטר הרב אבן שושן, והקהילה התירה את השבועה אצל רבי אהרן בן חסון, כדי לאפשר את מינויו של רבי שמואל פלורנטין כרבה של הקהילה.
לפי רבי דוד קונפורטי באחרית ימיו עקר לקושטנדינא ובה נפטר, אולם מצבת קברו נמצאת בעיר סלוניקי. נכתב עליה:
אם ראיתם שמואל

מת נתון בתוך קבר דמות

מות נראה לכם כי יאבל עליו

עמו הוא עומד לפני האל קדוש

גבר כמלאכים מדבר שמואל שמו

ציון הלז מצבת קבורת סיני ועוקר

הרים החכם השלם זקן ונשוא פנים

כמהר"ר שמואל פלורינטין זלה"ה

נתבקש בישיבה של מעלה יום

ראשון יג כסלו שנת השעה ...

לבך
בנו היה כנראה, ר' דוד פלורנטין, ראש הבודקים בסלוניקי ואביו של רבי שמואל פלורנטין "האחרון".
Red (קינג קרימזון)

הפקה

לאחר שדייוויד קרוס הודח מהלהקה, נותרו בה שלושה חברים: רוברט פריפ, ג'ון ווטון וביל ברופורד.
בהקלטת האלבום נעזרה השלישייה בכמה מהחברים בה לשעבר: דייוויד קרוס (כינור), איאן מקדונלד, רובין מילר ומל קולינס (כלי נשיפה).
האלבום מזכיר את קודמיו Starless and Bible Black ו-Larks Tongues in Aspic, אך שונה מהם. התכנים קודרים יותר, והצליל אגרסיבי יותר. הגיטרה האקוסטית לא הייתה שכיחה כמו באלבומים הקודמים והיא נשמעת רק בחלקים בשיר השני באלבום, Fallen Angel. ברופורד השתמש בסוגים רבים יותר של תופים. ווטון פיתח את צליל הבס, שנשמע היטב בשיר הפותח את האלבום, Red. ונעשה שימוש נרחב באובר-דאבינג להקלטת הגיטרות.
האלבום יצא בנובמבר 1974, חודשיים לאחר שפריפ פירק אותה, ולא לווה בסבב הופעות.
האלבום התקבל בהתלהבות זכה לשבחים רבים ודורג ברשימת 100 האלבומים הטובים של שנות ה-70 במגזין רולינג סטון. שיר הנושא דורג ברשימת 100 שירי הגיטרות הטובים בכל הזמנים. קורט קוביין מנירוואנה אמר שהושפע ממנו רבות.
אמריקן גרפיטי

תקציר העלילה

עלילת הסרט מגוללת יום בחייהם של ארבעה חברים בוגרי תיכון קליפורניה בליל קיץ של שנת 1962, בלילה האחרון לפני תחילת הקולג'. יחד הם נוסעים לאורך רצועת החוף של קליפורניה במשך הלילה ועוברים רצף של הרפתקאות כושלות ומשונות ועם עלות השחר עליהם לקבל החלטות בנוגע לחייהם.
קורט הנדרסון, סטיב בולנדר, ג'ון מילנר, וטרי "קרפד" פילדס, נפגשים בחניון של הדרייב-אין המקומי. למרות קבלת מלגה של 2,000 דולר, קורט לא מצליח לקבל החלטה בנוגע ללימודים במכללה, בעוד שחברם מילנר מתכנן להישאר במודסטו. לורי, חברתו של סטיב, (שהיא גם אחותו הצעירה של קורט) חסרת ביטחון בנוגע לעזיבתו של סטיב והוא מצדו מציע שהם יראו אנשים אחרים בזמן שהוא רחוק על מנת "לחזק" את הקשר שלהם. קורט, סטיב ולורי הולכים יחד למסיבה, בעוד קרפד ומילנר מתחילים בסיבובים עם המכונית. לפתע קורט רואה בחורה בלונדינית יפה, במכונית פורד לבנה והיא מיד נעלמת במורד הרחוב. קורט נואש למצוא את הבחורה המסתורית. לאחר וויכוחים רבים, סטיב ולורי נפרדים. אל מילנר מצטרפת לנסיעה נערה בת 13 בשם קרול וטרי "הקרפד" פוגש נערה מרדנית במקצת בשם דבי. בהמשך, טרי וסטיב מגיעים ל"דרך לגן עדן" כדי לצפות במירוץ של מילנר נגד בוב פאלפה השחצן, כשלורי נוסעת לצדו.
בוב מאבד שליטה על מכוניתו לאחר פיצוץ הצמיג הקדמי, ורכבו מתהפך. סטיב רץ ללורי ומספר לה על החלטתו להישאר במודסטו למרות הכל.
למחרת בבוקר, קורט נפרד מהוריו ומחבריו בשדה התעופה. כשמטוס ממריא, קורט מביט מהחלון, ורואה את הפורד הלבנה השייכת לבלונדינית המסתורית.
לפני הקרדיטים בסוף, אנחנו מקבלים מידע אודות גורלם של הגיבורים- ג'ון נרצח על ידי נהג שיכור בדצמבר 1964, טרי נעדר, סטיב הוא סוכן ביטוח ממודסטו שבקליפורניה, וקורט הוא סופר המתגורר בקנדה.

פיתוח והשראה

במהלך 1971 המפיק והבמאי פרנסיס פורד קופולה, הציע לתסריטאי-במאי ג'ורג' לוקאס, לכתוב תסריט לסרט שיתאים לקהל הרחב. קופולה רצה סרט שיהיה מיינסטרים ובעל פוטנציאל מסחרי. לוקאס אימץ את הרעיון והחל בכתיבה, תוך כדי שהוא לוקח השראה מתקופת נעוריו בקליפורניה של שנות ה-60. תוך כדי פיתוח הסיפור בראשו, כלל לוקאס את ההערצה הגדולה שלו לשדרן הרדיו וולפמן ג'ק (Wolfman Jack). עוד בימי נעוריו, בזמן שלמד בבית הספר לאומנויות הקולנוע, שקל לוקאס לעשות סרט תיעודי על וולפמן. דמותו של טרי "קרפד" פילדס מייצגת את שנותיו של לוקאס כתלמיד כיתה י', חנון וחסר מזל בכל הנוגע לבנות. בנוסף לטרי, מייצגות כל אחת מהדמויות בסרט תקופות שונות של לוקאס המתבגר.
עוד מקור השראה ל"אמריקן גרפיטי", היה הסרט "הבטלנים" (באיטלקית: I Vitelloni) בבימויו של פדריקו פליני, שיצא למסכים ב-1953.

פרסים

אמריקן גרפיטי היה מועמד לפרס אוסקר עבור הסרט הטוב ביותר, אך הפסיד לסרט "העוקץ" (1973). מועמדויות נוספות על טקס האוסקר כללו את פרס הבמאי הטוב ביותר (ג'ורג' לוקאס), התסריט המקורי הטוב ביותר (לוקאס, וילארד הייק וגלוריה כץ), שחקנית המשנה הטובה ביותר (קנדי קלארק) ועל העריכה הטובה ביותר (ורנה פילדס מרסיה לוקאס).
הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב עבור הסרט הטוב ביותר. לוקאס היה מועמד לפרס הבמאי הטוב ביותר וריצ'רד דרייפוס היה מועמד לפרס השחקן הטוב ביותר בקומדיה או מיוזיקל. מועמדויות נוספות כללו את סינדי ויליאמס על ידי האקדמיה הבריטית לאמנויות, עבור השחקנית המשנה הטובה ביותר.
שי גיבן

קריירה

לאחר שגדל בנוער של סלטיק עבר גיבן לבלקבורן. בתקופתו שם זוהה על ידי המנג'ר פיטר ריד שהשאיל אותו לקבוצתו סנדרלנד. בסנדרלנד גילה גיבן יכולת טובה ולאחר שעזב חתם בשורות היריבה המקומית ניוקאסל. במדי ה'מגפייז' הפך גיבן לשוער מפורסם בכל העולם ולאחד השוערים הטובים והיציבים בפרמייר ליג. בתחילת פברואר 2009 עבר גיבן לקבוצת מנצ'סטר סיטי, תמורת כ-8 מיליון ליש"ט ולאחר שנתיים במועדון עבר גיבן לאסטון וילה בסכום רכישה מוערך של 3.5 מיליון ליש"ט. ב-28 בנובמבר 2013 הושאל למידלסברג למשך שלושה חודשים עד סוף פברואר 2014. 
ביולי 2015 חתם בסטוק סיטי לשנתיים.

נבחרת

גיבן השתתף ב-124 משחקים במדי נבחרת אירלנד, והיה השוער הראשון שלה במונדיאל 2002 וביורו 2012.
אחרי היורו פרש גיבן מנבחרת אירלנד, אך בינואר 2013 חזר בו. ב-29 ביולי 2016 הודיע על פרישה מהנבחרת.
קוטון מת'ר

קוטון מאת'ר (אנגלית: Cotton Mather‏; 12 בפברואר 1663 - 13 בפברואר 1728) היה כומר פוריטני, סופר, ואיש ציבור בעל השפעה פוליטית רבה באמריקה הקולוניאלית. הוא בן לאינקריס מאת'ר, שהיה כומר נודע גם הוא. קוטון מאת'ר ידוע היום במיוחד בגלל תפקידו המשמעותי בציד המכשפות בסיילם.

ביוגרפיה

למד בבית ספר הלטיני בבוסטון וקיבל את התואר שלו מאוניברסיטת הארוורד ב-1678 כאשר הוא רק בן 16. לאחר לימודיו הוא כיהן כסגן כומר לאביו בכנסיית הצפון בבוסטון. לאחר מות אביו ירש את מקומו ככומר הכנסייה.
במהלך חייו, כתב יותר מ-450 ספרים וחיבורים שהפכו אותו לאחד ממנהיגי הדת החשובים באמריקה. מאת'ר קרא לתושבי הקולוניה לחזור לשורשים התיאלוגיים של הפוריטאניות.
ספרו "היסטוריה הנצרות באמריקה" הוא הבולט בכתביו. הספר מורכב מ-7 ספרים שעוסקים בביוגרפיה ובהיסטוריה. לספר הייתה השפעה רבה על סופרים אמריקאים מאוחרים כמו נתניאל הות'ורן, אליזבת' סטודארד והארייט ביצ'ר סטואו שהשתמשו בתכניו כדי להדגיש את המשמעות התרבותית של ניו אינגלנד לאחר מלחמת העצמאות האמריקנית.
מבחינה פילוסופית טען שהאופי הפוריטני המאפיין את תושביה של ניו אינגלנד יתרום להצלחתה. כמו כן, בגלל זיקתו לדת, האמין בחשיבות הטקסט כגשר בין תקופות היסטוריות שונות. לכן, הרבה לקשר בין דמויות מקראיות כנח ואברהם ובין מנהיגי ההתיישבות באמריקה כמו ג'ון אליוט, ג'ון וינתרופ ואחרים.
מאת'ר היה חברם של כמה מהשופטים שהשתתפו בציד המכשפות בסיילם. מת'ר קיבל את הרעיון של "עדות רוחנית", זאת אומרת, עדות של רוחות-רפאים ושדים, אך טען שאסור להכניס עדות כאלה במשפט רשמי. לפי דעתו, עדות רוחנית מותרות רק כבסיס למחקר משפטי. יחד עם זאת יצא להגנת המכשפות בסיילם.
היה נשוי שלוש פעמים ונולדו לו 11 ילדים.
האנה יונגברי

קריירה

יונגברי החלה את הקריירה הבוגרת שלה כבר כשהייתה בת 15, כשהתחילה לשחק בסונאנו מליגת העל השוודית ב-1994. שנתיים לאחר מכן, ב-6 בפברואר 1996, ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת שוודיה במשחק הניצחון 0-8 על ספרד. יונגברי וחברתה לחוד השוודי, ויקטוריה סוונסון, נחשבו לאחד מצמדי החלוצות הטובים בעולם, כשהן חולקות ביניהן 140 שערים בינלאומיים (72 ליונגברי ו-68 לסוונסון).
לאחר ארבע עונות בסונאנו, עברה יונגברי לקבוצת הצמרת, אומאו. באותן ימים, הייתה יונגברי אחת מהכדורגלנית המקצועיות היחידות בליגה השוודית הראשונה. בקיץ 2001, נסעה יונגברי עם נבחרתה לאליפות אירופה שנערכה בגרמניה, שם הובילה את שוודיה עד לגמר (הפסידה לגרמניה) ואף נבחרה לשחקנית המצטיינת של הטורניר. שנה לאחר מכן, היא קבעה את שיא הכיבושים לעונה בליגה השוודית, כשהבקיעה 39 שערים ב-22 משחקים (ממוצע של 1.78 שערים למשחק), והובילה את קבוצתה לאליפות שוודיה. בעקבות הישגיה בליגה, היא נבחרה לכדורגלנית השנה בשוודיה.
שנה לאחר מכן, במסגרת הגביע העולמי, היא כבשה שלושה שערים ובישלה אחד, והצליחה להוביל את שוודיה עד לזכייה במקום השני בטורניר (דירוג השיא של הנבחרת). במשחק הגמר נגד גרמניה היא כבשה את שער היתרון, אך הגרמניות הצליחו להפוך את התוצאה ולנצח 2-1. באותה שנה ובשנה שאחריה, היא זכתה עם אומאו במפעל הקבוצות היוקרתי ביותר באותן ימים - גביע אופ"א. בזכייה הראשונה היא הייתה שותפה בכירה להישג, כשלזכותה שלושה שערים במשחקי הגמר. בעקבות יכולותיה הגבוהות, קיבלה יונגברי הצעה מפתיעה מנשיא קבוצת כדורגל הגברים האיטלקית, פרוג'ה, להצטרף אליו ולחתום בקבוצה. יונגברי וסוונסון (שגם היא זכתה להצעה דומה), דחו את העסקה מחשש ל"תעלול שיווקי".
ב-2007 זכתה יונגברי להופיע ביחד עם אגדות הכדורגל השוודי, תומאס ראבלי ונילס לידהולם, על בולי המדינה במסגרת חגיגות מאה שנים להתאחדות הכדורגל השוודית. באוגוסט 2009, לאחר שכבשה 196 שערים ב-227 משחקים באומאו, הודיעה יונגברי על פרישה מכדורגל עקב פציעה בברך. הפציעה הופיעה ליונגברי כבר ב-2004, אך הפעם היא ורופאיה החליטו לא להסתכן, ולכן היא נאלצה לפרוש. מיד לאחר פרישתה היא התמנתה לעוזרת מאמן באומאו, והחלה ללמוד פיזיותרפיה באוניברסיטת אומאו. היא סיימה את לימודיה ביוני 2012 והחלה לעבוד כמאמנת כושר אישית.
שנות ה-30 של המאה ה-8

אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
ויקי מק'קלור

ביוגרפיה

מק'קלור נולדה בוולאטון שבנוטינגהאם, ולמדה בבית הספר המקיף פרנווד. היא גם למדה ב-"Central Junior Television Workshop" שם לכדה את תשומת לבה של השחקנית סמנתה מורטון, אף היא ילידת נוטינגהאם, שעזרה לה לפתח את הקריירה שלה.

קריירה

מק'קלור עבדה בפרויקט "זוהי אנגליה" יותר מתשע שנים, וגילמה את פרנסס לוריין "לול" ג'נקינס. באפריל 2007 סיפרה בראיון למגזין Time Out שמדוז פנה אליה בקשר לתפקיד כשהיא הייתה בפאב יחד עם השחקן אנדרו שים. היא תיארה את העבודה על הסרט המאולתר ברובו שהיה בו "כל הזמן צחוק ובדיחות". ב-2011 זכתה מק'קלור על הופעתה בתפקיד פרנסס לוריין במיני-סדרה "ב"זוהי אנגליה '86" בפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר ובפרס Royal Television Society לשחקנית הטובה ביותר.
מק'קלור שיחקה בקומדיה "חוכמה וזוהמה", סרט הקולנוע הראשון שביימה מדונה. הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ב-13 בפברואר 2008.
ב-2012 הצטרפה מק'קלור לצוות השחקנים של הסדרה המשטרתית "שחיתות" בתפקיד בלשית קייט פלמינג. היא המשיכה להופיע באותו תפקיד גם בעונה השנייה של הסדרה ב-2014, ובעונה השלישית ב-2016. ב-2013 שיחקה במותחן הפעולה הבריטי "הגאולה" לצדו של ג'ייסון סטיית'האם.
ביולי 2015 הופיעה מק'קלור בתפקיד ויני ורלוק בסדרת הטלוויזיה "הסוכן החשאי" המבוססת על הרומן באותו שם מאת ג'וזף קונרד.
ב-2017 כיכבה במיני-סדרה "ממלאת מקום" של ה-BBC בתפקיד פולה ריס.
מק'קלור השתתפה יחד קאיה סקודלריו, אבי באטלר, אנדי קריין ופול יאנג בווידאו קליפ של הזמר Plan B של הסינגל "She Said". ב-2010 הופיעה מק'קלור במספר סרטים קצרים לקידום מכירות קוסמטיקה של המותג Illamasqua. ב-2012 השתתפה בווידאו קליפ של השיר "Two Fingers" של ג'ייק באג, יחד עם קרייג פרקינסון, מי שכיכב לצדה בסדרה "שחיתות". ב-18 במרץ 2014 השתתפה מק'קלור בתוכנית רדיו של ה-BBC בשם "Innuendo Bingo".

חיים אישיים

מק'קלור חיה בנוטינגהאם עם הבמאי ג'וני אוון.
בנק מרכנתיל דיסקונט

בנק מרכנתיל לארץ ישראל

בנק מרכנתיל לארץ ישראל (באנגלית במקור: Palestine Mercantile Bank) נוסד בחיפה ב-16 בספטמבר 1924 על ידי הגיסים דוד סימבלר וסול כהן. בשנת 1944 נרכש על ידי בנק ארץ ישראל לדיסקונט וב-1953 רכש את הפעילות בארץ של בנק עותומן (מספר חודשים לפני כן שינה בנק מרכנתיל את שמו ל"בנק מרכנתיל לישראל").

בנק אנגלו-מצרים

באפריל 1918 נפתח בירושלים סניף של בנק אנגלו-מצרים ובהמשך הוקמו סניפים נוספים ביפו, בחיפה ובנצרת. בנק זה הובא לארץ על ידי הצבא הבריטי ושימש כלי להנהגת הלירה המצרית כהלך החוקי במקומו של הכסף הטורקי. הבנק שימש בנקאי רשמי של ממשלת פלשתינה-א"י.

בנק ברקליס

ב-1925 נרכשו מניות בנק אנגלו-מצרים על ידי קבוצת ברקליס הבינלאומית מבריטניה והוא מוזג עם הבנקים קולוניאל בנק ונשיונל בנק אוף סאות' אפריקה תחת השם ברקליס בנק D.C.O. בנק ברקליס ירש את מקומו של בנק אנגלו-מצרים כבנקאי ראשי ומ-1927 היה סוכן של "מועצת המטבע של פלשתינה (א"י)" (Palestine Currency Board), מועצה שהייתה כפופה למשרד המושבות הבריטי. סניפי הבנק היוו יעד לארגוני מחתרת ל"החרמת כספים". כזה היה שוד בנק ברקליס בחיפה בקיץ 1947.
ב-1963 החל הבנק להצמיד את משכורות עובדיו לאלו של עובדי בנק לאומי. 
ב-1968 נרכשו על ידי הבנק שמונה סניפים של בנקים כושלים בהם בנק אלרן, בנק פויכטוונגר ובנק קרדיט לישראל.

בנק ברקליס-דיסקונט

ב-1971 מוזגו סניפי בנק ברקליס בישראל עם בנק מרכנתיל ושם הבנק המאוחד נקבע ל"בנק ברקליס-דיסקונט".

הרכישה על ידי בנק דיסקונט

בפברואר 1993 הפסיקה קבוצת ברקליס את פעילותה בישראל כחלק מהמדיניות הכלכלית של החברה, שכללה התנתקות מבנקאות קמעונאית בינלאומית. אחזקותיה בבנק ברקליס-דיסקונט נרכשו על ידי בנק דיסקונט לישראל, שהפך לבעלים היחידי שלו. מהלך זה הוביל לשינוי שמו של הבנק לשמו הנוכחי.