google/wiki40b huggingface dataset:
סברובסקי

היסטוריה

דניאל סברובסקי (24 באוקטובר 1862 - 23 בינואר 1956), לשעבר דניאל שוורץ, נולד בצפון בוהמיה (כיום צ'כיה). אביו היה זגג ובעל מפעל זכוכית קטן. במפעל זה דניאל סברובסקי שימש כשוליה בצעירותו ורכש מיומנות באמנות חיתוך הזכוכית. בשנת 1892 הוא רשם פטנט על מכונת חיתוך חשמלית שאפשרה את ייצור גבישי הזכוכית. 
בשנת 1985, המממנים של סברובסקי, ארמנד קוסמן ופרנץ וויס, ייסדו את חברת סברובסקי, שנקראה במקור, א. קוסמן, דניאל שוורץ ושות', מאוחר יותר שמה קוצר ל ק.ס. ושות'. החברה הקימה מפעל לחיתוך קריסטלים בואטנס, טירול, כדי לנצל את היתרון של תחנת הכוח הידרואלקטרית לתהליך ההשחזה עתיר האנרגיה שדרש הפטנט של דניאל סברובסקי. 
נדיה סברובסקי, החימשית של המייסד, היא חברה בוועד המנהל של סברובסקי.

מוצרים

מגוון הקריסטלים של סברובסקי כולל פסלי קריסטל זכוכית ומיניאטורות, תכשיטים ואופנה, עיצוב בית, ונברשות.
כל הפסלים של החברה מסומנים בלוגו שלה. הלוגו המקורי של סברובסקי היה פרח האדלווייס, אשר הוחלף על ידי לוגו .S.A.L, שלבסוף הוחלף בלוגו הברבור הנוכחי בשנת 1988.
כדי ליצור קריסטל זכוכית שמאפשר לאור להישבר בספקטרום השמש, סברובסקי ציפה חלק מהמוצרים שלו עם כימקלים מתכתיים מיוחדים. לדוגמה, אורורה בוראליס (AB) שנותן לפני השטח מראית של קשת. ציפויים אחרים נקראו על ידי החברה, קריסטל טרנסמיישן, וולקאנו, אוורום ודוראדו. חלק מהציפויים היו רק בחלק מהאובייקט ואילו אחרים אף צופו פעמיים.
בשנת 2004 סברובסקי שיחרר את ה-Xilion, חיתוך שהוגבל בזכויות יוצרים, שעוצב כדי לייעל את הברק של הוורדים (רכיבים עם גב שטוח) וחתלתולים (חיתוך יהלומים).
קבוצת סברובסקי כוללת גם Tyrolit (יצרנית כלי חיתוך ושיוף); Swareflex (סימוני כביש זוהרים ומחזירי אור); Signity (אבני חן מקוריות וסינתטיות); וסברובסקי Optik (מכשירים אופטיים כמו משקפת וכוונות לרובים).
החברה מפעילה מוזיאון קריסטל, Swarovski Kristallwelten (עולמות הקריסטל) באתר המקורי שלה בוואטנס (ליד אינסברוק, טירול, אוסטריה). בחזית מרכז אולמות הקריסטל מוצב ראש מכוסה דשא שפיו משמש כמזרקה. המוזיאון מרכז תערוכות הקשורות או שואבות השראה מהקריסטלים אך אינם כוללים הסברים על הדרך בה העיצובים המפורסמים נעשים, מופקים או מלוטשים.
עבודות של סברובסקי הוצגו לאחרונה ביריד האופנה והתכשיטים של אסיה, המבוסס על הרעיון של קרן אחת רצופה של אור קטוע דרך הקריסטל.

פסלונים ואספנות

הצלמיות של סברובסקי הן פרטי אספנות, עכבר מסוגנן היה הפסלון הראשון שיוצר. גרסה קטנה יותר של עכבר זה, שכעת מכונה "עכבר רפליקה", עדיין זמינה לרכישה. החברה מייצרת סוגים רבים של פסלונים מפרת משה רבנו ועד מהדורה מוגבלת של פרטי אספנות מטעם חברת וולט דיסני.
אהל אל-פתרה

אַהְל אל-פַתְרָה (בערבית: أهل الفترة) הוא מושג בתאולוגיה האסלאמית, אשר מתאר כל אדם אשר המסר האסלאמי לא הגיע אליו באופן שלם ובלתי מסולף. הכוונה היא בדרך כלל לאנשים אשר לא היו מודעים למסר האסלאמי, הן בגלל ריחוק גאוגרפי או בגלל שהם חיו לפני שהגיע נביא לעמם.
יש מי שאומרים שאלו הם אנשים אשר חיו בתקופה שבין שני נביאים, כך שהם לא זכו לקבל את המסר האלוהי.
על פי חלק מהתאולוגים המוסלמים, אהל אל-פתרה יהיו נתונים לבחינה מיוחדת ביום הדין. למשל, הם יראו את המאמינים הולכים אחרי הנביא שלהם, ותנתן להם הבחירה האם ללכת אחריהם גם כן או לא.
המשמעות המילולית של המושג היא "אנשי התקופה".
חוף אואטס

גילוי האזור

אזור ארץ אואטס נצפתה לראשונה בפברואר 1911, על ידי סגן הארי פנל, מהצי המלכותי הבריטי, מפקד ה"טרה נובה" - ספינת המחקר של משלחת טרה נובה, שחקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1913–1910.
האזור מופה על ידי המשלחת האנטארקטית הלאומית הבריטית (שחקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1913 - 1910), ולאחר מכן אזור חוף ארץ אואטס צולם על ידי צי ארצות הברית במסגרת מבצע קפיצה לגובה בין השנים 1947–1946, וכן על ידי המשלחת האנטארקטית הסובייטית (בשנת 1958), משלחת החקר האנטארקטית הלאומית האוסטרלית (בשנים 1959, 1961, 1962), על ידי צי ארצות הברית בשנים 1962–1960 ולבסוף על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בשנים 1964–1963.

מקור השם

ארץ אואטס נקראת על שמו של לורנס אוטס.
קבוצתו של רוברט סקוט נתקלה בתנאים קשים באופן קיצוני במסעם חזרה מהקוטב הדרומי, בעיקר עקב מזג אוויר גרוע במידה בלתי מצויה, אספקת מזון ירודה, חבלות שנגרמו בנפילות, והשפעות הצפדינה וכוויות הקור, שחברו יחד להאט את התקדמותם. ב-17 בפברואר 1912, סמוך לרגלי קרחון בירדמור, מת אדגר אוונס (חבר המשלחת), כנראה, לדעת חבריו, כתוצאה מפגיעת ראש בנפילה אל תוך בקע כמה ימים קודם לכן. רגליו של אוטס נפגעו מכוויות קור קשות וייתכן (אם כי לא הוכח) שפצע המלחמה שלו נפתח מחדש בגלל השפעות הצפדינה. אין ספק שהוא נחלש והלך בקצב מהיר יותר מחבריו. ברישום ביומנו מיום 5 במרץ כתב סקוט "רגליו של אוטס במצב נורא... החייל המסכן כמעט גמור." התקדמותו האיטית יותר של אוטס, שיתר השלושה מיאנו להפקירו מאחור, גרמה לקבוצה לפגר בלוח הזמנים. בממוצע של 105 ק"מ בין תחנות המזון שהונחו מראש ומלאי של שבוע בלבד של מזון ודלק שסיפקה כל תחנה, נדרשה הקבוצה לקיים מכסת צעידה של למעלה מ-14 ק"מ ביום כדי להצטייד במנות מספיקות למסע 640 הק"מ האחרונים של מסעם חזרה על פני חומת הקרח רוס. אלא שמספר זה היה המיטב שהצליחו להגיע אליו בכל יום נתון והוא הלך והצטמצם לעיתים לכ- 4.8 ק"מ ביום בגלל מצבו המחמיר של אוטס. ב-15 במרץ אמר אוטס לחבריו, שאיננו יכול להמשיך והציע להם להניחו בשק השינה שלו. הם סירבו. הוא הצליח לגרור את עצמו עוד כמה קילומטרים אותו יום אבל מצבו החריף במשך לילה.
בבוקר ה-16 במרץ הקיץ אוטס משנתו וידע, כי עליו להקריב את עצמו כדי לתת לאחרים סיכוי להינצל. סקוט כתב, שאוטס אמר להם, "אני רק יוצא החוצה ואולי אתעכב זמן מה", ויצא, חוסך מעצמו את הכאב והמאמץ של נעילת מגפיו. הוא יצא מן האוהל אל תוך סופת השלג בקור של 40°- צלזיוס, אל מותו.
חאן רמת ישי

חאן רמת ישי הוא מבנה בולט בשולי כביש 75 (מחיפה לנצרת), בתחום היישוב רמת ישי. הבניין נבנה בתחילת המאה ה-20 על קרקע שהייתה שייכת למשפחת סורסוק הלבנונית להלנת אריסי המשפחה. המקום נקנה על ידי גואלי קרקעות העמק ושימש למגורים זמניים של תושבי היישוב וקבוצות חלוציות שונות. המבנה מוגדר כאתר מורשת ומשמש כסמלה של רמת ישי.

ההיסטוריה של המקום

החאן נבנה בין השנים 1896–1902 על ידי משפחת סורסוק מלבנון כחלק מהכפר ג'ידה (אולם יש עדויות שהמבנה היה כבר קיים בתקופת הגעתו של נפוליאון לארץ ב-1799). המבנה יועד לפועלים שעיבדו את אדמות המשפחה בעמק יזרעאל.
בשנים 1920–1923 רכשה קהילת ציון אמריקאית את אדמות הכפר ואת החאן. לאחר הרכישה שימש המקום למגורי אנשי גדוד העבודה מהעלייה השלישית שעסקו בסלילת כביש חיפה - נצרת, בייבוש ביצות העמק ובהכשרת קרקע. בהמשך גרו במקום אנשי השומר הצעיר שהגיעו מביתניה עילית ועברו בהמשך לבית אלפא.
עם ייסוד רמת ישי ב-1925 שימש המקום למגורי המשפחות הראשונות שהתיישבו במקום עד להקמת בתי הקבע. בהמשך הוקם בחאן מפעל אריגה "נול".
בתקופת המאורעות (1936-1939) שימש המקום כתחנת נוטרים והתושבים ביצרו את המקום על מנת שישמש כעמדת מגן. 2 נוטרים נפלו במקום (מרדכי פלדמן מיגור וצבי לוין תושב המקום).

המבנה

מבנה בן 3 קומות עשוי מאבני כורכר. שימש במשך זמן רב חלק ממתחם משחטת "עוף העמק" (משרדים). ניכר שהקומה השלישית וחלק מהאגף המזרחי הן תוספות מאוחרות יותר (או שאלו תיקונים נרחבים של קירות שנפגעו מירי או משיני הזמן). כמו כן ניכר שהתוספות/תיקונים נעשו מתוך כוונה לשמר את אופי המבנה. הבניה מאופיינת בקשתות (גם של הדלתות והחלונות וגם של חלק מהחדרים הפנימיים). הבניין מיועד לשימור.
לנגדוק-רוסיון

גאוגרפיה

הגאוגרפיה של חבל ארץ לנגדוק-רוסיון מאוד מגוונת. מצד אחד יש את האזורים ההרריים לפנים הארץ, ומצד שני שפלת החוף המורכבת מחופים חוליים ארוכים המגנים על אגמים נרחבים, כשהאגם הגדול יותר הוא "אגם תו", Étang de Thau.
לנגדוק-רוסיון מתאפיין באופן כללי באקלים ים תיכוני, אולם ישנם חלקים בחבל בהם החורף קשה יותר ואף יכול לכלול סופות שלג.

ערים

עיר הבירה של החבל במהלך קיומו העצמאי הייתה מונפלייה. ערים חשובות אחרות: נים, קרקסון, בזייה.

כלכלה

הכלכלה של לנגדוק-רוסיון מבוססת על אלמנט בסיסי, השמש, המשרתת את שני המגזרים החיוניים - התיירות והחקלאות.
חבל ארץ זה נגוע קשות באבטלה - שיעור האבטלה בו הוא מן הגבוהים בצרפת, 12.6%.

פוליטיקה

בבחירות המקומיות שנערכו בשנת 2004, כבש ראש העיר של מונפלייה, ג'ורג' פרש (Georges Frêche) הסוציאליסט, את נשיאות האזור כשהוא מביס את הנשיא המרכזי-ימני הקודם, ג'ק בלנק (1986-2004). פרש המשיך לכהן כנשיא החבל עד למותו באוקטובר 2010.
מסוגלות תעסוקתית

מסוגלות תעסוקתית או תעסוקתיות (באנגלית: Employability) היא יכולתו של אדם להסתגלות לשוק העבודה, אשר מאפשרת לו לזהות ולממש הזדמנויות לקידום הקריירה שלו. 
המסוגלות התעסוקתית היא מושג פסיכו-חברתי, הכולל מאפיינים אישיים המאפשרים לאמץ יכולות הסתגלות קוגניטיביות, התנהגותיות ואפקטיביות (רגשיות) והמעצימות את יכולת העבודה של האדם. היא כוללת את מיומנויות המאה ה-21.
אומנם התעסוקתיות אינה מבטיחה תעסוקה בפועל, אך היא מעלה את הסיכויים למציאתה. יש לה השפעה על רמת השכר והסיפוק מהעבודה לאורך הקריירה של האדם.
המונח הפך למרכזי בדיון המתקיים סביב תעסוקה מסוף המאה ה-20, הודות לשינויים שחלו בשוק העבודה ועלייה בתחלופה במשרות ובמקומות העבודה במהלך חיי העבודה של אדם.

הגדרת המושג

בהגדרתה הפורמלית המסוגלות התעסוקתית היא  קשת היכולות והכישורים המסייעת לאדם להתקבל למקום עבודה ולעבוד בו. מעבר ליכולת להשיג עבודה, מתייחסת מסוגלות תעסוקתית בדרך כלל גם לכושרו של אדם לשמור על מקום עבודתו, להתמיד ולהתקדם בו, או להתקבל למקום עבודה חדש, ככל שיש בכך צורך. מסוגלות תעסוקתית מספקת לפרט סיכויים טובים יותר למצוא עבודה, מגדילה את הסבירות שישתלב בעבודה  במקצועו ומרמזת כי צפויים לו סיפוק רב יותר מעבודתו ואף תגמול חומרי משופר.

מרכיבי מסוגלות תעסוקתית

המרכיבים של מסוגלות תעסוקתית כוללים את הכשרה מקצועית, מיומנות וניסיון בעבודה, כמו גם "כישורים רכים" מקבץ מיומנויות אישיותיות הקשורות בתכונות אופי ובמוטיבציות כדוגמת יכולות למידה, יצירתיות, ביטחון עצמי, יכולת עבודה בצוות, כישורים חברתיים, יכולת הסתגלות לשינויים ולסביבות עבודה שונות, אחריות אישית, משמעת עצמית חשיבה חיובית ועוד.
זאת משום שמיומנויות הייחודיות לתחום דעת מסוים אינן מספיקות כדי להבטיח תוצאות טובות לאורך הקריירה ויש צורך בסט כישורים מגוון יותר הניתן להכללה בין מצבים שונים.
נאסרה

נאסרה (בגאורגית: ნასრა) או נאסר היה הבן הבכור של גואראם ממפלי, נסיך גאורגי מבית בגרטיוני מאזור טאו-קלארג'תי.
נאסרה היה מעורב, בשנת 881, בסכסוך מר עם קרובי משפחתו, כולל ההתנקשות של נאסרה בדודו, דוד הראשון. סיבת ההתנקשות הייתה ככל הנראה תפילתו של גוראם ממפלי למותו וויתר על כל הטריטוריות, שהותירו את נאסרה כמעט ללא ירושה. הבן הרוצח נאלץ להמלט מארצו, ולתפוס מחסה בביזנטייה בתחילה. ואחר כך כאשר גיסו, המלך בגרט הראשון, מלך אבחזיה הפך למלך במערב גאורגיה, הסתתר אצלו. מאוחר יותר, סיפק לו האחרון, צבא גדול ונאסרה חזר, בשנת 885, לתבוע את ירושתו. הוא הצליח לכבוש מבצר אודזרחה, ג'ואריסציחה ולומסיאנטה, אבל לאחר מכן הובס על ידי הכוחות המאוחדים של קרובי משפחתו - אדרנסה הראשון קורופלאטס ו גוראם הראשון ממפלי. נאסרה עצמו נהרג בקרב אספינדזה, בשנת 888. והמנצחים השתלטו על אזור.
שיבון רדמונד

ביוגרפיה

רדמונד נולדה בטולקרוס שבגלאזגו. היא למדה בבית הספר לבנות בווסט אנד של גלאזגו. כשלמדה אנגלית באוניברסיטת סנט אנדרוז "גילתה אותה" המחזאית ליז לוקהד בהופעה בהפקת סטודנטים של מחזה מאת מרצ'לה איבריסטי.
היא למדה שנה אחת בבריסטול אולד ויק. הופעת הבכורה של רדמונד בטלוויזיה הייתה בשנת 1982 בתוכנית מערכונים בשם "There's Nothing To Worry About!".
אחרי שהופיעה בשתי עונות של הסדרה "אלפרסקו" בשנים 1983 ו-1984, שיחקה רדמונד בתפקיד החשוב הראשון שלה בדמות לוסי מקגינטי, העוזרת של ג'ורג' בולבן בסדרה "בולמן" ששודרה בין 1985 ל-1987. תפקידים נוספים של רדמונד היו בדמות מורין קונל בסדרה "בין השורות" (1992–1994); שונ ספארלד בסדרה "The High Life" (ב-1994 ו-1995); מאדאם סין בעיבוד לרומן "In The Red" (מ-1998); ג'אניסטיילור בסדרה הרפואית "הולבי סיטי" (2000–2002); שרון בסיטקום "The Smoking Room" (ב-2004 ו-2005); מייב בראון באופרת הסבון "איסטאנדרס"; פסיכיאטרית קלינית בפרק בסדרה "רציחות במידסומר", ואליסה בסדרת הפנטזיה "Shoebox Zoo". רדמונד השתתפה בתוכניות רדיו שונות בהן הסדרה "The Further Adventures of Sherlock Holmes" ב-2002, ובתפקיד ג'ין בראש בסדרה "McLevy".
בתיאטרון כיכבה רדמונד ב-2003 במחזה "פריחתה של ג'ין ברודי". היא חברה בלהקה השייקספירית המלכותית איתם הופיעה ב-2007 בדמות מריה במחזה "הלילה השנים עשר". היא גילמה את טייטנה / היפוליטה במחזה "חלום ליל קיץ" בעונת הקיץ של 2008 של תיאטרון שייקספיר גלוב.
ב-2005 השתתפה רדמונד במערכון "Gingers for Justice" בתוכנית "המופע של קתרין טייט", ושיחקה שוב באותה תוכנית ב-2006. ב-2007 הצטרפה לסדרת המשטרה "The Bill" בדמות לורנה הרט, חוקרת זירת הפשע. ב-2010 שיחקה באחד התפקידים הראשיים במחזה "Dunsinane" מאת דייוויד גריג, וגילמה שוב את אותה דמות בעיבוד הרדיופוני של ה-BBC ששודר ברדיו 3 ב-30 בינואר 2011.
ב-26 ביוני 2014 פורסם שרדמונד תופיעה בדמות "הראני" בגלגול חדש, דמות של נבל בסדרת המדע בדיוני הוותיקה "דוקטור הו". במקור גילמה את הדמות בטלוויזיה השחקנית קייט או'מרה שנפטרה באותה שנה. רדמונד גילמה את הדמות בתסכיתי דרמה בהפקת "Big Finish Productions". הראשון שבהם "The Rani Elite" יצא לאור בדצמבר 2014.
בנובמבר 2014 שיחקה רדמונד לצדם של אלן ארמסטרונג וויליאם גונט בהפקה של המחזה "המלך נוטה למות" מאת אז'ן יונסקו שהוצג ביוסטינוב סטודיו בבאת'.
בשנת 2000 הוענק לרדמונד תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת סנט אנדרוז בה למדה. ב-2013 במסגרת הענקת אותות כבוד לכבוד השנה החדשה הוענק לה תואר חברה במסדר האימפריה הבריטית (MBE) על תרומתה לתחום הדרמה.
אדון ליאון

עלילה

העלילה מתרחשת בשכונת ואדי סאליב שבחיפה של תחילת שנות השמונים, ללאון ואשתו אנט, שעלו ממרוקו לישראל ב-1962, יש ילדה יחידה בשם דליה. כשהיא בערך בת 20, בתם נוסעת לתל אביב למשך שנה, כדי לעבוד וללמוד. בתום השנה היא חוזרת לחיפה שם היא עובדת בשמירה על ילדה, בת לבמאי, שאביה משכנע אותה לעבור מבחן במה לסרט שבו לבחורה צעירה, שנסעה לעיר הגדולה, נולד תינוק מאדם שלא מוכן לגדל אותו, בטענה שהאישה שכבה עם גברים אחרים. כדי ללמוד בעל-פה בקלות יותר, היא ויעקב, נגר בשכונה, ממחיזים את הטקסט, ואביה, שנמצא בסמוך, שומע את חילופי הדברים ובטעות חושב שמדובר בבתו - שהיא זאת שהרתה, ושיעקב הוא האב.
לאון מבקש עצה מרב, שאומר לו לעקוב אחר בתו ללשכת הסעד, שם, חברה שלה, שכנה לשעבר שעברה דירה לקריית חיים, מספרת לדליה שנולד לה תינוק, לפני פחות משבוע, ואביו הוא פקח עירייה, שלא מכיר בו, ולכן רוצה למסור אותו לאימוץ. ליאון שוב מפרש את הדברים בצורה לא נכונה, וחושב שפקח העירייה הוא האב השני של התינוק. היא נותנת לדליה את תינוקה, ומשביעה אותה לא לספר לאיש על היות התינוק בנה, דבר שמגביר את אי ההבנה. לאון ממשיך לעקוב אחר דליה, שמבקרת זמר בבית מלון, וחושב שהוא האב השלישי של התינוק.
הבלבול יוצר עימות בבית הכנסת, וכל המעורבים בעניין מסכימים, בעצת הרב, ללכת לביתו של לאון ולהסביר את אי ההבנה. דליה מספרת לכולם שהיא אינה אימו של התינוק שנמצא אצלה, ושהוא של תושבת השכונה לשעבר, שהשביעה אותה לא לגלות שהתינוק שלה. האישה, שהתינוק שלה, ופקח העירייה מתחתנים, והוא מבקש מאדון לאון להיות סנדק בברית המילה של התינוק. לאון, שרוצה נכד משלו, מבקש מאלוהים סימן שלדליה יוולד תינוק בזמן הקרוב, ובעקבות זאת בצורת שהייתה באזור עד אז מפסיקה, ומתחיל לרדת גשם. זה סימן שהבצורת נגמרה.
דוד הרדן

דוד הרדן (הלפרין) (1926 – 9 במרץ 2014) היה מורה, פעיל תרבות, סופר, מתרגם וצייר ישראלי.

ביוגרפיה

דוד הרדן (הלפרין) נולד ב-1926 בגליציה שבפולין, ובגיל ארבע היגר עם הוריו לאורוגוואי. בשנת 1948 עלה לישראל והצטרף לקיבוץ מפלסים.
בשנת 1951 עלו גם הוריו ואחיו והצטרפו לקיבוץ. הרדן נשלח ללמד עברית בטנג'יר שבמרוקו, ולהדריך מדריכי-נוער יהודים בצרפת. למד הוראה במדרשה לחינוך בבית ברל. בשנת 1962 עזב עם משפחתו את הקיבוץ ועבר ללמד בכפר הנוער בן שמן. התגורר בירושלים משנת 1966 ועד מותו ב-9 במרץ 2014.
הרדן לחם במלחמת סיני ובמלחמת ששת הימים. בעקבות מעשי התעללות וביזה שהיה עד להם במלחמת סיני, פרסם ברבעון קשת מסה ביקורתית בשם "כובשי כנען בסופה", שזכתה לשבחיו של נתן אלתרמן, אך נדחתה על ידי העיתונים היומיים בנימוק שהתיאורים בה מוגזמים.
לימד עברית באולפן לאקדמאים בקיבוצו, והשתמש לשם כך בשיטתו של עוזי אורנן. עבד כמורה בבית ספר יסודי בבאר שבע, שם ניסה לקדם את דרכו הפדגוגית, שהדגישה חשיבה עצמאית ומופשטת, על חשבון משמעת נוקשה, ונאלץ להתמודד עם ביקורת קשה ופיקוח הדוק מצד מנהל בית הספר. שימש מדריך לעולים מבוגרים בעיירה שדרות הסמוכה לקיבוצו. עבד בבית הספר התיכון האזורי שער הנגב, שם לימד כיתות נפרדות של ילדי הקיבוצים ושל ילדי שדרות, וארגן מפגשי אירוח ראשונים בין שתי הקבוצות.

קריירה ספרותית

פרסם רשימות וסיפורים ב"ניב הקבוצה", ב"קשת", "אמות", "שדמות", "מולד", "פתחים" וב"האומה". 
רשימותיו הראשונות עסקו בחיי הקיבוץ, וכללו גם רשימות ביקורתיות על מנהגי הקיבוץ.
על פי בקשתו של אהרן אמיר, עורך הרבעון "קשת" והוצאת "עם הספר", הרדן ערך ותרגם לעברית אנתולוגיה בשם "סיפורים לאטינו אמריקאים בני זמננו", שיצאה ב-1964. עיבד חלק מהיצירות לשידור בתחנת קול ישראל.
בעקבות שיחות רבות עם אליעזר שביד, פרסם את הספר "מקורות המחשבה הלאומית היהודית בת זמננו".
בשנת 1974 פרסם את ספרו האוטוביוגרפי הראשון, "משיחים במונטבידאו", שזכה לשבחי הביקורת, בין היתר מהסופרים אהרן אפלפלד ודוד שחר. בעקבות ההתעוררות של המחאה המזרחית, כתב את ספרו "אשכנזי בעולמה של ספרד", המתאר את ניסיונו כשליח במרוקו וכמורה לילדי עדות צפון-אפריקה בבאר שבע, ואת דעותיו על הבדלי התרבויות בין מזרח ומערב, ועל הניכור בין התרבויות. הספר כולל ביקורת אוהדת ויחד עם זה נוקבת על האחריות של בני עדות המזרח עצמם לאפלייתם. למרות הביקורת, הספר זכה לשבחים מפי סופרים בני עדות המזרח, דוגמת סמי מיכאל וארז ביטון.
הציג מבחר מציוריו בגלריה "אלון" בירושלים ובמוזיאון ישראל, וזכה לשבחים מפי מבקר האמנות יונה פישר.

ניהול תוכניות תרבות

הרדן עבד כ-11 שנים בההסתדרות הציונית העולמית, שם שימש מנהל המחלקה לחינוך ולתרבות בגולה. הוא עסק בפרסום סיפורים וכתבים מתורגמים לספרדית על ההיסטוריה של מדינת ישראל: "עומר" - סדרת תרגומים לספרדית של הסיפורת העברית החדשה (בעזרת גרשון שקד). המבחר אומץ על ידי המכון לתרגום ספרות עברית. פרסם גם את האנתולוגיה "לקט מאוצר החסידות", ועוד. במטרה לספק לציבור היהודי בחו"ל מידע על האירועים בישראל, הפיק את סדרת הספרונים "חוליות בדברי ימי ישראל", שכתבו יהואש ביבר, אפרים תלמי (על מלחמת ששת הימים), שתורגמו לספרדית.
הרדן פרש מניהול המחלקה בעקבות חילופי השלטון ב-1977, ומינויו של נציג הליכוד למנהל המחלקה לחינוך של ההסתדרות הציונית.
אורי בראונר כנרות

חייו

כנרות נולד בהרצליה והחל לנגן גיטרה בגיל צעיר. בתיכון למד בבית הספר תלמה ילין במגמת הג'אז. במהלך לימודיו בתיכון החל לנגן גם על סקסופון. בתיכון פגש כנרות את עוזי פיינרמן ויובל זולוטוב, מי שלימים יהיו חבריו ללהקת בום פם. בשנת 1998 הצטרף מדי פעם להופעות עם להקת הזוהרים והחל לנגן באופן קבוע בהרכבים שונים. בשנת 2000, שלוש שנים לאחר סיום הלימודים, הוקמה להקת פז (Pezz) שהורכבה מחבריו לספסל הלימודים, עוזי פיינרמן בגיטרה, אדם שפלן בבאס, אייל תלמודי בסקסופון, כנרות בסקסופון, וחברו מלהקת הזוהרים רמי גבאי בתופים.
בשנים 2000–2003 ניגן עם מיכל קהן, אלקטרה, שי נובלמן, איטליז, ועוד. בשנת 2003 הקים את להקת בום פם יחד עם פיינרמן וזולוטוב. כשנה לאחר מכן (2004) הצטרף לבלקן ביט בוקס וניגן איתם באופן קבוע עד 2009. בשנת 2008 הצטרף ללהקת הרוק Firewater ב-2013 הקים את להקתו אוזו בזוקה יחד עם אדם שפלן על הבאס, עירא רביב על התופים ודני עבר-הדני על קלידים. ב-2014 החל שיתוף פעולה בין בום פם לזמרת המחאה הטורקיה Selda Bagcan.
הגן הלאומי והאוניברסיטאי ע"ש טבצ'ניק

הגן הלאומי והאוניברסיטאי ע"ש מוריס ופרידה טבצ'ניק (נקרא גם בקיצור: גן טבצ'ניק) הוא גן לאומי המצוי במורדותיו הדרומיים של הר הצופים ומשתייך אל האוניברסיטה העברית בירושלים הנמצאת בצמוד אליו. בגן מצויים שני בתי קברות זעירים וכמה מצפורים הצופים אל הר הזיתים ואל עמק צורים הנמצא במורדותיו.
Sim ou Não

וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שיצא ביחד עם השיר צולם ב-4 ביולי 2016, במועדון לילה במקסיקו סיטי, על ידי הבמאי והצלם הדומיניקני ג'סי טררו, שעבד עם אמנים לטיניים אחרים רבים כגון; אנריקה איגלסיאס, אנאהי, ריקי מרטין ג'ניפר לופז, וכולי.
את הגרסה השנייה שיצאה לשיר צילמה אניטה בלוס אנג'לס, קליפורניה, בנובמבר 2016. הווידאו קליפ זכה לבכורה עולמית ב-9 בדצמבר באותה שנה. נכון לספטמבר 2017, מונה הצפיות של הווידאו קליפ עולה על למעלה מ-230 מיליון צפיות, דבר אשר הופך אותו לווידאו קליפ הרביעי הנצפה ביותר של אניטה, ולשנים עשר הנצפה ביותר של מאלומה.
קרן בר-מנחם

קרן בר מנחם - קרניאל היא עורכת דין ישראלית, שנבחרה בפברואר 2018 לשמש בתפקיד ראש המחלקה לחקירות שוטרים (מח"ש). היא האישה הראשונה שנבחרה לתפקיד זה.

ביוגרפיה

בר מנחם למדה לתואר ראשון במשפטים באוניברסיטת בר-אילן. לאחר מכן שימשה כמתמחה בפרקליטות המדינה במחוז מרכז בשנת 1997. לאחר מכן מילאה תפקידים שונים בפרקליטות המחוז, בהם אחראית על צוות מעצרים, אחראית תחום חומרי חקירה וחסיונות, וממונה על ענייני בית משפט השלום בנתניה. בתפקידה האחרון שימשה כמנהלת מחלקה בפרקליטות מחוז מרכז (פלילי).
בחודש פברואר 2018 נבחרה לתפקיד ראש המחלקה לחקירות שוטרים (מח"ש).
בר מנחם הייתה חלק מצוות התביעה בתיק ארגון הפשיעה של אסי אבוטבול, והייתה התובעת במשפט בפרשת שיבוש הליכי משפט של אהוד אולמרט.
בר מנחם נשואה ואם לשניים. מתגוררת בנתניה
רות סניידר

רות (בראון) סניידר (באנגלית: Ruth Snyder;‏ 27 במרץ 1895 - 12 בינואר 1928) הייתה רוצחת אמריקאית שהתפרסמה בשל הוצאתה להורג בכיסא חשמלי בכלא סינג סינג, שצילום שלה התפרסם בעיתונות. היא גם הייתה האשה הראשונה שהוצאה להורג בכיסא חשמלי במדינת ניו-יורק.
בשנת 1925 רצחה סניידר יחד עם המאהב שלה ג'אד גריי את בעלה אלברט סניידר, לאחר ששיכנעה אותו לשלם על ביטוח חיים בעל שיפוי כפול.
היא הוצאה להורג ונקברה בבית הקברות וודלאון בברונקס, ניו יורק . על מצבתה נכתב רק "בראון".
הצלם העיתונאי טום הווארד , שעבד בשיקגו טריביון, הצליח להנציח את ההוצאה להורג באמצעות מצלמת הרגל המפורסמת שלו, ולהבריח את התשליל מכלא סינג סינג בעזרת עיתונאית, לפרסום בניו יורק דיילי ניוז.

בתרבות

על רקע המקרה של סניידר, כתבה סופי טרדוול שנכחה במשפטה של רות, את המחזה המפורסם שלה "מאכינל", שעלה בברודוויי בספטמבר 1928 וזכה בהצלחה המסחרית והביקורתית הגדולה ביותר מבין מחזותיה.
פרשה זו נתנה השראה לסופר ג'יימס מ. קיין בספריו ביטוח חיים כפול והדוור מצלצל פעמיים.
תורת הכנף הדקה

הגדרות פרופיל אווירודינמי

מרכז אווירודינמי – הנקודה שבה המומנט, שנוצר כתוצאה מהכח האווירודינמי הפועל על הכנף, לא משתנה עקב כח העילוי.
שפת תקיפה - הנקודה הקדמית ביותר של הכנף, הנקודה שפוגשת ראשונה את הזרימה על הכנף.
שפת הזרימה - הנקודה האחורית ביותר של הכנף, הנקודה שבה המשטח העליון והמשטח התחתון נפגשים.
מיתר אווירודינמי - קו ישר משפת התקיפה לשפת הזרימה.
קו העקימון – קו שנמצא במרחק שווה מהמשטח העליון ומהמשטח התחתון של פרופיל הכנף.
קימור מקסימלי - הגובה הגדול ביותר של קו העקימון מהמיתר האווירודינמי.
עובי הפרופיל - המרחק הגדול ביותר בין המשטח העליון והתחתון.
קו אפס-עילוי - הקו שאם הכנף נעה במקביל אליו, לא פועל עליה כח עילוי. עבור פרופיל סימטרי קו זה מתלכד עם המיתר האווירודינמי.
זווית תקיפה - הזווית הנוצרת בין הזרימה המציפה את הכנף ובין המיתר האווירודינמי עבור פרופיל כנף סימטרי, ובין קו האפס-עילוי עבור פרופיל קמור.

מקדמים אווירודינמיים

בדומה לכל גוף הנע בזורם, ניתן להגדיר את מקדמי הגרר והעילוי של כנף מקדם העילוי
מקדם הגרר
מקדם המומנט
l – עילוי ליחידת אורך
d – גרר ליחידת אורך
 – המומנט הפועל בשפת התקיפה עקב כוחות העילוי ליחידת אורך
c – אורך המיתר האווירודינמי
דרך נוספת להגדיר את מקדם העילוי היא לפי זווית ההתקפה. עבור פרופיל סימטרי:
עבור פרופיל קמור:
כאשר  זה מקדם הגרר כאשר זווית התקיפה היא אפס.

מידול כנף בעזרת זרימה פוטנציאלית

הכנף ממודלת כקו. קו זה הוא קו העקימון , שיוצר ערבוליות  לאורך הישר s. תחת הנחת קוטה, הערבוליות בשפת הזרימה היא אפס. מאחר שהכנף דקה, ניתן להשתמש בקואורדינטה x במקום ב-s, וניתן להניח כי כל הזוויות הן זוויות קטנות. מחוק ביו-סבר, ערבוליות זו יוצרת שדה זרימה 
כאשר x היא קואורדינטת המיקום שבו נוצרת המהירות המושרת ו-ξ היא קואורדינטת המיקום של אלמנט הערבוליות היוצר את המהירות. c הוא אורך המיתר האווירודינמי של הכנף. מאחר שאין זרימה בכיוון הניצב למשטח הכנף,  צריך לאזן את המהירות כתוצאה מהמהירות החיצונית .
 – מהירות הזרימה המציפה
α – זווית ההתקפה
 – עוצמת הערבול
 – קו העקימון
 – זווית קו העמימון
ניתן לפתור את המשוואה ולקבל ביטוי עבור  אם נציב את הקשר הבא
ולקבל את הפתרון כטור פוריה
את המקדמים ניתן למצוא ולקבל
קיבלנו את . כעת נרצה לחשב את הסירקולציה
נציב את הביטוי ל- 
לפי השערת קוטה-ג'ייקובסקי
מכאן נקבל כי לכל פרופיל כנף מתקיים
ניתן לקבל את הביטוי למקדם העילוי כאשר זווית ההתקפה היא אפס, כלומר שהכנף נעה במקביל למהירות המציפה
בנוסף, נוכל לקבל את הזווית שבה מקדם העילוי הוא אפס
מהנחת קוטה-ג'ייקובסקי נקבל את העילוי ליחידת אורך
חישוב מקדם הגרר תלוי רק במקדמים של שני האיברים הראשונים של הטור
המומנט שהערבוליות יוצרת על שפת התקיפה יהיה
המומנט על שפת התקיפה תלוי רק במקדמים של שלושת האיברים הראשונים של הטור
נחשב את מרכז הלחץ, הנקודה שאם נשים בה את כח העילוי תתן לנו פרופיל מומנט זהה. נדרוש
נקבל
מקדם הגרר על כנף יהיה מורכב מגרר מושרה, הנגרם כתוצאה מהעילוי. ומגרר שיורי, הנוצר בגלל הצורה של הכנף.
 – גרר שיורי
e – קבוע המתאר את צורת הכנף
 – כמה הכנף ארוכה ביחס למיתר האווירודינמי
גד אבינר

גד אבינר, (נולד ב-28 באוגוסט 1943) היה מנכ"ל משרד המשטרה ואלוף-משנה בצה"ל.
גד אבינר נולד וגדל בעפולה. למד בבית ספר תיכון מחוזי (כיום תיכון בן-גוריון). שירת בצה"ל כעשרים שנה, שימש בתפקידי מודיעין, שירת כראש מחלקת איסוף באגף המודיעין והיה נספח צבאי בממלכה המאוחדת. השתחרר משירותו בדרגת אלוף-משנה. 
בשנים 1984-1991 היה מנכ"ל משרד המשטרה תחת השרים חיים בר-לב ורוני מילוא.
לאחר פרישתו משירות המדינה פנה לעסקים כיועץ לחברות, דירקטור, נציגם בישראל של קבוצת המשקיעים "גליאן" מפנמה ויו"ר ההנהלה בחברת "דוקופ". בהמשך לשירותו בכוחות הביטחון נעתר לעמוד בראש הקרן להנצחת ראובן שילוח.
אבינר בוגר תואר ראשון במדע המדינה ולימודי מזרח תיכון מהאוניברסיטה העברית בירושלים.