google/wiki40b huggingface dataset:
פלטיהו בן בניהו

פלטיהו בן בניהו היה משרי העם היהודי בירושלים ונזכר בתנ"ך בתקופה שלאחר גלות יהויכין.

התיאור בתנ"ך

יחזקאל נישא מהגולה בארץ כשדים, אל בית המקדש בירושלים, על ידי כוח עליון, ושם ראה בחטאי העם היהודי, כשעובד עבודה זרה באופנים שונים. באחת מהמראות שנגלו לעיניו, הוא ראה 25 אנשים המפנים את אחוריהם לכיוון פתח ההיכל, נופחים ומטילים צואה לכיוונו, תוך כדי השתחוויה לשמש. בהמשך התיאור מופיע פירוט של שניים מהאנשים; יאזניה בן עזור ופלטיהו בן בניהו.
בשלב זה יחזקאל מתנבא, ובנבואה מוטחת ביקורת על שני האישים; הם מוצגים כמסיתי העם שלא לקבל את דברי נביאיו, וכמרגיעי העם באומרם כי נבואות הזעם של נביאיו לא יתממשו בעתיד הקרוב. בנבואה מובטח שאותם המבטיחים הבטחות שווא לשלווה, חלקם לא יסיימו את חייהם בירושלים באופן שגרתי, וחלקם יגלו וימותו מחוץ לגבולות ארץ ישראל.
תוך כדי הנבואה פלטיהו נופל ומת מול יחזקאל, וזה צועק בצער לה', כי מכלה הוא את עם ישראל. בתלמוד מופיעה מחלוקת בין רב לשמואל, האם צעקתו של יחזקאל נבעה מצער על מות בניהו, משום שהציל יהודים מעבדות לאחר שתדלנות אצל נבוכדנצר, או שהסכים עם מותו בשל חטאיו, רק שכאב את צרות כל העם.
לאחר צעקת יחזקאל, ה' עונה לו תשובה על טענתו בנבואה, כי הצרות קורות בשל חטאי העם, והנבואה מסתיימת בתיאור עתידי של חזרה בתשובה, וקיבוץ גלויות.
ג'יהאד אל-סאנע

ביוגרפיה

ג'יהאד אל-סאנע נולד בתל ערד לאב נהג משאית ולאם עקרת בית אנאלפביתית וגדל בלקייה, ללא חשמל. למד בבית ספר אורתודוקסי ערבי בחיפה. בוגר תואר ראשון ותואר שני במדעי המחשב מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
בתחילת הקריירה שלו התפרנס כרועה צאן. בשנים 1993–1995 עבד בסאיטקס והתגורר ברמת השרון ובתל אביב; ובין השנים 1995–1999 למד לדוקטורט בגרפיקה ממוחשבת ומציאות מדומה באוניברסיטת סטוני ברוק בניו יורק, שבארצות הברית. בתקופת לימודיו לדוקטורט עבד פרק זמן מסוים ב-IBM.
בשנת 1999 הצטרף לסגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב. היה ראש מעבדת המדיה החזותית של המחלקה למדעי המחשב ובין השנים 2015–2017 היה ראש המחלקה למדעי המחשב.
בשנת 2011 בחר בו המגזין "דה-מרקר" לרשימת מאה האנשים המשפיעים ביותר על כלכלת ישראל.
בשנת 2017 ייסד יחד עם סארה אבו כף, חאדר אלשייך, גיורא ירון וסמדר נהב את סיראג', בית תוכנה (הרשום כעמותה) המשמש כקבלן משנה של פרויקטים בתחום הפיתוח בהייטק. מטרת העמותה היא ליצור  מקומות עבודה בהייטק בחברה הבדואית בנגב.
פרופ' אל-סאנע הוא פעיל חברתי ומעורב במגוון פרויקטים וארגונים הפועלים לפיתוח החינוך בחברה הערבית בנגב. הוא משמש ראש AHD – האגודה האקדמית לפיתוח החברה הערבית בנגב, שייסדה את הקמת בית הספר עהד למצוינות במדעים בחורה, בית הספר הראשון המיועד לבני ובנות נוער מחוננים ומצטיינים מהחברה הבדואית בנגב. חבר וועדת היגוי להרחבת נגישות ההשכלה הגבוהה עבור החברה הערבית במועצה להשכלה גבוהה.

חיים אישיים

אל-סאנע מתגורר בלקיה. אחת מאחיותיו, אחלאם אל-סאנע, היא מנהלת בית ספר "כוכבי המדבר למנהיגות בדואית".
 בן דודו, אברהים סאנע, הקים את חברת ההייטק הראשונה במגזר הבדואי בדרום.

מחקר ופיתוח

תחומי המחקר של אל-סאנע הם: מדיה חזותית, גרפיקה ממוחשבת, עיבוד תמונה, ניתוח מסמכי תמונה, מציאות מועצמת וגאומטריה חישובית. הוא עושה שימוש במחקריו בלמידת מכונה. חיבר מספר ספרים בתחום המציאות הווירטואלית.
בשנת 2007 היה שותף לפיתוח תוכנה, ראשונה מסוגה, לזיהוי כתב יד ערבי בזמן אמת. התוכנה מאפשרת למשתמש לכתוב בעט על לוח אלקטרוני, המזין את כתב היד למחשב, שמנתח ומתרגם אותו לאותיות מודפסות באלפית השנייה.
בשנת 2009 נמנה עם קבוצת חוקרים מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב שפיתחו טכניקות חדשות במדעי המחשב, שמסייעות בעיבוד מסמכים עתיקים במצב שימור גרוע בעברית ובערבית. הטכניקות; המשלבות אלגוריתמים בראייה ממוחשבת, עיבוד תמונה, גרפיקה וגאומטריה חישובית; נוסו בהצלחה במחקר מוקדם של קבוצת החוקרים בנוגע לסידורי תפילה עתיקים בעברית ולכתבים היסטוריים בערבית. הקבוצה ביצעה בהצלחה גם בינאריזציה (הפיכת תמונה מגווני אפור לשחור לבן, כך שניתן יהיה להבדיל בין הטקסט לרקע) של כתבים היסטוריים במצב ירוד, זיהוי כותבים בכתבי סת"ם ובכתבי יד היסטוריים בערבית.
מדד תפיסת השחיתות

מדד תפיסת השחיתות הוא מדד שנתי המפורסם מדי שנה מאז שנת 1995 על ידי הארגון הבינלאומי שקיפות בינלאומית (Transparency International) ובו מדורגות מדינות העולם לפי רמת השחיתות שבהן, בהתאם לסקר שנעשה בנושא זה בין פקידים ופוליטיקאים. בסקר זה מוגדרת שחיתות כ"ניצול לרעה של כוח שניתן בנאמנות לצורך רווח פרטי".

הדירוג העולמי

המדינות הנקיות ביותר, נכון לשנת 2018, בסדר יורד הן: דנמרק, ניו זילנד, פינלנד, סינגפור, שוודיה, שווייץ, נורווגיה, סינגפור, הולנד, קנדה, לוקסמבורג' גרמניה ובריטניה. אלה הן 12 המדינות שזכו לציון מ-80 ומעלה.
המדינות המושחתות ביותר, בסדר עולה: סומליה (המושחתת ביותר), סוריה, דרום סודאן,  תימן, קוריאה הצפונית, סודאן, גינאה ביסאו, גינאה המשוונית, אפגניסטן, לוב, בורונדי, ונצואלה, עיראק, הרפובליקה של קונגו, צ'אד ואנגולה. אלה הן 16 המדינות ש'זכו' לציון נמוך מ-20.

שיטת הדירוג

הכלכלן הגרמני (לימים פרופסור) ג'ונתן גרף למבסדורף, מאוניברסיטת פסאו, החל לפרסם את הדירוג בשנת 1995.
על מנת לכלול מדינה בדירוג, נדרשים לפחות 3 מקורות מידע עליה. דירוג 2014 התבסס על 12 מקורות מידע (כל המקורות עולמיים או יבשתיים, ולכן מספקים מידע על יותר ממדינה אחת). בנוסף, בעבודת המחקר שלפני הדירוג נעשה שימוש גם בסקרים, הן בקרב אנשי עסקים והן בקרב פקידי ממשל.
בדו"חות הדירוג מצוין הקושי למדוד את רמת השחיתות המדויקת, שנגרם בשל טבעה החשאי של השחיתות בדרגים הגבוהים והנמוכים כאחד, ולכן יש לראות את הדירוג כמדד כללי יותר לרמת השחיתות.
מטריצת בלוקים

באלגברה ליניארית, מטריצת בלוקים היא מטריצה שחולקה למספר חלקים שגם הם מטריצות. מטריצת בלוקים היא צורת כתיבה נוחה וחסכונית של מטריצות, שבאה לידי ביטוי במקומות רבים באלגברה ליניארית, כדוגמת צורת ג'ורדן וצורה רציונלית.

דוגמה

בדוגמה שלהלן, את המטריצה  חילקנו לבלוקים שהם המטריצות :
הפירוק ודאי לא חייב להיות סימטרי, כלומר המטריצות לא חייבות להיות ריבועיות.
הנדימקס

הנדימקס (אנגלית: Handymax), או סופרמקס (אנגלית: Supermax) היא קטגוריית גודל לאוניות צובר. אוניית הנדימקס אופיינית היא במעמס של 35,000 עד 60,000 טון.
מידותיה של אוניית הנדימקס אופיינית הן 150–200 מטר אורך, אף שחלק ממסופי המטען בעולם מטילים הגבלות אורך בקטגוריית גודל זו. כך למשל ביפן, אורכן של האוניות הוא פחות מ-190 מטר. אוניות הנדימקס מודרניות הן במעמס של 52,000-58,000 טון, ובהן חמישה תאי מטען וארבעה עגורנים בעלי יכולת הרמה של 30 טון.
אייפון 11 פרו

עיצוב

האייפון 11 פרו\מקס זמין לרכישה ב 4 צבעים שחור, כסוף, ירוק, זהב. בצדו הקדמי, מאחורי המכשיר ניתן להבדיל ב3 מצלמות לעומת 2 מהXS בצדו המצלמה הקדמית שודרגה ל12 מגה פיקסל

חומרה

האייפון 11 פרו\מקס, בדומה לאייפון 11, מכיל בתוכו את המעבד A13 Bionic של אפל. דגמי המכשיר מגיעים עם שלוש אפשרויות לאחסון פנימי: 64, 256 או 512 ג'יגה, וסך זיכרון ראם של 4GB. האייפון 11 עמיד במים ואבק, בתקן IP68 (עמיד למים תחת 4 מטרים עד 30 דקות). עם זאת, אחראיות היצרן אינה מכסה נזקי נוזלים בטלפון. כמו כן, בדומה למכשירי האייפון הקודמים בסדרה, למכשיר אין שקע לחיבור אוזניות.

מסך

האייפון 11 מגיע עם מסך OLED (בניגוד לאייפון 11 שמגיע עם תצוגת LCD, והוא תומך בטכנולוגיית IPS.

מצלמה

המכשיר כולל מערך מצלמות אחורי שמציגות באיכות של 12MP יחד עם 3 עדשות כפולות. העדשה הרחבה בעלת 2.4/f וזווית אולטרה-רחבה, כולל שדה ראייה של כ-120 מעלות, וזום אופטי 2X. העדשה השנייה גם היא בעלת זווית רחבה ו- f/1.8. האייפון 11 פרו\מקס תומך בצילום וידאו ברזולוציית 4K בקצב של כ-60 פריימים לשנייה. בנוסף, יש גם אפשרות של הילוך איטי במכשיר, באיכות של 1080p עד 240 פריימים לשנייה. הטלפון מאפשר "זום שמע", אשר ממקד את השמע לאזור בו המשתמש מתמקד (בדומה לדגם הבסיסי). שלוש המצלמות תומכות בוידאו, אם כי רק עדשת הזווית החרבה מגיעה עם ייצוב תמונות אופטי. כמו כן, גם מצב הבוקה (מיקוד חי) והעומק קיימים במכשיר. לאייפון 11 פרו ישנו מצב לילה אוטומטי, שמאפשר למצלמה לצלם תמונות בהירות עם רעש מופחת בסביבות בעלות תאורה נמוכה. חברת אפל הודיעה גם על שחרור תכונה חדשה שתאפשר למעבד הצילום לנתח וללמוד מהתמונות שהמשתמש מצלם (בדומה לAI של גוגל)

תוכנה

אייפון 11 פרו\ מקס מגיעים עם מערכת ההפעלה של אפל, הiOS 13, שכוללת את סירי ואת ה- FACE ID.
טרופוספירה

טרופוספירה (ביוונית: טרופו= ערבוב, ספירה= תחום; Troposphere) היא שכבת האטמוספירה הנמוכה ביותר בכדור הארץ, בה אנו חיים והיא מכילה כ-75% מהמסה הכוללת של האטמוספירה. בשכבה זו נוצרים כל התהליכים האקלימיים ונוצרים רוב סוגי העננים. ככל שמגביהים בטרופוספירה, הטמפרטורה יורדת (עד לכ-55- מעלות צלזיוס) וגם לחץ האוויר יורד (לדוגמה, על הר אוורסט לחץ האוויר הוא רק כ-30% מהלחץ בגובה פני הים). גובה השכבה הוא כשמונה קילומטר ברוב חלקי כדור הארץ ובקו המשווה היא מגיעה לכדי 18 קילומטר.
שכבת הטרופוספירה מתחממת בהשפעתה של קרינת השמש, חימום היוצר רוחות הן בגלל זרימת האוויר למעלה ולמטה, והן בגלל זרימתו מקו המשווה לקטבים.
מפל הטמפרטורה הוא ירידה של כ-6.5 מעלות צלזיוס בכל קילומטר. ובנוסף לכך האטמוספירה יוצרת תופעות מגנטיות מעניינות שהידועה שבהן היא זוהר הקוטב, מעין צעיף צבעוני של אור הנע לעיתים בלילה בשמים באזורי הקטבים.
פורט הוד

פורט הוד (באנגלית: Fort Hood) הוא בסיס צבאי של צבא ארצות הברית בטקסס, ארצות הברית. בסיס הקורפוס השלישי, דיוויזיית הפרשים הראשונה (מוטסת) ודיוויזיית הרגלים הרביעית ושל 12 יחידות תומכות נוספות (בהן הפיקוד הלוגיסטי ה-13 ופיקוד הניסויים המבצעיים). הבסיס, הממוקם בצמוד לעיר קילין ובין הערים וייקו ואוסטין, כ-60 ק"מ מכל אחת מהן, קרוי על שמו של גנרל צבא הקונפדרציה ג'ון בל הוד. הבסיס הוא מן הגדולים בעולם, לפני התמוטטות ברית המועצות היה בסיס הצבא הגדול ביותר בעולם החופשי (כיום פורט בנינג גדול ממנו). שטחו 214,000 אקר והאוכלוסייה הקבועה שלו עמדה ב-2014 על 45,414 אנשי צבא קבע ו-8,900 אזרחים במקצועות תומכי לחימה ועובדי סוכנויות פדרליות שונות. סמוך לבסיס וממערב לו נמצא בסיס חיל אוויר ושדה התעופה קילין-פורט הוד (Killeen–Fort Hood Regional Airport).

היסטוריה

הבסיס הוקם במלחמת העולם השנייה כשטח אימון וניסויים למשחיתי טנקים, עבורם נדרש שטח רחב-ידיים. הבסיס אוכלס לראשונה בספטמבר 1942 על כמחצית משטחו הנוכחי ובהמשך נרכשו חלקות נוספות. במהלך המלחמה שימש חלק מהבסיס כמחנה שבויים לכ-4,000 שבויי מלחמה. בסוף 1944 נכחו בבסיס 50,228 חיילים ואנשי סגל באימוני חיל רגלים וארטילריה. עם סיום המלחמה הצטמצמה תפוסת הבסיס. ממערב לבסיס הוקמו בשנות ה-40 בסיס חיל אוויר ושדה תעופה ובסיס מחסני תחמושת בשם בסיס קילין (killeen_base) בשטח הנקרא כיום "מערב פורט-הוד" (West Fort Hood), בו אוחסן בשנים 1947-1969 נשק גרעיני.
ב-1954 הועבר הבסיס לאחריותו של הקורפוס השלישי. בשנות מלחמת וייטנאם אומנו בבסיס עשרות אלפי לוחמים לפני שילוחם לוייטנאם. באותה עת שופרו מתקני השהייה במקום והוקמו בו, בין היתר, בית חולים צבאי ואולם תיאטרון. 
מאז סוף שנות השבעים יש לבסיס תפקיד מרכזי בצבא ארצות הברית לצורכי אימונים, ניסויי נשק, ובחינת טקטיקות קרביות. במחנה ממוקמת מפקדת פיקוד הניסויים המבצעיים של צבא ארצות הברית.

מותו של סמל לורנס ג'ורג' ספנדר

ב-12 ביוני 2007 נמצאה, לאחר חיפושים נרחבים ברחבי שטחי האימונים, גופתו של סמל לורנס ג'ורג' ספנדר, שמת מהתייבשות במהלך תרגיל ניווט עצמאי בשטח.

אירוע הירי ב-2009

ב-5 בנובמבר 2009 פתח פסיכולוג צבאי, קצין בדרגת מייג'ור בשם נידאל מאליק חסן, באש מנשקו האישי במגורי חיילים בבסיס, הרג 13 חיילים ופצע 30 נוספים. הוא נפגע מירי אנשי המשטרה הצבאית במחנה, נעצר והואשם ב-13 מקרי רצח. ב-28 באוגוסט 2013 המליץ חבר מושבעים בבית משפט צבאי על עונש מוות.

אירוע הירי ב-2014

ב-2 באפריל 2014 נהרגו ארבעה בני אדם ו-16 נפצעו מירי של חייל המשרת בבסיס, שהתאבד מיד לאחר מכן. החייל היה איוון לופז, בן 34, שירה מאקדח שהיה ברשותו.
ג'ויס ג'ירו

ביוגרפיה

ג'ירו נולדה בפוארטו ריקו ב-1975. היא החלה לדגמן על מנת לעזור לאמה בתשלומי שכר הלימוד עבור לימודיה באוניברסיטה ונהפכה לאחת מדוגמניות העל המובילות בפוארטו ריקו והופיעה בקמפיינים בינלאומיים רבים.
ב-1994 זכתה בתחרות מיס עולם-פוארטו ריקו וייצגה את מדינתה בתחרות מיס עולם וב-1998 זכתה בתחרות מיס תבל-פוארטו ריקו וייצגה את מדינתה פעם נוספת בתחרות מיס תבל שם נבחרה לסגנית שנייה.
לאחר התחרות במאי קולנוע פורטו ריקני ליהק אותה לסרטו. לאחר מכן שיחקה בסדרות הטלוויזיה משמר המפרץ, היפים והאמיצים, החיים היפים של זאק וקודי, ג'ואי, בית הכאב של טיילר פרי, ובסרט אחי איפה האוטו שלי.
כיום היא משמשת כבעלים של אקדמיה לדוגמנות ביחד עם מלכת יופי לשעבר נוספת.
קראש פטיש

קראש פטיש (מאנגלית: Crush fetish ; בתרגום לעברית: פטיש למעיכות או פטיש למחיצות) הוא פטיש ופאראפיליה, שבה אדם מתעורר מינית כאשר הוא צופה במישהו מוחץ חפצים דוממים, מזון ולעיתים גם בעלי חיים קטנים (בדרך כלל חרקים) עם הגוף שלו, לרוב תחת כפות רגליו, או כאשר האדם עצמו מועך ומוחץ אותם.  
המונח "מחיצה רכה" מתייחס לפטיש המצוי והמקובל יותר, הכולל מעיכת אובייקטים דוממים, כגון מזון, או מעיכת בעלי חיים קטנים וחסרי חוליות (כגון חרקים, חלזונות ותולעים), בעוד שהמונח "מחיצה קשה" מתייחס לפטיש הכולל מעיכת בעלי חיים גדולים יותר עם חוליות, שניתן לטעון כלפיהם שהם בעלי רגישות לכאב (למשל זוחלים, ציפורים ויונקים). 
בשל כך שלרוב הפטיש הוא למעיכת אובייקטים עם כפות הרגליים, יש הרואים אותו כתת-פטיש של פטיש לכפות רגליים. ההעדפה של הפטיש יכולה להיות מחיצת אובייקטים ברגליים יחפות, בעקבים גבוהים, בכפכפים, בגרביים, בסנדלים ועוד, בהתאם להעדפת הפטישיסט.
רוב הפטישיסטים המחזיקים במשיכה ל"מחיצה רכה" מעדיפים להבדיל ולהפריד בינם לבין הפטישיסטים הנמשכים ל"מחיצה קשה", מתוך אמונה שתופעת מעיכת בעלי חיים גדולים יותר היא תופעה שאינה מוסרית, ומעניקה לקבוצה כולה תווית גרועה.  
לעת עתה, אין חוקים ידועים האוסרים על ריסוק של חפצים וחרקים, אך הפקה או סחר בחומרי וידאו ארוטיים של "מחיצה קשה", המבטאת מעיכה של בעלי חוליות גדולים היא מוקעת ומגונה על ידי פעילי זכויות בעלי חיים, וכן נחשבת לבלתי חוקית במדינות רבות, כולל ארצות הברית ובריטניה. בארצות הברית, מסחר בין-לאומי בקטעי וידאו של "מחיצה קשה" אינו חוקי מאז 2010, וכן גם מדינות רבות נוספות אסרו זאת.

סרטי וידאו של מעיכות

סרטי מעיכות הם קטעי וידאו של חרקים וחפצים שנמחצים על ידי כך שדורכים עליהם.

סטטוס חוקי

חוקיות סרטי מעיכות והפרקטיקה בפועל של ריסוק ומחיצת בעלי חיים משתנה לפי אזורים שונים בעולם. עם זאת, סרטונים רבים מתפרסמים באתרי אינטרנט זמינים להורדה לציבור הרחב, מה שהופך את השליטה על ההפצה שלהם לקשה גם במקומות שההפצה מעין זו אסורה.
ייצור או סחר של ארוטיקת מעיכות של בעלי חוליות נחשבת על ידי תומכי זכויות בעלי חיים לבלתי מוסרית, וכן היא איננה חוקית במדינות רבות, כולל ארצות הברית.
סואורונבאי ג'נבקוב

ביוגרפיה

ג'נבקוב נולד באזור אוש שבמרכז המדינה ב-16 בנובמבר 1958, וגדל במשפחה בת 12 נפשות. בצעירותו רכש השכלה גבוהה בתחום גידול בעלי חיים. בשנת 2003 סיים לימודים בכלכלה. בגיל 18 החל לעבוד כמורה לרוסית וספרות. בשנת 1983 חזר לעבוד בתחום  לעבוד גידול בעלי חיים. בסוף שנות ה-80 החל לעבוד במוסדות המפלגה הקומוניסטית, שם התקדם לעמדות בכירות.
בשנת 2007 התמנה ג'נבקוב לשר החקלאות, המים והתעשייה. בשנים 2012-2015 עמד בראש מחוז אוש. במרץ 2016 קיבל ג'נבקוב תפקיד בכיר בסגל הנשיאותי ולאחר מכן החל לכהן גם כראש הממשלה.
ב-22 באוגוסט 2017 ג'נבקוב התפטר מתפקידו כראש הממשלה על מנת להתמודד לנשיאות. הבחירות נערכו ב-15 באוקטובר ובהן ג'נבקוב ניצח ברוב של כ-54.3%. בחירתו של ג'נבקוב נחשבת לאחת מהעברות השלטון הדמוקרטיות הראשונות במדינה.
הלימות ההון

הלימות הון או יחס הלימות ההון (Capital Adequacy Ratio או Capital Requirement) הוא מונח מתחום הבנקאות, המתייחס להון שברשות הבנק ומשמש אותו לפעילותו ובוחן איזה חלק מההון ממומן מהון עצמי ואיזה מהלוואות ופקדונות. היחס מוגדר בין סך נכסי הסיכון של הבנק (נכסי סיכון אשראי, נכסי סיכון שוק ונכסי סיכון תפעולי המחושבים בהתאם להנחיות המפקח על הבנקים), ובין ההון של הבנק, בהתאם להוראות המפקח על הבנקים. כך לדוגמה, כשדרישת הלימות ההון עומדת על 10%, אם לבנק נכסי סיכון בהיקף של 100 מיליון דולר, עליו להחזיק הון עצמי של לפחות 10 מיליון דולר, כביטחון לפיקדונות הציבור בבנק. זהו פרמטר חשוב המעיד על מידת איתנותו של הבנק ועמידותו במשברים פיננסיים. 
המונח נטבע לראשונה ב-1988 על ידי ועדת בזל לפיקוח על בנקים (Basel Committee on Banking Supervision – 'BCBS'). במסגרת ההנחיות שגיבשה באשר לניהול נאות של תאגידים בנקאיים כמו גם באשר לממשק שעל הרשות המפקחת עליהם בכל מדינה לקיים עמם. 
יחס אחר המקובל בבנקאות הוא שיעור הנזילות, המוגדר כיחס בין סוגי הפקדונות לבין סכומי הפקדונות שהבנקים חייבים להפקיד בבנק המרכזי, בריבית נמוכה מזו שיכלו לקבל בשוק האשראי הפרטי והמסחרי. שיעור זה נועד להבטיח את כספם של בעלי פקדונות הציבור.

הלימות ההון בישראל

המפקח על הבנקים בבנק ישראל החיל ב-1.1.2011 את משטר בזל 2 על המערכת הבנקאית הישראלית. לתאריך זה קדמה תקופת הרצה במקביל של שנתיים של משטר החדש יחד עם משטר בזל 1 ואשר היה בתוקף בישראל עד 31.12.10, ערב החלת מחליפו כאמור.
משטר בזל 2 הוסדר בהוראות הניהול הבנקאי התקין מס' 200 עד מס' 211 של המפקח על הבנקים הישראלי. משטר בזל 1 הוסדר בהוראותיו מס' 311 ומס' 341, ואשר בוטלו בעיקרן בתחילת 2011.
יהודה ליב אאך

רבי יהודה ליב אאך (בגרמנית: Jehuda Löb Aach; ~ה'תק"י, 1750 - י' באב ה'תק"ף, 21 ביולי 1820) היה רב וראש ישיבה אשכנזי, רבה של הכינגן ונסיכות הוהנצולרן-הכינגן שהייתה בשעתו חלק מהקונפדרציה הגרמנית.

ביוגרפיה

נולד בטריר שבעמק נהר המוזל, למד בפראג אצל רבי יחזקאל לנדא והיה לידידו ותומכו של בנו, הרב שמואל לנדא.
בתחילת דרכו שימש כמורה פרטי בביתה של חיה'לה קאולה סוכנת החצר של דוכסות וירטמברג והאישה העשירה ביותר בגרמניה בתקופתה. במקביל לתפקידו בבית קאולה, שימש מוהל. הוא גם נהג להמליץ לצעירי הקהילה לנסוע ללמוד בישיבה בפראג.
ב-1784 אחרי סאגה ממושכת ורוויית אינטריגות, נבחר בפקודת יוזף פרידריך וילהלם, נסיך הוהנצולרן-הכינגן (גר') כרבה של הכינגן ובהמשך כרב מדינת נסיכות הוהנצולרן-הכינגן כולה.
בהשפעתו הוקמה ב-1803 ישיבה בהכינגן בידי חיה'לה קאולה ואחיה יעקב רפאל. ישיבה-בית מדרש זה התקיימו עוד עשרות שנים, והרב אאך עמד בראשה עד פטירתו.
הספד שנשא בגרמנית לאחר מותה של קאולה ב-1809, אירוע חריג באותם ימים, זכה לתשומת לב רבה.
רבי יהודה ליב אאך נפטר י' באב ה'תק"ף, 21 ביולי 1820.
חיבורו "מנחת יהודה" הוהדר בידי מרדכי ברויאר.
קיווית אדומת-משקפיים

תיאור

הקיווית קרובה לסיקסק (Vannelus spinosus) מבחינה טקסונומית, וכן בהתנהגות ובצבעים. צבע רגליה של הקיווית צהוב, וצבע מקור אדום (קצה המקור שחור), שנמשך לקדמת העין ומסביב לה (מה שהקנה לה את שמה) דוגמת הנוצות שלה שונה במקצת מזו של הסיקסק (החזית והכיפה שחורים).
מידות: אורך גוף: 32–35 ס"מ, מוטת כנפיים: כ-80 ס"מ, משקל ממוצע: 170 גרם.

תפוצה

הקיווית יציבה (מקננת) בדרום אסיה, ומגיעה גם לאפגניסטן ולאיראן. נמצאו גם קינונים במזרח התיכון, בחידקל, בטורקיה ובעיראק.
המין נצפה בישראל ארבע פעמים, על ידי צפרים מקומיים, בעיקר בצפון ובאילת. רוב התצפיות היו בסתיו המאוחר ובחורף. התצפית האחרונה הייתה בינואר 2018 בבקעת הירדן.
מבחן קוקראן-ארמיטאז'

מבחן מבחן קוקראן-ארמיטאז' הוא וריאציה של מבחן חי-בריבוע המתאימה להערכת מגמת הקשר (trend) בין שני משתנים איכותיים, שאחד מהם נמדד בסולם מדידה סודר, והשני מקבל שני ערכים בלבד. בניגוד למבחן חי בריבוע, מבחן זה לוקח בחשבון את העובדה שקיים סדר בין ערכי המשתנה הסודר. מבחן זה הוא מקרה פרטי של מבחן M בריבוע.

מוטיבציה

כשמשתנה נמדד בסולם סודר וערכיו מקודדים במספרים, אין משמעות לערכים המספריים האלה. לדוגמה, משתנה המתאר את המצב הסוציואקונומי של משפחה יכול לקבל את הערכים המילוליים "נמוך", "בינוני" או "גבוה", וניתן לקודד את הערכים המילוליים על ידי הערכים 1, 2, 3 או 4, 18, 21. על פי הגדרת סולם הסדר, כל שלושת הקידודים האלה שקולים.
עם זאת, ייתכן וניתן לקודד מחדש את הערכים של משתנה הסדר בערכים כמותיים. לדוגמה, המשתנה עשירוני שכר מקבל את הערכים 1 עד 10, וזהו משתנה סדר. אבל אפשר להחליף כל דרגה בסולם זה בשכר החציוני של העשירון, ובכך "לשדרג" אותו למשתנה כמותי. שדרוג זה יאפשר הפעלת שיטות סטטיסטיות המתאימות למשתנים כמותיים.

הגדרה

יהיו  ו- שני משתנים מקריים איכותיים כאשר המשתנה  מקבל שני ערכים בלבד והמשתנה  נמדד בסולם סדר. נניח ללא הגבלת הכלליות כי המשתנה  מקבל את הערכים  ו- , וכי המשתנה  מקבל את הערכים  כאשר .
נתבונן במדגם בגודל  מתוך אוכלוסייה כלשהי, ונסמן ב- את מספר הפרטים במדגם עבורם  ו-. נאמר כי  היא השכיחות של התצפיות במדגם עבורן  ו-. בטבלה זו יש  שורות ו- עמודות, כאשר בהצטלבות השורה ה- והעמודה ה- נמצא המספר  נקראת לוח השכיחות של המשתנים  ו-. לוח השכיחות הוא למעשה הנתונים שיש לנתח.
כן נסמן ב- את מספר הפרטים במדגם עבורם , וב- נסמן את מספר הפרטים במדגם עבורם .
מבחן קוקראן-ארמיטאז', , מוגדר על ידי:
כאשר  הם ציונים מספריים עבור ערכי המשתנה , המקיימים . ציונים אלה העשויים להיקבע על ידי המשתמש על סמך ידע קודם אודות המשתנה , או על סמך השערה ספציפית על הקשר בין המשתנים. לדוגמה, אם  מקבל את הערכים , ואנו מצפים כי השכיחויות של הערכים  ו- יהיו דומות (עבור כל אחד משני הערכים של , אך השכיחויות של הערך  יהיו שונות, משקלות מתאימים יכולים להיות . אם לעומת זאת אנו מצפים כי השכיחויות של  עבור  יעלו כאשר  גדל, משקלות מתאימים יכולים להיות . לסקירה נרחבת על אופן בחירת הציונים עיינו בספרו של אלן אגרסטי.
השערת האפס של המבחן היא ההשערה כי לא קיימת מגמה כלשהי בשכיחויות של ערכי המשתנה . ניתן לבטא השערה זו באופן הבא:
תחת השערת האפס ניתן להראות כי  וכי השונות של  שווה ל-:
כאשר גודל המדגם  מספיק גדול, אזי תחת השערת האפס ל- יש בקירוב התפלגות נורמלית: .
MVP של משחק הסופרבול

ה-MVP של משחק הסופרבול הוא תואר שמוענק לשחקן המצטיין במשחק הסופרבול, משחק הגמר של ליגת ה-NFL. 
הזוכה בתואר נבחר במהלך משחק הסופרבול על ידי פאנל של כתבים ושדרנים מתחום הפוטבול המהווה 80% משקלול סך הקולות והצבעת האוהדים המהווה 20%. התואר מוענק החל מהסופרבול הראשון שהתקיים בינואר 1967. עד 1989 הוענק הפרס על ידי מגזין הספורט "Sport" ומשנת 1990 מוענק על ידי הנהלת ה-NFL. החל מסופרבול XXV שנערך בינואר 1991 מוענק לשחקן הנבחר גם גביע על שם קומישנר הליגה לשעבר פיז רוזל. הזכייה בתואר מלווה גם בזכייה במכונית חדשה מתוצרת הספונסר של הפרס. 
טום בריידי הוא שיאן הזכיות וזכה בפרס ארבע פעמים. ג'ו מונטנה זכה בתואר שלוש פעמים. שלושה שחקנים זכו בתואר פעמיים: ברט סטאר, טרי בראדשו ואיליי מאנינג.
למעט בסופרבול V בכל הפעמים הוענק הפרס לשחקן מהקבוצה המנצחת.
קלונימוס בן משולם

רבי קָלוֹנִימוּס ממגנצא ("בן רבנא משולם בן רבנא קלונימוס בן רבנא משה בן רבנא קלונימוס" תחילת המאה ה-11), הוא בנו של רבנו "משולם הגדול". בני דורו היו ר' שמעון בר יצחק, ורבינו גרשם מאור הגולה. לזכות דורם של חכמים אלה יש לזקוף את המקום הרב שתופסים פיוטיו של אביו של ר' קלונימוס, ר' משולם, במחזור התפילה האשכנזי.
אין להחליפו עם ר' קלונימוס שחי במגנצא בסוף המאה הי"א ושנהרג בגזירות תתנ"ו, בעת מסע הצלב הראשון (1096).]
על פי האגדה קיבל רבי קלונימוס בחלום מרבי אמנון ממגנצא את הנוסח המדויק של ונתנה תוקף. סביר שר' קלונימוס הכיר את הפיוט גם מן המסורות האיטלקיות שהיו לו, שהרי אף אביו, הפייטן ר' משולם, כבר הושפע מן הפיוט הזה.
רבי קלונימוס הוא צאצא למשפחת קלונימוס, שורת חכמים יהודים שפעלו באיטליה ובאשכנז במאות העשירית וה-11. ייתכן שאבי סבו משה בן קלונימוס הביא את המשפחה למגנצא.
היום יום הולדת

היום יום-הולדת הוא שיר ילדים ישראלי קלאסי לחגיגת יום-הולדת, שכתב בן-ציון רסקין ללחנה של ורדה גלבוע (קרפ). השיר הולחן לכל המאוחר ב-1950 והוא נחשב לאחד משירי הילדים העבריים הפופולריים ולקלאסיקה של שירי יום-ההולדת.
ביצוע מוכר של השיר הוא של ציפי שביט ונתן דטנר בקלטת - הווידאו לילדים "100 שירים ראשונים - פרק א'"  ושל הזמר עוזי חיטמן, בקלטת-הווידאו לילדים שירים קטנים: שירים ראשונים לפעוטות. ביצוע מוכר נוסף הוא של חבורת-ילדים בקלטת-הווידאו שירים קטנים (3) למשחק וימי-הולדת, אותו הם שרים כביכול לכבוד יום-הולדתו של ג'וליאן שגראן, המשתתף באותה קלטת (בדמותו של הילד בן החמש וחצי מתוכנית הטלוויזיה הפופולרית לילדים מסיבת גן) לצידם של חני נחמיאס, עירית ענבי ועופר שלחין.

גירסתו הידועה של השיר היא: 
היום יום-הולדת,
היום יום-הולדת,
היום יום-הולדת
לאיתמר.
חג לו שמח
וזר לו פורח,
היום יום-הולדת
לאיתמר.

גרסה נוספת של השיר בוצעה על ידי הזמרת מרים אביגל:
היום יום-הולדת
היום יום-הולדת
היום יום הולדת
גם לי, גם לך;
חג לה שמח
וזר לה פורח,
היום יום-הולדת
גם לי, גם לך.

בספרון לילדים שירי ורדה גלבוע הופיע השיר במילים:
היום יום-הולדת,
היום יום-הולדת,
היום יום-הולדת של אסתר.
חג לה שמח,
זר חי לה פורח,
היום יום-הולדת של אסתר.
גרסה זו היא הגרסה המקורית שכתב רסקין לרגל יום הולדתה החמישי של בתו אסתר.
ויקיפדיה הטורקית

היסטוריה

העמוד הראשי של ויקיפדיה הטורקית נוצר ב-5 בדצמבר 2002. ב-17 ביולי 2005 הגיע האתר ל-4,000 ערכים, וב-24 ביוני 2006 הגיע ל-25,000 ערכים.
ב-9 במרץ 2014, נכתב הערך ה-225,000, וב-13 באוקטובר 2017 הערך ה-300,000.
המזח (סרט)

עלילה

גיבור ה"מזח" הוא גבר חסר שם (אותו מגלם דניס הניש), אסיר בפריז ההרוסה והפוסט-אפוקליפטית, שנחרבה לאחר מלחמת עולם שלישית. יחד עם ניצולים אחרים הוא חי מתחת לאדמה בגלריות של ארמון שאיו. מדען, החוקר אפשרויות של מסע בזמן, תר אחר נסיין שישוגר לתקופות שונות, כדי לשנות את ההווה ומתקשה למצוא אדם בעל יכולת מנטלית חזקה דיה לשרוד את ההלם של המסע בזמן. לבסוף הוא בוחר בגיבור הסרט, האסיר, שהמפתח בזכרונו לעבר הוא זיכרון ילדות מעורפל אך טורדני מתקופת ילדותו שלפני המלחמה. בזיכרון הוא רואה אשה (הלן שטלה) אותה ראה ב"מזח" – אתר ההמראות והנחיתות בנמל התעופה אורלי שבפריז, דקות לפני שהיה עד לאירוע פתאומי במקום. הוא לא ידע בדיוק מה אירע, אך הבין שראה אדם מת.
לאחר מספר ניסיונות שיגור הוא מגיע לתקופה שקדמה למלחמה ולאחר מכן נערכים ניסויים לשגר אותו לעתיד. בפגישה חטופה עם דמויות עתידניות המצוידות בטכנולוגיות חדישות הוא מקבל יחידת כוח מיוחדת המאפשרת לו לסייע בחידוש החברה ההרוסה בה הוא חי.
בסמוך לחזרתו, כשמשימתו הושלמה הוא מגלה כי סוהריו מתכוונים להוציאו להורג. האנשים שפגש בעתיד מציעים לו מפלט ומחסה בתקופת הזמן שלהם, אבל חרף זאת הוא מבקש לחזור לתקופת הילדות שלו, טרום המלחמה, כדי לפגוש שוב באשה. הוא אכן פוגש בה, באותו ה"מזח" בשדה התעופה. כשהוא ממהר אליה, הוא מבחין באחד הסוהרים שעוקב אחריו ועומד להורגו. ברגעיו האחרונים הוא מבין כי זיכרון הילדות שלו מה"מזח", שרדף אחריו כל ימיו, הוא לא אחר מאשר מותו שלו.

השפעתו של הסרט

סרטו של טרי גיליאם 12 קופים (1995) הושפע באופן ישיר מה"מזח". כך גם הסרטים הקצרים La puppé ‏
(2003) – הומאז' פארודי ל"מזח" וכך מספר וידאו קליפים (לשיר "Dancerama" של Sigue Sigue Sputnik's מ-1989,‏ Jump thy say של דייוויד בואי ועוד). בשנת 2010 כלל המגזין "טיים" את "המזח" ברשימת עשרת סרטי המסע בזמן הטובים ביותר.

פרסים

הסרט זכה בפרס על שם ז'אן ויגו לסרט הקצר הטוב ביותר.
ת'אבת בן קיס בן שמאס

ת'אבת בן קיס בן שמאס (בערבית: ثابت بن قيس بن شماس) היה אחד מהסחאבה, בין המוסלמים הראשונים שאימצו את האסלאם לאחר מפגש עם מוחמד בעצמו.
הוא מילא תפקיד חשוב במפגש בו נקבע היורש של מוחמד אחרי מותו. 
ישנן שתי גרסאות סותרות לגבי מותו, לפי האחת נהרג ככל הנראה בקרב בנג'ד בתקופת הח'ליפים ישרי הדרך. אך לפי מסורת מוסלמית-סינית הוא היה בין הראשונים שהגיעו לאזור סין על מנת להפיץ את האסלאם עוד בתקופת שושלת טאנג, ובסופו של דבר מת בהיותו בשינג'יאנג.