ביאתלון

ביאתלון הוא ענף ספורט חורפי אולימפי המשלב סקי למרחקים (קרוס קאונטרי) עם ירי ברובה. בביאתלון מתחרים גברים ונשים במגוון מרחקים הנעים בין 6 ל-20 קילומטרים, כשבין הגלישות חייבים המתחרים לירות ברובה קליבר זעיר לחמש מטרות עיגול, הנמצאות במרחק 50 מטר מהם. ענף הביאתלון פופולרי בעיקר בארצות סקנדינביה, גרמניה, צרפת, ארצות מרכז אירופה, ארצות מזרח אירופה, רוסיה ומדינות אירופיות של ברית המועצות לשעבר.

היסטוריה

מקור הביאתלון באימונים של הצבא הנורווגי. ההתמודדות הידועה הראשונה התקיימה בשנת 1767 בין שני כוחות משמר הגבול הנורווגי. עם הזמן התפשט הענף כענף צבאי בכל רחבי סקנדינביה. בתחילת המאה ה-20, הגיע הענף גם למדינות מרכז ומזרח אירופה. בשנת 1924 באולימפיאדת החורף הראשונה התקיימו תחרויות בענף הנקרא סיור צבאי (Military Patrol). ענף זה נשאר בתוכנית האולימפית כענף ראווה באולימפיאדות 1928, 1936 ו-1948 אך לא זכה להכרה כספורט אולימפי עקב מיעוט המדינות המשתתפות. בשנות החמישים הספורט צבר פופולריות בברית המועצות ושוודיה וכמות המדינות בהן עוסקים בביאתלון גדלה. במהלך השנים האלה קיבל ביאתלון צורה וכללים שמזכירים את הענף המודרני. אליפות העולם הראשונה בביאתלון נערכה בשנת 1958 באוסטריה, ושנתיים לאחר מכן נכנס הביאתלון לתוכנית אולימפיאדת החורף, כשהוא כולל ענף אחד בלבד: התחרות האישית ל-20 ק"מ (ראה להלן) לגברים. תחרות השליחים נוספה לתוכנית אליפויות העולם בשנת 1966 ולתוכנית האולימפית שנתיים מאוחר יותר. תחרויות הספרינט נוספו החל משנת 1974 באליפויות העולם והחל משנת 1980 באולימפיאדות החורף.
נשים החלו להתחרות בביאתלון החל משנות השמונים, כשאליפות העולם הראשונה לנשים התקיימה בשנת 1984. החל משנת 1989 תחרויות לגברים ולנשים ובכלל זה אליפויות העולם מתקיימות בו זמנית ובאותו המקום. החל משנת 1992 נכנס ביאתלון נשים לתוכנית האולימפית.
בשנות התשעים נעשה באיגוד הביאתלון הבינלאומי מאמץ למשוך אל הביאתלון יותר קהל ולהפוך את הענף ליותר מושך מבחינה טלוויזיונית. הדבר נעשה על ידי הוספת ענפים שבהם זהות המנצח נקבעת על קו הסיום ולא נגד השעון. כך בשנת 1997 נוספו תחרויות המרדף ובשנת 1999 - תחרויות הזינוק ההמוני לתוכנית הגביע העולמי. הענפים הללו נכנסו לתוכנית האולימפית בשנים 2002 ו-2006 בהתאמה.

היבטים פיזיולוגיים ופסיכולוגיים

כאמור, ביאתלון הוא שילוב של ענפי ספורט שונים (מרוצי סקי וקליעה ספורטיבית). בעוד שסקי במישור דורש יכולת אירובית גבוהה וסיבולת לב ריאה, בדומה לאופני כביש, קליעה למטרה מחייבת ריכוז גבוה ורוגע. היכולת העיקרית שנדרשת מביאתלט היא היכולת להסדיר את הנשימה ולהרגיע את הדופק הגבוה בזמן הגלישה במטרים האחרונים שלפני המטווח וזאת כדי למנוע מדופק גבוה להפריע לביאתלט בשלב הירי. 
הביאתלטים המובילים בסבב כגון אולה איינר ביורנדלן אצל הגברים וקאטי וילהלם אצל הנשים מיטיבים לשלב מהירות גלישה גבוהה עם אחוזי פגיעה טובים. ביאתלטים אחרים כמו פרודה אנדרסן ולארס ברגר הנורווגים הם בעלי מהירות גלישה גבוהה, שמביאים במקרה של ברגר להשתתפות ולהישגים באליפויות העולם הקרוס קאנטרי, אך יכולת הקליעה שלהם חלשה מה שמביא אותם להישגים מעטים בלבד.
בנוסף להיבטים הפיזיולוגיים, גם לפסיכולוגיה תפקיד חשוב בביאתלון. ספורטאים מכל ענפי הקליעה והביאתלון בפרט, נדרשים ליכולת מנטלית גבוהה בזמן העמידה על קו המטרות-יכולת שלא כל ספורטאי ניחן בה. תופעה נפוצה היא החטאת המטרה האחרונה, במיוחד במקצה הירי האחרון כשהביאתלט מדורג במקום טוב, מה שמוביל להדרדרות בדירוגו. תופעה זו אופיינית בדרך כלל לביאתלטים צעירים או בינוניים, אך לא פעם מתרחשת גם בקרב הביאתלטים המנוסים ביותר, במיוחד בתחרויות שיא של העונה או בתחרויות השליחים שבהן תחושת האחריות לתוצאת הנבחרת מורגשת היטב אצל כל ספורטאי. השילוב של מעבר קיצוני בין מאמצים פיזיים גבוהים לשהיות בתנוחה רגועה, עם דרישות מנטליות גבוהות הופך את הביאתלון לאחד הענפים האולימפיים הקשים והמאתגרים ביותר.

סוגי ביאתלון נוספים

בעונת הקיץ מתאמנים ביאתלטים על כבישי אספלט כשבמקום מגלשי סקי רגילים הם משתמשים בסקי גלגיליות (Roller Ski) ומשלבים זאת עם ירי במטווח, בדומה לגרסה החורפית. ספורט זה נקרא ביאתלון קיץ. סוג אחר של ביאתלון קיץ, המשלב ריצת שדה עם קליעה למטרה ברובה קליבר זעיר, צובר תאוצה בשנים האחרונות. בשני סוגי ביאתלון הקיץ מתקיימת אליפות העולם, המאורגנת על ידי איגוד הביאתלון הבינלאומי, בכל שנה בחודש ספטמבר. ניתן לציין בישראל את אליפות צה"ל שבעבר התנהלה באופן דומה יחסית לתחרות ביאתלון קיץ.
ענף נוסף שהתפתח בשנים האחרונות הוא ביאתלון חץ וקשת (Archery Biathlon) המשלב גלישת סקי עם ירי למטרות בחץ וקשת.