google/wiki40b huggingface dataset:
ג'ון צ'אליס

ביוגרפיה

צ'אליס נולד בבריסטול וגדל בדרום מזרח לונדון. אביו ג'יימס אלק היה עובד מדינה. צ'אליס למד באוטרשו סקול קרוב לווקינג שבסארי. לפני שפתח בקריירת משחק עבד כסוכן נדל"ן מתלמד. ב-1969 הופיע בחד מתפקידיו הראשונים בטלוויזיה בדרמת הפשע "Big Breadwinner Hog". בשנים 1971 עד 1975 הופיע בקביעות בסדרה "Z-Cars" בתפקיד סמל קולשו.
במשך שנים רבות גילם צ'אליס את הדמות אוברי "בויסי" בויס גם בסיטקום "על שוטים ואנשים" וגם בספין-אוף "הדשא הירוק יותר". תפקידים נוסים שלו בטלוויזיה היו ב-"Dixon of Dock Green", בסדרה "The Sweeney", בתת-הסדרה "The Seeds of Doom" של "דוקטור הו", "דרקולה", "בו ג'סט", "ג'ולייט בראבו", "קורוניישן סטריט", "Bloomers", "האזרח סמית'", "Ever Decreasing Circles", "דוקטור סנגלס", "Chance in a Million", בסדרה "The Bill", "רגל אחת בקבר", "Open All Hours", בסיטקום "The New Statesman", "אל תחכה לי", "Soldier Soldier", בסדרה הקומית "Brass Eye", "המשפחה שלי", "In Sickness and in Health" וב-"Heartbeat".
סצנות החוץ של הסדרה "הדשא ירוק יותר" צולמו בביתו של צ'אליס באותה תקופה, וכן בשדות ובכפרים שמסביב. בין השנים 2005 ל-2009 שודרו ארבע עונות של הסדרה בערוץ BBC One. ב-2008 כיכב צ'אליס בתפקיד אורח בסדרה הקומית "בערוב ימי היין".
צ'אליס הופיע בתוכנית מוקומנטרית של ערוץ 4 בשם "Brass Eye", בה גרמו לו להאמין שנואל אדמונדס ירה בקלייב אנדרסון. ברדיו של ה-BBC השתתף צ'אליס במחזה "Rules of Asylum" מאת ג'יימס פולט ששודרה ב-1973. בשנים 2001 עד 2004 גילם את דיבדן פורליו ב-"Getting Nowhere Fast".
צ'אליס הופיע במספר תפקידים בתיאטרון. הוא כיכב בתפקיד קפטן הוק בהצגה "פיטר פן" שהועלה בתיאטרון פלאזה בסטוקפורט. ב-2011 ו-2012 שיחק בתפקיד אבנעזר ב"אלאדין" בתיאטרון וסטון פלייהאוס. בחג המולד 2013 ובשנה החדשה 2014 שיחק בדמות מלך עכברוש במחזה "דיק ויטינגטון" בתיאטרון פלאזה בסטוקפורט. ב-2006 שיחק בתפקיד קמע בדרמה "האימפרסיוניסטים". עוד הופיע בתוכנית התעודה "King Of Christmas Lights" של ערוץ 4 לצדם של פול טול וכריס אליוט ששודרה ב-19 בדצמבר 2011. צ'אליס היה המספר בסדרה הקומית "Hitchhiker's Guide To The Galaxy Live Tour".
צ'אליס כתב שני ספרי אוטוביוגרפיה: "Being Boycie" ו-"Boycie & Beyond". באפריל 2012 יצא למסע לקידום הספר "Being Boycie" שהתחיל מווטרסטונס באוקסברידג'. באותה שנה היה הקריין של הסדרה "Strippers: Cars for Cash" של ערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק.
ב-2014 יצא צ'אליס לסיבוב הופעות של הצגת יחיד בשם "Only Fools and Boycie" המתארת את חייו לפני, בזמן, ואחרי היותו בתפקיד "בויסי".
בפברואר 2016 הופיע צ'אליס במופע בשם "ערב עם ג'ון צ'אליס" בדרבי.
ב-19 בפברואר 2016 לוהק צ'אליס לתפקיד קפטן פיקוק, דמות שגילם פרנק ת'ורנטון, בגרסה מחודשת של הסדרה הקומית "מישהו מטפל בך?". הסרט שודר ב-BBC באוגוסט 2016.

חיים אישיים

צ'אליס נשוי לקרול, אשתו הרביעית. הם התחתנו ב-1993 וחיים בוויגמור אבי בעיירה ויגמור שבהרפורדשייר. לצ'אליס אין ילדים. הוא היה נשוי לג'ין צ'אליס (1964–1966), לדבי ארנולד (1981–1985), ולסבינה פרנקלין (1987–1988)
צ'אליס הוא פטרון של האגודה הבריטית לשימור קיפודים.
אומלופ הט ניוסבלד

הט ניוסבלד ומזג האוויר

בגלל המועד בשנה בו מתקיים המירוץ, נערכו חלק גדול מהמירוצים בעבר בתנאי מזג אוויר קשים, בקור עז, גשם ואף שלג. רק במקרים ספורים נדחה, או בוטל המירוץ כתוצאה מתנאים אלו. מארגני המירוץ עוקבים אחר תחזית מזג האוויר עד לשעת זינוק המירוץ ומתאימים, במידת הצורך, את המסלול כך שלא יסכן את בריאות הרוכבים. מסיבה זו נאלצים לעיתים המארגנים לעקוף את המעלות המרוצפים אשר נחשבים מצד אחד כשיא המירוץ, אך בה בעת גם כקטעים המסוכנים המועדים לנפילות. בשנים 1955, 1974 ו-1988 קוים המירוץ למרות ירידת שלג בליל המירוץ. בשנת 1971 נדחה המירוץ בשלושה שבועות כתוצאה משלג כבד וב-1986 בוטל המירוץ כתוצאה משלג. הפעם האחרונה בה בוטל המירוץ הייתה ב-2004. מארגן המירוץ, וים ון הרווך, אמר אז: "בטיחות הרוכבים לא הייתה יכולה להיות מובטחת. השלג והקור המקפיא הפכו את המסלול למסוכן מדי". המירוץ של 1960 בוטל אף הוא, אלא שביטול זה היה כתוצאה ממחלוקת בין ההתאחדות הבינלאומית לאופניים (UCI) ובין מארגני המירוץ, מחלוקת אשר הסתיימה בביטול הפגנתי של המירוץ על ידי המארגנים.

ההיסטוריה של המירוץ

תנאי מזג האוויר הקשים בהם נערך המירוץ גרמו באופן ברור ליתרון לרוכבים הבלגים בכלל ולפלמים בפרט. ב-15 הפעמים הראשונות בהן קוים המירוץ, זכו בו רוכבים בלגיים. רק ב-1959 ניצח רוכב זר במירוץ, שיימוס אליוט האירי. ב-1948 חצה ראשון את קו הסיום הרוכב האיטלקי המפורסם, פאוסטו קופי לאחר ששלט במירוץ, אך הוא נפסל בשל קבלת גלגל חלופי במהלך המירוץ מרוכב מקבוצה אחרת (על פי החוק, היה מותר לקבל סיוע שכזה רק מרוכב מאותה קבוצה).
שיא המהירות במירוץ נקבע עוד ב-1975 על ידי הבלגי ז'וזף ברוייר שקבע מהירות של 43.35 קמ"ש.

מסלול המירוץ

במשך רוב שנותיו היה גם הזינוק למירוץ וגם סיומו ממוקם בעיר גנט. החל מ-1996 ועד 2007, הסתיים המירוץ בלוקרן הנמצאת כ-20 ק"מ צפונית מזרחית לגנט. המירוץ, אשר אורכו הוא כ-200 ק"מ, פונה מגנט דרומה ועובר בשורת מעלות של קטעי מרצפות. המפורסמים שבהם הם אוד קווארמונט, מור ון חרארדסברגן ומולנברג. האחרון נמצא כ-60 ק"מ מהסיום. מכאן התווי הוא מישורי אך עובר במספר קטעים של אבני מרצפות אשר יכולים להשפיע על תוצאת המירוץ. במידה ותנאי מזג האוויר נוחים, קיים סיכוי טוב למיאוץ רב משתתפים בסיום המירוץ. כאשר התנאים קשים, יש יתרון לקבוצות בריחה הנוצרות תוך כדי המירוץ.
ב-2008 חזר המירוץ למסלול המסורתי של גנט-גנט, כשהמעלה האחרון במסלול היה המולנברג הנמצא 39 קילומטרים לפני קו הסיום. ב-2018 קיבל המסלול את הסיום שהיה המסורתי ברונדה ון פלנדרן עד 2011, עם מעלה המור ון חררדסברגן המרוחק כ-20 ק"מ לסיום בעיר נינובה.
אפרים שך

ד"ר אפרים עזריאל שך (תר"צ, 1930 -  י"ט בתשרי, תשע"ב, 17 באוקטובר 2011) היה איש חינוך, יקיר ירושלים. בנם של הרב אלעזר מנחם וגוטל טובה שך.

ביוגרפיה

אפרים עזריאל שך נולד בקלצק שבבלארוס, בתקופה שאביו כיהן כראש ישיבה בישיבה המקומית. בחודש טבת תש"א (ינואר 1941) עלה עם משפחתו לארץ ישראל. במשך מספר חודשים התגוררה המשפחה בתל אביב ולאחר מכן עברה להתגורר בשכונת כרם בירושלים. למד בישיבת תפארת צבי ולאחר מכן בישיבת חברון. בשנת תש"ג נערכה בביתו סעודת הבר מצווה שלו בהשתתפות גדולי הרבנים, ובהם: הרב איסר זלמן מלצר, הרב יצחק זאב סולובייצ'יק והרב אליעזר יהודה פינקל. בבחרותו התגייס לאצ"ל. בסוף שנות ה-40 למד בישיבת הדרום, שם כיהן אביו כראש ישיבה. בשנות ה-50 למד באוניברסיטת אוטווה ובישיבה יוניברסיטי. בעל תואר דוקטור במחשבת ישראל ובתולדות עם ישראל בימי הביניים. 
לאחר שובו מלימודיו בחו"ל עבד בהוראה במוסדות חינוך שונים בישראל ובהם בכפר הנוער הדסים. בסוף שנות ה-50 יצא לשליחות חינוכית בקהילות יהודיות בחו"ל. היה רב בוולקום שבדרום אפריקה, מנהל בית הספר הלל באוטווה, ומחנך בישיבה דפלטבוש, ניו יורק. היה חבר בהסתדרות הרבנים בארצות הברית וחבר הנהלת ארגון המורים העבריים בארצות הברית.
בשנות ה-80 שב לישראל. עם שובו היה מנהל המחלקה לחינוך ותרבות בעיריית נתניה ולאחר מכן מנהל מחוז ירושלים במחלקה לחינוך מבוגרים במשרד החינוך ומנהל המחלקה לבתי ספר עבריים בתפוצות. היה יושב-ראש מערכת השבועון "שער למתחיל".
פרסם מאמרים וחוברות בנושאי מחשבת ישראל ותולדות עם ישראל וחגיו, רובם בהוצאת משרד החינוך והתרבות. 
יקיר ירושלים לשנת 2006, "על פעילותו החינוכית להפצת מורשת ישראל ותולדות עם ישראל בארץ ובתפוצות".
נפטר בי"ט בתשרי תשע"ב, יום השנה לפטירת סבו עזריאל שך, ששמו השני נקרא לזכרו. נקבר בהר המנוחות בירושלים. 
היה נשוי לתמרה ואב לשניים, והתגורר שנים רבות בשכונת בית וגן בירושלים. אחותו דבורה נשואה לרב מאיר צבי ברגמן.

השקפת עולמו ויחסו לאביו הרב שך

עד הגיעו לגיל בר מצווה הלך אפרים שך בדרכו של אביו, הרב שך. התרחקותו מדרכו והשקפת עולמו של אביו החלה באמצע שנות ה-40, בתקופת לימודיו בישיבת חברון. הוא התגייס לאצ"ל וגילה נטיות עצמאיות. מאז פיתח השקפת עולם ציונית-דתית ובחר במסלול אקדמי, המנוגד להשקפת עולמו של הרב שך. עם זאת, אמר על תגובת אביו לתמורות שחלו בו: "ראית את גדולתו בכך שהוא מסוגל היה לקבל זאת, כל עוד – ואת זה הוא אמר בצורה ברורה – כל עוד אני נשאר נאמן לתורת ישראל ולאמונת ישראל".
בסוף שנות ה-60, עם פטירת האם, גוטל שך, חל נתק בין אפרים שך לאביו. באותה תקופה שהה אפרים שך בחו"ל והרב שך החליט לערוך את הלווייתה של רעייתו במועד ולא להמתין לשובו של הבן ארצה, בנימוק של מניעת ביטול תורה של תלמידי ישיבת פוניבז'. כעבור זמן חלה הפשרה ביחסיהם של השניים והבן נהג לבקר את אביו בקביעות.    
בשנת 1990, בתקופת "התרגיל המסריח", היה ד"ר שך מעורב בהתרחשויות הפוליטיות. הוא שימש כתובת לגורמים השונים במערכת הפוליטית שניסו לגייס דרכו את תמיכת אביו הרב שך. בין השאר, הוא נכח בפגישה שקיים האלוף (מיל.) אביגדור בן גל עם הרב שך בניסיון לשכנעו לתמוך בהקמת ממשלה בראשות שמעון פרס. לאחר "נאום השפנים והחזירים" של הרב שך, שבו יצא נגד השמאל ואנשי הקיבוצים, פעל אפרים שך לרכך את התגובות הקשות שעוררו הדברים. לאחר הרכבת הממשלה על ידי יצחק שמיר, הוצע לד"ר שך על ידי נציגי הליכוד תפקיד ביצועי, אולם הוא דחה את ההצעה בנימוק כי "הוא מקבל תפקידים רק לפי כישוריו והשכלתו, וכי הוא בוחל בתפקידים שריח קרבה ביולוגית נודף מהם". 
לאחר פטירת הרב שך התבטא ד"ר שך בראיונות שונים באור חיובי על דרכו והשקפת עולמו של אביו.
תומר חן

תומר חן הוא זמר מזרחי ישראלי.
חן החל את דרכו ב-2002 עם האלבום "פרח מדבר", שכלל 10 שירים, ביניהם הלהיטים "פרח מדבר" (דואט עם הזמרת שימרית) ו"צינגלה" (שיר טורקי שתרגם דוד זיגמן).
בשנת 2003 יצא אלבומו השני, "מאבד את הכיוון" (10 שירים). ב-2009, בתום עבודה של יותר מארבע שנים, יצא אלבומו השלישי, "הכל בעולמי", 
ובו 13 שירים.
שינזו

עלילה

גיבורת הסדרה היא יאקומו, בת האנוש האחרונה שנותרה בעולם אחרי מלחמה נוראה שבה השמידו האנטרים (חצי חיה חצי אדם) והמכונות את הגזע האנושי כולו. אביה הרדים אותה מפני שקיווה שבעזרת כוחות מיוחדים שקיבלה כשהייתה בת 5, היא תוכל למצוא את בני האדם האחרונים שנותרו, שנמצאים בעיר אגדית בשם שינזו. אביה חשב שתצליח להביא שלום והרמוניה לעולם ולשנות את הגורל האכזר שנגזר על בני האדם.
יאקומו מתעוררת לאחר שינה של 500 שנה (אף שהייתה אמורה להימשך רק 50 שנה) ומתחילה את דרכה לעבר שינזו. אביה השאיר בשבילה שלושה שומרים שעליה למצוא בעצמה שיגנו עליה במסעה לשינזו מפני הסכנות האורבות לה, כבת האנוש האחרונה בכל העולם.
רפלציה

רֶפְלַצְיָה היא מונח כלכלי שפירושו המילולי הוא "ניפוח מחדש"; רפלציה היא מדיניות כלכלית שננקטת בידי ממשלה, כשלב ראשון בתהליך הבראת המשק לאחר תקופת שפל כלכלי קשה ועיקרה הזרמת כספים, הגדלת הוצאות הממשלה, הרחבת אשראי, צמצום מסים ועוד. מטרת פעולות אלו "להניע את גלגלי המשק"- עידוד הצריכה הפרטית, הגדלת תפוקה, השקעות, תעסוקה ועוד.
זמן אמת (תוכנית טלוויזיה)

שידור התוכנית

התוכנית שודרה לראשונה ב-15 במאי 2017 בהנחיית אסף ליברמן, והיא משודרת מאז מדי יום שני, אחרי המהדורה המרכזית.
התוכנית בעריכת טלי בן עובדיה, בבימוי של ערן בן שבת ורן גולן, ובהפקת חיים סלוצקי ודנה כהן הפקות.
העונה הראשונה נגמרה ב-21 באוגוסט 2017, ובמקומה עלתה תוכנית התחקירים שטח הפקר עם רוני זינגר, גור מגידו ותומר אביטל. 
ב-27 בנובמבר 2017 עלתה עונתה השנייה וב-9 ביולי 2019 עלתה העונה השלישית של הסדרה.
CERA

CERA (ראשי תיבות באנגלית של Continuous Erythropoitin Receptor Activator - מפעיל רציף לקולטני אריתרופויאטין) הוא קבוצת תרופות חדשות ("דור שלישי") המפעילות את קולטני האריתרופויטין.
התרופה Methoxy polyethylene glycol-epoetin beta (שם מסחרי: Mircera) מיוצרת על ידי חברת התרופות השווייצרית רוש (Roche). נועדה לטיפול באנמיה במקרים של אי ספיקת כליות כרונית, במצב שבו הכליות מפסיקות לייצר את ההורמון אריתרופויאטין. הורמון זה מעודד יצירת כדוריות דם אדומות במח העצם, ועד עתה השתמשו לטיפול בחולי הכליות באריתרופויאטין מלאכותי. התרופה החדשה פועלת במנגנון דומה לאריתרופויאטין - גם היא מפעילה את קולטני האריתרופויאטין. החידוש בתרופה זו הוא, שהיא קשורה לתרכובת פוליאתילן גליקול (PEG) הגורם לחומר להישאר בגוף זמן ממושך יותר. אורך החיים הארוך של תרופה זו, מאפשר להזריק אותה לחולה לעיתים רחוקות יותר - פעם ב-3-4 שבועות.
באוגוסט 2007 קיבלה תרופה זו את אישור האיחוד האירופי ובינואר 2008 קיבלה את אישור מנהל המזון והתרופות האמריקאי.

שימוש בלתי חוקי בספורט

בדומה לדורות הקודמים של האריתרופויטין, גם ב-Mircera נעשה שימוש בלתי חוקי בספורט, ובמרוץ האופניים טור דה פראנס 2008, התגלו שלושה רוכבים שנטלו תרופה זו. בעקבות זאת הודיע הוועד האולימפי הבינלאומי, שישה שבועות לאחר סיום אולימפיאדת בייג'ינג (2008), כי כל 5,000 דגימות השתן שנלקחו מהספורטאים במהלך האולימפיאדה - תישלחנה לבדיקה מחודשת, כדי לאתר שרידי CERA.
חברת רוש, מפתחת התרופה, היא זו שסייעה לסוכנות העולמית נגד סמים בספורט לפתח בדיקה לגילוי שימוש ב-Mircera.
הר ביהייב (מיין)

תיירות

שביל הליכה מוליך מחוף סנד ביץ' לפסגת ההר, ולאגם סמוך. שביל זה נחשב לשביל היפה ביותר במיין, ויש הטוענים שבארצות הברית כולה.
ולנטינה ויסקונטי

ביוגרפיה

נולדה במילאנו, בתם של ג'אן גָלֵאָצוֹ הראשון, דוכס מילאנו ושל איזבל לבית ולואה (בתו של ז'אן השני, מלך צרפת). ב-17 באוגוסט 1389 נישאה לבן דודה לואי הראשון, דוכס אורליאן שהיה בנו של שארל החמישי, מלך צרפת ואחיו של שארל השישי, מלך צרפת, ועברה להתגורר בחצר המלכות הצרפתי.
אחרי שהסתכסכה עם המלכה איזבו מבוואריה, גורשה ויסקונטי מחצר המלכות ונאלצה לעזוב את פריז. נפוצו שמועות כי לואי הראשון, דוכס אורליאן תינה אהבים עם המלכה איזבו מבוואריה אשת אחיו שארל השישי, וכי ולנטינה עצמה הייתה קשורה מאוד עם שארל השישי שסבל מהתקפים חוזרים ונשנים של שיגעון.
ולנטינה ויסקונטי הייתה אמו של שארל הראשון, דוכס אורליאן שהיה אביו של לואי השנים עשר (מלך צרפת לעתיד) ואחד ממשורריה המפורסמים של צרפת. היא הייתה גם פטרוניתו של המשורר הצרפתי אסטאש דשאן שכתב לכבודה שירי הלל.
ב-20 בנובמבר 1407 לואי הראשון, דוכס אורליאן נרצח בידי עושי דברו של בן דודו ז'אן הראשון, דוכס בורגונדיה. ולנטינה ויסקונטי מתה בבלואה שנה אחרי רצח בעלה.
When You Leave (Numa Numa)

רקע וכתיבה

את השיר כתבו פזמונאים וזמרים רבים. גרסה זו ספציפית הופקה על ידי המפיק, הזמר-יוצר והדי ג'יי השוודי בסהאנטר. השיר נכלל באלבום האוסף של ג'ייסון נווינס, Ultra Dance 10. אלבום האוסף איגד להיטים ושירים מוכרים רבים שיצאו באותה שנה.
השיר הוא גרסה בשפה האנגלית לשיר "Dragostea Din Tei" של הלהקה המולדובית O-Zone. לשיר המקורי יצאו גרסאות כיסוי ורמיקסים רבים סביב כל רחבי העולם, וביניהם גם הגרסה של פושקאו.

וידאו קליפ

בנוסף לצאתו כסינגל, החליטה פושקאו לצלם לו וידאו קליפ נלווה שיקדם אותו. הקליפ הועלה לערוץ היוטיוב של אולטרה מיוזיק באותה שנה.
תחילה, נראית פושקאו שוכבת על מיטה כשהיא בתרדמת בעוד שלוש אחיות רוקדות מסביבה. לאחר מכן אחת האחיות מזריקה לפושקאו חומר שמעיר אותה מהתרדמת, ואז ניתן לראותה ועוד כמה רקדניות רקע בתוך חלונות ראווה, כשהן רוקדות ומכוסות בצבעים אשר זוהרים בחושך.
נכון למאי 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-12 מיליון צפיות.
בריטניקה לנוער

בריטניקה לנוער היא אנציקלופדיה לנוער שיצאה לאור בישראל החל משנת 1977, והתבססה על האנציקלופדיה Children's Britannica, שהחלה לצאת לאור בשנת 1960 על ידי הסניף הלונדוני של אנציקלופדיה בריטניקה בע"מ. 
עורכה של Children's Britannica היה ג'ון ארמיטאג', ומרבית כותביה היו בריטים. יועצים לעריכה היו המנהל, הצוות והתלמידים של בית הספר היסודי על שם ויליאם אוסטין בלוטון, בדפורדשייר. 
ב-1975 יזם נחמן אוריאלי, מנכ"ל הוצאת עם עובד, את הדפסת האנציקלופדיה בעברית. "בריטניקה לנוער" יצאה לאור ב-15 כרכים על ידי חברת "אנציקלופדיות לנוער בע"מ", ותוארה על ידה כ"אנציקלופדיה בינלאומית לישראל". להבדיל ממתחרותיה (מכלל - אנציקלופדיה לנוער, יבנה - האנציקלופדיה לנוער ואנציקלופדיה אביב), שהופיעו בניקוד מלא, "בריטניקה לנוער" הופיעה ללא ניקוד (שמות הערכים נוקדו, ולעיתים נוקדו מילים מסוימות בגוף הערכים). אף שהתבססה על Children's Britannica, ערכים רבים בה, בפרט בנושאי ישראל ויהדות נכתבו במיוחד למהדורה העברית. "נוסף לכך, ניתן בערכים מסוימים פירוש ועיבוד מקורי בידי 'אנציקלופדיות לנוער בע"מ' במקום תרגום גרידא של המקור".
ערכי "בריטניקה לנוער" כללו גם תצלומים רבים, בצבע ובשחור לבן, תרשימים ומפות. 
לשם הכנת המהדורה העברית הוקמה מערכת שבראשה עמד פרופ' שניאור ליפסון ממכון ויצמן למדע, וחבריה היו פרופ' יוסף גורני, הרב שמואל אבידור הכהן, הרב ח"כ מנחם הכהן, ד"ר כרמי יוגב, מנהל גימנסיה הרצליה, אל"ם (מיל.) גרשון ריבלין, פרופ' רינה שפירא ופרופ' נתן שרון. העורך הכללי היה דוד שחם. כן פעל צוות של עורכים ויועצים מדעיים, ובהם נחמיה בן אברהם - ספורט, פרופ' יהואש הירשברג - מוזיקה, ד"ר מאיר פעיל - צבא ופרופ' דרור שדה - אסטרונומיה.
העיתונאי זאב גלילי השווה בין "בריטניקה לנוער" לבין "מכלל", והתאכזב לגלות שב"בריטניקה לנוער" אין ערך על מסכת אבות. הוא הוסיף וציין כי: "המשכתי ובדקתי מה יש ומה אין בבריטניקה לעומת ה"מכלל". וזה מה שמצאתי בכמה עמודים של "מכלל", ערכים שאין בבריטניקה: אביגיל (אשת נבל הכרמלי), אבישי, אביתר, אבן ג'נאח, אבן סינה, אברהם אבינו ותקצר היריעה מלפרט. בעיקר ניכר יתרונה של "מכלל" בנושאי ארץ ישראל, תנ"ך, הלכה, תולדות עם ישראל...ההגינות מחייבת לציין כי בבריטניקה יש ערכים שאין ב"מכלל", החל ב"אבולוציה" וכלה ב"אינפלציה.".
בשנת 1993 יצא לאור כרך "עדכונים והשלמות", שהעורך הראשי שלו הוא עמנואל לוטם.
לאסינה דאו

קריירה

דאו התחיל את הקריירה שלו בסקסאן מליגת העל המולדובית. ב-10 באפריל 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1-0 לזאריה בלץ. ב-20 במאי 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-4 נגד אקדמיה קישינב. ב-2 ביולי 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בזירה האירופית בהפסד 2-0 לאפולון לימסול במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. ב-15 ביולי 2015 חתם בזאריה בלץ. כעבור 10 ימים ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1-0 לזימברו קישינב. בסיום העונה זכה עם זאריה בגביע.
ביוני 2016 חתם באקטובה מליגת העל הקזחית. ב-19 ביוני 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 4-2 לקאיראט אלמטי.
ב-14 בספטמבר 2016 חתם בהפועל אשקלון מליגת העל, אך עבר בבקרה רק לאחר כחודש וחצי. ב-29 באוקטובר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 5-0 למכבי חיפה. ב-29 בינואר 2017 חתם בבני סכנין.
בקיץ 2017 חתם בהומל מליגת העל הבלארוסית. בפברואר 2019 חתם בפיוניק ירוואן הארמנית.
געגועים לנחל

האלבום

שם האלבום הוא ציטוט מתוך השיר חופים ("חופים הם לפעמים געגועים לנחל"),  שנכלל בו המרמז גם על להקת הנח"ל שבמסגרתה ירדנה ארזי ביצעה את השיר, ושהיוותה ציון דרך משמעותי בתחילת הקריירה שלה.
האלבום כולל 21 שירים ומתוכם  שוחררו שניים כסינגלים לרדיו בשנת 2013: "שלום עירי נוחמה" בביצוע שוקולד מנטה מסטיק- שיר רוסי במקור שתרגם לעברית המשורר אברהם שלונסקי. השיר הוקלט כבר בשנת 1989 אך נגנז. השיר השני הוא "הורה של בת גולה" שנכתב בשנות ה-40 על ידי הצנחנית חנה סנש שנרצחה בהונגריה והולחן על ידי נורית הירש. 
באלבום מופיעים גרסאות מחודשות לשירי ארץ ישראל- חלקם הוקלטו בהופעה חיה לאורך תקופות מסוימות ולראשונה רואים אור על גבי דיסק
"הבה נגילה"- הוקלט בהופעה חיה בארצות הברית בתחילת שנות ה-90 ובוצע גם בהופעה שלה ברוסיה בשנת 1994
"לשיר זה כמו להיות ירדן"- הוקלט בהופעה חיה במסגרת פסטיבל עין גב 1993
"אגדת המפוחית"- הוקלט בעבור ערב מחווה לשירי אפי נצר
"שיר שמח"- בוצע בהופעותיה של ארזי בתחילת שנות ה-80 בהיעדר מספיק רפרטואר באותה תקופה
"מחרוזת שירי רועים"- הוקלט בראשית שנות ה-80 בהופעה חיה). 
מופיעים גם שירים שהקליטה עבור פרויקטים מסוימים ולא יצאו באף אלבום עד אותה עת
"ניגון עתיק"- מופיע באלבום שירי ריקודי עם מחודשים בביצועי אומנים שונים, יצא בשלהי 2012. 
"כלניות"- קלאסיקה ישראלית של הזמרת שושנה דמארי המנוחה בביצוע מחודש שיצא בשנת 2008 לרגל יום העצמאות ומופיע באלבום "עבודה עברית 2". 
באלבום משולבים גם קלאסיקות אחרות כמו "חופים"- שיר הסולו הראשון של ארזי בימי להקת הנח"ל, "יש לי כנרת"- הוקלט עבור מצעד המרגנית בשנת 1980. "הוי ארצי מולדתי"- עם שוקולד מנטה מסטיק ו"בין פרחי הגן" שביצעה בשנת 1972 בהצגה "מופע הקונגרס הציוני לצחוק" ונכנס בגרסה מחודשת לאלבומה המצליח תחנה בזמן בשנת 1989.

רשימת השירים

1. בין פרחי הגן 
2. כלניות 
3. שלום עירי נוחמה 
4. תכול המטפחת 
5. שיר שמח 
6. ניגון עתיק 
7. אגדת המפוחית
8. הוי ארצי מולדתי
9. שלג על עירי
10. שם בכביש דימונה
11. תאורת חצר
12. שירי רועים
13. שדות בית לחם 
14. שאני עמך
15. יש לי כנרת
16. בת הדייג
17. חופים
18. לשיר זה כמו להיות ירדן
19. מול הר סיני
20. הבה נגילה
21. הורה של בת גולה

סינגלים חדשים

1. הורה של בת גולה. מילים: חנה סנש, לחן: נורית הירש. תאריך יציאה: מרץ 2013. מיקום שיא במצעדים: מקום 22 ברדיו אמצע הדרך.
2. שלום עירי נוחמה- עם רותי הולצמן ולאה לופטין (שוקולד מנטה מסטיק. מילים: אברהם שלונסקי, לחן: רוסי. עיבוד: אריק רודיך. הוקלט: 1989. תאריך יציאה: מאי 2013. מיקום שיא במצעדים: מקום 29 ברשת ג'.
חתחור

מוצאה

ישנן גרסאות רבות לגבי לידתה של חתחור. הגרסה המקובלת ביותר אומרת, שהיא כמו האלים תחות וסח'מת, למעשה נוצרה מחלק בגופו של אל השמש רע, במקרה הזה, מעינו של רע, שנקראת גם "העין הקדושה", ונחשבה לאשתו. אך אחרי שרע התאחד עם האל הורוס וקושר למלוכה המצרית, הפכה חתחור לאימו, וקושרה לאלת פרה מינורית בשם "מהט וורט" (בתירגום מילולי- שיטפון גדול), שהייתה האלה המולידה של רע בעת בריאת העולם, ונשאה אותו בין קרניה. כאימו של רע, חתחור ילדה אותו מרחמה כל בוקר (תכונה שמיוחסת גם לאלה נות), וכאשתו, היא הייתה מתייחדת איתו כל לילה מחדש.

מיתוס האלה הלוחמת

כאשר שליט מצרים התחתונה, פרעה מנטוחוטפ ה-3, איחד את שתי הממלכות, הוא עשה זאת דרך מלחמה קשה ומרובת שפיכות דמים שנערכה במשך עשרים ושמונה שנים. אך בתום אותה המלחמה, מנטוחוטפ חזר להיות שליט רגוע, ותקופת שלטונו נודעה כהרמונית ושקטה. אנשי מצרים התחתונה כתבו אגדת עם ("ספר הפרה השמימית"), שהתבססה והתפתחה על שתי התקופות הללו. לפי האגדה, עינו השלישית של רע, הלא היא האלה מע'ת, הבחינה שבארץ מצרים ישנם אנשים המתכננים להתנקש בחייו. כאשר שמעה זאת חתחור, היא כעסה כל כך על אותם מתנקשים, עד שזעמה הפך אותה לאלה סח'מת (אלת המלחמות והמדבר), על מנת להרוג אותם. חתחור נעשתה צמאת דם, והטבח שביצעה באנשי מצרים הגיע לממדים עצומים, כיוון שאיש לא יכול היה לעצור אותה. כאשר ראה האל רע את הטבח והכאוס בעולם שמתחת, הוא גמר בליבו לעצור אותה. בתוך כדים ענקיים הוא עירבב בירה עם מיץ רימונים, והניח אותם כמנחה לכאורה עבור חתחור-סח'מת. היא שתתה מהכדים העצומים, בחושבה שמדובר בדם, עד שנעשתה שיכורה לחלוטין, ומתוך שכרונה חזרה לדמותה השקטה והעדינה כחתחור.

הפסטיבלים לכבודה

במשך השנה חגגו המצרים מספר פסטיבלים שהוקדשו לחתחור. במרכז הפולחן שלה בדנדרה נמנו 25 פסטיבלים, כאלה שמוקדשים רק לה או ביחד עם אלים אחרים. הפסטיבלים לחתחור כללו שירה, ריקודים ושתיית בירה. המלך לקח חלק אקטיבי בפסטיבלים כולל ריקוד בפני פסלה. ב'פסטיבל הסד' היה לחתחור תפקיד משמעותי. האלה ביקרה - בתהלוכה שבה נשאו את דמותה על גבי סירה - בקומפלקס הפולחן המלכותי בטקס המציין 30 שנות מלכות של המלך.
שלגיה ושבעת הגמדים (סרט)

העלילה

בפתיחת הסרט, ראי הקסמים מודיע למלכה כי עכשיו שלגיה היא הכי יפה בממלכה. המלכה הקנאית ציוותה על הצייד הסרבן לקחת את שלגיה ליער ולהרוג אותה. היא עוד דרשה שהצייד יחזור עם ליבה של שלגיה בקופסת תכשיטים כהוכחה למעשה. הצייד נפגש עם שלגיה אבל אינו מסוגל לפגוע בה. הוא מתחנן בדמעות לסליחתה ומגלה לה שהמלכה רוצה במותה, ודוחק בה לברוח ליער ולא לחזור לעולם. הצייד חוזר עם לב של חזיר במקום ליבה של שלגיה וכך הוא מרמה את המלכה.
אבודה ומפוחדת, שלגיה מתיידדת עם יצורי היער המובילים אותה לבקתה עמוק ביער. שלגיה מוצאת שבעה כיסאות קטנים בחדר האוכל של הבקתה, ומשערת כי הבקתה הלא מסודרת היא ביתם של שבעה ילדים יתומים. עד מהרה מתברר כי הבית שייך למעשה לשבעה גמדים מבוגרים; דוק, רטנוני, עליזי, ישנוני, ביישני, אפצ'י, ושטיא, העובדים במכרה סמוך. בעודם חוזרים הביתה, הם מודאגים למצוא את הבקתה שלהם נקיה ומשערים כי פולש פלש לביתם. הגמדים מוצאים למעלה את שלגיה, ישנה על פני שלוש מיטות. שלגיה מתעוררת ומוצאת את הגמדים ליד מיטתה ומציגה את עצמה, וכל הגמדים בסופו של דבר מקבלים אותה אל ביתם לאחר שהם לומדים שהיא יכולה לבשל ולנקות יפה. שלגיה מתחילה חיים חדשים של בישול, ניקוי, ושמירה על בית הגמדים כשהם כורים בשביל תכשיטים ובלילה שרים, מנגנים ורוקדים.
בינתיים, המלכה מגלה כי שלגיה עדיין בחיים כאשר המראה שוב עונה כי שלגיה היא היפה ביותר בממלכה. המלכה שותה שיקוי שהופך אותה לזקנה מכוערת, ומכינה רעל בשם "תרדמת נצח" וטובלת בו תפוח. המלכה הרעה מסבירה כי שלגיה תיפול לתוך שינה קסומה אם רק תנגוס בתפוח. ניתן להתעורר משינה זו אך ורק באמצעות "נשיקת אוהב ראשונה". המלכה סבורה כי לא נשקפת סכנה לתוכניותיה, כי הגמדים יקברו את שלגיה, כאשר יחשבו שהיא מתה. המלכה פוקדת את בקתת הגמדים בשעה שהם בעבודה, ומפתה את שלגיה לנגוס בתפוח המורעל. שלגיה שוקעת בשינה והמלכה קוראת "ואני אהיה היפה מכולן!". חיות היער מזעיקות את הגמדים, ואלה דולקים אחרי המלכה עד לצוק. היא מנסה לגלגל סלע עליהם, אבל ברק מכה את הצוק עליו היא עומדת, וגורם לו לקרוס. המלכה נמחצת על ידי הסלע.
הגמדים חוזרים הביתה ומוצאים את שלגיה מתה לכאורה. הם משכיבים אותה בארון זכוכית מעוטר בזהב בקרחת היער. יחד עם יצורי היער הם משגיחים עליה במשמרות. לאחר זמן מה, נסיך, שנפגש בעבר והתאהב בשלגיה, מגיע למקום. שבוי אחר יופיה, הוא נושק לה, מה ששובר את הכישוף ומעורר אותה. הגמדים ובעלי החיים שהיו שקועים באבל עמוק עד ששלגיה התעוררה מהכישוף, שמחים וצוהלים בעוד הנסיך לוקח את שלגיה לטירה שלו, שזוהרת בנוכחותה של שלגיה.

פיתוח הסרט

פיתוח הסרט החל בתחילת 1934, וביוני 1934, וולט דיסני הודיע על הפקת סרטו באורך מלא בניו יורק טיימס. לפני "שלגיה ושבעת הגמדים", האולפן של דיסני היה בעיקר מעורב בהפקת סרטים קצרים בסדרת מיקי מאוס ו"הסימפוניות הטיפשיות". דיסני קיווה להרחיב את היוקרה וההכנסות של האולפן שלו על ידי הכנת סרטים באורך מלא, והעריך כי "שלגיה ושבעת הגמדים" יכול להיות מופק בתקציב של $250,000; מה שהיה פי עשרה מתקציב ממוצע של "הסימפוניות הטיפשיות".

פסקול

הפסקול המקורי של הסרט יצא בשנת 1938 וכולל את כל השירים שהוצגו במהלך הסרט, במשך השנים יצאו עוד גרסאות וחידושים של הפסקול.
הנרייט, נסיכת בלגיה

ביוגרפיה

הנרייט נולדה ב-30 בנובמבר 1870 לנסיך פיליפ, רוזן פלנדריה (אחיו של לאופולד השני, מלך הבלגים) ולמריה, נסיכת הוהנצולרן, בתם של קרל אנטון, נסיך הוהנצולרן ויוזפינה, נסיכת באדן.
הנרייט הייתה ספורטאית נהדרת, ונחשבה לעיתים קרובות לציידת הטובה ביותר בקרב נשות האצולה. פעם אחת היא הרגה צבי לאחר שכבר הרגה עוד אחד, מה שהפך אותה לפופולרית מאוד בחוגי הספורט הבלגי. היא אפילו הרוויחה את הכינוי "הדוכסית הספורטיבית". בשנת 1908 היא ליוותה את בעלה להרי הרוקי בארצות הברית לציד של דובי גריזלי.
הנרייט מילאה פעמים רבות את חובותיו המלכותיים של אחיה, המלך אלברט. בשנת 1914, למשל, היא ביקרה בבית חולים בנויילי שטיפל בחיילים אמריקאים. בשני מכתבים, הביעו הנרייט וגיסתה המלכה אליזבת את הערכתם וביקשו תמיכה נוספת מן הוועדה האמריקאית לסיוע בבלגיה, אשר תרמה לעם הבלגי מאז הפלישה הגרמנית לבלגיה.
הנרייט מתה בגיל 77, ב-28 במרץ 1948, בסייר, ואלה, שווייץ.
חנגי

חֶנַגי (בגאורגית: ხენაგი) הוא מאכל גאורגי שמרכיביו הם טפלי עוף (קורקבנים, לבבות, גרונות) ואגוזי מלך טחונים.