google/wiki40b huggingface dataset:
כדור הארץ החלול

כדור הארץ החלול היא היפותזה הגורסת כי כדור הארץ הוא חלול כולו או מכיל בתוכו חלל פנימי גדול. היפותזה זו לא מגובה בראיות תצפיתיות ומדענים מודרניים אינם מתייחסים אליה. ההבנה המודרנית של מבנה כדור הארץ גרמה לקהילה המדעית לזנוח לחלוטין את הרעיון החל מהמאה ה-18. הרעיון של כדור הארץ החלול מצוי בפולקלור של עמים שונים, בספרות מדע בדיוני ובתאוריות קשר.
הראשון שהגה מודל מדעי של כדור הארץ חלול היה האסטרונום אדמונד היילי. היילי הציע שייתכן שבתוך כדור הארץ יש כמה קליפות כדוריות חלולות המוכלות זו בתוך זו וגז ממלא את החללים ביניהם. כל קליפה פנימית מסתובבת באופן עצמאי ויש לה קטבים מגנטיים משלה. המודל של היילי נועד לפתור סטיות לא מוסברות בשדה המגנטי של כדור הארץ.
ישנה טענה נפוצה שלאונרד אוילר הגה מודל של כדור הארץ חלול, כשבפנים כדור הארץ ישנה שמש פנימית במרכז וישנו עולם שלם המתקיים בחלקו הפנימי של קליפת כדור הארץ. עוד נטען שבקטבים ישנם פתחים המאפשרים מעבר בין העולמות הפנימי והחיצוני. אולם, אין שום רמז למודל שכזה בכתביו של אוילר, ואוילר אף הניח שכדור הארץ מלא מפנים בחישובים שביצע. ייתכן שהמקור לטעות בפרשנות שגויה של ניסוי מחשבתי אודותיו כתב אוילר, שעסק בשאלה מה היה קורה אילו היה נחפר פיר מקצה אחד של כדור הארץ, דרך המרכז, עד לקצה השני.
ספרו 'מסע לבטן האדמה' של הסופר הצרפתי ז'ול ורן, מתאר מסע למרכז כדור הארץ ומציג למעשה עולם בדיוני בו כדור הארץ אכן חלול.
בסדרת הספרים "מנהרות" מאת רודריק גורדון מופיעים עולמות שונים בבטן האדמה, כגון עיר שלמה בשם "המושבה" המתקיימת מתחת ללונדון, ועולם בעל שמש נוספת שאינה שוקעת לעולם עמוק בתוך מרכז כדור הארץ, בדומה למודל של אוילר.

תאוריות קשר

גם בתחילת המאה ה-21 קיימת תיאורית קשר הטוענת לזיוף נתונים והסתרת מידע על ידי ממשלות וסוכנויות חלל. גרסאות שונות של התאוריה מציגות רעיונות כגון ציוויליזציה מפותחת החיה בחלקו הפנימי של כדור הארץ, קיומה של שמש פנימית ואפשרות לכניסה לחלקו הפנימי של כוכב הלכת דרך הקוטב הצפוני. חלק מביאים כמקור מסמכים כביכול מהרייך השלישי שמוכיחים לטענתם קיום של ידע על החלק הפנימי של כדור הארץ ואף טוענים לטבע חלול של כוכבי לכת וירחים אחרים במערכת השמש. חלק מקשרים תאוריה זו אף לספר הזוהר. יש המכנים את העולם התת-קרקעי בשם אגרתה (Agartha) וטוענים לקיום מידע מוסתר מהציבור שנפוץ באינטרנט. חלק מהתאוריות מציגות מספר כניסות נסתרות לכדור הארץ הפנימי.
בשנת 2016 פורסם סרטון ביוטיוב הטוען כי נאס"א שיבשה את התמונות של כדור הארץ והעלימה מהן את הפתח הענק שנמצא ליד הקוטב הצפוני. הסרטון הפך לסרטון ויראלי.
איהור קוסטנקו

איהור איהורוביץ' קוסטנקו (31 בדצמבר 1991 - 20 בפברואר 2014) היה עיתונאי וויקיפד פעיל בויקיפדיה האוקראינית שנהרג באירועי יברומאידאן.

ביוגרפיה

איהור נולד במחוז טרנופול באוקראינה. סבו וסבתו גידלו אותו מאחר שהוריו עבדו בעת ילדותו בסנקט פטרבורג. למד בבית ספר קתולי והיה אח אחד לאינה.
קוסטנקו סיים לימודי תואר ראשון בגאוגרפיה בשנת 2013 באוניברסיטת לבוב. עבודת הסמינריון שלו עסקה בשיפור התיירות במחוז שלו. הוא אף עבד ככתב באתר "ספורטאנליטקיה".
היה פעיל מאוד בוויקיפדיה האוקראינית, שם כתב תחת שם העט "Ig2000", תרם למיזם מעל 280 ערכים בתחום התעופה, כלכלה, כדורגל ובנושאים נוספים. הערך שכתב על המשחתת הסובייטית "נזאמוזניק" הפך לערך מומלץ.

מותו

קוסטנקו נסע ב-18 בפברואר לקייב כדי להשתתף במחאות אירועי יברומאידאן, התפרצות של מחאה פרו-מערבית שקמה לאחר שהממשלה סירבה לאשר את צירוף אוקראינה לגוש האירו. הוא הצטרף לחבריו מלבוב בהקמת מחסומים שיפרדו בין המפגינים לבין כוחות הביטחון. המחאה בין המפגינים לבין כוחות השיטור התפתחה לאלימה בשעות הערב של ה-19 בפברואר.
ביום שלמחרת, ה-20 בפברואר 2014, גופתו של קוסטנקו נמצאה ברחוב, במרחק מה ממרכז האומנות "ארמון אוקטובר". היו לו שברים ברגליים וכן סימני ירי בראשו ובחזהו.
ב-22 בפברואר, תהלוכה שמנתה כמה מאות אנשים, נשאה את ארונו של קוסטנקו מקייב ללבוב אל הלוויתו. יותר מ-500 אבלים הדליקו נר לזכרו בעיר הולדתו.

מורשת

ב-21 בנובמבר 2014, יחד עם מפגינים אחרים שנהרגו באירועי המחאה, הוענק לקוסנטקו תואר "גיבור אוקראינה", התואר הלאומי הרם ביותר אותו יכול לקבל אזרח אוקראיני.
כמו כן, בשנת 2014 קוסנטקו הוכרז לאחר מותו כ"ויקיפד השנה". ג'ימי ויילס הכריז עליו כזוכה בכנס ויקימדיה שנערך באוגוסט בלונדון. הפרס הוענק לאחותו של קוסטנקו, אינה בחודש שלאחר מכן בקייב.
המגזין של משרד החינוך והמדעים של אוקראינה הכריז על קוסטנקו כ"סטודנט השנה". האודיטוריום באוניברסיטת לבוב נקרא "האודיטוריום לזכר איהור קוסטנקו" לכבודו. לוחית זיכרון הנושאת את שמו הוצבה בבית הספר התיכון בו למד.
יום בריאות הנפש העולמי

יום בריאות הנפש העולמי מצוין מדי שנה ב-10 באוקטובר ומטרתו של יום זה לקדם את המודעות והידע בתחום בריאות הנפש. ברחבי העולם מתקיימים אירועים להעלאת המודעות, ובמקומות מסוימים היום הוא חלק משבוע המוקדש כולו לאירועים להעלאת המודעות בתחום. הוא נחגג מאז שנת 1992 כאשר היוזמה לקביעת יום זה הייתה של ההתאחדות העולמית לבריאות הנפש (WFMH), ארגון אשר לו נציגים במעל ל-150 מדינות. בנוסף, האו"ם תומך ביום זה מדי שנה דרך ארגון הבריאות העולמי. 
יום בריאות הנפש מצוין בלמעלה ממאה מדינות ובניהן ישראל.

נושא שנתי

בשנים הראשונות, ליום לא היה נושא ספציפי. מטרותיו היו כלליות לקידום קידום בריאות הנפש וחינוך הציבור בנושאים הנוגעים לבריאות הנפש. בשלוש השנים הראשונות, אחת הפעילויות המרכזיות לציון יום הייתה שידור באמצעות מערכת הלווין של הסוכנות האמריקנית למדיה גלובלית . חברי הוועד של ההתאחדות העולמית לבריאות הנפש לקחו חלק בשידור והגיעו תגובות מכל העולם.
הנושאים השנתיים ביום בריאות הנפש החל משנת 1996:
2018: אנשים צעירים ובריאות הנפש בעולם משתנה
2017: בריאות הנפש במקום העבודה
2016: עזרה ראשונה פסיכולוגית
2015: כבוד בבריאות הנפש
2014: לחיות עם סכיזופרניה
2013: בריאות הנפש והגיל המבוגר
2012: דיכאון: משבר עולמי 
2011: הקפיצה הגדולה: השקעות בריאות הנפש
2010: בריאות הנפש ומחלות גופניות כרוניות
2009: טיפול ראשוני בבריאות נפש: שיפור הטיפול וקידום בריאות הנפש
2008: קידום נושא בריאות הנפש כנושא גלובלי: הרחבת השירותים באמצעות תמיכה ופעילות אזרחית
2007: בריאות הנפש בעולם משתנה: השפעות התרבויות וגיוון
2006: בניית מודעות - צמצום הסיכון: מחלות נפש והתאבדות
2005: בריאות נפשית ופיזית לאורך החיים
2004: הקשר בין בריאות פיזית ונפשית 
2003: הפרעות רגשיות והתנהגותיות אצל ילדים ובני נוער
2002: השפעות טראומה ואלימות על ילדים ובני נוער
2001-2000: בריאות הנפש ועבודה
1999: בריאות הנפש והזדקנות
1998: בריאות הנפש וזכויות האדם
1997: ילדים ובריאות הנפש
1996: נשים ובריאות הנפש
נאולוכוס

נָאוּלוֹכוּס (ביוונית: Ναύλοχα, נָאוּלוֹכָה; בלטינית: Naulochus) הייתה עיר עתיקה או אולי רק מעגן פתוח לאניות בחוף הצפון־מזרחי של סיציליה, בין מילאי לכף פלורוס (Pelorus). היא מפורסמת בשל הקרב הימי הגדול שנערך לחופיה ב־36 לפנה"ס, בין הצי של אוקטביאנוס בפיקודו של אגריפה לבין הצי של סקסטוס פומפיוס. פירוש השם "נאולוכה" ביוונית הוא "חניית אניות", ומכאן כי שימשה מעגן פתוח (roadstead) לאניות סוחר. יש הסבורים כי לא הייתה מיושבת, אך סיליוס איטליקוס, מחבר הפואמה "פּוּנִיקָה", מונה אותה עם הערים בסיציליה שהתייצבו לצדה של קרתגו במלחמה הפונית השנייה. מתיאורו של ההיסטוריון היווני־רומי אפיאנוס את הקרב הימי מניחים כי נאולוכוס נמצאה בין מילאי לבין כף רסוקולמו (Rasoculmo), הסמוך לכף פלורוס ונקרא אצל תלמי "כף פָלָקרוּם" (בלטינית: Phalacrum promontorium).
קשת (קבוצת כוכבים)

גרמי שמים עמוקים

קבוצת קשת היא אחת הקבוצות האהודות על ידי חובבי התחום בשל הגיוון והעושר של אובייקטים המצויים בקרבתה. מיקומה על רקע שביל החלב הוא הסיבה העיקרית לכך. מרכז הגלקסיה (קשת A*) נמצא בקבוצה זו, ולכן ניתן לראות צבירי כוכבים וערפיליות רבות. 15 עצמי מסיה נמצאים בקבוצה זו.
M23 הוא צביר פתוח גדול בקוטר של כחצי מעלת קשת וניתן לצפייה במשקפת. בטלסקופ ניתן להבחין בכ-100 כוכבים מדרגת בהירות 9 וחלשים יותר.
M8 היא "ערפילית הלגונה" אותה ניתן לראות ללא ציוד עזר ככתם מעורפל בבהירות מדרגה 5. בתוך הערפילית נמצא צביר כוכבים (NGC 6618) הכולל כ-25 כוכבים בבהירות סביב דרגה 7 אותם ניתן לראות במשקפת או בטלסקופ חובבים. טלסקופים מקצועיים מאפשרים להבחין באזור חשוך בתוך הערפילית שכביכול חוצה אותה ומכאן מקור שמה.
M17 היא ערפילית חלשה יותר שנראית במשקפת כמו כתם מעורפל המכיל צביר קטן של כמה עשרות כוכבים. טלסקופים גדולים מגלים שלערפילית צורת פרסה ולכן היא מכונה "ערפילית הפרסה" או "ערפילית Ω".
M20 היא "ערפילית הטריפיד" - ענן גז עצום שפסי אבק כהים מחלקים אותו לשלושה חלקים. במרכז הערפילית יש צביר כוכבים בבהירות מדרגות 7 ו-8. הצורה המיוחדת של הערפילית ניתנת להבחנה רק בצילום ארוך חשיפה. בקרבת הערפילית נמצא הצביר הפתוח M21.

מיתולוגיה

במיתולוגיה היוונית מזוהה הקבוצה בדרך כלל עם כיירון הקנטאור (ממותניו ומעלה אדם ממותניו ומטה סוס), המכוון את קשתו אל העקרב.
האני אבו אסעד

ביוגרפיה

אבו אסעד נולד למשפחה מוסלמית עשירה בנצרת שבישראל ב-1961, והיגר להולנד ב-1980. הוא למד הנדסת אווירונאוטיקה בהארלם (הולנד), ועבד מספר שנים כמהנדס מטוסים. הוא נכנס לעולם הקולנוע והטלוויזיה בתור מפיק, וב-1990 הקים יחד עם הבמאי רשיד משהראווי את חברת הפקת הסרטים "אלול" (Ayloul). 
ב-1991 ביים סרט תיעודי קצר בשם "לכל המעוניין בדבר" הבודק את הסיבות לעמדתם הפרו-עיראקית של הפלסטינים אזרחי ישראל. ב-1992 ביים סרט קצר בשם "בית נייר" על נער פלסטיני שביתו נהרס על ידי צה"ל והוא בונה במקומו בית מנייר. אך אמו כועסת עליו והורסת אותו. ב-1993 הפיק את סרטו של משהראווי, "עוצר".
ב-1998 ביים את סרטו העלילתי הראשון באורך מלא "Het 14de kippetje" לפי תסריט של ארנון גרונברג.
בשנת 2000 יצר את הסרט "נצרת 2000", אשר מתאר את פיצולה של החברה בעיר עקב חילוקי דעות בנוע לבניית מסגד סמוך. על אף שהסרט נראה כתיעודי למעשה מדובר בסרט מבוים. 
סרטו "החתונה של רנא" (2002) מבוסס באופן חלקי על סיפור אוטוביוגרפי שכתה הסופרת והקולנוענית ליאנה בדר. בסרט הגיבורה מקבלת הוראה מאביה לבחור בחתן מתאים מתוך רשימה שהכין. הגיבורה חיה בבית יפה, אך לפני החתונה היא חוטפת רגליים קרות ובורחת ממנו. כך גם אורחי החתונה נאלצים לעזוב את הבית ולעבור למחסום שם יתקיים הטקס. הבית והמרחב שמחוצה לו הם נושאים מרכזיים בסרט. הסרט צולם ברובו במזרח ירושלים וברמאללה בימי האינתיפאדה השנייה, כשהכניסה לשטחים הוגבלה, וצוות ההפקה לא הורשה להיכנס לאתרי הצילומים בכלי רכב פרטיים. סרט זה הוקרן בפסטיבל קאן בשנת 2002 במסגרת היוקרתית של ״שבוע המבקרים״. בעקבות הסרט התקבל הבמאי אבו אסעד יחד עם הבמאי הישראלי דרור שאול לסדנת בימוי יוקרתית בפסטיבל סאנדנס.
ב-2003 יצא סרטו "פורד טרנזיט", שזכה בפרס "ברוח החופש" בפסטיבל הקולנוע ירושלים. הסרט, שהוגדר כסרט דוקומנטרי, עורר דיון סוער לאחר שהתברר שסצנות רבות ממנו היו מבוימות.
ב-2005 יצא סרטו העלילתי "גן עדן עכשיו", שסיפר על שני מחבלים מתאבדים היוצאים לפיגוע בישראל. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל ברלין זכה בפרס גלובוס הזהב לסרט הזר והיה מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר מטעם "הטריטוריות הפלסטיניות" לשנת 2005.
ב-2013 זכה סרטו "עומאר" בפרס חבר השופטים במסגרת "מבט מסוים" בפסטיבל קאן, וכן הוכרז כמועמד לפרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
ב-2017 יצא סרטו העלילתי "ההר שבינינו", בכיכובם של קייט וינסלט ואידריס אלבה.
אנג'לין סטיקני

ביוגרפיה

אנג'לין סטיקני נולדה ביום כל הקדושים (1 בנובמבר) 1830, לתיאופילוס סטיקני ואלקטרה קוק. בשנת 1847 קיבלה מימון מבת דודתה, הארייט דאונס, ללמוד בסמינר רודמן יוניון (Rodman Union). בסיוע מאחותה ובמימון עבודתה כמורה, סטיקני הייתה מסוגלת ללמוד בסנטרל קולג' במק'גרו, ניו-יורק (New-York Central College, McGrawville). היא התמחתה במדע ומתמטיקה, ולמדה קורסים באסטרונומיה ובמתמטיקה. הסנטרל קולג' היה בית ספר שקיבל תלמידים מרקע כלכלי צנוע, נשים ואפרו-אמריקאים. במהלך לימודיה הפכה להיות תומכת נלהבת של זכות בחירה לנשים, ושל ביטול העבדות בארצות הברית.
אנג'לין סטיקני ואסף הול נפגשו בסנטרל קולג'. סטיקני למדה שנתיים מעליו והיא לימדה באותו הקולג' במהלך שנת הלימודים האחרונה שלה, וקודמה לדרגת Newcomb, המקבילה לפרופסור במתמטיקה. היא הייתה המורה של אסף הול בגאומטריה ובגרמנית. במהלך התקופה שלימדה אותו, הול וחבריו לכיתה ניסו להמציא שאלות ובעיות שהם היו משוכנעים שסטיקני לא תוכל לפתור, אך היא תמיד הצליחה לפתור אותן.
סטיקני והול התחתנו באלקורן, ויסקונסין ב-31 במרץ 1856. באותה תקופה היה נהוג כי האישה הייתה צריכה לוותר על הקריירה האקדמית שלה עם נישואיה ולהשקיע בבית. על כן, היא התפטרה מעבודתה לאחר החתונה. מיד לאחר החתונה, הזוג עבר לאן ארבור כדי שהול יכול להמשיך את לימודיו. שלושה חודשים לאחר מכן, הם עברו לשאלרסוויל, אוהיו, ולקחו משרות הוראה כדי לצבור כסף להמשך לימודיו.משם עברו לקיימברידג' שם זכה במשרה במצפה הכוכבים של מכללת הרווארד בשכר נמוך. במהרה התגלה הול כחשב מסלולים מעולה. הוא החל לפרסם חישובי מסלולים בעיתונים מדעיים והרוויח על ידי פרסום תצפיותיו על הירח (דולר לכל תצפית). לאחר שנה פורסמה משרה לפרופסור למתמטיקה במצפה הצי האמריקאי. בעוד שהול חיכה שישימו לב ויפנו אליו בשביל המשרה, סטיקני היא זו שהצליחה לשכנע את המעסיקים של בעלה כדי שהוא יוכל להתמנות כפרופסור.
היא עודדה אותו להמשיך את חיפושיו אחר הירחים של מאדים כאשר הוא היה מוכן לוותר, והוא בסופו של דבר הצליח לגלות את פובוס ודימוס. אולם כשטענה שזמנה שווה ערך לזמנו של גבר, ומגיע לה שכר השווה לשכר גבר עבור עבודתה וחישוביה, הוא לא הסכים. כתוצאה ממריבה זו היא הפסיקה לעבוד ולעזור לו בחישובים האסטרונומים.
המכתש הגדול על פובוס, מכתש סטיקני, קרוי על שמה.
סטיקני לימדה בבית את כל ארבעת הילדים, וכולם התקבלו ולמדו לאחר מכן לאוניברסיטת הרווארד. בנה השלישי, אנג'לו הול, כתב את הביוגרפיה שלה. בנה הבכור, אסף הול ג'וניור, (נולד ב-6 באוקטובר 1859) היה מנהל מצפה הכוכבים בדטרויט בין השנים 1892 עד 1905. בנה הרביעי, פרסיבל הול (1872–1953) היה הנשיא השני של אוניברסיטת גאלדט לחירשים, בין השנים 1910 עד 1946 (למרות שהוא עצמו לא היה חירש).
אנג'לין סטיקני הול נפטרה מהתקף לב בצפון אנדובר, מסצ'וסטס בגיל 61.
חיסלה מוטה אוקמפו

חיים אישיים

מוטה אוקמפו נעצרה באוקטובר 2015 בשל מעורבות בתאונת דרכים בעת שנהגה בשכרות ותקיפת שוטר תנועה. היא ניסתה להימנע מתשלום פיצויים בעזרת היותה ראשת עיר נבחרת ופגעה במספר אנשים. סרטונים מהמקרה הפכו לויראליים במקסיקו.

רציחתה

בבוקר 2 בינואר 2016, יום לאחר כניסתה לתפקיד כראשת עיר, מספר אנשים חמושים פרצו לביתה בפואבלו וייחו, ירו בה בפתח ביתה ורצחו אותה. רגעים לאחר מכן פתחה משטרת מקסיקו במרדף, בו חיסלה שניים מהחמושים ועצרה שניים נוספים.
לאחר מותה מושל מורלוס גרקו רמירס הכריז על שלושה ימי אבל במדינת מורלוס, בה נמצאת טמיסקו, והורה להוריד את כל הדגלים במדינה לחצי התורן. רמירס ביקש גם אבטחה מוגברת בקרב כל ראשי הערים של המדינה.
איסבל פרון

ביוגרפיה

פרון נולדה בעיר לה ריוחה שבארגנטינה, והכירה את חואן פרון בתקופת גלותו בפרגוואי, לאחר שהודח בהפיכה צבאית מכהונתו הראשונה כנשיא ארגנטינה. באותה תקופה הייתה רקדנית במועדון לילה, והוא היה נשיא מודח, גולה, ואלמן. ב-1960 עברה עם פרון לספרד, וב-1961 נישאו תחת לחץ השלטונות הספרדיים, שלא ראו בעין יפה את מגוריו המשותפים של פרון עם בחורה צעירה.
פרון היה מנוע מלחזור לארגנטינה, ולכן משהחל לגלות מחדש מעורבות בפוליטיקה הארגנטינית שימשה עבורו שליחה ובלדרית בין ספרד לדרום אמריקה. ב-1973 שוכנע פרון להציב מחדש את מועמדותו לנשיאות ארגנטינה, והוא החליט לרוץ לנשיאות עם איסבל כסגניתו, למרות שחסרה כל ניסיון פוליטי או שאיפות בתחום. היא הייתה אישיות שונה לחלוטין מאשתו הקודמת אוויטה, שניסיונה להציב את עצמה כמועמדת לסגן-נשיא 22 שנה קודם לכן נבלם בתקיפות על ידי ראשי הצבא. פרון ניצח בבחירות עם אשתו איסבל כסגניתו, אך פחות משנה מאוחר יותר, ב-1974, נפטר מהתקף לב במהלך כהונתו. איסבל מונתה לנשיאות, ובכך הפכה לנשיאה הראשונה בהיסטוריה העולמית.
גם תקופת נשיאותה לא האריכה ימים. היא התקשתה לשלוט בקבוצות הכוח הנדרשות בפוליטיקה הארגנטינית – הצבא וארגוני הפועלים, וב-1976 הופלה בהפיכה צבאית. במשך 5 שנים הוחזקה במעצר בית, וב-1981 נשלחה לגלות. היא הורשתה לחזור לארגנטינה ב-1983, בתקופת נשיאותו של ראול אלפונסין, אך העדיפה להמשיך להתגורר במקום גלותה במדריד, ספרד.
בנובמבר 2006 נדרשה פרון להתייצב, יחד עם פוליטיקאים פרוניסטים נוספים, בפני בית משפט בארגנטינה למסירת עדות הנוגעת למעורבותה בהעלמותם של אזרחים בתקופת נשיאותה. פרון הואשמה בארגנטינה בהעלמותו של האקטיביסט הקטור אלדו פאגטי גאז'גו ב-25.2.1976, ובאחריות להעלמותם ורציחתם של מאות אנשים. משלא התייצבה, הוצאה בקשה לאינטרפול למעצרה והסגרתה לארגנטינה, וב-12 בינואר 2007 נעצרה בידי משטרת ספרד. פרון התנגדה לבקשת ההסגרה הארגנטינית, והדיון בבקשת ההסגרה התנהל במשך למעלה משנה. ב-28 במרץ 2008 נדחתה בקשת ההסגרה. בית המשפט הספרדי קבע שהעברות בהן הואשמה אינן בגדר פשע נגד האנושות, ולפיכך חלה עליהן התיישנות.
לילי רייב

ביוגרפיה

לילי רייב נולדה בניו יורק סיטי, ניו יורק, בתם של השחקנית ג'יל קלייבורג והמחזאי דייוויד רייב. רייב בוגרת לימודי תיאטרון באוניברסיטת נורת'ווסטרן ובית הספר הוצ'קיס.

קריירת משחק

רייב נכנסה לתודעה כשהשתתפה בסרט "חיוך של מונה ליזה" בשנת 2003. בשנת 2005 השתתפה בהעלאה המחודשת של ברודוויי למחזה "מגנוליות מפלדה" ולאחר מכן במחזה "התוכנית האמריקנית".
בחודשים יוני ויולי 2010, רייב שיחקה את "פורשיה" בהצגה "הסוחר מוונציה" של ויליאם שייקספיר בתיאטרון הסנטרל פארק בניו יורק. רייב הייתה מועמדת לפרס טוני בקטגוריית השחקנית הראשית על תפקיד זה. היא המשיכה בתפקידה של פורשיה כאשר ההצגה עברה לברודוויי בחודש נובמבר 2010, והמשיכה בתפקיד זה גם בשנת 2011. משנת 2011 רייב נכנסה לקאסט הקבוע של סדרת הטלוויזיה האנתולוגית "אימה אמריקאית" של המפיק ריאן מרפי.
CDMA

Code Division Multiple Access או CDMA היא שיטה אחת ממשפחת השיטות לחלוקת יכולת שידור בין תחנות בתיאום מראש (DMA = Division Multiple Access), לצד השיטות FDMA ו- TDMA. בניגוד ל-TDMA (חלוקת יכולת שידור בין תחנות לפי זמן) ו-FDMA (חלוקת יכולת שידור בין תחנות לפי תדר) שיטה זו מאפשרת שליחה על כל רוחב הפס ובכך מונעת בזבוז משאבים. בשיטה זו כלל המשתמשים משדרים על אותו תדר באופן קבוע וההפרדה נעשית באמצעות קידוד על ידי סדרה אקראית של כל מכשיר.
השיטה נמצאת בשימוש בתקשורת סלולרית (ריבוב) בה ישנם ריבוי צדדים משדרים וריבוי צדדים קולטים. 
רשתות CDMA נמצאות בשימוש נרחב בארצות הברית. בישראל, חברת פלאפון תקשורת הפעילה במשך שנים רשת סלולרית בשיטה זו, אם  כי השימוש בה הולך ופוחת בהדרגה לטובת רשתות בטכנולוגיית UMTS ו-LTE שפלאפון הקימה, והיא סיימה את פעילות רשת ה-CDMA של החברה בסוף יוני 2017.
עמק צורים

היסטוריה

תוכנית להותיר שטח פתוח, לפי העקרון התכנוני של "אזור חיץ ירוק" (Green belt), למרגלות הר הצופים והר הזיתים, וסביב חומות העיר העתיקה, נכללה כבר בתוכניות המתאר של העיר בתקופת המנדט הבריטי: תוכנית מקלין משנת 1918, תוכנית גדס משנת 1919, ותוכנית גדס-אשבי משנת 1922. התוכנית הגדירה את השטח הפתוח בעיקר ממזרח ומדרום לעיר העתיקה, מאחר שהבינוי באזור זה היה דליל באותה עת. האזור מצפון וממערב לעיר העתיקה כבר היה בנוי. התוכנית ברובה הגדול לא יישומה, מאחר שהיה צורך להפקיעה אדמות בכדי לממשה, והשטח הבנוי של העיר התפתח בהדרגה גם לאזור זה.
לאחר איחוד העיר פעל ראש העיר דאז, טדי קולק, לממש את התוכנית. כמה ימים לאחר תום המלחמה נהרסו קירות הבטון שחצו את העיר מאז מלחמת העצמאות במתחם ממילא, בכיכר צה"ל ובאזור מוסררה, וכן כל הבתים ההרוסים למחצה מקרבות 1948 שלאורך החומה. ביולי 1967 הוחלט בישיבה, שבה השתתפו ראש הממשלה לוי אשכול, טדי קולק וחברי הנהלת רשות הגנים הלאומיים, להקיף את חומת העיר העתיקה בגן לאומי. במשך 15 שנים הוכשר הגן הלאומי סובב חומות ירושלים עד השלמתו, במימון תרומות שגייסה הקרן לירושלים. תוכנית המתאר המקומית שאישרה עיריית ירושלים בשנת 1970 (עמ/6) ייעדה את הקרקע לגן הלאומי, ההכרזה הרשמית על גן לאומי סובב חומות ירושלים נעשתה בשנת 1974. בשל מיקומו המיוחד של הגן האצילה רשות הטבע והגנים לעיריית ירושלים סמכויות לתפעולו ולפיתוחו. באזור שלמרגלות הר הצופים לא מומשה התוכנית, מאחר שהשטח ברובו כבר היה בנוי, חלק מאדמות באזור הן בבעלות הווקף המוסלמי חלקן אדמות פרטיות בבעלות פלסטינים וחלקן בבעלות העדות הנוצריות השונות.
בשנת 2000 הוכרז, ביוזמת חבר הכנסת בנימין אלון, שטח בן כ-170 דונם כ"גן לאומי עמק צורים". רשות הטבע והגנים הסבירה כי הגן הוכרז בשטח זה "כדי ליצור רצף גאוגרפי עם גן לאומי סובב חומות ירושלים", וכן כדי לשחזר "נקודת תצפית של עולי הרגל בתקופה הקדומה", ואת "נוף התרבות החקלאי של ספר המדבר". בשטח הגן לא נעשו עבודות פיתוח באותה עת, אך ההכרזה הביאה לכך שבעלי הקרקעות לא יכולו לקבל אישורי בנייה. החל משנת 2004 הופעל במקום פרויקט סינון עפר הר הבית. בינואר 2017, הוציא עיריית ירושלים לשטח "צו גינון", צו שאיפשר לעירייה ולרשות הטבע והגנים לבצע עבודות גינון סלילת שבילים והקמת מתקני משחקים במקום. עם זאת רוב השטח עדיין בבעלות הווקף.

טבע ונוף

הגן הלאומי משמר דוגמאות לחקלאות הררית המאופיינת בכרם זיתים גדול, טרסות וחורש ים תיכוני.
Rolux

"New-Map"

מפעל יצרנית האופנועים וכלי הרכב הזעירים "New-Map" מוקם בליון. בין השנים 1938–1945 ייצרה החברה כ- 1,000 כלי רכב זעירים, שיועדו ל-2 נוסעים (כולל נהג). חברת New-Map  פעלה בין השנים 1920–1956.
היצרן נודע גם בשם המסחרי "New-Map motorcycle".
אבא שאול בן בטנית

אַבָּא שָׁאוּל בֶּן בָּטְנִית היה תנא שחי בירושלים בסוף תקופת בית שני, כשני דורות לפני חורבנו.
היה משיב לשאלות בהלכה. כחברו, רבי אלעזר ברבי צדוק, מצא את פרנסתו כחנווני. בעיסוקו זה נודע כמקפיד ביותר על הימנעות מגזל ועל שמירת ממון הזולת, ולשם כך בין היתר נדב לציבור כמות גדולה של שמן, וזאת כדי להשיב את ספק גזילת הציבור.
במסכת ביצה מסופר שכשהיו באים לקוחות לקנות אצלו שמן, היה ממלא בכליו שמן במידה המבוקשת ומריק לתוך הכלים של הלקוחות. ובמשך כל הלילה היה מניח את כליו הפוכים מעלי כלי הלקוחות, כדי שכל השמן שבכלים יתמצה לכלי הלקוחות, וכך לא יבא לידי איסור גזל.

בתלמוד בבלי הוא מביא בשם אבא יוסף בן חנין אמרת ביקורת כלפי משפחות הכהנים הגדולים המזוהים עם כת הצדוקים או המקורבים להם, ששלטו באותם ימים בשלהי תקופת בית שני בירושלים: 
אוי לי מבית בייתוס, אוי לי מאלתן; אוי לי מבית חנין, אוי לי מלחישתן; אוי לי מבית קתרוס, אוי לי מקולמוסן; אוי לי מבית ישמעאל בן פיאבי, אוי לי מאגרופן; שהם כהנים גדולים, ובניהן גזברין, וחתניהם אמרכלין, ועבדיהן חובטין את העם במקלות.
— תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף נ"ז, עמוד א'
לפני מותו ציווה לבניו: "קברו אותי תחת מרגלותיו של אבא, והתירו תכלת מטליתי". חלק מהראשונים ראו בדבריו של אבא שאול את מקור המנהג שלנו שלא לקבור את המת בטלית. בנו נקרא אף הוא בשם בטנית, כשם סבו.
קרן פיקדונות ומילוות

קרן פיקדונות ומילוות (בראשי תיבות: קפ"מ) היא קרן נאמנות שפיתחה רשות ניירות ערך, על מנת שתהווה תחליף לפיקדונות בנקאיים קצרים תוך שיפור בתשואה ללקוח. קרן זו היא תת-סוג של קרן כספית שקלית. פיתוח הקרן על ידי הבנקים ובתי ההשקעות מצוי בעיצומו ולכן טרם הוצעה קרן מעין זו לציבור.

מאפייני הקפ"מ

רשות ניירות ערך מעוניינת ליצור מוצר השקעה אשר ישפר את שיעורי הריבית שמקבלים לקוחות פרטיים (בהשוואה לפיקדונות בנקאיים) תוך שמירה על היתרונות הגלומים בפיקדונות הבנקאיים: נזילות גבוהה (שבועית), סולידיות, רמת ביטחון גבוהה.
היתרון הגדול של הקפ"מ הוא בכך שבניגוד לקרן הכספית, היא מוחרגת מחוק הייעוץ. יתרונות ההחרגה הן בכך שמתייתר הצורך של לקוחות לעבור הליך ארוך של ברור צרכים והתאמת מדיניות השקעה לפני שניתן לייעץ להם לגבי מוצר פיננסי זה. כמו כן, היקף הבנקאים שאינם יועצים רב יותר והם אלה שמוכרים באופן שוטף פיקדונות וחסכונות לציבור הרחב. כך, ההחרגה מחוק הייעוץ מנגישה את הקפ"מ לכלל הציבור, ומעניקה לה יתרון בולט על שאר אפיקי ההשקעה, בכלל זה הקרנות הכספיות, המחויבים בייעוץ.
בהחרגה זו גלום גם חיסרון. כדי להשיג תעודת יועץ יש לעבור תקופת הכשרה ארוכה, הכוללת לימודים מקיפים, מבחנים של הרשות לניירות ערך ותקופת סטאז'. בנקאים שאינם יועצי השקעות לא יוכלו לייעץ ללקוחות, להשוות בין אפיקי השקעה שונים, למסור מידע לגבי בתי ההשקעות ודמי הניהול, לתעדף קפ"מ מסוימת על פני אחרות.
הקפ"מ צפויה להניב תשואה גבוהה יותר מפיקדונות בנקאיים ללקוחות פרטיים לאותו מח"מ, בזכות היתרון הטמון בקבוצה על פני היחיד. לקוחות פרטיים המפקידים בבנקים פיקדונות בהיקפים נמוכים באופן יחסי, זוכים כתוצאה מכך לריבית בשיעור נמוך על השקעתם. לעומת זאת, קרן נאמנות כגון הקפ"מ, מאגדת כספים של לקוחות פרטיים רבים ומפקידה אותם בבנק ולכן צפויה לזכות לריבית גבוהה יותר, המתאימה לריבית המשולמת על פיקדונות ג'מבו (פיקדונות בהיקף גבוה מאוד).
יחידות קפ"מ ניתן להציע רק אם הקרן הוגדרה ככזו מיום שהוקמה, ולכן קרן רגילה לא תוכל להפוך לקרן קפ"מ. הסכם הקרן חייב לציין את היות הקרן מסוג קפ"מ.
על פי קביעת רשות ניירות ערך, מנהלי הקפ"מ יכולים לגבות מהמשקיעים בה דמי ניהול. סביר כי בדומה לקרן הכספית, ייגבו דמי ניהול בשיעורים נמוכים (כ-0.1%).
גרין ביי פקרס

היסטוריה

קבוצת הגרין ביי פקרס נוסדה בשנת 1919 על ידי קרלי למבו. שלושים ושמונה שנים מאוחר יותר, בשנת 1957 עברו הפקרס למשכנם הנוכחי אשר נקרא על שם מייסדה, למבו פילד. למבאו נתן לקבוצה את כינויה על שם חברת האריזה בה הוא עבד. בתחילת הדרך צבעי הקבוצה היו כחול וצהוב-זהב ורק כעבור מספר שנים הוחלף הכחול לירוק הנוכחי. בשנת 1921 הפכו הפקרס לקבוצה מקצוענית והצטרפו ל-NFL.
הפקרס היא הקבוצה היחידה שאינה בבעלותו של גוף זה או אחר כפי שמקובל בארצות הברית. עוצמתו של הבדל זה גדול אף יותר כאשר בהתחשב בנתוני האוכלוסין המאפיינים ערים אשר בתחומן ממוקמת קבוצת ספורט, בעוד שבדרך כלל האוכלוסייה עליה מתבססת קבוצה מקצוענית בארצות הברית מונה מיליוני תושבים, הרי שבגרין ביי מתגוררים רק מעט יותר ממאה אלף תושבים. למרות כל האמור לעיל, לא נותר ולו מקום פנוי אחד באצטדיון בכל אחד ממשחקיה הביתים של הקבוצה לאורך השנים. תור ההמתנה לרכישת מנוי עונתי עולה על 25 שנים. עד לשנת 1995 נהגה הקבוצה לשחק את חלק ממשחקיה הביתיים במילווקי, העיר הגדולה ביותר במדינת ויסקונסין.

תארים

גרין ביי זכתה ב־13 אליפויות בהן ארבע זכיות בסופרבול וכמו כן הייתה לקבוצה היחידה שזכתה בשלושה תארים רצופים, הישג אותה רשמה פעמיים: בשנים 1929, 1930, 1931 וכמו כן בשנים 1965, 1966, 1967.
שנות ה-60 היו השנים המוצלחות ביותר של המועדון, המאמן וינס לומברדי לקח את הקבוצה שהייתה בתקופת שפל והצעיד אותה לחמש זכיות בתקופה של שבע שנים, כאשר בכללן זכייה בשני משחקי הסופרבול הראשונים.
מאוחר יותר נקבע כי גביע הסופרבול יקרא על שמו של וינס לומברדי האגדי.

אוהדי הקבוצה

אוהדי הקבוצה הידועים במסירותם נקראים "צ'יזהדס", ובתרגום חופשי - ראשי גבינה. כינוי זה דבק בהם משתי סיבות: הראשונה היא מעצם היותה של ויסקונסין מדינה אשר מתמחה ביצור גבינות, והשנייה אשר למעשה אינה יכולה להתקיים ללא הראשונה, היא כי אוהדי הקבוצה נוהגים לחבוש לראשם כובעים בצורת משולשי גבינה.
ספינטרנט

ספינטרנט (Spinternet) הוא מונח המשלב את המילים ספין ואינטרנט, ונועד לתאר את השימוש שעושות ממשלות במדיה החברתית על מנת להימנע מצנזורה, אולם בכל זאת להטות את השיח התקשורתי לצרכיהן ולהפיץ תעמולה. המונח נטבע על ידי העיתונאי יבגני מורוזוב בספרו "אשליית הרשת: הצד האפל של חירות האינטרנט".
הספינטרנט משתמש במאפיינים של המדיה החדשה - פרגמנטיציה וביזור - כדי לבסס באופן שנראה כאמין יותר את העליונות האידאולוגית של השלטון. אחת הדוגמאות לכך, על פי מורוזוב, היא ה"תנועת 50 סנט" (50 Cent Party) בסין, אשר כוללת טוקבקיסטים שכירי שלטון, הפועלים בכל הרשויות המקומיות והאזוריות של המדינה להפצת התעמולה של השלטון באופן יעיל.