ג'ובאני גאלי

קריירת משחק

גאלי החל את דרכו בקבוצת הנוער של פיורנטינה. הוא עלה לקבוצה הבוגרת בעונת 1977/1978, והיה לשוערה הראשון של הקבוצה כבר בעונת הבכורה שלו, כשרשם 23 הופעות ליגה. אף על פי שהקבוצה סיימה את העונה במקום ה-13 בלבד, הותיר גאלי רושם טוב והמשיך לשמש גם בעונות הבאות כשוערה הראשון של פיורנטינה. בעונת 1981/1982, תחת המאמן ג'אנקרלו דה סיסטי, הייתה קרובה פיורנטינה לזכייה בתואר האליפות, לאחר שהובילה את הטבלה לאורך רוב שלבי ההכרעה של העונה, אך החמיצה את ההזדמנות במחזור הנעילה ואיבדה את התואר ליובנטוס. גאלי הוסיף לשחק בקבוצה עד לסיום עונת 1985/1986. בסך הכול הוא שיחק בפיורנטינה תשע עונות, כולן כשוער ראשון. עם 259 הופעות ליגה במדי פיורנטינה, הוא ממוקם בין עשרת השחקנים עם מספר ההופעות הרב ביותר בהיסטוריה של המועדון.
לקראת עונת 1986/1987, עבר גאלי למילאן של המאמן השוודי נילס לידהולם, על תקן השוער הראשון. עונה אחר כך, תחת המאמן אריגו סאקי, זכה גאלי עם קבוצתו באליפות איטליה, התואר הראשון בקריירה של גאלי. עונה אחר כך זכתה מילאן בגביע אירופה לאלופות, לאחר שהביסה בגמר את סטיאווה בוקרשט בתוצאה 4-0. גאלי פתח בהרכב קבוצתו למשחק הגמר. בעקבות הזכייה הוסיפה מילאן את תוארי הסופר קאפ האירופי לאחר ניצחון במפגש כפול מול ברצלונה, והגביע הביניבשתי לאחר ניצחון בהארכה על אתלטיקו נסיונל, ובכל המפגשים האלו פתח גאלי בהרכב.
בעונת 1989/1990 היה גאלי לשוער שני במשחקי הליגה של קבוצתו, כשרשם 11 הופעות בלבד, אך המשיך להיות השוער הבכיר במסגרת האירופית. מילאן השלימה זכייה שנייה ברציפות בגביע אירופה לאחר ניצחון 1:0 במשחק הגמר על בנפיקה ליסבון. גאלי, שפתח בהרכב, שמר פעם שנייה ברציפות על שער נקי במשחק הגמר, וסייע לקבוצתו להניף גביע שני ברצף.
לקראת עונת 1990/1991, עם החתמתו של השוער סבסטיאנו רוסי במילאן, עבר גאלי בן ה-32 לאלופת איטליה דאז, נאפולי. באחד ממשחקיו הראשונים בקבוצה זכה עימה בתואר הסופר קאפ האיטלקי, לאחר ניצחון 5:1 על יובנטוס. היה זה התואר היחיד של גאלי עם הקבוצה. הוא שיחק במדיה במשך שלוש עונות, בכולן כשוער ראשון.
לקראת עונת 1993/1994 עבר גאלי לטורינו, בה שיחק במשך עונה אחת. גאלי היה השוער הראשון של הקבוצה שסיימה במרכז הטבלה באיטליה, אך הצליחה להגיע עד לרבע גמר גביע אירופה למחזיקות גביע. עונה אחר כך עבר גאלי לפארמה, שחוותה את אחת העונות הטובות בתולדותיה. גאלי הוותיק שימש באותה עונה שוער מחליף, כשאת עמדת השוער הראשון החזיק לוקה בוצ'י. תחת המאמן נביו סקלה סיימה הקבוצה במקום השלישי בליגה, העפילה עד לגמר הגביע האיטלקי וזכתה בגביע אופ"א, לאחר שגברה בצמד משחקי הגמר על יובנטוס. גאלי, שלא שותף בצמד משחקי הגמר, שותף בעשרה משחקי ליגה בלבד באותה עונה, שיא קריירה שלילי לשוער.
בעונת 1995/1996, לאחר עונה אחת בפארמה, עבר גאלי ללוצ'סה מהסרייה ב'. בתום העונה פרש ממשחק פעיל בגיל 38.

נבחרת איטליה

גאלי החל בשנת 1976 את דרכו בנבחרת איטליה הצעירה. אף על פי שטרם ערך הופעה רשמית במדי נבחרת איטליה הבוגרת, זומן גאלי על ידי אנצו ביארזוט לסגלי איטליה לקראת יורו 1980 ולקראת מונדיאל 1982 כשוער שלישי. על אף שלא שיחק בטורניר המונדיאל, זכה גאלי במדליית הזהב עם נבחרתו, שזכתה בתואר אלופת העולם בטורניר. באותן שנים היה קפטן הנבחרת, דינו זוף, לשוער הראשון והבלתי מעורער של הנבחרת.
הופעת הבכורה של גאלי במדי הנבחרת הגיעה רק כשנה וחצי לאחר הזכייה במונדיאל. ב-5 באוקטובר 1983, עלה גאלי מהספסל במחצית בניצחונה של איטליה 3:0 על יוון במשחק ידידות ביתי. כשלושה חודשים אחר כך, ב-22 בדצמבר 1983, עלה גאלי לראשונה בהרכב נבחרתו, בניצחון הביתי 3:1 על קפריסין במסגרת מוקדמות יורו 1984. גאלי לא זומן לסגל איטליה לקראת טורניר הגמר.
גאלי נבחר על ידי ביארזוט לשמש כשוער הראשון של הנבחרת במונדיאל 1986 במקסיקו. גאלי שיחק בכל ארבעת משחקיה של נבחרתו בטורניר, שהסתיים בהדחה בשמינית הגמר לאחר הפסד 2:0 לצרפת. גאלי ספג שישה שערים בארבעת משחקיה של איטליה, מבלי שהצליח לשמור על רשת נקייה. 
לאחר הטורניר סיים גאלי את דרכו בנבחרת. בסך הכול רשם גאלי 19 הופעות במדי איטליה.

קריירה כמנהל ספורטיבי

בעונת 1997/1998 היה גאלי המנהל הספורטיבי של קבוצת פוג'ה. העונה הסתיימה בירידתה של פוג'ה מהסרייה ב'. בדצמבר 2007 החל לשמש בתפקיד דומה בקבוצה הלאס ורונה ששיחקה אז בליגה השלישית, אך עזב את התפקיד לאחר כשלושה חודשים בלבד.

קריירה פוליטית

ב-1 במרץ 2009 הוכרז גאלי כמועמד המרכז-ימין לתפקיד ראש עיריית פירנצה בבחירות המקומיות שנערכו באותה שנה. בסיבוב הראשון זכה גאלי בכ-32 אחוזים מהקולות, ועלה לסיבוב שני מול המועמד מתאו רנצי. בסיבוב השני הפסיד גאלי לאחר שזכה בכ-40 אחוזים בלבד, לעומת כ-60 של רנצי.
גאלי נכלל ברשימת מפלגת "פורצה איטליה" במסגרת הבחירות לפרלמנט האירופי 2014, אך לא נבחר לאחר שגרף רק כ-10,000 קולות.