איציק קלה

רקע והיסטוריה מוזיקלית

קלה נולד בירושלים למשפחה ממוצא כורדי ובילדותו התייתם מאביו. ב-1963 בגיל 10 זוהה הפוטנציאל המוזיקלי הטמון בו על ידי הפייטן רחמים עמר, שאצלו למד קלה נגינה על מנדולינה, גיטרה, עוד ובוזוקי.
ב-1971 בגיל 18 היה קלה לסולנה של להקת "אור חיים", ושירים של הלהקה אף הושמעו בתחנות הרדיו. עם זאת, התרחק בהדרגה קלה מן הלהקה, ומספר שנים מאוחר יותר החל להופיע בלעדיה ובליווי נגנים משלו באירועים ובמועדונים. בשנת 1978 יצא אלבומו הראשון, "על הרי הקסטל", שהכיל שירים כורדיים. מאז הוציא כ-30 אלבומים נוספים, ביניהם אחד שכלל גרסאות כיסוי לשירים עבריים ידועים. במהלך הקריירה שיתף פעולה עם כותבים ויוצרים רבים, בהם עוזי חיטמן, אהוד מנור, אביהו מדינה, שלמה כישור, דני שושן, אלי חוג׳ה תומר עג'ם ואחרים. בין שיריו הבולטים נכללים "אבא נשמה", "תביני אותי", "מאמי מאמי", "אני העבד", "רפאני", "למה לא", "אישה יפה", "אני קורא בשמך" ו"מחפש את הדרך".
ב-1981 הוציא בחברת "קוליפון" את אלבומו השני "איציק קלה והכוכבים".
ב-1985 הוציא את האלבום "בחצות הליל", בו בלטו: "איש מגבעתיים", אימרו שמיים" "את לי ארץ" (לחן: אנריקו מסיאס) וחידושים ל"רגל רוקדת" (במקור: אריס סאן) ו"לבד יושבת" (במקור: חיים משה). יגאל חרד עיבד את שירי האלבום, וניגן בגיטרה אקוסטית, וביחד עימו השתתפו בהקלטות חברי להקת "ברוש", יהודה קיסר, וקלה עצמו בגיטרה מזרחית, מזי כהן ופנינה בריק (מלהקת סקסטה) בקולות. שלמה כישור כתב את מרבית שירי האלבום.
ב-1986 הוציא את האלבום "מלאך שלי", שוב בעיבודים של יגאל חרד, ובהשתתפות של להקת "ברוש" בהקלטות.
ב-1987 הוציא את האלבום "כולנו בחפלה", בו בלטו השירים: "הזוהר לארגוב" (לזכרו של הזמר המנוח), "למה לא", "כמו הרוח" (שהיה הלחן המקורי היחיד באלבום, של קלה עצמו) ,ו"אימי אימי". אלי חוג'ה, עוזי חיטמן ושלמה כישור כתבו גרסאות עבריות ללחנים זרים, ויגאל חרד עיבד את שירי האלבום.
ב-1988 הוציא את האלבום "אדם ועולמו", שבשונה מאלבומיו הקודמים - מרביתו הכיל שירים מקוריים. בין שירי האלבום בלטו 2 שירים שהפכו למזוהים ביותר עם קלה: "אני העבד" (מילים: עוזי חיטמן, לחן: יורם הראל חיימוב) ו"קמנג'ה" (מילים ולחן: דני שושן). עוד תרמו לאלבום היוצרים: אביהו מדינה, שלמה כישור ואבי רן. חיים חדד עיבד את שירי האלבום, וניגן בקלידים, ועימו השתתפו בהקלטות גם איקי לוי בתופים, רוני בוני בכלי הקשה, מיקי שביב בגיטרה בס, יהודה קיסר בגיטרה מזרחית, אריס נחום, וקלה עצמו בבוזוקי ונגנים נוספים.
ב-1995 הוציא את האלבום "והיא איננה", בו בלטו שיר הנושא (מילים של אהוד מנור ללחן יווני), "חוזר מאהבה" (מילים ולחן: דני שושן) וגרסה לפיוט המסורתי "צור משלו אכלנו". יניב שושן עיבד את שירי האלבום.
ב-1997 הוציא בחברת ההפקות של אבי גואטה את האלבום "אני קורא בשמך", שהוקלט כולו ביוון עם נגנים מקומים. שיר הנושא של האלבום הפך לההיט גדול במוזיקה המזרחית. עוד כלל האלבום חידוש לשיר "מה עם הילד", שאת גירסתו העברית הראשונה ביצע חיים משה. את שירי האלבום כתבו יוש גרנות, אהוד מנור, ודודו ברק. המוזיקאי היווני דימטריוס רקיציס עיבד והפיק מוזיקלית את שירי האלבום.
בשנת 2001 חלה עוד תפנית בקריירה של קלה כאשר חבר למעבד הירושלמי תומר עג'ם. יחד הפיקו את השיר "ישמח חתני" שהפך להמנון בחתונות ומשם לאלבום "מחפש את הדרך" שסלל לקלה את הדרך המהירה לקהל הרחב ואל מחוץ לירושלים עם להיטים רבים שיצרו ביחד כגון: אבא נשמה/ספרי לי/חי למענך ותביני אותי שכתב עג'ם.
בספטמבר 2003 הוציא את האלבום "תביני אותי" שכלל את הלהיט הגדול "מחפש את הדרך" (במקור של הזמר הטורקי איברהים טטלסיס) ב-2 גרסאות: גירסת סולו, וגירסת הדואט עם שלומי שבת. את השירים ללחנים יווניים וטורקיים, כתבו: ארלט ספדיה, אל חוג’ה, יוסי גיספן, צדי אור ותומר עג’ם.
במרץ 2005 הוציא את האלבום "תסתכלי לי בעיניים" שכלל את "עד יום מותי" ו-2 רצועות בונוס: חידוש ל"קול קורא במדבר" (מקור: אהובה עוזרי) ורמיקס ללהיט "מחפש את הדרך". אילן לב (מי שבעבר ליווה את קלה בהופעתיו) ואלי מלמד עיבדו והפיקו מוזיקלית את שירי האלבום.
למרות הקריירה הארוכה והעשירה, קלה מעולם לא התפרסם תקשורתית כמו זוהר ארגוב, חיים משה, אייל גולן ואחרים. המוזיקה שלו הגיעה בעיקר לאנשים המתמצאים בתחום, עד שהפתיע כאשר הצליח למלא עד אפס מקום את תיאטרון קיסריה באוגוסט 2009.
קלה נשוי לציונה, אב לארבע בנות וסב לשישה נכדים. מתגורר בירושלים,
ב-20 בנובמבר 2012 אשתו של קלה נפצעה בפיגוע ליד ביתר עילית.