פלגות הבט"ש

כלי השיט בפלגות הבט"ש

בפלגות הבט"ש מופעלות כיום הספינות בדגמים: דבורה (כלי שיט), שלדג (כלי שיט) וסירת צרעה (כלי שיט) המשמשת להגנת נמלים.

חימוש ספינות הבט"ש


חימוש ספינות הבט"ש במשך שנים רבות כלל שני תותח אורליקון 20 מ"מ ושני מקלעי 0.5. במלחמת יום הכיפורים חומשו הדבורים במפרץ סואץ במטול נגד טנקים 'קרגו'. 

כיום מותקנים בספינות הבט"ש תותחי טייפון (נשק) אוטומטיים כחימוש עיקרי. ולמבצעים מיוחדים גם טילי ספייק.

התפתחות פלגות הבט"ש

ספינות פלגות הבט"ש מגינות ברציפות על הגבול הימי של ישראל. מאז שנות השבעים של המאה העשרים עצרו ופגעו פלגות הדבורים מדרום ומצפון במחבלים שפעלו ביבשה בסמוך לגבולות ישראל והן בפעילי טרור מושטים על סירות, אופנועי ים וספינות אויב. פלגות הדבורים פועלות כנגד איומי מחבלים פלסטינים וגורמי ג'יהד עולמי בזירת ים סוף, בגבול עזה וחזבאללה מלבנון. לוחמי ספינות הסיור מסיירים בימים ובעיקר בלילות לאורך כל חופי ישראל כדי למנוע פעילות חבלנית עוינת בים ובחוף, מהווים מחסום בפני בעלי כוונות עוינות המתקרבים בכלי שיט.
אחרי מלחמת ששת הימים עם התארכות הגבולות הימיים של ישראל, התגברו פעולות הטרור ניסיונות חדירה לישראל מהים, טרפדות העץ המהירות החלו לצאת מהשירות עקב התיישנות ובלאי, אף על פי שהיו מהירות וחמושות היטב (37 -40 קשר וחימוש כבד כסת"ח תותחי 20 מ"מ בחרטום ובירכתיים, תותח 40 מ"מ בירכתיים ומקלעי 0.5 בצידי הגשר. ראה פירוט מורחב בערך: פלגות הטרפדות ) ושירתו את חיל הים באותה תקופה במשימות הביטחון השוטף. לאחר תהליך חשיבה הוחלט בחיל הים להצטייד בכלי שיט שונה שיענה על האיומים והצרכים החדשים מולם ניצבה מדינת ישראל בזירה הימית. ארבע ספינות ה"דבור" הראשונות הגיעו בנובמבר 1970 התבססו על אב טיפוס של ספינה אמריקאית אזרחית שתוכננה להובלת נוסעים ומטען למתקני קידוח נפט בים. הן צוידו במנועים תוצרת GENERAL MOTORS בעלי 12 בוכנות, במכ"ם, במקלע 0.5 בעל קצב אש גבוה, ובמכשירי קשר שונים.
בספטמבר 1971 הגיעו שש ספינות נוספות, ומאז בניית הספינות התבצעה במפעל רמת"א בבאר שבע. ספינות שנוספו להן שיפורים כגון תותח אורליקון 20 מ"מ, זרקור 30 מ"מ ותוספות נוספות.
בסוף שנות ה-70, עקב התפתחות אמצעי הלחימה בקרב ארגוני הטרור, נולד הצורך בשיפור ספינות הדבור למה שנקרא אז "דבור מוסב" בעל מנועי GM V16, מכלי דלק נוספים, תורן יעיל יותר לגילוי מטרות במכ"ם. אך לאחר זמן מה הוחלט כי יש צורך בכלי חדש שיענה להתפתחות המהירה של ארגוני הטרור.
בשנת 1978 השיק רמת"א את ה"דבורה": ספינת בט"ש המבוססת על הדבור אך גדולה יותר ומהירה יותר. מסיבות שונות רק בשנת 1989 הוחלט בחיל הים להצטייד בהן. כחלק מחוזה לבנית שש ספינות הגיעה הדבורה הראשונה באותה שנה בנוסף לארבע שנוספו לחוזה עקב המרדף בחוף ניצנים. הדבורות החדשות צוידו במנועי חברת MTU בשונה מדבורות משנות ה-70.
בשנות ה-90 נזקק חיל הים לכלים בעלי כושר תמרון טוב יותר. במסגרת השינויים נבחנה מערכת ההנעה .A.D של חברת "אריסון" המקנה את האפשרות לתמרן את הספינה בעזרת הזזת מדחפים בלא שימוש בדפי ההגה, מה שמקטין את קוטר סיבוב הספינה. המערכת נוסתה על הדבור 907 בהצלחה. השינוי תורגם בתכנון סופר דבורות סימן 2.
עם התפתחות מפרץ אילת וכלי השיט התיירותיים הרבים בו, כדי להקטין את נראות כלי מלחמה במפרץ מה שעלול להוביל לפגיעה בתיירות, הוחלט לרכוש את ה"נחשול". כלי קטן בעל מראה אזרחי ויכולת תמרון גבוהה המגיע עד ל-45 קשר. מה שתורם לשמור על הסדר בגבול עם מצרים וירדן ועם זאת לא להרתיע או להפריע ליאכטות הרבות הפוקדות את המרינה באילת.

צוותי הספינות

ספינות הבט"ש מאוישות בצוות של כ-12 חיילים כל אחת. על הספינה מפקד חובל בדרגת סגן או סרן, שמילא כבר תפקיד סגן קצין מחלקה בסטי"ל, הוכשר בפלגות הבט"ש תוך איוש תפקיד סגן מפקד דבורה (סגמ"ד) ובוגר בית הספר לפיקוד ימי (פי"מ). במהלך שירותו כסגמ"ד יקבל סיכת לוחם לאחר שהוסמך לכך והוכיח את עצמו. בסוף הכשרתו כמפקד דבורה, במעמד טקס סיום קורס מפקדי כלי בט"ש, יקבל החובל את סיכת מפקד-דבורה שהיא סיכת דבורן מוזהבת. החובל מתפקד בדרך כלל כמפקד כלי בט"ש בין שנה וחודשיים לשנה ושמונה חודשים עד שיעבור לתפקיד בכיר יותר בפלגת הבט"ש או מחוצה לה, כגון: מפקד בית ספר שיט וימאות או מס"ר (מפקד סיירת).
אנשי הצוות הם לוחמים בשירות סדיר, שעברו טרום גיוסם, גיבוש סטי"לים/דבורים. לאחר טירונות רובאי 03 בבה"ד חיל הים מתקיים מיון לקורסים: לוחמים במגמת שיט -ימאים. ולוחמים מגמת הנעה - מכונאים.
מפקדי הקורסים  חושפים את החניכים לאורח החיים של הדבורן בפלגות הבט"ש, מאמנים אותם לעבודת צוות, מעבירים הדרכות הקשורות להסמכות להן הם מיועדים הלוחמים. במהלך הקורס נחשפים החניכים למסעות, אימוני כושר ושבוע ס"ג כל זאת על מנת להכינם לתפקידם כלוחמים בפלגות הבט"ש. בשלהי הקורס מוצבים החניכים בפלגות בהן שובצו, ועוברים את תקופת "שהיות הסוף" בה נערכים מבחני "ההסמכות הבסיסיות" ובכך הופכים אותם מחניכים בקורס ללוחמים בספינות הבט"ש.
מירב הכשרות הלחימה נרכשות במהלך השנה הראשונה ביחידה והן משתנות בהתאם לתפקיד הלוחם: מכונאי או ימאי. המכונאים מוסמכים כשומרי ספינה, כבאים, מנוענים ומאגיסטי"ם כדי להיות זכאים לסיכת דבורן. הימאים מוסמכים כשומרי ספינה, כמאגיסטי"ם, עמדת נק"ל, תאורות, עבודות ימאות, ומפעילי עמדת טייפון או תותחן ירכתיים. לאחר ההסמכה יהיו זכאים לסיכת דבורן. עם קבלת הסיכה יוכשרו הימאים והמכונאים כבעלי רובאי ימי 08. לאחר קבלת הסיכה ימשיכו הלוחמים להכשרת העמדות והמערכות השונות בספינה בהתאם לצורכי הספינה או ברצונו של החייל לעבור הסבת מקצוע, לגוון את שירותו ולהתקדם לקורסים בכירים. לקראת קבלת הסמל יעברו מבחן עיוני. עם קבלת הסמל וההתקדמות הכללית של הלוחם, הוא נעשה מרכזי ומשמעותי יותר בצוות. שלב זה בשירות, חשוב להתפתחות המנהיגות והפיקודיות של החייל בדרכו למסלולים הבכירים או בהמשך הובלת הצוות כחייל מהמניין בתור לוחם וותיק המדריך את החיילים הצעירים ומוביל את ניהול הספינה.
במהלך השירות תינתן ההצעה לחלק מהלוחמים לצאת לקורס חובשים קרביים בבה"ד 10 והשלמה בבה"ד חיל הים ולשוב לספינות כחובש ספינתי.
בתקופת הקורס יסומנו על ידי המפקדים חיילים בעלי פוטנציאל הדרכה שיעברו מיונים בזמן הקורס ולאחר מכן בשירותם בספינות כשלבסוף אלה שיעברו את המיונים יחזרו לבה"ד ויעברו קורס שיכשירם כמפקדי קורס לוחם בט"ש ולוחם בט"ש השטה. לוחמים בעלי נתוני קב"א גבוהים יקבלו זימון למיוני קצונה של תומכי לחימה או לחלופין יוכלו להתנדב לקורס חובלים כדי להפוך לקצינים לוחמים.
לאחר תקופה מסוימת בספינות, חיילים שיבחרו לצאת לקורס להכשרת סגן מפקד וקורס מנוען ראשי (צ'יף - מגמת הנעה) ושעמדו בהסמכות הנדרשות: ימאים המוסמכים על כל נשקי הספינה ומערכות הגנ"ק ומכונאים המוסמכים על כל מערכות ההנעה, הבקרת נזקים וכדומה; יצאו לשני הקורסים, המקדמים את החיילים להוות חלק מסגל הספינה ומקנה להם עמדה של מש"ק, שנערכים בבה"ד חיל הים ואורכם 3 עד 4 חודשים. קורס סגנים מעניק רובאי ימי 09 ואילו קורס צ'יפים מעניק רובאי ימי 010. בדצמבר 2013 אושר רשמית בצה"ל הוספת סיכה רשמית לסגנים ולצ'יפים.

פלגה 914

תפקיד פלגה 914 הוא הגנה על צפון המדינה על אף שבימי שגרה הפלגה מבצעת את סיורי הביטחון הימי השוטף, וכוחותיה לוקחים חלק בכל פעילות מבצעית במרחב הימי שמטרתה סיכול פעילות ארגוני טרור, פגיעה בתשתיותיהם ובגורמים המסייעים להם. 

ראשיתה של פלגה 914 בשייטת הטרפדות. בשנות ה-2000 פלגה 914 אחראית על הביטחון השוטף של רצועת החוף הצפונית של ישראל, בקרבת לבנון. הפלגה מורכבת מספינות דבורה, וסופר דבורה סימן 2 ו3. הפלגה מחולקת לסיירות "יסעור" ו"פרס" וכן יחידת סנפיר.
ארגון - פלגה 914 מחולקת לשתי סיירות: סיירת פרס, סיירת  וסיירת יסעור ובנוסף אליהן יחידת סנפיר. כל סיירת היא בפיקוד קצין בדרגת סרן, לשעבר מפקד כלי שיט, בוגר בית הספר לפיקוד ימי (פי"מ) ובוגר קורס חובלים.

פלגה 915

את הביטחון בים האדום החזיקה פלגה 912  שכללה שלוש טרפדות בבסיס אילת. פלגה 915 הוקמה בבסיס מפרץ שלמה בשארם א-שייח' החליפה את הטרפדות.  על הביטחון השוטף בזירת הים האדום כולל אבטחת נמל אילת, באזור בו גובלות בים גם ירדן, מצרים וערב הסעודית. הפלגה מורכבת מספינות דבור, דבורה, נחשול וצרעה. הפלגה מורכבת מסיירת כלי בט"ש אחת, סיירת "ברק" ויחידת סנפיר הכפופה לה.

כלי שיט בעבר

מאז הקמתן שירתו בפלגות הבט"ש ספינות מדגמים: סירת ברטרם, יתוש (כלי שיט) ספינות אלה הוחלפו בדגמים מתקדמים יותר ואינן נמצאות כיום בשירות חיל הים.

כלי השיט העיקרי בשירות פלגות הבט"ש הוא דבור (כלי שיט). ספינות אלה נרכשו לעשרות החזיקו את הביטחון השוטף במשך עשרות שנים. כלי שיט אמין ופשוט להפעלה. הדבור הצליח לבצע מהירות של כ-20 קשר ובכך היה עדיפות על סירות הגומי של המחבלים. 

המחבלים למדו לקח כואב ועברו לסירות מהירות. נעשה ניסיון להרכבת מנועים חזקים תוצרת מאיבך ותוצרת GM ומספר דבורים מהירים שהגיעו ל30 קשר. עד שתעשייה האווירית הביאה את פתרון בדבורה (כלי שיט).

בנמל אילת הופעלו ספינות נחשול (ספינה) שהוצאו מהשירות בשנת 2018.

לקחי מלחמת יום הכיפורים

בעקבות אירועי הזירה הימית במלחמת יום הכיפורים שהתחילה בקרב מרסא תלמאת חלו התפתחויות חיוביות בפלגות הבט"ש.