google/wiki40b huggingface dataset:
קייפרס פוניי

תולדות חייו

פוניי נולד בדרום קרוליינה וגדל בדרום שיקגו. כמו רוב בני קהילתו פוניי הוא, כלשונו, "יהודי מבחירה". הוא התגייר ב-1972 לאחר שגדל כנוצרי מתודיסטי, בקהילה ששימרה מנהגים ותרבות אפריקאיים.
התקרבותו ליהדות החלה כאשר למד באוניברסיטה וחש, בין היתר על בסיס תעמולת הפנתרים השחורים שהנצרות אינה דת טבעית לאפריקאים, אלא דת שנכפתה עליהם על ידי האדם הלבן. בחיפושיו אחר דת מתאימה יותר הכיר את הרב רוברט דווין מקבוצת בני ישראל העבריים השחורים, שהטיף כי בני ישראל היו שחורים. דווין, שלא היה מוסמך לרבנות, גייר את פוניי. בהמשך למד פוניי את יסודות היהדות באופן מסודר והחליט לאמץ צו הלכתי מחמיר יחסית. ב-1985 החליט לעבור גיור רשמי, שהתקבל על ידי בית הדין של היהדות הקונסרבטיבית בארצות הברית. לאחר מכן הוסמך לרבנות על ידי בית דין זה. ב-1997 התקבל למועצת הרבנים של שיקגו.
פוניי מלמד עברית ויהדות בשיקגו והוא חבר הוועדה האורבנית של יהודי שיקגו, הנלחמת בעוני, גזענות ואנטישמיות. כמו כן מארגן פוניי מפגשים בין מוסלמים ויהודים אפרו-אמריקאים לקידום הבנה הדדית. פוניי פעיל בארגוני סיוע לקהילות ביתא ישראל ויהודי האיגבו וכן בוועד לשחרור יונתן פולארד. במסגרת פעילויותו בקהילה פעל לא אחת יחד עם מישל אובמה.
בילבונג

בילבונג (באנגלית: Billabong) באנגלית אוסטרלית הוא אגם קטן של מים עומדים המחובר לנתיב מים. בילבונגים נוצרים בדרך כלל כשנתיבו של נהר משתנה ומשאיר אחריו ענף ללא מוצא.
רבים מהבילבונגים בצפון אוסטרליה שורצי תנינים: תנין הים הגדול והמסוכן ותנין ג'ונסטון הקטן יותר האנדמי לאוסטרליה.
בילבונגים מופיעים בספרות האוסטרלית לא מעט. אחד האזכורים המפורסמים לבילבונג הוא בשורת הפתיחה של השיר Waltzing Matilda של בנג'ו פטרסון.
דגל הליגה האוסטרל-אסייתית נגד הגליה

היסטוריה

הדגל עוצב בשנת 1849 בידי ג'ון וסט מלאוסון, טזמניה ומשנת 1851 היה בשימושה של הליגה במושבות האוסטרליות ובניו זילנד. הדגל הוא נס כחול: דגל הממלכה המאוחדת בקנטון והצלב הדרומי על הארכית. לדגל היה גבול לבן סביב שלושת צדדיו עליו נכתבו שם הליגה, שנת ייסודה ושם המושבה בה הונף הדגל.
השימוש בדגל הופסק לאחר הפסקת ההגליה בשנת 1853 אך עיצובו השתרש בדגלים רבים ביניהם דגל ניו זילנד, דגל ויקטוריה ודגל אוסטרליה.
מזון כלבים

מזון כלבים הוא מזון שעוצב במיוחד ומיועד לצריכה על ידי כלבים. כמו לכל אוכלי הבשר, לכלבים יש שיניים חדות, ויש להם שטחי גסטרואינטסטינליים קצרים המותאמים יותר לצריכת בשר ופחות למזון מן הצומח. על אף המבנה הביולוגי הזה, כלבים עדיין הצליחו להסתגל לאורך אלף שנים והתבססו על שאריות בשריות ולא-בשריות של המין האנושי ושגשגו על מגוון מיני מזונות. ישנם מחקרים המצביעים על כך שיכולת הכלבים לעכל פחמימות בקלות היא ההבדל העיקרי בין כלבים וזאבים.
בארצות הברית לבדה, שוק המזון לכלבים צפוי להגיע ל-23.3 מיליארד דולר עד שנת 2022.

היסטוריה

טרם ביות כלב הבית, בהיותם כלבי בר, הכלבים דאגו לעצמם ותזונתם התבססה על דיאטה קרניבורית. לאחר ביותם והתאמתם להגנה, לעבודה ולחברה אנושית, החלו בני האדם לדאוג לצרכים התזונתיים של הכלבים, לפחות באופן חלקי. התיעוד ההיסטורי לשינוי גישה זה הוא בן 2,000 שנה לכל הפחות.
בשנת 37 לפנה"ס מדבר ורגיליוס על האכלת כלבים בבוקוליזם.
בסביבות 70 לפנה"ס, כתב קולומלה את ספרו על החקלאות, שבו הוא מתייחס להאכלת כלבים.

מזונות המסוכנים לכלבים

ישנם מזונות נפוצים המיועדים לבני אדם אשר רעילים לכלבים, ביניהם שוקולד (הגורם להרעלת תאוברומין), בצל ושום (המכילים תיוסלופט וגורמים להרעלת חמצן), ענבים וצימוקים (הגורמים לאי ספיקת כליות), חלב (חלק מהכלבים רגישים ללקטוז ועלולים לסבול משלשולים ומתגובה אלרגית), אגוז מוסקט (עלול לגרום לפגיעה עצבית), אגוזי מקדמיה ועוד.
איימון מקי

איימון מקי (באנגלית: Eamonn C. McKee) הוא דיפלומט אירי ושגריר אירלנד בישראל לשעבר. לפני שכיהן בתפקיד זה הוא כיהן כשגריר האירי לקוריאה הדרומית.
מקי נולד בדבלין. למד בקולג' האוניברסיטאי של דבלין (University College Dublin). קיבל תואר דוקטור בהיסטוריה כלכלית של אירלנד באוניברסיטה הלאומית של אירלנד.
הצטרף למשרד החוץ האירי ב-1986 ובין היתר שירת בוושינגטון. בין השנים 1999 ל-2001 שירת כקצין עיתונות בקונסולייה האירית בניו יורק. ב-2005 שימש כראש הצוות ההומינטרי שעזר לפגועי רעידת האדמה בפקיסטן. באוגוסט 2009 מונה כשגריר אירלנד בקוריאה הדרומית. הוא מונה להיות השגריר בישראל ב-2013, תפקיד בו כיהן עד 2015. לאחר מכהן עבר להיות המנהל הכללי של מחלקת המסחר במשרד החוץ האירי.
מקי היה מעורב במציאת פתרון לסכסוך בין הקתולים והפרוטסטנטים בצפון אירלנד, היה שותף להסכם השלום של שנת 1998 - הסכם יום שישי הטוב. על פי ההסכם יוותרו אירלנד ובריטניה על תביעתן לצפון אירלנד ועתיד החבל יוכרע בידי תושביו.
גוטהולד סלומון

שלמה זלמן בן ליפמן הלוי [גוטהולד] סלומון (גרמנית: Gotthold Salomon; ‏1 בנובמבר 1784 - 17 בנובמבר 1862 היה מחלוצי הזרם הרפורמי ביהדות. ממייסדי ההיכל בהמבורג, בית הכנסת הרפורמי הראשון, דרשן ואיש ציבור, מתרגם התנ"ך לגרמנית. חבר האגודה לתרבות ולמדע של היהודים.

תולדות חייו

לימד בבית-הספר היהודי החופשי בדסאו (Herzogliche Franzschule), לצידו של דוד בן משה פרנקל והיה כותב ועורך בכתב העת  "שולמית". ב-1818 עבר להמבורג, שם חבר לישראל קליי, נפתלי פרנקפורטר, יצחק זעקיל פרנקל ומאיר ישראל ברסלאו להקמת "ק"ק בית חדש" (בשמו הגרמני: Neuer Israelitischer Tempel, "בית-התפילה החדש לבני ישראל"). השינויים העיקריים שהוכנסו בסדרי בית הכנסת היו נגינת עוגב (על ידי גוי) בשבת, קריאת קטעי תפילה בגרמנית, השמטה זהירה של קטעים שהזכירו את התקווה לשוב לציון כדי לחדש את עבודת הקורבנות בבית המקדש, ביטול טקס בר מצווה ועריכת טקס קונפירמציה לבנים ולבנות במקומו. התקיימה בבית הכנסת עזרת נשים נפרדת. על-אף שמקימי בית הכנסת הקפידו על כך שאינם סותרים יסודות הלכתיים אלא מנהגים בלבד, יצירת מניין נפרד פגעה בשליטת ראשי הקהל ומחיקת היסודות המשיחיים חרגה מעבר להלכה אל עיקרי האמונה. "בית חדש" עורר מיד התנגדות עזה. דייני העיר אסרו על כניסה אליו וגייסו רבנים מכל אירופה לעזרתם. למרות הפניות לרשויות ומכתבי החרם, עמד בית-הכנסת על מקומו. הוא משך קהל גדול של צעירים, בעיקר מקרב הנשים שאך מעט מהן ידעו די עברית כדי להבין את התפילות בעברית. קליי וסלומון שימשו כדרשנים, ויהודי ספרדי מאמסטרדם בשם דוד מלדולה מילא את תפקיד הש"ץ והבעל קורא כשהוא משתמש בהברה ספרדית. זו נחשבה אסתטית יותר בתקופה בה ניסו האשכנזים בגרמניה להתרחק מזיהויים עם יהדות מזרח אירופה. 
ב-1837 פרסם תרגום לגרמנית של התנ"ך בשם Deutsche Volks- und Schulbibel für Israeliten  יחד עם יצחק מנהיימר ובמימונו של הבנקאי סלומון היינה.
ב-1848 נבחר כציר ללנדטאג (בית הנבחרים) של המבורג.
סלומון הרבה לנסוע ולשאת דרשות בין היתר בלונדון, פרנקפורט, וינה ופראג. ב-1844 השתתף בועידת בראונשווייג, בה התכנסו נציגים מכל גרמניה על מנת ליזום שינויים בנוהג הדתי, ועידה שהניחה את היסוד ליהדות הרפורמית כזרם כללי.
האי סטיוארט

גאוגרפיה

באי מתגוררים כ-400 תושבי קבע והיישוב היחיד בו הוא העיירה אובן. רוב האי מכוסה בצמחייה עבותה וחלקו הצפוני בוצי ברובו. הפסגה הגבוהה ביותר באי היא הר אנגלם (Mount Anglem) המתנשא לגובה של 979 מטר. רוב שטח האי שייך לפארק הלאומי ראקיאורה.
במפות מסוימות מהמאה ה-18 ומראשית המאה ה-19 נקרא האי סטיוארט בשם האי הדרומי (האי הדרומי נקרא במפות אלו "האי האמצעי") בהמשך שונו השמות ושני האיים הגדולים של ניו זילנד נקראו האי הדרומי והאי הצפוני בהתאמה, ובעקבות כך האי סטיוארט נקרא על שם האירופי הראשון שמיפה אותו כאי באופן ודאי - ויליאם סטיוארט (William Stewart), שמיפה את חופיו כחלק ממשלחת לציד כלבי ים בשנת 1809. משמעות שמו המאורי של האי היא "שמיים זוהרים", וככל הנראה הוא מתייחס לתופעת הזוהר הדרומי שניתן לראות מן האי. המיתולוגיה המאורית מתייחסת לאי גם בשם Te Punga o Te Waka a Maui (עוגן הקאנו של מאוי); על פי המיתולוגיה יצא האל מאוי לשיט בקאנו שלו (האי הדרומי), וכשהגיע למקום המרוחק מכל יבשה הטיל את העוגן (האי סטיוארט) ודג דג גדול (האי הצפוני).
יעקב בן נסים

חייו

מוצא משפחתו כנראה מאזור פרס (לפי שמה). אביו, רבי יעקב בר יאשיהו, שהיה גם הוא תלמיד חכם, חי ופעל בקירואן. בנו רב נסים מכהנו "הרב הראשון". הוא ייסד בתי מדרש והעמיד תלמידים בקירואן, כלשון בנו: "אדוננו הצדיק אבי נ"ע... כאשר הקדים מזכויות וייסד המדרשות, לימוד התורה ויראתו שהייתה קודמת לחכמתו אמצא התשועה ועזר מבורא עולם". מנחם בן-ששון כותב כי בימיו פרח ביותר לימוד התורה בקירואן.
היה נציג ישיבת פומבדיתא וישיבת סורא בקהילות צפון אפריקה ובפרט קירואן (ואולי גם לספרד), דבר שהתבטא בכך שהוא ריכז את השאלות והתרומות מכל הקהילות אל הגאונים ואת התשובות מהם. התכתב עם רב שרירא גאון ובנו רב האי גאון, שפנו אליו בתוארי כבוד, "אלוף", "ראש כלה קדוש", "גבור התורה", "אדיר בן אדירים גדול בן גדולים", ועוד. רש"ג כותב לו: "ואתה גדולנו יעקב בן מר רב נסים שאתה מיסר עצמך ללמוד תורה בנקיות ולהיכנס בחדרי הלכה ולעמוד על אמתתה של תורה ולהוציאם לאור וכל תלמידיך אנשי סודך עושה רצון יראיו יעשה רצונך", וכן: "ומתוך שאתה תלמיד חבר לנו והר גבוה בתורה גלינו אליך רחשות לבנו". "למחמד עינינו ומשא נפשנו וסגולת חמדתנו ואיש סודנו ובעל בריתנו ושעשוע לבנו, מרי ורבנא יעקב הלבר לנו והנכבד בישיבתנו, הגדול בסנהדרינו והאדיר בכלינו". גם רבי שמואל הנגיד משבחו בשיר שכתב לכבוד רב נסים בנו.
בין השאלות ששאל את רב שרירא בשם קהל קירואן בשנת 987 (ד'תשמ"ז) הייתה "כיצד נכתבה המשנה?", שהתשובה שהשיב רב שרירא עליה נודעה בתור אגרת רב שרירא גאון. גם חיבור "יישור דרכי התלמוד" של רב האי גאון נכתב כתשובה לשאלותיו.
נפטר בחורף ד'תשס"ז (1006). בגניזת קהיר נמצאה אגרת שבה מבכה ר' האי גאון את פטירתו. חישובים שונים העלו שנפטר בגיל 110, אך החוקרים טוענים שהם התבססו על טעות.
לא שרד מחיבוריו דבר, אך מגניזת קהיר עולה שחיבר פירוש על ספר בראשית. יש המייחסים לו פירוש לספר יצירה.
טירה (עיר)

אקלים

האקלים בטירה הוא אקלים הים התיכון. בקיץ חם ולח, בסתיו ובאביב מתון ובחורף קר וגשום. מזג האוויר בטירה נחשב כאידיאלי לחקלאים שמגדלים סוגים שונים של פירות וירקות בפריפריה של העיר.

קרב טירה במלחמת העצמאות

מרבית הנופלים במבצע מדינה היו בקרב טירה. בבוקר ה-13 במאי 1948 יצא כוח שהורכב ברובו מבני המושבים באזור (כפר הס, עין ורד ועוד) ומחיילי חטיבת אלכסנדרוני. מטרת הכוח היה לבצע חסימה מול טירה ולמנוע מכוחות ערבים להתערב בקרב בכפר סבא הערבית. בטירה היו לוחמים מקומיים ולוחמים מטייבה וכן לוחמים מצבא קאוקג'י.
כאשר הגיע הכוח לפאתי טירה, צפו על הכפר ונראה כאילו הוא נטוש. בשלב זה נתקבלה הפקודה לכבוש את טירה. כבר בתחילת ההתקפה נלכד הכוח בשטח פתוח, באש מכל העברים על ידי ערבים מטייבה הסמוכה. רוב הלוחמים נהרגו תוך זמן קצר, ורק בודדים הצליחו לסגת כך שהניסיון לכבוש את טירה נכשל. בשטח נשארו 23 גופות חללים. הערבים התעללו בגופות לצהלת תושבי טירה. רק בהתערבות הצלב האדום הוחזרו הגופות לקבורה במצב קשה. ארבע גופות לא הוחזרו ויש עדויות שהן נגררו לטייבה, לטולכרם ולנור שאמס ושם כנראה נקברו. עד היום לא נמצאו גופות הנעדרים מקרב טירה.
למחרת היה כל השטח שמזרחה לקלקיליה בידי כוחות ההגנה. לאחר הכיבוש הוחזק הכפר על ידי כוחות החי"ם. כעבור יומיים פתח שוב האויב בהתקפה עזה על הכפר. לעזרת הלוחמים נשלח גדוד 32 של חטיבת אלכסנדרוני, אולם ההתקפה נהדפה על ידי אנשי החי"ם עוד בטרם הגיע הגדוד לזירת הקרב.
באותו הלילה לאחר התקפת האויב, ערך גדוד 32 סדרת פשיטות כדי לרתק את האויב ופוצץ גשרים במבואות קלקיליה וטולכרם, מוקשו דרכים והוטרדו באש בסיסי אויב. נעשה ניסיון לכבוש את קלקיליה אך ניסיון זה נכשל.

אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף 2018, מתגוררים בטירה 26,162 תושבים (מקום 74 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎1.7%‏.   לפי נתוני הלמ"ס נכון לסוף 2017, לטירה דירוג של 4 מתוך 10, במדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2015. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשע"ז (2016-‏2017) היה 55.7%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת סוף 2016 היה 6,348 ש"ח (ממוצע ארצי: 8,913 ש"ח).

להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב:

עסקים

בימי השבוע הרגילים הפעילות העסקית בעיר דלילה. מרבית התושבים עובדים כיום מחוץ לעיר, ובעיקר במגזר היהודי. לעומת זאת, בשבתות קיים בעיר שוק פופולרי (הממוקם באזור היציאה הדרומית לכיוון רמת הכובש והעיר כפר-סבא), כאשר רבים מתושבי השרון היהודים פוקדים את מסעדות העיר, בתי העסק שלה ושווקיה עד אפס מקום. תנועת הקונים ההמונית התקיימה במשך שנים ברציפות, פרט לתקופת האינתיפאדה.
אלון פרידמן (קצין)

שירותו הצבאי

פרידמן נולד וגדל בהרצליה. התגייס לצה"ל בשנת 1982 ובחר לשרת בחטיבת גולני. בגולני עבר פרידמן מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה כמפקד מחלקה. בהמשך מונה למפקד פלוגה בגולני, ובתפקידו הבא שימש כקצין המבצעים של החטיבה. לאחר מכן השתחרר מצה"ל. פרידמן שב לשירות קבע ושימש כסגנו של מפקד גדוד 51, ארז גרשטיין. פרידמן השתלם בקורס מג"דים ומונה למפקד גדוד 51, בהמשך שימש קצין המבצעים של פיקוד הצפון, בשנים 2000-1998 שימש כמפקד עוצבת ברעם. לאחר מכן שימש כקצין אג"ם של פיקוד הצפון. בהמשך שימש מפקד חטיבת ביסלמ"ח, בין היתר במשימת ההתנתקות. לאחר ההתנתקות היו חייליו הראשונים שתפסו את קו הגבול החדש בין ישראל לרצועת עזה. במלחמת לבנון השנייה שימש רמ"ט פיקוד הצפון. לאחר המלחמה נותר בתפקידו. שירת כיועץ לתורת הלחימה בזרוע היבשה.
לאחר שחרורו מונה לראש מינהלת לוחמת חי"ר בתעשייה הצבאית ולאחר מכן מונה למנכ"ל אתר החרמון.
ז'ופרואה החמישי, רוזן אנז'ו

חייו

ז'ופרואה היה בנם של פולק החמישי מאנז'ו וארמנגרד ממן. בגיל חמש-עשרה הוענק לו ברואן תואר אביר על ידי הנרי הראשון, מלך אנגליה והוא נישא לביתו מתילדה הקיסרית, נישואין שנועדו לחזק את הקשר בין מלך אנגליה ודוכס נורמנדיה לבין רוזנות אנז'ו. מתילדה הייתה אלמנתו של היינריך החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ומבוגרת מז'ופרואה ב-11 שנים. הם חיו בנפרד תקופות ארוכות, אבל נולדו להם שלושה ילדים: הנרי השני, מלך אנגליה, ז'ופראה, רוזן נאנט וויליאם העשירי, רוזן פואטו. בנוסף, נולדו לז'ופראה שלושה ילדים מחוץ לנישואין.
שנה לאחר נישואי ז'ופרואה, עזב אביו את אנז'ו, נסע לירושלים, בה התמנה למלך ונשא לאישה את מליסנדה, מלכת ירושלים וז'ופרואה התמנה לרוזן במקומו. ב-1135 מת הנרי הראשון, מלך אנגליה ומתילדה שהייתה היורשת, יצאה לנורמנדיה כדי לתבוע את השלטון. בעוד בנורמנדיה היא התקבלה כשליטה, באנגליה עצמה תמכו בבן דודה סטפן, מלך אנגליה ובעקבות כך, נורמנדיה הלכה בעקבותיה. במסגרת הניסיונות להרחיב את שליטת אנז'ו לנורמנדיה בכוח, העניק ז'ופרואה שלוש ערים לשליט מאיין בתמורה לעזרתו הצבאית. ב-1139 הגיעה מתילדה לאנגליה עם 140 אבירים, אך נאלצה להתבצר בטירת ארתור, שם צר עליה סטפן. בעקבות האנרכיה שהתפתחה, נתפס סטפן בלינקולן ונכלא בבריסטול, אך שוחרר משם בהמשך ומתילדה חזרה לצרפת. במהלך 1142–1143 כבש ז'ופרואה את רובה של נורמנדיה והגיע עד שרבור. ב-1144 חצה את הסן ותפס את רואן, בירת הדוכסות. בקיץ של אותה שנה הכתיר עצמו לדוכס נורמנדיה. כמו כן, בנה מנזר אוגוסטיני באותה שנה. ב-1149 העביר ז'ופראה את תואר הדוכס לבנו, הנרי קצר הגלימה, כשלואי השביעי, מלך צרפת עצמו נוכח בטקס ומאשר אותו.
במהלך שנות שלטונו נאלץ ז'ופראה לדכא שלוש מרידות שפרצו נגדו מצד הברונים באנז'ו, ב-1129, ב-1135 ובין 1145 ל-1151. מרידות אלו האטו את התקדמותו בנורמנדיה וגרמו לכך שלא יוכל להתערב לטובת אשתו באנגליה.
ב-1153 נחתם הסכם לפיו סטפן יישאר מלך אנגליה עד מותו, ואחריו ימלוך בנם של ז'ופראה ומתילדה - הנרי השני.
ז'ופראה מת ממחלה ב-7 בספטמבר 1151 בדרכו מוועידה מלכותית לאנז'ו, ונקבר בקתדרלת לה-מאן.
מאיר מיכל רבינוביץ

רבי מאיר מיכל רבינוביץ (מכונה גם רבי מאיר מיכל שָאטער; תקע"ט, 1819, קיידאן - חורף תרס"א, 1901, וילנה), היה רב ליטאי, רבה של שאט, ומורה ההוראה הראשי של וילנה. התפרסם על שם ספרו "המאיר לעולם".

ביוגרפיה

נולד בשנת תקע"ט בקיידאן הסמוכה לקובנה, לרב שלום בנו של רבי שמואל רבה של שאט (המכונה "רבי שמואל הקטן"). בנו של רבי אברהם אחי הגר"א. בילדותו לא אובחנו כשרונותיו והוא נשלח להיות סופר סת"ם. לאחר תקופה של הפצרות מצדו, נשלח ללמוד בקובנה בבית המדרש "נבייזר" אצל רבי ישראל ליפקין מסלנט.
בהיותו כבן 30, התמנה כרבה של שאט, עיירה במחוז קיידאן בפלך קובנה, וכיהן במשרה זו עשרים שנה. על שם עיירתו זו, כונה: רבי מאיר מיכל שָאטער. במהלך הזמן קיבל הצעות רבנות מערים חשובות כמו וילקומיר ודווינסק, אך הוא אהב את השקט שהקנתה לו העיירה השכוחה ודחה את ההצעות. למרות ההערצה הגדולה אליו שמשתקפת מכתביהם של רבנים אחרים כמו האדר"ת, למעשה שמו לא היה מוכר בתקופה זו כי אם לרבנים ספורים.
זמן מועט לאחר שעבר את שנתו ה-50, פרצה שרפה גדולה בשאט והעיירה נזקקה לשיקום. הוא ניצל את תקופת המעבר, כדי להתפטר מרבנותו, ועבר לגור בווילנה. חברו מקובנה, רבי אליהו אליעזר גרודזינסקי (חותנו של רבי חיים עוזר גרודזינסקי, וחתנו של רבי ישראל סלנטר), פרסם את שמו בין רבני וילנה, והוא מונה כמורה הוראה ראשי, משרה שסיפקה לו דמי מחיה בסיסיים. הוא התגורר בדירה צפופה בעליית גג, באחת משכונות העוני בעיר. בשנותיו בווילנה, העביר שיעורים תורניים בישיבת רמיילס, ורבים השתתפו בהם.
בעת פולמוס המוסר היה בין רבני ליטא החתומים על מכתב התמיכה בתנועת המוסר.
נפטר בסוף חורף תרס"א (1901), בווילנה.

משפחתו

בנו רבי שמואל רבינוביץ, התמנה לימים כרב בפורט אמבוי, בארצות הברית. מלבדו היה לו בן נוסף שאף הוא שימש כרב, ושתי בנות הנשואות לרבנים. חתן אחד היה הרב זלמן פינחס הכהן קפלן מגלבן, בנו אפרים קפלן, היה רופא ועיתונאי במארגען זשורנאל הניו-יורקי. בן נוסף, הרב דוד קפלן, ההדיר את ספרי סבו, "המאיר לעולם", והוציאם לאור מחדש (ירושלים תרצ"א). החתן השני היה הרב אליהו פנחס מריינא, שהיה שנים רבות ר"מ בישיבת זובחי צדק בווילנה, ובסוף ימיו עלה ארצה ולימד בישיבת מאה שערים (ספריו הם "אלף המגן", "המלמד" ו"חסד לאלפים").

ספרו

לאחר פטירתו הדפיס בנו, רבי שמואל רבינוביץ, חלק מחידושי תורתו לצד דברי אגדה, בספר "המאיר לעולם".
לאחר שיצא לאור ספרו זה, הוכר שמו בכל רחבי ליטא, ונעשה ללחם חוקם של תלמידי הישיבות בה. בשל ספרו זה, דבק בו הכינוי "דער צוויטער שאגת אריה" (השאגת אריה השני).
אנה ערביה

תקציר העלילה

סיפורן של שבע דמויות המתגוררות במובלעת סיפית בין יפו לבת-ים, הנקודה האחרונה באזור שטרם הפכה מוצר נדלנ"י. בפרדס קטן בו קיימים מספר מבנים, המשמשים למחיה ולמוסך מאולתר, חיים חברי קהילה קטנה, שהתנהלותם כמו נעשית על ציר זמן שונה לחלוטין מזה של העיר הסובבת אותם. עיתונאית צעירה בשם יעל (יובל שרף) מגיעה למקום כדי להתחקות אחר סיפור מסתורי, המלווה את מותה של אם המשפחה, אנה, שנולדה במחנה ריכוז בפולין ונישאה אחרי הגעתה ארצה ליוסוף. הדמויות אותן יעל פוגשת מספרות לה על חייהן, על החלומות שלהן, התקוות, הרומנים, התשוקות והאכזבות. במארג של פיסות זיכרונות, מציג הסרט מסע בין ההווה של הדמויות לטראומות העבר שלהן וחושפות את התהוות יחסיהן האינטימיים, במקביל למאורעות ומוראות ההיסטוריה.
שרון ניר

ביוגרפיה

ניר נולדה החיפה. ב-1989 התגייסה לצה"ל ושובצה בחיל הקשר. לאחר שעברה קורס קצינים ביצעה שורה של תפקידים בחיל הקשר, והייתה לאישה הראשונה שפיקדה על ההשלמה החיילית של קציני הקשר בבה"ד 7. בהמשך שימשה סגנית יחידת הקשר המטכ"לית, שישמה כראש-לשכת ראש אגף התכנון, וכראש ענף נהלים ופקודות באגף. ב-2007 מונתה למפקדת גדוד התקשוב "שגב" של פיקוד המרכז, והייתה לאישה הראשונה המפקדת על גדוד תקשוב מבצעי. בשנת 2009 הועלתה לדרגת אלוף-משנה ומונתה לראש מחלקת בירור בנציבות קבילות החיילים.
ביוני 2015 נכנסה לתפקידה כמפקדת בית הספר הארצי לקשר, תקשוב וסייבר. בתקופת כהונתה עבר בית הספר לקריית ההדרכה בנגב. ביולי 2016 מונתה ליועצת הרמטכ"ל לענייני מגדר ושימשה בתפקיד עד ספטמבר 2019. 
ניר היא בעלת תואר ראשון במדעי ההתנהגות בהצטיינות ותואר שני במנהל עסקים, שניהם מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. היא בוגרת המכללה לביטחון לאומי.
ניר מתגוררת במודיעין, נשואה לתא"ל יריב ניר, המכהן כקצין קשר ותקשוב ראשי, ואם לשלושה.
The Legend of Xanadu

גרסאות כיסוי

להקת The Fall הקליטה את השיר עבור אלבום האוסף "Ruby Trax" בהוצאת NME.

אזכורים בתרבות הפופולרית

בפרק "Timeslides" של הסדרה "ננס אדום" דייב ליסטר בממד אחר הוא אדם עשיר שחי בארמון בשם "קסנדו", כמחווה לשירם של דייב די, דוזי, ביקי, מיק וטיץ'.
ועד הלשון העברית

ועד הלשון העברית היה ארגון שנוסד בידי אליעזר בן יהודה וליווה את תחיית הלשון העברית בארץ ישראל. בשנים 1920-1922 נקרא "מדרש הלשון". לימים הפך הארגון לאקדמיה ללשון העברית.
הומולוגיה (מתמטיקה)

במתמטיקה, הומולוגיה היא סדרה של חבורות אבליות שאפשר להתאים לאובייקטים מסוימים. ההומולוגיה  של האובייקט X (כאשר i אינדקס שלם) מחושבת בדרך כלל מתוך קומפלקסי שרשרת  (זוהי למעשה הומולוגיה של קומפלקס שרשרת, ). בניית הקומפלקס  אינה קנונית, ועם זאת חבורות ההומולוגיה המתקבלות מן הקומפלקס תלויות אך ורק ב-X. בכך עוצמתה של הטכניקה הזו: האפשרות לבנות את קומפלקס השרשרת בדרכים שונות מאפשרת לחשב את חבורות ההומולוגיה, והיא גם מראה שההומולוגיה אינה תלויה בפרטי המבנה של X עצמו, אלא בתכונות "רכות" שלו. 
חבורות הומולוגיה אפשר להגדיר עבור אובייקטים שלכאורה אין ביניהם קשר: מרחבים טופולוגיים, חבורות, קומפלקסי שרשרת וכדומה. 
את מושג ההומולוגיה אפשר להעשיר על ידי הוספה של מקדמים. לדוגמה עבור מרחב טופולוגי  וחבורה אבלית (או באופן כללי יותר אלומת חבורות אבליות מעל )
, ניתן להגדיר את ההומולגיה  של  עם מקדמים ב-. באופן דומה ניתן להגדיר הומולוגיה של חבורה  עם מקדמים בהצגה  של .
בדרך כלל אפשר להגדיר את ההומולוגיה כפונקטור הנגזר.
משה יצחק טובל

ביוגרפיה

משה יצחק טובל נולד ברחובות ב-11 בנובמבר 1952. הוא התחנך בתלמוד תורה ברחובות ובבני ברק והמשיך את לימודיו בישיבה לצעירים ברמות רמז שבחיפה.

שירותו הצבאי

בינואר 1971 התגייס טובל לצה"ל ושירת בנח"ל, אחר הטירונות נשלח לתקופת של"ת בנח"ל קוממיות, התנדב לקורס צניחה והמשיך במסגרת הנח"ל המוצנח במשק קוממיות. את תקופת שירותו ביחידה עשה בהצטיינות ראויה לשבח. את חודשי השירות האחרונים שלו עשה במעוז "המזח" ושם גם נמצא בפרוץ מלחמת יום-הכיפורים.

מלחמת יום הכיפורים

יחד עם יתר מוצבי התעלה הותקף מוצב המזח מתחילת המלחמה. תעודת צל"ש הרמטכ"ל שקיבל טובל לאחר מותו מתארת את הנסיבות שבהן נפל:
במלחמת יום הכיפורים לחם רב"ט יצחק טובל ז"ל במעוז המזח. עם פרוץ המלחמה הותקף המעוז, ורב"ט יצחק טובל ז"ל השתתף בניסיונות בלימת המצרים החוצים את התעלה כשהוא חשוף לאש האויב. כאשר כותר המעוז נשלח רב"ט יצחק טובל ז"ל עם עוד שלושה לוחמים לעמדה קיצונית אשר נפילתה בידי האויב, הייתה מאפשרת להם לחדור למעוז. מעמדה זו ניהלו רב"ט יצחק טובל ז"ל ושלושת הלוחמים קרב בטווחים קצרים ביותר, בנשק קל וברימונים, נגד אנשי קומנדו מצריים שעלו עליהם פי כמה במספר. תוך כדי הקרב צעק אחד הלוחמים כי לעמדה נזרק רימון. שלושת הלוחמים קפצו מחוץ לעמדה לא נפגעו. רב"ט יצחק טובל ז"ל, שעסק בירי לעבר האויב, קרס לעבר הרימון. באותו רגע התפוצץ הרימון ורב"ט יצחק טובל ז"ל נפצע פצעי מוות. במעשיו אלה גילה רב"ט יצחק טובל ז"ל אומץ-לב, רוח התנדבות ואחוות לוחמים.
— תיאור קבלת העיטור, באתר הגבורה
לאחר נפילת מוצב המזח נלקחה גופתו על ידי צבא מצרים. בשנת 1979 לאחר חתימת הסכם השלום עם מצרים, הובאה גופת טובל לישראל והוא נקבר בבית הקברות הצבאי קריית שאול.
עיסאם סרטאווי

ביוגרפיה

סרטאווי נולד בעכו ובשנת 1948 נמלטה משפחתו לעיראק. סרטאווי למד רפואה בבגדאד ובארצות הברית ובעת מלחמת ששת הימים היה מנתח לב בארצות הברית. בעקבות המלחמה נסע לירדן, הצטרף לפת"ח והשתתף בקרב כראמה (1968). ב-1969 פרש מהפת"ח והקים את הארגון "ועד הפעולה לשחרור פלסטין", שנחשב לקיצוני יותר וביצע פיגוע נגד נוסעי אוטובוס אל על בשדה התעופה במינכן ב-1970. סרטאווי ביקר את גרמניה המערבית על תמיכתה בישראל וטען שלא היה מבצע פעולת טרור על אדמת צרפת ויוון התומכות בפלסטינים. ביוני 1970 הצטרף למזכירות משותפת של ששה ארגוני טרור, בה היו חברים גם יאסר ערפאת, ג'ורג' חבש ונאיף חוואתמה. 
לאחר מכן הפך מנץ ליונה. ב-1971 חזר להיות פעיל בפת"ח. בשנות השבעים נפגש עם שורה של פעילי שלום ישראלים ביניהם אורי אבנרי, מתי פלד ולובה אליאב. בדצמבר 1977 שיבח את השיחות בין ישראל למצרים והכיר בזכויות העם היהודי בארץ ישראל, דברים מהם התנער דובר אש"ף. בשנת 1979 נפגש באופן לא רשמי עם שגריר ארצות הברית בווינה ועם ועדת החוץ של הפרלמנט ההולנדי כיועצו האישי של ערפאת באירופה. בשנת 1980 נפגש עם נשיא צרפת. באפריל 1981 התפטר מהמועצה הלאומית הפלסטינית בגלל סירובה לקבל ממנו דיווח על שיחות השלום שלו. בתחילת 1983 אמר שאש"ף טועה בכך שאינה מכירה בישראל ואמר שאש"ף מוכנה להסתפק במדינה פלסטינית ביהודה שומרון ורצועת עזה, תוך ויתור על דרישותיה לגבי שטחה של ישראל. בפברואר 1983 התפטר שוב מהמועצה הלאומית הפלסטינית על רקע עמדותיו המתונות. במרץ 1983 קרא למשא ומתן ישיר עם ישראל.
ב-1979 קיבל בווינה יחד עם אליאב את פרס ברונו קרייסקי. 
דעותיו המתונות עוררו עליו זעם בארגוני הטרור הפלסטיניים. באפריל 1983 הגיע לוועידת האינטרנציונל הסוציאליסטי באלבופרה שבפורטוגל, במעמד משקיף, לאחר ששמעון פרס הסכים לנוכחותו ללא מעמד רשמי. סרטאווי נרצח ב-10 באפריל 1983, בידי מתנקש שהיה ככל הנראה מארגונו של אבו נידאל.
איילה אינגדשט

חייה

אינגדשט נולדה באתיופיה ועלתה לישראל בגיל שנתיים. כשהייתה בת 14 הופיעה לראשונה על במה, במסגרת להקת נוער באשדוד. אחרי שהשתחררה משירותה הצבאי בלהקת חיל הים שיחקה במספר הצגות, כ"תל אביב הקטנה" ו"מעיין הכבשים", וגם הנחתה בערוץ "בריזה". עד שנת 2006 לא הקליטה אינגדשט חומרים מוזיקליים משל עצמה. עם זאת, מוקי ופילוני, חברי להקת שב"ק ס', טיפחו אותה מוזיקלית, כולל השתתפות בהופעות ובאלבומיו של מוקי.
בשנת 2006 החלה אינגדשט לשתף פעולה עם המפיק המוזיקלי רוי אדרי, מה שבסופו של דבר הניב את אלבום הבכורה שלה, שיצא במרץ 2007. האלבום נקרא על שמה והכיל את הסינגלים "ממהרת", "אהבנו" ו"לנוע".
בשנת 2007 השתתפה אינגדשט באלבומו של מומי לוי "יבוא אישי", בו שרה יחד עם לוי את השיר "נוצה ברוח", גרסת כיסוי לשירה של ריטה.
אחיותיה הצעירות של אינגדשט, מרי ומלכה, הן זמרות, ואושרת, שחקנית.
איילה משתתפת בשלושת הדיסקים של פרויקט "ילדי בית העץ" ומשתתפת באופן קבוע בהופעות הפרויקט.
היא חתומה כיום בחברת התו השמיני ועומדת להוציא אלבום שני.
גיבורים (סדרת טלוויזיה ישראלית)

עלילה

הסדרה "גיבורים" עוקבת אחרי ארבעה אנשים שמטרת עבודתם להציל חיים של אחרים.
חלי לוי (שוטרת, קצינת יחידת סיור במשטרת אשדוד), אלי כהן (מפקד צוות בתחנת כיבוי אש אשקלון ודובר מחוזי), אביגיל שימונוב (אחות מתאמת טראומה במרכז רפואי איכילוב בתל אביב) וד"ר דרור סופר (ראש יחידת טראומה במרכז רפואי איכילוב בתל אביב) הם ארבעת גיבורי הסדרה. הסדרה עוקבת אחרי שגרת חייהם ומתארת את המחיר האישי שהם נאלצים לשלם בשל בחירתם במקצועות אינטנסיביים אלו.