google/wiki40b huggingface dataset:
שמשון משאנץ

רבי שמשון בן אברהם משאנץ (בערך 1150 − 1216 או 1230) היה מחשובי בעלי התוספות במאה ה-12, מחבר תוספות שאנץ ופירוש הר"ש למשנה, ומראשי "עליית בעלי התוספות".

קורות חייו

מקום הולדתו של ר' שמשון אינו ידוע. א"א אורבך משער שנולד בעיר פלייז, עירו של סבו רבנו שמשון הזקן. את מקום מושבו קבע בעיר סנס (Sens) בחבל בורגון בצרפת. היה אחיו של הריצב"א, והוא נחשב ליורשו הרוחני ולתלמידו המובהק של בעל התוספות הגדול, ר"י הזקן, ונחשב לשלישי במעלה בקרב בעלי התוספות אחרי רבנו תם ור"י. ר' יצחק מווינה, שחי דור אחריו, כתב עליו: "שהוא היה יחיד בדור בתורתו ובחכמתו". בצעירותו הספיק לשמוע דברי תורה מפי רבנו תם, ומכאן הסיקו החוקרים כי נולד בערך בשנת 1150, שהרי רבנו תם נפטר בשנת 1171.
יש הטוענים שלמד גם אצל רבי דוד בן קלונימוס ממינצנבורג, אך הדבר מוטל בספק. היה מורו של בעל הסמ"ק, רבי יצחק בן יוסף מקורביל.
גדלותו בתורה הביאה לכך שבדורות שלאחריו הרבו להסתמך על פסקיו; ניתן לראות זאת בספרו של רבי משה מקוצי (הסמ"ג). דבריו מצוטטים לרוב על ידי רבני אשכנז. המהרש"ל מציין את בקיאותו המיוחדת של ר"ש בירושלמי, "יותר מכל אשר שמענו". ר"ש ביקר את הרמב"ם בפולמוס שנערך על "ספר המדע" שלו, אך במתינות ותוך הערכה רבה לגדולתו התורנית.
באחרית ימיו עלה לארץ ישראל יחד עם קבוצה של 300 רבנים, מה שכונה לימים "עליית בעלי התוספות". מקום קבורתו בבית העלמין היהודי הישן של חיפה

מקרא

      - גיס
שנער

אזכורים בתנ"ך

השם מוזכר לראשונה בספר בראשית שם מתוארת מלכותו של נמרוד:
"וַתְּהִי רֵאשִׁית מַמְלַכְתּוֹ בָּבֶל וְאֶרֶךְ וְאַכַּד וְכַלְנֵה, בְּאֶרֶץ שִׁנְעָר."
— בראשית י' 10
מציטוט זה ניתן להבין ששנער נמצאת בדרום מסופוטמיה, באזור בבל, ארך, אכד וכלנה.
בסיפור מגדל בבל מצוין שהמגדל נבנה בארץ שנער:
"וַיְהִי בְּנָסְעָם מִקֶּדֶם, וַיִּמְצְאוּ בִקְעָה בְּאֶרֶץ שִׁנְעָר וַיֵּשְׁבוּ שָׁם. וַיֹּאמְרוּ אִישׁ אֶל רֵעֵהוּ: הָבָה נִלְבְּנָה לְבֵנִים, וְנִשְׂרְפָה לִשְׂרֵפָה, וַתְּהִי לָהֶם הַלְּבֵנָה - לְאָבֶן, וְהַחֵמָר - הָיָה לָהֶם לַחֹמֶר. וַיֹּאמְרוּ הָבָה נִבְנֶה לָּנוּ עִיר, וּמִגְדָּל וְרֹאשׁוֹ בַשָּׁמַיִם, וְנַעֲשֶׂה לָּנוּ שֵׁם - פֶּן נָפוּץ עַל פְּנֵי כָל הָאָרֶץ."
— בראשית י"א 2 - 4
בפרק י"ד מוזכר אמרפל מלך שנער - החוקרים משערים שאמרפל היה למעשה אביו של מלך בבל הגדול חמורבי, או שמדובר בחמורבי עצמו, שנודע גם כעמורפי.
שנער מוזכרת גם בספר יהושע: 
"ואראה (קרי: וָאֵרֶא) בַשָּׁלָל אַדֶּרֶת שִׁנְעָר אַחַת טוֹבָה וּמָאתַיִם שְׁקָלִים כֶּסֶף, וּלְשׁוֹן זָהָב אֶחָד חֲמִשִּׁים שְׁקָלִים מִשְׁקָלוֹ, וָאֶחְמְדֵם, וָאֶקָּחֵם. וְהִנָּם טְמוּנִים בָּאָרֶץ בְּתוֹךְ הָאָהֳלִי וְהַכֶּסֶף תַּחְתֶּיהָ."
— יהושוע ז' 21
וכן בספר ישעיהו, בחזון עליית יהודי הגולה:
"וְהָיָה בַּיּוֹם הַהוּא, יוֹסִיף אֲדֹנָי שֵׁנִית יָדוֹ לִקְנוֹת אֶת שְׁאָר עַמּו אֲשֶׁר יִשָּׁאֵר מֵאַשּׁוּר וּמִמִּצְרַיִם וּמִפַּתְרוֹס וּמִכּוּשׁ וּמֵעֵילָם וּמִשִּׁנְעָר וּמֵחֲמָת וּמֵאִיֵּי הַיָּם.
— ישעיהו 11,11
העדרה של בבל ברשימת המדינות מסייע לחוקרים במסקנתם שאכן שנער היא בבל.
שנער מוזכרת גם בספר זכריה:
"וַיֹּאמֶר אֵלַי לִבְנוֹת לָה בַיִת בְּאֶרֶץ שִׁנְעָר, וְהוּכַן, וְהֻנִּיחָה שָּׁם עַל מְכֻנָתָהּ."
— זכריה ה 11
ציטוט זה מתייחס, ככל הנראה לגלות בבל.

מקור המילה

ישנה סברה לפיה מקור המילה "שנער" במילה שומר. לפי סברה אחרת מקורה במילה המצרית העתיקה לבבל: "סנגר" או "סנרר". במכתבי אל-עמארנה מכונה בבל בשם "סנהר" וסבורים שמקור המילה בשמו של האל סין - אל הירח - ומדובר בשילוב השם "סין" עם המילה "אור".
מונט ביין דייוויס

מונט ביין דייוויס (Monnett Bain Davis;‏ 13 באוגוסט 1893 - 26 בדצמבר 1953) היה דיפלומט אמריקאי. בתפקידו האחרון כיהן כשגריר ארצות הברית בישראל.

ביוגרפיה

הוא נולד בגרינקאסל, אינדיאנה ונקרא על שם סבתו מצד אימו. במהלך מלחמת העולם הראשונה שרת בחיל המשלוח האמריקאי לאירופה. לאחר שחרורו התקבל לשירות החוץ האמריקאי ונשלח במסגרת תפקידו למספר רב של שגרירויות בעולם. הוא החל את שרותו כקונסול בפורט אליזבת בדרום אפריקה, והיה בתפקידים שונים בסטוקהולם, שנחאי, סינגפור, ובואנוס איירס. לאחר שמילא תפקיד מינהלי במשך שנים אחדות במזכירות המדינה בוושינגטון די.סי., נשלח להיות ציר בדנמרק ואחר כך כשגריר בפנמה (1948–1951).
בזכות יכולתו בניהול משא ומתן נבחר לתפקיד שגריר ארצות הברית בישראל. הוא החל את תפקידו בישראל בחודש ינואר 1951. השגריר דייוויס מת בשנתו בשגרירות ארצות הברית בתל אביב ב-26 בדצמבר 1953. גופתו הוטסה לארצות הברית והוא נקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.
אולף תון

קריירת מועדונים

תון שיחק בילדותו בהורסט-אמשר ובהמשך בקבוצת הנוער של שאלקה 04. בגיל 17 עלה לבוגרים של שאלקה, שם השפיע באופן מיידי על הקבוצה, וסייע לה כבר בעונתו הראשונה בבוגרים להעפיל לבונדסליגה עם 14 שערים ב-38 משחקים. תון התפרסם בשלושער שכבש במשחק חצי גמר הגביע מול באיירן מינכן שהסתיים בתוצאה 6-6. השלושער לא סייע לשאלקה, שהפסידה לבאיירן מינכן במשחק הגומלין. 
בשנת 1988, לאחר חמש עונות ו-56 שערים בבוגרים של שאלקה 04, חתם תון בבאיירן מינכן, במקום לותר מתאוס שעזב לאינטר מילאנו. תון הפך לבורג מרכזי בקבוצה הבווארית, ושיחק בה במשך 6 עונות, בהן זכה בשלוש אליפויות והבקיע 30 שערים.
בשנת 1994 חזר תון לשאלקה 04, ועבר לתפקיד הגנתי יותר, דבר שהתבטא בירידה במספר השערים, 10 שערים בשמונה עונות. עם זאת, הפך לבורג חשוב בקבוצה, וזכה עמה בגביע אופ"א בשנת 1997, כשהוא מבקיע בבעיטות ההכרעה מ-11 מטרים בגמר נגד אינטר מילאנו. בעונותיו האחרונות בשאלקה סבל מפציעות רבות ומיעט לשחק, ובשנת 2002 פרש מכדורגל, והשתלב במחלקת השיווק של שאלקה.

קריירת נבחרות

תון החל לשחק בנבחרת גרמניה בכדורגל במוקדמות מונדיאל 1986, והיה חלק מהסגל הגרמני במונדיאל 1986, יורו 1988 ובמונדיאל 1990, בו זכתה הנבחרת הגרמנית. תון החמיץ את שלושת הטורנירים הגדולים הבאים, יורו 1992, מונדיאל 1994 ויורו 1996 מסיבות שונות כמו פציעות וסכסוך עם מאמן הנבחרת ברטי פוגטס. במונדיאל 1998 חזר תון לייצג את גרמניה, שהודחה ברבע הגמר. לתון יש 52 הופעות ושלושה שערים במדים הלאומיים.

קריירת אימון

תון התנסה באימון בעונת 2010/2011, כשאימן את VFB הולס.
ברהנו טגניה

ביוגרפיה

טגניה נולד באתיופיה לאב מורה ומנהל בית ספר ולאם עקרת בית. ועלה לישראל עם הוריו ואחותו ב-1992 ולו שלושה אחים נוספים. התגורר במרכז קליטה בערד. בצבא היה בקורס חובלים אך לאחר מכן עבר לשרת כקצין בחיל התותחנים. למד לימודי תואר ראשון במשפטים ובמנהל עסקים במרכז הבינתחומי הרצליה, אותם לא השלים. במהלך לימודיו התנדב בעמותת טבקה, הפועלת לקידום יוצאי אתיופיה בישראל, ונאבקת בגילויי אפליה וגזענות המופנים כלפי בני העדה. כמו כן עבד בערוץ הטלוויזיה האתיופי הישראלי, IETV. הוא הצטרף לקורס תקשורת ליוצאי אתיופיה בהנחייתה של ענת סרגוסטי בארגון אג'נדה (כיום "אנו"). 
ב-2008 החל לעבוד בחברת החדשות של ערוץ 2, והוא משמש כתב לענייני פלילים. 
בשנים 2016–2019 הגיש טגניה תוכנית שבועית עם גלעד שלמור בנושא פשיעה, ברדיו ללא הפסקה.
יחסי אזרבייג'ן–נאורו

היסטוריה

היחסים בין שתי המדינות כוננו ב-11 בנובמבר 2004 באו"ם. החתימה על הסכם כינון היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות התקיים בארצות הברית בשולי עצרת האו"ם במעמד דרגים זוטרים משתי המדינות (שליחים לאו"ם). באותו היום כוננו יחסים דיפלומטיים של אזרבייג'ן עם גינאה המשוונית.
קרל טרשצ'יאנסקי פון נאדוש

קריירה מוקדמת

טרשצ'יאנסקי נולד בעיר סקליצה בהונגריה, אז בתחום האימפריה האוסטרית, ב-28 באוקטובר 1854 למשפחת אצולה ותיקה שקיבלה את תאריה במאה ה-13.
בשנת 1874 התגייס לצבא האוסטרו-הונגרי וטיפס מהר בדרגות ובתפקידים, ב-1904 הועלה לדרגת גנרל מיור, בשנת 1907 מונה למפקד דיוויזיית הפרשים ה-2, ובשנת 1908 הועלה לדרגת פלדמרשל-לוטננט. ב-1910 מונה למפקד הדיוויזיה ה-14, ב-1912 התמנה למפקד הקורפוס ה-4, וב-1913 הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים.

מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ המלחמה היה טרשצ'יאנסקי מפקד הקורפוס ה-4 שהיה חלק מהארמייה השנייה. בתחילה השתתף הקורפוס בפלישה לסרביה, אך בספטמבר 1914 הועבר הקורפוס לחזית המזרחית ולחם בקרב גליציה, תוך שהוא מפקד בנוסף על הקורפוס ה-7. לאחר מכן הועבר להגנה באזור שלזיה. בפברואר 1915 חזר לגליציה ועמד בראש פלגת ארמייה שניסתה לשחרר את פשמישל, אך ללא הצלחה. במאי 1915 התמנה טרשצ'יאנסקי למפקד פלגת ארמייה שהוטל עליה לכבוש את סרביה. ב-7 בספטמבר הפכה פלגת הארמייה שבפיקודו לארמייה השלישית, אך עקב סכסוך עם אישטוון טיסה ראש ממשלת הונגריה הודח מתפקידו, ובמקומו מונה הרמן קבש.
ב-1 במאי 1916 קודם טרשצ'יאנסקי לדרגת גנרל אוברסט, וב-7 ביוני התמנה למפקד הארמייה הרביעית במקום יוזף פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה שהודח מתפקידו עקב כשלונו בבלימת מתקפת ברוסילוב. ב-5 במרץ 1917 הוחלף טרשצ'יאנסקי בפיקוד על הארמייה בגנרל קרל פון קירשבאך אאוף לאוטרבאך, עקב סכסוך עם אלכסנדר פון לינסינגן, ומונה למפקד הארמייה השלישית. בקיץ 1917 הותקפה הארמייה שבפיקודו על ידי הרוסים במסגרת מתקפת קרנסקי, וטרשצ'יאנסקי נאלץ לסגת לאחור. בעקבות כך הודח טרשצ'יאנסקי ב-12 ביולי 1917 ובמקומו מונה קרל קריטק למפקד הארמייה.
כדי למנוע את פרישתו מהצבא הציע לו קרל הראשון, קיסר אוסטריה את הפיקוד על המשמר ההונגרי המלכותי, אך טרשצ'יאנסקי סירב. לבסוף ב-30 באוגוסט 1917 מונה טרשצ'יאנסקי למפקד אסקדרון המשמר הקיסרי בחצר הקיסרית בווינה. לאחר שביתת הנשק פרש טרשצ'יאנסקי מהצבא ב-1 בדצמבר 1918. לאחר המלחמה התגורר בווינה עד למותו ב-7 במרץ 1921.
ג'ימי בלומפילד

ביוגרפיה

בלומפילד נולד בקנזינגטון שבלונדון, והחל את הקריירה שלו במועדון החובבני וולטהאמסטואו אווניו לפני שהצטרף לקבוצת ברנטפורד מהליגה השנייה באוקטובר 1952. לאחר ירידת ברנטפורד לליגה השלישית ב-1954 הוא הועבר לארסנל תמורת 8,000 לירות שטרלינג, על מנת להחליף את ג'ימי לוג'י.
בלומפילד ערך את הופעת הבכורה שלו כבר במשחק הראשון של העונה מול אברטון ב-25 באוגוסט 1954, והשתתף ב-19 משחקים בסך הכל באותה עונה. רק בעונת 1955/1956 הוא זכה למקום קבוע בהרכב המועדון. הוא היה חלוץ שני חזק ובעל מסירות מדויקות, והיה אחד מהשחקנים הבולטים של המועדון בין 1955 ל-1960, שנחשבה לבינונית מבחינת הישגים. הוא הופיע במדי נבחרת אנגליה עד גיל 23 (אך לא בנבחרת אנגליה הבוגרת) ובמדי נבחרת הפוטבול ליג, והיה חלק מקבוצת לונדון XI שהפסידה לברצלונה בגמר הראשון של גביע ערי הירידים ב-1958.
בלומפילד השתתף ב-227 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם 56 שערים. אולם, לאחר הגעתו של ג'ורג' איסטהאם ב-1960 הוא איבד את מקומו בהרכב, ובנובמבר של אותה שנה הועבר לברמינגהאם סיטי. בלומפילד שיחק בברמינגהאם במשך ארבע עונות, שבמהלכן העפיל המועדון לגמר גביע ערי הירידים מול רומא ב-1961, והפסיד בו. הוא סייע לברמינגהאם לזכות בגביע הליגה ב-1963, לאחר שכבש שער במשחק הגמר מול אסטון וילה. בקיץ 1964 הוא חזר לברנטפורד, ולאחר מכן שיחק במשך תקופות קצרות בווסטהאם יונייטד, פליימות' ארגייל ולייטון אוריינט.
ב-1969 הוא הפך למאמן של לייטון (במקביל להיותו רשום כשחקן), וזכה באליפות הליגה השלישית בעונתו המלאה השנייה אף על פי שלרשותו עמדו 18 שחקנים בלבד. הוא התמנה לתפקיד המאמן של לסטר סיטי ב-1971, והצליח להשאיר את המועדון בליגה הראשונה במשך שש שנים רצופות. הוא הוביל את לסטר לחצי גמר גביע ה-FA בעונת 1973/1974, שהסתיים בהפסד לליברפול בסיכום שני המשחקים. בנוסף, הוא הוביל את המועדון לזכייה במגן הצדקה ב-1971.
בלומפילד חזר לתפקיד המאמן של לייטון ב-1977, ובקדנציה זו הוא הוביל את המועדון לחצי גמר גביע ה-FA בעונת 1977/1978, שהסתיים בהפסד לארסנל. ב-1981 עזב בלומפילד בעקבות מחלוקת עם היושב-ראש בריאן וינסטון, שפרצה בעקבות שחרורו של הניגרי ג'ון צ'ידוזי. לאחר מכן הוא עבד בצוות האימון של לוטון טאון כמאתר כשרונות, אך מת בגיל 49 כתוצאה ממחלת הסרטן.
סוויל שהיידה

סוויל שהיידה, שמה בלידה סוויל ג'מבק (Sevil Geambec או Sevil Cambek) (בכתב לטיני: Sevil Shhaideh, נולדה ב-4 בדצמבר 1964 בקונסטנצה) היא פוליטיקאית רומנייה, ממוצא טורקי-טטרי, פעילה במפלגה הסוציאל-דמוקרטית ברומניה. היא כיהנה כסגנית ראש הממשלה ושרת הפיתוח האזורי, המנהל הציבורי והקרנות האירופאים בממשלות סורין גרינדיאנו ומיכאי טודוסה, בין 4 בינואר 2017- 29 בינואר 2018. שהיידה כיהנה בעבר במאי-נובמבר 2015 כשרת הפיתוח האזורי והמנהל הציבורי בממשלת ויקטור פונטה הרביעית. הייתה השרה הראשונה בתולדות רומניה המודרנית שנשבעה בארמון הנשיא על הקוראן. היא כלכלנית, מתכנתת ומומחית במנהל בהכשרתה.
ב-21 בדצמבר 2016 שמה הועלה על ידי ראש מפלגתה, ליביו דראגניה, כמועמדת לראשות הממשלה בעקבות הניצחון בבחירות לפרלמנט בדצמבר אותה שנה. ב-27 בדצמבר מועמדותה נדחתה על ידי הנשיא קלאוס יוהאניס.
ב-22 בספטמבר 2017 נחקרה שהיידה תחת אזהרה על חלקה בתיק בלינה העוסק במניפולציות בקשר לאי בלינה לתעלת פאוול (תעלה משנית על חוף הדנובה במחוז טלאורמן.

ביוגרפיה

סוויל שהיידה נולדה כסוויל ג'מבק בשנת 1964 בעיר קונסטנצה, בת יחידה למשפחה מוסלמית ממוצא טורקי וטטרי. הוריה היו סאאדין ג'מבק, בן לעדה הטורקית, שעבד כחשמלאי בתיאטרון בקונסטנצה ואשתו, מואזל, מצאצאי טטרים מקרים, העובדת מצעירותה בהפקות תיאטרון הבובות, ואחר כך התיאטרון לילדים ולנוער בקונסטנצה. האב נפטר כשהילדה הייתה בת 12. האם היא אחייניתו של ההיסטוריון הטורקי כמאל קרפאט, יליד הכפר טורדה שבצפון דוברוג'ה, שלימד באוניברסיטאות בארצות הברית ובטורקיה. פרופ' קרפט שילם בזמנו לשלטונות הקומוניסטים ברומניה כדי לאפשר לבני משפחתו להגר לטורקיה, אך הוריה של סוויל ג'מבק החליטו להישאר ברומניה.
סוויל ג'מבק גדלה בדירה קטנה בקונסטנצה והצטיינה בלימודים עוד בבית הספר. היא בוגרת משנת 1987 של האקדמיה ללימודים כלכליים בבוקרשט, הפקולטה לתכנון כלכלי ולמדעי המחשב.
סוויל ג'מבק עבדה כמתכנתת אנליסטית בקונסטנצה החל משנת 1987. בשנים 1993—2007 כיהנה כמנהלת מערכות המידע של מועצת המחוז קונסטנצה. עברה בהמשך השתלמויות רבות, חלקן במסגרת USAID בארצות הברית, במנהל ציבורי, מנהל עסקים, בניהול פרויקטים (באוניברסיטת אורקל) ובחשבונאות.
בשנים 2005—2007 למדה לתואר שני לניהול פרויקטים בעסקים בפקולטה למדעי כלכלה של אוניברסיטת אובידיוס בקונסטנצה.
בשנים 2007–2012 הייתה אחראית לתאום באיחוד הלאומי של המועצות המחוזיות ובשנים 2012—2015 מזכירת המדינה במשרד הפיתוח האזורי והמנהל הציבורי בעת כהונת הזר ליביו דראגניה.

חיים פרטיים

סוויל שהיידה נשואה בשנית החל משנת 2011 לד"ר אקרם שהיידה (شهيدة), גם הוא נשוי בשנית, ממוצא סורי, מומחה בכלכלה חקלאית, איש אקדמיה ויועץ, עד לימודי דוקטורט בהתכתבות באוניברסיטה ברומניה, בעל אזרחות סורית ורומנית. לבעלה - נכסים בדמשק ובלטקיה. סוויל שהיידה ילדה בזמנו בן שמת בלידתו ומאז לקתה בסוכרת.
ראלף מיליבנד

ביוגרפיה

מיליבנד נולג בבלגיה למשפחה יהודית ממעמד הפועלים אשר היגרה מפולין. הוא נמלט לממלכה המאוחדת יחד עם אביו בשנת 1940, כדי להינצל מחמת זרועה של גרמניה הנאצית. לאחר מכן, עם למידתו לדבר את השפה האנגלית, החל ללמוד בבית הספר לכלכלה של לונדון, שם החל לגלות עניין בפוליטיקה שמאלית, יחד עם התחייבותו העמוקה לסוציאליזם בקברו של קארל מרקס. לאחר ששירת בצי המלכותי הבריטי במהלך מלחמת העולם השנייה, התיישב בלונדון בשנת 1946 וקיבל אזרחות מן המניין בשנת 1948.
בשנות השישים, היה לחבר בולט בתנועת "השמאל החדש" בבריטניה, אשר מתחה ביקורת על הממשלות הסוציאליסטיות הקיימות בברית המועצות ובמרכז אירופה (מדינות הגוש המזרחי). הוא פרסם מספר ספרים העוסקים בתאוריה המרקסיסטית ובביקורת על הקפיטליזם. בין ספריו נמנים Parliamentary Socialism‏ (1961), The State in Capitalist Society‏ (1969) ו-Marxism and Politics‏ (1977).
שני בניו, דייוויד ואד מיליבנד, הפכו לחברים בכירים במפלגת הלייבור לאחר מותו. דייוויד היה לשר החוץ של בריטניה ואד היה ליושב ראש המפלגה.
ג'ניפר קולידג'

שנותיה הראשונות

קולידג' נולדה בבוסטון, מסצ'וסטס לגרטשן ופול קולידג', יצרן פלסטיק. יש לה אחות אחת בשם סוזאנה. היא למדה בתיכון נורוול וקולג' אמרסון בבוסטון.

קריירה

קולידג' השתתפה בתפקידי משנה בסרטי קומדיה ובתוכניות אירוח. היא ידועה בעיקר בזכות גילום "אמא של סטיפלר" בסדרת סרטי "אמריקן פאי". היא הופיעה גם בסרט "סיפור סינדרלה" בתור אמה החורגת של דמותה של הילארי דאף, ובדמות המניקוריסטית פולט בסרט "לא רק בלונדינית". כמו כן דיבבה את הדמות האנט פאני בסרט "רובוטס". קולידג' השתתפה גם בתפקיד אורח בתור ג'ודי המסג'יסטית בסדרה "סיינפלד" (עונה 5 פרק 9).
שיחקה בקומדיית המצבים קצרת החיים "ג'ואי", בתור הסוכנת של ג'ואי. בסדרת האם של "ג'ואי", "חברים", גילמה את אמנדה, אשה טורדנית שמוניקה ופיבי מנסות נואשות להפטר ממנה (עונה 10 פרק 3).
בשנת 2000 שיחקה בסרט הקומדיה "הכי טוב בשלג" לצד יוג'ין לוי. ב-2001 שיחקה בסרטו של לואי סי. קיי. "פוטי טאנג". בשנת 2005 זכתה קולידג' בפרסי בחירת הנוער של רשת FOX בקטגוריית "הנתעב".
בשנת 2006 היא גילמה את מרתה קנדו, אמא של סאלי (מנדי מור) בקומדיה המוזיקלית "אמריקן דרימז" לצד יו גרנט. בשנת 2007 שיחקה בסרט הקומדיה "גדול מהסרטים" בכיכובן של ג'יימה מייס וכרמן אלקטרה. בשנת 2008 השתתפה בקומדיה "התוכנית לאירוח סטודנטים" לצד טניה ריימונד, ודיבבה בסרט האנימציה "איגור". בשנת 2009 שיחקה בדרמת הפשע "פקד מושחת" לצד ניקולס קייג'. 
בשנת 2011 החלה ג'ניפר לשחק בסדרה "מרוששות" של רשת CBS, בתור סופי קצ'ינסקי, מהגרת פולניה.
ב-2017 דיבבה את דמותה של אמא של ג'ין בסרט "אמוג'י: הסרט".

חיים אישיים

קולידג' יצאה בעבר עם השחקן כריס קטן. 
חלק מהסצנות בסרטה של סופיה קופולה "הפיתוי", צולמו בביתה החדשה של קולידג' בניו אורלינס.
נטע אלוני

השכלה מוזיקלית

נטע אלוני למד במשך חמש שנים לימודי קומפוזיציה ותאוריה עם המלחין הישראלי פרופסור אנדרה היידו, והשתלם עם המלחין ראובן סרוסי. כמו כן הוא השתלם במשך שנתיים במסגרת לימודי קומפוזיציה באוניברסיטת בר-אילן עם המלחינים בטי אוליברו וגדעון לבינסון.

יצירות ופרסים

אלוני כתב יצירות קאמריות, מקהלתיות וסולניות. חלק מיצירותיו הוקלטו על ידי רשות השידור ומשודרות במסגרת קול המוסיקה ובקונצרטים בארץ ובעולם. יצירתו "את כולי סיפרתי עד תום" לקול ולאנסמבל כלי, ייצגה את רשות השידור בתחרות הרוסטרום הבינלאומית של רשויות שידור.
הוא זכה בפרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים לשנת 2013. מנימוקי ועדת הפרס: "יצירותיו של נטע אלוני מצטיינות באנינות טעם. [...] יצירותיו מפגינות תחושה ברורה של מרחב מוזיקלי ושליטה ביד אמן של מבנה ומרקם צלילי."

ביקורות שהתפרסמו על יצירתו

מבקר המוזיקה הקלאסית של עיתון עכבר העיר, רפי לביא, כתב על אלבומו של נטע אלוני, חמש יצירות קוליות: "שורה תחתונה: מרתק. מוזיקה אופיינית למחצית השנייה של המאה ה-20. היא לא 'נחמדה', לא כזאת שאפשר לקרוא איתה עיתון. אי אפשר להישאר אדיש כלפיה. בחלק מהמוזיקה יש מתח דרמטי מופנם, חלק אקספרסיבי עד כדי זעקה, אחרות נוגעות ללב ומלאות בתשוקה. אלוני אינו 'מחדש' במובן של להמציא טקטיקות שטרם היו, אבל הוא בהחלט מקורי, כלומר יש ליצירות, למרות ההבדלים ביניהן, מכנה משותף ייחודי: אופי. הביצועים מרגשים."
(התפרסם ב"עכבר העיר - המדור הקלאסי", 21-26.03.2002)

חיים פרטיים ומקצועיים

נטע אלוני יוצר וחי בירושלים. הוא פסיכואנליטיקאי פעיל.
מחזור החנקן

מחזור החנקן הוא מסלול ביולוגי שעובר החנקן דרכו נקלט בצמחים, בבעלי חיים ובקרקע. במחזור זה נכללים תהליכים אשר מסייעים לחנקן להיקלט ביצורים השונים.
החנקן הוא מרכיב יסודי של חלבונים, החיוניים לאורגניזמים. החנקן (חנקן מולקולרי) מהווה 78% מנפחה של האטמוספירה, עם זאת, אינו יכול להיקלט בצורה זו על ידי האורגניזמים. רוב היצורים החיים נושמים את החנקן שבאוויר ופולטים אותו בחזרה כמו שהוא. באמצעות תהליכים לא ביולוגיים (כמו ברקים והתפרצויות הרי געש) או תהליכים ביולוגיים הופך חלק מועט מהחנקן לחנקה (NO₃⁻‎) הזמינה לצמחים. התהליכים הביולוגיים מבוצעים בעיקר על ידי סוגים מסוימים של חיידקים (כדוגמת סוגים במערכת הכחוליות (ציאנובקטריות), Rhizobia ו-Frankia) ואצות. רובן מצויים בעיקר בסביבה מימית. ליצורים אלה יש את האנזים ניטרוגנז אשר מאפשר להם לפרק את הקשר החזק בין אטומי החנקן ליצירת אמוניה.
הצמחים קולטים את החנקן ויוצרים ממנו חלבון. את החלבון הזה אוכלים בעלי-החיים וכך הוא הופך לחלבון מן החי. בעלי חיים וצמחים מתים מפורקים על ידי מיקרואורגניזמים שהופכים את תרכובות החנקן שוב לחנקן שחוזר לאטמוספירה. כך, חוזר התהליך חלילה.
ניטריפיקציה - נקרא בעברית גם חנקון. תהליך בו מתקבל ניטראט כאשר אמוניה מתחמצנת. מכיוון שתהליך החמצון דורש חמצן הוא מתרחש אך ורק בנוכחות חמצן ומתבצע על ידי חיידקי קרקע אנאירובים.
אמוניפיקציה - תהליך בו החנקן האורגני שברקבוביות נעשה זמין לקליטה בשביל צמחים. התהליך מתבצע על ידי מיקרואורגניזמים שונים המפרקים בקרקע, כך שלאחריו מתרכובות החנקן האורגני מתקבלת אמוניה או אמוניום. תהליך זה מתרחש רק בנוכחות חמצן.
דניטריפיקציה - בתהליך זה החנקן שוב חוזר לאטמוספירה. באמצעות חיידקי קרקע אנארוביים הניטרט חוזר שוב לחנקן מולקולרי. התהליך מתבצע כאשר אין חמצן משום שאז החיידקים משתמשים בניטרט כמקור לחמצן בתהליך הנשימה.
ארתור אש

ביוגרפיה

אש נולד בריצ'מונד וירג'יניה. הוא התאמן תחת הדרכתו של רונלד צ'ריטי ואחר כך על ידי רוברט וולטר ג'ונסון. בשנת 1963 קיבל מלגת טניס באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA). באותה שנה נבחר לייצג את ארצות הברית בגביע דייוויס ובכך היה לספורטאי כהה העור הראשון בנבחרת ארצות הברית. בשנת 1965 הוא זכה בתואר אליפות המכללות של ארצות הברית בטניס (NCAA).
בשנים 1966 - 1968 שירת אש בצבא ארצות הברית והגיע לדרגת סגן.
בשנת 1968 זכה באליפות ארצות הברית לחובבים ואחר כך באליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס ובכך היה לטניסאי היחידי עד כה שזכה בשני טורנירים אלו. בהמשך אותה שנה זכה גם בגביע דייוויס. לאחר מכן, דרום אפריקה סרבה לתת לו אשרת כניסה על מנת להשתתף באליפות דרום אפריקה הפתוחה. אירוע זה העלה לדיון ציבורי את מדיניות האפרטהייד בדרום אפריקה. הוא קרא לבטל את הטורניר כחלק מהסבב המקצועני.
בשנת 1970 זכה אש באליפות אוסטרליה הפתוחה בטניס. בשנת 1971 הוא זכה באליפות צרפת הפתוחה בטניס בטורניר הזוגות. בשנת 1975 הוא זכה בטורניר היוקרתי ביותר, בווימבלדון לאחר ניצחון בגמר על ג'ימי קונורס ובשנת 1977 זכה אש באליפות אוסטרליה הפתוחה בטורניר הזוגות.
ב-20 בפברואר 1977 התחתן אש עם גיין מוטוסמי, צלמת שהכיר 4 חודשים לפני כן. בשנת 1986 הם אימצו בת.
בשנת 1979 עבר אש התקף לב ובעקבותיו ניתוח מעקפים. לאחר שפרש מטניס מקצועני בשנת 1980 עסק אש במספר תחומים, בהם כתיבה בטיים מגזין, פרשן ספורט של ABC, הקים את ליגת הנערים בטניס של ארצות הברית וכן שימש כקפטן נבחרת גביע דייוויס של ארצות הברית. בשנת 1983 הוא עבר פעם נוספת ניתוח לב. הוא הקים קרן למלחמה באיידס.
בשנת 1988 התברר שלקה באיידס. דבר מחלתו נישמר בסוד עד שפורסמה בשנת 1992. הוא נפטר מדלקת ריאות שנבעה ממחלת האיידס בה חלה בשנת 1993. בין שאר הסיבוכים הוא סבל גם מטוקסופלזמוזיס.
בשנת 1997 נקרא על שמו של אש אצטדיון הטניס החדש במרכז הטניס הלאומי בניו יורק. זהו אצטדיון הטניס הגדול בעולם ובו 23,200 מקומות ישיבה לצופים.

הנצחה

האצטדיון המרכזי, באליפות ארצות הברית הפתוחה שנערכת במרכז הטניס הלאומי בפארק פלאשינג מדוז, הנמצא ברובע קווינס בעיר ניו יורק בארצות הברית נושא את שמו של ארתור אש. אצטדיון זה, שנבנה ב-1997, מכיל 22,547 מקומות ישיבה והוא אצטדיון הטניס הגדול בעולם.
בטקס הפרסים של espn לשנת 2019,פרס נובל לספורט נקרא על שמו,בפרס זכה הכדורסלן האגדי ביל ראסל על מלחמתו בגזענות כלפי האפרו-אמריקאים בשנות ה-60.
חומר אפל קל

באסטרונומיה וקוסמולוגיה, חומר אפל קל (light dark matter) הוא כינוי לחלקיקי חומר אפל השייכים למחלקה של חלקיקים שמגיבים חלש יותר עם כוחות ושדות (כבידה ואחרים) מאשר הכוחות הגרעיניים בתוכם (WIMPs- Weakly interacting massive particles). על פי ההערכות, לחלקיקים אילו מסה הפחותה מ-1Gev. הם כבדים יותר מאשר חומר אפל חם (WDM-Warm Dark Matter, HDM-Hot Dark Matter) וקלים יותר מאשר חומר אפל קר (CDM-Cold Dark Matter). באופן יחסי, לחלקיקים אילו יש מסה גדולה ביחס לשאר החלקיקים במודל הסטנדרטי. בנוסף, אפשרות לבניית מודל של חומר אפל קל עשויה להתאפשר על ידי הנחת קיום של בוזוני אור חדשים.

מוטיבציה

כלל החלקיקים שאוזכרו לעיל, הם חלק ממודל למדא-CDM, המודל המקובל כיום בקרב חוקרים להסבר תופעות ומאפיינים של היקום והיווצרותו. אחת ההנחות של המודל הוא קיומם של חלקיקי חומר אפל. חומר אפל הוא חומר היפותטי שקיומו מאפשר הסבר לתופעות כבידיות מסוימות. לפי הנחת החומר האפל, ישנם כמה סוגים שונים שלו, שחומר אפל קל מהווה אחד מהם. חקר חומר אפל קל נעשה נפוץ בקרב מדענים בשל התרומה הרבה של המחקר לביסוס מודלים ותאוריות שמסבירות את היווצרות היקום.