אוטו פלצר

אוטו פאול אֶבֶּרְהַארד פֶּלְצֵר (בגרמנית: Otto Paul Eberhard Peltzer; ‏8 במרץ 1900 - 11 באוגוסט 1970) היה אתלט גרמני. היה שיאן עולם בריצות למרחקים בינוניים. בריצת 800 מטר לאחר שיפור שיאו בן ה-14 שנים של טד מרדית' האמריקאי, בריצת 1000 מטר ובריצת 1500 מטר לאחר שיפור שיאו של פאבו נורמי מפינלנד. הוא אתלט הראשון מתוך שניים בלבד, שהחזיק בו זמנית בשיאי העולם בריצת 800 מטר ובריצת 1500 מטר, 50 שנה עד שסבסטיאן קו הבריטי הצליח לקבוע הישג זה.
פלצר היה קורבן של הנאצים בשל היותו הומוסקסואל.

ביוגרפיה

פלצר נולד באלרנברוק-דרגה שבהולשטיין. כילד בריאותו הייתה לקויה, אך הוא התגבר וגדל להיות אתלט מעולה. בשנת 1918 החל ללמוד באוניברסיטת מינכן. הוא הצטרף למועדון האתלטיקה ושם כונה "אוטו המוזר" ("Otto der Seltsame"). בשנת 1922 זכה לראשונה באליפות גרמניה. בשנת 1925 קיבל את הדוקטורט. 
ב-3 ביולי 1926 הוזמן פלצר להשתתף באליפות איגוד החובבים באתלטיקה של אנגליה, שנערכה באצטדיון סטמפורד ברידג' שבלונדון. הוא ניצח בריצת 800 מטר בשיא עולם חדש של 1:51.6 דקות, שיפור לשיאו הוותיק בן ה-14 שנים של טד מרדית' מארצות הברית (1:51.9 דקות). בריצה זו ניצח את דאגלס לאו, האלוף האולימפי (פריז 1924) בריצה זו ומי שלימים ינצח בריצה זו גם באולימפיאדה הבאה (אמסטרדם 1928). השיא החזיק מעמד שנתיים. גרמניה לא הורשתה להשתתף במשחקים האולימפיים שנערכו בפריז בעקבות מלחמת העולם הראשונה.
בתחרות הזמנה שנערכה בברלין, גרמניה ב-11 בספטמבר 1926, לעיני 30,000 צופים נלהבים, בהשתתפות פאבו נורמי הפיני, אדווין ווייד השוודי (בעל 5 מדליות אולימפיות) והרברט בוכר הגרמני, ניצח פלצר בריצת 1500 מטר בשיא עולם חדש של 3:51.0 דקות, שיפור לשיאו בן השנתיים של נורמי (3:52.6 דקות), שיא שהחזיק מעמד 4 שנים. 
בתחרות שנערכה בקולומב פרבר של פריז, צרפת ביולי 1927 קבע פלצר בריצת 1000 מטר שיא עולם חדש של 2:25.8 דקות.
לאחר שגרמניה הורשתה להשתתף במשחקים האולימפיים, תקופה קצרה לפני אולימפיאדת אמסטרדם (1928) נפצע פלצר במהלך משחק כדוריד. הוא אמנם החלים ואף נבחר לתפקיד קפטן הנבחרת, אך לא הצליח להעפיל לשלב הגמר בריצת 800 מטר לאחר שקבע תוצאה של 1:56.3 דקות.
בתחרות שנערכה באולם בשנת 1932 קבע פלצר בריצת 1000 מטר שיא אירופי חדש של 2:30.8 דקות.
פלצר נבחר שוב לקפטן נבחרת גרמניה באתלטיקה לאולימפיאדת לוס אנג'לס (1932). במשחקים עצמם הוא סיים במקום תשיעי בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:55.0 דקות, לאחר שנאלץ לרוץ בתנאים גרועים, עם נעלי מסמרים על המסלול הקשה. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי עם הרביעייה הגרמנית בריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 3:14.4 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:08.2 דקות, בריטניה (3:11.2 דקות) וקנדה (3:12.8 דקות).

רדיפתו על ידי הנאצים

עם עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933 הצטרף פלצר למפלגה הנאצית ולאס אס. ביוני 1935 הוא נידון למאסר של 18 חודשים בשל קיום יחסים הומוסקסואלים עם צעירים, לפי סעיף 175 לחוק העונשין הגרמני. הוא שוחרר בטרם עת בתנאי שתיפסק מעורבותו בספורט, אך נעצר בשנית ב-1937. לאחר תקופה שבה בילה בדנמרק, בפינלנד (סבל מברונכיטיס חסימתית) ובשוודיה חזר לגרמניה בשנת 1941, לאחר שהיה סמוך ובטוח כי ההאשמות נגדו יבוטלו, אך הוא נשלח למחנה הריכוז מאוטהאוזן שם שהה עד לשחרור המחנה ב-5 במאי 1945.

אחרי המלחמה

בשנות ה-50, נחשבה ההומוסקסואליות של פלצר עדיין לעבירה פלילית בגרמניה וגרמה לסכסוך בינו לבין איגוד האתלטיקה הגרמני. האפשרויות שלו לאמן בגרמניה היו מאוד מוגבלות. למרות זאת, הוא קיבל עמלה מעיתון גרמני עבור סיקור אולימפיאדת מלבורן (1956). לאחר המשחקים ניסה להתקבל לאיגודי אתלטיקה לאומיים שונים כמאמן, אך ללא הצלחה. בסופו של דבר, הגיע פלצר להודו ושם אימן באצטדיון הלאומי בניו דלהי וייסד את המועדון הנוער האולימפי של דלהי. לאחר מכן הונצח שמו, בכך שהמועדון ניקרא על שמו.
במהלך שנות השישים היגר פלצר לקליפורניה, ארצות הברית, שם המשיך בלימודים אקדמיים והוסמך לדוקטור בתחום המדעים המדויקים באוניברסיטת ברקלי. לאחר התקף לב שעבר בשנת 1967, שוכנע לחזור לגרמניה, שם טופל בבית חולים בהולשטיין.
בשנת 1970 לאחר שהשתתף במפגש ספורטאים שנערך באוטין שבהולשטיין, נמצא פלצר מוטל מת בדרך למגרש חניה.