האביר האפל

סקירה

בסרט זה מוצג מאבקו של באטמן בג'וקר, נסיך הפשע שמשליט טרור, הרס ואנרכיה בעיר תוך שהוא מבטיח למאפיה לחסל את באטמן. מוצגים גם יחסיו של באטמן (או האלטר אגו שלו ברוס ויין) עם הפקד ג'יימס גורדון (לעתיד מפכ"ל המשטרה), עם התובע המחוזי החדש, הארווי דנט, ועם מושא אהבתו רייצ'ל דוז, העוזרת לתובע המחוזי. על באטמן, גורדון ודנט לשתף פעולה כדי להשיב את השלום על כנו, אך הם נתקלים בגל פשע אלים שיוצר הג'וקר, שמחיל את תוכניתו הזדונית רוויית האנרכיה במטרה להשחית את העיר. באטמן מוצא באויבו החדש יריב שקול וצריך להתמודד עמו בדרכים מתוחכמות ולעיתים אף שנוגדות את מצפונו.
מדובר בעיבוד הנאמן ביותר לסדרת הקומיקס מאז הסרט הקודם, שבו מוצג הג'וקר בגרסתו הפסיכופתית, הרצחנית והמצמררת. הסיפור לוקח השראה מהופעותיו הראשונות של הג'וקר בקומיקס, ובעיקר מהסיפור "באטמן: ליל כל הקדושים הארוך", שבו יש את אחד ההסברים כיצד הפך הארווי דנט לדו-פרצוף.

עלילת הסרט

בתחילת הסרט, הג'וקר שודד בנק השייך למאפיה של גות'אם סיטי באמצעות עוזריו, אותם הוא מניע להרוג אחד את השני בתום ביצוע תפקידם. באותו לילה, באטמן משבש פגישה בין אחד מאנשי המאפיה בגות'אם לבין הדחליל, לאחר שמספר חקיינים הלבושים בדמותו ניסו לעצרם. לאחר שסבל מפציעות בתקרית זו, ויין נאלץ לתכנן בעזרת מנכ"ל "תעשיות ויין" לושיוס פוקס חליפה משוריינת חדשה וגמישה יותר, שתעזור לו לנוע ביתר קלות ועדיין תהיה מסוגלת לבלום ירי מנשק קל.
באטמן וסגן ג'יימס גורדון מתכננים לחסל את ארגוני המאפיה והפשע המאורגן בעיר. הם מתכוונים לעשות זאת על ידי הפללת הבנקים שלהם באמצעות השתלת שטרות מוקרנים רדיואקטיבית במטרה לגלות היכן מאוחסן תזרים המזומנים של אנשי המאפיה ולהביא לידי הפללתם הכוללת. גם באטמן וגם גורדון מתלבטים האם לשתף את התובע המחוזי החדש, הארווי דנט, בתוכניתם לחסל את ארגון המאפיה בעיר, כיוון שיש לו הפוטנציאל להפוך לגיבור החדש של גות'אם, "האביר הלבן", ולהיות גיבור הציבור באופן שבאטמן, מעצם הגדרתו לעולם לא יוכל להיות. ברוס מוצא את הדרך לדבר עם דנט במהלך פגישה בינו לבין רייצ'ל, שיוצאים יחד, ומשתכנע שדנט מאמין בכל ליבו בצדק, ומוכן לעשות הכול כדי להשיגו. ברוס מארגן אירוע התרמה להארווי, בידיעה שהשתתפות באירוע כזה שמאורגן על ידי ברוס תגייס להארווי תמיכה ציבורית נרחבת.
אנשי המאפיה בגות'אם נפגשים כדי לדון בבעיות הרבות שפוגעות בעסקים שלהם, וכיצד יש להגיב לבאטמן, דנט וגורדון. מנהל חשבונות המאפיה הסיני, לאו, מודיע להם שבעקבות ניסיון המשטרה להחרים את כספם הוא החביא את הכסף שלהם וטס להונג קונג. הג'וקר מופיע באופן בלתי צפוי, ומציע לחסל את באטמן בתמורה לחצי מהכסף של המאפיה, הצעה לה המאפיונרים מסרבים. אחד מראשי המאפיה אף מציע פרס על ראשו של הג'וקר, מה שמביא את הג'וקר לרצוח אותו זמן קצר לאחר מכן.
בהונג קונג, באטמן מצליח לחטוף את לאו ושולח אותו למשטרת העיר גות'אם, שם לאו נכנע ומוכן להעיד במשפט פתוח נגד המאפיה. האירוע מאלץ את ראשי המאפיה של גות'אם לשכור את שירותיו של הג'וקר כדי להרוג את באטמן ואת לאו. הג'וקר מציב אולטימטום לגות'אם, ומצהיר שאם באטמן לא יחשוף את זהותו לציבור, אנשים ימותו מדי יום.
דנט ניצל על ידי ברוס כאשר הג'וקר פורץ לאירוע ההתרמה של ויין במטרה לרצוח את דנט, ומאיים על חייה של רייצ'ל לפני שהוא נעצר על ידי באטמן בפעם הראשונה. כשמפכ"ל המשטרה לואב והשופטת סורילו שאחראית על משפטם של אנשי המאפיה נרצחים, מודיע הג'וקר כי הבא בתור הוא ראש העיר. בעת לוויתו של מפכ"ל המשטרה, מזנק גורדון להגן בגופו על ראש העיר וחוטף כדור בחזהו, אולם אינו נפגע מאחר שהוא לובש אפוד מגן. למרות אלה, הוא מביים את מותו. הלחץ הציבורי מוביל את ברוס ויין להחלטה לחשוף את זהותו. לפני שהוא מצליח, דנט מודיע במסיבת עיתונאים כי הוא באטמן, ומובל למאסר.
הג'וקר מנסה לארוב למשאית המשוריינת של המשטרה בה מובל דנט. במהלך ניסיון החיסול הבאטמוביל נהרס מפגיעת רקטה נגד טנקים, ובמהלך נטישת החירום משתחרר אופנוע חמוש הנקרא "באט-פוד". בין הבאטמן לג'וקר מתנהל עימות חזיתי, שבו ידו של הג'וקר על העליונה. רגע לפני שהג'וקר חושף את זהותו של באטמן והורג אותו הוא נעצר בידי גורדון, שביים את מותו קודם לכן כחלק מהתוכנית למשוך את הג'וקר מחוץ למחבואו בניסיון לחסל את הארווי דנט. גורדון מוכרז על ידי ראש העיר כמפכ"ל המשטרה החדש.
מאוחר יותר באותו לילה, דנט ורייצ'ל נעלמים, אולם ידועה רק היעלמותו של דנט. בתחנת המשטרה באטמן חוקר את הג'וקר, תוך שהוא מגלה אורך רוח עד לרגע שנודע לו כי גם רייצ'ל נחטפה, ברגע זה באטמן נשבר ומתחיל להשתמש באלימות קשה כלפי הג'וקר. עוד הוא מגלה שהמלווים של שניהם מטעם המשטרה בעצם עבדו עבור ראש המאפיה מארוני, וקשרו אותם בתוך מחסנים מחווטים בחומרי נפץ בשני צדדים מרוחקים של העיר, מספיק כדי שבאטמן לא יוכל להציל את שניהם. במהלך השיחה הג'וקר חושף בפני באטמן את מחשבותיו הכיאוטיות והאנרכיסטיות על שניהם, שיחה שממשיכה רק מאוחר יותר כשבאטמן לוכד את הג'וקר בשנית. באטמן פונה להציל את רייצ'ל בעוד גורדון והמשטרה פונים להציל את דנט. בעזרת פצצה המוברחת בבן אנוש, הג'וקר מפוצץ את מחלק המשטרה ובורח מהמעצר המשטרתי יחד עם לאו. מעט לאחר מכן נחשפת הבדיחה הזדונית והמרושעת של הג'וקר: הוא גילה לבאטמן את הכתובות אך הוליכו שולל - בעוד באטמן היה בטוח שהוא עומד להציל את רייצ'ל, הוא מגיע למקום בו הארווי לכוד. באטמן מציל בהצלחה את דנט, אך האש מהפיצוץ נאחזת בפניו של דנט הספוגים דלק ומשחיתה את מחציתם. גורדון מגיע למיקום של רייצ'ל מאוחר מדי והיא נהרגת בפיצוץ.
בבית החולים, האבל כתוצאה ממותה של רייצ'ל מביא את דנט למצב של טירוף. הוא מסרב לקחת את תרופות ההרגעה ומבטיח לגורדון שהאחרון ישלם על מותה של רייצ'ל ויצטער על כך.
על ספינת מטען הג'וקר מצית את לאו למוות כאשר הוא יושב על ערימה ענקית של שטרות כסף, ובכך מראה כי כסף זהו לא הדבר שחשוב לו אלא המסר, שהוא הטרור, הכאוס והאנרכיה ומטרתו היא להוכיח שכולם ניתנים להשחתה. בנוסף, הג'וקר משתלט על אנשי המאפיה הנותרים.
מונע מתוך פחד, מחליט קולמן ריס, עורך דין של "תעשיות ויין" שנחשף לזהותו של באטמן, לעלות לתקשורת ולחשוף בפומבי את זהותו של באטמן. כשהג'וקר שומע זאת הדברים לא מוצאים חן בעיניו (מטרתו החדשה, יצירת כאוס לשם כאוס, לא תצלח אם באטמן יהרג כבקשת המאפיה) והוא מציב אולטימטום נוסף לגות'אם: אם קולמן ריס לא מת תוך שעה, הוא מפוצץ בית חולים. ברוס ויין מציל את ריס ברגע האחרון ומודיע לגורדון על קיומם של בוגדים נוספים במשטרה.
הג'וקר מגיע לבית החולים ומשכנע את דנט לצאת ולנקום בכל השוטרים המושחתים והמאפיונרים שאחראים למותה של רייצ'ל, כמו גם באטמן וגורדון, תוך שהוא מפעיל לוחמה פסיכולוגית על דנט ומשכנע אותו שכאוס הוא עניין של גורל - הוגן וחסר פשרות. הג'וקר עוזב ומפוצץ את בית החולים תוך שהוא חוטף אוטובוס מלא בחולים.
לאחר שחס על חייו של הג'וקר, דנט, שהופך לדו-פרצוף (כינוי אותו קיבל מהמשטרה בעקבות אישיותו ההפכפכה), יוצא לנקמת דם בשוטרים המושחתים שלקחו חלק במותה של רייצ'ל, כמו גם באנשי המאפיה ובראשם מארוני, תוך שהוא חורץ את גורלם בשרירותיות על ידי הטלת מטבע. הוא הורג בדרך זו את השוטר ווירץ שחטף אותו ואת מארוני, אך חס על חייה של הבלשית רמירז שחטפה את רייצ'ל ומשתמש בה כדי לנקום בגורדון.
הג'וקר מודיע לציבור שכל מי שישאר בעיר עד רדת הלילה יהיה נתון למרותו. היות שהגשרים והמנהרות של העיר סגורים לנוכח התרעה על פיצוץ בידי הג'וקר, תושבים מתחילים להתפנות במעבורות. הג'וקר ממלכד שתי מעבורות, כאשר מעבורת אחת מלאה באסירים שפונו בניסיון למנוע מהג'וקר לשחרר אותם והשנייה באזרחים, ומודיע לאנשים שעל שתי המעבורות שהדרך היחידה שבה האנשים יוכלו להציל את עצמם תהיה לפוצץ את המעבורת הנגדית באמצעות שלט שנמצא בכל אחת מהמעבורות, שאם לא כן, הג'וקר יפוצץ את שתיהן בחצות. הג'וקר בטוח שגות'אם תחשוף את הצד האפל שלה, בכך שתחסל את עצמה (ראו גם: דילמת האסיר). בינתיים, באטמן מוצא את הג'וקר ובני הערובה שחטף. כאשר הוא מגלה שהג'וקר הסווה את בני הערובה כאנשיו, הוא נאלץ לתקוף הן את יחידת ה-SWAT של גורדון והן את אנשיו של הג'וקר במטרה להציל את בני הערובה האמיתיים.
תוכניתו של הג'וקר לפוצץ את שתי המעבורות נכשלת אחרי שנוסעי שתי המעבורות מחליטים שלא לפוצץ אחד את השני. באטמן מוצא את הג'וקר ולוכד אותו אחרי מאבק עיקש, אך מסרב להביא למותו (זאת בדומה לסרט הקודם שבו סירב להרוג את ראס-אל-גול אך ידע שלא מוטלת עליו החובה להצילו. מוטיב זה בא להראות שבאטמן אינו ניתן להשחתה, גם כאשר מדובר בגדולי הפושעים). הג'וקר מודה כי הבאטמן באמת בלתי ניתן להשחתה, והיות שהוא משלים אותו, שניהם ככל הנראה ישחקו במשחק "החתול והעכבר" לנצח, באטמן משיב לו שהעיר הוכיחה לו שהיא מוכנה להאמין בטוב והג'וקר נמצא לבד בטירופו, הג'וקר עונה בתגובה שדנט, האביר הלבן של ג'ותאם, הוא הקלף הסודי שלו וכאשר באטמן שואל אותו מה הוא עשה, הג'וקר עונה שהטריף על הארווי את דעתו וכעת הארווי יאכזב את העיר ויגרום לשבירת רוחה: "טירוף, כפי שאתה יודע, הוא כמו כוח המשיכה, כל מה שצריך הוא דחיפה קטנה..." וצוחק בטירופו על אשר יחידת הSWAT מגיעה אליו למרות תבוסתו הגדולה.
לעומתו, הארווי דנט לא היה חסין בפני השחתה, וכעת הג'וקר שחרר את דו-פרצוף מתוך כוונה שישמיד את גות'אם בטירופו. כשהוא משאיר את הג'וקר ליחידת ה-SWAT, באטמן יוצא לחפש את דנט. בין שרידי הבניין בהם נהרגה רייצ'ל, באטמן מוצא את דנט אשר מחזיק במשפחתו של גורדון באיומי אקדח, ומאיים להרוג אותם לנגד עיניו של גורדון. דנט מכריע את גורלם של באטמן, שלו עצמו ושל בנו של גורדון בשלוש הטלות מטבע. בהתאם לתוצאות, הוא יורה בבאטמן בבטנו וחס על חיי עצמו. לפני שדנט מכריע בגורל הילד, באטמן מעיף אותו דרך צידו של הבניין. בנו של גורדון ניצל אך באטמן ודנט נפלו ודנט נהרג. דנט נמצא כשהוא מוטל על האדמה, כשחצי פניו המושחתות נראה לעין. באטמן וגורדון מבינים שאם האמת תתגלה לגבי דנט והרציחות שביצע, המורל הציבורי ייהרס ללא תקנה וכל מה שדנט ניסה להשיג יהיה לשווא. העיר זקוקה לגיבור אמיתי, ותושביה אינם מוכנים לקבל את הבאטמן כמושיעם. באטמן הופך את צד פניו של דנט לצד שאינו מושחת, ומשכנע את גורדון לשמר את שמו של דנט ולשקר לכל העיר, על ידי האשמת באטמן בכל הרציחות. גורדון משמיד את אות העטלף והמרדף אחרי באטמן מתחיל. באטמן הופך מגיבור לניצוד. אך כאשר מפציר בנו של גורדון באביו ש"באטמן לא עשה שום דבר רע", גורדון אומר לבנו: "כי הוא הגיבור שמגיע לגות'אם, אבל לא האחד שהיא צריכה עכשיו... אז אנחנו נצוד אותו... כי הוא יכול לעמוד בזה... כי הוא לא גיבור... הוא השומר הדומם, מגן עירנו, האביר האפל". סצנה זו מהווה את הרמז לסרט ההמשך והאחרון בטרילוגיה, "עלייתו של האביר האפל".

פילוסופיה

אפשר לראות את הסרט כמכלול המאבק המוסרי בעולם החילוני. בין הניהיליזם, לבין האנטי-ניהליזם (גרסה מתפתחת של ניהיליזם הגורסת שיש ליצוק משמעות מן חוסר-המשמעות). הסיבה שהג'וקר כל כך מסוכן היא לא בגלל מה שהוא יכול לעשות פיזית לעיר. הוא לכל היותר יכול לפוצץ כמה מכוניות ולהרוג כמה אנשים וזה לא מתקרב בכלל לאיום של ראס אל גול בבאטמן מתחיל, או של ביין בעלייתו של האביר האפל, להשמיד את גות'אם כולה בין אם בריסוס כימי נרחב או בפצצה גרעינית. אבל האיום שלו מסוכן יותר כי הוא מהווה איום פסיכולוגי, כי הוא מערער על עצם מהותו של באטמן. הג'וקר הוא ניהיליסט, הוא אומר שהעולם האכזר, מוסר לא באמת קיים ושאנשים הם רעים מטבעם. שבמצבים מסוימים, כל אדם יהיה מרושע. זה המניע היחיד של מעשיו - להוכיח טענה פילוסופית. הבאטמן לא כל כך שונה ממנו עד לכאן. הוא פשוט אומר: "כן, אתה צודק, אבל זה לא אומר שאנחנו לא צריכים לעשות ולחתור לטוב בעצמנו."  אחד המשפטים האחרונים שבאטמן אומר לג'וקר הוא: "גות'אם הראתה לך שהיא מלאה באנשים המוכנים להאמין בטוב". באטמן לא אומר שרוב האנשים בגות'אם טובים. הוא אפילו לא אומר שהיא מלאה באנשים טובים. הוא כל כך נזהר בדבריו, הוא רק אומר שיש הרבה אנשים שמוכנים להאמין בטוב.

פיתוח

"כשערכנו חיפוש בחוברות הקומיקס, היה לנו הרעיון המלהיב שנוכחותו של באטמן בגות'אם סיטי היא זו שמושכת אליה פושעים. נוכחותו היא שמושכת טירוף. כשאתה מתעסק עם סוגיות כמו אדם שלוקח את החוק לידיו, אתה חייב לשאול "לאן זה יוביל?". זה מה שהופך את הדמות לאפלה כל כך, משום שהיא מבטאת שאיפת נקם."
— כריסטופר נולאן
לפני יציאת "באטמן מתחיל", התסריטאי דייוויד ס. גויר כתב שני המשכים לסרט, שיציגו את דמותם של הג'וקר ושל דו-פרצוף, שפניו הושחתו לאחר שבאטמן ניסה להצילו. גויר ציין, כי השפעתו לתסריט הייתה המיני סדרה "באטמן: ליל כל הקדושים הארוך". תהליך ההפקה החל ב-31 ביולי 2006. נולאן החליט כי לא יביא את סיפור מקורו של הג'וקר, כי אם את עלייתו לכוח.
עוד ציין נולאן, כי אמונותיו המעוותות של הג'וקר מושפעות מחוברת הקומיקס "באטמן: הבדיחה ההורגת". בנוסף, הוא הביא את סרט הקולנוע "היט" (בכיכובם של אל פצ'ינו ורוברט דה נירו) כהשפעה ישירה למרדף כלל-עירוני בין שני כוחות - הטוב נגד הרע. הסרט ירחיב את התפתחותו של באטמן כבלש וההתמודדות שלו עם מות הוריו, ובאופן כללי יציג תהליך של הסלמה, כאשר דברים יהפכו לגרועים יותר במקום שיסתדרו. נולאן תיאר את העימות הידידותי בין ברוס ויין להארווי דנט כחוט המקשר של הסרט. נולאן גם בחר להביא את הפיכתו של דנט לדו-פרצוף כחלק מהסיפור, ובכך ליצור סוג של אמפתיה כלפי הדמות.
"הג'וקר שאנו פוגשים ב"אביר האפל" הוא כבר דמות מבוססת. עבורי, הג'וקר הוא שלם, אין כל גוונים של אפור בו. אולי גוונים של סגול. הוא אפל בצורה בלתי נתפסת. הוא פורץ כעת באותה מידה שבה פרץ בקומיקס"
— כריסטופר נולאן

צילום

הצילומים החלו באפריל 2007, לראשונה באמצעות טכנולוגיית IMAX, באתרי צילום עירוניים בשיקגו, בלונדון, בלוס אנג'לס ובבולטימור, כמו גם צילומים באתרים כדרגנוע סנטרל - מיד-לוולס ועיר החומה קאולון שבהונג קונג. לצורך הצילומים בהונג קונג נשכרו מסוקים ו-C-130 הרקולס.

עיצוב

למראהו של הג'וקר, נבחר המראה המחוספס והגס שישקף את אופיו בהתאם. נולאן ציין, כי מראה פניו משווה לדיוקניו של הצייר פרנסיס בייקון. ליצירת המראה האנרכיסטי של הג'וקר, נלקחו השפעות מיוצרי תרבות הנגד כדוגמת איגי פופ וג'ון ליידון. לדג'ר תיאר את האיפור כ"טכנולוגיה חדשה" - שלוש רצועות של תרכובת סיליקון המודבקות בפחות זמן אשר נדרש בעבר מאיפור פרוסטתי רגיל.
חליפתו של באטמן מהסרט הקודם זכתה לשדרוג, כאשר המעצבים הוסיפו לה רפידות אלסטיות רחבות שיאפשרו לה חיבור מותאם יותר לשחקן הלובש אותה, ואשר ירמזו על טכנולוגיה מתוחכמת. בנוסף, היא נבנתה מ-200 רצועות אלסטיות של גומי, פיברגלס וניילון כדי שתאפשר גמישות רבה יותר. מסיכת העטלף עוצבה על בסיס קסדת אופנוע, והיא כעת מופרדת מאזור הצוואר, מה שמאפשר לשחקן להזיז את ראשו בקלות רבה יותר. המסיכה מאובזרת בעדשות לבנות, המשמשות את באטמן כגלאי סונאר. עובדה זו נותנת לדמות את מראהּ מהקומיקס ומסדרות האנימציה. כמו כן, מגני הזרוע של באטמן מסוגלים לירות להבים, בשונה מהסרט הקודם. אף על פי שהחליפה החדשה כבדה ב-3.5 ק"ג יותר, כריסטיאן בייל מצא שהחליפה נוחה יותר ושאינה מחממת כקודמתה. בסרט זה נעשה עדיין שימוש בחליפה המקורית, כאשר באטמן מפעיל לחץ הידראולי כדי לכופף קנה של אקדח וכדי לחתוך מתכת.
עיצובה של גות'אם סיטי אינו כה מחוספס כמו בסרט הקודם. קראולי ציין כי "בסרט זה העיר שרויה בכאוס תמידי, וכל העת מתפוצצים דברים, כך שהיה צורך 'לנקות' מעט את חזות העיר".

אפקטים

הסרט מציג לראשונה את ה"באט-פוד", עיצוב מחודש לאופנוע העטלף, שמשתחרר מנטישת החירום של הבאטמוביל.
מעצב האביזרים ניית'ן קראולי, שעיצב את הבאטמוביל לסרט "באטמן מתחיל", יצר שישה דגמים מתוך כורח הנזקים שעלולים להיגרם בעת צילומי הסרט, ונדרשו שישה חודשים נוספים לצורך ניסויי מבחן. ה"באט-פוד" נשלט באמצעות הכתפיים במקום בידיים, וזרועות הרוכב מוגנות על ידי מגינים דמויי "שרוולים". לאופנוע שני צמיגים בקוטר 508 מילימטר ונראה כי הוא חמוש בוויי תפיסה ומקלעים. מנועי האופנוע ממוקמים במרכזו של כל צמיג. הרוכב שוכב על גבי גוף האופנוע, והוא מסוגל לנוע למעלה או למטה כדי להימנע מכל ירי הנורה לכיוונו.
לגבי מראהו של דו-פרצוף, ארון אקהרט ציין כי "בסרט זה הוא מחליא, ונותן את ההרגשה המזוויעה של אדם תמים וטוב שפרצופו נתלש מעליו בפתאומיות, מותיר אחריו אדם שפל וממורמר". תמונות רבות המתיימרות להציג את פניו המושחתות של דו-פרצוף יצאו לרשת חודשים לפני יציאת הסרט לאקרנים, אך אקהרט ביטל את הניסיונות הללו באומרו "הם חושבים בקטן. נולאן הולך עם מראהו של דו-פרצוף עד הסוף". חברת האפקטים Framestore יצרה 120 שוטים של גרפיקה ממוחשבת כדי להמחיש את מראהו החרוך של דו-פרצוף. נולאן חשב כי שימוש באיפור ייראה לא מציאותי, משום שהשיטה מוסיפה לתווי הפנים ולא מחסירה, כפי שנראה בכוויות אשר בקורבנות שריפה. חברת האפקטים אישרה את העובדה כי סידרה מחדש את מיקום העצמות, השרירים והחיבורים העיצביים כדי לתת לדמות אוירה דרמטית יותר. לכל שוט, שלוש מצלמות באיכות של 720 פיקסל מוקמו בזויות שונות ולכדו במדויק את הבעות פניו של אקהרט. סממנים ובסיס לגולגולת שמוקמו על פניו של אקהרט שימשו כרפרנס לתאורה.

שיווק

במאי 2007 החל להתפרסם שיווק ויראלי רחב היקף שכותרתו הייתה "?Why so serious". באתר האינטרנט הוצג מסע פרסום פיקטיבי לבחירתו של הארווי דנט לראשות משרד התובע המחוזי, תחת הסיסמה "אני מאמין בהארווי דנט". אתר נוסף הציג גרסה מושחתת של הססמה, באומרה "אני גם מאמין בהארווי דנט", שאפשרה שליחת מכתבי מעריצים לכדי פרסומה של תמונה רשמית ראשונה של הג'וקר.
במהלך כנס קומיק-קון 2007, נפתח האתר WhySoSerious.com, ומעריצים נשלחו למספר משימות כדי לפרסם את הקדימון הראשון של הסרט, בנוסף לתמונה נוספת של הג'וקר. ב-31 באוקטובר 2007 פוזרו מספר מסרים סמויים באתר ששלחו את המעריצים למספר ערים ברחבי ארצות הברית עם מצלמות כדי לתעד את מציאותיהם. הרמזים שולבו יחדיו ופיענחו תמונה נוספת של הג'וקר וקובץ קול. פיצוח הרמזים הוביל לאתר נוסף בשם "Rory's Death Kiss" (שם הצילומים של הסרט), ובו יכלו המעריצים לפרסם את תמונתם כשהם מחופשים לדמותו של הג'וקר.
ב-14 בדצמבר 2007 הוקרנה סצנת הפתיחה של הסרט - שוד בנק של הג'וקר - יחד עם הסרט "אני אגדה". בהמשך, הופץ הסרטון כמבוא לסרט. לאחר מותו של הית' לדג'ר, התמקד מסע הפרסום בג'וקר, ואתר WhySoSerious.com פרסם סרט שחור על תמונתו כאות לאבל.
ב-15 במאי 2008 נפתח מתקן שעשועים על האביר האפל, המדמה את העיר גות'אם סיטי ויוצר את התחושה כאילו הג'וקר אורב למבקרים בו.
בין ה-4 ביולי ל-6 ביולי 2008 נמשך מרוץ פורמולה 1 בגראנד פרי הבריטי, כאשר פורסם בו סמלו של הבאטמן.
ב-9 בדצמבר 2008 יצאו מארזי DVD ו-Blu-ray לסרט, ביניהם מהדורת דיסק יחיד, מהדורה רגילה ו-Blu-ray של שני דיסקים, מהדורת הסרט עם מסיכת העטלף וכן מהדורת הסרט עם פסל הבאט-פוד. מכירות המארזים ביום הראשון הגיעו בארצות הברית לשיא מכירות של 3 מיליון עותקים, מתוכם 600,000 מארזי Blu-ray, בעוד שבבריטניה הגיעו ל-513,000 יחידות, מתוכם 107 Blu-ray. נכון ל-17 בדצמבר 2008, מכירות המארזים שברו כל שיאי הכנסות כאשר מכירות מארזי ה-Blu-ray נאמדו בכ-1.7 מיליון יחידות, ומכירות המהדורות הרגילות נאמדו בכ-10 מיליון יחידות.
אולפני האחים וורנר הוציאו את הסרט מחדש לאקרנים ול-IMAX ב-23 בינואר 2009, וזאת כדי להגביר את סיכוייו לזכות בטקס האוסקר, שנערך בפברואר.

תקציב והכנסות

הסרט נעשה בתקציב של 185 מיליון דולר, כ-30 מיליון דולר יותר מקודמו. הכנסות הסרט ביום הראשון להקרנתו נאמדו בכ-67.85 מיליון דולר, ובכך עבר את הכנסות היום הראשון של הסרט "ספיידרמן 3", שהרוויח 59.8 מיליון. רק בהקרנת חצות הסרט הכניס כ-18.5 מיליון דולר, ובכך עבר את הקרנת הבכורה של "מלחמת הכוכבים - פרק 3: נקמת הסית'", שסכום הכנסותיו נאמדו ב-16.9 מיליון דולר. בסוף השבוע הראשון להקרנתו הגיעו סכומי הכנסות הסרט לסכום שיא של 158.41 מיליון דולר, כ-7 מיליון דולר יותר מסכום הכנסותיו של "ספיידרמן 3". בהקרנות הסרט ב-IMAX, הכנסותיו נאמדו ב-6.2 מיליון דולר נוספים.
בסוף שבוע הראשון הכניס הסרט 158.4 מיליון דולר וכך שבר את השיא בהוליווד לפתיחה הגדולה ביותר. הסרט שודר ב-4,366 אולמות קולנוע והוקרן מסביב לשעון.
הסרט ממוקם במקום הראשון ברשימת שוברי הקופות הרווחיים ביותר של שנת 2008 עם הכנסות של 533.4 מיליון דולר בארצות הברית וקנדה ו-1,001.9 מיליון דולרים ברחבי העולם, בכך עקף שוברי קופות נוספים כ"הארי פוטר ואבן החכמים", "שודדי הקאריביים: סוף העולם", "שר הטבעות: שני הצריחים" ו"הארי פוטר ומסדר עוף החול". מבין סרטי הקומיקס, הסרט עבר את סרטי ספיידרמן והגיע למקום החמישי ברשימת סרטי הקומיקס הרווחיים ביותר של כל הזמנים, אחרי "הנוקמים", "איירון מן 3", "הנוקמים: עידן אולטרון" ו"עלייתו של האביר האפל", והוא הראשון מזה שנים לשבור את שיאי ההכנסות של "מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה".

ביקורות

במסד הנתונים IMDb הסרט קיבל את הציון 9.0, מקום 4 ברשימת 250 הסרטים הגדולים של האתר. באתר הביקורות Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ביקורות נלהבות עקב הנאמנות הרבה לקומיקס כמו גם ליצירתה של סאגת פשע רחבת היקף, עם ציון 8.5 מתוך 10 בהתבסס על 288 ביקורות (270 מתוכן "טריות" ורק 18 מתוכן "רקובות"), באומרו כי "בהיותו קודר, מורכב ובלתי נשכח, 'האביר האפל' מצליח לא רק כסרט קומיקס מבדר אלא גם כסאגת פשע מרגשת ביותר". אתר הביקורות Metacritic העניק לסרט ממוצע משוקלל של 82 מתוך 100 בהתבסס על 39 ביקורות. חברת מחקרי השווקים CinemaScore ציינה כי קהל הצופים דירג את הסרט ברמה הגבוהה ביותר. הסרט נמצא ברשימות עשרת הסרטים הגדולים של מרבית מבקרי הקולנוע בעיתונים ידועים כניו יורק טיימס, ניו יורק דיילי ניוז, רולינג סטון, ניו יורק פוסט, אנטרטיינמנט ויקלי, שיקגו סאן-טיימס, הוליווד ריפורטר, בוסטון גלוב ושיקגו טריביון.
"כמו כל הסרטים המתרכזים במיתולוגיה, הסרט "האביר האפל" מכסה את כל האתגרים המוצגים בו, ובכך נותן לצופים את כל מה שציפו לו, אך בדרכים המוציאות אותם מאיזון."
— טוד גילקרייסט, IGN
"סרט מרשים בכך שהוא מביא את הדילמה המוסרית הנעוצה בלבו: האם גיבור צריך לזנוח את ערכי הסדר עליו הוא מושתת כדי לנצח את יריבו?"
— דייוויד אנסן, ניוזוויק
"הדמויות המוצגות כאן הן "פצצות זמן מתקתקות", בדיוק כמו בסרט בלתי נסלח. בייל, ג'ילנהול, אולדמן ואקהרט משתפים פעולה יחדיו כדי להפגין כאן בגרות שלא הייתה נוכחת בבאטמן מתחיל."
— ג'ו ניומאייר, ניו יורק דיילי ניוז
"באביר האפל ישנם שני צדדים למטבע. הארווי דנט מונע בידי צו החוק... באטמן מונע בידי צו מוסרי... התסריט מספר מה קורה לשני הטובים ביותר כאשר הם מתעמתים מול אדם שאין לו כל מגבלות."
— דניאל פיירברג, ZAP2it‏
"צוות שחקנים משובח... אקהרט נוגע ללב בצורה מפחידה ביותר... בייל נותן הופעה מצמררת, והופך את דמותו לגיבור האבוד בבדידותו והזייתו, מה שמזכיר את אל פצ'ינו בסרט "הסנדק 2"... לדג'ר יוצר אנרכיה יש מאין כדוגמת תפוז מכני ויוצר דמות נדירה."
— פיטר טרברס, רולינג סטון
"סרט מרתק אשר מזנק מעל ומעבר לסיפור המקור והופך לטרגדיה מרתקת... הסרט מגדיר מחדש את האפשרויות של סרטי קומיקס."
— רוג'ר איברט, שיקגו סאן-טיימס
גם בישראל זכה הסרט לביקורות נלהבות.
בביקורת של אורון שמיר בעכבר העיר תחת הכותרת "סרט (הקומיקס) הכי טוב בכל הזמנים" נכתב "עם תסריט אלוהי של האחים נולאן והופעת ענק של הית' לדג'ר המנוח, רק ההיסטוריה תשפוט האם 'האביר האפל' ראוי לתואר שבכותרת גם ללא המילה 'קומיקס'."
ואילו ניב שטנדל מ-nrg מעריב כותב: "'האביר האפל' הוא יצירת מופת של במאי גאון ושל שחקן מת, שעזב את העולם עם תפקיד שלא יישכח."

פרסים ומועמדויות

בנוסף להכללתו ברשימת 500 הסרטים הגדולים של כל הזמנים, הסרט היה מועמד לשמונה פרסי אוסקר בקטגוריות שחקן המשנה (הית' לדג'ר), עיצוב אמנותי, צילום, עריכה, איפור, עריכת סאונד, עיבוד סאונד ואפקטים מיוחדים. מלבד זכייתו של לדג'ר בפרס, הסרט זכה באוסקר גם על עריכת הסאונד. נוסף על כך, הסרט היה מועמד לפרס סאטורן ב-11 קטגוריות, בהם זכה בקטגוריות הסרט הטוב ביותר, שחקן משנה (הית' לדג'ר), כתיבה, מוזיקה ואפקטים מיוחדים.
נוסף על כך, הסרט קטף שבעה מתוך 12 פרסים בטקס פרסי "Scream" שנערך ב-18 באוקטובר 2008 בקטגוריות הסרט, הבמאי, הסצנה הטובה ביותר (התהפכות המכלית), הגיבור (כריסטיאן בייל), שחקן המשנה (גארי אולדמן), הנבל הטוב ביותר ושחקן הז'אנר הטוב ביותר (שניהם להית' לדג'ר). כמו כן, צמד המלחינים ג'יימס ניוטון הווארד והאנס צימר זכו בגראמי בקטגוריית הפסקול הטוב ביותר. צוות הפעלולנים של הסרט זכה בפרס גילדת שחקני המסך.
על תפקידו, הית' לדג'ר המנוח זכה בפרס איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס ושל וושינגטון הבירה, בפרס איגוד הסרטים האוסטרלי, ובפרסי גלובוס הזהב, הבאפטא, האוסקר, הסאטורן ופרס גילדת שחקני המסך לשחקן המשנה הטוב ביותר.