קרב קוסטיוכנובקה

רקע

במלחמת העולם הראשונה, הצדדים האחראיים לחלוקת פולין לחמו אחד בשני, האימפריה האוסטרו-הונגרית והקיסרות הגרמנית בצד אחד, והאימפריה הרוסית בצד השני. יוזף פילסודסקי ניצל את החלוקה להקמת הגדודים הפולניים, כשאחת המטרות העיקריות שלו הייתה להחזיר לפולין את עצמאותה.
הגדודים הפולניים הגיעו לאזור לראשונה בשנת 1915, כחלק מתנועה רחבה של מעצמות המרכז לאזור, וכבשו את קוסטיוכנובקה ב-27 בספטמבר 1915. במהלך אותו הסתיו, נערכו קרבות כבדים באזור, ושני הצדדים נאבקו עזות על השליטה באזור. קרב פחות מוכר באותו מקום נערך בין ה-3 בנובמבר וה-10 בנובמבר. הרוסים התקדמו והצליחו לכבוש את הגבעה הפולנית בתחילה, עד שלבסוף איבדו אותה לגדודים הפולניים ב-10 בנובמבר. בעקבות הצלחתו של הכוח הפולני, נקודות ציון רבות באזור זכו לכינויים כגון: הגבעה הפולנית, היער הפולני, הגשר הפולני, והתעלה הפולנית - תעלה מבוצרת ששיחקה תפקיד חשוב בלחימה, בפיהם של הפולנים וכן בפיהם של חיילים דוברי גרמנית. מספר מחנות של הגדודים הפולנים הוקמו באזור, כולל המפקדה שלהם. בהמשך הסתיו, ועד לקיץ 1916, לא היו תנועות משמעותיות של שני הצדדים באזור, מה שהשתנה בעקבות מתקפת ברוסילוב שתחילתה בחודש יוני של אותה השנה. המתקפה הכוללת הסתיימה בניצחון רוסי משמעותי, ובתבוסה קשה מאוד לאימפריה האוסטרו הונגרית.

הצדדים הלוחמים

לנוכח ההתקפה הרוסית הגדולה, הוצבה הבריגדה השנייה של הלגיונות הפולניים מתוך קוסטיוכנובקה, בגרוזיטין ובהולוזולה. הבריגדה הראשונה החזיקה בקו תוך כדי התקדמות במורד הגבעה הפולנית, לכפר קוסטיוכנובקה. הבריגדה השלישית, הממוקמת משמאלה, החזיקה בקו ליד הכפר אוטובה. הביצורים של פילסודסקי היו העמדה הפולנית המתקדמת ביותר, במרחק של כ-50 מטר מול הביצורים הרוסיים המתקדמים ביותר, שנקראו "קן הנשר". בהמשך הגבעה הפולנית ניצבה חטיבה 128, חטיבת הונגודז' ההונגרית שאיגפה את הכוח הפולני מימין, דיוויזיית הפרשים ה-11 ההונגרית שאיגפה את הכוח משמאל. שני קווי הגנה פולניים נמשכו אל מעבר לקו ההגנה הראשון: האחד נמשך דרך היער הפולני ויער המהנדסים, והשני דרך הכפרים נובה קוקלה, נובי יסטקוב, מחנה לגיונובו ונובה רארנאצ'ה. הלגיונות הפולניים בקוסטוצ'נובה נעו בין 5,500 ל -7,300 (6,500 רגלים ו- 800 פרשים), עם 49 מכונות ירייה, 15 מרגמות ו -26 יחידות תותחנים. הכוחות הרוסיים, שהורכבו מרובו של גיס 46 (בעיקר חטיבת חי"ר 110 ו -77), מנתה לפחות 23 אלף חיילים, ו3,000 חיל פרשים שגובו על ידי כוח ארטילרי גדול שהורכב מ -120 יחידות.

מהלך הקרב

החל מ -6 ביוני, הופעל לחץ רוסי גדול לעבר קו של 40 ק"מ בין קולקי וקוסטיוכנובקה, במטרה לתפוס את המיקום ולאחר מכן להתקדם לעבר קובל. כשהלגיונרים הפולנים נשארו במקום והשמשיכו להחזיק בעמדות, עוד תגבורת רוסית הועברה לחזית, מה שהפך את הקרב של קוסטיוכנובקה לאחד המאבקים הגדולים באזור בזמן מלחמת העולם הראשונה. תוך כדי כך, כוחות פולנים פתחו בהתקפת-נגד, ודחפו את הרוסים, שלא ציפו למהלכים כה נועזים, חזרה מעמדתם בליל 8 ו- 9 ביוני.
התנועה הגדולה של רוסיה באה ב-4 ביולי, לאחר תקיפה ארטילרית גדולה. חיילי הצבא הרוסי המתקדמים, שמנו כ-10,000 איש, עמדו מול כ-1,000 חיילים פולנים בקו החזית (השאר הוחזקו במילואים), אך הרוסים נעצרו בעזרת ירי מקלעים כבד ונאלצו לסגת. עם זאת, הכוחות ההונגרים בגבעה הפולנית נדחקו לאחור, והרוסים התקדמו על האגף הימני של הפולנים, ואיימו לתפוס את השטח הגבוה באזור. התקפת הנגד של הפולנים לא הצליחה. ככל שהיחידות ההונגריות נסוגו, הכוחות הפולנים ספגו אבדות כבדות מאוד ונאלצו לחזור אל החלק הנותר של קו ההגנה הראשון ובאזור הגבעה הפולנית אף אל הקו השני. התקפת-נגד פולנית נוספת, שיצאה לפועל בלילה שבין ה4 וה5 לחודש, נבלמה גם היא. במהלך היום, ההתקפה הרוסית הצליחה לדחוף את הכוחות הפולנים לאחור. אף על פי שהפולנים הצליחו לכבוש מחדש את הגבעה הפולנית באופן זמני, חוסר התמיכה של הכוחות ההונגריים הקל את הקרב על הרוסים, ואפילו תגבורות גרמניות, שהועברו לאחר שפלסודסקי שלח דיווח למפקדת הצבא על האפשרות לפריצת דרך רוסית, לא הצליחו להפוך את מהלך הקרב. בסופו של דבר, ב-6 ביולי, כפתה המתקפה הרוסית על צבאות המעצמות המרכזיות לסגת לאורך כל קו החזית; הכוחות הפולנים היו בין האחרונים שנסוגו, לאחר שספגו כ-2,000 נפגעים במהלך הקרב.

תוצאות המתקפה

מתקפת ברוסילוב נעצרה רק באוגוסט 1916, עם תגבורות מהחזית המערבית. על אף נסיגתם, הרשימו הכוחות הפולנים את המפקדים האוסטרו-הונגרים והגרמנים, ותרמו להחלטתם להקים מחדש צורה כלשהי של מדינה פולנית בשם ממלכת פולין כדי להגביר את גיוסם של חיילים הפולנים. הוויתורים המוגבלים שלהם לא סיפקו את פילסודסקי, ובעקבות "משבר השבועה" הוא נעצר והלגיונות התפרקו.
נוכחותו של פילסודסקי, שהפך מאוחר יותר לדיקטטור של פולין, במהלך הקרב, הפכה לנושא של כמה ציורים פולניים פטריוטיים. וינצנטי וודז'ינובסקי יצר סדרה של רישומים ורישומים על המתים והפצועים מן הקרב. ברפובליקה הפולנית השנייה
הועלו בקרבת מקום הקרב כמה אנדרטאות להנצחת הקרב. שם נבנה גם בית קברות צבאי. רבים מהן נהרסו במהלך שלטון ברית המועצות (אשר לעיתים קרובות ניסתה בכוונה למחוק עקבות של ההיסטוריה הפולנית).
הקרב נחשב לאחד הגדולים והאכזריים ביותר של אלה בהם היו מעורבים הלגיונות הפולנים במלחמת העולם הראשונה. פילסודסקי, בפקודתו מיום ה-11 ביולי 1916, כתב על הקרב: "הקרב הכבד ביותר, מהקרבות האחרונים שלנו, התרחש בימים האחרונים".