google/wiki40b huggingface dataset:
לאופולד דאמרוש

חייו

דאמרוש נולד בפוזנן שבפרוסיה (היום בפולין) למשפחה יהודית. הוא למד תחילה רפואה בברלין, אך בחר במוזיקה וניגן בכינור בתזמורת החצר של ויימאר, בניצוחו של פראנץ ליסט. 
בשנת 1871 היגר לארצות הברית, שם ייסד בניו יורק את האגודה הסימפונית של ניו יורק, שהייתה לאחר זמן לתזמורת הסימפונית של ניו יורק, ואת האגודה לאורטוריה. בשתיהן קיים קונצרטים סימפוניים בניצוחו, בעיקר של מוזיקה גרמנית. בין השאר קיים פסטיבלים מוזיקליים, ובאחד מהם ניצח על תזמורת של 250 נגנים ועל מקהלה של 1200 זמרים.
בשנה שלפני מותו הספיק לנהל את המטרופוליטן אופרה, שם העלה אופרות של וגנר. דאמרוש חיבר יצירות לכינור ולמקהלה.
אחרי מותו החליף אותו בנו, וולטר דאמרוש בתפקיד מנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית של ניו יורק. לאופולד דאמרוש היה גם אביהם של מחנך המוזיקה פרנק דאמרוש, מייסד ג'וליארד, והפסנתרנית קלרה מאנס, שייסדה יחד עם בעלה, דייוויד מאנס, את בית ספר מאנס למוזיקה במנהטן.
גביע אפריקה לאומות

פעילות

הטורניר נערך לראשונה ב-1957, והשתתפו בו רק שלוש נבחרות (אתיופיה, מצרים וסודאן). כיום, כמעט כל מדינות אפריקה משתתפות בטורניר, ונדרשות להעפיל לטורניר הגמר דרך שלב המוקדמות.
נבחרת מצרים היא הנבחרת בעלת מספר הזכיות הגבוה ביותר בגביע עם 7 זכיות. אחריה נמצאות נבחרות קמרון וגאנה עם 5 ו-4 זכיות בהתאמה.
האלופה משתתפת בגביע הקונפדרציות.
בשנים האחרונות מופעל לחץ מצד מועדוני הכדורגל הבכירים באירופה על הליגה האפריקאית. כך למשל כתוצאה מלחץ המועדונים האירופאים הועברו משחקי הליגה האפריקאית שהתקיימו בכל שנה זוגית - לשנים האי זוגיות, כדי להקל על השחקנים ולמנוע התנגשות עם המונדיאל ועם אליפות אירופה בכדורגל. מלבד זאת ישנן טענות כי קבוצות אירופיות מפעילות לחץ על שחקניהם שלא להגיע לפעילות הנבחרות הלאומיות, וכתוצאה מכך נרשמת נשירה גדולה של שחקנים. כמו כן נשמעות תלונות על קיומו של הטורניר בחורף בין החודשים ינואר-פברואר. כיוון שמועדונים רבים באירופה מחזיקים בסגל שחקנים רבים אשר משתייכים לנבחרות אפריקאיות והטורניר שנערך אחת לשנתיים פוגע לטענתן קשות בתפקוד הקבוצות בליגות ובגביעי אירופה, שכן רוב הליגות באירופה אינן יוצאות לפגרה בתקופת החורף. ההתאחדות האפריקאית טוענת מצידה שאין אפשרות לקיים את הטורניר בקיץ כמו בשאר העולם, מפאת החום הכבד השורר באפריקה בעונה זו.

אירוח משחקי הגביע

בשנת 2013 אמורה הייתה לוב לארח את משחקי הגביע, אולם בשל פריצת מהפכת האביב הערבי במדינה, ביקשה חילוף עם דרום אפריקה אשר אמורה הייתה לארח את המשחקים בשנת 2017. משחקי שנת 2015 אמורים היו להתקיים בתוניס, אך בשל התפרצות מחלת האבולה במערב אפריקה הועברו לגינאה המשוונית שהייתה היחידה שהסכימה לארחם, זאת על אף שלא העפילה אליהם. ב-2015 הודיע לוב כי בשל מצבה הביטחוני לא תוכל לארח את המשחקים גם בשנת 2017 והמשחקים הועברו לגאבון.
הסתדרות פועלי השומרון

הסתדרות פועלי השומרון הייתה אחת משלוש הסתדרויות הפועלים שהרכיבו את ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל.
הסתדרות פועלי השומרון נוסדה בשנת 1916 על ידי קבוצת פועלים מאנשי העלייה השנייה וקבוצת מבני הגדעונים, אנשי העלייה הראשונה. ועידת היסוד התקיימה בשוני, ליד זכרון יעקב, בהנהגת דוד רמז. אל ההסתדרות הצטרפו פועלים מכרכור, גן שמואל והסביבה. 
בשנת 1916, הסתדרות פועלי השומרון ייסדו את קופת חולים של פועלי השומרון על ידי : שמואל יבנאלי, דוד רמז, ונחום סנה.  
ההתארגנות סייעה לפועלים לקבל עבודה עבור הממשל הטורקי במלחמת העולם הראשונה בכריתת יערות השומרון, כדי להסיק בעצים את קטרי הרכבות. בסכום אותו קיבלו הקימו מחסן מזון שרכש מזון בסיסי במחירים סיטונאיים ומכר אותו לפועלים במחירי עלות. כך יכלו להתמודד עם המחסור הקשה ששרר בשנים אלה בארץ ישראל.
מחסן זה, יחד עם המחסנים המקבילים של הסתדרות הפועלים החקלאיים בגליל והסתדרות פועלי יהודה, היווה את התשתית להקמת המשביר המרכזי המאוחד, המפעל הראשון של הסתדרות העובדים הכללית.
בשנת 1919 הצטרפו הפועלים המאוגדים בהסתדרות פועלי השומרון להסתדרות החקלאית של אחדות העבודה, פרט לאנשי מפלגת הפועל הצעיר. בדצמבר 1920 הוקמה ההסתדרות הכללית של העובדים העבריים בארץ ישראל כהתאגדות כל מסגרות הפועלים הקיימות.
פארו-זנטו

היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1972 בשם "Строитель" והחלה לשחק בליגה האזורית ובהמשך בליגה הסובייטית השנייה. הקבוצה משתתפת בסופרליגה האוקראינית מאז הקמתה בשנת 1992. בעונת 2008/09 הקבוצה הייתה שותפה להקמת ליגה ראשונה נפרדת. בעונת 2009/10, לאחר איחוד הליגות הבכירות של אוקראינה, חזרה לשחק בסופרליגה, במסגרתה הגיעה הקבוצה עד למקום השלישי וזכתה ב"גביע הראשון שלה" לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת בי.סי. קייב 74-82. בעונת 2011/12 הגיעה עד לגמר הגביע, בו הפסידה לקבוצת בודיבלניק קייב 82-70. ובנוסף הגיעה לחצי גמר הפלייאוף וניצחה את בודיבלניק במשחק על המקום השלישי. בעונת 2012/13 הגיעה עד לחצי גמר הפלייאוף ובנוסף זכתה הקבוצה בגביע האוקראיני לאחר לניצחון בגמר מול קבוצת בי.סי. גוברלה.

במסגרת אירופאית

בעונת 1996/97 השתתפה הקבוצה במוקדמות גביע קוראץ' והפסידה לקבוצת סודרטלי קינגס בסיכום שני מפגשים. ובעונת 2010/11 השתתפה במוקדמות היורוצ'לנג' והפסידה לקבוצת בנפיקה ליסבון בסיכום שני מפגשים.

אולמות

בעיר קיימים שני אולמות בהם משתמשת הקבוצה לאירוח משחקיה. במשחקי הליגה האוקראינית, הקבוצה מארחת באולם "סאר ארנה" המכיל 1,200 מקומות. ובמשחקים אירופאים הקבוצה מארחת בהיכל הספורט "יונוסט ארנה" (הנוער), המכיל 3,300 מקמות ישיבה.
סטיבן טאונסנד

ביוגרפיה

טאונסנד נולד בשונפלד בבוואריה שבמערב גרמניה, אביו היה סטודנט לרפואה אפגאני ואמו סטודנטית מקומית לאמנות. 11 ימים לאחר לידתו אומץ על ידי זוג אמריקאי, ג'יימס וגרדלין טאונסנד. אביו המאמץ שירת באותה עת בגרמניה כנגד בכוחות השריון של צבא ארצות הברית. הוא גדל במספר בסיסים צבאיים ולמד בתיכון בג'ורג'יה.
הוא סיים לימודי תואר ראשון במכללת צפון ג'ורג'יה במסגרת מלגה מתוכנית הכשרת קציני המילואים של צבא ארצות הברית, וב-1982 התגייס לצבא. שירת כמפקד מחלקה וסגן מפקד פלוגה בגדוד השני של חטיבה 505 בדיוויזיה המוטסת ה-82. במהלך שירותו נטל חלק ב"מבצע זעם דחוף", הפלישה האמריקאית לגרנדה ב-1983. עבר לדיוויזיית החי"ר השביעית, שימש קצין מבצעים ומפקד פלוגה בגדוד הרביעי של חטיבה 21. לאחר מכן שירת כקצין מבצעים במטה רגימנט הריינג'רס ה-75. במסגרת זו השתתף ב"מבצע מטרה צודקת", הפלישה האמריקאית לפנמה ב-1989. לאחר מכן פיקד על פלוגה בגדוד השלישי של הריינג'רס.
לאחר לימודים במכללה לפיקוד ומטה של הצבא הוצב כקצין מבצעים של גדוד הריינג'רס השלישי והשתתף ב"מבצע שמירת הדמוקרטיה", המעורבות הצבאית בהאיטי בעקבות המהפכה. שירת כקצין תכנון ואסטרטגיה במטה פיקוד האוקיינוס השקט ועוזר מיוחד של מפקד הפיקוד. בתפקידו הבא שירת כקצין מבצעים של חטיבה 2 בדיוויזיה 78 העוסקת בה באימונים והדרכת כוחות המילואים של הצבא.
בעת התרחשותם של פיגועי 11 בספטמבר פיקד על הגדוד הרביעי בחטיבת החי"ר 31 ("דובי הקוטב") של הדיוויזיה ההררית העשירית. חודשים ספורים לאחר מכן הוביל את הגדוד במסגרת כוח משימה מיוחד במהלך "מבצע אנקונדה" במלחמת אפגניסטן. לאחר לימודים במכללת המלחמה של הצבא שימש קצין מבצעים בדיוויזיה ההררית העשירית וקצין מבצעים של כוח המשימה המשותף 180 שנשלח לאפגניסטן. ב-2007 הוביל כוח משימה של בריגדת הסטרייקרים השלישית מדיוויזיית החי"ר השנייה במבצע השתלטות על העיר בעקובה שבמחוז דיאלא בעיראק. שימש עוזר מפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית וסגן מפקד הדיוויזיה המוטסת ה-101, עמה נלחם באפגניסטן. בדצמבר 2012 מונה למפקד הדיוויזיה ההררית העשירית, ובמסגרת זו שימש מפקד אזור הגבול בין אפגניסטן לפקיסטן וכן עסק בהכשרת כוחות צבא אפגניסטן.
במאי 2015 מונה למפקד הקורפוס המוטס ה-18 ושירת בתפקיד עד ינואר 2018. במהלך כהונתו שימש מאוגוסט 2016 ועד ספטמבר 2017 גם כמפקד הכוח המשולב למלחמה בארגון המדינה האסלאמית. במרץ 2018 קודם לדרגת גנרל ומונה למפקד פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית. ביולי 2019 מונה למפקד פיקוד אפריקה של ארצות הברית.
טאונסנד בעל תואר ראשון בפסיכולוגיה ממכללת צפון ג'ורג'יה, ובעל שני תארים שניים. הוא נשוי למליסה, והם הורים לשני בנים, שניהם משרתים בצבא.
נונאטאקי צ'רץ'

גילוי הנונאטאקים

הנונאטאקים מופו בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו בשנת 1957 על ידי מטוס משלחת החקר הלאומית האוסטרלית לאנטארקטיקה.

מקור השם

שמם של הנונאטאקים ניתן להם על ידי ועדת השמות האנטארקטיים של אוסטרליה. 
הנונאטאקים נקראים על שמו של ס. וו. צ'רץ' (S.W. Church) שהיה קצין רדיו בתחנת וילקס בשנת 1961.
עמיחי אשד

ביוגרפיה

אשד נולד בהרצליה כבן לניצולי שואה יוצאי פולין. את שירותו הצבאי עשה אשד כלוחם בחטיבת גבעתי, ולאחר שחרורו מצה"ל שימש כמאבטח מטוסים ושגרירויות.
אשד החל את דרכו את דרכו במשטרת ישראל ב-1990 כבלש וקצין ומודיעין בתחנת טייבה במרחב שרון, ולאחר מכן שירת במשטרת ראש העין בתפקיד ראש משרד סיור. בהמשך מונה אשד לראש לשכת בילוש ומודיעין במרחב השרון וב-1998 מונה למפקד היחידה המרכזית (ימ"ר) במרחב שרון. ב-2005 מונה אשד למפקד תחנת לוד במרחב שפלה, וביוני 2007 מונה למפקד תחנת ראשון לציון. ביולי 2009 מונה למפקד תחנת המשטרה בנתניה ושירת בתפקיד עד אוקטובר 2011. בתפקידו הבא שימש מפקד קורס פיקוד ומטה במשטרה.
באוגוסט 2013 קודם לדרגת תת-ניצב ומונה מפקד המכללה לקציני משטרה בכירים. ב-2016 מונה לסגן מפקד מחוז ירושלים.
בינואר 2018 קודם אשד לדרגת ניצב ומונה למפקד מחוז מרכז.
אשד מתגורר בכפר סבא. הוא נשוי ואב לשלושה, בוגר תואר ראשון במנהל עסקים ותואר שני בלימודי המזרח התיכון.
תרבות יהודית חילונית

תרבות יהודית חילונית היא התרבות האופיינית ליהודים, לאו דווקא בשל דתם אלא בשל מאפייניהם האתניים. מעל לכול, הכוונה היא לתרבות של יהודים החילונים, אבל היא כוללת גם את התרומות התרבותיות של אנשים שמזוהים כיהודים דתיים, הפועלים בתחומים תרבותיים שאינם בעלי זיקה הדוקה לדת.
המילה "חילונית" מתייחסת לתרבות ולא לאנשים. למשל, ספרות, מוזיקה או סרטים העוסקים בנושאים יהודיים לא דתיים ונוצרו על ידי יהודים דתיים, הינם חלק מהתרבות היהודית החילונית.

תפיסת עולם

בתקופות ומקומות רבים, כמו ביוון העתיקה, באירופה לפני ואחרי הנאורות, בארצות הברית המודרנית ובישראל, תופעות תרבותיות התפתחו באופן מסוים שהוא בעל אופי יהודי מובהק מבלי להיות דתיות באופן מפורש. חלק מההשפעות באות מתוך היהדות, אחרות באות מיחסי הגומלין של היהודים עם אחרים בסביבתם, ואחרות באות מסביבתם החברתית האישית של היהודים ומן הדינמיקה התרבותית של קהילתם, ולא מן הדת עצמה.

מוצא התרבות היהודית החילונית

קרוב לאלפיים שנה העם היהודי היה פזור בגלות ולכן לא התקיימה אחדות בתרבות היהודית. במאה ה-19 היהדות האשכנזית הייתה בעיקר במרכז אירופה ובמזרח אירופה; יהדות ספרד התפשטה במידה רבה בקהילות שונות בצפון אפריקה, טורקיה, וכמו גם בקהילות קטנות יותר במקומות אחרים; יהדות ארצות האסלאם התגוררה באזור מצפון אפריקה למרכז אסיה; ואוכלוסיות יהודיות אחרות היו מפוזרות במקומות כמו אתיופיה, קווקז, והודו. בשנת 1931, לפני השואה, 92% מהאוכלוסייה היהודית הייתה אשכנזית במוצאה, ולכן ה"תרבות יהודית" שהקיפה הכי הרבה יהודים היא התרבות היהודית של מרכז ומזרח אירופה, וההתפתחות שלה שבאה לאחר מכן בצפון אמריקה.
קהילות יהודיות בתקופת ימי הביניים במזרח אירופה פיתחו תכונות תרבותיות ייחודיות במשך המאות, אבל בתחילת עידן הנאורות (וההשפעה שלו בתוך היהדות על תנועת ההשכלה היהודית), הרבה דוברי יידיש יהודים במזרח אירופה ראו את עצמם כיוצרים של קבוצה אתנית או לאומית שזהותה לא הייתה תלויה בדת.
תחושת הזהות הלאומית היהודית רק התעצמה עם עליית תנועת הרומנטיקה. לכן, למשל, חברי הבונד, איגוד העובדים היהודי הכללי בסוף המאה התשע עשרה ותחילת המאה העשרים, היו לרוב לא דתיים. תנועת ההשכלה היהודית בשילוב עם תנועת האמנציפציה היהודית התחוללו באירופה המערבית ובמרכזה כדי ליצור הזדמנויות ליהודים להיכנס לחברה החילונית. באותו זמן, פוגרומים באירופה המזרחית יצרו נדידה, בעיקר לארצות הברית, לשם הגיעו בסביבות שני מיליון מהגרים יהודיים בין השנים 1880 ו-1920. בשנות הארבעים, השואה גרמה להרס רוב הקהילה היהודית האירופית, ובשילוב עם הקמתה של מדינת ישראל והעזיבה של היהודים את ארצות ערב, יצרה בהמשך שינוי גאוגרפי. הגדרתה של התרבות החילונית בקרב המאמינים היהודיים היא קשה, משום שכל התרבות נשזרת עם מנהגיה דתיים.

תרבות ואמנות

הספר הלא דתי הראשון, שהודפס ביידיש, ב-1541, היה בבא-בוך מאת אליהו בחור והוא זכה לתפוצה רחבה מאוד.
התיאטרון בשפת היידיש התפתח והגיע לשיאו בתקופה של סוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, ונמשך במדינות אחדות בגוש הקומוניסטי גם אחרי היעלמותה למעשה של הקהילה היהודית. מרכזו היה באזורים היהודים התוססים במזרח אירופה והוא התפשט בפזורת המהגרים משם. כמו כן, התקיימה מאז ומתמיד מוזיקה יהודית אופיינית וההומור בתרבות היהודית.
אשר גרוניס (רב)

הרב אשר גרוניס (ה'תרל"ג, 1873 - י' באב ה'תרצ"ז, 18 ביולי 1937) היה רב פולני שכיהן ברבנות בפולין ובאנגליה אליה היגר בראשית שנות ה-20 של המאה ה-20.

ביוגרפיה

נולד לרב זאב גרוניס בפיוטרקוב שבפולין. משפחתו הייתה משפחת רבנים מיוחסת, אביו היה מצאצאי הרב זאב וולף הכהן מלאסק, ואמו הייתה אחותו של הרב יצחק מאיר אלתר-רוטנברג, שהתפרסם כאדמו"ר מגור, מחבר "חידושי הרי"ם". בצעירותו למד בבתי מדרש בסביבת מקום מגוריו ובא בקשרים עם כמה רבנים גדולים, הוא נסמך לרבנות בידי בית הדין של קאליש בהיותו בן שמונה עשרה, ובמקביל התכונן בזמן קצר לבחינות החובה בלימודי החול ועמד בהן בהצלחה. התארס בגיל שש עשרה עם חנה בילה, נכדת הרב הירש ביזונסקי מקונין, ונישא לה בהגיעו לגיל שמונה עשרה.
לאחר תקופת התמחות בבית הדין של סב אשתו, התמנה בשנת ה'תרס"ג, 1903, כרבה של וילצ'ין הסמוכה לקונין (ולגבול גרמניה). הוא החזיק במשרתו זו במשך תשע עשרה שנים עד שנת ה'תרפ"א, 1920. בתקופה זו פרסם מחידושיו בירחון הרבני "שערי תורה" בעריכת הרב יצחק פייגנבוים ראב"ד ורשה. בהגיעם לווילצ'ין היו לבני הזוג גרוניס שלושה בנים, ובשנות מגוריהם בעיר נולדו להם עוד ארבעה בנים ובת אחת. במקביל לפעילותו כרב ומורה הוראה, היה הרב גרוניס מעביר מדי בוקר עם שחר, שיעור בגפ"ת לקבוצת תלמידים.
בשנת ה'תר"ף, 1920, התמנה כרב בקארדיף בירת ויילס. הוא היה הרב הראשון בעיר זו וטרח רבות בהנחת התשתית לקיום חיים יהודיים בעיר. הוא יזם הקמת מוסדות חינוך ודחף הקמת מערכת כשרות בסיסית. הוא נפטר בצום תשעה באב נדחה, י' באב ה'תרצ"ז, 18 ביולי 1937.
Infinity Ward

ביקורת ומכירות

המשחק הראשון של Infinity Ward, ‏ Call of Duty זכה לשבחים רבים, ביניהם עשרות רבות של זכויות בתואר משחק השנה, והמלצת העורכים. Call of Duty 4: Modern Warfare זכה גם הוא לפרסום נרחב והצלחה רבה, ומכר מעל 10 מיליון עותקים מאז יציאתו בנובמבר 2007. החברה דורגה כאחת מחברות המשחקים המצליחות ביותר, בהתבסס על מכירות.
משחק ההמשך, Call of Duty: Modern Warfare 2 זכה גם הוא להצלחה רבה במכירות וגרף רווח של 550 מיליון דולר במכירות בחמשת הימים הראשונים ליציאתו, שמתוכם כ-310 מיליון דולר ב-24 השעות הראשונות.
המשחק השלישי בסדרה המודרנית, Call of Duty: Modern Warfare 3 מכר כ-6.5 מיליון עותקים בארצות הברית ובבריטניה בלבד וגרף רווח של כ-400 מיליון דולר ב-24 השעות הראשונות ליציאתו לחנויות, מה שהפך את השקתו להשקה הגדולה ביותר בהיסטוריה של עולם הבידור.

מנוע משחק

כל משחקי Call of Duty של החברה מתבססים על מנוע id Tech 3, שהוצג לראשונה במשחק Quake 3: Arena‏. שני המשחקים הראשונים השתמשו במנוע בעוד משחקי ההמשך הציגו יכולות חזותיות גבוהות יותר, ותמיכה ב-DirectX 9. נוספה תמיכה בתאורה דינאמית, HDR, צללים דינאמים ועומק שדה. המנוע המשופר שהציגה חברת Infinity Ward כונה בשם IW, וגרסאות שונות שלו הופיעו במשחקי החברה. גם Call of Duty: World at War ו-Call of Duty: Black Ops 2 שפותחו על ידי Treyarch השתמשו במנוע זה.

פרשיית הפיטורים (2010)

ב-1 במרץ 2010, Activision ביצעה תיקון בדו"ח הוועדה לניירות ערך ולבורסות והוסיפה הודעה כי שני עובדים בכירים בחברה פוטרו בשל "הפרת חוזה וחוסר משמעת". הודעה זו הגיעה יחד עם שינוי הפרופיל של ג'ייסון ווסט (נשיא החברה, ראש החטיבה הטכנולוגית) ווינס זמפלה (מנכ"ל החברה ואחד ממיסדיה) באתר LinkedIn כעובדים לשעבר ב-Infinity Ward. דווחה גם על פגישה, ומאוחר יותר אושרו הדברים והם הוחלפו על ידי סטיב פירס וסטיב אקריץ', בכירים ב-Activision. לאחר הפיטורים של ווסט וזמפלה, קרוב למחצית מעובדי החברה התפטרו.

תביעות משפטיות

לאחר הידיעה הראשונית על עזיבת זמפלה ווסט את החברה נמסרה ידיעה כי Infinity Ward לא קיבלו תמלוגים ממכירות Call of Duty: Modern Warfare 2, וכי ייתכן שהשניים הפרו את החוזה עם Activision בכך שקיימו מפגש עם חברות משחקים נוספות, כולל Electronic Arts. ב-4 במרץ 2010 הגישו השניים תביעה נגד Activion בנושא זה בסך 36 מיליון דולר‏. ב-9 באפריל 2010, הוגשה תביעה נגדית מצד Activision המצדיקה את פיטוריהם של זמפלה ווסט.
ב-27 באפריל 2010 38 עובדים בעבר ובהווה של Infinity Ward הגישו תביעה נגד Activison, בדרישה לפיצויים בסך 75 עד 125 מיליון דולר, בגין הבונוסים שלא שולמו להם על עבודתם על Modern Warfare 2. נטען כי Activision מנעה מהם את התשלומים על מנת שישארו בחברה ויפתחו את Modern Warfare 3. נוסף על כך, התובעים דרשו גם כמה עשרות מיליוני דולרים בגין פיצויים עונשיים. במאי, 2012 נודע כי Activion החליטה לשלם את הבונוסים שעוכבו לעובדים (מלבד ווסט וזמפלה), בסך 42 מיליון דולר. ביוני, 2012 נודע על סיום המשפט ועל הסדר, שפרטיו נשארו חסויים.

Respawn Entertainment

ב-12 באפריל 2010 דווח כי וסט וזמפלה הקימו אולפן עצמי חדש לפיתוח משחקי מחשב, בשם "Respawn Entertainment". השניים קיבלו מימון מחברת Electronic Arts. כמו כן, רובם המוחלט של עובדי החברה שהתפטרו בעקבות הפרשה חתמו בחברה החדשה. החברה החלה את עבודתה על פרויקט ראשון, שעתיד לצאת במהלך 2013.
אלסינור

מקור השם

מקור השם אלסינור בא מן המילה "hals", שמשמעותה מצר צר או צוואר, זאת עקב העובדה שהיא שוכנת בנקודה הצרה ביותר במצר ארסונד, כאשר מולה ניצבת העיר הלסינגבורג שבשוודיה במרחק של ארבעה קילומטרים. התיעוד הראשון לשם זה, ב-1231, מתקופת המלך ולדמר השני, שבו מכונים המתיישבים במקום אלסינר (לעומת המתיישבים שבהליסנגבורג הקרויים אלסינגס).

היסטוריה

המבנה הראשון בעיר, שידוע, הוא מבצר פלנדרבורג, שהוקם על גבעה מדרום לעיר בסביבות 1200.
העיר נוסדה בסביבות 1420 על ידי המלך אריק מפומרניה. המלך הטיל את מס על המעבר במצר ארסונד החל מ-1429 (שבוטל ב-1857). המס מימן כשני שלישים מהכנסות דנמרק, נגבה באלסינור, ועקב כך הקים בנקודה הקרובה ביותר להלסינגבורג את טירת קורגן. טירת קרוגן התרחבה ושמה שונה לטירת קרונבורג בסביבות 1580.
אלסינור נעשתה לא רק למקום גביית המס, אלא גם למרכז מסחר חשוב, כך שב-1672 היא הייתה העיר השלישית בגודלה בדנמרק.

תיירות

האטרקציה העיקרית בעיר היא טירת קרונבורג, אתר מורשת עולמית, שבה מתרחשת עלילת המחזה המלט.
אתר נוסף הוא מוזיאון הימאות הדני הנמצא בסמוך לטירה, שתוכנן על ידי האדריכל ביארק אינגלס.
כיום קו המעבורת בין הלסינגור והלסינגבורג הוא העמוס ביותר בעולם, עם יותר מ-70 יציאות בכל כיוון בכל יום.
כל-זכות

רקע

האתר הוקם בשל פער בתחום זכויות חברתיות ואזרחיות, שנמצא בחוסר המיצוי של זכויות מוגדרות אשר אין לגביהן מחלוקת. הפער נובע, לטענת מקימיו, ממחסור במידע אצל הציבור הרחב ואף אצל מי שאמונים לסייע בידו במיצוי הזכויות. יתרה מכך, מי שכבר יודעים על הזכויות המגיעות להם, מפחדים מההתמודדות עם תהליך מיצוי הזכות מתוך הערכה שהתהליך מורכב ומתיש, ושהסיכוי לסיימו בהצלחה בינוני.
"כל-זכות" מטפל בפער מיצוי הזכויות באמצעות בניית אתר אינטרנט מקיף, נגיש ונוח אשר מכיל את מקסימום הזכויות, דרכי מימושן, ארגונים מסייעים, ספקי הזכויות, תקדימים משפטיים רלוונטיים וכדומה. האתר בנוי על גישה מוכוונת לקוח ומכוון לכך שחיפוש מידע ביחס לזכות ספציפית יניב מידע על זכויות נוספות שהאזרח אפילו לא ידע עליהן.
בשנת 2017 הודיעו שרת המשפטים איילת שקד והשרה לשוויון חברתי גילה גמליאל על פרויקט לשיתוף פעולה של משרדי הממשלה השונים עם האתר, ולפיתוחו בעלות של 10 מיליון ש"ח בשותפות עם הג'וינט.

סטטוס המיזם והאתר

המיזם התחיל לפעול באופן לא פורמלי בסוף 2009, וביוני 2010 נרשם רשמית כחברה לתועלת הציבור. האתר נפתח לציבור באמצע ספטמבר 2010. עד חודש פברואר 2016 נכתבו באתר כ-5,000 דפי תוכן. 
גורמים רבים משתפים פעולה עם מיזם כל-זכות בהכנסת תכנים לאתר ובשימוש באתר לטובת קהל המוטבים שלהם. עשרות גורמים אלה הכניסו מידע רב לאתר. בין התחומים בהם מופיעים חומרים משמעותיים בהיקף ובאיכות – תעסוקה, ניצולי השואה, אנשים עם מוגבלויות, דיור ושיכון, בריאות, אנשים החיים בעוני, חינוך, זכויות נשים, נפגעי תאונות דרכים, נפגעי עבירה, הוצאה לפועל ועוד.
בדצמבר 2011 פורסמו באתר כל-זכות זכויות תעסוקה גם בשפה הערבית ובקיץ 2013 פורסמו באתר זכויות בריאות גם בשפה האנגלית. 
בשנת 2012 הוכרזה "כל-זכות" כמערכת המידע הרשמית של זכויות ניצולי שואה בישראל, המתוחזקת ומשרתת את כלל הארגונים העוסקים בנושא.
ביולי 2019 הגיע האתר למיליון כניסות בחודש.
הדירקטוריון של "כל-זכות" כולל היום את עו"ד יהושע שופמן (לשעבר המשנה ליועץ המשפטי לממשלה), פרופ' פייסל עזאיזה, גב' נעמי סטוצ'ינר, מר אבינעם ערמוני, ומר ארז פרלמוטר (יו"ר ואחד מן המייסדים). לצד "כל-זכות" פועלת מועצה ציבורית, בראשותו של פרופ' יצחק זמיר.

הכנסת המידע לאתר

התוכן במאגר מתקבל ומועלה באופן מבוזר על ידי שותפי תוכן מעמותות, אקדמיה, גורמי ממשל ומומחים מתוך הציבור, באמצעות קהילות ידע (ראו איור) בכל תחום זכויות. הציבור הרחב מוזמן לשלוח לקהילת הידע הצעות שינוי/תוספת, אך אינו מורשה לעדכן את המערכת באופן ישיר.
על מנת לאפשר מנגנון כזה של הזנה, מאגר הידע האינטרנטי של כל-זכות מתבסס על פלטפורמת ויקי המאפשרת למורשי עריכה, שפועלים במקומות ובלוחות זמנים שונים, לכתוב טקסטים בצורה משותפת, מתואמת ומבוקרת. תשתית זו גם מאפשרת למידע שבאתר להיות מעודכן בקלות ובמהירות, יחסית לזכותונים (חוברות המכילות מידע על זכויות).
מירית שם אור

ביוגרפיה

שם-אור נולדה בתל אביב. היא בתה של הסופרת והעיתונאית אורה שם-אור והארכיטקט ארי שם-אור, אחותם של יובל ויונתן שם אור ודודתם של השחקנית תמר שם אור והעיתונאי בר שם אור.
בשנות ה-70 נישאה שם-אור לזמר והמלחין צביקה פיק וכתבה את מילות השירים של רוב להיטיו. הם הורים לשלושה: בן אחד, בנלי, ושתי בנות, דניאלה ושרונה, שהרכיבו את הצמד המוזיקלי "האחיות פיק". פיק ושם-אור התגרשו בשנת 1995.
שם-אור כתבה שירים רבים שהפכו ללהיטים, מרביתם בהלחנתו של צביקה פיק, בהם: "בין האצבעות" (רותי נבון) שהיה גם שירה הראשון שהגיע למצעדים השנתיים. "לגור איתו" (ריקי גל); "חלומות מתגשמים" שהיה שיר הנושא של "כוכב נולד" בעונתו השלישית; "שיר מתוק על אהבה" (אביבה הד), "הלב" ("זה לילה סתווי") (מאיה בוסקילה) שהגיע למקום השני במצעד העברי השנתי של רשת ג' לשנת 2004 ולשישי של גלגלצ; "השיר הזה", "שוב הגשם" (האחיות פיק); "דם חם" (שרי); "אלף נשיקות" (יהורם גאון); וכן שירים רבים בביצועו של פיק: "מרי לו", "אהבה בסוף הקיץ", "הרקדן האוטומטי", "מעלה מעלה" ועוד.
בשנים 1969–1971 שימשה כתבת בתחום התיאטרון ואמנויות הבמה בעיתון "דבר" ובשנת 1979 כתבה את הטור הקבוע "מי שבא" בעיתון "מעריב".
ב-2 במאי 2002 העלה תיאטרון הבימה את המחזמר "מרי לו" שנכתב על ידי דן אלמגור וסטיבן דקסטר על בסיס סיפור שכתבה.
בשנת 2003 כתבה את שיר הפתיחה לטלנובלה הישראלית "משחק החיים", וכמו כן כתבה את מילות השיר הראשון של אוקראינה באירוויזיון, "Hasta la Vista". השיר סיים במקום ה-14 באותה השנה. בשנת 2004, כתבה את השיר "רק אתה", לשרית חדד. השיר נכלל באלבומה ה-12, חגיגה.
בשנת 2010 הועלה בתיאטרון נוגה ביפו המחזמר "האגם", אותו כתבה על פי "אגם הברבורים" של צ'ייקובסקי, באותה השנה השתתפה בפאנל התוכנית "להיות שם עם אלירז", בהנחייתו של אלירז שדה, התוכנית ליוותה את חדר החזרות של התוכנית "כוכב נולד" בעונתה השמינית.
בשנת 2011 לקחה חלק בפאנל השופטים בתוכנית "היכל התהילה". מאותה השנה היא מכהנת כחברת הדירקטוריון של אקו"ם.
V (מארון 5)

סינגלים

הסינגל הראשון מהאלבום, Maps, יצא לאור ב-16 ביוני, כשלושה חודשים לפני הוצאת האלבום, והגיע למקום השישי במצעד הסינגלים של ארצות הברית, בילבורד הוט 100. האלבום פורסם לרכישה מוקדמת בחנות ה-iTunes ב-28 ביולי 2014, יחד עם הוצאתו של הסינגל השיווקי הראשון מהאלבום, it was always you
ב-22 באוגוסט יצא לאור הסינגל השני מהאלבום, Animals. וב-14 בינואר יצא הסינגל השלישי, Sugar.
פסל מיכה

סיפור פסל מיכה הוא הסיפור הראשון בחלק השלישי של ספר שופטים, המתאר את התגלגלותו של מקדש ביתי שבנה איש מהר אפרים בשם מיכה (או מיכיהו). הסיפור מובא בפרקים י"ז - י"ח בספר שופטים, ומטרתו המוצהרת להדגים את האנרכיה ששררה בישראל לפני תקופת המלוכה.

ייסוד בית מיכה

יסודו של מקדש מיכה בגניבה - מיכה גנב מאמו אלף ומאה שקלי כסף. לאחר שהוא שמע כי היא קיללה את הגנב, הוא השיב לה את הכסף והיא בירכה אותו, והקדישה לה' מאתיים שקלים מתוך הכסף ליצירת פסל ומסכה. בית מיכה נעשה לבית אלוהים חשוב. מיכה הוסיף לו אביזרים פולחניים - אפוד ותרפים ואף מינה את אחד מבניו לכוהן. כאשר פגש מיכה  נער לוי שעבר בביתו הוא הציע לו לעבוד אצלו ככוהן, בתמורה לשכר נדיב, והנער נענה להצעתו. מיכה היה מרוצה בטענה שה' ייטיב לו הפעם כי הוא לקח נער לוי לכוהן. מתואר שמצב זה התאפשר מפני ש"בימים האלה אין מלך בישראל, איש הישר בעיניו יעשה".

משלחת בני דן

בני שבט דן ביקשו להרחיב את נחלתם, ולשם כך שלחו חמישה נציגים לרגל את הארץ ולמצוא מקום שניתן לכבוש בקלות. זהו שיקוף של התהליך שבו נדחקו בני דן מנחלתם המקורית באזור גוש דן על ידי הפלשתים לעבר צפון הארץ.
המרגלים הגיעו להר אפרים ולנו בבית מיכה. בזמן שהותם שם, הם זיהו את קולו של הנער הלוי ושאלו אותו "מי הביאך עד הלום, ומה אתה עושה בזה ומה לך פה?" הנער הלוי סיפר להם שמיכה מינה אותו לכהן. המרגלים ביקשו ממנו שישאל באלוהים, כלומר ינבא להם אם הם יצליחו בדרכם או לא, והוא ענה "לכו לשלום, נוכח ה' דרככם אשר תלכו בה".
חמשת הנציגים המשיכו משם והגיעו לעיר ליש המזוהה עם תל דן שהייתה מנותקת משכניה וחסרת הגנה צבאית. הם חזרו אל שאר השבט היושב בצרעה ובאשתאול, סיפרו להם על ליש, ושיכנעו אותם לצאת לכבוש את המקום. בעצתם יצאו 600 חיילים לכיבוש המקום. החיילים בני שבט דן עברו בהר אפרים, ובעצת חמשת המרגלים - נכנסו אל בית מיכה, לקחו את האפוד והתרפים ושיכנעו את הנער הלוי להצטרף אליהם. 
מיכה, שגילה שהוא נשדד, רץ אחרי בני דן וקרא אליהם "את אלהי אשר עשיתי לקחתם...". בני דן השיבו לו באיום מרומז והוא נכנע וחזר לביתו. בני דן כבשו את ליש, ושינו את שמה לדן. בדן הם בנו מקדש בו מכהן הנער הלוי, יהונתן בן גרשֹם בן מנשה. האות נ' במילה "מנשה" תלויה, ועל כך דרשו חז"ל כי למעשה הכהן הוא יהונתן בן גרשם בן משה, אלא שמתוך כבוד למשה הוספה נ' לשם. 
המקדש בדן נשאר על תלו עד יום גְלוֹת הארץ והפסל ניצב בו "כל-ימי היות בית-האלהים בשִלה". המצודת דוד והרד"ק פירשו שגם "גֲלוֹת הארץ" כוונתה לחורבן משכן שילה, עליו נאמר "גלה כבוד מישראל, כי נלקח ארון האלוהים", אך בתום תקופת השופטים שמואל השמיד את הפסילים. מאידך בירושלמי נתפרש שהכוונה לגלות עשרת השבטים וכן פירשו רש"י והמלבי"ם, שכתב שהפסל אמנם בטל, אך הוחזר בימי ירבעם. והרלב"ג פירש שהכוונה לגלות מצומצמת שארעה בתקופת השופטים. יש שמסבירים ש"גלות הארץ" הוא למעשה שיבוש של "גלות הארון" - במקרה זה הכוונה היא בפשטות חורבן שילה שהוביל לגלות הארון בשדות פלשתים במשך כחצי שנה.