google/wiki40b huggingface dataset:
מעלות פרנהייט

מעלות פָרֵנְהָיְיט (Fahrenheit) הן יחידות מידה לטמפרטורה. הן מסומנות באות F, ונקראות על־שם הפיזיקאי הגרמני דניאל גבריאל פרנהייט. השיטה מבוססת על נקודת ההתכה של תערובת שווה של קרח ומלח וטמפרטורה ממוצעת של גוף אדם בריא כנקודות מוצא.
תחילה חילק פרנהייט את הסולם שלו ל־12 יחידות ומאוחר יותר חילק כל יחידה לשמונה, ביוצרו סולם של 96 מעלות.
לאחר מותו של פרנהייט אובחנה סטיה בסקאלה שלו ובוצע בה איפוס מחדש כשטמפרטורות המוצא הן נקודת ההתכה (הקיפאון) ונקודת הרתיחה של מים (32 ו־212 מעלות פרנהייט, בהתאמה). נקודת האפס בסולם זה היא הטמפרטורה שאליה יורד קרח כתוש כאשר מערבים אותו במלח.
שיטה זו נפוצה כיום בארצות הברית, בבליז ובליבריה.
אנטישמיות במפלגת הלייבור בממלכה המאוחדת

טענות לאנטישמיות במפלגת הלייבור בבריטניה הושמעו מאז נבחר ג'רמי קורבין למנהיג בספטמבר 2015. לאחר שאמירותיהם של הפוליטיקאים נאז שאה וקן ליווינגסטון בשנת 2016 הביאו להשעייתם מחברות במפלגה, הקים קורבין את "חקירת צ'אקברטי", שמצאה כי בלייבור לא "פשטה האנטישמיות או צורות אחרות של גזענות", אם כי הייתה "אווירה רעילה מדי פעם" ו"עדות ברורה לדעות של בורות". ועדת הפנים של הפרלמנט הבריטי ערכה באותה שנה חקירה על האנטישמיות בבריטניה ולא מצאה "שום עדות אמפירית שתומכת ברעיון כי קיימת שכיחות גבוהה יותר של עמדות אנטישמיות בתוך מפלגת הלייבור מאשר כל מפלגה פוליטית אחרת", אם כי ההנהגה, בהיעדר הפעולה, "מסתכנת בחיזוק הטענות כי גורמים בתנועת הלייבור הם אנטישמיים באופן ממסדי".
בשנת 2017 שונו כללי המפלגה כדי שביטויי שנאה יהפכו לעניין משמעתי. בשנת 2018 קורבין נשאל על זה שפקפק ב-2012 בהסרת ציור קיר אנטישמי, בתגובה לפוסט בפייסבוק של האמן, ועל היותו חבר בקבוצות פייסבוק בעבר, בעיקר פרו-פלסטיניות, המכילות פוסטים אנטישמיים. ביולי אותה שנה אימץ הוועד המנהל הארצי של הלייבור (NEC) קוד התנהגות שהגדיר אנטישמיות במובנים משמעתיים, וכלל בתוכו את הגדרת כוח המשימה הבינלאומי להנצחת זכר השואה (IHRA) עם שינויים בדברים הנוגעים לישראל. בספטמבר של אותה השנה הוסיפה ה-NEC את כל 11 הדוגמאות ל-IHRA ללא הגבלה להגדרת האנטישמיות וכללה אותן בקוד ההתנהגות של המפלגה.
בפברואר 2019 פרסמה הלייבור מידע על תוצאות של חקירות בנושא תלונות על אנטישמיות כנגד אנשים בתשעת החודשים שקדמו לזה, כאשר כ-250 חברים התפטרו, גורשו או קיבלו אזהרות רשמיות, בהיקף של כ-0.06% מחברי המפלגה. נתונים נוספים ומעודכנים פורסמו ביולי 2019. כמו כן, בפברואר 2019 התפטרו תשעה חברי פרלמנט ממפלגת הלייבור, שרובם היווה את הבסיס להקמת "הקבוצה העצמאית", מתוך שהם מבקרים את הכיוון הפוליטי השמאלי של הלייבור והטיפול שלה בטענות לאנטישמיות וברקזיט. בחודש מאי הודיעה נציבות השוויון וזכויות האדם באנגליה על פתיחת חקירה בנוגע למפלגת הלייבור, וביולי המפלגה פרסמה חומר חינוכי בנושא אנטישמיות לכל חברי המפלגה.
שוק בצלאל

שוק בצלאל הוא מתחם מסחרי במרכז תל אביב בין הרחובות קינג ג'ורג', בית לחם, טשרניחובסקי (במקור רח' בצלאל) והמכבי.
השוק הוקם בשנות ה-20 של המאה ה-20, בשטח בו אמורה הייתה לקום שכונת יוקרה בתכנונו של האדריכל יוסף טישלר. השכונה לא הוקמה בסופו של דבר, לעומת זאת הוקם מתחם הספורט של אגודת מכבי ולצידו התפתח השוק. בעבר התפרסם שוק בצלאל בזכות דוכני הפלאפל שהיו במקום, והציעו אכילה חופשית בסגנון "אכול כפי יכולתך". רוב דוכני הפלאפל נעלמו והרחובות נשארו מתחם הכולל בעיקר חנויות ודוכנים של ביגוד, הנעלה, כלי בית ומוצרים שונים לשימוש יומיומי. שמו של השוק מפורסם בעיקר בזכות המגוון הרחב של מוצרי ההלבשה מכל הסוגים והדגמים, ולעיתים עודפים של מותגי יוקרה במחירים נמוכים, שניתן להשיג במקום. השוק מהווה צלע מ"המשולש" - כינוי שניתן לאזור מסחרי הכולל את רחוב שינקין ושוק הכרמל.
בעבר, שוק בצלאל היווה מוקד בילוי ומפגש של מוצאי שבת, לפני רחוב שיינקין ומתחם רחובות מרכז בעלי מלאכה כדוגמת העבודה, רש"י ורחוב המלך ג'ורג'.
סמוך לשוק הוקם בעשור השני של המאה ה-21 פרויקט למגורים ומסחר בתכנון ישר אדריכלים, והשוק עצמו הפך למדרחוב.
הודעה לעיתונות

הודעה לעיתונות היא הודעה כתובה שמוסר אדם או ארגון לעיתונאים, על מנת להביא לידיעת הציבור מידע בעל ערך חדשותי. 
הודעה לעיתונות אמורה לשרת את מטרותיו של האדם או הארגון שמפרסם אותה ולעורר תשומת-לב חיובית של כלי התקשורת לפעילות, לכוונות מוצהרות או להישגים של מפרסם ההודעה. 
מפרסם ההודעה מפיץ את ההודעה בעצמו או באמצעות סוכנות יחסי ציבור בדואר אלקטרוני, בפקס או בדואר לכתבים ולעורכים של אמצעי התקשורת הכתובה והאלקטרונית. במדינות רבות, כגון ארצות הברית, שבהן אלפי כלי תקשורת מקומיים וארציים, נהוג להפיץ הודעות לעיתונות גם דרך שירותי הפצה אלקטרוניים (Wires) או דרך סוכנויות ידיעות. ארגונים רבים מפרסמים באתר האינטרנט שלהם את ההודעות לעיתונות שפירסמו.
המידע הכלול בהודעה אינו בהכרח אמת לאמיתה או האמת במלואה, אלא גרסה סובייקטיבית של עובדות או דעות שמפרסם ההודעה מעוניין להציג ברבים. הפרקטיקה העיתונאית הראויה היא שהודעה לעיתונות מתפרסמת בכלי התקשורת רק לאחר שכתב או עורך נקטו פעולות סבירות לוודא את אמיתות המידע המובא בהודעה. לכל הפחות, ראוי שהודעה לעיתונות תתפרסם תוך ציון העובדה שהמידע נמסר מטעם האדם או הארגון שפרסם את ההודעה. 
לעיתים מהווה ההודעה בסיס לעבודה עיתונאית נמרצת יותר, החל מבדיקת פרטים מסוימים עם מפרסם ההודעה, וכלה בתחקיר המצליב את הנאמר בהודעה עם מקורות אחרים ומוביל לכתבה עיתונאית המשרתת טוב יותר את ציבור הקוראים. עם זאת, אמצעי התקשורת מפרסמים לעיתים את ההודעה לעיתונות כלשונה. 
לעיתים ההודעה לעיתונות אינה עוסקת במידע שקשור ישירות לפעילותו של מפרסם ההודעה, אלא במידע כללי. במקרה זה פרסום ההודעה בא להפגין את מומחיותו של מפרסם ההודעה. דוגמה לכך היא הודעה מטעם משרד לראיית חשבון המנתחת הקלת מס חדשה.
לגבולין

היסטוריה

ההיסטוריה מראה כי בשנת 1742 התבצעו לפחות 10 שיטות זיקוק לא חוקיות ב-10 מזקקות לפחות, ובמהלך השנים מזקקות אלו התאגדו למזקקה אחת חוקית בשם לגבולין.
מזקקת לגבולין נפתחה רשמית כבר בשנת 1816 כשג'ון ג'ונסטון וארצ'יבלד קמפבל הקימו 2 מזקקות באי איילה כאשר לאחת מהם קראו לגבולין, ועם הזמן השם לגבולין השתלט על המזקקה האחרת ששמה לא היה ידוע כמעט.
מאוחר יותר במהלך המאה ה-19 מזקקת לגבולין החלה להתחרות עם שכנתה לפרויג ובסופו של דבר השתלטה עלייה, ואדון פיטר מקי (הבעלים של מזקקת לגבולין באותה תקופה) שכר את מזקקת לפרויג לאחר תחרות שיווקית אגרסיבית. 
רבים טוענים שפיטר מקי ניסה לחקות את הסגנון של מזקקת לפרויג באותה תקופה.
אך מכיוון שהכבול ששימש כחומר בעירה להפסקת שלב ההלתתה והמים אשר שימשו למהילת הויסקי לאחר שלב הישון, היו שונים מאלה של לפרויג גם כן התוצאות היו שונות.
השם לגבולין קרוי על שם הכפר שבו הוקמו מזקקות הויסקי.
כיום המזקקה בבעלות תאגיד דיאג'ו.
המאלט המבוקש לרוב אינו נדיר אך ב-2005–2006 היו תקופות "יובש" בהספקתו כיוון שהדרישה גאתה מאוד, אבל הגברת כמויות הייצור החלה רק בראשית שנות ה-90, ולכן רק ב-2007 ניתן היה למצוא אותו שוב על המדפים. מכיוון שהוא משמש כמרכיב מרכזי בוויסקי רד לייבל, רוב התוצרת מועברת למזקקות ג'וני ווקר כדי להפיק את הרד לייבל, ורק כ-25 - 30% מהתוצרת נמכרת בתור סינגל מאלט לקהל הרחב. המזקקה היא אחת הבודדות על איילה שפעלה ברציפות.
גיבורי נברון

עלילת הספר

עלילת הספר, המתרחשת במהלך מלחמת העולם השנייה, נפתחת זמן קצר לאחר שהסתיים הספר הקודם, תותחי נברון. קפטן ג'נסן, איש הצי המלכותי ומנהלת המבצעים המיוחדים, מטיל על הקפטן קיית מלורי, הניו זילנדי והסקוטי במוצאו, איש קבוצת המדבר ארוכת הטווח ומטפס הרים בעל שם (הדמות מבוססת ככל הנראה על פי חייו של קולונל דייוויד סטירלינג מייסד הSAS, אך גם על דמותו של איש השירות האווירי המיוחד פיצרוי מקלין), להוביל אנשי צבא בריטיים, המתמחים בלוחמת קומנדו וחבלה, לבצע בעבורו משימה קשה ומורכבת במיוחדת, על גבול הבלתי אפשרית. על מלורי וצוותו, שבו נכללים מילר ואנדריאה שלחמו תחת פיקודו במשימה באי נברון, ושלושה סמלים מן הקומנדו של חיל הנחתים המלכותי, מוטל לצנוח ליוגוסלביה הכבושה. לכאורה, מוטלת עליהם המשימה לחלץ אוגדה של פרטיזנים שנלכדה בהרי בוסניה. למעשה, עליהם לשכנע את הגרמנים, באמצעות תחבולות הונאה ומעשי חבלה, כי ממשמשת ובאה מתקפה רבתי על יוגוסלביה, על-מנת שיעתיקו לשם כוחות ניכרים מחזית איטליה. כן נלווים לקבוצה זמר-עם יוגוסלאבי עיוור ואחותו, שאינם בהכרח כפי שהם נראים.

עיבודים לקולנוע

הספר עובד לסרט קולנוע בשנת 1978 בו כיכבו בין היתר האריסון פורד ואדוארד פוקס.
אלדפירת', מלך נורת'מבריה

אלפרית' מנורת'מבריה (מת ב-14 בדצמבר 704 או 705),
היה מלך נורת'מבריה מ-685 עד מותו. הוא מתואר על ידי כותבים קדומים כביד כאלוקאין וכסטפן מריפון, בשל מלומדותו הגדולה.
חלק מיצירותיו וכמה מכתבים שכתבו לו שרדו. שלטונו היה שקט יחסית, שהפגם היחיד בו היה מחלוקות עם הבישוף וילפריד, דמות מרכזית בכנסיית נורת'מבריה הקדומה.
אלפרית' נולד בתאריך לא ברור לאוסוויו מלך נורתמבריה, ולנסיכה אירית בשם פין.  מאוחר יותר כשהפך אוסוויו למלך נורת'מבריה, הוא מת בשנת 670 והוחלף על ידי אקגפרית' בנו. אלפרית'  התחנך לקריירה בכנסייה והפך לאיש משכיל.  ב-685, כאשר אקגפרית' נהרג בקרב על נצ'טנסמר אלפרית' נקרא לשוב לנורת'מבריה, והפך למלך. מידע זה ידוע על פי מדיווחים מהסופרים בהאי ההברידאי לונה.
צבי אילן

ביוגרפיה

אילן נולד בתל אביב, ובגיל 15 עבר לקיבוץ מעוז חיים. בצבא שירת כקצין שריון במבצע קדש וכקצין מבצעים ברמת הגולן במלחמת ששת הימים. במילואים שירת במדור לידיעת הארץ ובמכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. בשנת 1964 עבר עם משפחתו לתל אביב והחל לכתוב בעיתונים "למרחב" ו"דבר". מדוריו נקראו "ארץ חמדה" ו"משוט בארץ" ועסקו במחקרי ארץ ישראל והכוונה למקומות מענײנים.
בגיל 30 החל את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת תל אביב וסײם תואר ראשון בארכאולוגיה ובתולדות ארץ ישראל. לאחר מכן סײם בהצטיינות תואר שני. עבודתו עסקה בנושא "המצב המדיני והצבאי בארץ ישראל במחצית המאה השמינית לפנה"ס". את תואר הדוקטור קיבל מאוניברסיטת בר-אילן על מחקרו בנושא "נסיונות התײשבות יהודית בעבר הירדן 1871–1947".

הרקע לחקר ארץ ישראל

אילן החל בפרסום רחב של מאמרים אחרי מלחמת ששת הימים. משנת 1961 הוא היה סופר העיתון היומי "למרחב". בכתבות הוא פרסם רשמיו מביקור ב"שטחים המשוחררים" - כפי שכונו אז באמצעי התקשורת ובציבור הרחב: יהודה, בנימין, שומרון, חבל עזה, מדבר סיני והגולן. בהקדמה לספרו "אתמולים" הוא מספר כיצד נוצר מגעו הראשון עם חקר ארץ ישראל. בשנת 1949 היה בסמינר לנערים עובדים בנען. שם לימד חוקר ארץ ישראל שמריהו גוטמן. במסגרת סיור הם עלו על גבעה וצפו בעיר רמלה. כאשר התלמידים נשאלו למקור השם, צבי אילן שהיה תושב יפו נזכר כי "רמל" בערבית פירושו חול - ואכן היה זה המקור לשמה. הוא הבין את הקשר בין הסתכלות בנוף לבין ידע שנרכש קודם. 
הוא התײשב בקיבוץ מעוז חיים והיה לרועה צאן. בזמן רעײת הכבשים עבר ליד תלים וחורבות, הרים, חרסים, שברי זכוכית ומטבעות. הוא התבשר על גילוי בית כנסת בבית שאן ולאחר מכן גם במעוז חיים, היכן שרעה את הצאן. מכאן עבר ללימוד שיטתי של חקר ארץ ישראל בכלל ובתי כנסת עתיקים בפרט.

מספריו

להלן רשימה של מבחר ספריו לפי קטגוריות
תרופות אנטי-פסיכוטיות טיפוסיות

תרופות אנטי פסיכוטיות טיפוסיות הן קבוצת תרופות המשמשות לטיפול במחלות נפש שונות המלוות בפסיכוזה. התרופות האנטי-פסיכוטיות הטיפוסיות מהוות חלק מקבוצה רחבה יותר של תרופות, התרופות האנטי-פסיכוטיות. 
התרופה כלורפרומאזין, ששיווקה החל בשנות החמישים של המאה העשרים, הייתה התרופה האנטי-פסיכוטית הטיפוסית הראשונה.
האפקט האנטי-פסיכוטי שיש לתרופות אלו קשור לפעולתן על הרצפטור לדופמין מסוג D2. 
כיום, התרופות האנטי-פסיכוטיות הטיפוסיות לא משמשות כטיפול העיקרי במצבים של סכיזופרניה או מצבים פסיכוטיים אחרים עקב שיווקן של התרופות האנטי-פסיכוטיות הלא טיפוסיות הנחשבות לחדישות ומוצלחות יותר.

פרמקולוגיה

מבחינה פרמקולוגית, תרופות אנטי-פסיכוטיות טיפוסיות נספגות היטב במערכת העיכול, בעיקר במתן נוזלי. רמת השיא בפלזמת הדם מושגת תוך כשעה עד כארבע שעות מרגע נטילת התרופה. עישון, צריכת קפאין ומזון בקיבה מפריעים לספיגת התרופות הללו. בתוך 3-5 ימים מושג שיווי משקל ברמות התרופה בדם. זמן מחצית החיים של תרופות אלו הוא 24 שעות, וכולן יכולות להינתן אחת ליום.  
הפעילות האנטי-פסיכוטית של תרופות אלו נובעת מחסימת רצפטור לדופמין. התרופות נחשבות יעילות כאשר לפחות 60% מהרצפטורים לדופמין במוח תפוסים על ידי התרופה. כאשר 80% ומעלה מהרצפטורים תפוסים על ידי התרופה, עלולות להתחיל תופעות לוואי אקסטרה-פירמידליות. תרופות אנטי-פסיכוטיות טיפוסיות בעלות פוטנטיות נמוכה, כדוגמת כלורפרומאזין, מביאות לעליה משמעותית יותר במשקל ולטשטוש חריף יותר מאשר תרופות אנטי-פסיכוטיות טיפוסיות בעלות פוטנטיות גבוהה, כדוגמת הלופרידול. עם זאת, תרופות אנטי-פסיכוטיות טיפוסיות עם פוטנטיות גבוהה נוטות לגרום ליותר תופעות לוואי אקסטרה-פירמידליות.

מינון והנחיות קליניות

קונטרא-אינדיקציות למתן תרופות מסוג DRA כולל היסטוריה של אלרגיה חריפה לתרופה, סיכוי לכך שהחולה השתמש בחומרים כגון אלכוהול, אופיואידים, ברביטורטים ובנזודיאזפינים, טרם מתן התרופה, או שהוא נמצא במצב של דליריום כתוצאה מתרופות אנטי כולינרגיות, קיום בעיה לבבית חמורה, סיכון גבוה לפרכוסים, נוכחות של גלאוקומה צרת זווית או הגדלה שפירה של הערמונית אם יש שימוש בתרופה אנטי כולינרגית, סיפור קיים או היסטוריה של טרדיב דיסקינזיה. 
יש להשתמש בזהירות בתרופות אנטי פסיכוטיות במצבים של מחלות כבד. 
יש לזכור כי האפקט המקסימלי לעיתים נראה לעין רק לאחר 4-6 שבועות של שימוש בתרופות. 
כ- 10% עד 35% מן החולים בסכיזופרניה לא מציגים שיפור קליני תחת שימוש בתרופות אלו. כישלון בטיפול מוגדר כלפחות שני ניסיונות של טיפול בתרופות אנטי פסיכוטיות משתי קבוצות של תרופות אנטי פסיכוטיות. מתן של קלוזאפין הוכח כיעיל במקרה של כישלון כאמור.   
כיום, שימוש בתרופות מסוג DRA עדיין קיים, בעיקר במצבים של טיפול לטווח קצר, כמו גם שיקולי עלות המהווים יתרון לשימוש בתרופות אלו. החשש הגדול מפני התפתחות של טרדיב דיסקינזיה מהווה ברוב המקרים לזניחת הטיפול ב- DRA, אולם אין עדויות על כך שתרופות א-טיפיות אכן אינן גורמות גם הן לתופעת לוואי זו. השימוש ב- DRA מביא לפחות עליה במשקל מאשר תרופות א-טיפיות, המקושרות בחלקן לעליה גדולה במשקל. 
במידה והוחלט על מתן DRA, קיימת העדפה למתן תרופות שהן פוטנטיות יותר, למרות שהן יותר מקושרות בתופעות לוואי נוירולוגיות. זאת מאחר שתרופות שהן פחות פוטנטיות מקושרות למגוון של תופעות לוואי סיסטמיות הקשורות ללב, לחץ דם, התפתחות פרכוסים, הפרעה במיניות ואלרגיות.
האחים כהן

קורות חיים

האחים נולדו וגדלו בפרבר של העיר מיניאפוליס שבמינסוטה, למשפחה יהודית. ג'ואל כהן נולד ב-29 בנובמבר 1954 ואיתן כהן ב-21 בספטמבר 1957. שני הוריהם היו פרופסורים באוניברסיטאות מקומיות. אביהם התמחה בכלכלה ואמם בתולדות האמנות. כילדים נהגו לצלם חידושים לסרטים שונים בכיכובם של חבריהם לשכונה באמצעות מצלמה שקנה ג'ואל.
בבגרותו החל איתן בלימודי פילוסופיה באוניברסיטת פרינסטון, והכין עבודת תזה בנושא תורתו המאוחרת של לודוויג ויטגנשטיין.
ג'ואל החל ללמוד קולנוע במכון לקולנוע ולטלוויזיה שבאוניברסיטת ניו יורק ולאחר שסיים את לימודיו עבר להתגורר בלוס אנג'לס, שם החל את דרכו הקולנועית בתור עוזר הפקה. לאחר שהחל להצליח בתחום העריכה פגש בסם ריימי והועסק כעוזר עריכה בסרטו הראשון של ריימי באורך מלא: מוות אכזרי (1981).
בשנת 1984 נישא ג'ואל לשחקנית פרנסס מקדורמנד, המופיעה במספר סרטים של האחים הכהן. 
איתן נשוי לעורכת הסרטים טריסיה קוק, ולצד הקריירה הקולנועית כתב את הספר "שערי עדן".
האחים זכו בפרסי אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר על "פארגו" ב-1996, וב-2008 זכו בשלושה פרסים עבור "ארץ קשוחה": על הבימוי, התסריט המעובד ואף הסרט הטוב ביותר. על סרט זה זכו גם בפרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר.
ב-2011 זכו בפרס דן דוד.
בספטמבר 2018 זכו בפרס התסריט בפסטיבל הסרטים של ונציה על המערבון "הבלדה על באסטר סקראגס".
קיוויאק

קיוויאק הוא מאכל אינואיטי מסורתי, הנאכל בחודשי החורף בגרינלנד במהלך חגיגות או אירועים רבי משתתפים (כגון חתונות). כיום מקובל לאכול מאכל זה בארוחת חג המולד בגרינלנד.
המאכל מורכב מטורף ימי (לרוב כלב ים) הממולא באלקיימים (עופות ים). עופות רבים נדרשים על מנת למלא את כלב הים, ולעיתים אף נדרשים כ-500 אלקיימים. העופות מוכנסים לכלב הים כשהם שלמים, עם הנוצות, המקורים וכלל האיברים הפנימיים.
כלב הים מרוקן מבשרו (המשמש לאכילה), והעור ממולא בעופות. לאחר מכן נתפר העור, וכלב הים הממולא מצופה שומן ונלחץ מתחת אבן גדולה על מנת לרוקן ממנו את האוויר. העופות מרקיבים ותוססים במשך מספר חודשים.
מוריס בארס

ביוגרפיה

מוריס בארס נולד בעיירה שארם שבחבל לורן בצפון-מזרח צרפת. הוא קיבל את חינוכו בבית ספר תיכון בעיר נאנסי וב-1883 החל ללמוד משפטים בפריז. הוא הפך לאחד מאנשי החוגים הספרותיים של הרובע הלטיני של פריז, והכיר את המשורר שארל מארי רנה לקונט דה ליל, שהיה מייסדה של אסכולת הפארנאס בשירה הצרפתית. בשנות השמונים של המאה התשע עשרה התוודא אל התנועה הספרותית של הסימבוליזם והכיר גם את ויקטור הוגו. הוא החל לתרום מפרי עטו לכתב עת בשם "צרפת הצעירה" ואף הוציא כתב עת משלו בשם "כתמי דיו", שנסגר לאחר מספר חודשים.
אחרי ארבע שנים כעיתונאי התיישב בארס באיטליה, ושם כתב את הרומן "לעיניהם של הברברים" (1888). עם זאת, פעילותו הפוליטית האפילה על פעילותו הספרותית. כאדם צעיר הוא היה תומך נלהב של הגנרל ז'ורז' בולנז'ה וב-1889 נבחר לציר בית הנבחרים הצרפתי תחת המצע של לאומיות, מכסי מגן וסוציאליזם. ב-1893 הובס בבחירות ואיבד את מקומו בבית הנבחרים.
במשך פרשת דרייפוס שהחלה ב-1894, עבר בארס לימין הפוליטי ושימש כאחד הדוברים העיקריים נגד אלפרד דרייפוס. המנהיג הסוציאליסטי לאון בלום ניסה לשכנעו לצדד במאבק למשפט חוזר, אך הוא סירב וכתב מספר מנשרים שבהם האשים את דרייפוס בגלל שהיה יהודי. בארס נכשל בבחירות של 1896 ושוב ב-1897 כמועמד אנטישמי ולאומני. אך ב-1906 נבחר שוב לציר בית הנבחרים כנציג המפלגה הרפובליקנית-שמרנית, והחזיק בתפקיד זה עד מותו.
כאויב של גרמניה נודע בארס כתומך נלהב בכיבוש של אלזס-לורן מידי הגרמנים, שהחזיקו בחבל ארץ זה מאז מלחמת צרפת-פרוסיה ב-1871. הוא היה מנהיג "הליגה למען המולדת הצרפתית" לפני שהפך לחבר "הליגה של הפטריוטים" מיסודו של פול דרולד, וב-1914 הפך למנהיגה של ליגה זו. היו לו קשרים הדוקים עם שארל מוראס, ממייסדי "תנועת הפעולה הצרפתית", שהייתה מלוכנית מעיקרה. רוב התאוריות המלוכניות ובהן אלה של ז'אק בנוויל ושל ז'ורז' ברנאנוס אימצו את רעיונותיו של מוריס בארס.

יצירתו

הרומן "לעיניהם של הברברים" היה הרומן הראשון בטרילוגיה בשם "פולחן האני" שהושלם עם הרומנים "אדם חופשי" (1889) ו-"הגן של ברניס" (1891). טרילוגיה זו הושפעה מתנועת הרומנטיקה ולימדה סנגוריה על הנאות החושים. ב-1892 פרסם את הרומן "אויב החוקים". הוא נמשך למסעות במקומות היסטוריים ובהם טולדו, ונציה וספרטה, וב-1893 פרסם את המחזה "דם, תאווה ומוות" שהתבסס על רשמי מסעותיו. ב-1894 מחזהו "יום פרלמנטארי" הוצג על ידי להקת קומדי פראנסז בפריז.
בארס התיישב בפרבר של פריז ניי-סיר-סן וב-1897 פרסם את הרומן "העקורים" שהיה הרומן הראשון בטרילוגיה חדשה שלו בשם "האנרגיה הלאומית". ברומן זה תיאר הרפתקאות של שבעה צעירים בני חבל לורן שהגיעו לפריז על מנת להגשים את ייעודם. שישה מהם הופיעו גם ברומן השני "הקריאה לחייל" (1900) שבו סיכם את ההיסטוריה של התנועה להפלת הרפובליקה השלישית – תנועה שנוסדה על ידי ז'ורז' בולנז'ה. סגר את הטרילוגיה הרומן "דמויות" שעניינו פרשת השוחד של תעלת פנמה ("שערוריית פנמה").
בטרילוגיה שנייה זו העלה על נס את גישתו הפטריוטית ואת נאמנותו למולדת, צידד במיליטריזם, באמונה בשורשיו המשפחתיים של האדם ובשימור הערכים ההיסטוריים של הפרובינציות של צרפת, ואימץ לעצמו סגנון של לאומנות המבוסס על פולחן האדמה ועל זה של המתים למען המולדת.
לאחר מספר ניסיונות לא מוצלחים, נבחר בארס לחבר האקדמיה הצרפתית ב-1906.
סקארה

האתר

סקארה שימשה כנקרופוליס הראשי במשך מרבית תקופת הממלכה הקדומה באלף השלישי לפנה"ס, כאשר העיר ממפיס הייתה בירת הממלכה. סקארה נותרה אתר קבורה חשוב במשך קרוב ל-3,000 שנה, גם כאשר אתר הקבורה הראשי עבר לגיזה ובהמשך לתבאי. בנוסף לפירמידת ג'וסר ישנן באתר גם שש עשרה פירמידות נוספות, מסטבות קדומות יותר, וכן מתחם קבורה מתקופת הממלכה המאוחרת. במקום פועל מוזיאון אמחותפ המציג ממצאים מהאתר, וכן מציג את פועלו של האגיפטולוג ז'אן פיליפ לואר.
חפירות ארכאולוגיות באתר נמשכות גם במאה העשרים ואחת. בנובמבר 2008 התגלתה פירמידה נוספת באתר, וכחודש אחרי כן התגלו שתי חלקות קבר מפוארות בהן נקברו אצילים שחיו בתקופת הממלכה העתיקה.
בשנת 2018 נחשף באתר החפירות מתחם קבורה המוקדש כנראה להנצחת כהן דת מלפני 4400 שנה ונמצאו בו הירוגליפים ופסלים רבים.
רות בן-מאיר

ד"ר רות בן-מאיר (נולדה ב-1947) היא חוקרת ומרצה במחשבת ישראל ופרשנות המקרא. עמדה בראש המדרשה לנשים ובראש המסלול להכשרת מורים לתנ"ך בבית הספר לחינוך באוניברסיטת בר-אילן.

ביוגרפיה

נולדה בשנת 1947 בסלובקיה ליעקב גרשון ומינדל בש, ניצולי השואה. בשנת 1949 עלתה לישראל עם הוריה והמשפחה התיישבה בחיפה. סיימה תואר ראשון במכללה בירושלים. בתום לימודיה החלה ללמד באולפנת צפירה בצפריה, וכן לימדה שנים רבות במכון גולד.
בסוף שנות ה-60 נישאה לרב יהושע בן-מאיר. באמצע שנות ה-70 נסעה עם בעלה לשליחות בארצות הברית, שם למדה לתואר שני במחשבת ישראל בישיבה-אוניברסיטה בניו יורק. כששבה לישראל השלימה תואר שלישי באוניברסיטה העברית, בנושא "פירוש רלב"ג לקהלת, ניתוח וטקסט". 
באמצע שנות ה-80 הצטרפה לצוות המרצים במדרשה לנשים בבר-אילן, שבאותה עת היה מורכב ממרצים גברים בלבד. תחומי התמחותה והוראתה הם מחשבת ישראל ופרשנות המקרא. כעבור זמן הצטרפה גם לצוות המורים בבית הספר לחינוך של אוניברסיטת בר-אילן.
בשנת 1996 התמנתה לעמוד בראש המסלול להכשרת מורים לתנ"ך בבית הספר לחינוך בבר-אילן. בשנת 2007 מונתה לסגנית ראש המדרשה לנשים, ובשנת 2011 מונתה לעמוד בראש המדרשה. 
בן-מאיר היא חברת הוועדה האקדמית המייסדת של האתר "גיליונות נחמה".

השקפתה הפדגוגית בהוראת התנ"ך

ד"ר בן-מאיר סבורה כי משרד החינוך צריך להפוך את לימודי התנ"ך לאטרקטיביים ומאתגרים. תפקידו של המורה הוא לגרום לתלמיד לאהוב את המקרא ולא רק להכיר את החומר הנלמד. לדעתה, השינון בעל פה, למרות שיש לו ערך מסוים של זכירת החומר, משעמם את התלמידים.

חיים אישיים

בן-מאיר מתגוררת בירושלים, ואם לשבעה. בנה אלי בן-מאיר היה ראש חטיבת המחקר באגף המודיעין, בדרגת תת-אלוף. בתה, דסי בארי, היא ראש האגף לחינוך על-יסודי במשרד החינוך ורעייתו של משה בארי, מנכ"ל ארגון רבני צוהר.
חמיה הוא הרב ישראל שלמה בן-מאיר (רוזנברג), חבר הכנסת מטעם המפד"ל, וגיסה הוא יהודה בן-מאיר (רוזנברג), אף הוא חבר כנסת לשעבר ממפלגה זו.
הנפה של ארטוסתנס

בתורת המספרים, הנפה של ארטוסתנס הוא אלגוריתם פשוט למציאת כל המספרים הראשוניים עד למספר שלם מסוים. הנפה הומצאה על ידי המתמטיקאי היווני ארטוסתנס.
מתחילים עם רשימת כל המספרים השלמים מ-2 ועד המספר הנבחר. בכל שלב, המספר הקטן ביותר ברשימה שעוד לא טופל מוכרז כראשוני, וכל הכפולות שלו (שהן מספרים פריקים) מסומנות בתוך הרשימה. בסופו של דבר כל המספרים ברשימה שלא סומנו הם המספרים הראשוניים.
את הכפולות מוצאים על ידי ספירה מהמספר כלפי מעלה בצעדים של אותו מספר. למשל, עבור 3: 6, 9, 12, 15, ... . יהיו גם מספרים שיסומנו יותר מפעם אחת, למשל 15 = 3 * 5 = 5 * 3. לכן את הספירה ניתן להתחיל מהמספר בריבוע. כמו כן ניתן לעבוד עם המספרים האי־זוגיים בלבד ולספור בצעדים כפולים, למשל עבור 5: 25, 35, 45, 55, ... . 
שיטת הנפה מתאימה לכל לוח כפל עד מספר כלשהו n, כאשר הגורמים הראשוניים אותם יש לבדוק הם עד לשורש n (טבעי). 
למשל, בלוח הכפל (המתואר בתמונה ) עד 120, יש לבדוק את חלוקת המספרים, עם הגורמים הראשוניים שהם עד לשורש 120 : 2 3 5 7 .
את המספר 1 אין כוללים ברשימה, משום שהוא לא נחשב לראשוני. ראו מספר ראשוני להסבר בעניין זה.

פסאודו קוד של נפת ארטוסתנס

SmallPrimeList

  Input:  n   (whole number)
  Output: P[] (a list of all primes <= n)

  1. b[n] := {1,1,...,1}. (a bit array of n one's, 1-based).

  2. For i = 2 while i * i <= n step 1 do:
        If b[i] == 1 then
           For j = i * i to n step i do:
              b[j] := 0.

  3. For k = 2 to n do:
        If b[k] == 1 then
           add k to P[].

  4. Return P[].
שחיטה

שחיטה היא פעולה להמתת בעל חיים במטרה להכינו כבשר למאכל אדם. הפעולה מתבצעת לרוב בבתי מטבחיים (משחטות) על ידי שוחטים וקצבים, בעזרת טכניקות שונות, התלויות בסוג בעל החיים, חוקי המדינה וההנחיות הדתיות.

חוקי שחיטה במדינות שונות

ברוב מדינות העולם חוקי השחיטה הם חלק מחוקים שונים להגנת הציבור מההיבט הבריאותי. החיה המיועדת לשחיטה חייבת להיות מגודלת בתנאים שונים בהתאם לתקנים שמחוברים על ידי ארגונים שונים ומעוגנים בחוקי המדינות השונות וכן חייבת לעבור בדיקות רפואיות תדירות כדי להימנע מהפצת מחלות. לרוב מופרדים החוקים המתייחסים לאופן גידול החיה מהחוקים המתייחסים לאופן שחיטתה. השחיטה חייבת להיעשות תחת תנאים מסוימים של הגיינה כדי למנוע העברת מחלות הדדית בין בשרו של בעל החיים הנשחט לבין עובדי המשחטה. במדינות שונות קיימים חוקים המתייחסים לשיטות השחיטה המותרות כדי למנוע סבל קיצוני וממושך של החיה הנשחטת. לרוב לא מדובר על שיטות ספציפיות אלא על סטנדרטים מסוימים שבהם חייבות לעמוד שיטות השחיטה המיושמות. הפיקוח במדינות שונות בדרך כלל נתון בידיו של רופא וטרינר מטעם שירותי הבריאות ו/או שירותי החקלאות של המדינה.
קיימת ביקורת על תעשיית הבשר במדינות שונות בעולם בשל היעדר פיקוח מספק לכאורה על תנאי הגידול של בעלי החיים המיועדים לשחיטה ועל התנאים ההגיינים השחיטה.
עצם שחיטת בעלי חיים, וכן הסבל הממושך שנטען כי הם חווים בשיטות שחיטה מסוימות, מעוררת התנגדות עזה בקבוצות שונות, בעיקר בקרב צמחונים וטבעונים.

בהודו

האמונות ההינדואיסטית, הבודהיסטית והגייניסטית מאמינות במניעת סבל. חלק מאמונה זו יצר את הג'טקה, שחיטה בהנף בודד של סכין, חרב או גרזן כך שהבהמה תחוש בסבל המינימלי האפשרי.