אח"י בת גלים 2

רכישה

האנייה נבנתה ביפן בשנת 1974 לצורך הובלת צינורות כבדים ופרישתם בלב ים ונקראה במקור COSMOS-1. בשנת 1978 הוצעו האונייה למכירה, יחד עם אחותה COSMOS-2, במחיר זול יחסית. מפקד חיל הים, מיכאל ברקאי, הוזמן באותה עת על ידי איש העסקים הישראלי שאול אייזנברג להופיע בפני חיל הים של טאיוואן כסיוע לשיווק מערכות לחימה מתוצרת ישראל. באותה עת נודע לחברת איזנברג במזרח הרחוק על העמדת האוניה למכירה וכך נוצר הקשר עם החברה המוכרת. עבור חיל הים הצורך באונייה באותה עת היה כפול: מחד, סיוע לספינות הסער בזירת ים סוף - היות שבכל חופי הים האדום אין נמל נייטרלי שספינות הסער יוכלו להיכנס אליו לתדלוק או במקרה חירום; מאידך, הגדלת כושר התובלה וההנחתה של חיל הים. מבנה האונייה כאוניית גלנוע עם פתח קדמי, איפשר מענה לשני הצרכים וראש המטה הכללי מרדכי גור אישר את רכישת האוניה.

הפלגה לארץ

האונייה הושטה לסינגפור על ידי המוכרים ושם נמסרה האונייה ונרשמה כא.מ בת גלים של חברת צים. בסינגפור האונייה עברה במשך חודש שיפוצים במבדוק, בפיקוח המהנדס הימי אל"ם אלחנן התרסי מחיל הים. במהלך השיפוץ הותאמו מיכלים לנשיאת דלק לספינות הטילים.
מהצוות המקורי שהיה סיני נשאר קצין מכונה, כדי להדריך את הצוות הישראלי בעת ההספנה וההפלגה הראשונה. ההשטה לארץ נעשתה כאונייה צים. בצוות האונייה הפליג רב חובל אליעזר אקסל כאשר רס"ן מיל יהודה מנור קצין ראשון, קצין חיל הים דוד כהנא קצין שני ור/ח בכיר עמנואל קלמפרר כקצין שלישי.
בדרום הים האדום פגשו את האונייה זוג ספינות סער בפיקוד אל"ם מיכה רם, שהיה אז סגן מפקד זירת ים סוף והוא עבר מספינות הטילים לאונייה. רם הפליג איתה עד לשארם א-שייח' וגם ביצע את התמרון להתקשרות למזח הצר שהוקצה לאוניה. בשארם א-שייח' שוחרר הצוות האזרחי.

כושר ביצוע משימות

כושר נשיאה והנחתה – בת גלים 2 הייתה אוניית גלנוע בעלת מחסן אחד גדול ובחרטום מערכת של דלתות ורמפה. שנועדו לפריקה וטעינה של כלי רכב בנסיעה. יכולת העמסה של האוניה היה כ־2900 טון. הכושר המרבי לנשיאה והנחתה כלל 22 טנקי מגח או שילובים שונים. האוניה שולבה בכח הנחיתה של זירת ים סוף. בזירה זו, במרבית החופים, היה צורך להשתמש בטנק גישור על מנת להנחית רכב קרבי משורין לחוף.
אונית אם לספינות סער – בת גלים 2 הוכנה לתספוק ותדלוק ספינות טילים. תפוסת מיכלים שלה הייתה של 700 מ"ק דלק להספקה.
תפקידים מיוחדים – יכולת נשיאת אמצעי קומנדו ימי והורדתם בלב ים: באמצעות שני מנופי זרוע בכושר הרמה של 10 טון בקדמי ו-20 טון במרכזי. הספינה יועדה לבצע משימות מיוחדות, כולל כניסה לנמלים וקרבה לחופים זרים. צוות האוניה היה מחיל הים, אך תפקד בשגרה בבגדים אזרחיים.
הדרכה ואימוני ימאות – האונייה שימשה גם לאימון חובלים וצוות ים בהפלגות.

מבצע הגדרה עצמית

בין 8 ל-15 בנובמבר 1981 ביצעה האונייה חילוץ עולים מאתיופיה, מחוף בדרום סודאן במסגרת מבצע "הגדרה עצמית". הספינה ביצעה שני סבבים והועלו 164 עולים
מפקד זירת ים סוף אל"ם משה אורון נקבע במבצע זה כמפקד בכיר בים (מב"ב), אולם בעצם לא שותף לתכנון ולנוהל הקרב, לאור המידור עליו הקפידו אנשי המוסד ומפקד האונייה. אורון התרשם שהפעלת האונייה נעשית שלא לפי נוהלי חיל הים וגם לא של הצי המסחרי. כמו כן ראה שהטיפול בעולים במהלך השהיה באונייה אינו מספק. את התרשמותו העביר למפקד חיל הים.

מבצע אביב הרים

בסבב השני נקבע מפקד שייטת ספינות הטילים, אל"ם אריה רונה כמפקד בכיר בים. מפקד האונייה היה אילן בוכריס מפקד כח שייטת 13 היה בועז שקדי. לצורך המבצע נרכשו במיוחד סירות גומי גדולות יותר בעלות קרקעית קשוחה שזכו לכינוי "מולית". האונייה יצאה מאילת ב-14 בינואר 1982, והגיעה מול חוף הפינוי ב-17. במקום המתוכנן היו גלים גבוהים שלא אפשרו הפעלת סירות.
רונה החליט להתקרב לחוף ובוכריס ניתב את האוניה בין שוניות האלמוגים. הגלים שככו אך בניסיון לעגון התברר שהעומק גדול בהרבה מהמסומן במפה. כננת העוגן התקשתה להרים חזרה את כל השרשרת. במשך שעות נעשתה עבודת ימאות ולבסוף נאספה חזרה. בליל 17–18 נאספו 110 עולים.
האונייה התרחקה שייטה הלוך וחזור ובליל 21–22 נאספו 106 עולים והאונייה חזרה לשייט. נוצרה בעיה רפואית אצל אחת העולות נתגלתה חשש לדלקת קרום המוח ונדרשה העברה לבית חולים. האוניה עלתה צפונה במפקדת חיל הים החל תכנון פינוי מוסק. בעיה שלא נעשתה קודם לכן בטווח כה רב מהארץ. לרווחת כולם החולה הגיבה בצורה מצוינת לאנטיביוטיקה ולא היה צורך בפינוי.
גישה שלישית נעשתה בליל 24–25 ובה נאספו 136 עולים. מהירות הביצוע בחשיכה עלית העולים ופיזור למיטות במחסן הקשו על המנין. הדגש היה על הבטיחות שלא יפול עולה למים. על מנת לתת דיווח נכון של מנין העולים. ערך מפקד במחסן האונייה. המיטות סודרו בצורה שתאפשר מעבר בודד. הוכנה כמות ספורה של סוכריות והעולים הועברו מצד אחד לשני של המחסן. במעבר קיבל כל עולה סוכריה. בגמר העברת העולים נמצא שחולקו 352 סוכריות. כך הגיע מפקד המבצע למסקנה שהועברו 352 עולים.
המבצע הסתיים ב-27 בינואר 1982 כשהאונייה נכנסה למעגן שארם א-שייח' משם הועברו העולים בטיסות לנמל התעופה בן-גוריון.

ציונים לשבח

מכתב ראש הממשלה - מנחם בגין התרשם מפעולת הבאת העולים והביע זאת במברק מ-25 במרץ 1982 "ברכה לעולים כל הכבוד למעלים באהבה ובברכת שיבת ציון. מנחם בגין. "
במלחמת לבנון הראשונה - ב-14 ביוני 1982 הוציא שר הביטחון אריאל שרון ציון לשבח לחיל הים. מנוסח המכתב עולה כי שייטת הנחתות ואח"י בת גלים הם שזיכו את חיל הים בציון הנ"ל. השר הסביר במכתבו כי "חיל הים הפליא לעשות בשליטה מלאה על נתיבי הים, בהנחתת כוחותינו ... בפעולת חיל הים הייתה דוגמה מובהקת של גישה עקיפה".