google/wiki40b huggingface dataset:
עקבה (אלגברה)

עִקְבָה היא העתקה בעלת שימושים רבים באלגברה. מקורה באלגברה ליניארית, ומשם היא עשתה את דרכה לתורה של חבורות מטריצות, לתורת גלואה, ולחקר האלגברות מממד סופי באופן כללי.

הגדרה

העִקְבָה (trace) של מטריצה ריבועית היא סכום האיברים באלכסון הראשי של המטריצה. אם רכיבי המטריצה שייכים לשדה F, אז העקבה היא פונקציה , המוגדרת לפי:

עקבה בתורת גלואה

אם  היא הרחבת גלואה סופית, העתקת העקבה  מוגדרת לפי הנוסחה , כאשר הסכום הוא על כל האוטומורפיזמים של ההרחבה. זוהי העתקה ליניארית, שהיא תמיד על. 
אם ההרחבה ציקלית, כלומר, הרחבת גלואה עם חבורת גלואה ציקלית הנוצרת על ידי אוטומורפיזם , אז אפשר לתת לגרעין של העקבה את האפיון השימושי הבא:  אם ורק אם קיים  כך ש- . בניסוח מתוחכם יותר, פירושו של אפיון זה הוא שחבורת הקוהומולוגיה הראשונה של  עם מקדמים בחבורה החיבורית של K, היא טריוויאלית. גם כאשר המקדמים נלקחים מן החבורה הכפלית של K חבורת הקוהומולוגיה מתאפסת - זהו משפט 90 של הילברט.
ישראל ג'ייקובסון

קורות חייו

נולד בזורוביץ' שברוסיה ליעקב לייב ופרידא מלכא, למד בישיבת תומכי תמימים בעיירה לובביץ' עד לשנת 1916 אז עקרה הישיבה לעיר קרמנצ'וג, מאוחר יותר עבר לסניף הישיבה בחרסון. מונה על ידי האדמו"ר יוסף יצחק שניאורסון למשפיע קהילת חב"ד בעיר הומל שברוסיה.
בשנת 1926 היגר לארצות הברית בעקבות הוריו, ושינה את שמו לג'ייקובסון בעקבות שם אביו. הוריו היו מקורבים לרב אברהם דובער לוין. הוא התגורר בשכונת ברנזוויל בברוקלין שבניו יורק ושימש כרב בבית כנסת חב"ד-בוברויסק בשכונה. עם הגעתו, מונה לחבר הנהלת אגודת חסידי חב"ד ולאחר פטירת המנהל חיים קרמר מונה למנהל תחתיו. באותה שנה, הקים את "אגודת התמימים", ארגון שפנה לבוגרי ישיבות תומכי תמימים ועסק בגיוס כספים לחצר האדמו"ר בפולין, סייע בהשגת אשרות הגירה לחסידי חב"ד ברוסיה שהיו מעוניינים להגר לארצות הברית או לארץ ישראל, גיבוש הבוגרים ושיפור חייהם הרוחניים, והדפסת ספרי חסידות חב"ד.
עבודתו בפיתוח תנועת חב"ד נעשתה בהשראת, עידוד והדרכת הרבי הריי"צ ולשם כך נסע בשנת תרצ"ז לאירופה למסור דו"ח מעבודתו ולדון על התוכניות לעתיד. הוא ביקר אצל הריי"צ ששהה אז בעיירת המרפא פרכטלסדורף בפרבר וינה והקדיש לו עשרות שעות בשיחות אישיות והשיב למאות מכתבים אישיים שג'ייקובסון הביא איתו מיהודי ארצות הברית. לאחר מכן נסע לכמה שבועות לפולין לבקר בישיבת חב"ד בורשה ובאוטבוצק לבדוק את אפשרות קליטתם של תלמידים מארצות הברית בישיבה. בשובו הקים ארגון "אחות תמימים" שיעורי חסידות חב"ד לבנות.
בשנת 1932 הקים בניו יורק את ישיבת "אחי תמימים" עבור צעירים יהודיים שהתקרבו באותה תקופה לחב"ד. בסתיו 1937 הקים בברוקלין את ישיבת תורת אמת, הישיבה החב"דית הראשונה בארצות הברית, ששרדה רק שנה. באותה שנה נסע לביקור באירופה אצל האדמו"ר מחב"ד שנפש אז בעיירת המרפא פרכטלסדורף, ובישיבות חב"ד בפולין כדי לבדוק אפשרות לקליטת בחורים מארצות הברית בישיבות אלו. עם שובו לארצות הברית הקים את ארגון שיעורי חסידות חב"ד לבנות "אחות תמימים".
תלמידים ששלח ללמוד בפולין ונמלטו עם פרוץ המלחמה בחזרה לארצות הברית, היוו את הבסיס לישיבת תומכי תמימים המרכזית שנוסדה בארצות הברית. וג'ייקובסון, שבפעילותו הניח חלק מהתשתית שהקלה על קליטתו של האדמו"ר בארצות הברית, ואף סייע בהשגת אשרת כניסה עבורו ללטביה כחלק ממסלול הבריחה שלו מפולין, התמנה כחבר בהנהלת הישיבה המרכזית של החסידות וכמשפיע בה. הוא סייע לאדמו"ר להשיג אשרות כניסה לארצות הברית עבור בתו חיה מושקא ובעלה רבי מנחם מנדל שניאורסון, אך לא הצליח להציל את הבת השנייה שיינא ובעלה מנחם מנדל הורנשטיין, והזוג נספה בשואה.
בשנת 1944 הקים סניפים של ישיבת תומכי תמימים בפיטסבורג, בניו הייבן וברובע הברונקס, בסניף זה כיהן חתנו הרב מרדכי אלטיין כראש ישיבה.
בשנת 1962 הקים בשכונת קראון הייטס בברוקלין את ישיבת "הדר התורה" לחוזרים בתשובה. במקביל ניהל את בית הספר לבנות "בית רבקה".
ארכיונו הכולל כעשר אלף מכתבים ומסמכים מפעילותו שמור בידי צאצאיו.

משפחתו

ג'ייקובסון היה נשוי לשיינא ולהם שלש בנות: חיה (אשת הרב שלמה זלמן הכט), חוה ורחל (אשת הרב מרדכי דב אלטיין).
בני דודו הם שמעון הלקין ואברהם הלקין, כמו כן גם המשורר הסובייטי שמואל הלקין.
ARJ

ARJ הוא כלי תוכנה ופורמט שפותח על ידי Robert K. Jung ומשמש לדחיסת קבצים ללא איבוד נתונים ולפריסת קבצים דחוסים באותו פורמט. הפורמט זכה לפופולריות במערכות ההפעלה DOS ו-Windows בעיקר במהלך שנות ה-90. הרבה מהפופולריות נזקפה לזכות יכולתו לפצל קובץ בנפח גדול לכמה קבצים קטנים יותר ובכך לאפשר את הורדתו בחלקים וכן הפצה בדיסקטים בנפח 1.44MB שהיו נפוצים באותה עת.
כיום פורמטים אחרים נחשבים פופולרים הרבה יותר, כגון RAR ו-ZIP, חלק מדעיכת הפופולריות של ARJ היא משום שאין לו ממשק משתמש גרפי רשמי, מה שהופך אותו למורכב הרבה יותר לתפעול ופחות נוח מפורמטים נפוצים אחרים.
פרס סזאר

היסטוריה

הפרס מוענק החל משנת 1976. טקס חלוקת הפרס נערך מדי פברואר ב-Théâtre du Châtelet בפריז. בטקס הראשון חולקו 13 פרסים וכיום ישנם 22 פרסים. הזוכים נבחרים על ידי 4,000 אנשי מקצוע בשנים עשר קטגוריות באקדמיה הצרפתית (בדומה לפרס האוסקר). חברי האקדמיה מצביעים פעמיים: פעם אחת בשביל לבחור את המועמדים ובהצבעה השנייה בוחרת את הזוכים.
הפרס קרוי על שם הפסל הצרפתי סזאר באלדאצ'יני (César Baldaccini), אשר פסלוניו מוענקים כפרס.
הסרט הישראלי הראשון שזכה בפרס הוא "ואלס עם באשיר", שזכה בקטגוריית "הסרט הזר הטוב ביותר" לשנת 2009. בשנת 2006 היה הסרט "ללכת על המים" מועמד בקטגוריה זו, אך לא זכה.
טסה פיק-ג'ונס

ביוגרפיה

פיק-ג'ונס נולדה בהאמרסמית', לונדון. למדה בבית הספר "קנמור פארק" ברובע הארו, ובבית הספר "Downer Grammar School". אחר כך למדה בבית הספר למשחק "Central School of Speech and Drama".
פיק-ג'ונס ידועה בעיקר בזכות משחקה בתפקיד ראקל טרנר, חברתו של הדמות הראשית, דרק "דל-בוי" טרוטר, בסדרת הטלוויזיה הפופולרית "על שוטים ואנשים". ב-1999 כיכבה בסדרה "Births, Marriages, and Deaths". הופעות נוספות שלה בטלוויזיה הן בסדרה "גאווה ודעה קדומה" משנת 1980 בתפקיד מרי בנט, ב-"The Demon Headmaster" המבוססת על סדרת ספרי ילדים, "רציחות במידסומר", "חדר מיון", "הולבי סיטי", "The Bill", הסיטקום "Up the Garden Path" וכן ב-"So Haunt Me". ב-1982 השתתפה בעיבוד של ה-BBC לספרה של אייריס מרדוק "הפעמון".
בשנים 2009 ו-2011 הופיעה פיק-ג'ונס בתפקיד סו בונד באופרת הסבון "דוקטורס". ב-2013 השתתפה בספיישל חג המולד של "דוקטור הו" בפרק "זמנו של הדוקטור" וגילמה דמות בשם מרתה.
במרץ 2008 הייתה חלק מצוות השחקנים שהופיעו בדרמה "פופי שייקספיר" של ערוץ 4 הבריטי. הסרט מתרחש בבית חולים פסיכיאטרי, ובתוכנית כיכבו נעמי האריס ואנה מקסוול מרטין.

חיים אישיים

בן הזוג של פיק-ג'ונס היה השחקן דאגלס הודג', ששיחק לצידה בפרק "גיבורים ונבלים" של הסדרה "על שוטים ואנשים". לשנים נולדו שני ילדים, הבת מולי נולדה ב-1991, והבן נולד בשנת 2000. בני הזוג נפרדו בשנת 2013 אחרי 27 שנים יחד.
רמי קאבלה

קריירה

קאבלה נולד באז'אקסיו שבאי קורסיקה לאם צרפתייה ואב איטלקי. את שנות הנוער הוא עשה בשתי הקבוצות של אז'אקסיו. בגיל 14 הוא עבר לשחק בקבוצות הנוער של מונפלייה במאי 2009 הוא הבקיע את השער השני של קבוצת הנוער של מונפלייה בגמר גביע גומבארדלה בניצחון קבוצתו 0-2. בקיץ 2009 הוא חתם על חוזה מקצועני ראשון במונפלייה אולם הוא נפצע באימוני טרום העונה למספר חודשים ורק באפריל 2010 הוא נמצא בסגל הקבוצה ויישב על הספסל מספר משחקים אולם לא נכנס לשחק בשום משחק. 
ב-2010 הוא הושאל לארל-אביניון שעלתה לליגה 1. גם בתחילת עונה זו הוא נפצע והתחיל לשחק רק בדצמבר. בתום אותה עונה הוא חזר לשחק בקבוצתו מונפלייה וזוכה הייתה באליפות. הוא המשיך לשחק במונפלייה והציג יכולות גבוהות עד לעונת 2014. 
ב-13 ביולי 2014 חתם קאבלה בניוקאסל יונייטד לשש שנים. הוא ערך את הופעתו הבכורה נגד מנצ'סטר סיטי בהפסד 2-0. 
ב-19 באוגוסט 2015 הושאל לעונה אחת למרסיי. ב-23 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה במקסים בניצחון 6-0 על טרואה. בסיום העונה חתם באופן קבוע בקבוצה. ב-31 באוגוסט 2017 הושאל קאבלה לסנט אטיין. ב-16 באוגוסט 2018 חתם לארבע שנים באופן קבוע בסנט אטיין
ב-25 ביולי 2019 חתם בקרסנודאר תמורת 12 מיליון אירו.

קריירת נבחרות

ב-2011 שיחק לראשונה בנבחרת צרפת בכדורגל עד גיל 21, בה שיחק גם במוקדמות אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 2013 אך לא העפיל עם נבחרתו לאליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21. ב-2014 זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת של צרפת והיה אחד משחקני הספסל במונדיאל 2014.
כיליד קורסיקה קאבלה משחק בנבחרת קורסיקה בכדורגל, אך שלקורסיקה אין התאחדות לכדורגל היא לא משתתפת בטורנירים רשמיים. קאבלה שיחק בשורות נבחרת קורסיקה נגד נבחרת הרפובליקה של קונגו ביוני 2009, משחק שהסתיים בתוצאה 1-1.
ששון חזקאל

קורות חיים

חזקאל נולד בבגדאד למשפחה אריסטוקרטית ועשירה. אביו, חכם חזקאל שלמה-דוד, היה תלמידו של הרב עבדאללה סומך. דודו הוא מנחם צאלח דניאל, שהיה מנהיג יהודי עיראקי עשיר, בעל קרקעות ונדבן. ב-1873 חכם חזקאל נסע להודו, שם שימש רב ראשי ושוחט לקהילה הבגדאדית המשגשת שם. ב-1885 חזר לבגדאד כשהוא נהנה מיוקרה של סמכות רבנית ושל פילנתרופ. 
ב-1906 הקים בית כנסת על שמו בבגדאד. בעלה של דודתו, מנחם סאליח דניאל, היה איש עשיר מאוד ורב השפעה, אשר נבחר ב-1876 להיות נציגה של בגדאד לפרלמנט העות'מאני.
ששון חזקאל למד בבית ספר "אליאנס" של כי"ח, בבגדאד. ב-1877, בהיותו בן 17, נסע לקונסטנטינופול כדי להשלים את לימודיו. לאחר מכן עבר ללונדון ולווינה, שם למד כלכלה ומשפטים. לבסוף חזר לקונסטנטינופול כדי להשלים עוד תואר במשפטים. 
חזקאל נבחר לייצג את בגדאד בבית הנבחרים באיסטנבול ב-1908 כחבר ב"ועד לאחדות ולקדמה" (תנועת "הטורקים הצעירים"). בשנת 1921, זמן קצר לאחר שעיראק נכבשה על ידי הבריטים, הוכתר המלך פייסל מהשושלת ההאשמית כמלך עיראק. יחסו הנינוח של פייסל ליהודי עיראק עשה את תקופתו לתור הזהב של יהודי עיראק במאה ה-20. על פי החוקה החדשה נקבע ששישה מתוך 80 חברי הפרלמנט יהיו יהודים, ואחד מתוך עשרים חברי סנאט יהיה יהודי. פייסל מינה את ששון לשר אוצר, במספר ממשלות שהקים. 
ששון חזקאל קיבל תואר אבירות מאת המלך ג'ורג' החמישי ב-1923. קיבל גם מספר עיטורים לאחר מותו, בין השאר, גם מסאדם חוסיין. הוא תרם כספים לקרן קיימת לישראל לצורך קניית אדמות בארץ ישראל ועל שמו נקרא המושב כפר יחזקאל.
בעיית ברנסייד

בעיית ברנסייד היא אחת הבעיות המפורסמות בתורת החבורות. הבעיה, הקרויה על-שם ויליאם ברנסייד , שואלת האם חבורה נוצרת סופית בעלת אקספוננט סופי היא בהכרח סופית. בניסוח כללי זה ידוע שהתשובה שלילית, ועם זאת גרסאות שונות של הבעיה עדיין מושכות תשומת לב רבה בין החוקרים בתחום. מדליית פילדס הוענקה ב-1994 ליפים זלמנוב, במידה רבה בזכות הפתרון החיובי של בעיית ברנסייד המצומצמת (ראו להלן).

תשובות חיוביות ושליליות

קל להראות שהחבורות  סופיות. במעט יותר מאמץ אפשר להוכיח ש- ו- סופיות (אכן, הסדר של חבורות אלו ידוע). 
מאידך, Golod-Shafarevitc נתנו ב-1964 תשובה שלילית לבעיה בנוסחה הראשון (ראו גם בעיית קורוש). ב-1968 הראו Novikov ו-Adian שאם e גדול מספיק, החבורות . אינן סופיות. תוצאות אלו משאירות טווח רחב שבו התשובה אינה ידועה. לא ידוע, למשל, האם החבורות  ו-  סופיות או אינסופיות.
ינקי מקונטיקט בחצר המלך ארתור

עלילה

האנק מורגן הוא מנהל במפעל בקונטיקט בסוף המאה ה-19. יום אחד הוא מסתבך בקטטה עם אחד מעובדיו ונחבט בראשו. כשהוא מתעורר הוא מגלה כי הוא חזר בזמן לאנגליה של המאה ה-6 לתקופת המלך ארתור. לאחר שהוא מתגבר על קשיי התאקלמות ראשוניים, הוא הופך ליד-ימינו של המלך ומשתמש בידע הטכנולוגי של העתיד כדי להפוך את החברה הנבערת של אנגליה הקדומה לחברה מתקדמת דוגמת ארצות הברית של תקופתו, למשל, על ידי החדרת הדפוס ועיתונים כאמצעי לתקשורת. אולם, לבסוף מסתבר לו שאנגליה של המאה ה-6 אינה מוכנה באמת ובתמים לשינויים שהוא תכנן עבורה וסופה של המהפכה הטכנולוגית שלו להיכשל במחיר דמים נורא.

כתיבת הספר

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  וכן פרק.
בשנת 1884, במהלך מסע הרצאות בנושא הספר "הרפתקאותיו של האקלברי פין" נאלץ טוויין וחבריו למצוא מחסה בחנות ספרים ברוצ'סטר, ניו יורק ובה רכש את הספר "מות ארתור" מאת סר תומאס מלורי. הספר עשה רושם ניכר על טוויין וחבריו ובאחד הימים באותו המסע כתב ביומנו "חולם שאני אביר חנוט בשריון בימי הביניים... אין כיסים בשריון. אין דרך למלא אחר דרישות מסוימות של הטבע. ללא יכול להתגרד. יש לי נזלת- לא יכול לקנח. לא יכול להשיג מטפחת. לא יכול להשתמש בשרוול ברזל. ברזל מאדים מחום שמש- דולף בגשם, מלבין מכפור ומקפיא אותי... כל הזמן פוגעים בי ברקים. נופל. לא יכול לקום. ראה:'מות ארתור'". ברישום חלום זה מוצגים מצבים שנכללו בספר כחוויותיו של האנק מורגן.

מבנה ספרותי

הספר מסופר בגוף ראשון על ידי שתי דמויות. סיפור המסגרת מסופר על ידי אדם המכונה מ.ט. אשר פגש את גיבור הספר, האנק מורגן, וקיבל ממנו כתב יד המהווה את גוף היצירה ובו מתוארות עלילותיו של מורגן בחצר המלך ארתור.
מאחורי ההומור השופע בספר מסתתרת ביקורת נוקבת הן על אנגליה של המאה ה-19 והן על ארצות הברית של אותה תקופה.

מבחינה ספרותית ניתן לחלק את הספר לשלושה חלקים שמשקפים את התקופות השונות בחייו של טוויין בהם נכתבו:

החלק הראשון נכתב בחורף 1886-1885 והוא כולל את ארבעת הפרקים הראשונים המאופיין בכתיבה הומוריסטית.

החלק השני נכתב בקיץ 1887 וכולל 15 פרקים שעוסק בעיקר ברעיון חופש וחרות האדם.

החלק השלישי נכתב בין קיץ 1888 ועד אביב 1889 וכולל את שאר הפרקים המאופיינים במוטיבים אפוקליפטיים.
ביקורת רבה הופנתה בתקופת יציאת הספר כלפי מבנהו הספרותי בטענות שהכתיבה בו מפוזרת, העלילה רופפת, רמתו הלא-אחידה ועל ההומור כפוגע ברצינות הביקורת שבא הספר להעביר. אלברט ביגלו פיין שחיבר את הביוגרפיה של טויין אמר על ההומור כי "גורם המשיכה החשוב הזה מוכתם כמעט עד חורבן בשל בורלסקה גסה ורהבתנית אשר הורסת את האשליה מעוררת בקורא התנגדות לעיתים בדיוק באותו הרגע שבו על הסיפור למלא אותו באש קדושה של זעם צדקני נגד מעשי עוולה. 'ינקי מקונטיקט' הוא דוגמה עילאית למארק טויין במיטבו ובמרעו הספרותיים."
על האנק מורגן כתב טויין כי "הוא נעדר את העידון והחולשה שמלווים את ההשכלה הגבוהה. הוא בור מושלם. הוא מנהל של סדנת מכונות, הוא יכול לבנות מנוע קיטור או אקדח קולט, הוא יכול להקים ולנהל תחנת טלגרף ועדיין למרות כל אלו, הוא בור ועם הארץ".
הספר מעלה לדיון סוגיות כמו דמוקרטיה, ציוויליזציה כפויה ואימפריאליזם על רקע האימפריאליזם האמריקאי, הלגיטימיות של מוסד המלוכה וחירות האדם.
הספר זכה לעיבודים רבים לתיאטרון, לטלוויזיה ולקולנוע, כולל גרסת מחזמר וגרסה בה באגס באני מגלם את תפקיד האנק מורגן.
MEאני

עלילה

כל פרק מתמקד באישיות אחרת, הם מתבקשים לבחור מספר תמונות מחשבון האינסטגרם שלהם ובעקבותיהן מספרים למצלמה על אורח החיים שלהם ועונים על שאלות הנשאלות על ידי הבמאי.
קנדריק פאריס

קריירה

פאריס נולד בשריבפורט, ארצות הברית. בגיל 11 החל להרים משקולות. בשנת 2004, החל להשתתף בתחרויות בינלאומיות. בתחילת הקריירה שלו, הוא התחרה בקטגוריית משקל 77 ק"ג. בשנת 2006, עלה לקטגוריית משקל 85 ק"ג, ובשנת 2015 עלה לקטגוריית משקל 94 ק"ג. בשנת 2008, השתתף באולימפיאדת בייג'ינג ודורג במקום השמיני (362 ק"ג). בשנת 2010, זכה במדליית זהב באליפות הפאן אמריקאית בהרמת משקולות  כשהרים משקל כולל של 362 ק"ג. בשנת 2011, זכה במדליית ארד במשחקים הפאן-אמריקאיים  כשהרים משקל כולל של 348 ק"ג. בשנת 2012, השתתף באולימפיאדת לונדון ודורג במקום העשירי (355 ק"ג). בשנת 2013, זכה במדליית כסף באוניברסיאדת קאזאן (372 ק"ג). בשנת 2015, זכה במדליית זהב במשחקים הפאן-אמריקאיים . בשנת 2016, זכה במדליית זהב באליפות הפאן אמריקאית (364 ק"ג) . ב-8 במאי 2016, במסגרת המבחנים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, שבר שיא אמריקאי בקטגוריית משקל 94 ק"ג לאחר שהרים משקל כולל של 377 ק"ג (168 ק"ג בהנפה  ו-209 ק"ג בדחיקה ). באותה השנה, היה הגבר היחיד בענף הרמת המשקולות של המשלחת האמריקאית  לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו ודורג בתחרות במקום ה-11.

חיים אישיים

פאריס השלים תואר בתקשורת באוניברסיטת מדינת לואיזיאנה שריבפורט . בשנת 2014, לקראת הולדת בנו השני, פאריס אימץ אורח חיים טבעוני. פאריס מגדיר עצמו כאדם מאמין, צאצא של אחד משבטי ישראל ומכנה את עצמו לעיתים בשם 'יעקב'. נשוי לקתרינה ולהם שני ילדים.
גנובפה מברבנט

גנובפה מברבנט (בגרמנית: Genoveva von Brabant) הוא סיפור עם גרמני על גיבורה אגדית בשם גנובפה, בתו של הדוכס מברבנט, שהייתה נשואה לרוזן זיגפריד (Siegfried of Treves). כשבעלה יצא להילחם בכופרים, הוא הפקיד את האביר גולו לשמור עליה מפני צרה. גולו חשק בגנובפה וניסה לפתותה, אך היא דחתה אותו ונותרה נאמנה לבעלה. כששב הרוזן לארמונו, מצא את אשתו עם תינוק. היא סיפרה לו שזהו פרי אהבתם מן הלילה האחרון שבילו יחדיו. הרוזן לא ידע עצמו מרוב אושר, אך גולו, שחש רגשות נקם, סיפר לו שהילד אינו של הרוזן, אלא פרי אהבה אסורה. מששמע על כך הרוזן, ציווה מיד להרוג את גנובפה ואת בנה באשמת בגידה. האביר גולו פקד על שני משרתים לבצע את העונש, אולם נכמרו רחמיהם והם הניחו אותם ביער הארדנים. שם, מסתתרים בתוך מערה, חיו גנובפה והילד כשש שנים, כאשר את החלב הנדרש לילד סיפקה איילה. הרוזן שיצא לרדוף באחד הימים אחר האיילה גילה את אשתו ובנו, והשיבם לארמון. הוא גילה את דבר העלילה וביקש להתפייס עימה, אחר הסבל והייסורים שעברה. את האביר הרשע העניש על חטאו בכך שקשר את גופו לארבעה פרים שקרעו את איבריו.
הבסיס ההיסטורי לסיפור אינו ידוע וגם לא זהותם האמיתית של זיגפריד וגנובפה. נזיר כרמליטי בשם Matthias Emichius, שהיה עוזרו של בישוף Mainz, הזכיר את קיום האגדה בשנת 1472. היא סופרה אחר כך, בשנת 1638, על ידי הישועי הצרפתי סריזיה (René de Cerisiers) בספרו L'Innocence reconnue ou Vie de Sainte Geneviève de Brabant. הגרסה האנגלית יצאה בשנת 1654 בשם The Triumphant Lady, or the Crowned Innocence. המלחין רוברט שומאן חיבר את אחת האופרות שלו לפי האגדה.
יתרון ביתיות

בספורט קבוצתי, יתרון ביתיות מתאר את היתרון אשר קבוצה מקבלת כאשר היא משחקת במגרשה הביתי נגד קבוצה יריבה, בעקבות היכרות טובה עם המתקן (מגרש, אצטדיון, היכל וכו') בו מתקיים המפגש, הקהל התומך, הקירבה הגאוגרפית למתקן ועוד. בסדרת פלייאוף יתרון ביתיות מתאר את המצב בו קבוצה אחת מארחת יותר משחקים בביתה מאשר יריבתה, ובדרך כלל גם את משחק הפתיחה והמשחק המכריע.

יתרונות הקבוצה הביתית

ברוב משחקי הספורט הקבוצתיים, קבוצה אשר משחקת או מארחת במגרשה הביתי מקבלת יתרון משמעותי לעומת הקבוצה היריבה. בעקבות כך, בענפים שונים ישנם חוקים רבים לקביעת הקבוצה המארחת במהלך משחקים מכריעים (כמו פלייאוף). בענפים בהם יש שלב פלייאוף בו משחק אחד בשיטת הנוקאאוט, כמו בליגת ה-NFL, הקבוצה אשר מארחת את המשחק מקבלת דחיפה משמעותית מהקהל, דבר שהקבוצה היריבה לא זוכה לו. בענפים בהם יש שלב פלייאוף בשיטת בית וחוץ, כמו כדורגל, הקבוצות מחליפות ביניהן את הביתיות, כך שכל קבוצה מארחת את יריבתה פעם אחת במגרשה הביתי. בענפים בהם יש סדרת פלייאוף, כמו ליגת ה-NBA וה-MLB, בעלת מספר אי-זוגי של מפגשים, הקבוצה בעלת יתרון הביתיות תארח מפגש אחד יותר, דבר שעשוי להיות יתרון משמעותי בקביעת המנצחת בסדרת המשחקים. בטורנירים בינלאומיים, כמו גביע העולם בכדורגל, לקבוצה המארחת יש יתרון על גבי שאר הקבוצות, ובכך רואים שמתוך 20 טורנירי גביע העולם שהתקיימו, זכו 6 מדינות אשר אירחו את המשחקים.

השגת והפסד יתרון ביתיות

במהלך העונה הסדירה קבוצות משחקות מספר שווה של משחקי בית וחוץ, לשמירת הערך הספורטיבי והתקזזות יתרון הביתיות. במהלך משחקי הפלייאוף יתרון הביתיות מוענק לקבוצה בעלת המאזן או המיקום הטוב יותר במהלך העונה הסדירה. בתחרויות מסוימות, כמו בשלבים המוקדמים של גביע ה-FA האנגלי, יתרון הביתיות נקבע בהגרלה.
בענפים בהם יש סדרת פלייאוף הסדרה מכילה מספר אי-זוגי של מפגשים, דבר הגורם לכך שקבוצה אחת מארחת מפגש אחד יותר מיריבתה. קבוצה בעלת יתרון ביתיות היא קבוצה אשר תזכה בסדרת הפלייאוף אם בכל המשחקים הנותרים בסדרה הקבוצה הביתית תנצח. אם הקבוצה אשר אמורה לארח משחק אחד יותר מפסידה בביתה ראשונה, היא "מפסידה" את יתרון הביתיות ויריבתה "מרוויחה" את יתרון זה, מכיוון שבמצב הנוכחי אם במשך כל המשחקים הנותרים בסדרה הקבוצה הביתית תנצח, היא זו שתנצח את הסדרה עכשיו. יתרון הביתיות יכול להמשיך להחליף צדדים במהלך כל הסדרה, אם הקבוצה הביתית מפסידה.
בוריסוב

יהודי בוריסוב

הקהילה היהודית קיימת בעיר מהמאה ה-16. במאה ה-17 קהילת בוריסוב נחשבה כאחת המבוססות בליטא. עיקר עיסוקי היהודים היה מסחר בעצים ובלחם עם ריגה ואזור שמצפון לים השחור. ב-1776 מספר חברי הקהילה הגיע ל-249 בני אדם. משנת 1793 בחלוקת פולין השנייה בוריסוב חלק מהאימפריה הרוסית. ב-1798 בנפת בוריסוב התגוררו 674 יהודים וב-1805 1046 יהודים. בזמן מלחמת רוסיה-צרפת (1812) יהודי בוריסוב הוכיחו נאמנות לשלטון הרוסי. יהודי מבוריסוב בשם איגומנר אף נורה על ידי חיילי נפוליאון כשסירב להדריך את הצרפתים. יהודי בוריסוב שלחו שליחים לצבא הרוסי כדי להודיע להם איפה נמצאים הצרפתים ואיך יוכלו לתקפם, אך הצרפתים שינו תוכנית ומרשל ניקולא אודינו נתן ליהודים מידע כוזב על תוכניותיו. כתוצאה מכך 3 יהודים נתלו על ידי הצבא הרוסי.
בשנת 1887 מכ-17,700 מתושבי העיר 10,300 היו יהודים.
בשנת 1939 מבין 49,000 תושבים 10,000 היו יהודים. הגרמנים הגיעו לבוריסוב ביולי 1941 ומיד הקימו גטו. ב-20 באוקטובר אותה שנה הם התחילו בחיסול הגטו ו-9,000 נרצחו בו. במקום קיימות אנדרטאות לזכר המאורעות. בעיר קיימת קהילה יהודית קטנה ובית הקברות היהודי עדיין פעיל.
וולת'ם

היסטוריה

וולת'ם יושבה לראשונה בשנת 1634 כחלק מווטרטאון ונוסדה באופן רשמי כעיירה רק בשנת 1738.
בתחילת המאה ה-19, איש העסקים פרנסיס קאבוט לואל הקים עם מספר אנשי עסקים את חברת התעשייה של בוסטון, שהייתה לחברת הטקסטיל הממוסדת הראשונה בארצות הברית.
העיר כוללת מספר אחוזות של מנהיגים ובעלי הון. בין האחוזות ניתן למצוא את בית גור משנת 1806 של מושל מסצוסטס, כריסטופר גור; את אחוזת רוברט טריט פיין שתוכננה על ידי האדריכלים הנרי הובסון ריצ'רדסון ופרדריק לו אולמסטד עבור הנדבן רוברט טריט פיין; ואחוזת ליימן שניבנתה ב- 1783 עבור הסוחר תיאודור ליימן מבוסטון.
בשנת 1857 יוצר בעיר השעון הראשון בפס ייצור - דגם וולת'ם 1857. חברת השעונים וולת'ם הייתה החברה הראשונה ליצור סטנדטיזציה של חלקי השעון. בשלהי המאה ה-19 ובמהלך המאה העשרים הייתה וולת'ם בית ליצרנית הרכב מטס אשר ייצרה בעיר את האופנוע הראשון בארצות הברית. ב-1848 הוקם בעיר בית הספר וולטר אי. פרנאלד, בית ספר הראשון בחצי הכדור המערבי שזכה לקבל מימון ציבורי כדי ללמד בעלי מוגבלויות.
יאקוב ואן אייק

חייו

ואן אייק נולד עיוור והיה בן למשפחת אצולה שהתגוררה בעיר הקטנה הסדן (Heusden). בשנת 1625 עזב את עירו ונתמנה לנגן קאריון במגדל הפעמונים של קתדרלת אוטרכט. רנה דקארט, איזק בקמן ומדענים אחרים שבחו את הידע שלו באקוסטיקה, בניית וכוון פעמונים. במהרה החלו נגני פעמונים להגיע לאוטרכט כדי ללמוד אצלו. 
ואן אייק הלחין את הספר Der Fluyten Lust-hof (גן התענוגות של החליל). מהדורות לספר זה הופיעו בדפוס בשנים 1644, 1646, 1649, 1654 ו-1656, אוסף מקיף ביותר של קטעי סולו לחלילית סופרן. היצירות מגוונות וכוללות יצירות חופשיות, שירי עם, נעימות ריקודים, יצירות כנסייתיות, פרקי תהילים ושירים מתקופתו. ברוב המקרים מופיעות המנגינות עם ואריציות שהולכות ונעשות מהירות ווירטואוזיות. היצירות החופשיות כוללות פנטסיות ופרלודים בעלי אופי אלתורי בדומה לטוקטות לכלי מקלדת מהתקופה. שירי העם הנכללים בספר הם ממקורות שונים: הולנדיים, אנגליים, צרפתיים ואיטלקיים. בספר נכללות גם וריאציות על שירים אמנותיים ידועים מתקופתו, כמו למשל מאת ג'ון דאולנד האנגלי, ג'וליו קצ'יני וג'ובאני ג'אקומו גסטולדי האיטלקים, וכן יצירות תאוריות-תוכניתיות כמו "הזמיר האנגלי" (Engels Nachiegaeltje), יצירה המחקה את ציוצי הזמיר. היצירות הכנסייתיות כוללות וריאציות על מזמורים גרגוריאניים, כוראלים פרוטסטנטיים ושירים כנסייתיים צרפתיים. בספר ריקודים מהתקופה, כגון פאוואן, גליארד, וולטה, פאסאמצו, אלמנד וקוראנט, לעיתים קרובות בלוויית וריאציות. היצירות שבספר חביבות על חליליתנים רבים בשל החן והווירטואוזיות שלהן, והן מבוצעות בימינו לעיתים מזומנות, בקונצרטים ובהקלטות.
מרוסיה באהבה

עלילה

בספר זה ה-MGB (קודמו של הק.ג.ב) הרוסי מתכנן נקמה להגברת המורל של כוחותיו כצעד של תעמולה. זרוע ה-SMERSH של הארגון ("מוות למרגלים") בוחרת מבין כל ארגוני הביון את ארגון הביון הטוב בעולם: ארגון הביון הבריטי, ואת הסוכן הטוב ביותר בארגון: ג'יימס בונד, ומתכנן מזימה שטנית כיצד לחסלו בעזרת סוכנת יפהפייה ומחסל אירי שערק למזרח.
העלילה מתרחשת בעיקר בנוף האקזוטי של טורקיה, ומגיעה לשיאה תוך כדי נסיעה ברכבת האוריינט אקספרס.

הפקת הסרט ושחרורו

בעקבות הצלחת הסרט הראשון, ד"ר נו, אולפני MGM החליטו להשקיע הרבה יותר תקציב בסרט החדש. רוב הצוות של 'ד"ר נו' השתתף בסרט זה.
רוב הסרט צולם באיסטנבול שבטורקיה. לוקיישנים ידועים שהופיעו בסרט היו ירבאטאן ואיה סופיה. תחנת הרכבת באיסטנבול שימשה כמקום הצילומים של תחנות הרכבת בבלגרד ובזאגרב. מרבית מסצנות הפנים צולמו בתוך אולפן. סצנת הסיום צולמה בוונציה שבאיטליה.
מלכות היופי לשנת 1960, עליזה גור ומרטין בסויק השתתפו בתפקיד משני בסרט כנערת בונד.
איאן פלמינג נכח בזמן הצילומים באיסטנבול.
הסרט היה הסרט האחרון שנראה על ידי נשיא ארצות הברית ג'ון פיצג'רלד קנדי, לפני הירצחו.
הקרנת הבכורה התקיימה ב-10 באוקטובר 1963 בלונדון שבממלכה המאוחדת, והוקרן בשנה שלאחר מכן ב-16 מדינות ברחבי העולם. הבכורה בארצות הברית התרחשה ב -8 באפריל 1964 בניו יורק.
מבחינה רווחית, הסרט היה הסרט הכי מצליח בבריטניה באותה השנה והכפיל את רווחי "ד"ר נו".
צלם הסרט, טד מור קיבל פרס באפט"א על עבודתו. הסרט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשיר הטוב ביותר.
באתר "Rotten Tomatoes" קיבל הסרט ציון של 96% על סמך 49 ביקורות. מכון הסרטים הבריטי הגדיר את "מרוסיה באהבה" כאחד מהסרטים הטובים ביותר בסדרה. מרבית מדמויות דומיננטיות בהפקה כגון מייקל וילסון, שון קונרי וטימותי דלטון הגדירו את הסרט כאחד הסרטים האהובים עליהם.