google/wiki40b huggingface dataset:
יוסף וייס (חוקר)

יוסף (גיאורג) וייס (באנגלית: Joseph George Weiss;‏ 10 באוגוסט 1918 – ספטמבר 1969) היה חוקר חסידות וקבלה, תלמידו של גרשום שלום. תחום עיסוקו העיקרי היה חקר רבי נחמן מברסלב. גוף מחקרי המהווה מאז יסוד למחקר חסידות ברסלב.

תולדות חייו

וייס נולד בשנת 1918 בבודפשט בירת הונגריה למשפחה יהודית מתבוללת, אך גילה עניין רב בשורשיו היהודיים. למד שנתיים בבית המדרש לרבנים בבודפשט ובאוניברסיטת בודפשט לפני שעלה לארץ ישראל ב-1940 על מנת ללמוד את שירת ספרד באוניברסיטה העברית. וייס לא התאקלם היטב בארץ ישראל, ונטה לראות בציונות תנועה לאומנית שטחית, כפי שכתב במכתב לחנה סנש, לה כתב מכתבי אהבה בין 1939 ל-1941: "האידאולוגיה הציונית העוברת לסוחר היא, במרבית המקומות, שטחית או ברוטאלית, ונדמה לי שהגיע הזמן לרענן קצת את דרך חשיבתה באידאולוגיה ‘המתבוללת’, ‘בת המאה הקודמת’, המוקעת כישנה ומופרכת".
מיטיבו היה גרשום שלום, שסידר לו עבודה אקדמית במכון לחקר הקבלה שהקים בספריית שוקן. וייס התעמק בחקר ר' נחמן מברסלב, באופן דומה בו התעמק שלום בחקר שבתי צבי, במטרה לכתוב את הספר המכונן של התחום. על מנת לספק לו תחום פרנסה נוסף, שכנע שלום את מיטיבו זלמן שוקן להזמין מווייס קובץ מקורות לספרות חב"ד. במקביל פרסם וייס מאמרים רבים, רובם קצרים, מעל דפי עיתון הארץ, שהקנו לו שם של חוקר מוכר.
ב-1950 הגיש וייס לשלום דיסרטציה שנועדה להיות עבודת הדוקטורט שלו בנושא: "תאוריית הדיאלקטיקה והאמונה של ר’ נחמן מברסלב". על אף ששלום הקפדן כתב על שלושת הפרקים הראשונים שהם "מהווים תרומה חשובה ומקורית מאוד... ואילו היו מהווים יחידה סגורה בפני עצמה, הייתי ממליץ על קבלתם כעבודת דוקטור מפני ההעמקה ומקוריות הפירוש שבהם", הרי שחוות דעתו הסופית הייתה שהפרק האחרון, המהווה את פסגת העבודה אינו אלא "סטייה מפוקפקת מאד מדרכו של מחקר ורדיפה אחרי דברי הבל פנטסטיים ביותר", כן ביקר באופן חריף את הנספחים לעבודה. שלום לא אישר את עבודת הדוקטורט. עוד לפני שקיבל וייס את הגזרה, עזב את הארץ ועבר ללונדון, ולאחר שקיבל שם תואר דוקטור ב-1953, כיהן כמרצה באוניברסיטת לונדון, מנהל המכון למדעי היהדות (Institute of Jewish Studies) ועורך ה-Journal of Jewish Studies בבריטניה. 
וייס שב לארץ לאחר מספר שנים, בהשתדלותו של שלום, שאף המליץ על וייס לקבלת מלגת מוריץ ושרלוט ורבורג לדוקטורט. ב-1961 דאג שלום שקובץ מאמריו של וייס, המבוססים ברובם על שלושת הפרקים הראשונים בדיסרטציה שלו, יוכרו כעבודת מחקר לקבלת תואר דוקטור מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים. 
החל משנות הארבעים, אסף וייס סיפורים משעשעים ואנקדוטות מחייו של שלום. את הרשימות כתב וייס בסגנון ספרות השבחים החסידית ובפרט סגנון הכתיבה של רבי נתן מנמירוב, סופרו של רבי נחמן מברסלב. עם זאת, בניגוד לכותבים החסידיים, נלווה לחיבורו צד סאטירי וייתכן כי בכך ניסה וייס לשלב בין יחס ההערצה שחש כלפי מורו ובין יחס הביקורת שביקש למתוח על חלק מאורחותיו. שלום היה מודע לעיסוקו של וייס בנושא ואף גילה עניין ברשימות לאחר מותו של וייס.

חייו האישיים

כאמור, חיזר וייס אחרי חנה סנש, שהייתה צעירה ממנו בשלוש שנים, עמה היה מיודד עוד בהונגריה. אולם מבחינת חנה לא היה וייס יותר מידיד אינטלקטואל מרתק. וייס נישא פעמיים, רעייתו הראשונה הייתה מרים וינר־וייס. ב-1961 נשא לאשה סטודנטית גרמניה בשם ארנה, שהתגיירה על מנת להתחתן עמו, שלוש שנים לאחר מכן נולד בנם היחיד, עמוס. 
וייס התמודד שנים רבות עם סכיזופרניה פרנואידית ודיכאון. גם אשתו הראשונה, שהייתה אף היא תלמידתו של שלום, לקתה במחלה ואושפזה בבית חולים פסיכיאטרי. ב-1965, זמן קצר לאחר לידת בנו, החל מצבו הנפשי של וייס להתדרדר, עד להתאבדותו בלונדון.
בלינטומומב

שייכות

התרופה שייכת לקבוצת תרופות מסוג נוגדנים חד-שבטיים מטכנולוגיית ה BiTE® ‏(Bispecific T -cell Engager) אשר פועלות בצורה סלקטיבית ומכוונות את מערכת החיסון של האדם כנגד תאי המחלה. באמצעות הטכנולוגיה של ה-BITE, Blinatumomab נקשרת מצד אחד לתאי B ממאירים המבטאים את החלבון CD-19 הספציפי לתאי ה B ב-ALL, ומצדה השני נקשרת ומשפעלת באמצעות CD-3 תאי T ציטוטוקסיים הגורמים לאפופטוזיס (מוות) של תאי ה ALL.

שימוש רפואי

בלינטומומב נמצאת בשימוש כטיפול קו שני עבור חולי לויקמיה לימפואידית חדה, שמקור מחלתם בתאי B ובעלי כרומוזום פילדלפיה שלילי, אשר מחלתם עמידה לטיפול או נשנתה.

מנגנון פעולה

בלינטומומב מאפשר לתאי ה T של החולה לזהות תאי B ממאירים ולקשר ביניהם. למולקולת הבלינטומומב שני אתרי קישור – אחד ל CD3 המבוטא על תאי ה T של המטופל, ואחד CD19 המבוטא על תאי ה B של המטופל. CD3 מהווה חלק מקומפלקס הקולטן על תאי T. התרופה פועלת על ידי קישור שני התאים ושפעול תא ה T, בעת שפעולו מבטא פעולה ציטוטוקסית המובילה להרג התא הסרטני. תופעות הלוואי הנלוות לטיפול הן סינדרום שחרור ציטוקינים ונוירולוגיות בעיקרן ובדרך כלל חולפות במהלך הטיפול.

היסטוריה

התרופה פותחה על ידי חברה גרמנית –אמריקאית בשם Micromet בשיתוף חברת LONZA. Micromet לאחר מכן נרכשה על ידי חברת Amgen אשר פיתחה את הניסויים הקליניים של התרופה. ביולי 2014 ה-FDA קבע לתרופה מעמד של טיפול פורץ דרך בALL
ב-3 בדצמבר 2014 ,בלינטומומב אושרה בארצות הברית לטיפול בחולי ALL בעלי כרומוזום פילדלפיה שלילי, שמחלתם עמידה לטיפול קודם או נשנתה. האישור ניתן במסגרת מסלול אישור מואץ בFDA ומבוסס על מחקר פזה שנייה שפורסם בעיתון Lancet בינואר 2015 אשר הציג יעילות בטיפול בחולים עם ALL נשנית אן עמידה לטיפול.
במחקר זה שנערך ב 189 חולי ALL קשים שחלקם עם עמידות ראשונית לכל טיפול, חלקם לאחר מספר השנויות של המחלה וחלקם לאחר חזרת המחלה לאחר השתלת מח עצם אחת ויותר, נמצא כי 43% מהחולים הצליחו להגיע להפוגה מלאה. ל-80% מהחולים בהפוגה לא נמצאו שרידי מחלה ברמה המולקולרית (MRD) ו 40% הצליחו לעבור לטיפול בהשתלת מח עצם הנותן את הסיכוי המרבי לריפוי במצבים אלו.
התרופה בתהליכי רישום בישראל והוגשה לסל הבריאות של 2016.
מיתוג ריח

מיתוג ריח (ידוע גם כמיתוג ריחני) הוא השימוש בריח על מנת לחזק את זהות ואהדת המותג. מיתוג ריח הופך במהירות לכלי להעברת תחושות וזיכרונות נעימים לצרכנים, תוך חיזוק משמעותי של זיכרון המותג. יכולות אלו מושגות בעיקר בגלל תכונת "זיכרון הריח" החזקה של בני האדם, ובגלל היות הריח חוש אינסטינקטיבי המפעיל רגשות חזקים.

לוגו ריח

לוגו הריח הוא אחד הכלים המשמשים למיתוג ריח. לוגו ריח (הידוע גם כ"חתימת ריח מותגית") הוא ניחוח ייחודי הנבנה עבור כל מותג באופן ספציפי. תהליך בניית לוגו הריח מצריך הבנה עמוקה בהשפעות הסביבה על התנהגות צרכנית, שכן בחירת ניחוח שאינו מתאים למותג ולמסריו עלול לא להשיג את המטרות, ואפילו לגרום לדחייה רגשית. בבחירת הניחוח המתאים נלקחים בחשבון מרכיבים רבים ביניהם ערכי הליבה של המותג, מסריו ארוכי הטווח, ניתוח דמוגרפי של קהל היעד ועוד. לוגו ריח אפקטיבי בנוי בצורה כזו שישאר חקוק בזיכרון הצרכנים כסימן היכר נוסף של המותג.
לוגו הריח צריך להוביל לתחושת אהדה וחיבה למותג, שכן ניחוח הנתפס כנעים מייצר תחושות נעימות. רתימת התחושות הנעימות הללו למותג עצמו, הן חלק ממטרות היסוד של מיתוג הריח.
לוגו ריח- תרגום מסרי המותג, ערכיו, האג'נדה החברתית שלו וכדומה לכדי ניחוח.  
חתימת ריח- "שינוי" ואדפטציה של לוגו הריח על מנת שיתיאמו למוצרים שונים מבחינה כימית, תקנים בינלאומיים ועל מנת שיריחו בצורה שונה אך עדיין יכילו את "ריחות הבסיס" של המותג. לא סתם לקוחות אומרות " זה מריח שנל" שכן מותגים כמו שנל ועוד דואגים להכניס אלמנטים ספציפיים למוצרי הקוסמטיקה והבישום שלהם.

יישום מיתוג הריח

בשנים האחרונות, בד בבד עם ההתקדמות הטכנולוגית, פותחו דרכים רבות ומגוונות להפצת לוגו הריח. למעשה, כיום ניתן להפיץ את לוגו הריח בכל מקום בו קיימת נוכחות מותגית: בחלל הקמעונאי, בהפקות דפוס, בפרסום בסוגי מדיה רבים, באירועי קידום מכירות, חסות וכיוצא בזה.
הדס סערוני

ביוגרפיה

הדס סערוני נולדה וגדלה ברמת גן.
סערוני סיימה ב-1978, במסגרת העתודה האקדמית, תואר ראשון בגאוגרפיה (בהצטיינות) באוניברסיטת תל אביב. שירתה בצבא כקצינת חיזוי מזג אוויר בחיל האוויר הישראלי בין השנים 1979 ו-1982.
המשיכה ללמוד באוניברסיטת תל אביב וסיימה ב-1985 את התואר השני וב-1994 את הדוקטורט, שניהם בתחום הקלימטולוגיה, בהנחייתם של פרופ' אריה ביתן ופרופ' פנחס אלפרט.
סערוני זכתה במענקי מחקר ובפרסים, השתתפה בכנסים מקצועיים בארץ ובעולם, לה מעל 50 פרסומים אקדמיים בכתבי עת בינלאומיים מובילים כמו גם מאמרים בכתבי עת, ופרקים בספרים בעברית. חברה באגודה הגאוגרפית הישראלית, באיגוד המטאורולוגי הישראלי (בו חברת בוועדת ההדרכה), באגודה הגאוגרפית העולמית (IGU), בה חברת הוועדה לקלימטולוגיה (CoC), באגודה הבינלאומית לקלימטולוגיה אורבאנית (IAUC) ובאגודות נוספות הקשורות בחקר אקלים וסביבה, כדוגמת קבוצת המחקר הים התיכונית MedCLIVAR.
לסערוני שני בנים, אחד מהם סובל משיתוק מוחין ומוגבלות שכלית התפתחותית (מש"ה) וחי בקהילה האנתרופוסופית "בית אורי" שבגבעת המורה, בעפולה. סערוני מתנדבת בארגון "הורים למען הורים", קו הסיוע של אקי"ם, שם היא תומכת בבני משפחה של אנשים עם מש"ה וכן מעבירה הרצאות ומפגשים לבני משפחה.

תחומי מחקר

תחומי ההתמחות והמחקר של הדס סערוני הם: שינויי אקלים, קלימטולוגיה סינופטית, קלימטולוגיה רגיונלית, אקלים העיר (קלימטולוגיה אורבאנית) והיבטים סביבתיים-אקלימיים.
המחקרים משלבים היבטים תאורטיים ויישומיים תוך התמקדות באגן הים התיכון וישראל.
בממד הסינופטי נחקרו, בין היתר, היבטים שונים של שקעי הים התיכון, התפתחות אירועי יובש ארוכים בעונת החורף ומערכות הקשורות בגלי חום קיציים וגלי קור חורפיים-יבשים באזורנו.
בממד העירוני נחקרה תופעת "אי החום העירוני" וממדיה בישראל, תנאי הנוחות התרמית, הנמדדת והתחושתית, בשטחים פתוחים בעיר, והיבטים קלימטולוגיים-סינופטיים של זיהום אוויר באזורים עירוניים.
רבים ממחקריה עוסקים בקלימטולוגיה של שינויי אקלים - בחינת מגמות שינוי במשטרי הטמפרטורה, המשקעים, הלחות ועומס החום, והקשרם למערכות הסינופטיות ולתנודות אקלימיות בקנה המידה הגלובלי.
רפורמת טאיקה

רפורמת טאיקה (יפנית: 大化の改新) הייתה סדרה של דוקטרינות שחיבר קיסר יפן קוטוקו בשנת 645. הדוקטרינות נכתבו זמן קצר לאחר מותו של הנסיך שוטוקו ולאחר איחוד יפן תחת שלטון מרכזי. לאחר פרסום הדוקטרינות קבע להן הקיסר את השם טאיקה, שפירושו ביפנית הוא "רפורמה גדולה."
הרפורמה החלה בשינוי שיטת חלקות האדמות במדינה, והתבססה בכך על רעיונות קונפוציאניים ופילוסופיות סיניות שונות, אך מטרתן האמיתית הייתה לחזק את השלטון המרכזי של הקיסר ולהגביר את השפעתו, כפי שהיה נהוג באותה עת בסין. משלחות של מלומדים ושל תלמידים יצאו לסין על מנת ללמוד כל שיכלו, החל בכתב הסיני, דרך ספרות, דת ואדריכלות, וכלה בדיאטה.

רקע

לאחר שהסתיימה תקופת עוצרותו של הנסיך שוטוקו, נטלו בני שבטו, שבט סוֹגה, את השליטה בחצר הקיסרית של תקופת יאמטו. אנשי השבט התנגדו לירושתו של בנו של שוטוקו והרגו אותו ב-643. כשעלתה לשלטון הקיסרית קוגיוקו, היה ראש שבט סוגה, סוגה נו אירוּקה, לשליט העליון של המדינה. המתנגדים למהלך זה היו אחיה של הקיסרית, קארו (לימים הקיסר קוטוקו), ובנה, נאקה נו אוֹאֶה-שינוֹ (לימים הקיסר טנג'י) ומספר בני משפחה נוספים. הם סיימו את שלטונו של אירוקה בהפיכה ב-645, בה הוא נרצח. הקיסרית קוגיוקו ויתרה על כסאה ואחיה קארו עלה במקומה וקיבל את השם קוטוקו. הקיסר החדש, יחד עם הנסיך הקיסרי נאקה נו אוֹאֶה, ערך מספר רפורמות שהגיעו לשיאן ברפורמת טאיקה ב-646. באותה עת זכו שני מלומדים, טקמוקו נו קורומארו והנזיר מין, בתואר "קוני נו הקושי" (国博士; מלומד לאומי), ונראה כי לשניהם היה חלק גדול בחיבור הרפורמה שלמעשה הניחה את היסודות לשיטה הקיסרית ביפן. על פי הדוקטרינות החדשות, השליט לא היה ראש שבט גרידא, כי אם קיסר ששלט על פי צו שמיימי ולו היה נתון כוח אבסולוטי.
הדוקטרינות החדשות הגבילו את עצמאותן של השליטים המקומיים ברחבי המדינה, וביססה את החצר הקיסרית כיעד כמכריעה בבעיות ציבוריות. בנוסף, ביטלו הדוקטרינות מספר מנהגים חברתיים יפנים, זאת על מנת ליישר קו עם החברה הסינית בנושאים מסוימים. יישום הרפורמה החדשה ארך שנים, אך לבסוף התקבעה. עם זאת, לרעיון הקיסר על פי המודל הסיני עתיד לקחת מספר מאות שנים להשתרש בתודעה היפנית.
ג'ורדן דבלין

החיים שלפני

דבלין נולד בבריי, מחוז ויקלו. הוא למד באוניברסיטת דבלין, שם סיים עם תואר ראשון.

ארגונים עצמאיים (2018-2006)

דבלין החל להתאבק בגיל 12 תחת הדרכתו של פרגל דוויט (המוכר יותר תחת שם הבמה פין באלור) ופול טרייסי. בגיל 21, דבלין שהה חצי שנה ביפן.
בשנת 2017, דבלין ערך את הופעת הבכורה שלו בארגון Insane Championship Wrestling, שם התאבק נגד טרנט סבן על האליפות במשקל כבד של ICW. דבלין הפסיד בקרב ונזקק לתפרים בראשו כדי לסגור את החתך שנגרם לו במהלך הקרב.

WWE‏ (2017, 2018-היום)

ב-15 בדצמבר 2016 דווח שדבלין יהיה אחד מ-16 המשתתפים בטורניר אליפות בריטניה, שנמשך יומיים אשר קבע את זהות אלוף בריטניה הראשון (הטורניר נערך בתאריכים 14 ו-15 בינואר 2017). בסיבוב הראשון של הטורניר, דבלין גבר על דני בורץ', אך ברבע הגמר הודח על ידי טיילר בייט, שזכה בטורניר. ב-18 במאי 2018, ה-WWE פרסמו בערוץ היוטיוב שלהם את שמות המשתתפים בטורניר אליפות בריטניה השני ונודע שדבלין יהיה אחד מאותם 16 משתתפים בטורניר. בסיבוב הראשון במסגרת טורניר אליפות בריטניה, דבלין גבר על טייסון טי בון, אך בסיבוב הבא הוא הודח על ידי פלאש מורגן וובסטר. ב-7 בנובמבר, דבלין ערך את הופעת הבכורה שלו בתוכנית NXT UK בניצחון על קני ויליאמס. שבוע לאחר מכן, הוא ניצח את סיד סקאלה. ב-21 בנובמבר, דבלין ניצח את ליגרו. שבוע לאחר מכן, דבלין כשל בניסיונו לזכות באליפות בריטניה לאחר שהפסיד בקרב המרכזי לאלוף המכהן, פיט דאן. ב-5 בדצמבר, דבלין גבר על פלאש מורגן וובסטר. ב-19 בדצמבר, דבלין ניצח את מייק היצ'מן. באירוע NXT UK TakeOver: Blackpool, שנערך ב-12 בינואר, דבלין הפסיד לפין באלור. דבלין נטל חלק בטורניר ה-Worlds Collide, שבו ניצח בקרב הבאטל רויאל שהעניק לו פטור מהשתתפות בסיבוב הראשון; דבלין גבר על דרו גולאק ברבע הגמר, אך הודח על ידי ולווטין דרים בחצי הגמר. ב-13 בפברואר, דבלין הפסיד לנועם דר. ב-6 במרץ, דבלין ניצח את טראוויס בנקס בקרב ספירות בכל מקום. ב-27 במרץ, דבלין ניצח את דן מולוני. ב-1 במאי, כשל בניסיונו לזכות באליפות בריטניה לאחר שהפסיד לוולטר. ב-15 במאי, דבלין ניצח את ליגרו בקרב העפלה לקרב המרובע אשר יקבע את זהות המועמד לאליפות בריטניה. ב-5 ביוני, התקיים הקרב המרובע אשר קבע את זהות המועמד לאליפות בריטניה, שבסופו טרוויס בנקס ניצח. ב-31 ביולי, דבלין הפסיד לאלכסנדר וולף. ב-28 באוגוסט, דבלין גבר על קני ויליאמס. ב-11 בספטמבר, דבלין גבר על אשטון סמית'.
חורול

היסטוריה

המקום מוזכר לראשונה בכתבי ולדימיר השני, נסיך קייב ב-1083. העיר הייתה עדה לעימותי הדמים של הסלאבים עם הנוודים.
בשנת 1362, הקרקע שעליה התבססה העיר הייתה תחת שלטון הדוכסות הגדולה של ליטא.
בשנת 1654 הצטרפה חורול לשטח רוסיה הצארית.
ב-1782 קיבלה חורול מעמד של עיר.
במהלך המאה ה-19 התגוררו בעיר מאות אצילים ודוכסים. בתחילת המאה ה-20 היו 990 משקי בית ו-9,199 תושבים בחורול.
בספטמבר 1941 הקימו הנאצים מחנה של שבויי מלחמה, אשר היה מיועד בעיקר ליהודים. בין 22 בספטמבר 1941 ל-1 במאי 1942, על פי נתונים גרמניים, נהרגו במחנה כ-37,600 איש. נתונים מדויקים על מספר ההרוגים במחנה חורול לא ידועים, אבל ההערכה היא על כ-91,000 איש.

יהודי חורול

היהודים התיישבו לראשונה בחורול בתחילת המאה ה-17. בשנת 1648, במהלך ההתקוממות של בוגדן חמלניצקי, נראה כי הקהילה הושמדה במסגרת גזירות ת"ח-ת"ט.
ב-1905 וב-1919 היו פוגרומים בעיר, ומאוחר יותר בוצעו שוב על ידי הצבא של דניקין.
בעיר נפטר הרב משה נחום ירושלמסקי.
ב-1926 חיו בחורול 2,081 יהודים. קהילת יהודי חורול בתקופה זו הייתה בעלת אופי חב"די. רב העיר היה הרב אברהם מדייבסקי, סבו של השר בן ציון דינור, יליד העיר. את מקומו מילא בנו, הרב אליעזר משה מדייבסקי. אב"ד העיר היה הרב שמואל גוראריה.
העיר נכבשה על ידי הגרמנים ב-13 בספטמבר 1941. באוקטובר (נובמבר 1941) נורו למוות 460 יהודים בדרך ללובנסקוי, מחוץ לעיר. העיר שוחררה על ידי הצבא האדום ב-19 בספטמבר 1943.
בית הסוהר רמון

בית הסוהר רמון הוא בית סוהר הממוקם כ- 15 קילומטרים צפונית ליישוב מצפה רמון ובצמוד לבית הסוהר נפחא.
בית הסוהר הוקם בשנת 2006 במטרה לתת מענה לכליאת אסירים ביטחוניים עקב מחסור במקומות הכליאה בעקבות האינתיפאדה השנייה.
בנייתו של בית הסוהר הסתיימה בשנת 2007, הוא מכיל תשעה אגפי כליאה לאסירים ועצירים ביטחוניים, ואגף אחד אשר מיועד ל-80 האסירים הפליליים המרצים את עונשי המאסר שנגזרו עליהם בבית הסוהר ומשמשים כאסירי עבודה. בבית הסוהר תקן כליאה ל 940 אסירים סך הכל.
שירותי הטיפול הסוציאלי והחינוך ניתנים לאסירים הפליליים ומתמקדים בהתמודדות עם אי שימוש בסמים, בעיות אלימות במשפחה והליכי השיקום של האסירים לקראת תום ריצוי מאסרם.
כמו כן, ניתנים לאסירים הפליליים בבית הסוהר שירותי חינוך בלתי פורמליים, המתמקדים במתן כלים מתקנים וחוויה מתקנת לאסירים על ידי הפעלת חוגים, סדנאות, פעילויות הווי ותרבות וקבוצות טיפול.
בבית הסוהר כ-220 אנשי סגל, המשתייכים ברובם לתחומי הביטחון, וחלקם לתחומי המנהלה.
על תפקודו של בית הסוהר נמתחה לא אחת ביקורת באמצעי התקשורת, כאשר נתגלו פרשיות הברחה של דברים אסורים לתחומי בית הסוהר. 
בשנת 2012 התקיים בבית הסוהר מרד אסירים בו הצליחו האסירים להשתלט על חדר בבית הסוהר, ולהבריח את אנשי הסגל עד שאלו הצליחו להשתלט עליהם.
נחשון כל יכול

העלילה

עלילת הסדרה מספרת על נחשון כל יכול, שפותר בעיות עם חבובה הפרח המדבר וויקטור הטלפון המדבר בעזרת השפה העברית. 
בסדרה "דפנה ודודידו", נחשון מופיע כנחשון המנחש. נחשון המנחש הוא בעל חנות אליה פונה דודידו על מנת לרכוש ממנה מוצרים שונים. בעקבות אי יכולתו המילולית של דודידו להסביר באיזה מוצר הוא מעוניין, צריך נחשון לנחש למה הוא מתכוון, כאשר דודידו מנחה אותו בתנועות "כן" ו-"לא". דבר זה מחקה את הקושי של הזאטוטים להתבטא במילים, והופך את התוכנית חביבה על ילדים בגילאים שונים.
Aero Chord

קריירה

ולאסטראס החל לייצר שירים באופן מקצועי בשנת 2013. הוא הוציא את שיריו בחברות התקליטים Monstercat, ‏High Intensity ועוד. שיריו מנוגנים בפסטיבלים על ידי די ג'ייאים ידועים רבים בתעשיית המוזיקה האלקטרונית, כגון סקרילקס ו-DJ Snake.
שירו "Surface" זכה לפופולריות רבה, כאשר צבר למעלה מ-23 מיליון צפיות ביוטיוב.
בראיון לאתר "Your EDM", סיפר Aero Chord על התהליך בו בחר את שם הבמה שלו: "נדרשו לפחות חודשיים להגריל מילים במחוללי שמות ולשלב את התוצאות, עד שיצא לי משהו טוב, מלא כוונה וייחודי".
מיאדזייל (מחוז משנה)

דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה מיאדזייל 29,599 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 93.71% בלארוסים, 4.02% רוסים, 1.09% פולנים ו-1.18% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (75.68%) ורוסית (22.58%).
משפחת שור

משפחת שור היא משפחה יהודית עתיקה ומיוחסת, בת כאלף שנים, שהצמיחה מתוכה רבנים, סופרים, מנהיגי ציבור, חוקרים ומלומדים. ראש שושלת משפחת שור הוא רבי יוסף בכור שור. המשפחה נדדה מאורליאן למרכז ולמזרח אירופה.
"תולדות משפחת שור", ספרו של חיים דובעריש פריעדבערג, המתאר בפירוט את קורות המשפחה לאורך הדורות, יצא לאור בפרנקפורט בשנת תרס"א (1901). ביוזמת פרופ' שמואל שור, נצר לשושלת בכור שור, נערך הספר מחדש בשנת 1988 על ידי הרב דוד אברהם מנדלבוים ויצא לאור בארץ בהוצאת גל-עד, מכון להנצחת מורשת חכמי פולין, בני-ברק. בנו של שמואל שור, רנן שור,בבנ מנהל בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה בירושלים, קיבל בינואר 2017 אות "אביר הספרויות והאמנות" של הרפובליקה הצרפתית, כדי סגירת "מעגל משפחתי".
ענף אחר של משפחת שור שאינו מיוחס למשפחת שור המקורית הוא של משפחת שור מירושלים – שהקימה באמצע המאה ה-19 את יקבי שור, היקב המשפחתי הראשון בארץ ישראל. הם אימצו את שם משפחת שור מגיסם שנפטר צעיר, כדי לזכות ברישיון לייצור יין שהיה בבעלותו מהטורקים. יש המייחסים בטעות את מקור שם משפחתם שו"ר לראשי התיבות שוחט ורב.
גראד (זווית)

הגראד (Grad) היא זווית המתקבלת מחלוקת המעגל ל-400, כך שבכל זווית ישרה ישנן 100 זוויות בנות גראד. 
יתרונה של יחידה זו היא הקלות לחשב בה חישובים פשוטים. כך, למשל, אם פניתי בזווית של 117 גראד, בכיוון השעון מצפון, ניתן להבין בקלות כי פני מופנות בזווית של 17 גראדים מן המזרח. מקורה של חלוקה זו של המעגל בצרפת, והיא חלק מן השיטה המטרית. עם זאת חלוקה זו לא התקבלה באופן אוניברסלי, והיא נהוגה רק בענפי התמחות מסוימים כמדידות, או תותחנות ובמקומות מסוימים, במיוחד במקומות שהיו בשליטה צרפתית. בשנות ה-80 וה-90 רוב מחשבי הכיס המדעיים כללו אופציה לחישובים בגראדים. דגמים מאוחרים יותר לא כללו אופציה זו ומאפשרים חישובים במעלות ורדיאנים בלבד.
אריך פון דניקן

ביוגרפיה

אריך פון דניקן נולד בשנת 1935 בצופינגן אשר בשווייץ. עוד מילדות התעניין במדע בדיוני ובעב"מים. הוא למד את מקצוע המלונאות, תחום שבו גם עסק.

פון דניקן כזייפן

הופעתו הראשונה של פון דניקן בפני השופט הייתה עוד בילדותו, כאשר הואשם בגניבת כסף מ"הצופים". בתחילת שנות ה-60, כאשר היה באמצע שנות ה-20 לחייו, הורשע בהונאת המלון בו עבד ובגניבה קטנה, ונקנס. ב-1967, בגיל 32, פון דניקן הורשע במעילה בקנה מידה גדול, זיוף והעלמת מס, ובילה שלוש שנים וחצי בבית הסוהר. בזמן מאסרו כתב את ספרו השני, "אלים מן החלל החיצון" (שפורסם במקור בשנת 1970). פון דניקן מכחיש את אשמתו. הוא טוען, לדוגמה, כי ההרשעה שהובילה למאסרו הייתה תוצאת קונספירציה נגדו על ידי חברי ההיררכיה הקתולית בשווייץ, שמטרתה הכתמת התאוריות שלו.
למרות זאת, פון דניקן הודה שזייף חלק מן הראיות שלו. חרסים עם ציורי עב"מים, אשר טען כי באו מחפירות ארכאולוגיות, נוצרו למעשה על ידי קדר בן-זמננו. כאשר הציגו לפון דניקן את הראיות למעשה-הרמייה שלו, הוא טען שהזיוף היה מוצדק משום ש"יש אנשים אשר יאמינו רק אם יראו הוכחות במו-עיניהם".
אבנר גרעין

ביוגרפיה

נולד בעיר נובי סאד, יוגוסלביה, למקסים גרין ומרגוט לבית פסינג. סיים את בית הספר התיכון בעיר הולדתו ולמד לימודי כלכלה בבלגרד. עלה ארצה בשנת 1948, לאחר ששרד את השואה. גרעין עלה לבדו כיוון שהוריו ניספו במחנות הריכוז בשואה. עם עלייתו ארצה גויס גרעין למשטרה הצבאית ושירת בין היתר כסמל תרבות. עם שיחרורו מהצבא, בשנת 1954 נבחר לתפקיד ראש מועצת אזור. במקביל למד סוציולוגיה וקיבל תואר בתוכנית הראשונה שהוקמה ב"אוניברסיטת תל אביב". 
בשנת 1955 נישא גרעין ליהודית לבית פרוכטמן. בשנת 1958 סיים את תפקידו כראש מועצת אזור ובשנת 1962 החליטו הוא ואשתו להתיישב בחולות אשדוד. משפחת גרעין הצטרפה למשפחות המקימות ואבנר גרעין שימש כראש לשכת הסעד ביישוב. בבחירות למועצת העיר, בסתיו 1963, נבחר גרעין לראש המועצה.
בשנת 1968 הוקם הגוף העירוני המקומי ואשדוד הוכרזה כעיר במדינת ישראל. גרעין שימש מאותה עת כראש העיר הראשון. התכנון הראשוני היה לחלק את העיר ל-17 רבעים, ובמרכזה הקריה. תוכנית זו אכן באה למימושה בעזרתו של יורשו של גרעין, צבי צילקר. בבחירות הראשונות לראשות העיר, בסתיו 1968 זכה צילקר וגרעין סיים את תפקידו כראש העיר בתחילת 1969.
בשלהי 1969 מונה גרעין לתפקיד בשגרירות ישראל בצרפת. בתפקיד זה כיהן עד שנת 1973. בשנת 1973 הקים גרעין את בנק אגוד באשדוד ושימש כמנהל הראשון של הסניף. לאחר מספר שנים חלה במחלה קשה ונאלץ להתפטר מתפקידו בבנק.
אבנר גרעין נפטר ביולי 1993 לאחר מאבק ממושך במחלתו ונטמן בבית העלמין באשדוד. הוא הותיר אחריו את אשתו יהודית, העוסקת בציור ופיסול, ושני ילדים - ענת ויריב.
לזכרו נחנך פארק ברובע יג' בעיר.
קאדילק XT6

היסטוריה

דגם ה-XT6 הוא הדגם השלישי בסדרת הקרוסאוברים XT. מבחינת הגדול הדגם ממוקם בין הקאדילק XT5 וקאדילק אסקלייד. הרכב ייוצר במפעלי ג'נרל מוטורס בספרינג היל, טנסי. הרכבים המיועדים לשוק הסיני צפויים להיבנות במפעלי SAIC-GM בשאנגחאי.

יחידת הנעה

מנוע הרכב הוא בתצורת V6 ובנפח 3.6 ליטר. הספק המנוע עומד על 310 כוח סוס. תיבת ההילוכים היא אוטומטית בעלת 9 הילוכים. קיימת יכולת בחירה בין הנעה קדמית והנעה בכל ארבעת הגלגלים.
MDF

MDF  (ר"ת של: Medium Density Fiberboard) הידוע גם בשם סיבית, הוא עץ תעשייתי, חומר נגרות מלאכותי העשוי משאריות נסורת ואבק שיוף, מסיבי תאית, או מעירוב של שניהם, הנותרים לאחר ניסור גזע העץ העיקרי, יוצר לראשונה בארצות הברית בשנת 1966.

תהליך הייצור

בתהליך ייצור ה-MDF, מועברות שאריות העץ תהליך של סינון וניפוי, המיועד להפרידן לסיבים עדינים ואחידים. סיבים אלו מיובשים בתנור ומעורבים בדבק שרפי, ולאחר מכן נוצקים לתבניות שטוחות בהן ה-MDF נדחס בלחץ גבוה ומחומם לקבלת משטח אחיד וחלק הנחתך למידה המבוקשת.

שימושים אופייניים

ה-MDF משמש על פי רוב לייצור רהיטי פנים כארונות, מטבחים ודלתות.
בדומה לחומרי נגרות מלאכותיים, אחרים כגון עץ לבוד ושבבית, מצטיין ה-MDF בשטח פנים חלק ודחוס היטב אשר מהווה בסיס מצוין להדבקת פורמייקה, מלמין ופורניר. MDF הוא המומלץ ביותר לצביעה אטומה (שלייף לאק). ה-MDF אינו משנה צורתו במשך הזמן כעץ טבעי, ושומר על שטח פנים חלק וישר. בשל אחידותו המוחלטת ניתן ליצור ממנו כמעט כל צורה.
MDF מצטיין גם במחירו הזול לעומת עץ טבעי, אך בניגוד לעץ, חומר זה סופח מים ומתנפח במהירות. לבעיה זו, ישנו פתרון שנקרא MDF עמיד מים (ירוק).
MDF משמש לייצור תבניות עבור עיצוב בריק (Vacuum forming).
דיוקן עצמי (דוד בן-שאול)

תיאור

ההדפס "דיוקן עצמי" של דוד בן-שאול נוצר בשנת 1992 בסדנת ההדפס ירושלים. הוא הודפס בטכניקה מעורבת המתבססת על תצריב ואקווטינטה במהדורה של 12 עותקים. בן-שאול בחר להציג את עצמו בתיאור מונומנטלי, והוא ממקם את דמותו במרכז הגיליון. הדמות עוטה מעין גלימה צהבהבה-חומה על רקע אטום וכהה. גופה וכתפיה ניצבטת בזווית שמאלה, כלפי הצופה, אולם ראשה פונה אל החזית, דבר המעניק לתיאור דינאמיות המוגדשת גם על ידי האור הנופל על צידו השמאלי של הדיוקן. על אף האופי המונומטאלי של הדימוי, בן-שאול עושה שימוש במשיכות צבע, שנוצרו בטכניקה של אקווטינטת סוכר, כך שמתקבל תיאור אקספרסיבי, הבונה ומרכיב את הדימוי בסגנון האופייני ליצירתו המאוחרת של האמן.
אריסטרכוס מסאמוס

מדידת יחס הגדלים ארץ:ירח

הישג כביר של אריסטרכוס היה מדידה של יחס הגדלים בין הארץ לירח. בזכות מדידה זו יכול היה להעריך הן את גודל הירח (שכן היו כבר הערכות לגבי גודל כדור הארץ) והן את המרחק לירח - על ידי חישוב המרחק בו עצם בגדלו של הירח יראה בגודל זוויתי של כ-30 שניות.
לצורך המדידה נדרשו שעון חול וליקוי ירח. הרעיון של אריסטרכוס היה שמאחר ובעת הליקוי הירח חולף בצל כדור הארץ, יחס הזמנים בין התכסות בצל הארץ לבין יציאה ממנו הוא גם יחס הגדלים. המדידה הניבה תוצאה מדויקת כמעט - אריסטראכוס מדד יחס זמנים של 5 ל-19, שקרוב מאד (כדי 97%) ליחס האמיתי.

הערכת יחס המרחקים בין הארץ לירח ולשמש

הישג גדול נוסף של אריסטרכוס היה מדידת היחס בין המרחק ארץ-ירח למרחק ארץ-שמש. הוא התבסס על עבודותיהם של תאלס ואנכסגורס ולפיהן קבע שבעת שאנו צופים בחצי ירח (היינו, רביע ראשון או רביע שלישי של חודש סינודי) חייבת להיות זווית בת 90 מעלות בין השמש לירח ולארץ. נותר לו למדוד את הזווית בין השמש לירח כפי שהיא נראית מהארץ. במדידה זו שגה אריסטרכוס והגיע לתוצאה השגויה של 87 מעלות, בעוד שבפועל הזווית היא 89.85 מעלות. לכן שגה בתוצאה והסיק שהשמש רחוקה פי 19 מהירח, בעוד שבפועל היא רחוקה פי 375 לערך. עם זאת, מדידה זו היא מופת קדום לשיטה מדעית בפעולה, על אף שגיאת המדידה.
ארכימדס כתב שאריסטרכוס מדד זווית קרובה הרבה יותר למציאות, של חצי מעלה. ככל הנראה ספרו של אריסטרכוס שבידינו נכתב בתחילת מחקריו, ובהמשך שכלל את מדידותיו והתקרב הרבה יותר לתוצאה הנכונה. כך גם ניתן להבין מאין שאב את רעיונותיו על ממדיו הכבירים של היקום.