google/wiki40b huggingface dataset:
סלואן סטיבנס

חיים אישיים

סטיבנס נולדה בפלנטיישן, פלורידה לסיביל סמית וג'ון סטיבנס, שהיה שחקן פוטבול מקצועי. אמהּ עודדה אותה לשחק טניס בגיל 9, ובגיל 12 הפסיקה ללמוד בבית הספר והחלה ללמוד בביתה. אביה נהרג בתאונת דרכים ב-1 בספטמבר 2009, ממש לפני תחילת אליפות ארצות הברית הפתוחה. היא השתתפה בהלווייתו של אביה בלואיזיאנה והשתתפה באליפות ארצות הברית הפתוחה. ב-2011 היא סיימה את בית הספר התיכון. סטיבנס נמצאת בזוגיות עם שחקן הכדורגל של FC טורנטו ונבחרת ארצות הברית, ג'וזי אלטידור.

2012

בתחילת 2012 סטבינס הגיעה לסיבוב השני באליפות אוסטרליה הפתוחה בו הפסידה לסבטלנה קוזנצובה (18 בעולם). בהמשך, היא הגיעה לראשונה לשלב חצי הגמר בטורניר בסבב ה-WTA, שטרסבורג, בו הפסידה לאלופת אליפות צרפת הפתוחה פרנצ'סקה סקיאבונה. היא העפילה לסיבוב הרביעי באליפות צרפת הפתוחה והגיעה לסיבוב השלישי בטורניר וימבלדון ולסיבוב השלישי באליפות ארצות הברית הפתוחה.

2013

בשנת 2013 ניצחה סטיבנס בטורניר בריזביין בסיבוב הראשון את דומיניקה ציבולקובה (6-2 6-3), בסיבוב השני ניצחה את סופיה ארדוינסון (6-3 6-4), אך הפסידה בסיבוב השלישי לסרינה ויליאמס (מדורגת 3, 6-4 6-3). בטורניר הברט, היא הפסידה בשלב חצי הגמר לאלינה וסנינה (6-2 6-2). באליפות אוסטרליה הפתוחה, היא ניצחה בשלב רבע הגמר את סרינה ויליאמס שהייתה מועמדת לזכייה (3–6 7-5 6-4) ובכך עלתה לראשונה לשלב חצי הגמר בטורניר גראנד סלאם. בשלב חצי הגמר היא הפסידה לוויקטוריה אזרנקה (1 בעולם, 6-1 6-4). הגעתה לשלב חצי הגמר העלתה את סטיבנס לדירוג השיא שלה בקריירה, 17 בעולם.
ברולאן גרוס הגיעה פעם שנייה ברציפות לשלב שמינית הגמר. בווימבלדון העפילה לשלב רבע הגמר, שם הפסידה בקרב צמוד של שתי מערכות למריון ברטולי שזכתה בסופו של דבר בתואר. באליפות ארצות הברית הפתוחה הפסידה בשלב שמינית הגמר לסרינה ויליאמס.
בעונה זו הרוויחה סטיבנס 1,498,608 דולר, רק מפרסים על תחרויות בהן השתתפה.

2017

באליפות ארצות הברית הפתוחה שנערכה בספטמבר 2017 זכתה סטיבנס בתואר לאחר ניצחון במשחק הגמר על מדיסון קיז מארצות הברית (15 בעולם) בשתי מערכות (3–6, 0-6). בשלב חצי הגמר היא ניצחה את ונוס ויליאמס מארצות הברית (9 בעולם) ב-3 מערכות (1–6, 6-0, 5-7).

2018

באליפות צרפת הפתוחה שנערכה ביוני העפילה סטיבנס לראשונה בקריירה שלה למשחק הגמר, בו הפסידה לסימונה האלפ מרומניה (1 בעולם) בשלוש מערכות (3–6, 6-4, 6-1). בעקבות הישג זה היא עלתה למקום הרביעי בעולם, דירוג השיא שלה.
Rotten Tomatoes

היסטוריה

Rotten Tomatoes הושק ב-19 באוגוסט 1998 כפרויקט צדדי של סת' דואונג. מטרתו ביצירת האתר הייתה, לדבריו: "ליצור אתר שבו תהיה לאנשים גישה לביקורות ממגוון מבקרים בארצות הברית". השראתו של דואונג להקמת האתר נבעה מכך שכמעריץ של ג'קי צ'אן הוא החל לאסוף את כל הביקורות על סרטיו של צ'אן כאשר הן פורסמו בארצות הברית. הסרט הראשון אשר הועלו מקבץ ביקורות עליו היה "Your Friends & Neighbors", והאתר זכה להצלחה מיידית ואזכורים בכלי תקשורת שונים. דואונג חבר לפטריק לי, שאותו הכיר באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ולסטיבן ואנג, שותפו הקודם לחברת עיצוב אינטרנט, במטרה להפעיל את האתר במתכונת מלאה. האתר הושק באופן רשמי ב-1 באפריל 1999.
ביוני 2004 רכשה ענקית הבידור IGN את האתר; סכום העסקה לא פורסם. בספטמבר 2005 נרכשה IGN על ידי "פוקס אינטראקטיב מדיה" השייך לתאגיד המדיה "News Corporation" האמריקאי, השלישי בגודלו בעולם (נכון ל-2009). ב-4 בינואר דווח כי חברת המדיה "Flixster" רכשה את האתר, ובמאי 2011 רכשה האחים וורנר את האתר יחד עם Flixster.

תיאור האתר

Rotten Tomatoes כולל ביקורות מקוונות מאת מחברים שונים שאושרה חברותם בגילדה של כותבים או בהתאחדות מבקרי קולנוע מסוימת. צוות האתר קובע לכל ביקורת האם היא חיובית (בעגת האתר: "fresh", כלומר "טרי" - מסומן באייקון של עגבנייה אדומה) או שלילית ("Rotten", "רקוב", מסומן באייקון על עגבנייה מעוכה). בסוף כל שנה מקבל סרט אחד את סימון "עגבניית הזהב", שמשמעותו היא שהסרט קיבל את הדירוג הגבוה ביותר באותה השנה. 
האתר מבצע מעקב אחר כל הביקורות הנלקחות בחשבון (שמספרן יכול להגיע ל-270 ביקורות לסרט חדש ומשמעותי) ואחוזי הביקורות החיוביות מאורגנות בטבלה. אם אחוז הביקורות החיוביות הוא 60% או יותר, הסרט נחשב ל-"fresh" שכן יש לכך רוב מיוחס. אם כמות הביקורות החיוביות היא מתחת ל-60%, ייחשב הסרט ל-"Rotten". בנוסף, מבקרי קולנוע בכירים כגון רוג'ר איברט, דסון תומסון, סטיבן האנטר וליסה שוורצבאום, מוצגים ברשימה מיוחדת שנקראת "Top Critics", המציגה את הביקורות שלהם לקריאה באופן נפרד, אף על פי שהם משוקללים עם שאר הביקורות באתר.

שלוחות בינלאומיות

גרסאות מקומיות של האתר זמינות בבריטניה ובאוסטרליה. קוראים אשר נכנסים ל-Rotten Tomatoes מצרפת או מגרמניה מופנים אוטומטית לגרסה הבריטית של האתר, המכילה תאריכי יציאה לאקרנים באירופה, רשימת בתי קולנוע מקומיים, מידע על מכירות הכרטיסים ומקדמת ביקורות של מבקרים מבריטניה. כיום אין כל אפשרות למשתמשים אלה להיכנס לגרסה האמריקאית של האתר, למעט דרך פרוטוקול תקשורת מסוג Tunneling או דרך שרת פרוקסי מתאים. הגרסאות המקומיות מכילות את כל המידע שמכיל האתר האמריקאי, ועליו נוסף, מידע המתוחזק על ידי עורכים בלונדון ובסידני.

מתאם סטטיסטי למכירות כרטיסים

לפי מחקר לא מדעי שנערך בשנת 2008 על ידי אריק לאנדגארד (Erik Lundegaard), ‏סרטים אשר יצאו לאקרנים בשנת 2007 וקיבלו באתר ציון "fresh", הרוויחו בממוצע 1,000$ יותר לכל הקרנה מאשר סרטים אשר קיבלו באתר ציון "rotten"‏
מחקר נוסף שנערך על ידי העיתון USA Today בשנת 2003, ללא קשר ישיר לאתר, הגיע למסקנות דומות: "ככל שהביקורות טובות יותר, כך גבוהות יותר מכירות הכרטיסים". עוד מצא המחקר שבניגוד לדעה הרווחת, מבקרי קולנוע נוטים להסכים אחד עם השני יותר מאשר הם נוטים לחילוקי-דעות.
אזור לא מתורגם

בגנומיקה או בגנטיקה מולקולרית אזור לא מתורגם (באנגלית: Untranslated region, בראשי תיבות: UTR), מתייחס לשני הקצוות של מולקולת mRNA (רנ"א שליח) אשר אינם מתורגמים לחלבון, ותוחמים את הרצף המקודד (CDS) שמצוי במרכז המולקולה. 
מולקולת ה-mRNA נוצרת על פני ה-DNA בתהליך השעתוק המתרחש בגרעין התא, ולאחריו היא מיוצאת לציטופלסמה ושם היא מתורגמת לחלבון על ידי ריבוזומים. רצף החלבון נקבע על פי האזור המקודד שמצוי במולקולת ה-mRNA המתורגמת, בעוד שרצפי ה-UTR אינם מתורגמים, שכן רצפם אינו מהווה חלק ממסגרת הקריאה הפתוחה.
ה-UTR המצוי במעלה הזרם (upstream, "לפני") לרצף המקודד מכונה UTR‏ '5, בעוד שה-UTR שמצוי בקצה האחר של מולקולת ה-mRNA במורד הזרם (downstream, "אחרי") ביחס ל-CDS נקרא UTR‏ '3.
על אף שלאזורים אלו אין תרומה ישירה לרצף החלבון, נודעים להם תפקידי בקרה חשובים והם ממלאים תפקיד מכריע בקביעת היציבות של מולקולת ה-mRNA. 
ישנם מאגרי מידע המרכזים נתונים אודות אזורי UTR באורגניזמים שונים, לרבות רצף האזור בגנים שונים, חלבונים ו-miRNA הנקשרים אליו, מבנה מרחבי ועוד. בין מאגרי מידע אלו ניתן למנות את UTRdb ואת UTRome.

UTR‏ '3

ה-UTR‏ '3 הוא החלק ברצף מולקולת ה-mRNA שנמצא מיד לאחר קודון הפסק (stop codon), שמאותת לריבוזום על הצורך בעצירת התרגום. בדומה ל-UTR‏ '5 גם ה-UTR‏ '3 אינו מקודד לחלבון והוא מכיל רצפי בקרה שונים אשר באמצעותם ניתן לבקר את רמות הביטוי של התעתיק ותהליכים נוספים, ובכלל זה: פוליאדנילציה, יעילות התרגום, יציבות מולקולת ה-mRNA ומיקומה התוך-תאי.

מאפיינים

אורכו הממוצע של ה-UTR‏ '3 משתנה בין יצורים איקריוטים שונים ונע בין 200 נוקלאוטידים ועד לכ-1,000 נוקלאוטידים בממוצע. כך למשל, בתאי אדם אורכו הממוצע של האזור הוא 1,027.7 בסיסים, אך ישנם תעתיקים שבהם אורך ה-UTR‏ '3 מגיע ליותר מ-8,000 בסיסים, ולרוב ככל שאורכו של ה-UTR‏ '3 גדול יותר ביטויו של התעתיק נתון לבקרות רבות יותר. בתאי אדם אורך ה-UTR‏ '3 גדול פי שניים מאורכו ביונקים אחרים, והדבר מיצג את רמת המורכבות הגדולה בבקרת גנים באדם. הבקרה אינה נעשית רק על בסיס הרצפים לבדם אלא לעיתים היא מבוצעת על ידי יצירת מבנים מרחביים שניונים ב-UTR‏ '3 המזוהים על ידי חלבוני בקרה שונים.

UTR‏ '3 ומחלות

מוטציות ב-UTR‏ '3 עשויות לפגום בביטוי גנים באופן ישיר או עקיף, ובהתאם לכך נמצא קשר ביניהן לבין מחלות שונות. מחקרים העלו כי מוטציות ברצפי AREs עשויות להביא לממאירות ויצירת גידולים סרטניים, כמו כן נמצא כי בתאי סרטן יש בממוצע UTR‏ '3 קצר יותר, וכך תעתיקים רבים נתונים לבקרה פחותה.
כניסה של רצפים חוזרניים שמקורם בשגיאות בהכפלת ה-DNA או בפעילות של רטרוטרנספוזונים, לגנים שונים ב-UTR‏ '3 נמצאה כקשורה למחלות שונות כגון: ניוון שרירים מסוג מיוטוניה דיסטרופית, מומי לב מולדים ועוד.
אמאנסיו אורטגה

ביוגרפיה

אורטגה נולד בקסטיליה ולאון, ספרד. בגיל 14 עבר עם משפחתו ללה קורוניה, גליסיה. ב-1966 נישא לרוסליה מרה.
בשנת 1975 פתחו בני הזוג את החנות הראשונה ברשת האופנה זארה, אשר כיום מונה מעל 1,700 חנויות ברחבי העולם. ב-1986 התגרשו בני הזוג, אך מרה נותרה מבעלי המותג והייתה מעורבת בניהולו, עד מותה ב-2013. לבני הזוג נולדו בן ובת.
כיום החברה אינדיטקס אשר אורטגה מכהן כיושב הראש שלה כוללת את רשתות הביגוד זארה, פול אנד בר, סטרדיבאריוס, מאסימו דוטי, ברשקה, זארה הום, לאשט ואוישו. הרשת מעסיקה למעלה מ-90 אלף עובדים, כמרבית העובדים במטה הספרדי הם תושבי לה קורוניה שאורטגה העניק להם העסקה בתקופת שפל כלכלי.
בשנת 2007 דורג לראשונה ברשימת האנשים העשירים בעולם על ידי מגזין פורבס במקום השמיני עם הון בשווי של 24 מיליארד דולר. ב-2009 דורג במקום העשירי עם הון של 18.3 מיליארד. בשנת 2010 עלה למקום התשיעי עם הון של 25 מיליארד דולר. ב-2011 דורג שביעי ברשימה עם הון בשווי 31 מיליארד. ב-2012 דורג אורטגה במקום החמישי עם הון של 37.5 מיליארד דולר. בתחילת 2013 הוא דורג במקום השלישי עם שווי של 57 מיליארד דולר. בתחילת 2017 עלה למקום השני ברשימה עם 72.8 מיליארד דולר.
ב-2011 הודיע אורטגה על פרישתו מחברת אינדיטקס.
Nach dir, Herr, verlanget mich, רי"ב 150

Nach dir, Herr, verlanget mich (בעברית: אליך ה' נפשי אשא), רי"ב 150, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך. היא בוצעה במועד לא ידוע, בניגוד לרוב הקנטטות שלו שנכתבו לאירועים או מועדים ידועים. הקנטטה בולטת בתזמור המועט שלה, בשימוש הרב יחסית במקהלה ולא בזמרי סולו ובקטע לשלישייה.

היסטוריה ומילים

כתב היד של היצירה לא שרד לימינו והוא נמצא בכתביו של תלמידו של באך, כריסטיאן פרידריך פנצל. לכן, לא ידוע במדויק תאריך ההלחנה. עם זאת, מקובל להניח שזו אחת הקנטטות המוקדמות שלו, כאשר טווח השנים המשוער ליצירתה הוא 1704-1707 בהיותו בארנשטאדט. קטלוג זוואנג, שסידר את יצירות באך לפי סדר כרונולוגי, קבע את תאריך היצירה מאוחר יותר, ב-1708 או 1709. המוזיקאי הגרמני הנס-יואכים שולץ (Hans-Joachim Schulze), טוען שנפלו טעויות בהעתקת הטקסט של הקנטטה, וכי בגרסה המתוקנת קיים אקרוסטיכון של השם "דוקטור קונרד מקבאך" (DOKTOR CONRAD MECKBACH). מקבאך היה ראש העיר של מילהאוזן ויום הולדתו ה-70 נחגג ב-1707, בעת שחי שם באך. לכן, משער שולץ שהקנטטה נכתבה לכבוד אירוע זה. אחרים משערים על סמך אופי הטקסט שהקנטטה נכתבה עבור טקס חזרה בתשובה.
הטקסט משלב פסוקים ממזמור כ"ה בספר תהלים וקטעי שירה של מחבר לא ידוע, שילוב שמאפיין את הקנטטות המוקדמות של באך.
הקנטטה פורסמה לראשונה ב-1884 על ידי "חברת באך" שהוציאה לאור את כל יצירותיו. המלחין יוהנס ברהמס אימץ את המוטיב מקטע המקהלה האחרון והשתמש בו בסימפוניה הרביעית שלו שיצאה בשנה שלאחר מכן.

הקלטות

היצירה בוצעה והוקלטה למעלה מ-30 פעמים, בהם על ידי מנצחים ידועים כגון גוסטב ליאונהארדט (ב-1984), טון קופמן (ב-1994) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).
ואגנר מורה

ביוגרפיה

מורה נולד בעיירה רודלס וגדל בעיר סלבדור שבמדינת באהיה, בצפון-מזרח ברזיל. אמו הייתה עקרת בית, ואביו היה סמל בחיל האוויר הברזילאי. מורה הוא בוגר "האוניברסיטה הפדרלית באהיה" עם תואר בעיתונאות.

קריירה

הוא החל את דרכו כשחקן בקולנוע הברזילאי בתפקידים קטנים בסרטים שפרצו לתודעה העולמית וזכו להצלחה, כגון "אישה על הגובה", "קראנדירו", "איש השנה" ו"מאחורי השמש" של וולטר סאלס.
הוא פרץ ככוכב מקומי בברזיל בשנת 2005 בזכות תפקיד ראשי בדרמה הארוטית "עיר תחתית", לצדה של אליס בראגה.
בשנת 2007 הופיע מורה באחד הסרטים המצליחים ביותר שהופקו בברזיל – "יחידת עילית". בסרט גילם מורה את קפטן נסימינטו מהגדוד למבצעים מיוחדים של המשטרה הצבאית של ברזיל. לצורך התפקיד הוא התאמן יחד עם סוכני משטרה ברזילאים מיוחדים ובפרט עם פאולו סטובאני, ממפקדי הגדוד. מורה חזר לתפקיד קפטן נסימינטו גם בסרט ההמשך "יחידת עילית 2: האויב מבפנים", שיצא ב-2010 והיה רווחי ואף מוצלח מקודמו.
בשנת 2013 שיחק מורה לראשונה בתפקיד הוליוודי ובשפה האנגלית בסרט האקשן הבדיוני של ניל בלומקאמפ "אליסיום". בסרט שיחק בתור ספיידר, מבריח הפליטים איתו מתקשר מקס דה קוסטה (מאט דיימון).
בשנים 2015-2017 גילם מורה את דמותו של סוחר הסמים פבלו אסקובר בסדרת הטלוויזיה של רשת Netflix "נרקוס". כמו כן,  ב-2018 הוא ערך גם הופעת אורח באותו תפקיד בסדרת הבת שלה, נרקוס: מקסיקו.
ב-2019 ביים את סרטו הראשון, מריגלה, אודות חייו של הסוציאליסט קרלוס מריגלה.

חיים אישיים

מלבד היותו שחקן מצליח בברזיל מורה הוא גם סולן וחבר בהרכב מוזיקלי הנקרא "Sua Mãe".
מורה נשוי לצלמת סנדרה דלגדו ואב לשני בנים.
קשירה רפואית

קשירה רפואית היא צורת הרגעה הגורמת סבל רב למטופל בה, שמוכרת בבתי חולים פסיכיאטריים עוד מימי הביניים. 
חדר הקשירה הוא בדרך כלל חדר מבודד, ומלבד החפצים הנדרשים לקשירה עצמה הוא ריק. במהלך הקשירה נקשרים שניים או יותר מגפיו של החוסה אל מיטה מיוחדת. במהלך הקשירה תנועתו של הנקשר מאד מוגבלת והוא איננו כמעט יכול לזוז במהלך כל הקשירה.
על פי הנחיות משרד הבריאות אין לקשור חולה מעל לארבע שעות, ואם יש צורך בקשירה ארוכה יותר, דבר הקורה לעיתים, חייבת להיות בדיקה מחודשת בתום כל 4 שעות של מצבו הפיזי והנפשי של הנקשר. החוק הקיים כיום מאפשר גם קשירות לפרקי זמן ממושכים אף מעל 24 שעות (דבר הכרוך באישור מנהל בית החולים).
האדם הרשאי להורות על קשירה הוא פסיכיאטר או רופא אחר. גם אחות יכולה להורות על פעולה זו - במקרה ששני אלו לא נמצאים והצורך בקשירה הוא דחוף, אך למשך עד 30 דקות ולאחר מכן הדבר טעון באישור רופא.
עוד על פי הנחיות משרד הבריאות, נאסר כי קשירה תעשה עקב הסיבות הבאות: כאמצעי ענישה, כאמצעי חינוכי, כאמצעי לעיצוב ההתנהגות, כאמצעי הרתעה באלימות מילולית, כאמצעי לטפל באי שקט שאינו מסכן את המטופל או את סביבתו, בסירוב למלא הוראות, בסירוב ללקיחת טיפול תרופתי, באי הסכמה לאשפוז, במחסור בכוח אדם במשמרת, כאמצעי שליטה ליצירת משמעת בקרב המטופלים. 
על פי ההנחיות בכל מצב בו ניתן הדבר, יש להעדיף בידוד (סגירה בחדר מבודד וחסר גירויים כמו חדר הקשירה, אך ללא קשירה).
לאחרונה מצטמצם השימוש בחדרי קשירה (איזולאטור) לאור ההבנה כי דרך זו הולכת ונעשית טאבו בחברה המערבית, וישנה מחלוקת האם הקשירה מועילה למטופל או מזיקה למצבו.
כך למשל פורסמו בשנים האחרונות בתקשורת הישראלית, לראשונה, מקרים חריגים של ניצול לרעה על ידי הפסיכיאטרים של שיטת הרגעה זו.
ביל נידר

ביוגרפיה

נידר נולד בהמפסטד, ניו יורק וגדל בלורנס קנזס. הוא למד באוניברסיטת קנזס. 
באליפות המכללות של ארצות הברית שנערכה בשנת 1955 זכה נידר במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 17.45 מטר. באליפות ארצות הברית שנערכה בבולדר, קולורדו באותה שנה הוא זכה במדליית ארד בדיפת כדור ברזל בתוצאה של 17.02 מטר, אחרי פרי או'בריאן (17.82 מטר) וטום ג'ונס (17.23 מטר). 
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת מלבורן (1956) סיים נידר במקום שלישי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 17.71 מטר. במשחקים עצמם הוא זכה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 18.18 מטר, אחרי פרי או'בריאן שהגן על תוארו בשיא אולימפי חדש של 18.57 מטר ולפני ירי סקובלה מצ'כוסלובקיה (17.65 מטר). באליפות ארצות הברית שנערכה בבייקרספילד, קליפורניה אותה שנה הוא סיים במקום רביעי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 17.33 מטר.

אלוף ארצות הברית

באליפות ארצות הברית שנערכה בדייטון, אוהיו בשנת 1957 זכה נידר במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 18.76 מטר. שנה לאחר מכן, באליפות ארצות הברית שנערכה בבייקרספילד בשנת 1958 הוא סיים במקום רביעי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 17.90 מטר ולא הצליח להגן על תוארו. באליפות ארצות הברית שנערכה בבולדר בשנת 1959 הוא סיים שוב במקום רביעי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 18.31 מטר, 1 ס"מ ממדליית ארד שבה זכה דאלאס לונג.

שיאן עולם ואלוף אולימפי

בתחרות שנערכה בפאלו אלטו, קליפורניה ב-19 במרץ קבע נידר בהדיפת כדור ברזל שיא עולם חדש של 19.45 מטר, שיפור לשיא העולם בן השבועיים של בן ארצו דאלאס לונג (19.38 מטר). שיאו החזיק מעמד שבוע ונשבר על ידי לונג (19.67 מטר). שבוע לאחר מכן, בתחרות שנערכה באוסטין, טקסס, הוא החזיר לעצמו את שיא העולם כשקבע תוצאה של 19.99 מטר. חודשיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בוולנט ב-12 באוגוסט הוא קבע שיא עולם חדש של 20.06 מטר ובכך היה לאדם הראשון שהודף למרחק של יותר מ-20 מטר. שיא זה החזיק מעמד שנתיים ונשבר על ידי לונג (20.08 מטר). 
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת רומא (1960) הוא סיים רק במקום רביעי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 18.84 מטר. למרות זאת הוא צורף למשלחת האמריקאית כמחליף. למזלו, שלושה שבועות לאחר שקבע את שיאו העולמי, דייוויד דייוויס פרש בגלל פציעה ובכך התאפשר לו להשתתף במשחקים האולימפיים עצמם שבהם זכה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בשיא אולימפי חדש של 19.68 מטר, לפני פרי או'בריאן (19.11 מטר) ודאלאס לונג (19.01 מטר) ובכך זכו האמריקאים בכל שלוש המדליות. באליפות ארצות הברית שנערכה בבייקרספילד באותה שנה הוא זכה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.05 מטר בתוצאה זהה לזו של או'בריאן שזכה במדליית זהב ולפני דייוויד דייוויס שזכה במדליית ארד (18.96 מטר).
מקפת לסקר הירח

המשימה

הגשושית פותחה במרכז טיסות החלל גודרד של נאס"א. זו גשושית כבדה (1,900 ק"ג) ומתוחכמת שנבנתה על מנת להקיף את הירח ממסלול קוטבי למשך שנת ארץ אחת. במסגרת הרחבת המשימה (עד 5 שנים נוספות) ניתן להשתמש ב-LRO כתחנת תקשורת בין כדור הארץ למשימות נוספות שישלחו אל הירח, כמו למשל נחתות או רכבי סיור.
ב-11 בפברואר 2009, אחרי שבנייתה הסתיימה, הועברה הגשושית ממרכז גודרד אל נמל החלל קייפ קנוורל. התכנון המקורי היה לשגר את ה-LRO באוקטובר 2008 אבל לאחר מספר דחיות הגשושית שוגרה ב-18 ביוני 2009 מ-SLC-41 בנמל החלל קייפ קנוורל.

מהלך המשימה

ב-23 ביוני 2009 נכנסה המקפת למסלול סביב הירח, לאחר מסע בן 4 וחצי ימים מכדור הארץ. במהלך המסע נעשה תיקון מסלול אחד. כשהגיעה המקפת אל צידו הרחוק של הירח הופעלו מנועיה והכניסו אותה למסלול אליפטי סביב הירח. ב-15 בספטמבר, אחרי בדיקת מערכות, החלה המקפת את משימתה המרכזית - להקיף את הירח בגובה 50 ק"מ למשך שנה ולבצע את מטלותיה. אחרי סיום המשימה העיקרית בספטמבר 2010, הועברה LRO לידי Science Mission Directorate של נאס"א.

איתור אתר התרסקותה של בראשית

ב-15 במאי 2019, כחודש לאחר התרסקותה של הגשושית בראשית, פרסם מרק רובינסון, חוקר ראשי בצוות משימת הצילום של המקפת (LROC), תמונות של אתר ההתרסקות, מתוך שלושת זוגות תמונות שצולמו על ידי צמד מצלמות הזווית הצרה (NAC) שלה ב-22 באפריל, 11 ימים לאחר ההתרסקות. בתמונות נראה בבירור כתם כהה בקוטר של כעשרה מטרים, המוסבר כשטח מחוספס בנקודת התנגשות הגשושית באדמת הירח, שאינו נראה בתמונות שצולמו בהקפה קודמת של המקפת. עיבוד תמונה המשווה בין התמונות הללו חושף כתם בהיר סביבות הכתם הכהה, בקוטר של כ-30-50 מטרים, וממנו חורגת דרומה קרן בהירה באורך של כמאה מטרים, המוסברים כדפוסים של התפרצות חלקיקים עדינים או גזים שהתרחקו במהירות מנקודת ההתנגשות, חשפו את השכבה העליונה של רגולית הירח ופיזרו חלקיקי קרקע עדינים. 
הגשושית נעה בנחיתתה מצפון הירח לדרומו, והנמיכה תוך כדי מעוף בקשת רחבה כלפי קרקע הירח. עקב תקלת הבלימה ואי התייצבות הגשושית בזווית אנכית לקרקע אותר מיקום ההתנגשות דרומית לאתר הנחיתה המיועד. נקודת הציון, קואורדינטות סלנוגרפיות ‎32.5956° צפון, 19.3496° מזרח, הוערכה באמצעות השוואת התמונות שצולמו ב-22 באפריל לשבע תמונות שצולמו מוקדם יותר, במרווח טעות של 95%, כעשרים מטרים בקו הרוחב ושמונה בקו האורך. 
קנה המידה של התמונות גדול מכדי לקבוע האם הכתם הקטן הינו מכתש שנוצר במקום הפגיעה, או שמא פגיעת הגשושית השבירה בתאוצה גבוהה ובזווית נמוכה לאדמת הירח (פחות מעשר מעלות) מנעו יצירת צורת מכתש.
גונסלו חארה

קריירת מועדונים

חארה נולד בואלפן שבצ'ילה. השחקן התחיל את הקריירה במקצועית של בקבוצת ואצ'יפאטו הצ'יליאנית. ב-4 שנים בקבוצה הופיע ב-69 משחקי ליגה, וכבש שער אחד. ב-2007 עבר חארה לקולו-קולו. חארה שיחק בקולו-קולו 3 שנים. במהלך תקופה זו שיחק 64 משחקי ליגה במדי הקבוצה, וכבש שער אחד.
באוגוסט 2009 סוכם בין קולו-קולו לוסט ברומיץ' אלביון מליגת הצ'מפיונשיפ האנגלית על העברתו של חארה לאנגליה, תמורת 1.4 מיליון לירות שטרלינג. ב-25 באוגוסט 2009 חתם חארה על חוזה ל-3 שנים בקבוצה האנגלית. חארה כבש את שער הבכורה שלו באנגליה ב-7 בנובמבר 2009, בניצחון החוץ 1-2 על לסטר סיטי. בסיום עונתו הראשונה של חארה בוסט ברומיץ' עלתה הקבוצה לפרמייר ליג, לאחר שסיימה במקום ה-2 בליגה. בעונה הבאה כבש חארה נגד ארסנל בניצחון קבוצתו 2-3 במשחק שנערך באצטדיון האמירויות.
ב-21 באוקטובר 2011 חזר חארה לצ'מפיונשיפ, כאשר חתם על חוזה השאלה בברייטון אנד הוב אלביון, עד לינואר 2012. עם זאת, ב-20 בדצמבר 2011 חזר חארה לוסט ברומיץ', בעקבות פציעות רבות של שחקני הקבוצה. בינואר 2012 חזר חארה לברייטון עד לסיום העונה.
ב-10 בינואר 2013 חתם חארה על חוזה השאלה בנוטינגהאם פורסט, עד לסיום העונה. ב-19 ביוני 2013, לאחר ששוחרר מוסט ברומיץ', חארה חתם בנוטינגהאם פורסט על חוזה עד לסיום עונת 2013/2014. ב-27 במאי 2014 היה חארה אחד מ-7 השחקנים ששוחררו מהקבוצה.
ב-16 ביולי 2014 חארה חתם על חוזה לשנתיים במיינץ מהבונדסליגה הגרמנית. ב-15 באוגוסט 2014 החמיץ חארה את הפנדל המכריע של קבוצתו מול קמניצר מהליגה השלישית במסגרת הסיבוב הראשון של הגביע הגרמני דבר שהביא להדחת קבוצתו מהמפעל. ב-16 בינואר 2016 שוחרר מהקבוצה. ב-19 בינואר 2016 חזר צ'ילה וחתם באוניברסידד דה צ'ילה.

נבחרת צ'ילה

בשנת 2005 השתתף חארה עם נבחרת צ'ילה עד גיל 20 בגביע העולם עד גיל 20. במהלך הטורניר כבש שער בניצחון 0-7 על הונדורס.
חארה זומן לראשונה לנבחרת צ'ילה הבוגרת בשנת 2006, לקראת סבב משחקי ידידות נגד צפון אירלנד, נגד חוף השנהב ונגד שוודיה. הוא כבש את שער הבכורה שלו במדי נבחרת צ'ילה ב-19 ביוני 2008, במשחק נגד ונצואלה, במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010. חארה שיחק עם נבחרת צ'ילה בקופה אמריקה 2007, במונדיאל 2010, בקופה אמריקה 2011 ובמונדיאל 2014. בשמינית גמר מונדיאל 2014, הגיעה נבחרת צ'ילה לדו-קרב בעיטות עונשין עם ברזיל. חארה נבחר לבועט החמישי של נבחרת צ'ילה. השחקן החטיא את הבעיטה, ובעקבות כך הודחה צ'ילה מגביע העולם.
בקופה אמריקה 2015 חארה דחף את אצבעו לישבנו של שחקן נבחרת אורוגוואי אדינסון קבאני, האחרון הורחק מהמשחק. לבסוף הרחיקו את קבאני וחארה משני משחקים.
קאיראט אלמטי

היסטוריה

קאריאט אלמטי, ביחד עם המועדונים אירטיש פבלודר ואסטנה מהווים את המועדונים המובילים בקזחסטן. הקבוצה זכתה בשתי אליפויות ליגת העל הקזחית בשנים 1992 ו-2004 וכן זכתה בגביע הקזחי בשנים 1992, 1996, 1999, 2001, 2003, 2014 ו-2015. 
עם הצטרפות פדרציית הכדורגל של קזחסטן לאופ"א, קאיראט אלמטי הפך למועדון הקזחי הראשון שהשתתף בתחרות קבוצות אירופית כלשהי, בהשתתפותו במוקדמות ליגת האלופות בעונת 2005/2006. הקבוצה ניצחה במשחק הראשון את ארטמדיה ברטיסלבה בתוצאה 2-0 אך במשחק השני הפסידה 1-4 ולכן לא העפילה לשלב המוקדמות השני.

המשבר הכלכלי (2007-2009)

בסוף עונת 2006, נותן החסות הראשי של המועדון, "קזחסטן טמיר ז'וליי" (חברת הרכבות הלאומית של קזחסטן), עזב. זה זירז משבר פיננסי שנמשך עד תחילת עונת 2007. כתוצאה מכך, רוב השחקנים של המועדון עברו לקבוצות אחרות. המועדון נכנס לעונת 2007 עם קבוצה מנוסה וצעירה. בחודש יולי 2007, קבוצת משקיעים פרטיים השתלטה על המועדון והשקיעה כ-4 מיליון דולר במועדון. המועדון התקדם לרבע גמר הגביע הקזחי, אבל בליגה הוא היה קרוב מאוד לירידה לליגה השנייה, לאחר שסיים במקום השלושה עשר בעונה זו. בתחילת שנת 2009, המועדון הכריז על עצמו שפשט את הרגל והורד לליגה הקזחית הראשונה (הליגה השנייה בקזחסטן). בחודש נובמבר 2009, קאיראט אלמטי זכתה באליפות הליגה הקזחית הראשונה וחזרה לליגת העל הקזחית.

ההתחדשות

בשנת 2009 70% ממניות הקבוצה נרכשו על ידי חברת קזרוסגז שבבעלות האוליגרך הקזחי קאיראט בורנבאייב. הקבוצה רכשה שחקנים חדשים לרבות כוכבים כמו אנטולי טימושצ'וק ואנדריי ארשבין והפכה לאחת הקבוצות המובילות בכדורגל הקזחי ובעונת 2016/2017 סיימה כסגנית האלופה.

האצטדיון

האצטדיון המרכזי באלמאטי נבנה בשנת 1958 וכולל 4 יציעים ובעל קיבולת של 23,804 מקומות.
מקום בעולם

"מקום בעולם" הוא מגזין חודשי מבית "עולם קטן" המיועד לבני נוער דתיים לאומיים. עורכי המגזין הם דוד שמחון ואיילת כהנא. 
ביולי 2015 שינה הירחון את שמו מ"עולם קטן המגזין" ל"מקום בעולם".

רקע

המגזין הוקם על ידי מערכת "עולם קטן", והוא מיועד לבני נוער במגזר הדתי לאומי. הוא יצא לאור לראשונה בחודש תשרי תשע"א (ספטמבר 2011), ויוצא מאז בכל ראש חודש עברי. עורכיו הראשונים היו חנן והדס בן ארי.
לצורך כתיבת המגזין, הוקמה מחלקת מנויים והוגדלו מחלקות התוכן, אליהם גויסו עורכים, עיתונאים, ציירים וכתבים נוספים. בין המצטרפים, ניתן למצוא את נועה ירון-דיין, מחברת הספר "מקימי", אשר כותבת טור אישי קבוע במגזין.
מטרת המגזין, על פי העורך הראשי של מערכת "עולם קטן", יוסף רוסו, היא "אפשרות ליצור קשר עמוק יותר עם הנוער [...] להעביר חומר איכותי וערכי לעולם הפנימי ולתרבות הפנאי שלו".

מבנה המגזין

במגזין מופיעים מדי חודש מגוון מדורים, וביניהם כתבות, טורים אישיים, שו"תים, תרבות, סיפורים, טיולים, ידע, ספורט. המגזין נוגע בכל הנושאים הבוערים והמטרידים בקרב חברת הנוער הדתית-לאומית - תנועת נוער, לחצים חברתיים, ארץ ישראל, טרמפים, אמונה, בית ספר, בנים ובנות, מחשבים, וגאדג'טים.
בין הכותבים שנמנים עם המגזין ניתן למצוא את:נועה ירון-דיין, ארנון סגל, הראל חצרוני, דוד גולדשמיד, חיים אקשטיין, מתן צור, צבי-יהודה פז, ועוד.
עשיית עושר ולא במשפט

עשיית עושר ולא במשפט, או עשיית עושר, הוא שם כללי למספר עילות תביעה משפטיות שלא נופלות במסגרת דיני החוזים, דיני הנזיקין או מערכת דינים אחרת של המשפט האזרחי. 
עשיית עושר ולא במשפט, משמעותה שצד אחד מתעשר על חשבון הצד האחר, כשהדבר לא מגיע לו. הדוגמה הקלאסית היא טעות בחישוב, אשר בעקבותיה יש צד אחד אשר מתעשר, אבל יש גם צד אחר אשר מפסיד.

דיני "עשיית עושר" הם ענף משפטי, שעומד בין דיני החיובים לבין דיני הקניין. דיני עשיית עושר בישראל מעוגנים בחוק עשיית עושר ולא במשפט, התשל"ט-1979.

עילות נוספות

בנוסף על העיקרון הכללי, החוק קובע שתי עילות פרטניות המקימות זכות להשבת ההתעשרות. המשותף לשתי העילות הוא שבשתיהן המזכה הוא שהביא להתעשרות. קבוצה אחת של מצבים מעין אלו הם מצבים בהם המזכה פרע חוב של אדם הזולת מיוזמתו. סעיף 4 לחוק קובע כי גם "המתנדב" זכאי לתבוע השבה, כל עוד לא הייתה סיבה סבירה לזוכה להתנגד לפירעון החוב.
עילה נוספת נוגעת לפעולת הצלה. מדובר במצב בו אדם פועל להצלת גופו או רכושו של הזולת. על-פי סעיף 5 לחוק, המזכה זכאי לדרוש החזר הוצאות פעולתו. פרופ' דניאל פרידמן, הציע שהחזר ההוצאות צריך לכלול גם שכר ראוי למציל, במטרה לתמרץ הצלה.

הקשר למשפט העברי

החוק הוא דוגמה לחקיקה ראשית במשפט הישראלי המבוססת על עקרונות המשפט העברי, שגם על פיו אין זה מוסרי ואין זה חוקי לנצל טעויות או מצבי ביניים על מנת להתעשר על חשבון הזולת.
מעבר למהותו, גם שמו של החוק הוא מן התנ"ך: "קורא דגר ולא ילד עושה עושר ולא במשפט" (ספר ירמיה, פרק י"ז, פסוק י"א).