google/wiki40b huggingface dataset:
ארקדי רוטשטיין

ביוגרפיה

ארקדי רוטשטיין נולד בלבוב. החל משנת 1988 הוא התחיל להשתתף בתחרויות מחוץ לגבולות ברית המועצות. במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 הוא התגורר באוקראינה. בשנת 1994 הוא ניצח בתחרות שנערכה בפריז לצד אלכסנדר גולדין. החל משנת 1998 רוטשטיין מתגורר בגרמניה ומשחק בליגה המקומית.
בשנת 2001 הוא ניצח בתחרות בינלאומית בגרמניה (הקדים את גנדי פיש שסיים במקום השני ואת לב גוטמן שסיים במקום השלישי). באותה שנה ברקלינגהאוזן הוא סיים במקום הרביעי (מיכאיל פייגין סיים במקום השלישי וזבולון (לאוניד) גופשטיין במקום החמישי).
בשנת 2007 בתחרות שנערכה ביוון הוא חלק את המקום הראשון-שני עם פליקס לוין.
אונה הולברוק

ביוגרפיה

הולברוק נולדה וגדלה בקנדה לאם ממוצא מרוקאי ואב ממוצא אירופאי ועלתה לישראל. היא החלה לרקוד בגיל צעיר, בתחילה ריקוד סיני וריקודי בטן ומאוחר יותר, בגיל 9, בלט קלאסי. למדה בבית הספר הלאומי למחול של קנדה. בתחילת שנות ה-90 למדה באקדמיה למוסיקה ולמחול ע"ש רובין בירושלים. לאחר מכן המשיכה את לימודי המחול באולפן למחול בת דור, "ברודוויי דנס סנטר" בניו יורק, "בלט ג'אז ארט" בפריז, ובית הספר Move On בווינה.

קריירה

הולברוק נמנית עם הצוות המקורי של להקת מיומנה והופיעה עם הלהקה בארץ ובחו"ל. בהמשך הופיעה גם עם להקת שקטק.

עובדת כמורה לריקוד ומתמחה במגוון סגנונות: מודרני, ג'אז, היפ הופ, אפרו, תיפוף גוף ועוד.
הייתה חברת פאנל השופטים בתוכנית הטלוויזיה "נולד לרקוד" לצד עידו תדמור, מיכל אמדורסקי ודוד דביר.
הנחתה את "קבוצת הסטריט" בתוכנית ההמשך "לא נפסיק לרקוד".
בשנת 2008 לימדה במגמת המחול בבית הספר התיכון עירוני ה' חיפה. כיום בעלת סטודיו בתל אביב.

חיים אישיים

הייתה נשואה לשחקן והזמר צחי הלוי ולהם בן.
תרבות האינטרנט

המונח תרבות האינטרנט או תרבות הסייבר (cyberculture) מתייחס אל מכלול היבטי התרבות שהתפתחה עם הופעת האינטרנט. המצאה זו שינתה במידה מהפכנית את צורת התקשורת בין בני אדם, ויצרה השפעה תרבותית ניכרת על דורנו.

מאפייני התרבות החדשה

תרבות האינטרנט היא תרבות דינמית המשתנה ללא הפסק, עקב התפתחות הטכנולוגיה והעלייה במספר הגולשים באינטרנט. עם זאת, ניתן לזהות בה מספר מאפיינים עיקריים:

בישראל

המדור קפטן אינטרנט, שהופיע בעיתון "הארץ", יכול להחשב כאחד המייצגים הראשונים של תרבות האינטרנט. כמוהו אתרי תוכן כמו: IOL, מוניטור וקורקינט.
שנות הביצה של קרמיט

תקציר העלילה

הסרט מספר על קרמיט הצפרדע בהיותו בן 12 לאחר תקופתו כראשן. הוא ושני חבריו לביצה קרוקר וגוגולס סקרנים לדעת מה יש מעבר לביצה. אך שמעו שיש שם רק צרות. יום אחד כאשר ברחו השלושה מביריון בשם בלוץ' יצאו אל מחוץ לביצה. משאית של איש בעל חנות חיות באה ולקחה את גוגלס ובלוץ' אל חנות החיות. קרמיט וקרוקר יצאו להצילם. בדרך הם פגשו כלבה בשם פיליגרם שהתנדבה לעזור להם בחיפוש. הם מצאו את המשאית האדומה ובסוף הגיעו לחנות החיות. מנהל החנות דיבר עם פרופסור בתיכון שביקש צפרדעים. מאוחר בלילה המנהל נתן לפרופסור את כול הצפרדעים וביניהם גוגולס ובלוץ'. כשקרמיט וקרוקר גילו שאיחרו בבוקר הם עבדו על מנהל החנות והוא הביא גם אותם לתיכון אל הפרופסור. פיליגרם עקבה אחריהם. השלושה נמלטו מהמנהל של החנות וברחו עד שהם הגיעו לשיעור ביולוגיה ושם מצאו את גוגולס ובלוץ'. כשהפרופסור גילה שצפרדעים יכולות לדבר הוא שיחרר אותם. המנהל הקפיץ את הצפרדעים חזרה לביצה. ופיליגרם הפכה להיות הכלבה של המנהל.
גלריה גורדון

היסטוריה

גלריה גורדון נוסדה על ידי ישעיהו (שעיה) יריב. בראשית פעולתה הייתה הגלריה מזוהה עם אמנים ישראלים אוונגרדים, כגון רפי לביא, אביבה אורי, יחיאל שמי, הנרי שלזניאק, אורי ליפשיץ ואחרים, לצד הצגת יצירתם של אמנים מרכזיים כיוסף זריצקי, לאופולד קרקואר, אביגדור אריכא. בתחילה מוקמה הגלריה ברחוב גורדון, אולם במהלך הזמן העתיקה את מיקומה לחלל ברחוב בן-יהודה מס' 95. בשנת 1977 צמצמה גלריה גורדון את הקף תערוכות היחיד והפכה לבית המכירות הפומביות הראשון בישראל, בתחילה בשותפות עם דבורה שוקן. במהלך שנות השמונים והתשעים ניהלה הגלריה 49 מחזורי מכירות והייתה לגורם מרכזי בייצוג אמנים ישראליים בשוק האמנות המקומי והבינלאומי.
כיום, מייצגת הגלריה בעיקר את אמני "דור הביניים" כגון עדו בר-אל, פיליפ רנצר, לארי אברמסון, שרון פוליאקין, אסף בן צבי, מיכל נאמן, סמדר אליאסף, יאיר גרבוז, דגנית ברסט ואחרים, לצד אמנים צעירים יותר כגל וינשטיין, סשה סרבר ואחרים.
בשנת 2001 פרש מייסדה, ישעיהו שעיה יריב, והעביר את מלאכת הניהול לידי בנו, אמון יריב. בשנת 2016 נפתח חלל תצוגה נוסף לגלריה ברחוב הפלך 6 בדרום תל אביב ובקיץ 2018 עברה הגלריה מרחוב בן יהודה למשכנה החדש, ברחוב הזרם 5. הגלריה היא הבעלים של אחד מעשרת האוספים הפרטיים הגדולים ביותר של אמנות ישראלית. חלקו מושאל בהשאלות ארוכות טווח למוזיאון ישראל, מוזיאון תל אביב, מוזיאון רמת גן ומוזיאון מונארט באשדוד.
ישכר דוב ליפשיץ

תולדות חייו

נולד לרבי אריה לייבוש, האדמו"ר מאפטא, בעל "יסוד לקרא" ו"ישמח צדיק", שהיה נכד רבי אריה לייב ליפשיץ (בעל "אריה דבי עילאי"); ולהדסה, בת רבי חיים מאיר מפינטשוב בעל "אמרי חיים" ו"מנחת יהודה".
בשנת תרנ"ח התחתן עם בילא, בת רבי אברהם שלום הלברשטאם, האדמו"ר מסטרופקוב. לאחר נישואיו ישב אצל חותנו ועסק בתורה. בהמלצת חותנו התמנה בשנת תרס"א למורה צדק ואדמו"ר בעיר אונגוואר, שם ניהל את עדתו כארבעים שנה. בשנת תרס"ט הקים בית מדרשו שנקרא "סטאפקווער בית מדרש", והיה מכניס אורחים ובפרט פליטים רבים בשנות מלחמת העולם הראשונה.
בשמיני עצרת תרע"ה נפטרה זוגתו. הוא נישא בשנית לאסתר, בת הרב יחיאל נתן מבארדיוב (נכד רבי ברוך הלברשטאם האדמו"ר מגורליץ).
רבי ישכר דוב נרצח על ידי הנאצים בכ"ה באייר תש"ד (1944). אשתו אסתר נרצחה יומיים לפני כן.
חלק מדברי תורתו נדפס בספר "דברי ישכר דוב".
דילון ברוקס

נעורים ומכללות

ברוקס נולד במיסיסוגה שבאונטריו, קנדה, וגדל בעיר הנדרסון שבנבדה, ארצות הברית. בשנת 2014 החל ללמוד באוניברסיטת אורגון, ובשלוש עונותיו בקבוצת האוניברסיטה קלע 14.8 נקודות בממוצע למשחק. בעונתו האחרונה באורגון, 2016/2017, הוביל את הקבוצה עד שלב חצי גמר טורניר אליפות המכללות, בו הפסידה אורגון לאוניברסיטת קרוליינה הצפונית בתוצאה 76–77. בסיום אותה עונה זכה ברוקס בתואר שחקן העונה במחוז ה-Pac-12, ונבחר לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות.

קריירה ב-NBA

בדראפט ה-NBA לשנת 2017 נבחר ברוקס על ידי יוסטון רוקטס בבחירה ה-45, ומיד נשלח בטרייד לממפיס גריזליס עבור בחירת דראפט עתידית. במשחק הבכורה שלו ב-NBA עלה מהספסל וקלע 19 נקודות בניצחון קבוצתו מול ניו אורלינס פליקנס, ובכך קבע שיא נקודות לשחקן קנדי במשחקו הראשון ב-NBA. החל ממשחקו התשיעי בליגה ועד סיום עונת הרוקי תפקד כשחקן חמישייה בממפיס, בעמדת הקלע. לאורך אותה עונה הציג שיפור ניכר ככל שהתקדמה; ב-62 המשחקים הראשונים של קבוצתו קלע 9.0 נקודות בממוצע למשחק, וב-20 האחרונים תרם 17.0 נקודות. במשחק סיום העונה קלע שיא קריירה של 36 נקודות במשחק מול אוקלהומה סיטי ת'אנדר.
ב-9 בינואר 2019, לאחר 18 משחקים בעונת 2018/2019, פורסם כי ברוקס ייאלץ להחמיץ את המשך העונה בשל פציעה בבוהן רגלו הימנית.

נבחרת לאומית

בשנת 2015, בהיותו בן 19, השתתף ברוקס במשחקים הפאן-אמריקאיים כשחקן נבחרת קנדה, וזכה עמה במדליית הארד.
מרדכי כספי

מרדכי כספי (זילברמן) (י"א בניסן תרמ"ה, מרץ 1885 – ו' באלול תש"ז, אוגוסט 1947) היה עסקן ציוני ששימש כמזכירו האישי של חיים ויצמן. הוא היה מעורב ברכישת קרקעות בארץ ישראל וביישובן ביהודים, והיה ממקימי שכונת תלפיות בירושלים וחבר אספת הנבחרים הראשונה. כן התגורר כספי בשכונה במשך שנים ארוכות, ואף שימש כראש הוועד השכונתי.
נולד בירושלים בשנת תרמ"ה (1885). אביו אברהם חיים כספי (זילברמן) היה סוחר, מראשוני המדפיסים ועסקן בעיר, ואמו נחמה רבקה בת ר' משה יהושע יאנובר (דיסקין) הייתה ממשפחת בעל "משכיל לאיתן", ממייסדי שכונת מאה שערים.
בשנות ה-30 שימש כספי כקונסול מדינת לטביה בממשלת המנדט הבריטי בארץ ישראל, אף על פי שלא דיבר כלל את השפה הלטבית. הוא היה חבר במסדר הבונים החופשיים, ובין השנים 1942–1944 אף עמד בראש הלשכה הירושלמית של הארגון. כן היה חבר בארגון "בני ברית" היהודי, שמטרתו סיוע לנזקקים.
היה נשוי לרבקה, נכדתו של מיכל הכהן, ממייסדי "הלבנון". הותיר שני בנים ושלוש בנות.
על שמו נקרא היום פרויקט המגורים "מתחם כספי" שבצפון תלפיות, בסמוך לרחוב הנושא את שמו.
Session

מימושי תוכנה

סשנים בפרוטוקול TCP בדרך כלל ממומשים ברמת התוכנה, באמצעות יצירת תהליכים בנים (child processes) או על ידי שימוש בריבוי תהליכונים (multithreading). במקרה זה, עבור כל סשן חדש שנוצר נפתח תהליך או תהליכון חדש. סשנים בפרוטוקול HTTP בדרך כלל לא ממומשים על ידי שימוש בתהליכון עבור כל סשן, אלא על ידי שימוש בבסיס נתונים אשר שומר מידע אודות המצב של כל סשן. היתרון בשימוש בריבוי תהליכים או תהליכונים הוא בכך שהלוגיקה של התוכנה יכולה להיות פשוטה יחסית, מכיוון שכל תהליכון הוא ישות בעלת היסטוריה משלה ועם משתנים משלה שהיא מכמסת. החיסרון הוא בתקורת משאבים גבוהה, ובכך שהסשן יכול לאבד במקרה של הפעלה מחדש של המערכת (ראו: persistence).
במקרים בהם הלקוח עשוי להתחבר לכל אחד מהשרתים באשכול (cluster) של שרתים, נוצרת בעיה מיוחדת בשימור ההמשכיות כאשר השרתים חייבים לשמור מידע אודות מצב הסשן. במקרה כזה חייבים להכווין את הלקוח לאותו השרת למשך כל זמן הקיום של הסשן, או שהשרתים חייבים להעביר את נתוני הסשנים בצד השרת באמצעות מערכת קבצים משותפת או בסיס נתונים משותף. אחרת הלקוח עשוי להתחבר מחדש לשרת שונה מזה שהתחיל איתו את הסשן, מה שיגרום לבעיות כאשר לשרת החדש אין גישה אל נתוני הסשן שנשמרו בשרת הקודם.

HTTP Sessions

תחילה היה נחשב שגרסה 1.1 של פרוטוקול ה-HTTP מאפשרת רק בקשה ותגובה (request and response) אחת במהלך סשן HTTP יחיד. עם זאת, בשנת 1996 דייוויד הוסטטלר ויין יצר פתרון שעקף מגבלה זו, כך שניתן יהיה להשתמש ב-session IDs על מנת לאפשר עיבוד רב-שלבי של טרנזקציות רשת (multiple phase web transaction processing). הגרסה הראשונה של מערכת לניהול סשנים נקראה Deity ("אלוהות"). גרסה 1.1 של פרוטוקול ה-HTTP שופרה עוד יותר על ידי השלמת ה-(Common Gateway Interface (CGI ובכך אפשרה שימור קל יותר של סשן רשת ותמיכה בעוגיות והעלאת קבצים.
רוב הסשנים שנפתחים בין שרת ללקוח מנוהלים בשכבת התעבורה – עבור כל סשן נפתח חיבור אחד. עם זאת, כל שלב (phase) בסשן של טרנזקציית רשת בפרוטוקול HTTP יוצר חיבור נפרד (חיבור נפרד עבור כל זוג של בקשה-תגובה). שימור ההמשכיות בין שלבים דורש שימוש במזהה סשן (session ID). המזהה מוטבע בתוך האלמנטים <”…”=a href> ו-<form> של שפת ה-HTML בדפי אינטרנט דינמיים, כך שהוא מועבר חזרה אל ה-CGI בצד השרת. לאחר מכן ה-CGI משתמש ב-session ID על מנת להבטיח את המשכיות הסשן בין שלבי הטרנזקציה. אחד היתרונות של חיבור נפרד עבור כל שלב הוא בכך שזה עובד טוב על פני חיבורים עם רוחב פס נמוך.
הוועדה האמריקנית למצבות קרב

הוועדה האמריקנית למצבות קרב (באנגלית: American Battle Monuments Commission) היא סוכנות של הממשל הפדרלי של ארצות הברית, המופקדת על הקמתם, הפעלתם ותחזוקתם של בתי קברות צבאיים ואנדרטאות של ארצות הברית באזורים שמחוץ לגבולותיה. הוועדה הקימה במדינות שונות בעולם 24 בתי קברות צבאיים ו-27 אנדרטאות. כמעט כולם מוקדשים להנצחת חיילי ארצות הברית שלחמו ושנפלו בשתי מלחמות העולם.

תולדות הוועדה

לאחר מלחמת העולם הראשונה התברר בארצות הברית הצורך בהקמת סוכנות ממשלתית, שתתכנן, תקים ותתחזק בתי קברות צבאיים ואנדרטאות לחיילי ארצות הברית בארצות בהן לחמו. לפיכך הוקמה הוועדה בשנת 1923 על ידי חוק של הקונגרס.
לאחר המלחמה זו הקימה הוועדה 14 אנדרטאות ללוחמי המלחמה, מהן אחת בוושינגטון די. סי. שבעה בתי קברות צבאיים באירופה הועברו לטיפול הוועדה ב-1934.
לאחר מלחמת העולם השנייה הייתה הוועדה שותפה לבחירת אתרים להקמת 14 בתי קברות צבאיים מחוץ לגבולות ארצות הברית, שנבחרו בשל מיקומם וההקשר ההיסטורי שלהם. הם נבחרו מבין מאות אתרי קבורה צבאיים שהוקמו בחזיתות הלחימה. אלו פורקו לאחר המלחמה וגופות מרבית החללים בהם הוחזרו לקבורה בארצות הברית. לאחר מלחמה זו הקימה הוועדה מספר קטן יותר של אנדרטאות - חלקן על אדמת ארצות הברית. מקצת האנדרטאות הוקמו עשרות שנים לאחר המלחמה.
עם השנים הועברו לטיפולה של הוועדה גם אתרי קבורה ואנדרטאות המתייחסים למלחמות אחרות.
מספר המבקרים באתרים שבטיפול הוועדה נאמד במיליונים מדי שנה. הוועדה מקיימת שירותי מידע למבקרים ומארגנת ביום הזיכרון הלאומי של ארצות הברית טקס זיכרון בכל אחד מבתי הקברות שבטיפולה. קברי החללים בהם מעוטרים ביום זה בדגלי ארצות הברית והמדינה בה שוכן בית הקברות.

מבנה ארגוני

בראש הוועדה עומדים 11 נציבים, המתמנים על ידי נשיא ארצות הברית, והמפקחים על הצוות המקצועי שלה. אחד מן הנציבים משמש כיושב ראש הוועדה.
יושב ראש הראשון של הוועדה היה גנרל ג'ון פרשינג (בשנים 1923–1948). ביו יתר היושבי ראש שלה נכללו גנרל ג'ורג' מרשל (1948–1959), גנרל ג'ייקוב דיוורס (1959–1969) וגנרל מארק קלארק (1969–1984).
לועדה כ-400 עובדים (נכון ל-2011), אשר מרביתם אינם תושבי ארצות הברית. מטה הוועדה שוכן בארלינגטון שבמדינת וירג'יניה, והיא מקיימת משרד נוסף בפריז שבצרפת.
בשנת הכספים 2010 עמד תקציב הוועדה על סך של 62.6 מיליון דולר.
הואיאנאס

הואיאנאס (בפורטוגזית: Havaianas) הוא מותג כפכפים ברזילאי. המותג מיוצר בידי חברת אלפרגאטאס, שהיא חלק מקונצרן קמארגו קוריאה. הכפכפים מיוצרים במפעל אחד, במדינת פרנאיבה שבצפון-מזרח ברזיל.

היסטוריה

כפכפי הואיאנאס הראשונים יוצרו ב-1962, בהשראת סנדלי הזורי היפניים. סנדלים אלה עשויים מגבעולי אורז, בעוד שהכפכפים מיוצרים מגומי. על אף ההשראה היפנית, השם שנבחר היה Havaianas, שפירושו בפורטוגזית "מהוואי".
הכפכפים נמכרו במחיר נמוך, ונחשבו במשך שנים רבות כ"כפכפים של עניים". הדגמים הראשונים כללו סוליות בצבע לבן ורצועות בכחול, שחור או צהוב. ב-1991 החליטה ההנהלה לפנות לקהלי יעד נוספים, והחלה לשווק את דגמי Havaianas Sky, בגוונים חזקים יותר, עם עקבים גבוהים יותר ובמחיר גבוה יותר.
קידום המכירות של הדגם החדש כלל פרסומות בהשתתפות אמנים מקומיים. הקמפיין החדש הצליח, והחברה החלה להרחיב את פעילותה, ולפתח דגמים נוספים. כך, למשל, הוחל במהלך אולימפיאדת אטלנטה (1996) בשיווקו של דגם נוסף, Havaianas Olimpic. גם בשנים הבאות נעזרה החברה בידוענים ברזילאים כדי לקדם את המכירות. בין היתר, כיכבו בפרסומות שלה הכדורגלן ראיי והשחקנים קלאודיה אבראו, פביו אסונסאו, ריינלדו ג'אנקיני, פרננדה לימה, רודריגו סנטורו, דבורה סקו ומרקוס פלמיירה.
ב-1997 הוחל בייצוא הכפכפים למדינות אחרות, הראשונה שבהן צרפת. עד לשנת 2006 כבר יוצאו הכפכפים ללמעלה מ-80 מדינות.
בשנת 2006 נמכרו כ-162 מיליון כפכפי הואיאנאס. כ-90% מהם נמכרו בברזיל לבדה, והיתר ברחבי העולם. בשנת 2011 זינקו המכירות לכ-210 מיליון כפכפים, ואחוז הכפכפים המשווקים מחוץ לברזיל עלה ל-15%. בשנת 2013 הוערך שוויו של המותג הואיאנאס ב-422 מיליון דולרים.
טוביאס מאייר

קריירה

עבודתו האסטרונומית החשובה הראשונה כללה חקירה מעמיקה של הליברציה של הירח (Kosmographische Nachrichten, נירנברג, 1750), ואת תיאורו המפורט של הירח המלא (שפורסם ב-1775), אשר נותר לא משופר במשך חצי מאה. אולם תהילתו נשענת בראש ובראשונה על הטבלאות הירחיות שלו, שאותן פרסם ב-1752. ב-1755 הוא הגיש לממשלה הבריטית קובץ מתוקן של טבלאות כאלה, שאותן ג'יימס ברדלי השווה עם תוצאות תצפיות שנערכו בגריניץ'. ברדלי מצא שהטבלאות של מאייר מדויקות מספיק כדי לקבוע את מיקום הירח עד כדי 5 שניות קשת, ובעקבות כך לקבוע גם את קו האורך בים בדיוק של עד כדי חצי מעלה. לקט משופר של טבלאות כאלו פורסם מאוחר יותר בלונדון (1770), כמו גם התאוריה (Theoria lunae juxta systema Newtonianum, משנת 1767) שעליה מבוססות הטבלאות. נספחו למהדורה הלונדונית של הטבלאות הירחיות והשמשיות גם שני חיבורים קצרים, האחד על קביעת קו האורך באמצעות שיטת המרחק הירחי, יחד עם תיאור של מכשיר reflecting circle (שהומצא על ידי מאייר ב-1752), והשני על נוסחה חדשה של שבירה אטמוספירית, אשר יישמה תיקון מדויק להפליא לטמפרטורה בשכבות האטמוספירה השונות.

מורשת

מאייר הותיר אחריו כמות ראויה לציון של כתבים, שחלקם נערכו על ידי גאורג כריסטוף ליכטנברג ופורסמו בכרך אחד (Opera inedita, גטינגן, 1775). כרך זה מכיל שיטה אמינה וקלה לשימוש לחישוב מועדים של ליקויי מאורות, חיבור על צבעים, שבו מזוהים שלושת הצבעים הראשוניים, קטלוג של 998 כוכבים, כמו גם מסה, הראשונה בעלת חשיבות מדעית כלשהי, על התנועה העצמית של שמונים כוכבים, אותה הגיש לחברה המלכותית בגטינגן ב-1760. שאר הכתבים כוללים מאמרים על שבירה אטמוספירית (מ-1755), על ההפרעות שגורמת הכבידה של צדק וכדור הארץ למסלולו של מאדים (1756) ועל מגנטיות ארצית (1760 ו-1762). במאמרו האחרון מאייר שאף להסביר את הפעולה המגנטית של כדור הארץ באמצעות שינוי קל של ההשערה של אוילר, ועשה את הניסיון המשמעותי הראשון לבסס תאוריה מתמטית של פעולה מגנטית.
איל קלס

אֶיָל קְלֶס  הוא כנר ישראלי, מורה לכינור וסופר. בנו של הכנר יאיר קלס.

חייו

קלס נולד וגדל בישראל. בגיל שש החל ללמוד נגינה בכינור אצל אביו. הוא למד בתיכון לאמנויות תלמה ילין ובאקדמיה למוזיקה בתל אביב. לאחר שירות צבאי ברביעיית חיל האוויר יצא בשנת 1993 ללימודי תואר שני בווינה. לאחר סיום לימודיו בווינה התקבל למשרת הוראה בדבלין, שם חי כשמונה שנים ולאחר מכן עבר לאנגליה. הוא לימד בקולג' המלכותי הצפוני במנצ'סטר ובמקביל לימד גם באקדמיה למוזיקה בתל אביב. ב 2010 חזר איל לארץ ווייסד את רביעיית היידן הישראלית.
קלס מופיע בפסטיבלי מוזיקה ומנחה כיתות אמן באירופה ובישראל. בנגינת הרביעייה וכן ברסיטלים והופעות סולו. הוא מלמד כינור בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב (שנקרא לפנים האקדמיה למוזיקה).
נוסף לנגינה ולהוראה, עוסק קלס באמנויות לחימה ובכתיבה. עד כה הוציא שני ספרים: ספר מתח בשם "הכינור של רוקה" וספר פנטזיה באנגלית - "The Lost Puzzeler" בהוצאת Harper Collins.הספר תורגם לגרמנית בשם Das Schwarze Mal. ספר ההמשך The Puzzler's War יצא בינואר 2020.
הלשון השוודית

הלשון השוודית הוא שיר של המשורר נתן אלתרמן שפורסם במסגרת "הטור השביעי" בעיתון "דבר" בתאריך ט' בתשרי התש"ד, 8 באוקטובר 1943. באמצעות השיר משבח אלתרמן ומודה לאומה השוודית על כך שהיא מקבלת את היהודים הזקוקים למקלט מדיני בזמן השואה.
זהו אחד משיריו של אלתרמן העוסקים בשואת יהודי אירופה, הכוללים, בין היתר, את "מכל העמים" מ-1942 ואת "מכתבו של מנחם מנדל" מ-1945.

בית ראשון

"מעטים הם יודעי הלשון השודית..."

"...כי ארצם בהרים ובפיורדים אובדת,

וקטן ומוצנע העם."
הבית הראשון הוא מעין הקדמה לשיר, והוא כביכול מסביר ומתאר את בידודה של האומה השוודית ואת "דלות" שפתה: "כי ארצם בהרים ובפיורדים אובדת".

הבית השני

"ועת שודיה אמרה: "הנני מקבלת

מגבול דניה את כל היהודים הגולים"...
השיר נכתב בעקבות המבצע להצלת יהודי דנמרק מידי הנאצים, שאירע ימים מעטים קודם לפרסום השיר. בבית זה אנו רואים זאת בבירור, באמצעות השורה: "ועת שודיה אמרה: "הנני מקבלת מגבול דניה את כל היהודים הגולים".

הבית השלישי

בבית זה, עושה אלתרמן אנלוגיה בין פשטות השפה השוודית, כביכול, לבין פשטותה ונדיבותה של האומה עצמה. לדבריו, בשפות של "עמי החלד" ישנן מילים כגון: "אינפילטרציה", "קווטה", ו"ויזה", אך בלשון השוודית מקבלים אורחים בזרועות פתוחות ובלי דרישות ואישורים: 
"היא כותבת פשוט: "הכניסה מותרת","

"ויסלח לה האל על דלות הסגנון."

הבית הרביעי

המשורר ממשיך להלל את מדיניותם האנושית של השוודים.

הבית החמישי, השישי והשביעי

בבתים האלה חלה תפנית קלה בשיר. אלתרמן מפנה אצבע מאשימה לכיוון המדינות שלא קיבלו את פליטי המלחמה היהודים, ומוכיח אותן על קור ליבן.

הבית השמיני והתשיעי

בבתי הסיום, עובר אלתרמן לעולמות עליונים, ומדגיש את גודל המעשה ("הולידו דמעה בעיני מרום") עד כדי כך שגרם לאל לדמוע, כביכול.
קבוצת השווים

קבוצת השווים היא קבוצה חברתית המורכבת מבני אותו גיל ואותו סטטוס חברתי ותחומי עניין משותפים.
חוק זכויות הסטודנט

חוק זכויות הסטודנט, תשס"ז-2007, נכנס לתוקף ב-1 בספטמבר 2007, ומטרתו, המוצגת בסעיף 2, היא: "לקבוע עקרונות לזכויות האזרח הישראלי ותושב ישראל לנגישות להשכלה גבוהה, ועקרונות לזכויות הסטודנט, מתוך הכרה במחויבות החברה בישראל לזכויות אלה ולשוויון הזדמנויות בהשכלה גבוהה". לצד העקרונות הכלליים שבחוק ניתן למצוא התייחסויות ספציפיות לאוכלוסיות סטודנטיאליות שונות בכללים שהתקינה המועצה להשכלה גבוהה.
החוק מסדיר את זכויותיהם של המועמדים לקבלה ללימודים. כאן באים לידי ביטוי בעיקר עקרונות הנגישות להשכלה הגבוהה ושוויון ההזדמנויות. סעיף 3 קובע: "לכל אזרח ישראלי או תושב ישראל הזכות לשוויון הזדמנויות בקבלה ללימודים במוסד לצורך רכישת השכלה גבוהה והשכלה על תיכונית". פירוט לאמור ניתן למצוא בסעיף 4 הקובע כללים למניעת אפליה במעמד הרישום והקבלה ללימודים. בפרק ג' מופיעות הוראות מנהלתיות לאופן ההרשמה, התשלום, שמירת צנעת הפרט וכן זכות בחירת תחום הלימודים. 
זכויותיו של הסטודנט הקבועות בחוק כוללות את חופש הביטוי וחופש ההתארגנות בפעילות הסטודנטיאלית, בהתאם לכללים שקבע מוסד הלימודים. העקרונות כוללים הסדרה של אגודת הסטודנטים, בחירות, התקנת תקנונים וכיוצא בהם. לצד אלה נמצא גם את הפן המנהלתי הכולל הוראות לעריכת בחינות, הגשת עבודות, הסדרת מוסד הערעורים, דחיית לימודים וקבלת תעודת סטודנט. חלק עיקרי מהזכויות למענן נחקק החוק הוא זכויות הסטודנט בעת העמדה לדין משמעתי. החוק קובע הליכים בהם חובה על המוסד, המבקש להעמיד את הסטודנט לדין משמעתי, לנהוג. החוק קובע, מחד, את הרכבה של ועדת המשמעת, סדרי הליך ההעמדה לדין, ומאידך, את חובת הקמתו של נציב קבילות סטודנטים בכל מוסד, להבטחת אי-פגיעה בזכויות הסטודנט. החוק מסמיך את המועצה להשכלה גבוהה לנסח כללים משניים לו.
דיאן סטנקוביץ' (כדורגל חופים)

קריירה

בגיל 11, הוא עבר עם משפחתו מסרביה לשווייץ.
כבר שהחל לשחק בנבחרת שווייץ בכדורגל חופים בשנת 2005, סטנקוביץ' זכה בהישג הראשון שלו בקריירה, גביע אירופה בכדורגל חופים.
בהשתתפותו הראשונה שלו עם הנבחרת בגביע העולם בכדורגל חופים לשנת 2009, סטנקוביץ' הגיע עם הנבחרת למקום השלישי. בטורניר זה, הוא זכה בכדור הזהב (השחקן הטוב ביותר של הטורניר) ובנעל הזהב (מלך השערים הטורניר) עם 16 שערים.
בשנת 2010, הוא זכה באליפות רוסיה בכדורגל חופים ביחד עם לוקומוטיב מוסקבה. שנה לאחר מכן, הוא זכה פעם נוספת עימה באליפות רוסיה.
סטנקוביץ' זכה בתואר מלך השערים של אליפות אירופה בכדורגל חופים חמש פעמים.
כמו רבים משחקני כדורגל החופים הבכירים בעולם, סטנקוביץ' שיחק עבור המון קבוצות במדינות שונות. חלק מהקבוצות שבהן שיחק הן גראסהופרס (שווייץ), טרנובה טראצ'ינה, קטניה, מילאנו וויארג'יו (איטליה), לוקומוטיב מוסקבה, ספרטק מוסקבה וקריסטל (רוסיה), ברצלונה (ספרד), גרמבאך לודז' (פולין), וויביר וארתור מיוזיק (אוקראינה) ואלניהספור (טורקיה), הן במסגרת הליגות והן במסגרת תחרויות בינלאומיות.
יורה מובסיסיאן

קריירת מועדונים

בשנת 2006 נבחר מובסיסיאן במקום הרביעי בדראפט של אותה שנה. ב-13 במאי 2006 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 2-1 נגד די. סי. יונייטד. מובסיסיאן הפך לשחקן קבוע בהרכב הראשון עד סוף העונה המקצועית הראשונה שלו. ב-25 באפריל 2007 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 0-3 נגד טורונטו.
בשנת 2007 חתם בריאל סולט לייק. מובסיסיאן ערך את הופעת הבכורה שלו ב-17 בספטמבר 2007 בתיקו 2-2 נגד לוס אנג'לס גלאקסי. ב-1 בנובמבר 2008 מובסיסיאן הפך לשחקן הראשון אי פעם שמבקיע עבור ריאל סולט לייק בפלייאוף הליגה, בניצחון 0-1 נגד צ'יבאס USA. בסיום עונת 2009 זכה עם המועדון באליפות הראשונה בתולדותיו. ב-6 ביולי 2009, חתם בראנס והעסקה יצאה לפועל ב-1 בינואר 2010.
ב-7 במרץ 2010 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עבור ראנס במשחק הפתיחה של העונה בתיקו 0-0 נגד אסביירג, ב-14 באפריל 2010 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 1-3 נגד סילקבורג. את עונתו הראשונה במועדון סיים מובסיסיאן עם 7 שערים ב-13 משחקים. מובסיסיאן שגילה יכולת גבוהה, עורר את תשומת לבם של דינמו קייב ורובין קאזאן שהביעו בו עניין.
בחורף 2011 הוא חתם בקרסנודאר תמורת 2.5 מיליון אירו. מובסיסיאן ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק הפתיחה של העונה ב-12 במרץ 2011 בתיקו 0-0 נגד אנז'י מחצ'קלה, משחק לאחר מכן הוא הבקיע את השער הראשון שלו בניצחון 0-2 נגד ספרטק נלצ'יק. בעונתו הראשונה במועדון כבש 9 שערים, ובעונת 2011/2012 נבחר לשחקן העונה של המועדון.
ב-8 בדצמבר 2012 חתם בספרטק מוסקבה ל-4.5 שנים תמורת 7.5 מיליון אירו ומשכורת של 1.5 מיליון אירו לעונה, ההעברה אשר נחשבת להעברה השביעית הכי יקרה בתולדות המועדון. ב-10 במרץ 2013, מובסיסיאן ערך את הופעת הבכורה שלו בספרטק נגד טרק גרוזני, באותו משחק מובסיסיאן הבקיע שלושער שהוביל לניצחון במשחק של קבוצתו 1-3, זה היה שלושער ראשון של מובסיסיאן בקריירה.
ב-15 בינואר 2016 הושאל לריאל סולט לייק עד דצמבר. ב-10 באוקטובר 2016 חתם על חוזה בקבוצה.
ב-25 במרץ 2018 הושאל ליורגודן מליגת העל השוודית לחצי עונה עם אופציה עד לסיום העונה.
ב-14 בספטמבר 2018 חתם בשיקגו פייר מה-MLS.

קריירה בינלאומית

מובסיסיאן הוא בעל אזרחות ארמנית ובעל אמריקאית. ב-11 באוגוסט 2010, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עבור נבחרת ארמניה במשחק ידידות נגד איראן.
וינצ'נצו יאקווינטה

קריירה

יאקווינטה נולד בדרום איטליה, ובילדותו היגרה משפחתו לצפון איטליה בשל קשיים כלכליים. יאקווינטה שיחק בנעוריו בקבוצות מליגות המשנה באיטליה. בעונת 1996/97 שיחק ברג'יולו, בשנת 1998 שיחק במדי פאדובה, ובקסל די סניירו מהליגה השלישית בין 1998 לבין 2000. באודינזה היה לאחד משחקניה הגדולים בכל הזמנים של הקבוצה, ובחמש עונותיו במדיה הבקיע 58 שערים ב-176 משחקים. בשנת 2005 זומן לראשונה לנבחרת איטליה.
יאקווינטה היה שותף להעפלה היחידה של אודינזה לליגת האלופות, בעונת 2005/06. במשחק הראשון שלו ושל הקבוצה בטורניר הבקיע שלושער. במשך השנה שלאחר מכן הייתה מריבה בין יאקווינטה לבין הנהלת הקבוצה בנוגע למשכורתו ורצונו לעבור לקבוצה אחרת. למרות זאת, הוא נשאר בקבוצה עד קיץ 2007. 
הבעלים של אודינזה, ג'מפאולו פוצו, חשף כי ברצלונה פנתה אליהם בנוגע להחתמת השחקן בינואר 2006. אף על פי כן, יובנטוס החתימה את יאקווינטה על חוזה של חמש שנים בקיץ 2007. יובנטוס שילמה על העברתו מאודינזה 11.3 מיליון אירו. בשנת 2013 שוחרר מקבוצת יובנטוס.
מרצ'לו ליפי, מאמן הנבחרת האיטלקית בכדורגל, זימן את השחקן להשתתף במונדיאל 2006. הוא כבש את השער השני של הנבחרת במשחק הפותח מול נבחרת גאנה. הוא שותף ב-5 מתוך 7 משחקי הנבחרת, כולל חצי הגמר והגמר בו איטליה ניצחה.
יאקווינטה נשוי ואב לשניים.
יחסי איחוד האמירויות הערביות–סן מרינו

היסטוריה

היחסים בין שתי המדינות כוננו ב-29 בינואר 2009 בניו יורק בשולי העצרת הכללית של האו"ם. ההסכמים נוסחו במיוחד בערבית.