google/wiki40b huggingface dataset:
ולדיסלב אנדרס

ביוגרפיה

ולדיסלב אנדרס נולד בשנת 1892 בכפר בלוניה, כ-60 ק"מ מצפון ללודז' לאב גרמני-בלטי ולאם פולניה. למד בבית הספר הטכני הגבוה בריגה. לאחר סיום הלימודים התגייס לצבא האימפריה הרוסית. עבר הכשרה לקצונה בבית הספר לקציני חיל הפרשים. במהלך מלחמת העולם הראשונה לחם כמפקד פלוגת פרשים. על אומץ ליבו בקרבות עוטר ב-7 עיטורים רוסים. לאחר המלחמה הצטרף אנדרס לצבא פולין (שזה עתה זכתה בעצמאותהּ) ולחם כמפקד רגימנט בקרב נגד הצבא האדום במלחמה הפולנית-סובייטית בשנת 1919. בשנות ה־30 עלה אנדרס לדרגת גנרל.
בפרוץ מלחמת העולם השנייה ב־1 בספטמבר 1939 היה אנדרס מפקד חטיבת פרשים. הפרשים הפולניים לא היו יריב ראוי לתנופת השריון הגרמני והם נאלצו לסגת. אנדרס נפל בשבי הסובייטים שפלשו לפולין ממזרח ונכלא בכלא לוביאנקה הידוע לשמצה במוסקבה, נחקר ועונה בידי אנשי הנ.ק.ו.ד..

אחרית ימיו

בפברואר 1945, מונה אנדרס למפקד העליון של הצבא הפולני על ידי הממשלה הפולנית הגולה, במקום הגנרל תדיאוש בור קומורובסקי שהיה בשבי הגרמני. אנדרס נאבק ביחד עם הממשלה הפולנית הגולה נגד ממשלת לובלין הפרו-סובייטית, אך ללא הועיל. בתחילת 1946 אף נטען שאנדרס ביקש לצאת למלחמה כדי לשחרר את פולין מידי הקומוניסטים. בספטמבר 1946 שללה הממשלה הפולנית את האזרחות הפולנית של אנדרס בגלל שסירב לחזור לפולין הקומוניסטית, עודד את חייליו שלא לשוב לפולין ולטענת הממשלה הפולנית הוא הוביל פעולות חבלה בפולין. 
לאחר תום המלחמה נשאר אנדרס לכל חייו בבריטניה, למרות שמעולם לא קיבל אזרחות בריטית. הוא התנגד לממשלת פולין הקומוניסטית, ראה עצמו כגולה פוליטי, והיה ממנהיגי הממשלה הפולנית הגולה. ב-1954, לאחר ששבע שנות כהונת ה"נשיא" הגולה אוגוסט זלסקי תמו, הוביל קבוצה שהקימה מועצה של שלושה אשר טענה לנטילת סמכויות הנשיא. 
אנדרס מת בשנת 1970. לפי בקשתו נקבר לצד לוחמיו בבית הקברות הצבאי הפולני בקאסינו. לאחר נפילת השלטון הקומוניסטי בפולין הפך הגנרל אנדרס להיות לגיבור לאומי במורשת הפולנית.

היחס ליהודים

נגד אנדרס הועלו טענות לאנטישמיות. לאחר המלחמה עלו טענות שהוא תמך בפרעות ביהודי פולין שנותרו בה אחרי השואה.

עיטורים

גנרל אנדרס קיבל 33 עיטורי מלחמה מ-10 מדינות שונות, ביניהם אות לגיון ההצטיינות של ארצות הברית.
W.I.T.C.H

W.I.T.C.H (מ.כ.ש.פ.ה) הייתה קבוצה של תאים פמיניסטיים קשורים אך בלתי תלויים שפעלו בארצות הברית בשנים 1968–1969, והיו לאבן דרך בהתפתחות הפמיניזם הסוציאליסטי. ראשי התיבות W.I.T.C.H שימשו שמות שונים בידי תאים שונים, והמוכר בהם הוא "Women's International Terrorist Conspiracy from Hell" (בתרגום חופשי: הקונספירציה הבינלאומית של נשים טרוריסטיות מהגהנום). חלק מפעילות הקבוצה המשיכו מאוחר יותר לפעול בארגוני שמאל רדיקליים אחרים, ביניהם מחתרת מזג האוויר.

רקע

בשנות השישים המאוחרות הייתה מחלוקת בתוך התנועה הפמיניסטית בין פמיניסטיות סוציאליסטיות שייחסו את דיכויין של נשים לקפיטליזם ושאפו ליצור בריתות פוליטיות עם קבוצות שמאל נוספות, כמו השמאל החדש, תנועת הכח השחור, תנועת הסטודנטים, התנועה האנטי מלחמתית ואחרות, מתוך רצון לחבור לקואליצייה שתביא לשינוי מהפכני. מנגד, עמדו פמיניסטיות רדיקליות שראו את דיכוי האישה כסוגיה נפרדת שיש להשאירה בלתי תלויה בתנועות השמאל.
נשות W.I.T.C.H היו ברובן פמיניסטיות סוציאליסטיות, שחלקו על מקומן המרכזי של הקבוצות להעלאת המודעות שהיו פופולריות באותה תקופה בתנועה הפמיניסטית, ותיעדפו פעולה חברתית-פוליטית על פני פעולה אישית. בין מייסדות W.I.T.C.H אפשר למנות את רובין מורגן, פלוריקה רמטייר, פגי דובינס ואחרות.
W.I.T.C.H הוקמה בעיר ניו יורק בערב ליל כל הקדושים בשנת 1968 תחת השם "הקונספירציה הבינלאומית של נשים טרוריסטיות מהגהנום". שמה של הקבוצה השתנה תכופות לפי מטרות פעולותיה, אך תמיד שמר על ראשי התיבות W.I.T.C.H.

פעילות

מרבית פעולות הקבוצה כללו תיאטרות רחוב ומיצגים במסגרתם היו חברות הקבוצה לבושות כמכשפות. בליל כל הקדושים, 1968, התלבשו נשות W.I.T.C.H כמכשפות וצעדו לאורך רחוב וול סטריט במטרה להטיל "קללה" על האזור המסחרי בעיר ניו-יורק. רובין מורגן ציינה מאוחר יותר שמדד דו ג'ונס צנח בחדות ביום שלאחר מכן. באחת מפעולותיהן נכנסו נשות W.I.T.C.H למסעדה המפורסמת "קנזס סיטי של מקס", חילקו לבאי המקום שיני שום וקלפים עליהם נכתב המוטו "אנחנו מ.כ.ש.פ.ה, אנחנו נשים, אנחנו שחרור, אנחנו עצמנו" וקראו "תשע מליון נשים נשרפו כמכשפות".
בינואר 1969 אורגנה בידי ארגונים פמיניסטיים רבים הפגנה בוושינגטון די. סי. אל מול טקס ההשבעה של ריצ'רד ניקסון לנשיא ארצות הברית. נשות W.I.T.C.H הגיעו להפגנה כשהן נושאות באנרים עליהם נכתב "מכשפה". הן תכננו להפריע לנאום של שולמית פיירסטון מתוך התנגדות לביקורת שלה למה שכינתה "השמאל הגברי". אחרי ההפגנה, שלחה הקבוצה מכתב פומבי לשבועון הקומוניסטי הגרדיאן, בו מחו נגד קריאותיה של פיירסטון לתנועה לשחרור האישה להתנתק מקבוצות השמאל הפועלות בארצות הברית. במכתבן, הן תיארו את התנועה לשחרור האישה כ"חלק ממאבק כללי; אנו חיוניות למאבק בדיוק כפי שהמאבק חיוני עבורנו" בנוסף, המכתב יצא נגד התקפותיה של פיירסטון כנגד הגברים בשמאל בטענה ש"כיוונה של המחאה שלנו כנגד גברים רק מחזק את הדפוס הדכאני לפיו נשים מגדירות עצמן באמצעות גברים".
בפברואר 1969, נשות W.I.T.C.H ארגנו מיצג מחאה אל מול "יריד הנישואין" במדיסון סקוור גארדן, במסגרתו לבשו הינומות שחורות ושרו "here comes the slaves/off to their graves" וחילקו סטיקרים עליהם נכתב "התעמתו עם יוצרי הזונות", פרפרזה על סיסמאת השמאל שהייתה בשימוש באותה התקופה "התעמתו עם יוצרי המלחמה".
קבר שיינלינג

היסטוריה

ג'וּ יוּאוּיְוֵּ'אן (朱祐杬, בפין-יין: Zhū Yòuyuán) נולד ב-1476 כבנו הרביעי של הקיסר צ'נגחווה, הקיסר השמיני בשושלת מינג. אביו העניק לו את התואר הנסיך שיאן (獻). ב-1494 הוא קיבל אחוזה פיאודלית באָנְלוּ (ג'ונְגְשְׂיָאנְג של ימינו) שם חי עד יום מותו ב-1519. הוא נקבר כנסיך בהרי סונגלין הסמוכים לג'ונְגְשְׂיָאנְג. מעמדו השתנה לאחר מותו עקב הנסיבות. אביו הקיסר מת בשנת 1487 ובנו הבכור (אחיו החורג של ג'וּ יוּאוּיְוֵּ'אן) הוכתר כקיסר מינג התשיעי בשם חונגג'ה. חונגג'ה מת ב-1505 ובנו היחיד הוכתר כקיסר מינג העשירי בשם ג'נגדה. ג'נגדה מת ב-1521 ומותו גרם למשבר משום שהוא היה נטול ילדים. האדם הבא בסדר הירושה היה ג'וּ חוֹאוּצונְג, בנו בן ה-14 של ג'וּ יוּאוּיְוֵּ'אן שמת כאמור שנתיים לפני כן. הוא נלקח מג'ונְגְשְׂיָאנְג לבייג'ינג והוכתר כקיסר מינג האחד עשר בשם ג'יאג'ינג (שלט מ-1521 ועד 1567).
למרות התנגדות נמרצת של אנשי חצרו הייתה אחת מפעולותיו הראשונות להכריז על אביו המת כקיסר בשם גונְגְזְ'ווֵיְשְׂייֵן וב-1524 הוא הורה לפיכך להפוך את קברו מקבר נסיך לקבר של קיסר, על בסיס המבנה של קברי שושלת מינג ליד בייג'ינג, ושינה את שם הקבר לשְׂייֵנְלִינְג. ב-1532 הושלמה הבנייה מחדש של הקבר. ב-1538 מתה אמו של ג'יאג'ינג והוא הורה לקברה כקיסרית גָ'אנְגְשֶׁנְג יחד עם אביו בתל קבורה נפרד. הקיסר הורה להרחיב את מערך הקברים, עבודה שבוצעה בין 1556 ל-1559 ושיפוצים נוספים בוצעו ב-1566.
ב-1642 שרף לִי דְזְה-צֶ'נְג, מורד סיני שעמד בראש צבא איכרים, חלק ממבני העץ של מתחם הקברים. שנתיים אחר-כך הביס לי את הקיסר האחרון של שושלת מינג ונכנס לבייג'ינג, אלא שתקופת שלטונו הייתה קצרה והמאנצ'ו שפלשו ממנצ'וריה הביסו אותו ועלו לשלטון בסין כשושלת צ'ינג. השליטים החדשים דאגו בתקופתם לשמור על המתחם ומצויה בתחומו אסטלת אבן ובה התחייבות הפקידות המקומית לשמור על המקום.
פאנצרגרנדיר

פאנצרגרנדיר (בגרמנית: Panzergrenadier) הוא הכינוי ליחידות חיל רגלים ממוכנות בצבאות המודרניים בארצות דוברות גרמנית, בהם גרמניה, אוסטריה ושווייץ.
כינוי זה הוכנס לראשונה לשימוש במהלך מלחמת העולם השנייה על ידי כוחות גרמניה הנאצית כמחווה לצבאו של פרידריך הגדול, שבדומה לצבאות רבים באירופה עשה שימוש ביחידות גרנדירים אשר היוו יחידות חיל רגלים איכותיות יותר ולעיתים פעלו בחוד החנית של ההתקפה. תוספת המילה 'פאנצר' ('טנק' או 'שריון' בגרמנית) נועדה לסמל את הלחימה לצד ובסיוע לכוחות המשוריינים.

מלחמת העולם השנייה

בתקופה שקדמה לפרוץ המלחמה בארגונו מחדש של הצבא הגרמני, יחידות הסיוע הרגליות בדיוויזיות השריון כונו שוטסן (Schützen; 'הגנה'). באוקטובר 1942 בהוראתו של היטלר, יחידות חיל הרגלים הגרמניות בזרועות השונים קיבלו את הכינוי גרנדירים, כאמור כמחווה לצבאו של פרדריך הגדול במטרה לשאוב מהסמליות והלאומנות הגרמנית ההיסטורית. בשלב זה גם יחידות חיל הרגלים הממוכנות קיבלו את הכינוי פאנצרגרנדיר וצבעי הוואפנפרבה שלהם הוחלפו מהורוד של יחידות השריון לצבע ירוק בהיר ('ירוק אחו') שייחד אותם מחיילי השריון וחיל הרגלים הרגיל (שעשו שימוש בצבע לבן).
יחידות פאנצרגרנדיר שירתו גם כמרכיב רגלי ממוכן של יחידות שריון וגם כיחידות עצמאיות. בפועל כמו שדיוויזיות משוריינות כללו מרכיב של חיל רגלים ממוכן, גם דיוויזיות הפאנצרגרנדיר כללו מרכיב משוריין, כאשר על הנייר ההבדל ביניהם הסתכם בגדוד שריון אחד פחות ותוספת של שני גדודי חי"ר ממוכן בדיוויזיית פאנצרגרנדיר, כך שעוצמת האש של שתי סוגי הדיוויזיות לא היה שונה באופן משמעותי.
מפרוץ המלחמה שירתו יחידות חיל רגלים ממוכנות בדיוויזיות השריון של הוורמאכט (ובהמשך גם הוואפן אס אס ושאר זרועות הכוחות המזוינים), עם זאת במהלך המלחמה הוקמו או הוסבו מספר דיוויזיות אשר הוגדו כדיווזיות פאנצרגרנדיר. לרוב דיוויזיות הוורמאכט והוואפן אס אס עברו אבולוציה מחיל רגלים לפאנצרגרנדיר ולבסוף לדיוויזיות משוריינות.

שווייץ

הצבא השווייצרי מחולק לשמונה חטיבות שדה לוחמות; בהן חטיבות משורינות, רגליות והרריות, כאשר בכל אחת בין 6-12 גדודים מסוגים שונים. מבין גדודים אלו ישנם ארבעה המוגדרים גדודי פאנצרגרנדיר: ה-8 וה-28 (בחטיבת הרגלים השביעית), ה-20 (בחטיבה ההררית ה-10) וה-29 (בחטיבה המשוריינת ה-11). עם זאת, מאז תחילת 2011 וארגון הגדודים לכדי גדודים מעורבים, גדודי השריון והפאנצרגרנדיר הפכו למעשה להיות זהים, כך שבכל אחד שתי פלוגות משורינות ושתי פלוגות פאנצרגרנדיר, לצד פלוגת מפקדה ופלוגת לוגיסטיקה.
סך הכל ניתן כיום למנות 20 פלוגות פאנצרגרנדיר בשני סוגי הגדודים, פלוגות אלו עושות שימוש בעיקר בנגמ"שי לחימה מסוג CV90, זאת לצד נגמ"שי 'MOWAG 'Piranha.

אוסטריה

בצבא אוסטריה (הבונדשיר) ישנם כיום שתי חטיבות פאנצרגרנדיר (השלישית והרביעית), כל חטיבה מורכבת מגדוד שריון, גדוד חיל רגלים, גדוד סיור וארטילריה, וגדוד פאנצרגרנדיר. גדודי הפאנצרגרנדיר עושים שימוש בנגמ"שי אולן (Ulan).
צ'ורוס

צ'ורוס הוא מאכל מתוק העשוי מרצועות של בלילה מתוקה המטוגנת בשמן עמוק. המאכל פופולרי בספרד, פורטוגל, הפיליפינים, אמריקה הלטינית, ארצות הברית וצרפת. מקובל לאכול את הצ'ורוס לארוחת בוקר ולטבול אותם בשוקולטה חמה.
להכנת צ'ורוס מוזרקת הבלילה ממכונה בעלת משפך בצורת כוכב היישר אל תוך סיר בו שמן רותח, לטיגון קצר של מספר דקות, עד הזהבה. בדרך כלל מקובל לאכול את הצ'ורוס מייד לאחר הכנתם כדי שלא יאבדו את פריכותם.
כיוון שרצועות הצ'ורוס חלולות, יש הממלאים אותן בריבת חלב. לעיתים מפזרים עליהן אבקת סוכר או סוכר קינמון או מזליפים עליהם שוקולד, סירופ מייפל או ריבת חלב.
צ'ורוס הן מאכל נפוץ בירידים, קרנבלים ופארקי שעשועים.
רה (זמרת)

ביוגרפיה

רה נולדה ב-24 באוקטובר 1997 בלונדון שבממלכה המאוחדת.
ב-11 בדצמבר 2014, הוציאה את המיני-אלבום הראשון שלה, Welcome to the Winter.
ב-11 באוגוסט 2016, הוציאה את המיני-אלבום השני שלה, Second.
ב-4 במאי 2018, הוציאה את המיני-אלבום השלישי שלה, Side Tape.
דליה גל אלגל

ביוגרפיה

דליה אלגל נולדה ברחובות, על גבעת-הקיבוצים, וגדלה בקיבוץ רמת השופט. היא בת בכורה למרדכי כהן וחסיה (שטרן), שעלו מליטא. אביה התנדב והתגייס לצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה.
אלגל למדה בבית הספר האזורי "המוסד החינוכי הרי-אפרים". במשך 3 שנים למדה ב"סמינר למורים - אורנים", בקרית-טבעון (כיום מכללת אורנים). היא סיימה כמורה בכירה לאמנות, ומורה מוסמכת לחינוך מיוחד.
אלגל הייתה ספורטאית ב"הפועל", אלופת-הארץ לנערות, בזריקת דיסקוס, 3 שנים. והיא בעלת מדליית זהב במקצוע זה, מהמכביה החמישית לנוער שנערכה בשנת 1957.
זכתה בתחרות ציור של העיתון משמר לילדים על הפלמ"ח.
בתקופת שירותה בצה"ל הייתה המדריכה הפיקודית לידיעת הארץ של הגדנ"ע.
עבדה במשרד החינוך, ובכפר תקוה כמורה לאריגה.
במלחמת יום הכיפורים נהרג אחיה, אברהם כהן, בחזית המצרית, כמפקד טנק.
בשנת 1980 החלה גל אלגל לפרסם בעיתון במחנה של צה"ל, תחת שם העט (אב"מ), אמא על-תקן של אבא, מוצב-ערכים אי-שם.
אלגל היא חברה באגודת הסופרים העבריים בישראל ובאקו"ם.
הוציאה לאור 7 ספרים. עם הוצאת ספרה הראשון, החלה לחלק חינם דפים עם שיריה, שהפכו בעריכתה לעמוד העת לשירה "עלעול".
התחתנה עם בנימין גל. נולדו להם בת ובן. הם עזבו את הקיבוץ בקיץ 1961, לחיפה. כיום היא תושבת חיפה, גרושה.
נס חיל האוויר המלכותי האוסטרלי

היסטוריה

חיל האוויר המלכותי האוסטרלי הוקם בשנת 1921 אך עד 1956 נעשה בו שימוש בנס חיל האוויר המלכותי של בריטניה, נס כחול שמיים בריטי המשוחת ברונדל חיל האוויר המלכותי (RAF) על הארכית (אשר היה קיים כבר ב-1922). בשנת 1948 חיל האוויר המלכותי האוסטרלי ביקש כי יאושר לו דגל חלופי וזאת על מנת להימנע מבלבול בין החילות השונים ואכן, בשנת 1949, פורסם צו אשר אישר הנפקת דגל חדש לחיל, המציג את כוכב חבר העמים ואת צלב הדרום המוטה לצידו של הרנדאול.
ב-2 ביוני 1956, רונדל חדש אושר לחיל האוויר המלכותי האוסטרלי, העיגול האדום במרכז הרונדל הוחלף בקנגורו אדום מקפץ. אך עיצוב זה לא שובץ בדגל החיל עד אישורו של הדגל בידי המלכה בשנת 1981.
מוחמד פריד תוהאמי

הגנרל מוחמד אחמד פריד א-תוהאמי (בערבית: محمد أحمد فريد التهامي, בתעתיק מדויק: מחמד אחמד פריד אלתהאמי; נולד ב-1947) הוא ראש המודיעין הכללי במצרים, לאחר שמונה לתפקיד ביולי 2013 כמחליפו של מוחמד ראפת שחאתה.

ביוגרפיה

הוא נולד ב-1947 ולמד באקדמיה הצבאית בקהיר, בה השלים את לימודיו ב-1967. שירת בגדודי המודיעין הצבאי המצרי.
בשנת 2004, נשיא מצרים חוסני מובארכ מינה אותו לראש מנגנון הפיקוח הניהולי, גוף ממשלתי שהוקם ב-1964 האחראי ללוחמה בשחיתות. בספטמבר 2012 פוטר מהתפקיד על ידי הנשיא מוחמד מורסי, לאחר שמועות בעניינו כי הסתיר ראיות נגד מובארכ במשפט שהתנהל נגדו. 
ביולי 2013, נשיא מצרים הזמני עדלי מנסור מינה אותו לעמוד בראש המודיעין הכללי. בדצמבר 2014 נפוצו שמועות שונות בכלי תקשורת במצרים לפיהן ראש המודיעין הכללי הועבר מתפקידו עקב בעיות בריאותיות שמהן סבל.
מונמות'

היסטוריה


מונמות' נחשבת למוקד עשיר באתרים ארכאולוגים, המועצה הבריטית לארכאולוגיה אף מחשיבה את העיירה לאחת מעשרת מוקדי הארכאולוגיה הגדולים. ההתיישבות הראשונה המתועדת במקום הייתה בצורת מצודה רומית אשר ישבה על דרך חשובה באזור גבול הכיבוש הרומאי בבריטניה. בתקופה הרומית המאוחרת יותר סביב המאה ה-2 וה-4, האזור שימש ככל הנראה לתעשיית הברזל.
לאחר התקופה הרומית בבריטניה, מונמות' הייתה עיירה בקצה הדרומי של הממלכה הוולשית ארג'ינג (Ergyng) בין המאה ה-5 למאה ה-7. במהלך ימי הביניים מיקומה של מונמות' על הגבול הדרומי בין ויילס לאנגליה הפכה אותה לא פעם למוקד שנקלע לאש צולבת של כוח זה או אחר, במשך השנים אף הייתה למוצב צבאי עם מצודה שנבנתה במקום.

מונמות'פדיה

מונמות'פדיה (באנגלית: Monmouthpedia) הוא פרויקט ראשון מסוגו אשר מקשר את מיזם ויקיפדיה עם העיירה מונמות'. הפרויקט הושק באופן רשמי ב-19 במאי 2012, הוא שואף ליצור תשתית בעיירה אשר מקושרת לתשתית ויקיפדית, באופן שכל מקום בעל עניין, אתר, נקודה היסטורית, בניין או אף צמחייה מיוחדת; יהיו מקושרים לערכים הנוגעים להם ומסבירים עליהם.
ברחבי העיירה פזורים לוחות מחומר קרמי מסוגננות עם שם האתר (אשר זהה לשם הערך), ברקוד אשר מקשר לערך וסמל ויקיפדיה.
אשת קץ הימים

אשת קץ הימים או אשת האפוקליפסה היא דמות המוזכרת בחזון יוחנן (פרק י"ב 11 - 18) בברית החדשה.

תיאור הדמות

בספר ההתגלות (חזון יוחנן) מתוארת אישה, הלבושה בשמש, והירח תחת רגליה, וסביב ראשה כתר העשוי שנים עשר כוכבים. האישה יולדת ילד, ומופיע בשמים דרקון אדום שלו שבעה ראשים ועשר קרניים, ועל הראשים שבע עטרות (דיאדמות), וזנבו פוגע בשליש מכוכבי השמים ומפיל אותם על פני הארץ, והדרקון ניצב לפני האישה במטרה לאכול את בנה שנולד וצפוי לשלוט באנושות. הבן שנולד נלקח על ידי האל והאישה בורחת אל המדבר למקום שהכין לה האל, שם היא תשהה אלף מאתים ושישים ימים, בעת שבשמים מתרחש קרב בין המלאך מיכאל לבין הדרקון. הדרקון מופל אל הארץ ויוצא לרדוף את האישה. האדמה עוזרת לאישה וכאשר הדרקון שולח מפיו נהר להטביע אותה, האדמה פוערת פיה ובולעת את הנהר.

פרשנות

יש פרשנים המזהים את האישה עם הכנסייה הנוצרית, ואת הילד שנולד לה עם הקדושים. אחרים מפרשים את דמותה של האישה כסמל לעם ישראל; פירוש זה מסתמך על לבושה של האישה המזכיר את חלומו של יוסף, וכן את ההתייחסות של הנביאים לעם ישראל כאל אישה (ספר ישעיהו, פרק נ"ד, פסוקים ה'-ו'; ספר ירמיהו, פרק ד', פסוק ל"א; ספר מיכה, פרק ד', פסוקים ט'-י'); פרשנות אחרת מציינת כי האישה היא מרים, אם ישו לאחר עלייתה לשמיים; פרשנות אחרת מזהה את האישה עם חווה - ובכך למעשה משלימה מעגל של המאבק בין חווה לבין הנחש בעקבות החטא הקדמון.
מארק רקיטה

ביוגרפיה

רקיטה נולד במוסקבה. הוא החל להתאמן בסייף בגיל 14. הוא התאמן כל יום במשך 3-6 שעות ביום בהדרכתו של דוד טישלר.

מדליית זהב אולימפית

באולימפיאדת טוקיו (1964) זכה רקיטה במדליית זהב בתחרות בחרב קבוצתי. במדליית כסף זכתה איטליה ובמדליית ארד זכתה פולין. שותף לזכייה היה הסייף היהודי יעקב רילסקי. נוסף לכך, הוא סיים במקום תשיעי בתחרות בחרב אישי. בסיבוב השלישי הוא הפסיד לטיבור פז'ה מהונגריה (6 - 10) שלבסוף זכה במדליית הזהב.

אלוף עולם

באליפות העולם בסיף שנערכה במונטריאול, קנדה בשנת 1967 זכה רקיטה בשתי מדליות זהב בתחרות בחרב אישי ובתחרות בחרב קבוצתי. 
באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכה רקיטה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בתחרות בחרב קבוצתי. במדליית כסף זכתה איטליה ובמדליית ארד זכתה הונגריה. שותף לזכייה היה הסייף היהודי אדוארד וינוקורוב. מדליית כסף בתחרות חרב אישי. במדליית זהב זכה יז'י פבלובסקי מפולין ובמדליית ארד זכה האלוף היוצא טיבור פז'ה.
באליפות העולם בסיף שנערכה באנקרה, טורקיה בשנת 1970 זכה רקיטה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בתחרות בחרב קבוצתי ומדליית כסף בתחרות בחרב אישי.
באולימפיאדת מינכן (1972) זכה רקיטה במדליית כסף בתחרות בחרב קבוצתי. במדליית זהב זכתה איטליה ובמדליית ארד זכתה הונגריה. שותף למדליה היה וינוקורוב.
לאחר שפרש מספורט תחרותי עבד רקיטה כמאמן סייף במשך 17 שנים. 4 מחניכיו זכו במדליות אולימפיות.

תארים והישגים

ב-1988 הונצח רקיטה ביד לאיש הספורט היהודי שבמכון וינגייט, מוזיאון המנציח יהודים שהגיעו להישגים ספורטיביים יוצאי דופן.
מארק רקיטה היה גם מאמן מוצלח. בהדרכתו זכה ויקטור קרובופוסקוב ב-4 מדליות זהב אולימפיות.
מדינת אויב

מדינה מגדירה מדינה אחרת כמדינת אויב כאשר הן מצויות במצב מלחמה (פורמלי או בלתי-פורמלי).
בסכסוכים אזוריים, בדרך כלל אחת המדינות מגדירה בחוקיה מדינה אחרת כ"מדינת אויב". אולם ישנם גם שימושים אחרים, למשל פרק ח' במגילת האומות המאוחדות מגדיר את יפן וגרמניה כ"מדינות אויב", כי הן נתפסו כאיום על שלום העולם בזמן חתימת המגילה, תקופת תום מלחמת העולם השנייה. במשך השנים נעשו מספר ניסיונות להסיר הגדרות אלה, אך הם לא נשאו פרי.

בישראל

במדינת ישראל, המונח "אויב" מוגדר בסעיף 91 לחוק העונשין: "מי שהוא צד לוחם או מקיים מצב מלחמה נגד ישראל או מכריז על עצמו כאחד מאלה, בין שהוכרזה מלחמה ובין שלא הוכרזה, בין שיש פעולות איבה צבאיות ובין שאינן וכן ארגון מחבלים". עם זאת, אין הגדרה חד משמעית למונח "מדינת אויב".
פקודת המסחר עם האויב מגבילה סחר בינלאומי עם מדינות אויב. על פי פקודה זו, המדינות שהסחר עימן אסור כיום הן איראן, סוריה, עיראק ולבנון. הפקודה היא במקורה חוק בריטי, שנחקק עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ונועד למנוע סחר עם גרמניה הנאצית ובנות בריתה, ואשר מדינת ישראל התאימה אותו לצורכי מלחמותיה מאז 1948.  
חוק יסוד: הכנסת אינו מגדיר מהי "מדינת אויב", אף על פי שמושג זה מוזכר בו. על פי החוק, מי ששהה במדינת אויב שלא כדין במשך שבע שנים אינו יכול להגיש מועמדות לכנסת.
חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט) מונה מספר מדינות עוינות, ומקובל להשתמש בו להגדרת "מדינת אויב". המדינות הרשומות בחוק הן: לבנון, מצרים, סוריה, סעודיה, עבר הירדן, עיראק, תימן ואיראן.
בשנת 2008 הוגשה לכנסת הצעת חוק להסרת ירדן ומצרים מרשימת מדינות האויב, בעקבות הסכמי השלום שנחתמו עמן, ולהוספת איראן, אפגניסטן, לוב, סודאן, פקיסטן ושטח רצועת עזה. הצעת החוק לא אושרה בכנסת.]
יד לחללי אסון השייטת

הקמה

האנדרטה הוקמה על קו חוף הים התיכון, כ-200 מטר מדרום לחוף הרחצה של המושב. האנדרטה ממוקמת על גבי רחבה שנוצרה מסלעי החוף שאליהם הוספו סלעים שטוחים. האנדרטה כוללת שנים-עשר סלעי כורכר (כמספר החללים) באורך של שלושה מטרים כל אחד, המוצבים כאילו התמוטטו, נחים זה על גבי זה ויוצרים צללית של אונייה. סלעי הכורכר הובאו מהאי מלטה.
מימין לאנדרטה ניצב סלע שעליו מופיעים סמל השייטת, שם האנדרטה ושמות הנופלים באותיות מארד. מתחתיהם הובא קטע משיר מאת המשורר נתן אלתרמן. השיר נכתב במקור לזכר החייל אורי אילן ונרשם על גבי הסלע בלשון רבים.
האנדרטה הוקמה בשבי ציון ביוזמת מיכל לוינס בלוך, אמו של רם לוינס, מחללי השייטת, שהיה תושב המקום. היא תוכננה על ידי ברני פינק ונחנכה ב-30 ביוני 1999.
בים, מול חוף שבי ציון, שקועה ספינת טילים של חיל הים, אשר טובעה במקום כדי לשמש כאנדרטה נוספת לחללים.
עזריאל ברושי

עזריאל ברושי (ברסטוביצקי) (20 במאי 1897 – 1 במרץ 1986‏) היה מחנך ישראלי ואיש ידיעת הארץ, מחלוצי תרבות הטיול והכרת השטח בארץ ישראל וסביבותיה. עמד במשך שנים רבות בראש המדור לטיולים של המרכז לתרבות וחינוך של הסתדרות העובדים. יקיר תל אביב.

ביוגרפיה

ברושי נולד בשנת 1897 בשם עזריאל ברסטוביצקי בליסקובה שבמחוז וולקוביסק בפולין, בנם של חיה והרב יעקב ברסטוביצקי, שהיה דיין בוולקוביסק. בשנת 1920 עלה ברושי לארץ ישראל עם קבוצת חברים בני עירו. הוא נשלח על ידי ועדת התרבות המרכזית של הסתדרות העובדים העבריים בארץ ישראל לשמש כמורה ביישובי עמק יזרעאל, ולאחר מכן התמנה למנהל בית הספר לנוער העובד בירושלים.
בשנות ה-20 יזמה ההסתדרות מינוי של "מורים נודדים", שתפקידם להדריך ולהכיר את נופי ארץ ישראל ואתריה לתושבי הארץ. בין המורים היו זאב וילנאי, יוסף ברסלבקי (לימים ברסלבי), דוד ברש ועזריאל ברושי. פעילותם כללה טיולים, בדרך כלל בסביבות היישובים, אך גם לאזורים מרוחקים. הטיולים נערכו בעיקר במועדי ישראל, כמו עלייה לרגל לירושלים בפסח, עלייה למירון בל"ג בעומר, לקברי המכבים בחנוכה, לתל חי בי"א באדר. הטיולים כללו הרצאות מפי "המורה הנודד", מורה הדרך. בסוף שנות ה-20 נפסקה פעילותם של המורים הנודדים במסגרת זו.
באותה תקופה התארגנה בירושלים קבוצה של אוהבי ידיעת הארץ וייסדה, בנובמבר 1927, את אגודת המשוטטים הארץ-ישראלית. בין חבריה נמנו כמה מן "המורים הנודדים", ובהם ברושי, ומלבדם אנשי ידיעת הארץ נוספים ובהם דוד בנבנישתי, נתן שלם וחיים ברגר. בשנות ה-30 הראשונות נוסדו סניפים נוספים, הגדולים שבהם בתל אביב ובחיפה. ברושי, יחד עם עמיתיו ה"משוטטים", קיים טיולים רגליים לאורכה ולרוחבה של ארץ ישראל, וגם בעבר הירדן, סוריה, לבנון ומצרים. חלק מן הטיולים שימשו הסוואה לאנשי ההגנה לעריכת סיורים ותצפיות. מאורעות 1939-1936 גרמו להפסקת הפעילות של אגודת המשוטטים הארצית, אך בתל אביב ובחיפה המשיכו להתקיים מוקדי פעילות של המשוטטים עד שנות ה-50 המוקדמות. טיולי המשוטטים התאפיינו בשילוב של הליכה רגלית עם חקר המקומות והאתרים על כל היבטיהם.  
עזריאל ברושי המשיך לפעול במסגרת ה"הסתדרות", הוא שימש מזכיר "תיור וטיול" של הארגון וריכז את הפעילות של טיולי ידיעת הארץ, בעיקר לאחר קום המדינה. הוא פרסם מרשמיו וסיפוריו על מסעותיו בספר "בדרך אשר הלכתי". היה חבר בוועד הסניף התל אביבי של החברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה.
כתב בעיתון "דבר" כמעט מראשיתו.
היה נשוי לאסתר, בתו של משה יצחק וולך, מחבר הספר "משלי עם".
בנו הוא הארכאולוג מגן ברושי, ובתו היא לאה רחמני מתל אביב.
נפטר בשנת 1986, ונקבר בבית העלמין קריית שאול.
הינדר

היסטוריה

הלהקה התחילה את דרכה כלהקת קאברים באוקלוהומה סיטי. השיר הראשון שנכתב על ידי הלהקה היה Lips of an Angel (שפתיים של מלאך) שהגיע למקום השלישי בבילבורד הוט 100. 
ב-2005 חתמה הלהקה בחברת הקלטות והתחילה את העבודה על אלבומה הראשון  Extreme Behavior (התנהגות קיצונית). האלבום הוכתר על ידי כמה ממגזיני המוזיקה הנחשבים באמריקה שבראשם Almusic כאלבום הרוק הגרוע של השנה. אבל בניגוד לכל הציפיות האלבום נמכר במיליונים והכניס את הלהקה למיינסטרים האמריקאי.
הסינגל הראשון שיצא מהאלבום הוא Get Stoned (תהיה מסומם) השיר לא הצליח רבות ולא הושמע הרבה ברדיו. אבל אז יצא הסינגל Lips of an Angel (שכאמור הגיע למקום השלישי) שהכניס את הלהקה לתודעה האמריקאית. הסינגל זכה להשמעות רבות ברחבי העולם והגיע למקומות הראשונים בטבלאות רבות מסביב לעולם כולל בקנדה ואוסטרליה. הסינגל מכר יותר מ 4 מיליון עותקים באמריקה. בהמשך הוציאה הלהקה עוד 3 שירים:
How Long(כמה ארוך) Better Than Me (יותר טוב ממני) אשר גם זכה להשמעה רבה ברחבי העולם וHomecoming Queen (מלכת הנשף).
האלבום מכר יותר מ 3 מיליון עותקים באמריקה מה שנתן לו מעמד של פלטינה משולשת. הוא הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי.
בשנת 2008 יצא האלבום השני של הלהקה שנקרא Take It to The Limit (קח את זה לקצה). 
הסינגל המוביל מהאלבום הוא Use Me (השתמש בי). הסינגל יצא כ 3 חודשים לפני האלבום והגיע למקום שלישי במצעד השירים של המיינסטרים של בילבורד. אחריו יצא הסינגל Without You (בלעדייך) שמזכיר בסגנונו את Better Than Me וLips of an Angel.
האלבום הגיע למקום רביעי במצעד האלבומים האמריקאים כאשר הוא מכר יותר מ81 אלף עותקים בשבוע הראשון ליציאתו. האלבום מכר יותר מ-500 אלף עותקים בארצות הברית וקיבל מעמד של זהב. 
עם יציאת האלבום יצאה הלהקה לסיבוב הופעות עם הלהקות Rev Theory וTrapt כמופעים פותחים.
בקיץ 2009 יצאה הלהקה לסיבוב הופעות נוסף אשר נקרא הפעם Dark Horse Tour שבו ניקלבק שימשה כלהקה המרכזית. בסיבוב הזה יצאו גם הלהקות Saving abel ופאפא רוץ'.
טימותי ואה

קריירת מועדונים

ואה נולד בברוקלין, ניו יורק שבארצות הברית. בילדותו עבר להתגורר בפמברוק פיינס, פלורידה, בה החל לשחק כדורגל בקבוצת ווסט פיינס יונייטד. בהמשך חזר לניו יורק, ועבר לשחק בקבוצת רודסדייל בקווינס, קבוצה שנוהלה על ידי דודו. ואה שיחק במשך שלוש עונות בליגת האקדמיה לפיתוח. בשנת 2013 הצטרף לאקדמיה של קבוצת ניו יורק רד בולס וזכה להתעניינות מצד קבוצת צ'לסי. שנה לאחר מכן עבר לצרפת והצטרף לאקדמיה לנוער של קבוצת פריז סן-ז'רמן. במשחקו הראשון בקבוצה הבקיע שלושער בניצחון 8–1 על קבוצת לודוגורץ ראזגרד במסגרת ליגת האלופות לנוער.
ב-3 ביולי 2017 חתם על חוזה לשלוש שנים בקבוצת הבוגרים של פריז סן-ז'רמן, הקבוצה בה שיחק אביו בשנות התשעים. את מרבית העונה העביר עם קבוצת המחליפים של הקבוצה המתחרה בליגה הרביעית בצרפת ובליגת האלופות לנוער. את הבכורה בקבוצה הבוגרת ערך ב-3 במרץ במשחק הליגה נגד טרואה בו עלה כמחליף בדקה ה-79. במשחק סיום העונה נגד קבוצת קן עלה לראשונה בהרכב הפותח. את שער הבכורה בקבוצה כבש בניצחון 4–0 על מונקו במסגרת גביע האלופות הצרפתי. שבוע לאחר מכן כבש את שער הליגה הראשון שלו במשחק הפתיחה של העונה שהתסיים בניצחון 3–0 על קבוצת קון.
בינואר 2019 הושאל לקבוצת סלטיק מליגת העל הסקוטית.

נבחרת לאומית

מלבד האזרחות האמריקאית של ואה הוא מחזיק באזרחות ליברית, צרפתית וג'מייקנית ויכל לבחור לשחק בכל אחת מארבע הנבחרות. למרות שקיבל הצעה להצטרף לנבחרת צרפת העדיף להצטרף לנבחרת ארצות הברית. הוא החל לשחק בנבחרות הצעירורת החל מגיל 12 והיה שותף לזכייה במקום השני באליפות CONCACAF עד גיל 17 בשנת 2017, טורניר בו הבקיע שני שערים. באוקטובר אותה שנה היה שותף לסגל הנבחרת שהשתתף בגביע העולם בכדורגל עד גיל 17 שהתקיים בהודו. בשלב שמינית הגמר של הטורניר הבקיע שלושער בניצחון 5–0 על נבחרת פרגוואי.
במרץ 2018 ערך את הופעת הבכורה בנבחרת הבוגרת כשנכנס כמחליף בדקה ה-86 במשחק הידידות עם נבחרת פרגוואי. חודשיים לאחר מכן הבקיע את שער הבכורה בנבחרת בניצחון 3–0 על נבחרת בוליביה.