יחסי ישראל–ערב הסעודית

רקע

ערב הסעודית הוקמה בשנת 1932 כמונרכיה אבסולוטית אסלאמית, ונמצאות בה שתי הערים הקדושות ביותר לאסלאם - מכה ואל-מדינה. ישראל הוקמה בשנת 1948 כדמוקרטיה פרלמנטרית, בה רוב יהודי ומיעוט מוסלמי, כשבירתה היא ירושלים, העיר השלישית בקדושתה לאסלאם (עד 1967 שלטה ירדן במזרח העיר, שם נמצאים המקומות הקדושים לאסלאם).
ערב הסעודית שולטת על מרבית חצי האי ערב, וגבולה המערבי הוא ים סוף שבצפונו נמצא מפרץ אילת (מפרץ עקבה). ישראל שוכנת צפונית לערב הסעודית, ולה גישה למפרץ אילת באמצעות רצועת חוף, בה שוכנת העיר אילת. בשטח בין ארצות אלו שולטת ממלכת ירדן ברצועת חוף, בה נמצאת העיר עקבה, המהווה את המוצא הימי היחידי שלה. עד שנת 1965 שלטה ירדן ברצועה צרה, אך בעקבות הסכם חילופי שטחים עם ערב הסעודית, הורחב שטח החוף שלה ב-12 קילומטרים על חשבון ערב הסעודית.

עוינות וחרם הנפט

ערב הסעודית לא הכירה במדינת ישראל מאז הקמתה, כשאר מדינות ערב, ובמלחמת העצמאות אף סייעה בצורה אקטיבית למדינות שפלשו לישראל ושלחה כוח בן 3,000 חיילים לסייע בעדם. היא איימה להפסיק את הזרמת הנפט ממנה אל מדינות המערב באם תתקבל החלטה על הקמת המדינה היהודית, אך בסופו של דבר לא מימשה את איומיה.
בשנת 1967 בעת מלחמת ששת הימים שוב שלחה ערב הסעודית כוח סיוע למדינות ערב שנלחמו בישראל, במהלך המלחמה כבש צה"ל מספר איים סעודיים בים סוף הסמוכים לשטחה של ישראל ואלה הוחזרו לה כעבור עשור.
במלחמת יום הכיפורים שלחה ערב הסעודית לסוריה חיל משלוח לסיוע בקרבות כנגד צה"ל בחזית רמת הגולן שכלל גדוד צנחנים וגדוד שריוניות אך הכוחות לא הספיקו לקחת חלק במלחמה. בנוסף העבירה ערב הסעודית לירדן כוח גדול יותר של שתי חטיבות חי"ר, גדוד טנקים, 54 קני ארטילריה וחמישה מסוקים כוחות אלה תגברו את כוחות הצבא הירדני שנותרו בשטח ירדן ולא השתתפו בקרבות. בשלהי המלחמה יורט על ידי חיל האוויר הישראלי מטוס הרקולס C-130 סעודי שהחזיר פלוגת צנחנים מהצבא הסעודי ואולץ לנחות בבסיס לוד, בהתערבות ארצות הברית הורשה המטוס להמריא ולטוס לערב הסעודית.
לאחר מלחמת יום הכיפורים הייתה ערב הסעודית מיוזמות וממובילות חרם הנפט על מדינות המערב בתגובה על תמיכתן בישראל במהלך המלחמה.
עם חתימת הסכמי קמפ דייוויד בין ישראל למצרים בשנת 1979 פעלה סעודיה נגד מצרים וניתקה את יחסיה עמה ביחד עם כל מדינות ערב בטענה שהיא "בוגדת", שתי המדינות חידשו את יחסיהן בשנת 1987.
בשנת 1981 יצא יורש העצר הסעודי הנסיך פהד ביוזמה לפתרון הסכסוך הישראלי-ערבי, ביוזמה שנקראה "תוכנית פהד" הבהירה סעודיה לראשונה כי הבעיה העיקרית בנרמול הקשרים עם ישראל היא הסכסוך הישראלי-פלסטיני, מתוך שמונה נקודות שבהן עסקה התוכנית שש מהן התייחסו רק בדרכים לפתרון הסוגיה הפלסטינית, בין השאר קבעה היוזמה כי בתמורה לנכונות ישראל לנסיגה לגבולות 67 ולהקמת מדינה פלסטינית עצמאית שבירתה ירושלים המזרחית יכירו מדינות ערב בישראל, אך תוכנית זו נדחתה על ידי ישראל על הסף.
באותה שנה, עלתה ספינת הטילים הישראלית אח"י געש על שרטון בחוף הסעודי כתוצאה מטעות בניווט. לבקשת ארצות הברית הניחה ערב הסעודית לישראל להנחית כוחות גדולים שנפרשו בחוף הסעודי וחילצו את הסטי"ל.

דיווחים על התקרבות

בשנת 2002 פרסם יורש העצר הסעודי הנסיך עבדאללה בן עבד אל-עזיז את "היוזמה הסעודית" לפתרון הסכסוך הישראלי-פלסטיני. במרכזה עמדה נסיגה ישראלית לגבולות 1967 בתמורה תוביל סעודיה להכרה ערבית כוללת במדינת ישראל. היוזמה זכתה לתמיכת מדינות העולם בהם האיחוד האירופי וארצות הברית, אולם ישראל דחתה אותה בשל הסעיף הדורש הכרה בזכות השיבה.
בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 התרבו הדיווחים על שיתוף פעולה חשאי בין ישראל לערב הסעודית במסגרת המאמץ לסכל את תוכנית הגרעין האיראנית, כך למשל דווח כי ראש המוסד, מאיר דגן, ניהל מגעים חשאיים עם סעודיה וסיכם עמם שורה של הבנות ביטחוניות, שנה מאוחר יותר אף פורסם כי דגן ביקר בסעודיה ודן עמם בתיאומים ביטחוניים.
אחרי האביב הערבי הגדירה ישראל את ערב הסעודית כאי של יציבות. ב-2011, פרסם העיתון האמריקאי הניו יורק טיימס שישראל אישרה לממשלת גרמניה למכור לסעודים 200 טנקי לאופרד 2.
בשנת 2015, החלו להתפרסם ידיעות על כך שיחסי ישראל סעודיה מתחממים, בעקבות הצטלבות אינטרסים של שתי המדינות, לאחר הסכם הגרעין של המעצמות עם איראן. בשנת 2016, בכנס הביטחון הלאומי במינכן, תועדה לחיצת יד היסטורית בין שר הביטחון משה יעלון לנסיך הסעודי טורקי אל-פייסל, מי שכיהן בעבר כמנהל סוכנות המודיעין הסעודית.
ביולי 2016, הגיע לישראל לביקור היסטורי הגנרל בדימוס בצבא סעודיה אנוואר עשקי בראשות משלחת שמנתה אנשי עסקים ואקדמיה מסעודיה. במהלך הביקור, אשר גרר תגובות קיצוניות בעיקר מאיראן, נפגש הגנרל עם מנכ"ל משרד החוץ, דורי גולד, עם מתאם הפעולות בשטחים, האלוף יואב מרדכי, וכן עם קבוצת חברי כנסת מהאופוזיציה. הביקור עורר ביקורת בסעודיה ומחוצה לה, ובעקבותיו פרסם משרד החוץ הבהרה כי הגנרל עשקי לא מייצג את המדינה. גם בישראל היו שביקרו את הביקור, בעיקר אנשי תנועת חד"ש, שלדבריהם ברית ישראל-סעודיה מחסלת את הגדרת העם הפלסטיני.
באוגוסט 2016, פורסמו בעיתונים הסעודים מאמרים נגד האנטישמיות ובעד כינון יחסים עם ישראל.
בנובמבר 2017 דווח בתקשורת הערבית כי בין סעודיה לישראל נבנים הסכמי פיוס. וכן עוד באותו החודש ישראל הצטרפה לראשונה ליוזמה שהגישה סעודיה בוועדת זכויות האדם של האו"ם. בשל ההתקרבות בין המדינות הביע מזכ"ל חזבאללה את חששו כי סעודיה מסיתה את ישראל לתקוף בלבנון. עם זאת, שר החוץ הסעודי עאדל אל-ג'ובייר, אמר בראיון לערוץ CBC המצרי, כי "אין יחסים בין סעודיה לישראל. יש את יוזמת השלום הערבית שמהווה את מפת הדרכים כדי להגיע לשלום וכדי לכונן יחסים נורמליים בין ישראל למדינות ערב".
ב-8 בפברואר 2018 פורסם, כי סעודיה אישרה למטוסים בקו הודו-ישראל לטוס בשטחה האווירי. ב-22 במרץ 2018, עברה טיסת אייר אינדיה AI139 מעל ערב הסעודית בדרכה מהודו לישראל.
באפריל 2018, הצהיר יורש העצר ושר ההגנה של סעודיה, מוחמד בן סלמאן אאל סעוד, כי הוא מכיר בזכות הקיום של מדינת ישראל.
בספטמבר 2018 דווח כי ישראל מכרה לסעודיה מערכות כיפת ברזל לצורכי הגנה מפני איומים מהחות'ים מתימן, דיווח שהוכחש על ידי משרד הביטחון.