google/wiki40b huggingface dataset:
סכמת קירוב פולינומית

סכמת קירוב פולינומית (PTAS) היא מחלקת סיבוכיות של בעיות אופטימיזציה להן ניתן למצוא פתרון מקורב ככל שנרצה על ידי אלגוריתם קירוב בסיבוכיות פולינומית לגודל הקלט בהתייחס ל כקבוע.

הגדרה

בעיה נמצאת במחלקת PTAS אם ורק אם קיים אלגוריתם קירוב שמקבל  כלשהו וקלט לבעיה, כאשר  הוא הפתרון האופטימלי עבור קלט זה, ומחזיר תשובה שהיא לפחות  עבור בעיית מקסימום או לא יותר מ  עבור בעיית מינימום, בסיבוכיות פולינומית לגודל הקלט ובהתייחס ל כקבוע, מה שמאפשר שהאלגוריתם יהיה אקספוננציאלי ביחס ל. 
מחלקה זאת היא תת-קבוצה ממש של מחלקת הסיבוכיות APX שמאגדת את כל הבעיות שקיים להם אלגוריתם קירוב פולינומי, אלא אם כן P=NP מה שיגרור זהות בין הקבוצות.

סכמת קירוב פולינומית מלאה

תת קבוצה ממש (אלא אם כן P=NP) של אלגוריתמים אלו היא סכמת קירוב פולינומית מלאה (FPTAS). באלגוריתמים אלו הסיבוכיות פולינומית גם בגודל הקלט וגם ב. קירוב כזה קיים לבעיית תרמיל הגב למשל.
מרואן פלאיני

קריירת מועדונים

פלאיני החל לשחק כדורגל בגיל 7 בקבוצת אנדרלכט. בעונתו הראשונה באקדמיית הנוער של אנדרלכט כבש 26 שערים, ובעונתו השנייה כבש 37 שערים. הוא נשאר באנדרלכט עד גיל 10, ועבר לאקדמיית הנוער של מונס. שלוש שנים לאחר מכן עבר למחלקת הנוער של מועדון פראנס בוראן. גם משם המשיך לעבור קבוצות נוער, לאחר שחתם בקבוצת הנוער של שרלרואה. בגיל 17 חתם על חוזה מקצועני רשמי ראשון בקריירה שלו, בקבוצת סטנדרד ליאז'. בין השנים 2006 ל-2008, שיחק עבור ליאז' ב-84 משחקים, בהם כבש 11 שערים. הוא התפרסם במשחק הראש המשובח שלו ובכושרו הטוב. בסוף עונת 2008, נחשב פלאיני לאחד משחקני מרכז השדה הטובים ביותר בליגת העל הבלגית, דבר שעזר לו לזכות בתואר נעל האבוני הבלגית, פרס שניתן לשחקן ממוצא אפריקאי הטוב ביותר של השנה.
לאחר דיווחים על התעניינותם של המועדונים אסטון וילה, ריאל מדריד, טוטנהאם הוטספר ובאיירן מינכן בשחקן, חתם פלאיני לבסוף באברטון האנגלית בספטמבר 2008 על חוזה ל-5 שנים. אברטון שילמה לסטנדרד ליאז' 15 מיליון פאונד תמורתו (סכום שיא עבור כדורגלן בלגי, וגם שיא מועדון באברטון). הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון חוץ 2-3 עד סטוק סיטי, ב-14 בספטמבר 2008, וכבש את שערו הראשון במהלך התיקו הביתי 2-2 מול ניוקאסל יונייטד ב-5 באוקטובר 2008.
פלאיני נודע בקרב אוהדי הקבוצה בזכות תספורתו יוצאת הדופן. אוהדים רבים של קבוצתו ושל נבחרת בלגיה נוהגים לבוא למשחקים שעל ראשם פאות "אפרו" המסמלות את שיערו של פלאיני.
ב-3 בספטמבר 2013 חתם פלאיני במנצ'סטר יונייטד ונקנה תמורת 27.5 מיליון אירו מאברטון.
בעונת 2016/2017 בליגה האירופית היה שותף פלאיני לזכייתה של קבוצתו בתואר. הוא כבש שער אחד במהלך הטורניר, ופתח בהרכב במשחק הגמר בו גברה קבוצתו 2-0 על אייאקס.

נבחרת בלגיה

לפלאיני ניתנה הבחירה לשחק בנבחרת בלגיה או בנבחרת מרוקו, ולבסוף בחר לשחק עבור בלגיה שבה נולד. הוא כבש את שערו הראשון עבור נבחרת בלגיה במשחק מוקדמות יורו 2008 נגד פורטוגל, ב-24 במרץ 2007.
ב-2 ביולי 2018 כבש לבלגיה בנגיחה את שער השוויון (2–2) מול נבחרת יפן במשחק שמינית הגמר במונדיאל 2018, שבו ניצחה בלגיה את יפן 3–2 ועלתה לרבע גמר האליפות.
ב- 7 במרץ 2019 הודיע על פרישה מהנבחרת

חייו האישיים

פלאיני נולד בבריסל להורים מרוקאים מטנג'יר. אביו, עבד אל-לטיף, היה שוער בליגה המרוקאית. למרואן אח תאום זהה, בשם מנצור.
בסיס ציוד ותובלה

תפקידי הבסיס

בצ"ת נותן מענה לוגיסטי ליחידות השונות של החיל, מה שמאפשר לחיל הים להילחם באופן רצוף ללא השבתות. הבסיס אחראי הן על רכש, אחזקה ואספקה של ציוד וחומרים, באופן שוטף ולתפקוד מבצעי. בשנים 2011–2013 הועברו כל המחסנים ממחנה הקישון, למחנה החותרים.  לטובת התייעלות תנאי האחסון נסגר המחנה בקישון בשנת 2014.
6,000,001

היסטוריה

משה הופמן, ישראלי ניצול שואה יליד הונגריה, יצר בשנת 1967 סדרה של 10 חיתוכי עץ העוסקים בנושא השואה. העבודות הודפסו על ניירות בריסטול לבן בסטודיו של האמן בירושלים. הדפסים אלו, שהודפסו מפלטות בגודל של כ-60x80 ס"מ, הם מן הגדולים ביותר שיצר האמן בחייו. הסדרה הוצגה לראשונה בשנת 1974 בתערוכה שהתקיימה בעקבות מלחמת יום הכיפורים בבית האמנים בירושלים. אחד מעותקי הסדרה נתרם לאוסף סדנת ההדפס ירושלים על ידי האמן. חלק מן הסדרה הוצג בתערוכה "חיתוך העץ בישראל 1986-1920" (1986), שהתקיימה בסדנת ההדפס ירושלים וכן הוצגה במלואה בתערוכה הרטרוספקטיבית של הופמן במוזיאון ישראל (1997).
בעבודות בולט השימוש באיקונוגרפיה נוצרית, הדבר מתבטא בתיאורי צליבה ובשימוש בהילות. בהדפס MH-128, לדוגמה, מעוטרים ראשי היהודים במסדר בהילות כדוגמת קדושים נוצריים. גדעון עפרת הצביע על שלוש גישות ייצוג שונות בעבודות - ריאליזם, תיאור אלגורי והפשטה. המעורבות זו בזו. בהדפס MH-124, לדוגמה, הופך התיאור הריאלי של הסלקציה לתיאור אלגורי, על ידי עיצובו בצורה של צלב.
הופמן פירש בטקסט אוטוביוגרפי את ה"אחד" בשמה של הסדרה - 6,000,001 - כביטוי למותו של האל ואת אבדן האמונה של האדם. יהודית שפיצר תיארה את סדרה זו כביטוי מאשים כנגד הדת וכנגד האל עצמו.
העותקים מן הסדרה נמצאים באוסף סדנת ההדפס ירושלים ובאוסף יד ושם.
המסילה

המסילה (במקור בכתיב חסר: הַמְסִלָה) היה כתב עת תורני-אורתודוקסי שיצא לאור בין השנים ה'תרצ"ו–ה'תש"ב (1936–1942) על ידי "ועד הרבנים דניו־יאָרק רבתי". המאמרים בכתב העת נכתבו בעברית וביידיש.
עורך כתב העת, ששמו כעורך אינו מופיע בגליונותיו, היה הרב ניסן טלושקין.

תכנים

בכתב העת התפרסמו בקביעות מסות בעניינים העומדים על הפרק בעולם היהדות בארצות הברית ובתפוצות. על עתידה של יהדות ארצות הברית, על מצב היהדות ברוסיה הסובייטית, הצהרת בלפור וההכנות לקראת כינון מדינת ישראל, "גזירת ההימום" במדינות אירופיות שונות, מאבק בתקנות-העגונות השונות של התנועה הקונסרבטיבית בארצות הברית, ועוד.
בתחום ההלכה עסק כתב העת בבירור יסודי של סוגיות הלכתיות מתחדשות בשל התקדמות הטכנולוגיה: מאמרים על דרך השימוש המותרת ב"תיבת קרח אלקטרית" בשבת וכדומה. העורך, הרב ניסן טלושקין, שהיה מומחה לענייני מקוואות פרסם בכתב עת זה את "קונטרס המים" שלו.
בנוסף התפרסמו בכתב העת סקירות ביוגרפיות והיסטוריות על אישים ומוסדות יהודיים, חלקם מהיכרות אישית של הכותבים, כמו: הרב משה שמואל שפירא, משה צינוביץ והרב חיים קרלינסקי.

כותבים

עם הכותבים בכתב העת נמנים הרב יוסף אליהו הנקין, הרב משה רוזין, הרב יעקב קנטורוביץ', הרב משה בנימין טומשוב, הרב שמואל קושלביץ, הרב יעקב מסקין והרב מרדכי גיפטר. מדור מיוחד הוקצה לבני הישיבות, כתבו בו: אליהו משה שיסגל, נחום מאיר ברונזניק, וזאב גוטהולד.
ציד לווייתנאים באיי פארו

ציד לווייתנאים מתקיים באיי פארו כבר כאלף שנים, מאז המאה העשירית. האירוע מוסדר על ידי רשויות השלטון באיי פארו, אך לא על ידי הוועדה הבינלאומית לציד לוויתנים, בשל חילוקי דעות בנוגע לסמכותה.
כ - 800 לווייתנים מסוג נתב גדול-סנפיר ניצודים במצטבר מדי שנה, במספר חופים ובמועדים שונים. הצייד מתקיים בעיקר במהלך הקיץ. האירוע, הנקרא בפארואזית "Grindadráp", אינו נושא אופי מסחרי. הוא מאורגן באופן קהילתי, המאפשר לכל אחד ליטול בו חלק. הציידים מקיפים תחילה את הלווייתנים עם סירותיהם בחצי גורן. הם מכוונים את הלווייתן המוביל אל החוף, לעיתים תוך שמכים בסירות על מנת לשבש את סונאר הלוויתנים, והלהקה כולה מגיעה לבסוף אל אזור החוף.
עם השנים שינו הציידים את חלק משיטות הצייד במטרה להפחית כמה שניתן את סבל הלוויתנים.
על פי רשויות איי פארו, פעילות ציד הלווייתנאים בחוף קיימת מזה מאות שנים. התיעוד הראשון של הציד היה בשנת 1584 והרישום נמשך באופן מסודר עד היום. הציד מתרחש בין יולי לספטמבר, ועונת השיא היא לרוב באוגוסט. לדברי הרשויות, הציד נועד לספק אוכל לתושבי האי. על אף שרוב הבשר והשומן מתחלק כבר בין המשתתפים באירוע, ניתן למצוא בשר לווייתן בחנויות האי במהלך השנה.
תושבי איי פארו רואים בציד חלק חשוב מהתרבות ומההיסטוריה שלהם. פעילים למען זכויות בעלי חיים מבקרים את הציד בטענה שהוא אכזרי ומיותר, בעוד הציידים טוענים בתגובה שרוב העיתונאים לא יודעים מספיק על שיטות ההרג או על משמעותו הכלכלית.
למרות הביקורת הקשה המופנית כנגד התושבים הציד נמשך והתושבים טוענים שציד הלוויתנים הוא הרבה יותר הומני מכל שחיטה של בעל חיים אחר, אשר בילה את חייו, במרבית המקרים מאחורי גדר ואף נוצל לתעשיית החלב או הביצים בטרם נשחט. לעומת זאת, לתפיסתם, הלוויתן הספיק לחיות במשך כל שנותיו באוקיינוס הפתוח ורק בדקות חייו האחרונות הובהל בכיוון החוף במטרה להישחט.
מיריי הדס-לבל

מיריי הדס-לבל (Mireille Hadas-Lebel; נולדה ב-26 בספטמבר 1940) היא פרופסור אמריטה באוניברסיטת פריז IV, היסטוריונית יהודיה-צרפתיה החוקרת את תחומי העת העתיקה בכלל, וביהדות בפרט.
נער משום מקום

תקציר עלילה

הסרט מתרחש בפרבר בליברפול, שנת 1955. הוא מציג את ג'ון לנון, נער בן 15 סקרן וקצת מופרע שתר אחר ריגושים. לנון גדל מגיל 5 אצל דודתו הקפדנית מימי, לאחר שאמו ויתרה עליו. שתי הנשים היוצאות דופן באישיותן מתחרות ומתקוטטות ביניהן על אהבתו. הסרט בוחן את ההשפעה של שתי הנשים הדומננטיות הללו בעיצוב חייו הבוגרים, והקריירה המוזיקלית שלו.

הפקה

חלק מהסרט צולם בליברפול, בתמיכתה של אלמנתו יוקו אונו, וחלקים נוספים צולמו גם בבלקפול ובמערב לונדון. הקרנת בכורה חגיגית אירעה ב-29 באוקטובר 2009 בפסטיבל קולנוע בלונדון. הסרט קיבל מימון של מפעל הפיס הבריטי בסך של 1.2 מיליון פאונד, עם תוספת של 35,500 ₤ מקרן הפיתוח של הסרט עבור התסריט. הסרט קיבל גם מענק מערוץ 4 הבריטי.
אהרון ג'ונסון, הגיבור בן ה-19 של הסרט, והבמאית בת ה-42 סם טיילור ווד נישאו והולידו בת לאחר שהתאהבו על הסט.

דבר המבקרים

הסרט קיבל בעיקר ביקורות חיוביות. אתר Rotten Tomatoes המשקלל ביקורות קולנוע העניק לסרט ציון של 6.9 מתוך 10, וציין שרוב המבקרים מסכימים ש"אין לצופים לצפות לתובנות מוזיקליות, אך מבט זה על נערותו של ג'ון לנון נעשה מתוך גישה מרוסנת, מאופקת ובליווי משחק נהדר של אהרון ג'ונסון". מבקר אתר עכבר העיר כתב כי "רגעים רבים בסרט נותנים לכם כנפיים, אבל לא מצטברים למסה שממנה אפשר להתחיל לעוף ..."נער משום מקום" משוחק טוב, מצולם טוב ומדי פעם סוחט טוב את הדמעות. הוא בוודאי לא נמצא איפה שנמצאים הגאונים, אלא בתוך מסגרת סיפורית מוקפדת ומסודרת".

פסקול

הפסקול כולל כמה מהשירים שנוגנו על ידי להקת החוצבים (The Quarrymen) בתקופה המתוארת בסרט. השירים הוקלטו מחדש עבור הסרט בביצועו של ג'ונסון (המגלם את לנון בסרט) ותומאס סאנגסטר (המגלם את פול מקארטני). מפיקי הסרט ערכו משא ומתן עם יוקו אונו על זכויות השימוש בשיר של לנון "אמא". צמד זמרי האלקטרוניקה "Goldfrapp" סיפקה את הפסקול האינסטרומנטלי לסרט. הפסקול יצא לחנויות על ידי חברת סוני בחודש דצמבר 2009 בפורמט של שני תקליטורים.
מסדר אבירי הגריל

מסדר אבירי הגריל (בצרפתית: Confrérie de la Chaîne des Rôtisseurs) הוא ארגון גסטרונומי בינלאומי שנוסד בפריז, ומטרתו קידום ושימור של אמנות הבישול וערכים של הערכה וכיבוד מזון ויין גורמה. הארגון פועל ב-84 מדינות בעולם, ביניהן גם סניף ישראלי שנוסד בשנת 1968.

אודות

שורשי הארגון בימי הביניים, בגילדת "צולי האווזים" שנוסדה בצרפת בשנת 1248, שקיבלה זכויות לצליית אווזים ואחר כך סמכויות נוספות בתחום הכנת מזון. בשנת 1610 העניק לארגון מלך צרפת, לואי ה-13 כתב זכויות מלכותי ושלט אצולה, המשמש היום כסמל המסדר.
בשנת 1950 הקימו קבוצה של שפים, ייננים ואנשי מקצוע בתחום הקולינרי (מהבולטים שבהם מבקר המסעדות וסופר האוכל קורנונסקי) את המסדר, שנועד להפגיש בין חובבי מזון גורמה לבין אנשי מקצוע בתחום, כשהם יונקים את מורשתם וסמליהם ממסדר "צולי האווזים" העתיק. החברים במסדר מחלקים לדרגות במערכת היררכית סדורה, לפי מקצוע וותק. טקס הקבלה לארגון כולל השבעה בלטינית וטקס הכתרה מסורתי עם חרבות.
כיום מונה הארגון כ-25.000 חברים בלמעלה משמונים מדינות בעולם. מטה המסדר שוכן בפריז.

המסדר בישראל

סניף הארגון בישראל הוקם בשנת 1968 על ידי עורך הדין מוריס בנין, בין המצטרפים הראשונים היה משה דיין. נכון ל-2017, מונה הסניף הישראלי כ-150 חברים, ביניהם בולטים נשיא המדינה שמעון פרס, הפרופסור רפי קרסו, והשפים חיים כהן, רן שמואלי, צ'רלי פדידה, מאיר אדוני, אביב משה, אייל לביא, שאול בן-אדרת, אסף גרניט, ערן שוורצברד וחוסאם עבאס. הנשיאה הנוכחי של המסדר היא תמי לנצוט ליבוביץ.
הסניף מתכנס אחת לכמה שבועות או חודשים לארוחות חגיגיות במסעדה נבחרת, שעליהם משלם החבר בין 400 ל-500 שקל. החברים אינם מחויבים להשתתף בכל האירועים, ובמהלכם נאכפים כללי טקס וקוד לבוש פורמלי, שכולל חליפות לגברים, ושרשראות המסדר עם מדליות בצבעים שונים על הצוואר, לפי דרגת החבר. כיאה לשמו, מדובר בארוחות מוקפדות של מיטב השפים בארץ עם דגש על רמה קולינרית גבוהה. על מנת להתקבל למסדר צריך המועמד שני ממליצים חברים והוכחת בקיאות והערכה לאוכל טוב.
שירלי בריל

ביוגרפיה

בריל החלה את לימודי הקלרנית אצל יצחק קַצַפּ בקונסרבטוריון בפתח תקווה, והמשיכה את לימודיה בחו"ל בגרמניה ובארצות הברית, ועם מורים בעלי שם בינלאומי, ביניהם סבינה מאייר וריצ'רד שׂטוֹלצמן. בכל שנות לימודיה תמכה בה קרן התרבות אמריקה-ישראל. הופיעה כסולנית עם תזמורות, ביניהן התזמורת הסימפונית ירושלים, התזמורת של ליבק, והתזמורת של ז'נבה. הופיעה גם בהרכבים קאמריים, והקימה יחד עם הפסנתרן יונתן ענר את הדואו בריל-ענר, ויחד עם ענר וזמרת הסופרן חן רייס את שלישיית Esprit.
פטר החכם

פטר החכם (בבולגרית "היטר פטר" (או פג'ו), במקדונית  "פטר הערמומי") הוא דמות בפולקלור הבולגרי. פטר הוא איכר עני מהכפר, אך הוא מלא ערמומיות, שנינות וערמה. לרוב הוא מוצג בתור "בולגרי טיפוסי" ובתור אנטגוניסט נצחי של האצילים העשירים, אנשי דת ומלווי כספים אותם הוא מצליח תמיד להונות. בשל תכונות אלו הוא נחשב לדמות חיובית ואהודה על העם.
בתור דמות בדיונית, פטר החכם נוצר בין המאה ה-16 למאה ה-17, כאשר בולגריה הייתה עדיין תחת השלטון האימפריה העות'מאנית. אגדות אודות פועלו ומעשיו נפוצו בכל האזורים בהם ישבו בולגרים: דוברוג'ה, תראקיה ומקדוניה. על פי רוב הסיפורים מוצאו של פטר החכם הוא מאזור הנמצא כיום בצפון-מערב בולגריה. על מעשיו נכתבה אופרה אחת בשנת 1967, ושני סרטי קומדיה שהופקו בשנת 1939 ושנת 1960.
פטר החכם מזכיר דמויות אחרות מהפולקלור האירופי והמזרחי, דוגמת נאסר א-דין בפולקלור המוסלמי, הרשל'ה אוסטרופולר בפולקלור היהודי, טיל אוילנשפיגל הגרמני ועוד.
שטח הנמצא בחצי האי טריניטי קרוי על שמו.
נפ או'האואר

נֶפּ אוֹ'הָאוּאָר (Knap o'Howar) הוא אתר ארכאולוגי בפאפא וסטריי שבקבוצת איי אורקני, המייצג משק מהתקופה הנאוליתית. האתר נשתמר היטב, ונהוג להאמין שהוא בית־האבן העתיק ביותר בצפון אירופה. תיארוך פחמן-14 העלה כי האתר יושב בין 3500 לפנה"ס ל־3100 לפנה"ס (יש המתארכים את הקמת האתר ל־3700 לפנה"ס), מאות שנים לפני ההתיישבות הדומה לו, סקארה ברי. ייתכן שהאתר נבנה על התיישבות מוקדמת יותר.
האתר מורכב משני מבנים מלבניים-עגלגלים בעלי קירות עבים הצמודים זה לזה. למבנים יציאה נמוכה וצרה לכיוון הים, ומן הבית הגדול והעתיק יותר יוצא מסדרון נמוך המוביל למבנה חדש וקטן יותר, שהיה סדנת עבודה, אסם או בית מגורים נוסף. הבתים נבנו לתוך ערימת פסולת קדומה, והוקפו בחומרי פסולת, שהקנו להם הגנה וחימום. אין בבית חלונות, והאור הגיע כנראה דרך צוהר בגג, ששימש גם להוצאת עשן הצלייה. הבתים צמודים לחוף, אך כאשר הם נבנו היו רחוקים ממנו, ורק לאורך השנים התקרב קו המים. בחוף ניתן לראות כיצד הסלעים המקומיים נופצו ללוחות אבן דקים, על ידי היסודות, וספקו חומר בנין מוכן לתושבי האתר.
הקירות שרדו עד לגובה המרזב, 1.6 מטרים, ורהיטי האבן עומדים ללא פגם, ובכך מעניקים מראה חי לבית. אחים, מחיצות, מיטות ומדפי אחסון כמעט שלא נפגעו, ונמצאו עדויות לקיומו של גג. עדויות מהפסולת מוכיחות כי התושבים החזיקו בבקר, בכבשים ובחזיר ברחזירים, וגידלו שעורה וחיטה. הם אספו רכיכות ודגו דגים, שכדי ללכוד אותם היה צורך בספינות דייג. לאורך השנים, נחסם המעבר בין הבתים באבנים, וייתכן שנפסק השימוש במבנה הקטן יותר.
ממצאים של כלי אונסטן מקשרים את התושבים לגלי חצר שנמצאים הרחק, כדוגמת בלברינדי ואילין דומהנויל. באתר נמצאו גם אבני ריחיים.
בשנות העשרים והשלושים של המאה העשרים חשפו פעולות טבע של סחיפה, בליה וסערות את שארי ערימת הפסולת. במהרה נחפר האתר, ואחרי שהוסרו שני מטרים של חול, הגיעו החופרים לשני הבתים. הארכאולוגים תיארכו את האתר לתקופת הברזל, עקב המחסור בראיות, והיכולת הארכאולוגית הדלה בשנים הללו. בשנות השבעים נחפר מחדש האתר, ותוארך לשנים שהוזכרו לעיל.
רומאן (עיר)

יהודים

בין השנים 1792- 1825 כיהן ברבנות העיר רבי יצחק בן יהודה לייב. אחריו כיהן רבי יעקב בעריש עד שנת 1840. אחריו כיהן רבי דוד איזקסון, בנו של רבי יצחק מקאליש. לאחר פטירתו בשנת 1908 מילא את מקומו חתנו-אחיינו רבי יצחק לייפר (בן רבי אהרן אריה מנדבורנה) ואחריו בנו רבי שלמה עד לפטירתו בשנות ה-40.
איסור סירוס

הגדרת סירוס

הסירוס אסור בקרב כל בעלי החיים, בהמות, חיות, עופות, ובתלמוד נאמר שאיסור זה נאמר גם על בני אדם.
סירוס על ידי פעולה חיצונית, שאינה כרורכה במגע פיזי עם האיברים (גלולות,"כוס של עיקרין"), אסורה בגבר, ומותרת באשה, בעקבות כך דנו הפוסקים בהיתר לקיחת גלולות למניעת היריון.
קשירת צינורות הזרע נחשבת הלכתית כסירוס ואסורה, אף על פי שבכ-50% מהמקרים ניתן לחזור לתפקוד על ידי פתיחת הקשירה. אף לו היה ניתן להגיע ל-100% חזרה לתפקוד, היה אסור מכיוון שסירוס לזמן מוגבל, אם לא מתרפא מעצמו (כמו כאן שצריך פעולה נוספת כדי להתיר), נחשב סירוס בכל מקרה.

סירוס על ידי גוי

התנאים נחלקו האם האיסור חל גם על בני אדם שאינם יהודים כתוספת לשבע מצוות בני נח. 
גם להלכה נחלקו הראשונים בשאלה זו כאשר הרא"ש, הרשב"א והריצב"א פסקו שבן נח אינו מצווה על הסירוס. ואילו רב אחאי גאון, הראב"ד והסמ"ג פסקו שגם בן נח בכלל האיסור. הרמב"ם לא הזכיר איסור זה כחלק משבע מצוות בני נח, אולם פסק "שאין לומר לגוי לסרס בהמה שלנו" משום איסור שבות.

פצוע דכא

גבר שסורס נקרא, בדרך כלל, פצוע דכא ובשל כך אסור לבוא בקהל. הרמב"ם סובר שפצוע דכא מותר בפסולי הספיקות כמו גם בגיורת, משוחררת ונתינה, אך אסור בממזרת ודאית. לעומתו הראב"ד והרשב"א מתירים פצוע דכא גם בממזרת ודאית.

סירוס אשה

בתוספתא (וכן בתורת כהנים) מובאת מחלוקת בין תנא קמא לרבי יהודה (שפוסקים הלכה כמותו):
המסרס את האדם ואת הבהמה ואת החיה ואת העוף, בין גדולים בין קטנים, בין זכרים ובין נקבות – הרי זה חייב (מלקות).
רבי יהודה אומר: מסרס את הזכרים – חייב, ואת הנקבות – פטור (מהתורה, אבל אסור מדרבנן).
— תוספתא, מכות, ד, ד
לדעת רוב הפוסקים, וכך פסק הרמב"ם והובא בשולחן ערוך, איסור סירוס נקבה הוא מדרבנן, אך לדעת הגר"א אמנם אין איסור לאו בסירוס, אך המסרס אשה עובר בעשה מן התורה.
לדברי המגיד משנה כריתת רחם או הרס רירית הרחם מוגדרים כסירוס אישה בידיים, אסורים מן התורה באיסור לאו לדעת תנא קמא, ואסורים מדרבנן לדעת רבי יהודה, שכאמור פוסקים כמותו. לעומת זאת לדברי הגר"א בנושא פעולות אלו, הלכה כתנא קמא, כלומר אסור מן התורה.
JVC

היסטוריה

בשנות השלושים ייצרה החברה, כמו מקבילתה האמריקאית, גרמופונים ותקליטים (תחת מותג "His Master's Voice", שבבעלותה ביפן), אולם כבר ב-1932 החלה לייצר מקלטי רדיו. ב-1939, במקביל לחברה-האם שלה בארצות הברית, RCA הציגה JVC את הטלוויזיה הראשונה תוצרת יפן. במהלך מלחמת העולם השנייה התערערו הקשרים בין JVC לבין RCA האמריקאית ובשנת 1953 נרכשה JVC על ידי תאגיד מצושיטה-פנסוניק ( Matsushita-Panasonic).
בשנות השבעים המציאה JVC ושיווקה בהצלחה בשם המסחרי JVC-videosphere טלוויזיה זעירה ניידת מבוססת CRT, שנמכרה בשילוב עם שעון מעורר בעיצוב חדשני.
ב-1976 הציגה JVC את שיטת ה-VHS החסכונית להקלטה והשמעת וידאו ביתי וניצחה את מתחרותיה (בטא של סוני, וידאו 2000 של פיליפס, לייזרדיסק של MCA ופורמט CED של RCA) כאשר התקבלה השיטה כתקן דה פקטו בשוק הווידאו העולמי. ב-1979 כבר שווקה הטלוויזיה הניידת של JVC משולבת בנגן וידאו.
בראשית שנות השמונים ניסתה JVC להתחרות בסוני גם בשוק נגני השמע הניידים (ווקמן), אך בשוק זה גברה עליה סוני.
ב-1986 הוציאה JVC לשוק מחשב אישי תואם לתקן MSX2 מבוסס מעבד זילוג Z80 עם 64K RAM וכונן דיסקטים של "3.5. אולם המחשב, ששווק ביפן ובאירופה בשם JVC HC-95 היה כישלון מסחרי.
מאז שנת 2000 מתמקדת החברה בייצור מצלמות וידאו דיגיטליות וציוד נלווה ובכללו מכשיריDVD. ב-2005 הייתה חלוצת פיתוח DVD קורא וכותב דו-צדדי (DVD+RW DL).
ב-2001 זכתה JVC בפרס אמי לטכנולוגיה והנדסה על "הישגים טכנולוגיים יוצאים מגדר הרגיל בחלוציות פיתוח מצלמות וידאו לצרכן".
ב-1 באוקטובר 2008 התפצלה JVC מאחזקתה של מצושיטה-פנסוניק תוך מיזוגה לחברת קנווד ויצירת חברת אחזקות בשם "JVC-קנווד אחזקות" שהיא בעלת השליטה בשתי חברות אלה.
יחסי אוסטרליה–קוסטה ריקה

סקירה כללית

אוסטרליה וקוסטה ריקה משתתפות שתיהן בפורום הבינלאומי לשיתופי פעולה - מזרח אסיה-אמריקה הלטינית ולוקחות בו חלק פעיל. אוסטרליה היא מדינה משקיפה בארגון סיכ"ה - Sistema de la Integración Centroamericana, מערכת האינטגרציה של מדינות מרכז אמריקה.
ב-2001 הקימה הממשלה האוסטרלית את ארגון COALAR - המועצה האוסטרלית לקשרים עם אמריקה הלטינית. המועצה פעילה בכל תחומי העניין החל מעסקים, כלכלה וחינוך, עד לתיירות ושיתופי פעולה תרבותיים. אוסטרליה עוזרת רבות לקוסטה ריקה בענייני פיתוח, היות שמדובר במדינה מתפתחת ללא משאבים מיוחדים וגרעונות כספיים. אוסטרליה תרמה כ-100 מיליון דולר אמריקאי לקוסטה ריקה בין השנים 2010-2014.
לאזרחי קוסטה ריקה ישנן הטבות רבות במערכת החינוך האוסטרלית בעת רישום אליה - הם זכאים למלגות מיוחדות ולמורים פרטיים שיעזרו.
גורדיון

גורדיון (ביוונית: Γόρδιον; בלטינית: Gordium) הייתה בירתה העתיקה של פריגיה.

היסטוריה

תל גורדיון נמצא כ-90 ק"מ דרומית מערבית לאנקרה. תאריך יסודה המדויק אינו ידוע, אך נראה כי נוסדה בערך במקביל לנפילת האימפריה החתית סביב 1200 לפנה"ס בסמוך לפרוץ משבר תקופת הברונזה על חורבותיו של בית קברות חתי. מקורם של הפריגים אינו ידוע בוודאות, אך נראה שמדובר בעלית אריסטוקרטית ממוצא בלקני שהיגרה לאזור, כבשה אותו ושלטה בתושבים מקומיים. נראה כי השולטים החדשים לא השמידו את התרבות הקיימת, אלא הוסיפו לה נופך משלהם.
תארוכה של גורדיון לוט בערפל. תחילה היה מקובל שתקופת הזוהר של העיר הייתה בין המאה ה-9 למאה ה-8 לפנה"ס והסתיימה עם גל הפלישה הקימרי בסוף המאה ה-8. אך ממצאים מאוחרים יותר העלו שתאריך החורבן מוקדם בהרבה והתרחש סביב שנת 800 לפנה"ס והוא לא קשור לפלישה הקימרית.
העיר השתקמה מהחורבן והייתה לחלק מהממלכה הלידית ומאוחר יותר לחלק מהאימפריה הפרסית. בשנת 333 לפנה"ס נכבשה העיר על ידי אלכסנדר הגדול במהלך כיבוש האימפריה הפרסית על ידי אלכסנדר הגדול. העיר איבדה מחשיבותה במהלך התקופה הרומית וננטשה.
מראשית המאה ה-20 הפך התל למוקד חשוב של מחקר ארכאולגי הנמשך עד היום.
דין פורמן

קריירת מועדונים

פורמן התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של צ'לסי, אך לאחר שלא זכה לשחק בקבוצה הבוגרת עזב. ב-10 במאי 2006 חתם בגלאזגו ריינג'רס והוא שימש כקפטן מחלקת הנוער. ב-24 באוקטובר 2007 חתם על חוזה חדש לשנתיים במועדון. ב-10 במאי 2008 פורמן ערך את הופעת הבכורה שלו עבור ריינג'רס נגד דנדי יונייטד. ב-27 באוגוסט 2008, הושאל לברדפורד סיטי עד ינואר 2009.
ב-29 ביוני 2009, חתם לשלוש שנים באולדהאם אתלטיק. ב-14 באוגוסט 2010 הבקיע שער שזכה בתואר שער בעונה של אותה עונה. בעונת 2011/2012 קיבל את סרט הקפטן.
ב-14 במרץ 2013 הושאל לדונקסטר רוברס עד לסיום העונה, וב-12 ביולי 2013, פורמן חתם על חוזה לשנתיים במועדון.

קריירה בינלאומית

ב-19 באוגוסט 2008 זומן לראשונה לסגל נבחרת דרום אפריקה לקראת משחק ידידות נגד אוסטרליה, אך לא שותף באותו משחק. ב-8 בספטמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות נגד ברזיל, כשנה לאחר מכן הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת נגד בוטסואנה. פורמן נכלל בסגל הנבחרת הסופי לקראת גביע אפריקה לאומות 2013. פורמן נבחר לאיש המשחק בניצחון 0-2 נגד אנגולה.
ביסקוטי

ביסקוטי (באיטלקית: Biscotti מלטינית: bis coctus - "נאפה פעמיים", ובצורת יחיד באיטלקית: ביסקוטו - biscotto), הידועות גם בשם קנטוצ'יני, הן סוג של עוגיות איטלקיות המכילות אגוזים. מקורן של העוגיות בעיר פראטו שבטוסקנה.
עוגיות הביסקוטי מוכנות על ידי הכנת עוגת אגוזים, פריסתה לפרוסות ואפייתה בשנית עד לייבוש הפרוסות.
העוגה מכילה קמח, סוכר, ביצים, אבקת אפייה, וטעמים שונים כגון אניס, שוקולד או אגוזים.
האפייה הכפולה של העוגיות מאפשרת שמירתן לזמן רב, ולכן נהגו להכין עוגיות אלה כצידה לדרך למסעות ארוכים.
באזורי איטליה השונים התפתחו וריאציות של עוגיות אלה, ואופן התיבול שלהם שונה. בטוסקנה נהוג לאכול את העוגיות בליווי וין סזאנטו (יין מקומי).
עם התפשטות רשתות מכירת האספרסו בעולם המערבי ובפרט בארצות הברית בשנות ה-90 של המאה ה-20 החלו רשתות אלה להגיש ביסקוטי עם האספרסו, דבר שהביא לעליית הפופולריות של העוגיות.
בנק יפן

היסטוריה

כמו מרבית המוסדות היפניים המודרניים, הבנק המרכזי של יפן נוסד לאחר הרסטורציה של מייג'י. לפני הרסטורציה, הנחלות היפניות הפאודליות הנפיקו את הכסף של עצמן, ה"האן סאטסו", במערך מזומנים שאינו תואם. אך עם "חוק המטבע" החדש של מייג'י (1871), הועלמו המטבעות הקודמים והוקם הין כמטבע החדש, אשר היה מאוזן אל מול דולר כסף מקסיקני.
בעקבות המעבר לתקנות הערות להמרה בנקאית (מאי 1884), הבנק המרכזי של יפן הוציא לראשונה שטרות בשנת 1885 (18 שנה לשלטון מייג'י). למרות כמה תקלות (למשל, הסתבר כי האבקה ששולבה בנייר במטרה למנוע זיופים הפכה את השטרות למעדן עבור חולדות), ההרצה הצליחה במידה רבה. ב-1897 הצטרפה יפן לתקן הזהב.
מאז תחילת תקופת מייג'י, הבנק של יפן פועל ברציפות ממשרדיו הראשיו בטוקיו ואוסקה.

ארגון מחדש

הבנק של יפן אורגן מחדש ב-1942, תחת חוק הבנק של יפן (1942). הייתה תקופה קצרה לאחר המלחמה, במהלך כיבוש יפן, בה הושעתה פעילותו של הבנק, ומטבע צבאי הונפק. ב-1949, הבנק חזר לפעילות
בשנות ה-70, סביבת הפעולה של הבנקה התפתחה יחד עם המעבר משער מטבע זר קבוע במשק הדי סגור של יפן, למשק גדול ופתוח עם שער חליפין משתנה.

מיקום ומבנה

בסיסו של הבנק המרכזי של יפן הוא בניהונבשי, טוקיו, לא במקרה, סמוך לרובע גינזה המפורסם, אשר משמעות שמות היא מטבעת כסף. מבנה הניאו בארוק של הבנק בטוקיו תוכנן בידי האדריכל טאטסונו קינגו, ב-1896. הסניף באוסקה של הבנק נחשב לעיתים למבנה אשר מזוהה יותר עם הבנק, ומסמל אותו כמוסד חשוב.
Downtown (שיר)

היסטוריה

במהלך 1964 האץ' טס במיוחד לביתה של פטולה קלארק שבפריז עם שירים חדשים שהוא קיווה שיעניינו אותה, אך היא לא התעניינה בשירים שהוא הציע עבורה. האץ' אשר הפך נואש, ניגן בפניה מספר אקורדים מהשיר שכתב בהשראת הביקור הראשון שלו בניו יורק, אותו הוא חשב במקור להציע ללהקת הדו-וופ האמריקנית The Drifters. כאשר קלארק שמעה את המנגינה היא ציינה בפניו כי אם הוא יצליח לכתוב לשיר מילים שיהיו טובות כמו המנגינה, היא בהחלט תהיה מעוניינת להקליט את השיר כסינגל הבא שלה.
השיר בביצועה של קלארק, פורסם בארבע שפות שונות במהלך סוף שנת 1964, וזכה להצלחה רבה בבריטניה, בצרפת (הן בגרסה האנגלית והן בגרסה הצרפתית), בהולנד, בגרמניה, באוסטרליה, באיטליה ביפן ובהודו. בעקבות ההצלחה הבינלאומית לה זכה השיר קלארק הפכה לכוכבת בינלאומית. בינואר 1965 השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד האמריקני ובהמשך מכר מעל לשלושה מיליון עותקים בארצות הברית בלבד. 
השיר זכה בפרס גראמי בשנת 1965 בקטגוריית שיר הרוק אנד רול הטוב ביותר.
בעקבות פיגועי 11 בספטמבר העיר ניו יורק אימצה את השיר בתור שיר הנושא של סדרת פרסומות המעודדות את תיירים לבקר שוב במנהטן.

גרסאות כיסוי

לאורך השנים הוקלטו גרסאות כיסוי רבות לשיר, כאשר בין המבצעים הבולטים ביותר היו איירין קארה, האוסמונדים, גרין דיי, דוראן דוראן, ניל יאנג, פרנק סינטרה, אמה בנטון, דולי פרטון, והלהקה The B-52's.

אזכורים בתרבות

לאורך השנים השיר נכלל בסרטים שונים, בהם "Twin Town", "נערה בהפרעה" ו"מלתעות 2". 
כמו כן, לאורך השנים השיר נכלל בסדרות טלוויזיה שונות, בהן פרק של "סיינפלד" בו ג'ורג' קוסטנזה חשב בטעות כי הבוס שלו שולח לו הודעה מוצפנת על דרך מילות השיר, ובפרק הבכורה של העונה השלישית של "אבודים" כאשר השיר נוגן בסצנת הפתיחה.