פגישות ראשי ממשלות חבר העמים הבריטי

פגישות ראשי ממשלות חבר העמים הבריטי (Commonwealth Heads of Government Meetings) הן ועידות פסגה בינלאומיות הנערכות אחת לשנתיים בהשתתפות ראשי הרשויות המבצעות - ראשי ממשלה ונשיאים - של המדינות החברות בחבר העמים הבריטי.

תולדות האירוע

פגישות ראשי ממשלות חבר העמים הבריטי נערכות מאז שנת 1971, והן המשכן של ועידות ראשי ממשלות חבר העמים הבריטי (Commonwealth Prime Ministers' Conferences) אשר נערכו משנת 1944 ועד 1969. ועידות אלו היו בעצמן המשכן של הוועידות האימפריאליות (Imperial Conferences) בהשתתפות מנהיגי הדומיניונים של האימפריה הבריטית, אשר נערכו משנת 1887 ועד ערב מלחמת העולם השנייה. שמות האירועים ואופיים השתנו ככל שנמשך תהליך התפרקותה של האימפריה הבריטית, כאשר עוד ועוד מושבות מתוכה זכו לעצמאות. שם האירוע הנוכחי מבטא את הגיוון בממשלי המדינות חברות חבר העמים, אשר בראש הרשויות המבצעות של חלק מהן עומדים נשיאים. מ-1971 גם חדלה לונדון לארח את הפגישות בקביעות ובמקום זאת הן נערכו ונערכות בכל פעם באחת ממדינות חבר העמים (אם כי בריטניה המשיכה לארח את הפגישות בדרך כלל מדי כעשר שנים).
הפגישות הנערכות בשנים האחרונות אורכות כשלושה עד ארבעה ימים (בעבר הן ארכו זמן רב יותר, עד תשעה ימים). הדיונים במהלך הפגישות נערכים בשתי מסגרות עיקריות. האחת היא ישיבות המנהיגים הרשמיות. האחרת היא דיונים בלתי פורמליים הנערכים בין המנהיגים באתר או מתקן נופש שליד מקום הפגישה הרשמי, המכונה "מפלט" (Retreat), מנהג שהחל בפגישת 1973 בקנדה. למעשה, ההחלטות המשמעותיות ביותר של הפגישות מתגבשות דווקא באתרי המפלט. שם באו לעולם הסכמות והכרזות שונות של חבר העמים הבריטי לרבות הסכם גלנגייל, הצהרת לוסקה, הצהרת לאנגקאווי, תוכנית מילברוק והצהרת קולומבו.
בשולי פגישת ראשי הממשלות נערכות גם פגישות נמוכות דרג יותר - של שרי החוץ של מדינות חבר העמים, פגישות של קבוצת הפעולה המיניסטריאלית של חבר העמים (Commonwealth Ministerial Action Group) המופקדת על קיום ויישום הצהרת הארארה ושל מועצת היזמות וההשקעות של חבר העמים (Commonwealth Enterprise and Investment Council). כן מאז פגישת 1993 בלימסול נערכים במקביל לפגישת ראשי הממשלות כינוסים של ארגונים אזרחיים שונים הפועלים בחסות חבר העמים, לרבות משפחת חבר העמים (Commonwealth Family), האורכים לעיתים זמן רב יותר מאשר פגישת המנהיגים ומוסיפים לה גוון של פעילות תרבותית.
ראש הרשות המבצעת של המדינה המארחת את הפגישה מקבל על עצמו מפתיחתה ועד לפתיחת הפגישה הבאה את תפקיד יושב ראש חבר העמים הבריטי.
המלכה אליזבת השנייה, שהיא ראש חבר העמים, נכחה בכל הפגישות שנערכו מ-1973 ועד 2011, אם כי השתתפותה נעשתה רשמית רק ב-1997. בפגישה ב-2013 בסרי לנקה היא יוצגה על ידי בנה הנסיך צ'ארלס, לאחר שהחליטה לצמצם את נסיעותיה לחו"ל בשל גילה. המלכה השתתפה בפגישה שנערכה במלטה ב-2015 ואמורה להשתתף בפגישת 2018 שתיערך בלונדון.
פגישות ראשי הממשלות בהיותן מפגשי פסגה בדרך הגבוה ביותר של מנהיגי מדינות חבר העמים ידעו גם רגעים דרמטיים. כך, במהלך פגישות ראשי הממשלות שנערכו בשנות השמונים התפתחה מחלוקת בין המשתתפים עד כדי חשש לקריסת הארגון בנוגע למאבק במדיניות האפרטהייד בדרום אפריקה, כאשר בריטניה הובילה את הדרישה להטלת סנקציות על דרום אפריקה. הוצאתם להורג של פעילי איכות סביבה בניגריה במהלך פגישת 1995 הביאה להשעיית המדינה מהארגון. במהלך פגישת 2003 הכריז נשיא זימבבואה על פרישת ארצו מחבר העמים. כמו כן, יציאת נשיא אוגנדה מילטון אובוטה לפגישת 1971 בסינגפור נתנה בידי אידי אמין שעת כושר לבצע הפיכה צבאית במדינה, ואירוע דומה התרחש בסיישל כאשר יצא נשיא המדינה לפגישת 1977 בלונדון. במהלך פגישת 1978 בסידני שבאוסטרליה התפוצץ מטען חבלה בבית המלון שבו שהו חלק מהמנהיגים האורחים, ועקב כך הועתק המשך הוועידה לאתר מחוץ לעיר.
בפגישת ראשי הממשלות באוסטרליה ב-2011 התקבלה הסכמת פרת' בנוגע לשינוי כללי הירושה לכתר ממלכות חבר העמים, שינוי אשר מומש מספר שנים לאחר מכן.