google/wiki40b huggingface dataset:
שוטר (מקרא)

במקרא

המילה "שוטר" נגזרה מהפועל שט"ר, שמשמעו באכדית, "לכתוב". מהעובדה שהשוטר מוזכר במקרא בדרך כלל לצד שרים, שופטים וזקנים, הסיקו חוקרים שתפקידו בתקופת המקרא היה מקביל למושל או למפקח.
על סוף ימי דוד המלך כתוב שששת אלפים לויים שימשו כשופטים ושוטרים. כמו כן בספר דברי הימים מוזכרים שוטרים לויים שמינה יהושפט מלך יהודה בעת טיהור הפולחן; "וגם בירושלים העמיד יהושפט מן הלוים והכהנים ומראשי האבות לישראל למשפט ה' ולריב". על כך נכתב בתלמוד (מסכת יבמות פו עמוד ב): "אמר רב חסדא בתחלה לא היו מעמידים שוטרים אלא מן הלוים שנאמר (דברי הימים ב יט, יא) ושוטרים הלוים לפניכם עכשיו אין מעמידין שוטרים אלא מישראל שנאמר ושוטרים הרבים בראשיכם:" המשך חכמה משער כי עוד במהלך שעבוד מצרים החלו הלוויים לשמש כשוטרים כי היו פטורים מהשעבוד.

בתקופת המשנה והתלמוד

בתקופת המשנה והתלמוד הוטל על השוטר גם תפקיד ביצועי, והוא להוציא אל הפועל את פסקי הדין של השופטים. כך במדרש תנחומא: "כיון שנתחייב אדם בבית דין לחבירו... מוסרו ביד שוטר והשוטר מוציא ממנו".
בנוסף לתפקיד ההוצאה לפועל הוטל על השוטר לוודא, כי המשקלות של הסוחרים מכוילות למשקל הנכון, ולשמור באופן כללי על הסדר הציבורי, כדברי הרמב"ם: "שוטרים... המסבבין בשווקים וברחובות ועל החנויות לתקן השערים והמידות ולהכות כל מעוות". בשל משמעות זו, שמירת הסדר הציבורי, נבחר המונח "שוטר" עבור אנשי המשטרה בעת המודרנית.
אוניברסיטה בעם

אוניברסיטה בעם היא תוכנית להשכלת מבוגרים ונוער אשר נוסדה ופעלה לראשונה באוניברסיטת תל אביב. התוכנית פועלת מאז שנת 2005. בנוסף לפעילותה באוניברסיטת תל אביב, פועלת התוכנית באוניברסיטה העברית, באוניברסיטת בן-גוריון ובאוניברסיטת חיפה.
מאחורי התוכנית עומדים יו"ר הוועד המנהל לשעבר של אוניברסיטת תל אביב, דב לאוטמן, ראש החטיבה לתוכניות מיוחדות, פרופ' דוד מנשרי ודיקן הפקולטה למשפטים לשעבר, הפרופ' אריאל פורת. יוזמת התוכנית, ד"ר עדי קול, מכהנת כראש התוכנית והמנחה האקדמית שלה.

אוכלוסיית התלמידים

המשתתפים בתוכנית מגיעים לקמפוס האוניברסיטה ברמת אביב פעם בשבוע למשך שני סמסטרים ולוקחים חלק באחד מארבעה קורסי מבוא: משפטים, רפואה, מנהל עסקים, ופסיכולוגיה.
עם הקמת התוכנית עמד מספר המשתתפים בה על 200 תלמידים, ובשנתה השביעית הגיע לכ-1,500 תלמידים מדי שנה. החל משנת 2010 פועלת התוכנית גם באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. התלמידים מופנים לתוכנית על ידי רשויות רווחה ועמותות המטפלות באוכלוסיות בסיכון.

סגל ההוראה

התוכנית פועלת בשיתוף פעולה עם אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת תל אביב. מנחי הקורסים הניתנים בתוכנית הם סטודנטים לתואר ראשון בשנים המתקדמות ללימודיהם. הסטודנטים המנחים בתוכנית לוקחים חלק בקורס אקדמי שנתי במסגרתו הם עורכים היכרות עם אוכלוסיית היעד, מגבשים את מערכי השיעור, רוכשים מיומנויות הדרכה, ועוסקים בבחינה, גיבוש וחיזוק עמדות ומחויבות חברתית. קורס זה, כמו גם עבודת ההוראה, מזכים את הסטודנטים בנקודות אקדמאיות הנצברות לצורך קבלת התואר. רכזי המגמות בתוכנית הם סטודנטים מצטיינים בוגרי התוכנית.

מטרות הפרויקט

התוכנית מציגה את מטרתה: "התוכנית חותרת לצמצום פערי הידע וההשכלה, ולהשוואת הזדמנויות בקרב אוכלוסיות מוחלשות בישראל, על ידי יצירת קשר בלתי אמצעי, ולמידה הדדית בינן לבין אחד ממוקדי הכוח המשפיעים בחברה – האקדמיה".
התוכנית מפגישה בין פלחי האוכלוסייה השונים - האינטראקציה בין הסטודנטים והמשתתפים בתוכנית מובילה לדיאלוג החורג מן הטקסט הלימודי, ומאפשר לשתי הקבוצות להכיר טוב יותר, ולהעצים זו את זו.
פאוור ריינג'רס (סרט)

תקציר עלילת הסרט

קבוצה של תלמידי תיכון מוצאים עצמם חדורים בכוחות על טבעיים המאלצים אותם להתאחד כדי להציל את העולם.
הפאוור ריינג'רס הם קבוצת אנשים שמשנים צורתם לגיבורי-על חזקים בתלבושות קרב המורכבת מבגד עשוי בד ספנדקס בצבע בהיר וקסדה בעלת מגני עיניים.
פאוור ריינג'ר ששינה צורתו לגיבור-על מחזיק בכוחות על אנושיים, כח סיבולת לא אנושי ומיומנויות לחימה מתקדמות. לפאוור ריינג'ר שטרם שינה צורתו יהיו לרוב גם יכולות על טבעיות כיכולות טלקינזיס, מהירות על והיכולת להיות בלתי נראה, יכולות שלרוב אינם קשורים ישירות לכוחות הריינג'ר שלו/שלה.

הפקה וצילומים

צילומי הסרט החלו ב-1 במרץ 2016 בונקובר, קנדה.
שקמה (מוסד חינוכי)

מוסד חינוכי "שקמה" המוסד שוכן בקיבוץ יד מרדכי ומשמש את נערי הקיבוצים יד מרדכי, זיקים, כרמיה גברעם ויישובי הסביבה, והוא הקטן ביותר מבין כל המוסדות.

אורח חיים

השם "מוסד חינוכי" (להבדיל מבית ספר) נבחר כדי לתת דגש קיום חברת נעורים פעילה המנהלת את חייה באוטונומיה גדולה יחסית ומכינה את בני הנוער לחיי יצירה, עמל ולימוד.
הילדים למדו, אכלו, חיו וישנו במוסד, ותחזקו את אורחות חייהם בעצמם, כאשר על כל אספקט בחיים מופקדת "ועדה" (עלון, תרבות, צופית, ספורט וכו') שמורכבת אך ורק מחניכים, כאשר חלק מהערבים מוקדשים לפעילויות של השומר הצעיר, וחלקם לערבי תרבות.

ציוני דרך בתולדות המוסד

מוסד "שקמה" הוקם בשנת 1954 על ידי איש החינוך אשר (ארטק) ויינמן שהיה מייסדו ומנהלו הראשון, כאשר כבר מתחילת דרכו שימש המוסד כמקום החינוך המרכזי שבו נמצאים הנערים 24 שעות ביממה, 7 ימים בשבוע ובו הם מתחנכים, אוכלים ולנים.
בשנותיו הראשונות של המוסד, עקב מיעוט תלמידים, נפתחה "כיתה" כל שנתיים ובהמשך, עקב הגידול הדמוגרפי נפתחה כיתה כל שנה.
לקראת סוף שנות ה-80, עקב דרישת משרד החינוך, החלו במוסד להתיישר לפי תוכנית הלימודים של משרד החינוך, ולגשת לבגרויות.
בשנת 1996, עקב מצוקה תקציבית ודרישות משרד החינוך, נפתח המוסד בפעם הראשונה לתלמידים מחוץ לקיבוצים.
מכיוון שתלמידים אלו רק למדו במוסד ולא היו חלק משאר הפעילויות, נוצרה בפעם הראשונה הפרדה בין "בית ספר שקמה" ל"פנימיית שקמה".
החל משנת 2006 הופסקה הלינה במוסד, אך הפעילות החברתית נמשכה במלואה.

העלאה למוסד

העלאה למוסד הוא מעין "טקס חניכה" בו "מרוויחים" החניכים החדשים את הזכות להיכנס ל"מוסד".
בעבר היה מדובר בטקס אלים ומשפיל שכלל השלכה של החניכים החדשים לצואת הפרות ברפת, הכאה פיזית של החניכים וטקס השפלה פומבית מול יתר ה"מוסד", אך עם השנים חלה ירידה בכמות האלימות, וטקס העלייה הפך לסמלי וטקסי הרבה יותר.

אליפויות ספורט

בכל שנה היו מתחרות הכיתות ב"מוסד" בשלושה מקצועות עיקריים – כדורגל (התואר היוקרתי ביותר, בתחילת השנה), כדורסל (שני בחשיבותו, לקראת סוף השנה), וכדורעף (באמצע השנה).
ערב הגמר של כל אחד מן התחרויות לווה בהפנינג כולל הופעות ומשחקי ראווה.
עקב יתרונן הפיזי, לכיתות המבוגרות יותר היה סיכוי רב יותר לזכות בתחרויות.

ערב כיתה ח'

כבר מגיל צעיר ניתן דגש במוסד ליכולת הארגון והעצמאות האישית ולכן כבר בכיתה ח' היו לוקחים על עצמם החניכים ליזום ולארגן "ערב תרבות" שבו הם מזמינים את כל המוסד להתארח ב"ערב" שבו הם יצרו.

פעילויות השומר הצעיר

בשנותיו הראשונות של המוסד פעילויות השומר הצעיר היו חצי-צבאיות, חצי-סודיות, ובעלת נוכחות חובה.
בשנים האחרונות רוב הפעילויות הן בעיקר פעילויות שמחנכות לערכים והנאה, והנוכחות בהן היא לפי בחירת החניכים.

שבוע פורים

שבוע פורים היא הפעילות המרכזית בכל שנה.
בכל שנה, כשבוע לפני חג הפורים, מתחלקים הנערים ל"חוליות" שמטרתן להרשים את צוות השופטים (שמורכב גם הוא מנערים).
החוליות נבחנות במקוריות ואיכות בניית מבנים בהתאם לנושא ה"פורים" (חלל, תנ"ך, ימי הביניים וכו'), בשירה ועידוד, בהופעות וכו'.
בסופו של השבוע נערכת מסיבת פורים שבה מוכרזת החוליה הזוכה.
בעבר, עקב אינטנסיביות השבוע, לא היו נערכים לימודים בשבוע זה (או שהיו נערכים במתכונת מצומצמת).
כיום, בעקבות הפיצול בין "בית הספר" ל"פנימיה", הפעילויות נערכות רק לאחר שעות הלימודים.
קתרינה, דוכסית קנט

ביוגרפיה

קתרינה לוסי מארי וורסלי נולדה ב-22 בפברואר 1933 ביורקשייר, כבתו של הברונט ויליאם וורסלי ואשתו ג'ויס מורגן ברונר, ובנוסף היא צאצאית של אוליבר קרומוול. בבית הספר למדה לנגן על מספר כלי נגינה ולאחר מכן עבדה תקופה בטיפול בבית ילדים והועסקה גם בגן ילדים בלונדון. היא ניסתה להתקבל ללא הצלחה לאקדמיה המלכותית למוזיקה ובמקום זאת למדה מוזיקה במוסד אחר.
בשנת 1961 נישאה לנסיך אדוארד מקנט, בנם הבכור של הנסיך ג'ורג', דוכס קנט ומרינה, נסיכת יוון ודנמרק. החתונה נערכה בקתדרלת יורק ובין אורחיה היו בני משפחות מלוכה מרחבי אירופה וכמו כן השחקן והמחזאי נואל קאוורד.
בשנת 1994 החליטה קתרינה להצטרף לכנסייה הקתולית ואף קיבלה על כך אישור מהמלכה. בראיון לרשת הטלוויזיה BBC אמרה: "אני אוהבת הנחיות והכנסייה הקתולית נותנת קוים מנחים, אני אוהבת לדעת מה מצופה ממני". למרות חוק ההסדר 1701 הקובע שאדם הנישא לבן הדת הקתולית יוצא מסדר הירושה לכתר הבריטי, נשאר הנסיך אדוארד בעלה במקומו מאחר שבעת נישואיו הייתה רעייתו חברה בכנסייה האנגליקנית.
היא עובדת עם מספר ארגוני צדקה, ושמשה בעבר כמורה למוזיקה בבית ספר.
אבא אומנא

אַבָּא אֻמָּנָא היה מקיז דם לצורכי ריפוי (בארמית: אומנא), שחי בבבל בדור השלישי לאמוראים, ועל אף שהיה איש מקצוע ולא נמנה עם תלמידי החכמים היושבים בישיבה, נודע בצדקותו ובחסידותו.

בתלמוד

על פי המסופר בתלמוד הבבלי, בעוד שרבא זכה בכל שנה בערב יום הכיפורים לבת קול מהשמים (או מישיבה של מעלה) שהייתה מכרזת ואומרת לו "שלום עליך", ואביי, שהיה מגן על כל בני העיר בצדקותו, זכה לבת קול כזו כל יום שישי, הרי שאבא אומנא זכה לה בכל יום ויום, זאת על אף שאביי היה ראש ישיבת פומבדיתא ורבא ראש הישיבה שאחריו.
הגמרא מספרת כי חלשה דעתו של אביי בשל אבא אומנא. אמרו לו מן השמים: אינך יכול לעשות כמעשיו. שהוא הקיז לגברים בנפרד ולנשים בנפרד, ובנוסף ולא הסתכל בבשר האשה משום צניעות, אלא היה לו בגד מיוחד שכיסה את כל הגוף מלבד חור זעיר שבו הקיז את הדם. בנוסף, הוא נקט אמצעים שונים כדי לא לבייש את העניים שאין להם כסף לשלם, ולכן היה לו מקום מוצנע בו שמו את התשלום על ההקזה, כך שאדם שיש לו ממון לשלם הניח בתיבה את המעות ואילו עני שאין לו לא נצרך לשלם או להתבייש ולהסביר שאין לו ממון. כאשר בא אליו תלמיד חכם, סירב אבא אומנא לקבל ממון וכאשר ראה לפניו אדם שאין לו ממון להחיות עצמו, נתן לו כסף ואמר לו: לך הברא עצמך.
פעם אחת שלח אביי זוג חכמים לבודקו. החכמים התארחו אצלו ואבא אומנא הציע במיטתם מצעי צמר. בבוקר קמו החכמים, קיפלו את המצעים, ולקחום למוכרם בשוק. אמרו החכמים לאבא אומנא: כמה שווים אלו? (שרצו לבדוק, אם יאמר ששלו הם, או ימעיט במחיר כדי שירוויחו פחות). ענה אבא אומנא את שווְים. שאלוהו: ושמא שווים יותר? ענה להם: בכך קניתים. שאלוהו: במה חשדת כשלקחנו אותם? ענה: שמא אוספים אתם כסף למצוות פדיון שבויים והתביישתם לאמר לי. אמרו לו שבאו לנסותו ועכשיו יקח המצעים בחזרה. אמר אבא אומנא: מאותה שעה הקדשתים לצדקה ועתה איני רוצה לקבלם בחזרה.
איי פניקס

אזור השימור איי פניקס

אזור השימור של האיים מקיף שטח ימי ויבשתי של 404,250 קמ"ר, ומהווה את אזור השימור הימי הגדול בעולם. באתר השתמרה אחת מהמערכות האקולוגיות הגדולות והשמורות של שוניות אלמוגים אוקיאניות, ובשטחו 14 תילים תת-ימיים, ככל הנראה הרי געש כבויים. באיים ובשוניות מצויים כ-800 מיני בעלי חיים, הכוללים 200 מיני אלמוגים, 500 מיני דגים, 18 מיני יונקים ימיים ו-44 מיני עופות. בשנת 2010 הם הוכרזו כאתר מורשת עולמית.
טל בלכרוביץ'

ביוגרפיה

בגיל 10 הופיע בלכרוביץ' בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "פרפר נחמד" בתפקיד הנכד של סבא נחמן (אברהם מור).
בגיל 11 שיחק בתפקיד גברוש במחזמר "עלובי החיים" שהועלה בתיאטרון הקאמרי, בשנת 1987.
למד בבית הספר התיכון "תלמה ילין" ואת שירותו הצבאי עשה בלהקת חיל האוויר.
בלכרוביץ' הוא בוגר בית הספר למוזיקה "רימון" ובעל תואר ראשון בהצטיינות מהאקדמיה למוזיקה בתל אביב. כמו כן למד ב"מנהטן סקול אוף מיוזיק" בניו יורק.
בין השנים 1988–1993 דיבב בלכרוביץ' בסרט "ספר הג'ונגל" (מוגלי), בסרט "על כלבים וגנבים" (פאטץ') ובסדרות "אגדת פנג הלבן" (פנג הלבן) ו"דנבר הדינוזאור האחרון" (צלי).
הלחין את המוזיקה להצגות רבות, ביניהן: "בעל למופת", "קולות בלילה", "דרור קרן – מצד שני" (הקאמרי),"שחק אותה סם" (תיאטרון באר שבע), "פיטר פן-הקסם חוזר" (תיאטרון חיפה), "דו רה מו", "הכבש השישה עשר", (מדיטק), "ערב שירי ה. פינטר", "יהודי זקן בלונדינית" (הבימה) ,"בדידותי היקרה" (פסטיבל תיאטרונטו), "איכה?", "חיים כפולים" (תמונע) "תיבת נוח", "סיפורי איתמר ורותי גם" ו"אגדה על קערה ומצקת" (תיאטרון אורנה פורת).
כמו כן הלחין מוזיקה להצגות בפסטיבל תיאטרון קצר "לא תישא" ובבתי הספר למשחק של ניסן נתיב ויורם לוינשטיין.
היה מנהל מוזיקלי בהצגה "צפרדי וקרפד" ושימש כמנהל מוזיקלי ומנצח במחזות הזמר ובהצגות "אוליבר טוויסט", "אבניו קיו", "סיפורי נרניה", "תיבת נח" (תיאטרון אורנה פורת), "מעגל הגיר הקווקזי" ו"שירת הקאמרי" (תיאטרון הקאמרי).
שימש כמנהל תזמורת בהצגות "יוסף וכותונת הפסים המשגעת", "הלהקה", "הכבש ה-16" "שלמה המלך ושלמי הסנדלר" (תיאטרון הבימה), "מלחמה על הבית" ו"מילה של אהבה" (תיאטרון החאן).
בלכרוביץ' היה המנהל המוזיקלי של התוכנית "רחוב סומסום" ועיבד את שירי הפתיחה בסדרות "בית ספר למכשפים" ו"השנים הכי יפות".
בלכרוביץ' עיבד את נגינת כלי המיתר באלבום הבכורה של אוהד חיטמן, שיצא בשנת 2005.
בשנת 2006 השתתף בלכרוביץ' בעיבוד כלי מיתר במספר שירים באלבומה של איה כורם, ובהם בשיר "קיץ", שהגיע למקום ה־15 במצעד השנתי תשס"ו (2006).
בשנת 2009 הפיק מוזיקלית את המופע "לכבוד הקיץ – מחווה לגזוז" עם גורי אלפי, רועי בר-נתן וטלי אורן ומאז משתתף בו כקלידן.
בשנת 2013 הפיק מוזיקלית את אלבום שירי הילדים "ענן על מקל" ומאז, השתתף  במופע שנוצר בעקבות האלבום, יחד עם עידן אלתרמן, ירדן בר כוכבא ודידי שחר.
בשנת 2014 יצא אלבום הבכורה שלו שנקרא "אחרת", ובו שירים שהלחין למילים של ברק פלדמן וכותבים נוספים.
בשנת 2015 גילם בלכרוביץ' את "מרש" בתוכנית הילדים "דן ומוזלי" בטלוויזיה החינוכית.

משפחתו

סבו, שאול בלכרוביץ', היה בן למשפחת חזנים, מוזיקאי, מלחין, מעבד ומנצח מקהלות בליטא. דודתו, עליזה בלכרוביץ-גולדברג, היא מנצחת מקהלות וזמרת.
אביו, מישה בלכרוביץ', הוא מלחין, מעבד, מנצח ופסנתרן. אחיו הבכור שחר בלכרוביץ' הוא נגן סקסופון.
קאפקום

המשחקים

קאפקום יצרה את זיכיון "סטריט פייטר" בשנת 1987. סדרה זו היא בין הסדרות הידועות ביותר בסוגת משחקי הלחימה, ומכרה למעלה מ-30 מיליון יחידות. באותה שנה יצרה החברה את סדרת "מגה מן". סדרה זו, שאף היא מכרה למעלה מ-30 מיליון יחידות, משמשת כזיכיון הדגל של קאפקום.
החברה פיתחה את הכותר הראשון בסדרת האימה "Resident Evil" בשנת 1996. סדרה זו נחלה הצלחה רבה, ומכרה כמעט 50 מיליון יחידות. לאחר שעבדה על הכותר השלישי בסדרת "Resident Evil" החלה קאפקום לעבוד על המשחק הרביעי לקונסולת פלייסטיישן 2. משחק זה היה שונה מאוד מקודמיו, וקאפקום החליטה להעביר את המשחק לסדרה חדשה בשם "Devil May Cry". כן החלה קאפקום את סדרת "Monster Hunter" בשנת 2004. המשחקים מכרו למעלה מ-20 מיליון יחידות עבור מגוון רחב של קונסולות.
כן יצרה החברה גם את סדרת הרומנים החזותיים "Ace Attorney" בשנת 2001, עם צאתו של המשחק "Phoenix Wright: Ace Attorney". סדרה זו נחלה מעט הצלחה בקרב מעריצים ומכרה למעלה מ-6 מיליון עותקים מכל כותר.
חלום אריזונה

עלילה

אקסל (המגולם על ידי ג'וני דפ) חולם על אינואיט הדג דג האליבוט נדיר (סוג של דג משה רבנו) ומביא אותו למשפחתו באיגלו. כמה ימים לאחר מכן, אקסל מגיע לאריזונה בניגוד לרצונו לבקר בחתונת דודו ליאו (המגולם על ידי ג'רי לואיס) לאישה צעירה (המגולמת על ידי פאולינה פוריצקובה). בהגיעו לאריזונה מנסה ליאו לשכנע את אקסל להישאר שם ולעבוד בעסק המשפחתי של ממכר מכוניות קדילק. אקסל פוגש שתי נשים: איליין (המגולמת על ידי פיי דאנאווי) החולמת לעוף באמצעות מכונה שתבנה, וגרייס (המגולמת על ידי לילי טיילור) - בתה החורגת של איליין השואפת להתאבד או להרצח, מתוך אמונה שתקום לתחייה כצב. אקסל מתאהב באיליין מתחיל לבנות עבורה מטוס, בעוד שגרייס הרוצה שאקסל ירצח אותה מנסה שוב ושוב להרוס את המטוס שהם בונים. כאשר מצליח לסיים את המכונה היא עולה לאוויר אך לבסוף מתרסקת לתוך עץ. גרייס משכנעת את אקסל לשחק עימה רולטה רוסית, והוא מנסה להתאבד, גרייס עוצרת אותו, ומאותו רגע הופכת לאהובתו. במהלך תחרות כישרונות בה צופים אקסל, אליין וגרייס מקבל ליאו התקף לב ונפטר. לאחר כמה חודשים שב אקסל לאיליין, ביום הולדתה. לאחר ריב שנגרם בשל ההיעדרות הארוכה משלימים אקסל ואיליין. איליין מקבלת מטוס כמתנת יום הולדת. באותו לילה מתאבדת גרייס וברק פוגע ושורף את המטוס של איליין. הסרט מסתיים כאשר אקסל פורץ לחנות הקדליקים הנטושה של דודו, הולך לישון על קדילק וחולם עליו ועל דודו הדגים את דג ההליבוט. הדג שתפסו נמלט מהם ועף לעבר השמש הזורחת.

הפקה ופרסים

הסרט צולם בשנת 1991 אולם יצא לאקרנים באירופה בשנת 1993, ובארצות הברית ב-9 בספטמבר 1994. הסרט כולל סצנות סוריאליסטיות רבות, בהן דג ההאליבוט עף מעל אלסקה וברחובות העיר דאגלס באריזונה, שם צולם הסרט. באחת הסצנות, ברגע מותו של ליאו, עף האמבולנס בו הוא נלקח לעבר הירח.
הסרט זכה בשני פרסים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין. למרות שבבתי הקולנוע בארצות הברית הוצגה הגרסה המלאה, השידורים בטלוויזיה וההפצה ב-VHS כללו גרסה מקוצרת של 119 דקות.
רנאטה יבלונסקה

חייה

יבלונסקה, ילידת לודז', שבה לאחר מלחמת העולם השנייה לעיר הולדתה מברית המועצות. היא למדה עיתונאות באוניברסיטת ורשה, וספרות ובלשנות פולנית באוניברסיטת לודז'.
עלתה לישראל בשנת 1957. עבדה בעיתון הפולני "נוביני קורייר" ולימדה את השפה הפולנית באוניברסיטת תל אביב. כמו כן פעלה בקבוצות כותבי פולנית בארץ.]
בשנות ה-80 החלה לפרסם מיצירותיה בכתבי עת ספרותיים ("עכשיו", "מאזנים", ואריאל).
ב- 1993 יצא לאור תרגום לקובץ הסיפורים "כיכר המלך אלברט" שנכתב על ידיה במקור בפולנית בהוצאת הקיבוץ המאוחד. בשנת 1999 היא הוציאה לאור שני קובצי שירה לילדים שכתבה בעברית, וספר נוסף בשם "עיר זרה".
בפולין יצאו לאור חמישה עשר ספרים פרי עטה במגוון סגנונות, כגון סיפורת, שירה וכן תרגומים מעברית לסיפורים של ש"י עגנון, א"ב יהושע, דויד גרוסמן, יהושע קנז, עמוס עוז ועוד.

תרגומיה מעברית לפולנית

אמר בין השאר: סיפורים, טיגל קולטורי, לודז', 2009
שלמה בלזר

שלמה בּלָזֶר (תרמ"ט, 1889 - תש"ך, 1960) היה עורך כתב העת "שערי ציון" ומעסקני הציבור ביישוב הישן בירושלים.

תולדותיו

נולד בקובנה, בנו של הרב יצחק בלזר, מראשי תנועת המוסר. בשנת תרס"ד (1904) עלה לארץ ישראל עם אביו והם התיישבו בירושלים. 
בשנות ה-20 ערך את כתב העת "שערי ציון", יחד עם הרב אהרן יצחק זסלנסקי.
היה מעסקני היישוב הישן בירושלים ונשא בתפקידים רבים. בין השאר היה מנהל ישיבת תורת חיים,  מנהל כולל וילנה וחבר הנהלת בית החולים ביקור חולים.  
נפטר בשנת 1960, בגיל 71.

משפחתו

בנו, יצחק, נולד זמן קצר לאחר פטירת סבו ונקרא על שמו. בשנות ה-20 הוא היגר לדרום אמריקה ושימש שם כמורה לעברית. נכדו הוא השופט מרדכי בלזר, שהוציא את הביוגרפיה על הרב יצחק בלזר, "ר' איצלה". 
גיסו, בעל אחותו בריינה, היה הרב חזקיהו יוסף מישקובסקי. גיסו מצד אשתו היה הרב מרדכי לייב רובין, ראב"ד העדה החרדית.
מזרקת הקסם של מונז'ואיק

מזרקת הקסם של מונז'ואיק או פונט מג'יקה (בספרדית וקטלנית: Font màgica de Montjuïc) היא מזרקה הנמצאת בראש שדרת אבנידה מריה כריסטינה בשכונת מונז'ואיק בברצלונה. המזרקה ממוקמת לרגלי הפלאו נסיונל וגבעת מונז'ואיק וקרוב לפלאסה דה אספניה. המזרקה, כמו רוב המבנים המקיפים אותה, נבנתה לכבוד התערוכה העולמית של ברצלונה (1929). מזרקת הקסם תוכננה על ידי קרלס בויגאס, שתכנן מזרקות מוארות החל משנת 1922. המזרקה שוכנת כיום באתר בו היו ארבעת העמודים האיונים, שייצגו את תנועת הקטלניזם, והוסרו תחת שלטונו של ראש הממשלה הספרדי מיגל פרימו דה ריברה.
בויגאס הגיש את תכנונו למזרקה שנה לפני התערוכה העולמית, כאשר רבים חשבו שהתוכנית שאפתנית מדי ועם זמן מועט מדי לביצועה. בפרויקט ההקמה של המזרקה עבדו מעל ל-3,000 פועלים. המופע הראשון של המזרקה נערך יום לפני פתיחת התערוכה. המזרקה נפגעה קשות במהלך מלחמת האזרחים בספרד ורק בשנת 1955 שוקמה בפיקוחו של בויגאס. 
בשנות השמונים נוספה מוזיקה יחד עם מופעי האור, והמזרקה יחד עם הפלאו נסיונל שוחזרו במלואם לקראת אולימפיאדת הקיץ שנערכה ב-1992 במונז'ואיק. ההופעות כוללות מוזיקה מסרטים, מוזיקה קלאסית ומודרנית כמו: הסנדק, שר הטבעות, גלדיאטור וכן את השיר ברצלונה של הזמר פרדי מרקורי.
אוגנדה במשחקים הפאראלימפיים

היסטוריה

בשנת 1972 שלחה אוגנדה לראשונה משלחת בת שני ספורטאים למשחקים הפאראלימפיים שהתחרו במקצועות ההדיפת כדור ברזל והטלת כידון. למשחקים בטורונטו בשנת 1976 שלחה אוגנדה נציג בודד שהתמודד בתחרות הרמת כוח. לאחר 20 שנה בהם לא שלחה אוגנדה משלחת למשחקים הפאראלימפיים, חזרה אוגנדה להשתתף במשחקים בשנת 1996, ומאז שלחה נציג בודד לכל אחד ממשחקי הקיץ, מלבד אולימפיאדת הנכים אתונה (2004) אליה שלחה שני ספורטאים.
המשלחת האוגנדית זכתה במדליה הפאראלימפית הראשונה בתולדותיה באולימפיאדת הנכים ריו דה ז'ניירו (2016), כשהספורטאי היחיד במשלחה שלה, דייוויד אמונג, זכה במדליית הכסף בריצת 1500 מטר (קטגוריה T45/46) עם תוצאה של 4:00.62 דקות.
אל משחקי החורף שלחה אוגנדה שתי משלחות לשתי התחרויות הראשונות, בשנת 1976 ובשנת 1980. ספורטאי אוגנדה לא הגיעו להישגים ספורטיביים משמעותיים במשחקים.
בלי גורוד

בֶּלי גורוד (ברוסית: Бе́лый го́род - "עיר לבנה") הוא רובע במרכז מוסקבה, בירת רוסיה.
מקור שמו של האזור בצבעה של החומה אשר נבנתה בין השנים 1585–1593 ביוזמת הצארים פיודור הראשון ובוריס גודונוב על מנת להגן על הרובע.
בחומה, אשר תוכננה על ידי האדריכל פיודור קון, ניצבו 28 מגדלים והיו בה 11 שערים. אורכה של החומה היה 10 קילומטרים וגובהה כ-4.5 מטרים. בראש החומה היו עמדות מגן בדומה לעמדות שבראש חומת הקרמלין. שמותיהם של השערים נשתמרו בשמות כיכרות מוסקבה אשר ניבנו באתרים בהם ניצבו השערים לאחר הריסתם.
החומה נהרסה בתקופתם של הצארים יקתרינה הגדולה ונכדה אלכסנדר הראשון, ובמקום הוקמה טבעת השדרות של מוסקבה.
קליפה

קליפה היא שכבת המגן החיצונית של הפרי או הירק אשר ניתן לקלפה. קליפה קיימת גם בסוגי מזון אחרים, כגון ביצים.
בהתאם לעובי והטעם, קליפת הפרי נאכלת לעיתים כחלק מהפרי (כמו עם תפוחים).
במקרים מסוימים הקליפה היא לא טעימה או בלתי אכילה, ובמקרה זה תוסר ותושלך (דוגמת בננות או אשכוליות).
קליפת פירות מסוימים, לדוגמה רימון, עשירות בטאנין ובפולי -פנולים אחרים.
הקליפה של פירות ההדר היא מרה בדרך כלל ולא נאכלת בצורה גולמית, אך ניתן להשתמש בה בבישול.
קמח מלא הוא קמח שבהכנתו נטחן הדגן בשלמותו, כולל הקליפה, ואילו קמח לבן הוא כך שבו נטחן הדגן לאחר הסרת קליפתו.
Apple I

Apple I (ידוע גם כ-Apple-1) הוא אחד המחשבים האישיים המוקדמים ביותר בעולם. הוא יוצר על ידי חברת אפל ב-1976. 
המכשיר עוצב ונבנה על ידי סטיב ווזניאק בחנייה המקורה של משפחתו של סטיב ג'ובס, חברו ושותפו של ווזניאק. ג'ובס הגה את הרעיון למכור את המחשב לציבור הרחב. ה-Apple I היה המחשב הראשון שיוצר על ידי חברת אפל, ולצורך מימון ייצורו, ג'ובס מכר את כלי התחבורה היחיד שהיה ברשותו. המכשיר הוצג לראשונה באפריל 1976 בכנס בקליפורניה, ונמכר החל מיולי 1976 במחיר של 666.66 דולר אמריקאי.
בסה"כ יוצרו 200 יחידות של Apple I ונכון ל-2008 ידוע על כ-40 עד 50 יחידות שעדיין קיימות. בשנת 2013 נמכרה יחידה כזאת בכ-670 אלף דולר במכירה פומבית שנערכה בגרמניה. ב-2015 נמצא מחשב נוסף לאחר שהושלך למחזור.
המחשב עורר עניין אצל חובבי אלקטרוניקה בזכות פשטות הרכבתו, המעגל החשמלי שלו כלל רק 60 שבבים. אולם כדי ליצור מחשב שלם היה צורך בהרכבת המארז, המקלדת ומקור אנרגיה.
גיורגה איוואנוב

ביוגרפיה

איוואנוב נולד ב-2 במאי 1960 בדרום מזרח מקדוניה, עוד בימי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. בגיל 27 עבר לבירת המדינה סקופיה, ושם הוא מתגורר עד היום. נשוי ואב לבן.
איוואנוב היה פעיל מבחינה פוליטית מאז התקופה היוגוסלבית, כאשר פעל למען פלורליזם פוליטי וכלכלת שוק. לאורך השנים התמחה בניהול פוליטי, וייסד ארגונים אזרחיים רבים. הקריירה המקצועית שלו החלה ב-1988, כשהיה עורך בערוץ השידור הלאומי של מקדוניה. מאוחר יותר הוא לימד פילוסופיה פוליטית בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת סקופיה. בשנת 1999 התמנה לפרופסור אורח באוניברסיטת אתונה ביוון. בשנת 2008 הפך לנשיא המועצה להשכלה גבוהה במדינה.
ב-25 בינואר 2009 הוצע כמועמד לנשיאות המדינה על ידי מפלגת VMRO-DPMNE, למרות שלא היה חבר בה. הוא לבסוף ניצח גם בסיבוב הראשון (עם רוב של 35%) וגם בסיבוב השני (עם רוב של כ-60%). עם כניסתו לתפקיד, הציב לעצמו יעדים שכללו הצטרפות לאיחוד האירופי ונאט"ו, התאוששות כלכלית, יציבות חברתית וחיזוק היחסים עם המדינות הסובבות, ובמיוחד עם יוון. בטקס השבעתו נכחו נשיא קרואטיה סטייפן מסיץ', נשיא סרביה בוריס טאדיץ', נשיא מונטנגרו פיליפ וויאנוביץ' ונשיא אלבניה באמיר תופי. כמו כן, נכחו גם פקידים צבאיים, ראשי הקהילות הדתיות במקדוניה ושגרירים זרים במדינה. יום לאחר השבעתו, שלח איוואנוב מכתב לנשיא ארצות הברית ברק אובמה, בו הדגיש את מטרת מקדוניה להצטרף לנאט"ו ולאיחוד האירופי.
בשנת 2014 קיבל דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת מוסקבה.
בית פוסטר לחברים דמיוניים

עלילה

העלילה מתרחשת בעולם שבו כשילדים יוצרים חבר דמיוני הוא נהפך ליצור בשר ודם, ולכן כשהילדים גדלים ונוטשים את חבריהם הדמיוניים, צריך למצוא מישהו שיטפל בהם. בית פוסטר לחברים דמיוניים משמש בית אימוץ שלשם ילדים יכולים לשלוח חברים דמיוניים שהם כבר לא רוצים. בית האימוץ מנוהל על ידי אישה זקנה וכעסנית וחברה הדמיוני - ארנב מדבר, וכמו בית יתומים הוא מפעיל ימים שבהם משפחות עם ילדים צעירים יכולות לבקר ולאמץ להם חבר דמיוני.

רוב הסדרה מתמקדת במאק וחברו הדמיוני בלו, שבתחילת הסדרה הוא נאלץ לשכן בבית פוסטר, למרות שהוא לא מעוניין לתת אותו לאימוץ.
בלו אוהב לעשות שטויות וברוב המקרים מי שצריך לסדר את הבלאגן הוא מאק.
ניטריט

יון החנקית (ניטריט בלעז), הוא תרכובת בעל הנוסחה המולקולרית . זהו יון סימטרי - אורך הקשרים בין האטומים זהים, והזווית ביניהם עומדת על כ-120°. בפרוטונציה נוצרת החומצה החלשה - חומצה חנקיתית. יון החנקית יכול להיות מחוזר או מחומצן.
החנקית חשובה גם בביוכימיה, וגם בתפקידה בניטריפיקציה.
סוטר

סוטר (אנגלית: Suter) היא נוזקה צבאית שפותחה על ידי BAE Systems המשמשת את חיל האוויר האמריקאי לתקיפת מערכות נ"מ.
סטיות של פינגווינים

סטיות של פינגווינים היה פנזין קומיקס ומוזיקה ישראלי שיצא לאור בין השנים 1991–1998.

היסטוריה

הפנזין הוקם ב-1991 על ידי אייל בן משה ויואב סגל (משנת 1994 הוצא לאור ונערך על ידי ירון ניסקי ואמיתי סנדי מכפר סבא, כששניהם בני 17). הפנזין הגדיר את עצמו כ"מגזין הרוק והקומיקס לנוער ולגיל הזהב" ונחשב על ידי רבים לאחד הפנזינים המוצלחים וארוכי החיים בישראל.
"סטיות" איננו קומיקס לילדים משום שהוא עוסק במין, מסרים פוליטיים שנויים במחלוקת, סאטירה, הומור שחור ואף בקצת נקרופיליה, וכמו כן לפעמים עסקו הגיליונות באמנים/להקות בעלי שירים פרובוקטיביים (ביניהם סדרני הדשא, שגיליון 17 הוקדש להם ועסק בפירוק הלהקה). סיפורים ידועים מ"סטיות" הם למשל "לזקור ולא לשכוח" המספר על נער עם דרכים משונות להרים את אונו הגברי, ועוד גיבורים כגון "הערפד הפאסיבי", סיפור על ערפד עגמומי בשם דור, ונצח, ציידת ערפדים סקסית.
לאחר כשבע שנים של פעילות והוצאת 21 גיליונות, בשנת 1998 פסקה פעילות העיתון.

הקשר למופע הארנבות של ד"ר קספר

חברי העיתון הושפעו מלהקת "מופע הארנבות של ד"ר קספר". חברי הלהקה צוירו במספר גיליונות ואף תוכנן לצייר קומיקס המבוסס על הרעיון של האלבום השני של הקספרים, שהיה אמור להיקרא "סיפורה של שילה". הרעיון היה לספר את סיפורה של נערה הלוקחת סם הזיה ונחטפת למין ארץ פלאות הזויה בתוך ראשה, בה היא מגלה תכונות חדשות בעצמה ומתמודדת פנים מול פנים עם פחדיה. עוד לפני שניסה העיתון ליצור עיבוד קומיקס לסיפור, ניסו הקספרים לעבד אותו לסרט. שני הניסיונות עלו בתוהו, ושי להב, סולן וקלידן הלהקה, הסביר את הסיבה: "כל מי שניסה לספר את הסיפור הזה לא מצליח להבין אותו, לקלוע בול".