google/wiki40b huggingface dataset:
ספקטרוניקס

היסטוריה

ספקטרוניקס הוקמה בשנת 1973 על ידי משפחת ספקטור (דב ספקטור ובנו יחיאל ספקטור), ובתחילת דרכה עסקה בעיקר בייצור ופיתוח מערכות גילוי וכיבוי אש אוטומטיות עבור כלי רכב ממוגני ירי וכלי שיט.
במהלך שנות ה-70 עסקה החברה בפיתוח מערכות כיבוי האש האוטומטיות הראשונות לתא מנוע ותא צוות וכלי לחימה מגוונים וכן גם לספינות, צוללות וכלי שיט אחרים (תחת הסימן המסחרי SAFETM). המערכות סופקו באופן תדיר לצה"ל, תוך עמידה בתקנים הצבאיים, והצילו את חייהם של לוחמים בשדה הקרב.
בשנת 1978 פיתחה החברה את גלאי ה-UV/IR בעל זמן תגובה של פחות מ-3 אלפיות השנייה (מילי שניות), ואף רשמה פיתוח זה כפטנט. עוד רשמה ספקטרוניקס כפטנט גם את מערכות הכיבוי SAFE אשר כוללות גילוי אש תוך אלפיות השנייה, פריקה מהירה ופיזור יעיל של חומר כיבוי אש.
בשנת 1982 הפכה ספקטרוניקס לחברה ציבורית הנסחרת בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
בתחילת שנות ה-90, החלה ספקטרוניקס לפתח ולייצר את גלאי ה-UV/IR האופטיים לגילוי להבה, אשר התבססו על הפטנטים אותם רשמה בעבר, וביססו את מעמדה כחברה העוסקת בתחום זיהוי הלהבה. בשנים 1992–1993 רשמה החברה פטנט על הסימן המסחרי SharpEye, ופיתחה את גלאי האינפרה אדום המשולש (IR3) הראשון. פיתוח זה חולל שינוי משמעותי בתקני התעשייה, כאשר הגלאי תמך בזיהוי אש ממרחקים גדולים יותר והיה חסין בפני אזעקות שווא.
מתחילת שנות ה-2000 מספקת ספקטרוניקס את מוצריה בעיקר עבור מפעלי תעשייה העוסקים בחומרים מסוכנים, צבאות (ארצות הברית, גרמניה, צרפת, ספרד, ישראל) יצרנים של כלי רכב וחברות נפט וגז.
בשנת 2015 נרכשה ספקטרוניקס על ידי חברת אמרסון האמריקאית (Emerson Electric) בסכום של 99 מיליון דולרים, ומאז היא חברה פרטית הפועלת תחת חטיבת הגז והאש של Emerson Automation Solutions.

סדרת מערכות SAFE™

מערכות כיבוי לכלי רכב ממוגנים, כלי שיט, רכבות, אוטובוסים וכדומה.

פעילות ציבורית ותרומה לקהילה

ספקטרוניקס עוסקת בפעילות קהילתית, בעיקר בתחום חינוך הדור הבא, בעיר שדרות. במסגרת הפעילות תומכת החברה במרכז הלמידה הרב תכליתי בעיר, ומממנת פעילות וסיוע לתלמידים בעלי לקויות למידה בגילאי בית ספר יסודי. כמו כן מפעילה ספקטרוניקס, יחד עם עמותת "כל ישראל חברים", תוכנית סיוע לתלמידים מתקשים בגיל חטיבת ביניים בבית ספר "גוטוירט" בעיר.
פול ניקולס (שחקן)

ביוגרפיה

ניקולס נולד בשם פול גרינהלג (Paul Greenhalgh) בבולטון במנצ'סטר רבתי שבאנגליה. הופעת הבכורה שלו בטלוויזיה הייתה ב-1989 כשהיה בן 10 בסדרת הדרמה לילדים "Children's Ward". ב-1994 הופיע בדרמה "Earthfasts" של ה-BBC ובסדרה "The Biz" על בני נוער בבית ספר למשחק שצולמה בהמפטון קורט.
בפברואר 1996 הופיע לראשונה בדמות ג'ו ויקס בסדרה "איסטאנדרס" של ה-BBC וזכה להכרה לאומית בבריטניה. הוא עזב את הסדרה בספטמבר 1997.
בתיאטרון השתתף ניקולס במחזות אחדים בתפקיד נער בגיל העשרה, בהם בדמות אלאדין במחזה "Aladdin - Genie of the Ring" בתיאטרון סנטרל בצ'אטהם (ב-1996 ו-1997), ובדמות בילי פישר בהפקה של המחזה "Billy Liar" בתיאטרון בוש בשפרד'ס בוש (ב-1998).
בשנים 1998 ו-1999 שיחק ניקולס בתפקיד סמל בילוש טרי סידנהאם בסדרת המשטרה "City Central". עוד השתתף בהפקה לחג הפסחא של ה-BBC בשם "The Passion". הופעת הבכורה שלו בווסט אנד היה בשנת 2000 בתפקיד אדמונד טיירון במחזה "מסע ארוך אל תוך הלילה" מאת יוג'ין או'ניל בתיאטרון ליריק. עוד באותה שנה הופיע במחזה "Mrs Steinberg and the Byker Boy" בתיאטרון בוש.
תפקידים נוספים של ניקולס הם בסרט "לו רק" ובתפקיד קמע בסרט "ברידג'ט ג'ונס: עובדות החיים". ב-1999 הופיע בתפקיד קטן בסרט הקצר "Love Story" של ניק לאב.
ב-2007 שיחק בתפקיד טרי בדרמה "Clapham Junction" של ערוץ 4. עוד ב-2007 הופיע בתפקיד קונור גרוף בפרק "Billy Goat" בסדרה "אגדות" של ה-BBC.
ב-2008 גילם ניקולס את רוברט פילדינג בסדרה "Harley Street" לצדה של סוראן ג'ונס. הוא השתתף בסדרה "וידוייה הסודיים של זונת צמרת" בתפקיד הארי קיגן לצדה של בילי פייפר. ניקולס גילם את יהודה איש קריות בסדרה "The Passion" של ה-BBC והופיע במיני-סדרה "A Thing Called Love".
ב-2012 הופיע ניקולס בסרט "Life Just Is" לצדה של ג'יין וייזנר.
הוא הופיע בתפקיד סיימון מרשל בסדרת הדרמה "הולבי סיטי" ממאי עד יולי 2012, ושיחק בתפקיד קאל בקט במותחן "הפחד" של ערוץ 4. ניקולס גילם את סמל בילוש סם קיישי בסדרה "חוק וסדר: בריטניה" עד סוף העונה השביעית ב-2013.

חיים אישיים

ב-2008 התחתן ניקולס עם חברתו שנטל בראון בהמפסטד שבצפון לונדון.
ניקולס הוא אוהד של מועדון הכדורגל בולטון וונדררס. התחביבים שלו כוללים סקייטבורדינג, קיקבוקס, כדורסל וגלישת גלים בניוקוויי שבמחוז קורנוול.
התווך הבלתי רווי

התווך הבלתי רווי (באנגלית: Unsaturated Zone או Vadose Zone) הוא אזור בתת-הקרקע שנמצא בין פני הקרקע למי התהום. העובי של התווך הבלתי רווי יכול להשתנות בין עשרות ומאות מטרים באזורים צחיחים, או כלל לא להיות קיים כאשר מי התהום מגיעים לפני השטח, למשל כאשר הם מכוסים בביצות או באגמים. תנועת המים בתווך הבלתי רווי היא על פי רוב אנכית כלפי מטה ואילו כשהמים מגיעים למי התהום התנועה שלהם היא בעיקר בכיוון האופקי.
תת הקרקע היא סביבה נקבובית המכילה מטריצה מוצקה של חלקיקי קרקע ונקבובים בחללים שביניהם. תווך בלתי רווי יכול להתפתח בשכבות קרקע או בשכבות סלע. אחת הדרכים לסיווג תת-הקרקע היא לפי אחוז המילוי של הנקבובים במים – האזור בו הנקבובים מלאים במים מכונה האזור הרווי והוא האזור בו נמצאים מי התהום. האזור בו הנקבובים מכילים גם מים וגם אוויר הוא התווך הבלתי רווי. החלק היחסי של נפח הנקבובים המכיל מים מוגדר כדרגת הרוויה.
באזור התווך הבלתי רווי, עומד הלחץ של המים מוגדר כבעל ערך שלילי והוא מכונה על פי רוב העומד המטריצי (באנגלית matric head). עומד זה נובע בין היתר מהכוחות הקפילריים המתפתחים בין המים, האוויר והמוצק. אחת הדרכים להפריד בין התווך הרווי לתווך הבלתי רווי היא שבתווך הרווי עומד הלחץ חיובי. ככל שגודל הנקבובים קטן יותר, הכוחות הקפילריים המתפתחים חזקים יותר, ולכן יכולה להיווצר מעל אקוויפרים פריאטים שכבה רוויה במים, אשר עומד הלחץ בה שלילי. שכבה זו מכונה האזור הקפילרי וממוקמת בין התווך הבלתי רווי ומי התהום ועובייה משתנה בהתאם לגודל הנקבובים.
התווך הבלתי רווי אמנם לא מכיל כמות גדולה של מים, אך להבנה של התהליכים המתרחשים בו יש חשיבות גדולה בתחומים רבים, ביניהם השקיה, הזנת הצומח, גידולים חקלאיים והסעת מזהמים בקרקע. אירועי זיהום שמתרחשים על-פני הקרקע צריכים לעבור בתווך הבלתי רווי לפני הגעתם למי התהום. קצב ההתקדמות של מים ומומסים מפני הקרקע ועד למי התהום תלוי תלות חזקה בדרגת הרוויה של התווך הבלתי רווי. למשל, באקוויפר החוף של ישראל, קצב החידור יכול להשתנות בתלות בדרגת הרוויה בין שעות ספורות לעשרות שנים. המים והנוטריינטים שנאגרים בתווך הבלתי רווי קריטיים בחשיבותם לביוספירה. תחומי המחקר שעוסקים בתווך הבלתי רווי מכונים פיזיקה של הקרקע ומכניקת קרקע. ניתן להתייחס לתווך הבלתי רווי ולעיסוק בו כחוליה המקשרת בין תחום ההידרולוגיה העילית ותחום ההידרולוגיה של מי תהום. תנועת מים בתווך הבלתי רווי מתוארת במודלים מתמטיים על ידי חוק דרסי ומשוואת ריצ'רדס. מאמרים שמתפרסמים בעיתון המדעי Vadose Zone Journal מוקדשים כולם לתהליכים המתרחשים בתווך הבלתי רווי.
שיור בקידושין וגירושין

בהלכה, שיור הנעשה בקנייני קידושין או גירושין היא אפשרות לפיה מעשה הקידושין או הגירושין יוגבל ביחס לאדם מסוים ולא יחול לגביו. כלומר שכלפי אדם מסוים לא יחול מעשה קידושי הבעל ולגביו איננה אסורה באיסור אשת איש. וכמו כן בגירושין, כלפי אדם מסוים לא יחול הגט ולגביו תהא עדיין נחשבת כאשת איש ולא כגרושה. ההתייחסות למקרה זה שרויה במחלוקת משנתית, מחלוקת תנאית אודות הפרשנות למחלוקת זו, ומחלוקת אמוראית אודות טעמם של החכמים.

המקור במשנה

המגרש את אשתו ואמר לה הרי את מותרת לכל אדם אלא לאיש פלוני רבי אליעזר מתיר וחכמים אוסרין כיצד יעשה יטלינו ממנו ויחזור ויתננו לה ויאמר לה הרי את מותרת לכל אדם אם כתבו בתוכו אף על פי שחזר ומחקו פסול
— משנה, מסכת גיטין, פרק ט', משנה א'.
במשנה, המתייחסת במפורש רק לאפשרות לשייר ולצמצם את חלות הגירושין שלא תחול ביחס לאדם מסוים, קובע רבי אליעזר כי אכן ניתן לעשות דבר כזה, והגירושין יחולו לגמרי ביחס לכולם מלבד אלו שנותן הגט הגביל את חלותו ביחס אליהם. לעומת זאת סבורים שאר החכמים שגט כזה הוא פסול; לדבריהם מהותו של הגט הוא בהיותו כורת את יחסי האישות שבין האיש לאשתו, וכשמו המקראי ספר כריתות; ולכן, כל יחס של אישות בין האיש לאשה, גם כזה שמגביל את הנישואין לאדם אחד בלבד, סותר את היות הגט "ספר כריתות" ושולל את זכותו להקרא ככזה. גט כזה, אינו המסמך שכונה על ידי התורה "ספר כריתות" "וְכָתַב לָהּ סֵפֶר כְּרִיתֻת וְנָתַן בְּיָדָהּ וְשִׁלְּחָהּ מִבֵּיתוֹ".

המחלוקת

חכמי התלמוד מוכיחים, כתוצאה מראיות שונות, כי המחלוקת המשנתית נאמרה רק כאשר התנאי היה בלשון "הרי את מותרת לכל אדם חוץ מפלוני", בלשון "שיור", ולא בלשון "על מנת שלא תנשאי לפלוני" הנחשב לתנאי לכל דבר, ובו קיימת הסכמה כי מכיוון שהתנאי אינו חלק מהגט אלא הוא חלות עצמאית המגבילה באופן עקיף את השפעת הגט (או הקידושין) אין בו כדי לקלקל את שמו כ"ספר כריתות", אך קיימת דעתו של רבי יוסי ברבי יהודה בברייתא שסובר (וכן סוברים תנאים נוספים), בניגוד למשנתנו, כי המחלוקת היא באופן שאמר "על מנת שלא תנשאי לפלוני".

קידושי חוץ מפלוני

חכמי התלמוד הסתפקו האם אותה מחלוקת, בין רבי אליעזר לחכמים, נאמרה גם כאשר אדם מקדש אשה "חוץ מפלוני". הוא מסביר כי ייתכן שדבריו של רבי אליעזר נאמרו רק בדיני גירושין שבהם קיימים מקורות המוכיחים כי ניתן להגביל את חלות הגט באופן חלקי, וכן ייתכן שההפך; דבריהם של החכמים נאמרו רק בגט שכונה על ידי התורה "ספר כריתות" - כרת ונתק מוחלט; מצד שני, ייתכן שגם רבי אליעזר ואף שאר החכמים נחלקו באותה מחלוקת עצמה אף בקידושין, שכן קניין הקידושין הוקש לגירושין במילים "וְיָצְאָה מִבֵּיתוֹ וְהָלְכָה וְהָיְתָה לְאִישׁ אַחֵר".
קורוזל טאון

היסטוריה

קורוזל טאון, שהיא העיר הצפונית ביותר בבליז, נוסדה ב-1848 על ידי פליטים מהמרד של אנשי המאיה נגד השלטון הספרדי בחצי האי יוקטן השכן. מרד זה, הידוע בשם "מלחמת הקאסטות", החל כמלחמה כנגד הספרדים, אך בסופו של דבר הפך למלחמה כנגד המסטיסים, בני תערובת של אינדיאנים וספרדים, שהיו בני ברית מובהקים של הספרדים ולפיכך אויבים מושבעים של בני המאיה.
טבח שהתרחש בעיר בלאקאר, מעוז מסטיסי במרחק כ-50 ק"מ מצפון לקורוזל, גרם בסופו של דבר להגירתם של אלפי מסטיסים מבלאקאר וסביבותיה. בין השנים 1848 – 1856 חצו מעל 10,000 פליטים את ריו אונדו, הנהר שכיום מהווה את הגבול בין מקסיקו לבליז. מהגרים אלה חיפשו מקלט בצפון בליז ועקב כך גדלה אוכלוסייתה של קורוזל טאון ל-4,500 תושבים. ג'יימס בלייק, שהיה הבעלים של האדמות במחוז קורוזל, אפשר להם להתיישב באזור וסייע להם להקים ענף כלכלי חדש, גידול קני סוכר.
הפליטים המסטיסים היו רחוקים מלשבת בהשקט ובבטחה בקורוזל, שכן האינדיאנים של המאיה מהבסיס של סנטה קרוס בראבו שבמקסיקו (כיום, קארייו פוארטו), ביצעו כמה פלישות לעיר. כצעד הגנתי, הפכה קורוזל להיות עיר מבוצרת והמבצר פורט באלרי נבנה במקום ב-1870. כיום, שרידי המבצר הם חלק מבית הדואר המרכזי של קורוזל.
המהגרים הביאו איתם את תרבות המסטיסים: השימוש בשפה הספרדית ובשפת המאיה של יוקטן, הדת הקתולית ותרבות המאיה, את המבנה המשפחתי שלהם ואת אורח חייהם. עד מהרה התפתח העתק מקומי של החברה היוקטנית בתחומי המושבה שהייתה בשליטה בריטית.
מעבר למפרץ, מול קורוזל, שוכנות חורבותיה של סרוס (Cerros), שהייתה אחת ממרכזי הסחר החשובים ביותר של תרבות המאיה לאורך החוף ושם התפתחה המלוכה הראשונה של תרבות זו. שרידי העיר כוללים כמה מקדשים, כיכרות, תעלות ומבנים נוספים.
בתוככי קורוזל ניתן לראות שרידי אתר נוסף מתרבות המאיה מהמאה ה-14, הידוע בשם סנטה ריטה. הפירמידה, ששכנה בנקודה הגבוהה בעיר, שלטה על האזור במשך יותר מאלפיים שנה. לאחרונה נתגלו אתרי קבורה עשירים בחפצי קבורה ותכשיטים. סנטה ריטה הייתה ככל הנראה חלק מצ'טומל העתיקה, בירת המאיה האזורית בתקופת ניסיון הכיבוש הספרדי הראשון בראשית המאה ה-16. חורבות סנטה ריטה שוכנות ליד בית החולים של קורוזל.
שביל הונג קונג

שביל הונג קונג (באנגלית: Hong Kong Trail; בסינית: 港島徑) הוא שביל הליכה שנפתח בשנת 1985 ומקשר בין פסגת ויקטוריה לבין מפרץ ביג וייב שבאי הונג קונג.
אורכו של שביל ההליכה 50 קילומטרים, והוא עובר דרך חמישה פארקים באי. המרחק בין שתי נקודות הקצה של השביל, בקו אווירי הוא 11 קילומטרים, והשביל מפותל ביותר.
הכינור ואני

העלילה

סיפור ילדותו ועלייתו לארץ של הסופר אשר כנפו. ילדותו בעיר מוגדור, לימודיו במוגדור ובקזבלנקה. עלייתו לארץ במסגרת עליית הנוער וקליטתו בישראל כחלק מחבורת נוער בקיבוץ כפר דרום- כיום מושב בני דרום. הסיפור שזור גם בסיפורים שונים על תקופות מאוחרות יותר.
דינמומטר

הדינמומטר (dynamometer) הוא מכשיר אינדיקטור של כוח (פיזיקה), ששימושו במכניקה קינטית, למדידת כוח כגון: משקל, לחץ ואלסטיות.
יש מספר סוגים של דינמומטר, הנפוץ מביניהם הוא המכשיר המודד את כוח המשקל, הבנוי מקפיץ וחוגה כך שכל שינוי באורכו של הקפיץ הוא למעשה כוח, כאשר כוח הקפיץ ידוע מראש וידוע מהו השינוי באורך של הקפיץ בהתאם ליחידת מידה מוסכמת, ניתן למדוד בעזרתו כוח. לדוגמה: "שמו על הקפיץ 1 ק"ג והקפיץ זז כ-1 סנטימטר" משמע כול 1 ק"ג או 9.8 ניוטון שיופעל על הקפיץ יגדיל את אורכו של הקפיץ ב-1 ס"מ. אין להתבלבל בין מסה לכוח: הדינמומטר הוא מכשיר המודד כוח ולא מסה.
מרקוס אקוניה

קריירה מוקדמת

הוא החל את קריירת הספורט שלו במועדון דון בוסקו בעיר הולדתו.  באותו זמן הוא שיחק כקשר אחורי שמאלי. הביצועים הטובים שלו משכו את תשומת לבם של סקאוטים שהזמינו אותו לערוך בדיקות במועדונים שונים בבואנוס איירס .  כך, בגיל 13 הוא ניסה לעבור ללא הצלחה לבוקה ג'וניורס וסן לורנצו דה אלמגרו. ] ארבע שנים לאחר מכן הוא ניסה לעבור לקילמס , ריבר פלייט וטיגרה לפני שבסופו של דבר נלקח על ידי פרו קאריל אאסטה .  אחרי כמה עונות בקבוצת המילואים של פרו, הוא הועלה לקבוצה הראשונה.  הוא עשה את הופעת הבכורה שלו בשנת 2009 במשחק ליגת המשנה תחת המאמן חוסה מריה ביאנקו.  כבר בעונת 2013/2014 שהוא בלט ביכולתו לסייע לעמיתיו. הוא שיחק בסך הכל 117 משחקים, עם 5 שערים ו-23 אסיסטים.

רסינג

ב-18 ביולי 2014 הועבר למועדון רסינג עבור דמי רשת של 4,900,000 פזוס עבור 50% מזכויותיו, עם אופציה לקנות עוד 25% בסכום של 750,000 $.  ב-27 ביולי 2014 הוא שיחק את המשחק הראשון שלו עם אקדמיה במשחק הנוק אאוט של גביע ארגנטינה נגד סן מרטין סן חואן, שבו הוא גם הבקיע את שער הניצחון על בניצחון 1- 0.  מאוחר יותר באותה שנה הוא היה חלק מקבוצת האליפות של ראסינג שזכתה ב-2014 בפרימרה דיוויסיון הארגנטינאי, סך הכל אקוניה שיחק 15 משחקים והבקיע שתי שערים.

ספורטינג

ב-12 ביוני 2017, נשיא רסינג ויקטור בלנקו אישר כי אקוניה יעזוב את המועדון .  הוא עשה את הופעת הבכורה שלו בניצחון 2-0 על דספורטיבו אווס .  ב-15 במאי 2018, אקוניה וכמה מחברי הקבוצה, כולל המאמנים, נפצעו לאחר התקפה של כ-50 אוהדי ספורטינג במהלך אימון של המועדון אחרי שהקבוצה סיימה במקום השלישי בליגה והחמיצה הזדמנות להעפיל לליגת האלופות.  למרות ההתקפה, הוא ושאר חברי הקבוצה הסכימו לשחק בגמר הגביע הפורטוגזי שתוכנן לסוף השבוע ובסופו של דבר הפסידה לאווס.

קריירה בינלאומית

ב-15 בנובמבר 2016 הופיע לראשונה במדי נבחרת ארגנטינה, במוקדמות גביע העולם 2018, במשחק נגד קולומביה.
במאי 2018 צורף לרשימה המורחבת בנבחרת לקראת המונדיאל ברוסיה, ברם הוא לא שותף באף משחק.
פרנץ סלבטור, ארכידוכס אוסטריה

ביוגרפיה

פרנץ סלבטור נולד ב-21 באוגוסט 1866 בעיר אלטמינסטר שבאימפריה האוסטרית. אביו קרל סלבטור, ארכידוכס אוסטריה היה בנו של לאופולד השני, הדוכס הגדול של טוסקנה, ואמו מריה אימקולאטה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות הייתה בתו של פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות. מצד האם היו הוריו בני דודים. משפחתו השתייכה לענף הטוסקני של בית הבסבורג. פרנץ סלבטור למד באקדמיה הצבאית הטרזיאנית בווינר נוישטט, לפני שב-1881 התגייס לצבא האוסטרו-הונגרי כלוטננט ברגימנט נושאי הרומח ה-6. ב-1895 הועבר ליחידות היגרים ולאחר מכן לחיל הפרשים. ב-1911 הוא מונה למפקח הכללי של חיל הפרשים ולמפקד דיוויזיית הפרשים של וינה.
ב-1886 פגש פרנץ סלבטור את בת-דודתו מדרגה שנייה הארכידוכסית מריה ולריה, בתם של פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה והנסיכה סיסי. השניים התאהבו, אולם מריה ולריה חיכתה כמה שנים כדי לוודא שרגשותיה כלפיו חזקים דיים, לפני שהודיעה על רצונה להינשא לו. אחיה ואחותה הגדולים של מריה ולריה, נאלצו להינשא לבני שושלות מלוכה מרחבי אירופה. רבים ציפו שמריה ולריה תינשא גם כן לנסיך כתר כלשהו, בין השמות שהועלו נמנו הנסיך פרידריך אוגוסט מסקסוניה, והאינפנטה קרלוש מפורטוגל. רבים התאכזבו מכך שהיא בחרה להינשא לנסיך ממשפחה לא חזקה במיוחד וללא כסף רב. עם זאת, אמה של מריה ולריה, הקיסרית סיסי, התערבה והודיעה שבתה תתחתן מאהבה בלבד, ואפילו למטאטא ארובות. הם נישאו בבאד אישל ב-31 ביולי 1890. 
בתחילה התגוררו בני הזוג בארמון ליכטנג, וב-1895 רכשו טירה ליד נהר הדנובה. טקס המעבר לטירה החדשה נחגג ברוב עם ב-1897, כיוון שמריה ולריה הייתה פופולרית מאוד. הנישואים היו מאושרים בתחילה, אולם פרנץ סלבטור הרבה לבגוד בה. בין מאהבותיו הידועות נמנית הנסיכה שטפני פון הוהנלוהה. הוהנלוהה ילדה לו בן אחד, אשר פרנץ סלבטור הכיר בו בעוד מריה ולריה חיה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה פרנץ סלבטור למפקח הכללי של הטיפול הרפואי בצבא האוסטרו-הונגרי. לאחר המלחמה וביטול המונרכיה ב-1918, ויתרו הוא ואשתו על כל תאריהם וזכויות היתר התורשתיות שלהם, ולפיכך הורשו לשמור על נכסיהם וממונם. פרנץ סלבטור נפטר ב-20 באפריל 1939 בגיל 72.
ג'יימס אפאטוראי

ג'יימס אפאטוראי (באנגלית: James Appathurai; נולד ב-7 באוגוסט 1968) הוא עיתונאי קנדי וסגן המזכיר הכללי של נאט"ו לעניינים פוליטיים והנציג המיוחד למדינות הקווקז ומרכז אסיה.

ביוגרפיה

ג'יימס אפאטוראי בטורונטו, קנדה למשפחה ממוצא טמילי משרי לנקה. הוא למד באוניברסיטת טורונטו ואוניברסיטת אמסטרדם.
לאחר סיום הלימודים ג'יימס אפרוטאי היה עיתונאי בשרות השידור הקנדי ולאחר מספר שנים עבר לעבוד במשרד ההגנה. בשנת 1998 הוא עבר לעבוד בנאט"ו ובשנת 2004 התמנה לדובר הארגון. ג'יימס אפרוטאי כיהן בתפקיד זה עד לשנת 2010 כאשר הוחלף על ידי אואנה לונג'סקו.
נורברט וינר

קורות חיים

וינר נולד בקולומביה שבמדינת מיזורי, ארצות הברית, להיסטוריון והבלשן ליאו וינר. עוד לפני שהיה בן 12 סיים את לימודיו בתיכון והחל ללמוד באוניברסיטת טאפטס, ממנה קיבל תואר במתמטיקה לאחר שלוש שנים. הוא המשיך ללמוד באוניברסיטת הרווארד ובגיל 18 קיבל תואר דוקטור על מחקר שעסק בלוגיקה מתמטית. לאחר מכן עבר לאוניברסיטת קיימברידג', שם למד אצל ברטרנד ראסל וג'. ה. הארדי. בשנת 1914 עבר לאוניברסיטת גטינגן שבגרמניה, שם למד אצל דויד הילברט ואדמונד לנדאו. בשנת 1915 מונה לעוזר פרופסור בהרווארד. בשנת 1919 החל ללמד מתמטיקה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, ובשנת 1932 נתמנה לפרופסור קבוע במכון זה.
הוא המשיך לבקר באירופה, בגטינגן ובקיימברידג'. נושאי מחקרו כללו, בין השאר, תנועה בראונית, אינטגרל פורייה, בעיית דיריכלה ואנליזה הרמונית. 
בשנת 1948 יצא ספרו המדעי הראשון, "קיברנטיקה" (Cybernetics or Control and Communication in the Animal and the Machine), על שם הספר נקרא הענף המתמטי. בשנת 1950 יצא ספרו "אנשים ומוחות מכונה" (יצא בעברית בשנת 1960) ספר זה זכה להצלחה רבה ותורגם לשפות רבות. כמו כן כתב וינר שתי אוטוביוגרפיות, "מי שהיה ילד פלא", בשנת 1953, ו"אני מתמטיקאי", בשנת 1956.
בשנת 1960 פרש וינר לפנסיה. בשנת 1964 נפטר בגיל 69.
חולדה גורביץ

ביוגרפיה

גורביץ נולדה בעתלית לדב וחנה הופמן, ממקימי "חברת המלח בארץ-ישראל". היא נכדתם של רבי גבריאל וטובה שפירא, ממייסדי המושבה עתלית. הייתה חברת ההגנה ועם הקמתו של צה"ל, שירתה בחיל הים והייתה מארבע הבנות הראשונות בחיל. בסמוך לשחרורה מהצבא, החלה להתנדב בוועד למען החייל, ובשנים שלאחר מכן עסקה בארגון פעילויות עבור חיילים. כן הדריכה ילדי עולים במעברות ובוואדי סאליב. כן הייתה פעילה בסיוע לדרוזים ובאגודת ידידות ישראל - צרפת.
במשך שנים הייתה חברה בתנועת החרות. בשנת 1959 היא יצאה בהתקפה חריפה נגד אבא חושי, בטענה שהפעיל אלימות כדי להשתיק ביקורת.
בהמשך כיהנה כחברת מועצת העיר חיפה.
לאחר מלחמת יום הכיפורים בחרה להתפטר מעבודתה ולהקדיש את זמנה לפעילות התנדבותית למען חיילים ונפגעי פעולות איבה. מאז, קרוב לארבעה עשורים היא מגיעה מדי יום לבתי החלמה ובתי חולים לעיסוק בפעילות זו, לבושה בלבן, שם היא עורכת מסיבות ופעילויות לעידוד והעלאת המורל לנפגעים. בעיקר היא פעילה במרכז הרפואי רמב"ם ובבית ההבראה הצבאי הסמוך.
גורביץ פעילה בעיר מגוריה חיפה בארגונים שונים. על כך הוענקו לה התואר "יקירת העיר חיפה" ואותות הוקרה נוספים.
עד 2007 הייתה חברת הנהלה, במשך 18 שנה, במרכז היהודי-ערבי "בית הגפן", והיא ממשיכה בפעילותה כחברת מועצה במוסד זה.
הקימה עם בעלה, עו"ד בן-עמי גורביץ (שנפטר בשנת 1965), אגודות ידידות עם מדינות שונות בעולם, ביניהן "המרחב", לעמים הלא-ערבים במזרח התיכון, ו"אגודת ידידות ישראל-צרפת". עשייתה בתחום זה נגעה גם בעידוד תיירות לארץ.
שאלת זהותו של מחבר מחזות שייקספיר

זהותו של כותב המחזות הידועים כ"כתבי שייקספיר" נחשבת לידועה, אך כבר בתקופתו של שייקספיר עלו טענות שהוא לא הסופר של היצירות שהתפרסמו בשמו, כדוגמת גינויו של בן התקופה, המחזאי רוברט גרין שכינהו "עורב זה מקרוב בא, המתהדר בנוצות לא לו". בעת החדשה צצו גם מומחים, בדעת מיעוט, שטענו כי מעולם לא היה אדם בשם ויליאם שייקספיר.

"שייקספיר" מול "שקספיר"

באנגליה האליזבתנית לא היה כתיב תקני אחיד. מסמכים רשמיים המתייחסים לוויליאם שקספיר איש סטרטפורד, כולם כותבים את חלקו הראשון של השם בארבע אותיות: Shak‏, Shag או Shax‏ (Shakspere וכו'). לעומת זאת כל ההתייחסויות למחזאי הן בהברה ראשונה ארוכה: Shake - "שייק". מידת המשמעות שניתן לייחס לעובדה זו, לאור העובדה שמדובר באנגליה האליזבתנית, נתונה במחלוקת. בערך זה ההתייחסויות למחזאי הן בתור "שייקספיר" בעוד שלאיש מסטרטפורד הן "שקספיר".

הצעות לזהות האמיתית של כותב המחזות

לא פחות מ-80 דמויות היסטוריות הוזכרו בזמן כזה או אחר כמועמדים להיות המחבר האמיתי של הקנון השייקספירי, רק מיעוט מטענות אלו זכו להתייחסות משמעותית בקרב חוקרי הספרות. בנוסף לתאוריות על מועמד יחיד כזה או אחר, תאוריות שונות על "קבוצת מחברים" (תאוריות חבורה) עוררו אף הן עניין רב בקהילה האקדמית.

שנות חייהם של מחברי המחזות המשוערים

ציר זמן זה מראה את שנות חייהם של סר פרנסיס בייקון, אדוארד דה-ויר, כריסטופר מארלו וויליאם סטנלי מול חיי שקספיר איש סטרטפורד ותקופת שלטון אליזבת הראשונה
גיור כהלכה (רשת בתי דין)

פעולת הרשת

במדינת ישראל חיים כ-400 אלף עולים וצאצאיהם שהגיעו לארץ מתוקף חוק השבות, כלומר להם או לבן זוגם יש אב או סב יהודי, אך הם אינם יהודים על פי ההלכה. רבים מהם מבקשים להירשם כיהודים. רשת בתי הדין מציעה להם מערכת גיור שהיא מגדירה "נגיש, אישי ומכבד" לקטינים ומבוגרים, דור שני לעולים ממדינות חבר העמים לשעבר. הבדל בולט בינם לבין בתי הדין הממלכתיים הוא שהם מאפשרים גיור של ילדים שאמם אינה מתגיירת עמם. בתי הדין הממלכתיים מסרבים לגייר ילדים כאלה, בנימוק שלא צפוי שהם יתחנכו לשמירת מצוות.
בראש רשת בתי הדין עומד הרב נחום רבינוביץ'. לצדו נוטלים חלק הרבנים שלמה ריסקין, דוד סתיו, רא"ם הכהן, חיים אמסלם (מחבר "ספר זרע ישראל" העוסק בהלכות גיור), ועוד כ-40 רבנים אשר משתתפים בהרכבי בתי הדין, המתכנסים באזור ירושלים, המרכז והצפון.
מאחר שהגיור מתבצע בישראל, הגיור אינו מוכר על ידי הרבנות או על ידי משרד הפנים. עם זאת, לדעת רבני בית הדין, הגיור בבית הדין תקף מבחינה הלכתית (אורתודוקסית). בית הדין שואף להכרה על ידי מוסדות המדינה.
בחודש ספטמבר 2018 פסק לראשונה בית המשפט כי על משרד הפנים לרשום במרשם האוכלוסין כיהודייה, ישראלית שהתגיירה ברשת, בהתייחס לנסיבות המיוחדות של אותו מקרה ובהיעדר התנגדות של משרד הפנים.
יוסף נחמיה קורניצר

יוסף נחמיה קורניצר (י' בטבת תרמ"א, 12 בדצמבר 1880 - ב' באייר תרצ"ג, 28 באפריל 1933) היה רבה של קרקוב.

קורות חייו

יוסף נחמיה קורניצר נולד בשנת 1880, בנם של הרב עקיבא קורניצר ורייזל, בת הרב שמעון סופר, רבה של קרקוב. היה נינו של החתם סופר הן מצד אביו והן מצד אמו. ביום הברית שלו נפטרה אמו, ובשנת 1882, בהיותו בן אחת עשרה, התייתם מאביו. גדל אצל דודו, אחי אמו, הרב שלמה אלכסנדרי סופר-שרייבר. למד אצל הרב יהודה גרינוולד אב"ד בוניהד. 
בשנת תרס"א (1901) נישא לבריינדל, בת הרב פנחס חיים קליין, רבה של עיר סעליש. הוא סירב לכהן ברבנות, ולמחייתו עבד כמנהל מפעל לסבון. רק לאחר שהמפעל נשרף נעתר לקבל עליו את הרבנות. הוא התמנה לראש הישיבה בסעליש, ובשנת תרע"ב (1912), לאחר פטירת חותנו, התמנה תחתיו כרבה של סעליש. 
בשנת תרפ"ה (1925) עבר לקרקוב והתמנה כרב העיר, משרה שמילא אביו ושנותרה פנויה במשך שלושים ושלוש שנים. כיהן ברבנות במשך שמונה שנים, עד פטירתו בשנת 1933. לאחר פטירתו התמנה תחתיו בנו, הרב שמואל שמלקה קורניצר. 
בן נוסף הוא הרב שמעון. חתנו, שנישא לבתו חנה שיינדל, הוא שבתי פרנקל. חתן נוסף, הרב מנחם צבי אייזנשטט, נישא למרים, היה חבר מועצת עיריית קרקוב ולאחר מלחמת העולם השנייה היגר לארצות הברית וייסד בה ישיבה. חתן נוסף, שנישא לבתו חיה-שרה, הוא הרב שלמה שפירא שהתגורר בברזיל.
הוברט הוברט

הוברט הוברט הוא קומיקס עברי מאת אריאל ויסמן. מאפייניו העיקריים של הקומיקס הם שימוש נפוץ בנונסנס ובהומור שחור, ופגיעה חוזרת ונשנית במיעוטים, בעיקר הומוסקסואלים. מדמויות הקומיקס התפתח קומיקס נוסף - "אודי".

הוברט הוברט באינטרנט

"הוברט הוברט" התחיל את דרכו כקומיקס באתר האינטרנט 'דורימני עורלה', בו הוצגו קומיקסים ואנימציות נוספים, בעיקר פרי עטו של אמיר דורי. הקומיקס המינימליסטי צוייר בסגנון פיקסל ארט בעזרת תוכנת צייר של Windows. הקומיקס מורכב בעיקר ממספר קטן של ציורים שהועתקו והודבקו שוב ושוב. הקומיקס התחיל כסדרה של סטריפים יחידים בני שישה פריימים, שמתחילים ומסתיימים באותו פרק והדבר היחיד המשותף להם הוא הדמויות, אך בשלב מסוים החלה להתגבש עלילה והקומיקס עבר לפורמט של סיפור בהמשכים.

הוברט הוברט בדפוס

כשהפופולריות של "הוברט הוברט" באינטרנט הייתה בשיאה, הוציא אריאל באוגוסט 2003 את החוברת הראשונה של "הוברט הוברט", בעידודם של גלנדון ואיזבלה, זוג קומיקסאים שליווה את אריאל בתחילת דרכו. החוברת, שצולמה במכונת צילום שחור-לבן ונמכרה ב-6 ש"ח לעותק, הציגה סיפורים ארוכים יחד עם סיפורים קצרים שלא פורסמו באינטרנט ושנוצרו במיוחד למהדורה המודפסת. כל הקומיקסים בחוברת (למעט אחד, שנכתב על ידי אריאל וייסמן וצוייר על ידי הקומיקסאית זרובבלה) צויירו בתוכנת הפלאש, וכך נשמר המראה המינימיליסטי והממוחשב של הקומיקס המקורי. החוברת הושקה לראשונה בפסטיבל הקומיקס 2003. 
החוברת השנייה, שנקראה גם "הולידיי הוברט", יצאה לאור באוקטובר 2003 לכבוד החגים, והציגה סיפורים בעלי קשר קלוש לחגי ישראל, ביניהם הסיפור "מתנה לחג" (ע"ש שירם של נושאי המגבעת) בו יוצאים הוברט ושושו במסע להשגת מתנות לחגים, והסיפור "משמעות החגים", בו הוברט מחסל חשבונות עם כל אלו שמוזילים את ערכם של חגי ישראל. מהחוברת הזו והלאה, הקומיקסים המודפסים צויירו ידנית על ידי אריאל וייסמן, ולא בעזרת תוכנות מחשב.
חוברת מס' 3 פורסמה בינואר 2004. בחוברת הרביעית סיפור אחד ארוך בכיכוב הדמות "טוטה", החליף את הפורמט של מספר סיפורים קצרים בכיכובו של "הוברט". חוברת מס' 5 הושקה בפסטיבל הקומיקס באוגוסט 2005, והייתה החוברת הראשונה בעלת עטיפה צבעונית. בחוברת הזו שבה המתכונת של החוברות הראשונות, ומופיעים בה שלושה סיפורים ושתי ביקורות תרבות, על הסרט "מטריקס" ועל הספר "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות", שנכתבו לכאורה על ידי דמותו של הוברט.