google/wiki40b huggingface dataset:
דוד הגואל

ביוגרפיה

הגואל נולד בשם דוד גווילי בטריפולי שבלוב, הילד השלישי במשפחה בת תשעה ילדים. בגיל שנה ועלה עם משפחתו לארץ ישראל וגדל בשכונת מונטיפיורי שבתל אביב. הוא למד בבית הספר "מונטיפיורי".
בגיל 17 התנדב לארגון "ההגנה" ושירת בפלוגה הדתית של החי"ש. עבר קורס מ"כים תחת פיקודו של יובל נאמן. במלחמת העצמאות לחם במסגרת חטיבת ירושלים ונפצע מספר פעמים במהלך המצור על העיר.
בתום המלחמה הוא יצא לקורס קצינים ולאחר מכן הדריך בקורס זה. בהמשך שימש מפקד פלוגה בגדוד 19 של חטיבת גולני, קצין הדרכה וקצין הגנה מרחבית של פיקוד המרכז, מדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה וב-1959 מונה למפקד גדוד 906.
בתקופת מלחמת ששת הימים שהה בהשתלמות בצבא ארצות הברית. ב-1969 מונה למפקד מחוז ירושלים ושירת בתפקיד עד אוגוסט 1973, בתפקיד זה פיקד על מצעדי צה"ל. בתקופת מלחמת יום הכיפורים שירת כראש אג"ם/תוא"ר (תכנון וארגון), לאחר המלחמה עסק בקליטת טנקי טירן בצה"ל. ביוני 1976 מונה למפקד הצבאי של אזור יהודה ושומרון במקומו של אריה שלו, במאי 1978 הודח מתפקידו על ידי שר הביטחון עזר ויצמן, לאחר שתקרית בה חיילי צה"ל זרקו רימוני גז לבית ספר של בנות בבית ג'אלא התפרסמה בטיים מגזין וזכתה לפרסום בינלאומי. בעקבות כך נעצר קידומו והוא פרש משירות הקבע.
לאחר פרישתו מונה בפברואר 1979 למנכ"ל משרד האנרגיה והתשתית, ב-1982 מונה ליו"ר חברת החשמל לישראל וכיהן בתפקיד עד דצמבר 1983, אז סיים את תפקידו על רקע מחלוקות עם שר האנרגיה והתשתית, יצחק מודעי. לאחר מכן כיהן כיו"ר רשות שמורות הטבע, יו"ר תדמור, ראש מחלקת ההסברה וראש מחלקת עליית הנוער בהסתדרות הציונית העולמית ובסוכנות היהודית, דירקטור בחברת אוצר התיישבות היהודים. ממייסדי המרכז למורשת יהדות לוב.
בתחום הפוליטי הצטרף למפלגה הליברלית הישראלית ולליכוד, היה יו"ר הפורום הביטחוני לחוסן לאומי וחבר "המרכז האזרחי".
הגואל היה בוגר הפקולטה למשפטים, האוניברסיטה העברית וחבר לשכת עורכי הדין. ב-2004 הוענק לו עיטור יקיר ירושלים. התגורר בווילה לאה בירושלים, היה נשוי לחווה, ואב לשני ילדים.
ב-2 באוגוסט 2019 הלך הגואל לעולמו בגיל 90.
רוזפשה

תולדות היישוב

התיעוד הראשון לרוזפשה הוא משנת 1065, ובאמצע המאה ה-13 הוחרב היישוב בידי המונגולים. בהמשך שוקם היישוב, ובשנת 1372 הוענקו לו זכויות עיר. מהמאה ה-16 היה היישוב בבעלות משפחות אצולה פולניות.
בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכלל היישוב בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכלל בתחום פולין הקונגרסאית. בשנת 1870 ניטל מהיישוב מעמדו העירוני.

יהודי רוזפשה

תיעוד לקיום קהילה יהודית ביישוב קיים מהמאה ה-17, אך עד המחצית השנייה של המאה ה-18 היו בני המקום כפופים לקהילת פיוטרקוב הסמוכה. בשנות ה-60 של המאה ה-18 נבנה בכפר בית כנסת וקודש בו בית עלמין. בתקופה זו היוו היהודים רוב ביישוב, ובשנת 1887 נמנו בכפר 593 יהודים. בין מלחמות העולם נמנו בכפר 466 יהודים, קרוב למחצית מתושביו, והתקיימה בו פעילות ציונית.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלטו מהכפר רבים מיהודיו, ובד בבד, הגיעו אליו פליטים יהודים רבים. בימים הראשונים לכיבוש הגרמני הושמדו ביישוב כתבי יד היסטוריים ובעלי חשיבות של מספר רבנים שפעלו בו.
ב-13 באוקטובר 1942 גורשו כ-800 יהודי היישוב לגטו פיוטרקוב, ומשם שולחו כעבור מספר ימים עם יתר יהודי המקום למחנה ההשמדה טרבלינקה.
Still the One: Live from Vegas

רקע

לאחר שיצאה לסיבוב ההופעות השלישי שלה "Shania: Still the One", בין השנים 14–2012 הוחלט כי היא תוציא אלבום הופעה ראשון. האלבום מחולק לשני חלקים; האחד הוא חלק CD, שמכיל בתוכו את מיטב להיטיה של הזמרת שבוצעו בהופעה חיה שהתקיימה בלאס וגאס. השני הוא חלק DVD, שמציג בתוכו את ההופעות. בגרסת ה-DVD ניתן למצוא 6 הופעות נוספות שלא נמצאות בגרסת ה-CD.
כמה חודשים לאחר שהוציאה את אלבום ההופעה, החליטה טוויין לצאת לסיבוב ההופעות הרביעי שלה "Rock This Country Tour". סיבוב ההופעות הכיל כ-72 מופעים באמריקה הצפונית.
משה גלעד

ביוגרפיה

אמו של גלעד עלתה לארץ ישראל מליטא ערב מלחמת העולם השנייה. הוא בעל תואר שני בספרות השוואתית מאוניברסיטת תל אביב (1986).
שימש כעורך המגזין מסע אחר מ-1989 ועד 1998 וכן היה עורך הוצאת הספרים של מסע אחר. שימש כעורך באתרי אינטרנט בתחום הנסיעות.
גלעד כותב בתחום עיסוקו בעיתון "הארץ" מאז 1998. הוא כותב גם במגזין "מסע אחר" ובמגזינים "מטיילים", "דה-מרקר" ו"לאשה".
גלעד הוא עורך סדרת ספרי המסע "עולמות" בהוצאת עם עובד. חיבר שני ספרים וערך מספר רב של ספרים.
גלעד מתגורר בפתח תקווה.
תקרית הטיסה בגשר מצודת לונדון

תקרית הטיסה בגשר מצודת לונדון התרחשה ב-5 באפריל 1968. טייס חיל האוויר המלכותי, שמחה על מדיניות ממשלת בריטניה כלפי החיל, החליט לערוך מפגן אווירי בשמי לונדון במטוסו הצבאי ללא קבלת רשות. בשיא המפגן הוא טס דרך החלל שבין שני מגדלי גשר מצודת לונדון. הטייס שוחרר לאחר מכן משירותו בחיל האוויר המלכותי.

רקע

בשנות השישים, במסגרת שינוי במדיניות הביטחון שלה, הסיטה ממשלת בריטניה משאבים כספיים מפיתוח וייצור מטוסים צבאיים חדשים אל פיתוח וייצור של טילים מונחים. מדיניות זו גרמה לנסיגה כללית במצבה של תעשיית התעופה הבריטית ולירידה במורל טייסי חיל האוויר המלכותי. בשנת 1968 נוספה למורת הרוח נגד הממשלה בשל הפחתת השקעתה בחיל האוויר התמרמרות על כך שהיא החליטה שלא לקיים מפגן אווירי ביום השנה החמישים ליסודו של החיל, שחל ב-1 באפריל באותה שנה. 
אחד מאלו שהביעו מורת רוח כלפי יחסה של הממשלה לחיל האוויר המלכותי היה הטייס סגן אלן פולוק (Alan Pollock), בן 32 ואב לארבעה ילדים, ששירת בטייסת מס' 1 של החיל. פולוק, ששירת כטייס מאז 1956 והיה בעל ניסיון בטיסה אווירובטית, החליט לערוך על דעת עצמו מפגן אווירי בשמי לונדון לרגל היובל להקמת החיל.

התקרית

ב-5 באפריל 1968 המריא הגף של פולוק משדה תעופה בקרבת פורטסמות' אל בסיסו במחוז נורפוק שבמזרח אנגליה, בנתיב שתוכנן לעבור על פני מטרופולין לונדון. הגף טס במטוסי קרב הפצצה סילוניים מדגם הוקר האנטר. 
מיד לאחר ההמראה נפרד פולוק מהגף ועבר לטיסה בגובה נמוך. בהגיעו למרכז לונדון הקיף תחילה שלוש פעמים את בית הפרלמנט, כהפגנה נגד הממשלה בראשות הרולד וילסון. לאחר מכן חלף כמעט בגובה פני המים ליד אנדרטת חיל האוויר המלכותי שעל גדת נהר התמזה. הוא המשיך בטיסה מערבה לאורך ערוץ הנהר עד שהתקרב אל גשר מצודת לונדון. אז הטיס את מטוסו דרך החלל שבין שני מגדלי הגשר. רוחב החלל היה מעט יותר מ-60 מטרים, והוא היה תחום גם אנכית על ידי הגשר עצמו - שעליו נמצאו כלי רכב והולכי רגל - ועל ידי הגשר להולכי רגל שמעליו, שביניהם הפרידו 43 מטרים בלבד. פולוק העיד אחר כך שעשה זאת ללא תכנון מראש ולאחר החלטה שקיבל בתוך מספר שניות בלבד. זו לא הייתה הפעם הראשונה שמטוס טס תחת הגשר, אבל הייתה זו הפעם הראשונה בה עשה זאת מטוס סילון.
פולוק הבין שהמפגן שערך יביא את הקץ על שירותו כטייס, ועל כן בדרכו לבסיסו ערך גם יעפים בגובה נמוך מעל שלושה שדות תעופה אחרים של החיל, כשמטוסו הפוך. זמן קצר לאחר שנחת בבסיסו הוא הוכנס למעצר.

לאחר התקרית

ועדת חקירה של חיל האוויר המלכותי הוקמה לבחינת התקרית. פיקוד החיל העדיף שלא להעמיד את פולוק למשפט צבאי על מעשיו, וזאת על מנת שלא לתת לו שם במה להעלאת טענותיו נגד ממשלת בריטניה ושלא לאפשר לו למשוך תשומת לב ציבורית. במקום זאת נוצלה העובדה שפולוק אושפז פעמיים בבית חולים בשל דלקת ריאות כדי לקבוע שהוא איננו כשיר לשרת בחיל האוויר. פולוק שוחרר משירותו בחיל האוויר בסוף חודש מאי 1968.
אלן פולוק פיתח בהמשך חייו קריירה מצליחה כיצואן.
קטלין קרדי

קורות חיים

קרדי נישאה נישואין כושלים והתגרשה. לאחר מכן הצטרפה למספר תאטראות בבודפשט, בהם תיאטרון הקומדיה של בודפשט . בשנות ה-40 הייתה קרדי שחקנית קולנוע מפורסמת בהונגריה. ברבים מתפקידיה שיחקה פאם פאטאל ארוטית. קול האלטו שלה הושווה לקולותיהן של זרה ליאנדר  ומרלן דיטריך. ברבים מהסרטים בה שיחקה שיחק גם סמל המין הגברי ההונגרי באותה תקופה, פאל יאבור . עמדתה האנטי-נאצית הייתה ידועה ועקב כך הותקפה רבות על ידי חוגי הימין בהונגריה.

בתקופת מלחמת העולם השנייה

בתקופת מלחמת העולם השנייה הפריעו אנשי צלב החץ להופעותיה פעמים רבות, בטענה שהיא אוהדת יהודים. בשנת 1942 הצליחה על ידי שימוש בקשריה להביא לשחרורו של המשורר היהודי-הונגרי ג'ורג'י דנש (György G. Dénes) משירותו בפלוגות העבודה בחזית המזרחית. ברשותה של קרדי היו שלוש דירות באותה עת וכך יכלה להסתיר יהודים שנועדו להישלח לפלוגות העבודה. כשדנש נשלח למחנה קישטרצ'ה הביאה קרדי לשחרורו.
באפריל 1944, כחודש לאחר פלישת הגרמנים להונגריה, נעצרה קרדי על ידי הגסטפו, עונתה והוחזקה במעצר מספר חודשים. עם שחרורה הצליחה להציל כעשרים ילדים יהודים מרצח, בעת שפלוגות צלב החץ רצחו אלפי יהודים על גדת הדנובה, וזאת על ידי תשלום שוחד לאנשי צלב החץ. את הילדים לקחה לווילה שהייתה בבעלותה, הסתירה אותם במרתף וסיפקה להם מזון עד הגעת הצבא האדום לאזור.

לאחר המלחמה

לאחר המלחמה ניסתה קרדי לאתר קרובי משפחה של הילדים שהצילה. אחד מהם, יאנוש גומורי (János Gömöri), הפך לעיתונאי ברבות הימים.
לאחר המלחמה השתתפה קרדי בעוד סרט אחד בלבד בהונגריה, בשנת 1948, ובשנת 1951 היגרה לאוסטריה, ומשם לשווייץ, בלגיה וברזיל. בשנת 1977 היגרה לניו יורק והייתה מעורבת בעסקי אופנה. היא ענתה בשלילה על פניות רבות מהונגריה בהן התבקשה לשוב למולדתה.

הכרה

בשנת 2004 הוכרה קרדי בתור חסידת אומות העולם על ידי יד ושם.
קוקס

היסטוריה

ממצאים מעידים על קיומו של יישוב בשם קוקופיץ (Kukufic) באזור בו שוכנת כיום קוקס בשנת 1571. באותה העת היו בו 12 בתים, וב-1610 עלה מספרם לכ-50. הוא ננטש לקראת סוף המאה ה-17, וב-1869 הוקמה העיר מחדש, בשם קוקוסה (Kukusa). במהלך מלחמת הבלקן הראשונה, השנייה ומלחמת העולם הראשונה החליף האזור ידיים, והיה לסירוגין בשליטתן של בולגריה, סרביה והאימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר הקמתה של אלבניה, נכללה בריבונותה.
במהלך שנות ה-20 וה-30 התפתחה העיר במהירות. ב-1923 התגוררו בה כ-180 תושבים, וב-1938 עמד מספרם על כ-1,800. במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשה, כאלבניה כולה, בידי איטליה, והיא שוחררה בידי הפרטיזנים ב-18 בנובמבר 1944. מבחינה היסטורית, הייתה העיר לאורך השנים קשורה יותר לפריזרן שבקוסובו, המרוחקת ממנה כ-15 ק"מ, אך לאחר ניתוק היחסים בין אלבניה לבין יוגוסלביה בסוף שנות ה-40, ניתק הקשר בין הערים.
בשנת 1962 החליטה ממשלת אלבניה על הקמת סכר על נהר דרין, לשם הפקת אנרגיה הידרואלקטרית. הקמת הסכר הייתה כרוכה בהצפת האזור בו שכנה העיר, ולכן היא פונתה בהדרגה מיושביה, ובמקומה הוקמה עיר חדשה, קוקס. אכלוסה של העיר החדשה החל ב-1965, וב-1970 כבר התגוררו בה כ-6,000 תושבים. ב-1978 הושלמה הקמת הסכר, והעיר הישנה הוצפה במימי אגם פיירזה שנוצר כתוצאה מהקמת הסכר.
במהלך מלחמת קוסובו קלטה העיר כ-450 אלף פליטים מקוסובו הסמוכה. בשנת 2000 הוצעה מועמדותה של העיר לקבלת פרס נובל לשלום. הייתה זו הפעם היחידה בהיסטוריה בה הוצגה מועמדות של עיר לפרס.

תחבורה

הכביש המחבר בין קוקס לבין הערים שממערב לה, שקודרה ולז'ה הוא כביש מיושן ומפותל, והנסיעה לאורכו נמשכת שעות ארוכות. כתוצאה מכך, העיר מבודדת יחסית מיתר חלקי אלבניה. בשנת 2006 הוחל בסלילת כביש מהיר לדורס, שעתיד לצמצם את משך הנסיעה לעיר. בנוסף, בסמוך לעיר נחנך בשנת 2009 נמל התעופה שייח זיאד, שהוקם במימון איחוד האמירויות הערביות.
Dusk Till Dawn

רקע וכתיבה

את השיר כתבו זאין מאליק, סיה וגרג קורסטין, והוא הופק על ידי קורסטין גם כן. 
לאחר שהוחלט כי מאליק ישתף פעולה עם סיה, הודלפו שמועות רבות ברשתות החברתיות על כך ששיתוף הפעולה עתיד לצאת בכל רגע. שמועות אלה הופרכו באותם רגעים. לאחר מכן, למען הסר ספק פרסמו מאליק וסיה באינסטגרם שלהם את תאריך יציאתו המדויק של השיר.
בעטיפה שיצאה לסינגל ניתן לראות את זאין יחד עם הדמויות אשר מופיעות בקליפ לצידו, אך לא ניתן לראות את סיה.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר בוים על ידי מארק ווייב. הקליפ הוא מעין סרט אקשן. בתחילת הקליפ ניתן לראות את זאין ולאחר מכן בחורה הנושאת מזוודה שנראית כחשודה. באותו זמן ניתן לראותה כשהיא נחטפת בידי אנשים, ואז הסרט מתחיל. בין לבין ניתן לשמוע ולראות פיצוצים, יריות, וכולי. 
מונה הצפיות של הקליפ נכון לינואר 2018, עומד על למעלה מ-617 מיליון צפיות, דבר אשר הופך אותו ל-3 הנצפה ביותר של מאליק, ול-11 הנצפה ביותר של סיה.
צוות הצילום וסיה החליטו כי היא לא תוצג בקליפ, אלא רק תשיר בו.
GunZ

משחקיות

השחקן מגלם דמות של לוחם המצויד בכלי נשק קרים וחמים הנלחמים זה בזה במספר רב של מפות. מספרם של השחקנים בכל שדה קרב נע בין 1 ל-16. במשחק יש מספר רב של מצבי משחק. הריגה במשחק מזכה את השחקן בכסף וניסיון המאפשרים לו לקנות כלי נשק ושריון איכותי יותר. שחקן שנהרג במשחק קם לתחייה תוך שניות ספורות.
המשחק בגאנז מהיר מאוד וכולל יכולות אקרובטיות רבות, כגון גלגולים באוויר, ריצה על קירות, חסימת כדורים, וקפיצות. פעלולים אלו מאפשרים לשחקנים להתחמק מיריות, להתקיף ולהגן במהירות, כיאה לסגנון המשחק.

כלי נשק וציוד

ללוחם בגאנז מבחר כלי נשק ושריון גדול. עם העלייה בדרגות וצבירת כסף וירטואלי, הוא יכול לרכוש כלי נשק מתקדמים יותר. בין כלי הנשק החמים שאותם לוחם יכול לרכוש נמנים: אקדחים, רובי סער, תת-מקלעים, מכונות ירייה, משגרי טילים ורובי ציידים. ארסנל כלי הנשק הקר העומד לרשות הלוחם הוא מצומצם בהרבה וכולל חרבות, סכינים וזוג חרבות. בנוסף, יכול הלוחם לרכוש רימוני יד, רימוני עשן וערכות עזרה ראשונה. בחלק מהגרסאות האזוריות של המשחק השחקן יכול לרכוש כלי נשק ייחודיים באמצעות שימוש בכסף אמיתי.
לכל נשק במשחק קיים זמן השהייה בשימוש, וברובים קיימים הבדלים בגודל המחסנית ורמת הדיוק. כלי נשק כבדים מאטים את השחקן ב-10%. לכל שחקן במשחק מוקצים 3 מקומות לנשיאת נשק: נשק קר, נשק חם ראשי, ונשק חם משני. בנוסף לכך מוקצים עוד 2 מקומות לנשיאת ערכות רפואה או רימונים מסוגים שונים.
רוברט קריפן

השכלה

בוגר במדעים בהנדסת אירוספייס מאוניברסיטת טקסס, 1960.

שירות צבאי

בתום לימודיו האקדמיים התקבל לתוכנית קציני התעופה של הצי בפנסקולה שבפלורידה. לאחר קבלת דרגות קצונה, המשיך באימוניו בוויטינג פילד שבפלורידה, ולאחר מכן בצ'ייס פילד שבטקסס, שם קיבל את כנפי הטייס שלו. בין 1962 ל-1964 שירת על נושאת המטוסים USS אינדיפנדנס, כטייס תקיפה בטייסת VA-72. לאחר מכן עבר אל בית הספר לטייסי מחקר אירוספייס בבסיס חיל האוויר אדוארדס, ולאחר סיום הלימודים, נשאר שם כמדריך עד שנבחר ב-1966 לתוכנית המעבדה המאוישת הלווינית של חיל האוויר.
בסך הכל צבר יותר מ-6,500 שעות טיסה, מתוכם 5,500 שעות במטוסי סילון.

שירות בנאס"א

ב-1969, עם ביטול תוכנית המעבדה המאוישת, עבר לנאס"א והפך לאסטרונאוט אזרחי. הוא היה בצוות התמיכה של סקיילאב 2, 3 ו-4, וכן במשימת אפולו-סויוז.
טיסתו הראשונה לחלל הייתה במשימה STS-1, הטיסה הראשונה של מעבורת חלל, בה היה טייס, יחד עם ג'ון יאנג כמפקד הטיסה. משימה זו שוגרה ב-12 באפריל 1981 וחזרה יומיים אחר כך, ב-13 באפריל. הוא היה מפקד המשימה ב-STS-7‏ (18 ביוני עד 24 ביוני 1983), STS-41-C‏ (6 באפריל-13 באפריל 1984), STS-41-G‏ (5 באוקטובר-13 באוקטובר 1984). בסך הכל צבר 565 שעות טיסה בחלל. הוא נבחר גם למפקד משימת המעבורת הראשונה שיועדה לשיגור מבסיס חיל האוויר ונדנברג, שיגור שבוטל בעקבות אסון מעבורת החלל צ'לנג'ר.
בין 1986 ל-1989 היה סגן מנהל לפעולות המעבורת עבור מטה נאס"א במרכז החלל קנדי בפלורידה. במסגרת התפקיד היה אחראי על ההכנות האחרונות של המעבורת, ביצוע המשימה, והחזרת המעבורת לפלורידה לאחר נחיתה בבסיס חיל האוויר אדוארדס בקליפורניה.
בין 1990 ל-1992 היה מנהל פעולות המעבורת במטה נאס"א בוושינגטון. בתפקיד זה פיקח על כל תוכנית המעבורת, כולל ביצועים, תקציבים, לוחות זמנים ותוכן התוכנית.
לאחר מכן מונה למנהל מרכז החלל קנדי, שם היה אחראי על הכנה, שיגור והחזרה של מעבורות החלל. הוא שירת בתפקיד זה עד ינואר 1995.

לאחר נאס"א

בתום תפקידו כמנהל מרכז קנדי, עבר אל לוקהיד מרטין, שם היה סגן נשיא למערכות הדמיית אימונים בחטיבת מערכות המידע של החברה. בדצמבר 1996 מונה לנשיא קבוצת ההנעה של תיוקול, החברה המייצרת עבור נאס"א את מנועי הדלק המוצק של מעבורת החלל.
שיגעון בחלל

עלילה

כוכב הלכת "כדור חלל" סובל ממחסור קשה באוויר (הנובע ככל הנראה מניהולו הכושל של נשיא הכוכב). כדי להציל את כוכבם, מתכננים נשיא הכוכב ומפקד צבאו "קסדה שחורה" (באנגלית: Dark Helmet, פרודיה על דארת' ויידר) לחטוף את הנסיכה וספה מכוכב דרואידיה (פרודיה על הנסיכה ליאה) ולדרוש את אוויר הכוכב ככופר. וספה, שנמלטה ברגע האחרון מחתונה עם נסיך שאינה אוהבת, נלכדת על ידי "קסדה שחורה".
אבי הנסיכה וספה שוכר את שירותיו של לון-סטאר (Lone Starr, פרודיה על האן סולו ולוק סקייווקר ממלחמת הכוכבים) ועוזרו בארף (Barf, איש-כלב המבוסס על ידידו של האן סולו, צ'ובאקה) להציל את בתו. לון-סטאר ובארף נענים למשימה, בתקווה לזכות בפרס הכספי לאחר שהם חייבים כסף לפיצה דה האט (Pizza the Hutt, פרודיה על ג'אבה דה האט ופיצה האט) ומצילים את הנסיכה ושפחתה הרובוטית דוט (פרודיה על C-3PO), אך מתרסקים על כוכב לכת מדברי. בעת שהייתם שם מתחילים לון-סטאר ווספה להתאהב.
בעוד הם מחפשים דרך להנצל מכוכב הלכת המדברי, פוגשים הגיבורים את החייזר יוגורט (פרודיה על יודה). יוגורט מלמד את לון-סטאר להשתמש בכוח ה"שוורץ" המסתורי (פרודיה על "הכוח"). כאשר "קסדה שחורה" לוכד את הנסיכה ולוקח אותה לחלליתו כדי לסחוט את אביה, יוגורט עוזר ללון-סטאר וחברו בארף לרדוף אחריהם. הצמד מצליח להציל את וספה, אבל רק לאחר שאביה נתן ל"קסדה שחורה" את סיסמת מגן האוויר של דרואידיה, המגנה על האטמוספירה היקרה שלו. בעוד הגיבורים מנסים להימלט, הם מגלים שחלליתו של "קסדה שחורה" היא רובוטריק המשנה צורתו לעוזרת בית ענקית, המצוידת בשואב אבק במטרה לשאוב את כל האוויר מדרואידיה.
לון סטאר וחבריו משתמשים בכוח השוורץ כדי להפוך את פעולת השואב, ולאחר מכן מצליחים להרוס את החללית, אך נשיא כוכב הלכת "כדור חלל", מפקד הצבא "קסדה שחורה" וסגנו מצליחים להינצל.
עם סוף הסרט מגלה לון סטאר מיוגורט כי פירושו של התליון המסתורי אשר הוא עונד על צווארו הוא תעודת לידה המאשרת את היותו נסיך. לון-סטאר מנצל זאת, ונושא את וספה לאישה.

סדרת הטלוויזיה

בשנת 2008 הופקה לסרט סדרת טלוויזיה בשם "שיגעון בחלל: הסדרה המצוירת". הסדרה הייתה בת עונה אחת וכללה 13 פרקים, כשכל פרק צחק על סרט קולנוע או סדרת טלוויזיה אקטואליים כלשהם באותה התקופה. בין הסדרות והסרטים עליהם צחקו ניתן לציין את "מלחמת הכוכבים - פרק 3: נקמת הסית'", "ספיידרמן" ו"אמריקן איידול". בשל הזדקנותם של רוב שחקני הסרט המקורי ומותו של השחקן ג'ון קנדי (בארף) הם לא נותרו לדבב את הסדרה למעט דפני זוניגה שדיבבה את הנסיכה וספה ומל ברוקס שנשאר לבצע את קולותיהם של יוגורט וסקרוב. ברוקס הוא גם מי שכתב וביים את הסדרה.
דומיניק וסט

ביוגרפיה

וסט נולד בשפילד למשפחה אירית קתולית מרובת ילדים, בנם של מונה וג'ורג' וסט.
למד בבית ספר התיכון היוקרתי "איטון קולג'" ביחד עם ראש ממשלת בריטניה דייוויד קמרון.
בתו הבכורה של וסט מרטה שיחקה לצידו של פול בטאני בסרט "המצאה".
בשנת 2010 התחתן וסט עם המפיקה קת'רין פיצגרלד, איתה לווסט שני בנים, בת אחת ובת ממערכת יחסים קודמת של וסט.

קריירת משחק

וסט התחיל את דרכו בקולנוע הבריטי בדרמות המבוססות על המחזות השייקספירים " ריצ'רד השלישי" בתפקיד מלך אנגליה הנרי השביעי ו"חלום ליל קיץ"
בתור המאהב הצעיר ליסנדר. ב-1999 השתתף בתפקיד קטן מאוד בשובר הקופות "מלחמת הכוכבים - פרק 1: אימת הפנטום".
פרץ לתודעה בשנת 2000 בסרט "28 ימים" בתור ג'ספר, חברה האלכוהוליסט של העיתונאית גוון קאמינגס (סנדרה בולוק).
ב-2001 הופיע בתפקיד גיטריסט ההבי מטאל קירק קודי בדרמה המוזיקלית "רוק סטאר".
ב-2002 שיחק וסט בסרט המחזמר המצליח "שיקגו" בתור פרד קאסלי המאהב של נערת השעשועים רוקסי הארט (רנה זלווגר).
בשנה זו החל וסט גם את תפקידו הראשי בתור הבלש היצירתי ג'ימי מקנולטי בסדרת הדרמה "הסמויה", תפקיד שמילא במשך כשש שנים.
הסדרה נחשבת על ידי רבים כיצירת מופת טלוויזיונית ומוכרת בנשימה אחת עם ה"סופרנוס" כחלוצות הרנסאנס של סדרות הטלוויזיה של תחילת המאה ה-21.
ב-2003 השתתף בדרמה הרומנטית "חיוך של מונה ליזה" בתור הפרופסור לאיטלקית ביל דאנבר וב-2004 בדרמת המתח "הנשכחים" בתור אש אב לילד שנעלם באורח מסתורי בדומה לגיבורת העלילה טלי פרטה (ג'וליאן מור).
בשנת 2007 שיחק וסט בשובר הקופות ההיסטורי "300" וגילם את דמותו של ת'רון, פוליטיקאי ספרטני מושחת האונס את מלכת ספרטה (לנה הידי), הופיע בנוסף בסרט " מקור הרוע" בתור הבלש פסקל פולי החוקר את הרצח שביצע חניבעל לקטר.
ב-2008 שיחק בסרט הפעולה "המעניש: אזור מלחמה" בתפקיד בוס המאפיה בילי ראזוטי.
ב-2010 הופיע באפוס ההיסטורי האלים "סנטוריון" בתור הגנרל הרומאי טיטוס וירילוס מפקד הלגיון התשיעי.
תשוקות

עלילה

הסדרה עוקבת אחר קורות חייהם של מספר משפחות המתגוררות בעיירה קטנה בניו אינגלנד העונה לשם "הרמוני" (הרמוניה). משפחת קריין העשירה (ג'וליאן קריין, אייבי קריין ובנם איתן קריין הם מהדמויות הראשיות) משפחת בנט (בפרק הראשון של הסדרה מתמנה אב המשפחה לשריף העיירה); משפחת לופז-פיצג'רלד בני המעמד הנמוך; משפחת ראסל (איב ראסל היא רופאה ובעלה הוא מורה לספורט). חלק נכבד מהסדרה מתרכז במכשפה המקומית, טאביתה לנוקס (המגולמת על ידי השחקנית הבריטית ג'ולייט מילס), המנסה להביא הרס וחורבן לתושביה של הרמוני.

מוות ב"תשוקות"

בשנת 2002, השחקן ג'וש ריאן אוונס, שגילם את טימי, הבובה של הדמות טאביתה לנוקס, עזב את הסדרה על מנת לעבור סדרה של טיפולים רפואיים. בסדרה כתבו את מותו ותכננו להחזיר אותו מן המתים לאחר מספר חודשים. אולם, באותו היום שבו שודר הפרק שבו טימי מת, מת גם ריאן אוונס שגילם אותו מסיבוכים בניתוח.
מקרה דומה קרה עם שחקן אחר של הסדרה: לאחר 5 שנים בהן צופי הסדרה רק שמעו את קולו של אליסטר קריין, ולא ראו את פניו, הוחלט בהפקה לגייס שחקן שישחק את הדמות. השחקן הנבחר, דייוויד ביילי, הפך ללהיט בקרב המעריצים, אך בחג ההודיה של שנת 2004 טבע השחקן בבריכת שחייה. גם מקרה זה אירע באותו היום שבו שודר הפרק בו דמותו מתה. לבסוף הוחלט להביא שחקן אחר (ג'ון ריילי) שיגלם את דמותו של אליסטר.

בישראל

"תשוקות", סדרת רכש בולטת של ערוץ הוט 3, ירדה מהמסך בישראל לאחר כארבע שנים בשל אחוזי צפייה נמוכים וקיצוצים. זאת, לאחר התראה קצרה של שישה ימים בלבד. ב-26 במרץ 2006, שודר "הפרק האחרון" בסדרה (לפי הודעת הערוץ), כשבפועל הסדרה עדיין מצולמת ומשודרת מדי יום בארצות הברית. הפרק האחרון ששודר בישראל הוא פרק מספר 780.
רבים ממעריצי "תשוקות" זעמו לגלות את הבשורה שבוע לפני הורדת התוכנית על ידי פרסום בפורומים באינטרנט, ולתדהמתם גילו שנותרו להם שישה פרקים לצפייה. זאת, לאחר צפייה בסדרה במשך ארבע שנים, חמש פעמים בשבוע. רק שישה ימים לפני הורדת הסדרה, הערוץ המשדר, הוט 3, פרסם כתובית קצרה שהודיעה על תאריך השידור האחרון של הסדרה, והופיעה למספר שניות מועט. מעריצי הסדרה ארגנו מחאות למיניהן, הקימו אתרי אינטרנט בניסיון להציל את הסדרה, ואף שלחו מכתבים לעיתונות. נעשתה פנייה לערוצים שונים על ידי המעריצים על מנת שאלה ירכשו לשידור את המשך הסדרה, אך ללא הצלחה.
דון יאנג

ביוגרפיה

יאנג נולד ביוני 1933 במרידיאן שבקליפורניה. ב-1952 סיים לימודי תואר ראשון בחינוך במכללת יובה, ואת לימודיו לתואר שני למד באוניברסיטת המדינה של קליפורניה בצ'יקו. בשנים 1955–1957 שירת בצבא ארצות הברית. זמן לא רב אחרי שקיבלה מעמד מדינה בארצות הברית, עבר יאנג לאלסקה ב-1959. לבסוף הוא התיישב בפורט יוקון, אז עיר בת 700 נפשות השוכנת על גדות נהר יוקון, לא הרחק מהחוג הארקטי. הוא התפרנס מדיג, בנייה ואף כריית זהב. יאנג תחזק גוררת וסיפק באמצעותה מוצרים ואספקה לכפרים השוכנים לאורך נהר יוקון. למעשה, הוא עדיין מחזיק ברישיון השיט שלו. במהלך החורף הוא לימד כיתה ה' בבית הספר היסודי של הלשכה לענייני אינדיאנים.
ב-1964 נבחר יאנג לראשות עיריית פורט יוקון, והוא כיהן בתפקיד זה עד 1968. הוא התמודד לראשות העירייה אחרי שנכשל בניסיונו להיבחר אל בית הנבחרים של אלסקה. ב-1966 נבחר לראשונה אל בית הנבחרים ושוב שנתיים אחר כך. הוא שירת בבית הנבחרים של אלסקה בשנים במשך עשור בין השנים 1967–1977. ב-1970 התמודד אל הסנאט של אלסקה וכיהן שם בשנים 1971–1973. בעידוד רעייתו הכריז על התמודדותו לקונגרס של ארצות הברית, וב-1972 נבחר לראשונה אל בית הנבחרים של ארצות הברית, והוא נבחר אל בית הנבחרים פעם אחר פעם כל שנתיים מאז, כאשר הבחירות האחרונות בהן התמודד נערכו במסגרת בחירות 2018 בארצות הברית.
יאנג הוא הנציג היחיד של אלסקה בבית הנבחרים של ארצות הברית, ועיקר חקיקתו עוסקת בעייני מדינתו. ב-24 ביולי 2007 דווח בעיתון וול סטריט ג'ורנל כי יאנג נמצא תחת חקירה פדרלית בחשד לקבלת שוחד, מענקים בלתי חוקיים ומתנות שלא כדין, כל זאת מחברת "VECO Corporation" אשר בסיסה באנקורג'. שני המנהלים הבכירים של החברה כבר הודו בניסיונם לשחד את חברי בית המחוקקים של אלסקה. ב-2010 נסגר התיק המשפטי נגדו. ב-5 בדצמבר 2017 התפטר חבר בית הנבחרים ג'ון קוניירס ממישיגן, ויאנג נהפך לוותיק בית הנבחרים. הוא ממשיך לשאת בתואר זה גם בימי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית.
במהלך הבחירות המקדימות במפלגה הרפובליקנית לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016, תמך יאנג בג'ב בוש, ולאחר מכן בג'ון קייסיק. באפריל 2016 הוא אמר כי הוא "לא תומך בדונלד טראמפ", אך בסופו של דבר הביע את נכונותו לתמוך במדיניותו המוצעת. במאי 2017 הודיע כי יתנגד לביטול חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה, אך לבסוף הצביע בעד הביטול. יאנג הוא בעל עמדות שמרניות: הוא בעד הפלה מלאכותית רק במקרים של אונס וגילוי עריות, אינו מאמין בשינוי אקלים, ותומך בתיקון השני לחוקת ארצות הברית. בפברואר 2018 טען בעקיפין כי לו ליהודים היו כלי נשק בשואה, חפים מפשע לא היו נרצחים. הליגה נגד השמצה הוקיעה את הדברים וכינתה אותם "עיוות ההיסטוריה", שכן לטענתם כל צבאות צרפת החופשית, פולין ושאר ארצות השפלה לא הצליחו למגר את צבא גרמניה הנאצית.
תולדות הכותרת

סקירה כללית

פורטיס הוציא את האלבום תוך כדי עבודתו בעונה השנייה של "אקס פקטור", תוכנית הריאליטי בה משמש כשופט.
פורטיס הודה שהעבודה על האלבום לא ארכה זמן רב. 
האלבום יצא בפורמט דיגיטלי ועל גבי תקליט ויניל בלבד, הראשון של פורטיס בפורמט זה מאז אלבומו "להתראות בחלומותי" מ-1992.
הסינגל הראשון מתוך האלבום, "מעיר נעלמים", יצא ביוני 2015. עם יציאת האלבום עצמו בחודש אוגוסט באותה השנה, יצא כסינגל גם שיר הנושא "תולדות הכותרת". הסינגל השלישי, "לקשקש בזנב", יצא בחודש אוקטובר ולווה בוידאו קליפ באנימציה.
את מופע ההשקה לאלבום קיים פורטיס ב-11 בספטמבר 2015 בבית האופרה בתל אביב.
האלבום זכה לביקורות חיוביות.
באלבום פורטיס משתף פעולה בין היתר עם ברי סחרוף, יובל בנאי, גיא מר ואמיר פרי.
נגן מדיה

נגן מדיה (באנגלית: Media Player) היא תוכנת מחשב המשמשת לניגון קובצי מולטימדיה. 
רוב תוכנות נגני המדיה תומכות במגוון רחב של סוגי קבצים, ובכללם קובצי שמע וקובצי וידאו. עם זאת, חלק מהנגנים מתמקדים רק בסוג מסוים, הן משום שהם בשלבי הפיתוח והגרסאות הראשונות, והן משום שהם מיועדים לתת מגוון רחב של תכונות, איכויות ויכולות, שלרוב לא קיימות בנגנים הכלליים יותר.
גרסאות XP ומעלה של מערכת ההפעלה חלונות מגיעות עם הנגן Windows Media Player. של מיקרוסופט. מערכת Mac OS X מגיעה עם הנגנים QuickTime להפעלה של סרטים בפורמט זה, ועם iTunes להפעלה של מגוון פורמטי מדיה נוספים. הפצות גנו/לינוקס שונות מגיעות עם נגנים כגון VLC media player, אמארוק, טוטם, זיין.