פיסול שבלוני

פיסול שבלוני הוא תערוכה או מיצב שבהם אמנים ומעצבים רבים יוצרים פסלי רחוב המבוססים כולם על תבנית בסיסית משותפת, כגון בעל חיים מסוים או חפץ מסוים. התבנית הבסיסית עשויה בדרך כלל פיברגלס, וכל אמן ממשיך ממנה לפסל ייחודי משלו. הפסל הייחודי מתבטא לעיתים בצביעה של התבנית הבסיסית או בציור עליה, ולעיתים כולל גם את שינוי צורתה, באמצעות הוספת אלמנטים שאינם חלק ממנה. לעיתים היצירה המוגמרת מתייחסת לשבלונה שביסודה, ולעיתים מתעלמת ממנה, והאמן רואה בשבלונה משטח לציור ותו לא.
פיסול שבלוני נערך בערים שונות בעולם, ביוזמה של גוף ציבורי את עסקי, ולעיתים הוא מערבב אמנות עם פרסומת - חלק מהיצירות שמות דגש על הצד האמנותי, ואחרות שמות דגש על פרסומת לגוף המממן את היצירה. לעיתים מוצגות כל היצירות במתחם מסוים, כך שניתן לראות את כולן בסיור קצר במתחם זה, ולעיתים הן מפוזרות באזור נרחב (כל רחבי העיר, למשל). כאשר היצירות מפוזרות באזור נרחב נוכחותן והשפעתן מורגשות יותר.
כתערוכה המוצגת במרחב ציבורי פתוח, תערוכת פיסול שבלוני חשופה לוונדליזם, לעיתים כוונדליזם לשמו, ולעיתים כמחאה כנגד המסרים העסקיים של מארגני התערוכה.
עם סיום התערוכה, לעיתים היא נודדת לעיר אחרת, לעיתים נמסר כל פסל לגוף שמימן את יצירתו, ולעיתים נמכרים הפסלים למטרות צדקה.

"מצעד הפרות"

רעיון של פיסול שבלוני שמומש בסוף המאה העשרים ובתחילת המאה ה-21 בערים רבות בעולם הוא "מצעד הפרות" (CowParade). ראשיתו של הרעיון בציריך, שם הוצגו לראשונה, בשנת 1998, יותר מ-800 יצירות פיסול שבלוני המבוססות על תבנית של פרה בגודל טבעי. לאחר מכן מומש הרעיון בשיקגו, שם זכה להצלחה רבה, ובעקבותיה עבר לעשרות ערים נוספות.
בעקבות "מצעד הפרות" הוצגו תערוכות של פיסול שבלוני בערים רבות, ובהן תבניות אחרות, כגון דגים בניו אורלינס, בנות ים בנורפוק, סוסים מכונפים בדאלאס, כבשים ברוצ'סטר, פלמינגו במיאמי וקלחי תירס בבלומינגטון.
היצירות בתערוכות של פיסול שבלוני מציגות בדרך כלל מסר מפויס, התואם את האינטרסים של יוזמי התערוכה. יוצאת דופן הייתה פרה שעיצב הבמאי דייוויד לינץ' ל"מצעד הפרות" בניו יורק, והציגה את הפרה כמאכל לבני אדם - ערופת ראש, איבריה הפנימיים חשופים ושותתי דם, ומזלגות וסכינים נעוצים בה. מארגני התערוכה סירבו להציג פרה זו ברחובות ניו יורק, אך היא הוצגה בגלריות וב"מצעד הפרות" בסן פרנסיסקו.

"הדובים המאוחדים"

"הדובים המאוחדים" (United Buddy Bears) הוא שמה של תצוגת פיסול שבלוני של דובים שנערכה במשך שנתיים, החל משנת 2000, ברחבי ברלין. בסיסה של התצוגה היה פסל דוב עשוי פיברגלס בגובה שני מטרים. כ-350 יצירות של דובים כאלה הוצגו ברחבי ברלין. לאחר הצגתה בברלין יצאה התערוכה לסיור עולמי, בשם United Buddy Bears. בחודשים אוגוסט וספטמבר 2007 הוצגה התערוכה בכיכר ספרא בירושלים .

פיסול שבלוני בישראל

ראשיתו של פיסול שבלוני בישראל במיזם של חברת "קראו-סאיטקס" שהחל בנובמבר 2000, ונמשך חמישה חודשים, ובמסגרתו פוזרו ברחבי גוש דן כ-200 פסלים צבעוניים של פינגווינים. התצוגה הייתה חלק ממסע תדמית של החברה, שמטרתו גיוס עובדי היי-טק. במהלך התצוגה נפלו עשרות פסלים קורבן לוונדליזם, וחלק מהם שופצו בסופה, כדי שיוכלו להשתתף במכירה פומבית של הפסלים, שרבע מתמורתה נועדה למעצבי הפסלים, ויתרתה - לצדקה.

תערוכות פיסול שבלוני של הבורסה לניירות ערך בתל אביב

הבורסה לניירות ערך בתל אביב ערכה בשדרות רוטשילד בתל אביב, בסמוך לבניין הבורסה, שתי תערוכות של פיסול שבלוני.

"אריות למען ילדי ירושלים"

במאי 2003 נפתחה בירושלים מיזם "אריות למען ילדי ירושלים", שנערכה ביוזמתם של הקרן החדשה לירושלים, עיריית ירושלים. חברת דוד לובינסקי בע"מ, יבואנית פיג'ו בישראל, תרמה 250 אלף דולר למימון המיזם, ובמסגרתו הוצגו ברחבי העיר פסלי אריות עשויים בטון (האריה הוא סמלה של ירושלים, וגם סמלה של חברת פיג'ו). לאחר הצגתם הוצעו האריות למכירה, 30% מהתמורה ניתנה לאמנים, ויתרתה יועדה לרווחתם של ילדי ירושלים.

"לגעת בתפוז"

בין יולי לספטמבר 2007 הוצגה ברחובות תערוכת "לגעת בתפוז", בה הוצגו במוזיאון הפרדסנות על שם מינקוב פסלים המבוססים על צורת תפוז, המאזכרים את עברה של העיר כמושבת פרדסים. לאחר סיום התערוכה הוצבו מוצגים ממנה באתרים שונים בעיר.