יעל ארד

ביוגרפיה

ארד היא בתם של אריה ארד, שהיה עיתונאי בעיתון "דבר", בגלי צה"ל ובקול ישראל ושל נורית ארד שהייתה עיתונאית בידיעות אחרונות בתחום הצרכנות והקימה וניהלה את המדור "טיפול מהיר". יש לה חמישה אחים, ובהם איל ארד ודרור ארד-אילון.
היא החלה להתאמן בגיל 8 והתאמנה בצעירותה עם ג'ודוקא גברים בגלל מחסור ביריבות לאימון. 
ארד השתייכה לאורך הקריירה שלה למועדון הג'ודו מכבי תל אביב, והחלה את דרכה תחת הדרכת המאמן מוני אייזיק. בהיותה בת 22, מינתה את דני לאופולד למאמנה, ויחד עמו פרצה לצמרת העולמית.
באליפות אירופה בג'ודו שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1989 זכתה ארד במדליית ארד. בשנת 1991 זכתה במדליות ארד באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד ובאליפות אירופה שנערכה בפראג, צ'כיה ובשנת 1992 במדליית זהב בטורניר פריז היוקרתי. 
שלושה חודשים וחצי לפני אולימפיאדת ברצלונה, ב-13 במרץ 1992, נותחה ארד על ידי האורתופד דר' רפי טיין בברכה הימנית, בשל קרע משמעותי במיניסקוס ונאלצה להתמודד עם תהליך החלמה מזורז על מנת להתאושש עד המשחקים האולימפיים. ביוני כבר השתתפה באליפות אירופה בווינה וזכתה במקום החמישי.

סגנית אלופה אולימפית

ארד השתתפה באולימפיאדת ברצלונה (1992) בתחרות הג'ודו עד 61 ק"ג שהתקיימה ב-30 ביולי. היא הגיעה עד לגמר כשהיא מנצחת בחצי הגמר את אייקוף הגרמניה, אלופת העולם הבלתי מנוצחת עד אז. בגמר הפסידה לצרפתיה קתרין פלורי בהחלטת שופטים לאחר קרב צמוד שהסתיים ללא ניקוד. זכייתה במדליית הכסף הייתה הזכייה הראשונה אי פעם של ספורטאי ישראלי במדליה אולימפית. הישגה הביא לסיומה של תקופה ארוכה בת 40 שנים בה לא זכתה ישראל במדליה אולימפית, מאז הופעת הבכורה של ישראל באולימפיאדת הלסינקי (1952). 
מיד לאחר הגמר האולימפי, במסיבת עיתונאים בהשתתפות מאות עיתונאים מרחבי העולם, הקדישה ארד את המדליה האולימפית הראשונה לישראל לזכרם של י"א חללי מינכן - ספורטאים ומאמנים שנרצחו בדם קר 20 שנה קודם לכן באולימפיאדת מינכן בשנת 1972 בפיגוע טרור שבוצע על ידי ארגון ספטמבר השחור.

אלופת אירופה וסגנית אלופת העולם

בשנת 1993 ארד הוכתרה לאלופת אירופה שנערכה באתונה, יוון, ביום הולדתה ה-26, ובאותה שנה זכתה גם במדליית כסף באליפות העולם שנערכה בהמילטון קנדה. 
באולימפיאדת אטלנטה (1996) סיימה ארד במקום חמישי, לאחר 4 ניצחונות כשהיא מפסידה בקרב על מדליית הארד למתחרה קוריאנית. את האולימפיאדה כולה צלחה כשהיא נאבקת במחלת הנשיקה שהקשתה עליה לתפקד ובעקבותיה פרשה מספורט תחרותי בגיל 29.

לאחר פרישתה

לאחר פרישתה עסקה ארד זמן מה באימון ג'ודו והובילה את אורית בראון להשתתפות במשחקים האולימפיים בסידני בשנת 2000. בזמנו, שימשה גם כאחת מהמנחות של "ספורטי.וי" של הטלוויזיה החינוכית.
ארד היא בוגרת תואר ראשון במנהל עסקים במרכז הבינתחומי הרצליה.
ארד כיהנה בין השנים 2001 ל-2010 כמנכ"לית חברת P.M.I המשווקת מוצרי איסוף לילדים (ביניהם סופרגול). ארד מופיעה לעיתים קרובות בטלוויזיה הן כפרשנית לספורט בכלל ולתחרויות ג'ודו והן כמומחית בעולם הילדים.
בשנת 2004 נבחרה ארד לצד ספורטאים ישראלים בולטים נוספים להשיא משואה בטקס הדלקת המשואות בהר הרצל.
בשנת 2011 התמנתה ליו"ר חברת ההזנק מוגובי, המציעה עולם וירטואלי לילדים.
נכון ל-2016, ארד היא בעלים של חברת קונספט 4 סאקסס, מנהלת את כל הפעילות המסחרית של ערוצי ניקלודיאון בישראל, שמוערכת בעשרות מיליוני שקלים בשנה. ארד היא אחת מיוזמי ומקימי המוגו פארק במתחם אושילנד - מתחם סייבר אינטראקטיבי לילדים, מרצה על מצוינות בספורט ואנלוגיה לחיים ולעולם העסקי ומתנדבת כחברת הנהלת הוועד האולימפי ויו"ר הוועדה המקצועית.
ארד מרצה לעיתים קרובות לחברות עסקיות, בפני אנשי צבא ובפני ילדים וספורטאים צעירים על הכלים שהביאו אותה להצלחה עולמית בספורט ועל האנלוגיה בין ספורט, עסקים והחיים.
בשנת 2018 יצא לאור בהוצאת "ידיעות ספרים" ספרה האוטוביוגרפי "ראשונה". 
ארד הייתה נשואה לליאור כהנא, בנו של מאמן הכדורסל רני כהנא, והיא אם לשני ילדים. מתגוררת בתל אביב.

תארים והישגים

בסך הכל זכתה ארד במהלך הקריירה הספורטיבית שלה ב-24 מדליות בטורנירים דרג A, מתוכן 7 מדליות זהב, 8 מדליות כסף ו-9 מדליות ארד.
בשנת 2018 קבלה ארד את תואר "ספורטאית ה-70" מטעם משרד התרבות והספורט