google/wiki40b huggingface dataset:
מרד ינואר

מרד ינואר (בפולנית: powstanie styczniowe) היה התקוממות של המיעוט הפולני בשטחה של האימפריה הרוסית, התקוממות שפרצה ב-22 בינואר 1863. ההתקוממות אירעה באזורים המהווים כיום את פולין, ליטא, לטביה, בלרוס, חלקים מאוקראינה וחלקים ממערב רוסיה. ההתקוממות הסתיימה עם תפיסתם של אחרוני המורדים, בשנת 1865.
ההתקוממות החלה כמחאה ספונטנית של צעירים פולנים נגד גיוס החובה לצבאו של הצאר הרוסי. למרד הצטרפו קצינים בכירים ממוצא פולני וליטאי. המתקוממים היו נחותים במספרם ובחימושם ביחס לצבא הרוסי, ועברו במהרה למלחמת גרילה. הם לא זכו לניצחונות צבאיים בולטים ולא כבשו ערים ראשיות או נקודות צבא מבוצרות. בין המתקוממים היו יהודים שלחמו בגדוד על שם ברק יוסלביץ'.‏
בעקבות המרד ביטל הצאר אלכסנדר השני את נוהגו להעניק קרקעות לאיכרים הפולנים. רבים ממנהיגי המרד וממשתתפיו הוצאו להורג או גורשו לסיביר.
דניאל פרנהייט

חייו

דניאל פרנהייט נולד בדנציג (אז חלק של האיחוד הפולני-ליטאי, גדנסק הנוכחית) במשפחת סוחרים גרמנים. לאחר מות הוריו, החל בפעילות מכירות סחורות לרוסיה. עקב הרצון להתקדם במדע, בשנת 1717 עבר להאג. הוא פתח עסק למכירת דברי זכוכית, ברומטרים, מדי טמפרטורה וכדומה. המכשירים הראשונים שלו היו עם מילוי אתנול אך לאחר מכך הוא עבר לכספית.
החל משנת 1718 הוא נתן הרצאות בכימיה באמסטרדם.
בשנת 1724 הוא התקבל לחברה המלכותית.
הוא נפטר בהאג.
רובה נגד ציוד

רובה נגד ציוד (באנגלית:  anti-materiel rifle - AMR) הוא רובה כבד ורב-עוצמה שייעודו העיקרי הוא לפגוע בציוד צבאי, כלי רכב ומבנים. זאת בניגוד לרובים רגילים ורובי צלפים שייעודם העיקרי הוא לפגוע במטרות אדם ולהרוג לוחמי אויב. עם זאת, רובים רבים נגד ציוד הם במידה מסוימת גם רובי צלפים בעלי יכולת לפגוע במטרות דמות בטווחי ירי רחוקים של מעל לקילומטר.

מאפיינים

רובים נגד ציוד דומים מאוד במראם ובמבנם לרובי צלפים מודרניים, ובמידה רבה אפשר לתארם כרובי צלפים כבדים בקליבר גדול. בשל הקליבר הגדול והתחמושת העוצמתית, טווח הירי של רובים כאלה ארוך באופן ניכר מזה של רובי צלפים רגילים בקליבר 7.62 מ"מ, ולכן הם מצוידים באופן קבוע בכוונת טלסקופית. בזכות דמיון זה, רובים רבים נגד ציוד הם גם רובי צלפים דה יורה ודה פקטו ומשמשים לצליפה בטווחים של 1,000–2,000+ מטר גם כנגד מטרות דמות. הרובה המחזיק בשיא הצליפה הארוכה ביותר הוא רובה המקמילן TAC-50, רובה צלפים כבד בקליבר 12.7x99 מ"מ נאט"ו בעל דיוק של 0.5 דקת קשת, שלו נזקף הקרדיט לחיסול מחבל המדינה האסלאמית ממרחק של כ-3,450 מטר.
בשל הצורך לחדור ולהשבית ציוד כגון כלי רכב, צלחות מכ"ם, כלי טיס חונים ולחורר קירות, הרובים נגד ציוד יורים תחמושת בקליבר גדול שמספק כוח אש ויכולת חדירה גבוהים. הקליברים הנפוצים ברובים נגד ציוד הם 12.7x99 מ"מ נאט"ו (הידוע גם בשמו האזרחי 0.50 BMG, שנקרא גם "אפס-חמש" כי קוטר הקליע הוא חצי אינץ'), 12.7x108 מ"מ רוסי, 14.5x114 מ"מ רוסי וכן קליעי 20 מ"מ. התחמושת כוללת לא רק כדורים רגילים אלה גם קליעים חודרי שריון, תחמושת צליפה ברמת Match עם דיוק מוגבר, כדורים עם רש"ק נפיץ, כדורים נותבים וכן שילובים של הסוגים הנ"ל. אחד הכדורים הידועים מסוג זה הוא הרופוס Mk 211.
בשל הקליבר הגדול ועוצמת הירי, הרתע שמייצר הרובה גדול מאוד ויכול לפצוע צלף לא מאומן ולא מיומן. בדרך כלל הירי בו מתבצע רק במצב שכיבה (ולעיתים רחוקות ישיבה), כאשר הרובה מיוצב על גבי חצובה או דורגל. על הקנה מותקן בלם לוע ייעודי שתפקידו להטות את גזי הבעירה הנפלטים מהקנה אחורה על מנת להפחית את הרתע. תכנון יעיל של בלם לוע יכול להפחית את הרתע באופן ניכר.
בשל גודלו של הרובה ומשקלו (בין 11 ל-15+ ק"ג) בדרך כלל הוא מופעל על ידי צוות של 2–3 לוחמים ולא על ידי צלף בודד. הלוחמים עוזרים בנשיאת הרובה, התחמושת ואמצעי העזר ממקום למקום ואחד מהם גם משמש כמאתר ובקר ירי עבור היורה.
MacOS

יישומים

יחד עם מערכת ההפעלה macOS מסופקים מספר יישומים פשוטים, כמו תוכנה לניהול והשמעת קובצי מוזיקה (iTunes), תוכנה לניהול והדפסת קובצי תמונה (photos) תוכנה לעריכה בסיסית של קובצי וידאו (iMovie), תוכנת לוח שנה (Calendar) ועוד. בנוסף, כמו כל מערכת הפעלה מודרנית אחרת, macOS מגיעה עם תוכנות בסיסיות כמו דפדפן (ספארי), מספר עורכי טקסט, וכן הלאה. בנוסף, המערכת מגיעה עם מעטפת הפקודה של מערכת GNU (‏bash), ותוכנות GNU רבות נוספות. החל מגרסה 10.7 מצורפת גם חנות מקוונת לקניית והורדת יישומים שנקראת "Mac App Store" (חנות יישומים של מקינטוש) אליה יוכלו מפתחים להעלות את יצירותיהם ולמכור אותן אם עברו את הבדיקה ש-Apple מבצעת עליהן, ואם הם רשומים כמפתח אפל בעלות של 99 דולרים לשנה. בנוסף ליישומים המותקנים אפל מציעה למשתמש יישומים למקינטוש שביניהם חבילת יישומים משרדיים (iWork: Pages, Keynote, Numbers), תוכנות לעיבוד קובצי תמונות, שמע, סרטים וקובצי ePub לפרסום ספרים בתוכנות ספרים אלקטרונית. אפל נותנת למהנדסים גם עזרים ליצירת היישומים, למשל Xcode מאפשר תכנות בכתיבה בשפות התכנות הנתמכות ב-macOS או ממשק גרפי לבחירת מראה התוכנה וחלקיה מתפריטים. שירותים אלו (מלבד האפשרות להעלות תוכנות לחנות היישומים) ניתנים בחינם.
קיימות גם תוכנות המאפשרות להריץ מכונה וירטואלית על המקינטוש, כשעל המכונה הווירטואלית ניתן גם להריץ מערכות הפעלה אחרות, למשל linux, ו-windows. דוגמאות למכונות הווירטואליות הן vmware paralels ועוד.
מייגן, דוכסית סאסקס

ביוגרפיה

רייצ'ל מייגן מרקל נולדה וגדלה בלוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית. אמה של מרקל, דוריה רגלנד, אפרו-אמריקאית, מורה ליוגה ובעלת תואר שני בעבודה סוציאלית. אביה, תומאס וו' מרקל, אמריקאי לבן ממוצא אירי, במאי צילום זוכה פרס אמי המתגורר במקסיקו. מייגן התחנכה בבתי ספר פרטיים; מגיל חמש בבית הספר ליטל רד בהוליווד, ומגיל שתים עשרה בתיכון הקתולי הפרטי לבנות בלבד Immaculate Heart  שבלוס אנג'לס. אף שלמדה במוסד קתולי, מייגן הגדירה את עצמה פרוטסטנטית, עד לנישואיה לנסיך הארי.
בשנת 2003 סיימה מייגן תואר בלימודי תיאטרון ויחסים בין-לאומיים מאוניברסיטת נורת'ווסטרן, אילינוי. במסגרת לימודיה, התמחתה בשגרירות ארצות הברית בבואנוס איירס.

קריירת משחק

ב-2008 שיחקה בסדרה "90210". ב-2009 גילמה סוכנת FBI בסדרה "פרינג'".
ב-2011 שיחקה בסרט הקומדיה "איך להיפטר מהבוס". בשנת 2015 שיחקה בסרט הפשע הבריטי-הונגרי "אנטי-חברתי" לצד גרג סולקין. 
משנת 2011 ועד לנישואיה בשנת 2018, שיחקה בתפקיד רייצ'ל זיין בסדרת הדרמה המשפטית "Suits".

חיים אישיים

בשנים 2011–2013 הייתה מייגן נשואה לשחקן טרבור אנגלסון.
מ-2016 היא בת זוגו של הנסיך הארי, דוכס סאסקס, בן משפחת המלוכה הבריטית. ב-27 בנובמבר 2017 פרסם בית המלוכה שהשניים התארסו. בני הזוג נישאו ב-19 במאי 2018 בכנסיית ג'ורג' הקדוש שבטירת וינדזור. לאחר נישואיה לנסיך קיבלה מייגן את התואר "דוכסית סאסקס", והיא האישה הראשונה שנושאת תואר זה. לפני החתונה הוטבלה מייגן בכנסייה האנגליקנית, וקיבלה אזרחות בריטית.
באוקטובר 2018 הודיע הארמון כי היא צפויה ללדת את ילדה הראשון באביב 2019. היא ילדה את בנה הבכור ב-6 במאי 2019 בבית החולים בגלל לחצי המלכה ולא במתכונת לידת בית כפי שמייגן קיוותה.
הארי ומייגן קראו לבנם הבכור בשם ארצ'י האריסון מאונבאטן-וינדזור.

פוליטיקה ואקטיביזם

הסופר האהוב על מייגן, שעל ספריו אף המליצה, הוא התאורטיקן והבלשן היהודי אמריקאי נועם חומסקי, הידוע בין השאר גם בשל דעותיו האנטי-ציוניות. מייגן מזוהה פוליטית כאשת שמאל, ובבחירות האחרונות לנשיאות ארצות הברית תמכה בהילרי קלינטון, ובתוך כך ביקרה את אופיו של דונלד טראמפ.
בשנת 2016 מונתה מייגן לשגרירה עולמית של World Vision Canada , עבדה עם גופים שונים של האומות המאוחדות לשוויון מגדרי ולהעצמת נשים, והייתה נציגה מטעם האו"ם למען השתתפות פוליטית ומנהיגות פוליטית.
גוסט ריידר: רוח הנקמה

עלילת הסרט

ג'וני בלייז נמצא בגלות במזרח אירופה, גלות שכפה על עצמו מאחר שהוא משוכנע כי כוחותיו הם קללה. הפעלולן לשעבר, בלייז, מתקבל לעבודה אצל מוֹרוּ, חבר במסדר נזירי מיכאל, המלאך הלוחם. מורו תר אחר מגן עבור אם ובנה, שנרדפים על ידי דמות בשם רורק, אדם המכיר את עברו וסודותיו הכמוסים של גוסט ריידר ומי שמתגלה כשטן בדמות אדם.

פיתוח

ב-9 בפברואר 2007 הודיעה מארוול כי המפיק אבי ארד עובד על פיתוח גוסט ריידר 2. בתחילת דצמבר 2007, ניקולס קייג' הביע נכונות לחזור לשחק בתפקיד הראשי.
בראיון בספטמבר 2008, הודיע ​​ניקולס קייג' כי אולפני קולומביה נקטו פגישות כדי להתחיל בהפקת סרט ההמשך. קייג' ציין כי הסיפור "מזכיר מאוד את העלילה בצופן דה וינצ'י". בפברואר 2011, גילה קייג' כי סרט ההמשך הוא לא סרט המשך ישיר לסרט מ-2007, אלא אפילו פרשנות חדשה וכיוון עלילה אחר, המבוסס על דמותו של גוסט ריידר.

צילום

ביולי 2010 חשף קייג' כי העבודה על הסרט תחל כבר בנובמבר 2010. השחקנית אווה מנדז חשפה שלא תחזור לשחק את רוקסן. הסרט צולם ברומניה ובטורקיה.
קדימון רשמי לסרט יצא לאינטרנט באוגוסט 2011.
ז'ורז' דיאמל

חייו

ז'ורז' דיאמל נולד ברובע ה-13 שבדרום פריז למשפחה שפרנסתה הייתה תלויה באב הפכפך ולא יציב. אחרי נדודים בין מקומות מגורים שונים בילדותו, הצליח בכל זאת לעבור את בחינות הבגרות, והחליט להיות רופא, אם כי נטה לספרות. 
בין 1906  ו-1909, יחד עם שארל וידראק (שמאוחר יותר נישא לאחותו) ייסד אגודה של סופרים, משוררים, מוזיקאים וציירים. 
ב-1912 שימש כעורך כתב העת "מרקור דה פראנס". ב-1914, עם הכרזת מלחמת העולם הראשונה התגייס לצבא הצרפתי ושימש כרופא מנתח בחזית במשך ארבע שנים. 
בהשפעת התנסותו זו, כתב שני ספרים שזכו להצלחה מיידית: "חייהם של קדושים מעונים" ו"ציויליזציה", וקיבל את פרס גונקור ב-1918. כאשר חזר לחיים אזרחיים הקדיש את עצמו לספרות לחלוטין, והטיף בכתביו לחברה בעלת פנים אנושיות. ב-1919 גילה את עמק הנהר אואז, ואת הכפר ורמנדואה שמצפון לפריז, ובילה שם את חופשותיו.
ב-1935 נבחר דיאמל לאקדמיה הצרפתית. בין 1930- ו-1940 ערך מספר מסעות בצרפת ובחו"ל. הוא השתתף בוועידות ופרסם מאמרים שבהם הטיף לחברה המיוסדת על אנושיות ולא על קידמה מדעית. במשך מלחמת העולם השנייה שימש כמזכיר האקדמיה הצרפתית, והנאצים הכריזו על כתביו כאסורים לקריאה. הוא התנגד באומץ לב לחברי האקדמיה שתמכו במשטרו של אנרי פיליפ פטן, ששיתף פעולה עם הנאצים, ועל כך זכה מאוחר יותר לשבחים מפיו של שארל דה גול. 
ב-1947 נתמנה לנשיא חברת "אליאנס פרנסז", והמשיך בעבודתו למען התרבות הצרפתית. הוא ייסד בתי ספר רבים של "אליאנס פרנסז" בכל רחבי צרפת.
החל ב-1960 התערערה בריאותו והוא נאלץ לצמצמם את פעילותו. ז'ורז' דיאמל מת בכפר ורמנדואה ב-1966.
אלכסנדר ג'ורג'ביץ'

קריירת מועדונים

ג'ורג'ביץ' החל לשחק כנער בקבוצת הכוכב האדום בלגרד. ב-1986 עבר ליריבה העירונית, פרטיזן, ושיחק בשורותיה במשך שש עונות, במהלכן זכתה הקבוצה פעמיים באליפות יוגוסלביה, פעמיים בגביע המדינה, פעם אחת באליפות אירופה (1992) ופעם אחת בגביע קוראץ'. ב-1992 עבר לשחק באיטליה. הוא שיחק שתי עונות באולימפיה מילאנו עמה זכה בגביע קוראץ', ושתי עונות בפורטיטודו בולוניה. המגזין האיטלקי "סופרבסקט" בחר בו פעמיים ברציפות ל"מר אירופה", תואר שהוא מעניק מדי שנה לשחקן הטוב באירופה לפי בחירתו.
את עונת 1996/97 פתח ג'ורג'ביץ' במדי פורטלנד טרייל בלייזרס מליגת ה-NBA, אך שיחק בשורותיה שמונה משחקים בלבד, ועזב לאחר חודשיים. הוא השלים את העונה בברצלונה, ונשאר בה שתי עונות נוספות, באחרונה שבהן זכתה הקבוצה בגביע קוראץ'. ב-1999 עבר לשחק במדי יריבתה של ברצלונה, ריאל מדריד. בקבוצה זו שיחק במשך שלוש עונות, ובשנת 2000 זכה עמה באליפות ספרד.
ב-2003 שב ג'ורג'ביץ' לאיטליה, הפעם לקבוצת סקאבוליני פזארו. הוא שיחק בקבוצה זו במשך שתי עונות, בטרם שב לאולימפיה מילאנו, בגיל 38, ובה סיים את הקריירה. בינואר 2006 מונה למאמן הקבוצה, שהייתה שרויה במשבר, וסייע לה לשפר את מאזנה בליגה האיטלקית ולהבטיח את מקומה ביורוליג בעונה שלאחריה. בסוף עונת 2006/2007 עזב את הקבוצה.

קריירה בינלאומית

ג'ורג'ביץ' היה חבר שנים רבות גם בסגל נבחרת יוגוסלביה בכדורסל, ושיחק במסגרת זו 108 משחקים. הוא זכה עם הנבחרת באליפות העולם בכדורסל ב-1998, ובאליפויות אירופה בכדורסל שנערכו ב-1991, 1995 ו-1997, באחרונה אף זכה בתואר השחקן המצטיין. כן זכה עם נבחרתו במדליית הכסף באולימפיאדת אטלנטה (1996).

קריירת אימון

אחרי שעזב את פזארו, אימן ג'ורג'ביץ' ברחבי אירופה, באיטליה, יוון וגרמניה, וגם את נבחרת סרביה.

חיים אישיים

ג'ורג'ביץ' הוא בין שבעת הכדורסלנים שייסדו את עמותת "גרופ 7", המסייעת לילדים במצוקה בסרביה.
פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר

רקע

במשך 82 השנים שחלפו, בהתחשב במצבי שוויון וזכייה נשנית, האקדמיה האמריקאית לקולנוע העניקה 83 פרסי אוסקר ל-74 שחקנים שונים. הזוכים בפרס אוסקר מקבלים פסלון מוזהב המכונה "אוסקר". הזוכה הראשון בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר, הוא אמיל יאנינגס שכובד בטקס האוסקר ה-1 (1929) בשל הופעותיו ב-"The Last Command" ו-"The Way of All Flesh".
בשלוש השנים הראשונות לפרס אוסקר, שחקנים ובמאים היו מועמדים כ"טובים ביותר" לפי הקטגוריות שלהם, וכל עבודתם בתקופת הכשירות (בכמה מקרים אפילו שלושה סרטים) היו רשומים על הפרס. ובכן, בטקס האוסקר ה-3 (1930), רק אחד מן הסרטים האלו היה מצוין בפרס, אפילו אם למישהו מהשחקנים הזוכים היו שני סרטים שזכו בהצבעות. בטקס האוסקר ה-4 (1931), המערכת המבלבלת והמסובכת הוחלפה במערכת הנוכחית, שבה שחקן מועמד לפרס על הופעה ספציפית בסרט יחיד. כאלו מועמדויות מוגבלות ל-5 בכל שנה. עד טקס האוסקר ה-8 (1936), מועמדות עבור פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר, כללה את כל סוגי השחקנים, אם על הופעה בתפקיד ראשי, ואם על הופעה בתפקיד משני. בטקס האוסקר ה-9 (1937), נפתחה קטגוריה נפרדת לשחקנים משניים, פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר, עקב תלונות על ההעדפה של שחקנים ראשיים משום שהם נמצאים רוב הזמן על המסך. אף על פי כן, ליונל ברימור זכה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר ("נפש חופשייה", 1931), ופרנצ'וט טון היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר (המרד על הבאונטי, 1936) והופיעו בתפקיד משני. נכון ל-2010 מעניקה האקדמיה האמריקאית לקולנוע, ארבעה פרסי אוסקר והם: לשחקן הטוב ביותר, לשחקנית הטובה ביותר, לשחקן המשנה הטוב ביותר ולשחקנית המשנה הטובה ביותר.
יתדון

בגאומטריית המרחב, יתדון (disphenoid) הוא ארבעון, שכל פאותיו חופפות. לארבעון כזה יש שלושה זוגות נגדיים של צלעות שוות-אורך, וגם ארבע זוויותיו המרחביות חופפות.
יתדון שהפאות שלו הן משולשים שוני-צלעות נקרא רומבי, ויתדון שהפאות שלו שוות-שוקיים נקרא טטרגונלי. הארבעון המשוכלל הוא יתדון שבו הפאות הן שוות-צלעות.
חבורת הסימטריות של היתדון הרומבי היא חבורת הארבעה של קליין, והיא מאפשרת החלפה (יחידה) של כל זוג קודקודים. ליתדון הטטרגונלי יש אותן סימטריות מרחביות, אבל גם סימטריית שיקוף (שבגינה חבורת הסימטריות דיהדרלית, עם שמונה איברים). (חבורת הסימטריות המרחביות של הארבעון המשוכלל היא חבורת התמורות הזוגיות , ועם שיקופים מתקבלת החבורה הסימטרית ).

תיאור אנליטי

נסמן ב- את וקטורי הצלעות היוצאות מקודקוד שנקבע בראשית הצירים. שאר הווקטורים הם . חפיפת הפאות מאלצת אורכים שווים, כגון , ומכאן נובעים השוויונים  לכל i,j,k שונים. פתרון המשוואות מאפשר לתאר את המכפלות המעורבות על-פי ארכי הצלעות: . 
התנאי היחיד לקיום וקטורים  עם מטריצה סימטרית  נתונה של מכפלות פנימיות הוא שזו תהיה מטריצה חיובית לחלוטין. אם מניחים  עבור  המקיימים את אי-שוויון המשולש  (לכל סידור של המקדמים), אז הדטרמיננטות של המינורים הראשיים, , כולן חיוביות. מכאן שלכל משולש P יש יתדון שפאותיו חופפות ל-P.
המשוואות היסודיות מראות גם שאת הווקטורים  אפשר להשלים ליתדון, אם ורק אם .

המקבילון הנוצר

כמו בכל ארבעון, המשכת שלוש הפאות היוצאות מקודקוד נתון של היתדון למקביליות בכיוון ההפוך, יוצרת מקבילון. את המקבילון אפשר לבנות משני יתדונים הפוכים (שפאותיהם חופפות, אך הם אינם איזומורפיים במרחב, אלא מהווים תמונת ראי זה של זה), ומתמניון שבסיסיו (בכל הפירוקים האפשריים לזוג פירמידות) מעוינים (בתמונה משמאל ניכרים מעוין כחול, שהוא ריבוע משום שהיתדון טטרגונלי, ומעוינים ירוק ואדום). עבור יתדון כללי, למקבילון המתקבל יש חבורת סימטריות מרחביות טריוויאלית.
משה ענבר

ביוגרפיה

ענבר נולד בתל אביב, אביו הוא האדריכל שלמה ברנשטין. בוגר תואר ראשון שני ושלישי מאוניברסיטת תל אביב, בה החל את לימודיו בשנת 1957, בין השאר למד מקרא אצל פרופסור נחמה ליבוביץ. עסק בביקורת המקרא פילולוגית-היסטורית ובאשורולוגיה. לימד באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטה העברית.
חקר את ארכיון העיר מארי מהמחצית הראשונה של המאה ה-18 לפנה"ס.
צ'וקוטקה

דמוגרפיה

כ-67% מאוכלוסיית המחוז מתגוררת בערים. בעיר הגדולה - אנדיר מתגוררים כ-11 אלף תושבים. הרוסים מהווים כ-52% מאוכלוסיית האזור. עמי הצפון השונים מהווים כ-31% מהאוכלוסייה. במהלך 20 שנים אחרונות אוכלוסיית המחוז קטנה בכ-100 אלף תושבים.
מינוי

מינוי הוא תהליך שיבוצו של אדם לתפקיד מסוים או למשרה מסוימת. לעיתים נעשה המינוי בהחלטה של הממונה על תפקיד זה, ולעיתים משמש לכך מנגנון מורכב יותר, כגון מכרז או המלצה של ועדת איתור ואישור בשלבים אחדים. לעיתים מינוי נכנס לתוקף סמוך להחלטה עליו, אך פעמים רבות, ובפרט כשמדובר בתפקיד בכיר, ההחלטה על המינוי מתקבלת חודשים אחדים טרם מימושה. מינוי של אדם נעשה על פי כישוריו והתאמתו לתפקיד, אך במגזר הציבורי נהוגים גם, בגלוי או בסתר, מינויים פוליטיים, שבהם אדם ממונה לתפקיד בזכות שיוכו המפלגתי או הפוליטי.
ממלא מקום הוא אדם שקיבל מינוי למשרה מסוימת באופן זמני, אם משום שהאדם המאייש משרה זו באופן קבוע נעדר זמנית, ואם משום שלממלא המקום אין את הכישורים הדרושים לאיוש תקני של המשרה.
מכרז הוא שיטה לאיוש משרה פנויה. בשיטה זו מפורסם תחילה מכרז פנימי, המזמין את עובדיו של אותו מקום עבודה להציע עצמם למשרה הפנויה, ואם המכרז הפנימי אינו מעלה מועמד מתאים יוצא המעסיק במכרז חיצוני, כלומר בהודעה המופנית לציבור כולו להציע מועמדות למשרה הפנויה. 
ועדת איתור היא ועדה ציבורית שתפקידה לאתר מועמדים לתפקיד בכיר. בשירות הציבורי משמשת ועדת האיתור כפשרה בין שימוש במכרז לבין מינוי חופשי על ידי הממנה, תוך ביקורת של ועדת מינויים, שכל תפקידה לוודא שהמינוי היה תקין.
בשירות המדינה בישראל מוסדרים המינויים באמצעות חוק שירות המדינה (מינויים). בשנת 1999 הוקמה הוועדה המייעצת למינוי בכירים בשירות המדינה.
חוף התופים

להקות המתופפים

מידי אחר הצהריים של יום שישי מגיעות לחוף להקות של מתופפים ומתקבצות לתופף יחדיו בקצב אחיד. כיום מספר המתופפים קטן יותר ממה שהיה בעבר. המתופפים מתופפים על תופי דג'מבה, ודרבוקות, ולרוב משולבת נגינה בגיטרות וחלילים, שירה וריקוד.

הבילוי בחוף

מלבד מבקרים אקראיים, בחוף התופים ביקרו רבים דרך קבע בימי שישי, אפשרויות הבילוי היו מגוונות מאד וכללו הנאה מצלילי להקת התופים שהתאספה, מריקודים ושירה, מהים עצמו, מהאוויר המגיע ממנו, מטבילה בו, מטיול על שובר הגלים במעבר מסלע לסלע, ממשחקי "מטקות" ומאמנים רבים שהיו מגיעים באופן עצמאי וללא כל בקשת תמורה כמו אמני "ג'אגלינג" ולהטוטני אש בשעות בין הערביים. כל האפשרויות האלה נמצאו בשטח מאד קטן על החוף עצמו בצמוד לשובר הגלים ועל שובר הגלים עצמו והמסלעה שעל החלק המזרחי המקביל לחוף. לעיתים קרובות הבאים לחוף פרסו בדים ("לונגים"- בדים שהובאו או יובאו מהמזרח ובעיקר מהודו) על החול וישבו עליהם. שתיית בירה לבנה הייתה נפוצה בקרב שוהי החוף וגם עישון מריחואנה היה מחזה נפוץ יחסית לכל מקום ציבורי אחר.

האווירה בחוף

בחוף האווירה כפי שנתפסה על ידי רבים הייתה אוירה מיוחדת של חופש, פתיחות ורוחניות. ואף של פסטיבל. רבים מהמבקרים היו צעירים אשר טיילו במזרח הרחוק ובהודו בפרט וחזרו עם שפע רוחניות, תפיסה אחרת ולעיתים עם סגנון מראה מסוים, ניתן לומר "שאנטי" או "פריקי". חלק מהמבקרים ראו בביקור השבועי בימי שישי כהקדמה מסורתית לכניסת השבת וחלק אף לקבלת שבת אלטרנטיבית. כמו כן, האווירה הייתה מאופיינת בקבלת האחר, כל אחד באשר הוא, ללא קשר למינו, מוצאו, גילו, כיצד ביטא את רוחניותו או ממשיותו וכיוצא בזה.

המחלוקת על הבנייה בסמוך לחוף

ביוני 2015 הותקנה גדר מתכת לאורך כל החלק העליון של המסלעה ובהמשך גם על שובר הגלים שיוצא לים ועד לחלק שבו מתחיל קו המים. הגדר בודדה את הרצועה העליונה שבה נוהגים המתופפים לשהות בשנים האחרונות, לאחר חילופי דברים עם סגנית ראש העיר הוחלט להוריד את קטע הגדר העליון שלאורך הרצועה (כ-100 מטרים) ולהשאיר רק את קטע הגדר שעל שובר הגלים הנכנס לים וזאת כך נטען, מחשש לטביעה במים במעבר לשובר הגלים. קיים חשש בין המתופפים שלא יאפשרו להם להמשיך במסורת וחלקם אף התחיל במחאה מסוימת בדמות יצירת חולצות טי-שירט שעליהם כתוב: "לא ניתן לסגור את חוף התופים בדולפינריום" וכן במחאה על קיר הפייסבוק של עיריית תל אביב-יפו. הריסתו של מתחם הדולפינריום והבנייה בו עתידה להתחיל בשנים הקרובות.
רשם השותפויות

רשם השותפויות היא יחידה ארגונית ברשות התאגידים העוסקת בהליכי הרישום של שותפויות ובפיקוח עליהן בהתאם לאמור בפקודת השותפויות [נוסח חדש], התשל"ה–1975.

היסטוריה

מאז הקמתו ועד שנת 2006 פעל רשם השותפויות כמחלקה במשרד המשפטים. בשנת 2006, עם הקמת רשות התאגידים, הפך ליחידה ברשות.
Memories of the Never Happened

רקע

3 שנים לאחר האלבום Nationwide, במהלכן נפרדו מהסולן אלי לולאי, וצרפו את הקלידן יקי גני, הוציאו רוקפור את Memories of the Never Happened, שהוקלט ברובו בסן דייגו. את תפקיד הסולן תפס ברוך בן יצחק, מלבד רצועות 4 ו־11, בהן הסולן הוא מרק לזר.
את האלבום קידמו הסינגלים Goes Around (אליו צורפו השיר The Sound of Silence במקור של סיימון וגרפונקל והקטע האינסטרומנטלי Sideburns Pursuit) ו־Young Believer (אליו צורפו השירים Candlelight ו־Crash on Subtitles, שניהם במקור מהאלבום Nationwide אך בביצועים חדשים).

חברי הלהקה

ברוך בן יצחק - שירה, גיטרות
מרק לזר - שירה, באס
איסר טננבאום - תופים, כלי הקשה
יקי גני - קלידים
מוסקה

מוסקה (בערבית: مُسَقَّعَة (תעתיק מדויק: מֻסַקַּעַה, תרגום: מקורר), ביוונית: Μουσακάς, בטורקית: Musakka) היא תבשיל חצילים מהמטבח הבלקני והמטבח המזרח תיכוני, האופייני במיוחד ללבנט, ליוון, ולטורקיה.

גרסאות

הגרסה היוונית, שהיא גרסת המוסקה המוכרת ברחבי העולם, כוללת שכבות בשר בקר או כבש קצוץ, ושכבות חצילים ועגבניות פרוסים, הנאפים בציפוי רוטב לבן. הגרסה היוונית הסטנדרטית כוללת שלוש שכבות. השכבה התחתונה היא פרוסות חציל מטוגנות בשמן זית. השכבה האמצעית היא בשר כבש קצוץ עם בצל, שום, עגבניות קצוצות, עשבי תיבול (כמו אורגנו וטימין) ותבלינים (קינמון, פלפל שחור). השכבה העליונה היא גבינה ברוטב בשמל. את השכבות מרבדים בתבנית משומנת ואופים עד להזהבת החלק העליון. אין צורך באפייה רבה שכן השכבות התחתונות כוללות מרכיבים שבושלו כבר קודם. ניתן לוותר על החמאה שברוטב הבשמל או להחליפה בשמנת. במדינות בלקניות אחרות משתמשים בפודינג ביצים במקום ברוטב בשמל. לעיתים קרובות זורים על התבשיל גבינה מגורדת או פירורי לחם.
בניגוד לגרסה היוונית, הגרסה הטורקית אינה מורכבת בשכבות. היא מכילה חצילים מטוגנים, פלפלים ירוקים, עגבניות, בצל ובשר קצוץ. לצידה אוכלים ג'אג'יק (מאכל מבוסס יוגורט, דומה לצזיקי) ופילאף. ישנן גם גרסאות עם קישואים, תפוחי אדמה וגזר.
בארצות ערב, מוסקה היא סלט מבושל שמרכיביו העיקריים הם חצילים ועגבניות, המוגש לרוב קר כמתאבן. בגרסאות של מקדוניה, בולגריה, סרביה, בוסניה, מונטנגרו ורומניה תפוחי אדמה מחליפים את החצילים. 
גרסאות שונות מבושלות ללא רוטב או כוללות ירקות נוספים. ביוון מוסיפים לעיתים לחצילים גם קישואים, תפוחי אדמה מבושלים למחצה או פטריות מטוגנות. בתקופת ההתנזרות מבשר (מסיבות דתיות) אופים גרסה צמחונית של מוסקה שאין בה בשר או רוטב בשמל, חצילים קצוצים מחליפים בה את הבשר הקצוץ ומכילה גם רוטב עגבניות ופירורי לחם.
איתמר ניצן

קריירה

ניצן גדל במחלקת הנוער של מכבי הרצליה, ועם קבוצת הנוער של המועדון זכה בגביע המדינה לנוער בשנת 2005. לאחר שעלה לקבוצת הבוגרים של הקבוצה זכה עמה בגביע הטוטו בשנת 2007. ניצן פתח בשער קבוצתו 85 פעמים. במהלך עונת 2010/2011 הסתכסך השוער עם בעלי הקבוצה אריאל שיימן, וכתוצאה מכך לא שותף במהלך כל העונה במשחקי קבוצתו.
לאחר פציעתו של גליל בן שנן, אשר שימש כשוער השני של הפועל תל אביב בעונת 2010/2011, הושאל ניצן להפועל תל אביב ובמדיה שיחק חמש פעמים בליגה. כמו כן פתח בהרכב הקבוצה במשחק רבע גמר גביע המדינה מול בית"ר ירושלים, שהסתיים בניצחון 1–0 ובעלייתה של הפועל תל אביב לחצי הגמר. בתום העונה זכה ניצן בגביע המדינה עם הקבוצה.
ביוני 2011 חתם ניצן בעירוני קריית שמונה לשנתיים. בעונתו הראשונה בקבוצה שימש כשוער המחליף של דני עמוס, אך שותף בארבעה משחקי ליגה ובארבעה משחקים בגביע הטוטו, כולל במשחק הגמר מול הפועל תל אביב, בו ניצחה קבוצתו. בתום עונת 2011/2012 היה שותף ניצן גם לזכייתה של הקבוצה באליפות הראשונה בתולדותיה. בעונת 2012/2013 שותף בארבעה משחקי ליגה ובשישה משחקים בגביע הטוטו, וכן הגיע עם הקבוצה לגמר גביע המדינה, לאחר ששותף בשני משחקים במפעל.
לקראת עונת 2013/2014 הושאל ניצן לעונה אחת להפועל רמת השרון. בעונה זו שימש כשוער ראשון, ובסופה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית. לאחר מכן הושאל לשנתיים למכבי פתח תקווה, במדיה זכה בגביע הטוטו לעונת 2015/2016.
לקראת עונת 2016/2017 חזר ניצן לקדנציה נוספת בעירוני קריית שמונה, ושיחק שנתיים נוספות במועדון.
ב-15 במאי 2018 חתם לשנתיים בבית"ר ירושלים. ב-27 באוגוסט 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–4 למכבי פתח תקווה. תחילה יועד לשמש מחליף לדודו גורש אולם עד מהרה תפס את מקומו בהרכב. בינואר 2019 הודיעה הקבוצה על צירופו של ארנסטס שטקוס מהפועל חיפה לקראת העונה הבאה, אולם סמוך לאחר הצטרפותו העבירה את שטקוס להפועל באר שבע וניצן נותר שוערה הראשון של בית"ר.
הר רוריימה

מסלולי טיפוס

כיום, הר רוריימה הוא יעד לטיולי טרקים. כמעט כל מי שמטפס על ההר מגיע אליו מהצד הוונצואלי. רוב המטפסים שוכרים מדריך מן הכפר הסמוך - פאראטפוי. למרות שהמעבר המגיע לרמה מסומן היטב, והטיול בו פופולרי, קל מאוד ללכת לאיבוד בפסגת ההר מפני שישנם רק מעט נתיבים ברורים, והעננים הקרובים המכסים את סביבת הפסגה גורמים לראוּת במקום להיות בעייתית. פירוש המילה פאראטפוי הוא "אל הטפוי". המרחק מן הכביש המהיר הסלול הוא קצר וניתן להגיע ממנו בקלות ברכב 4X4, או על ידי מכונית בקושי רב אם תנאי הכביש, שאינו סלול, טובים באופן יוצא דופן. המסלול ניתן למעבר אפילו ברגל, מסלול הלוקח כיום אחד. מפאראטפוי, רוב המטפסים מבלים יום שלם בהגעה לבסיס ההר, ויום נוסף בטיפוס בגרם המדרגות "El Rampa" - גרם מדרגות טבעי, כמו מעבר, למעלה לעבר הפסגה. יומיים נוספים נדרשים בדרך כלל על מנת לחזור, ומטיילים רבים מעדיפים לבלות יום אחד בפסגת ההר כדי להשלים טיול בן חמישה ימים.
המסלול הלא-טכני היחיד לפסגה הוא מסלול הפאראטפוי; כל גישה אחרת להר דורשת ציוד טיפוס. על ההר טיפסו גם מכיוון גויאנה וברזיל, אך מסלולים אלו מצריכים שליטה ביכולות טיפוס טכני.
אפשרות נוספת להגעה אל ראש ההר היא טיסה אליו במסוק.

עולם הצומח

שליש ממיני הצמחים בהר רוריימה התפתחו שם, והם מינים המיוחדים לרמה זו. רוריימה היא אחת מסביבות החיים האכזריות ביותר בעולם. יורד גשם כמעט בכל יום מימות השנה. כמעט כל השטח עשוי אבן חול חשופה ולכן, לשורשי הצמחים קשה במיוחד להיאחז בקרקע. הצמחים שמצליחים, סובלים מהתוצאות בשל כמות הגשמים הגדולה. רוב חומרי המזון שנמצאים בקרקע נשטפים על ידי שטפונות שיורדים בקצות הצוקים ויוצרים את חלק ממפלי המים הגבוהים ביותר בעולם, ובסופם נשפכים לאמאזונאס. לכן, צמחים רבים, בשל המחסור בחומרי מזון, הפכו לצמחים טורפים. סוגי צמחים אלו הם קנקן הביצה, מספר מינים של טללית, וצמחים מסוג הנאדידים.