google/wiki40b huggingface dataset:
שמורות טבע ימיות בישראל

שמורת טבע ימית היא שטח ימי מוגן שהוכרז כחוק על מנת למנוע פגיעה בערכי הטבע המוכלים בו. בתי הגידול הטבעיים בשטחים הימיים של ישראל מושפעים על ידי טווח רחב של איומים, בין השאר על ידי זיהומים, דיג יתר, הקמת תשתיות ימיות, כניסת מינים פולשים, ושינויים אטמוספיריים גלובליים. בשל כך גוברת החשיבות בהכרזת שמורות טבע ימיות במימי ישראל.

איומים על בתי הגידול הימיים בים התיכון בישראל

לישראל כ-200 ק"מ קו חוף וכ-3,950 קמ"ר מים טריטוריאליים באגנו המזרחי של הים התיכון – אגן הלבנט. שטח זה דומה בגודלו לכחמישית מגודל השטח היבשתי של המדינה. במי הים ובקרקעיתו מצוי מגוון מינים עשיר הכולל מאות מיני דגים, אלפי מינים של חסרי חוליות וכן מיני צומח, זוחלים (צבי ים) ויונקים ימיים. מינים אלה מרכיבים את החברות המצויות במערכת אקולוגית ימית.
גורמי הפגיעה במערכת האקולוגית הימית מרובים, ונובעים מניצול יתר של מיני חי וצומח, פגיעה פיזית בבתי הגידול הימיים והחופיים, זיהום הסביבה הימית, כניסת מינים פולשים למערכת הימית המקומית ושינויים אטמוספיריים גלובליים. בים התיכון הישראלי הדבר בא לידי ביטוי בדיג יתר הפוגע באופן מתמשך באוכלוסיות הדגים וחסרי החוליות, ומחליש את יציבותה של המערכת האקולוגית ואת יכולתה להתאושש מפגיעות נוספות. שיטות דיג כגון גרירת מכמורת קרקעית פוגעות בקרקעית הים ובמגוון מיני הצמחים ובעלי החיים הצמודים אליה, וגורמות נזק רב לאתרי הרבייה וגידול הצאצאים של מיני דגים וחסרי חוליות רבים. חלק משיטות הדיג המסחריות אינן סלקטיביות, וגורמות ללכידת מינים מסחריים לצד מינים חסרי כל ערך כלכלי. נוסף על כך, פוגעות הרשתות בבעלי חיים השוחים במים הפתוחים ואינם מינים המהווים מטרה לדיג (כגון יונקים ימיים וזוחלים). 
איומים נוספים נובעים מהקמתם של מתקני תשתיות רבים סמוך לים, ביניהם נמלים ומרינות, מתחנות כוח לייצור חשמל המזרימות את מי הקירור לים, ומהזרמת ביוב ושפכים תעשייתיים. בשנים האחרונות מואצת הקמתם של מתקנים גדולים להתפלה של מי ים, אשר יזרימו תמלחת בהיקף של מיליארדי מטרים מעוקבים בכל שנה לים. ההשפעות הסביבתיות של רכז התמלחת, הכולל גם תוספים כימיים מתהליך הייצור, עדיין אינן ידועות. על אלו נוספים קווי תשתיות (כגון אנרגיה, גז ותקשורת) הנחפרים או מונחים על קרקעית הים, קידוחים ימיים להפקת גז ונפט ומבנים נוספים, כגון איים מלאכותיים, שהקמתם למטרות תשתית ותעשייה כבר אושרה.
על איומים אלה נוספת הגירתם של דגים וחסרי חוליות למזרח הים התיכון, בפרט מינים פולשים מים סוף. עד שנת 2000 תועדו יותר מ-550 מיני מהגרים כאלה ביותר מ-2,200 פרסומים.  המינים המהגרים מים סוף פולשים לים התיכון דרך תעלת סואץ, בתהליך המכונה "הגירה לספסית", על שמו של מתכנן התעלה. ההגירה הלספסית הביאה לפלישה של מינים שלא היו ידועים כלל במזרח הים התיכון – חלקם מוכרים כיום כשלל דיג מסחרי, ואחרים כמינים המסבים נזק בריאותי וכלכלי ופוגעים ביציבות המערכת האקולוגית של מזרח הים התיכון. רבים מהמהגרים דחקו מינים מקומיים, העלו את הסיכון להכחדתם, צמצמו את המגוון הביולוגי ושינו בתי גידול.

שמורות טבע בים האדום

בים האדום שלוש שמורות טבע בישראל: שמורת חוף האלמוגים, שמורת טבע הים הדרומי אילת, ושמורת טבע ים האלמוגים.
אברהם כץ

חייו

כץ נולד בשנת 1931 בנס ציונה. בסיום לימודיו בגימנסיה העברית הרצליה, הצטרף לשורות הפלמ"ח ולחם במסגרת חטיבת הראל במלחמת העצמאות.
למד באוניברסיטה העברית לתארים ראשון ושני בספרות, כלכלה וגאוגרפיה. בשנים 1950–1955 היה חבר ועד הסטודנטים של האוניברסיטה. בתקופה זו הוסמך להוראה בבתי ספר תיכוניים.
פעילותו הציבורית החלה בשנת 1955 כפעיל במפלגת הציונים הכלליים ושולבה עם פעילותו המקצועית, בהיותו דובר וחבר ההנהלה של ארגון המורים התיכוניים. בשנים 1962–1969 כיהן כיו"ר ארגון המורים העל-יסודיים. במקביל לכך מונה לשורת תפקידים אקדמיים וממלכתיים: חבר מליאת רשות השידור (1964–1970), חבר נשיאות ועדת התיאום של ארגונים אקדמאים (1965) ומנהל בית הספר של משרד החינוך להשתלמות עובדי הוראה בכירים (1968–1969).
בשנים 1969–1981 כיהן כץ כחבר כנסת מטעם גח"ל והליכוד בשלוש כנסות רצופות. בכנסת השמינית כיהן כיו"ר ועדת החינוך והתרבות. כמו כן היה חבר במהלך שנות כהונתו בוועדת החוץ והביטחון וועדת הכנסת.
במקביל לכהונתו בכנסת שימש בשנים 1970–1977 כמרצה לגאוגרפיה באוניברסיטת תל אביב. לאחר מכן מונה, בשנים 1978–1986, לחבר הנהלת הסוכנות היהודית, ממלא מקום יו"ר ההנהלה וראש מחלקת הנוער והחלוץ בהסתדרות הציונית.
פרנצ'סקו השני ד'אסטה, דוכס מודנה

ביוגרפיה

פרנצ'סקו נולד ב-6 במרץ 1660 במודנה, לאלפונסו הרביעי ד'אסטה, דוכס מודנה וללאורה מרטינוצי, בתם של הירונימוס מרטינוצי ולאורה מרגריטה מאזריני, ואחייניתו של הקרדינל מאזארן. אחותו, מרי ממודנה, התחתנה בשנת 1673 עם ג'יימס, הנסיך מוויילס והפכה למלכת אנגליה בשנת 1685.
בשנת 1662, בהיותו בן שנתיים, מת אביו, ופרנצ'סקו עלה לשלטון במקומו, תוך שאמו משמשת כעוצרת עד לשנת 1674.
מדיניות החוץ של פרנצ'סקו הושפעה מדרישותיו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, שהיה הפטרון של אחותו לאחר 1688, אולם הוא התנגד לניסיונות הצרפתיים להתערב בדוכסות. על מנת לחזק את הברת בין צרפת ומודנה, הוצע לפרנצ'סקו להתחתן עם ביאטריס הירונימה דה לורן, בתו הבכורה של פרנסואה מארי דה לורן, נסיך לילבון, אולם לבסוף הוא התחתן עם מריה מרגריטה פארנזה.
פרנצ'סקו למד בילדותו לנגן בכינור, ובשל אהדתו למוזיקה, הוא העסיק בחצרו את ג'ובאני מריה בונונצ'יני.
ב-6 בספטמבר 1694 מת פרנצ'סקו במודנה ללא ילדים, ודודו רינלדו השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה עלה לשלטון במקומו.
סדרה הנדסית

במתמטיקה, סדרה הנדסית או סדרה גאומטרית היא סדרה של מספרים, כך שהיחס בין כל שני איברים סמוכים הוא קבוע. במילים אחרות, ניתן לחשב כל איבר בסדרה על ידי הכפלת האיבר הקודם לו במספר קבוע  (היחס בין האיברים; נקרא גם מנת הסדרה). סדרה הנדסית קרויה כך, משום שכל איבר בה הוא הממוצע ההנדסי של האיבר הקודם לו והאיבר העוקב לו.

הסבר כללי

מקובל לסמן את האיבר במקום ה- בצורה  (את האות  עשויה להחליף אות אחרת). אם ידוע לנו האיבר הראשון (מסומן ) ומנת הסדרה (הקבועה לכל אורכה; מקובל לסמן אותה באות ), אז ערכו של האיבר במקום ה- נתון בנוסחה:

סימון חלופי

לעיתים מתחילים את אינדקס הספירה  מ-0, ואז הנוסחה לאיבר כללי מקבלת את הצורה:

והנוסחה לסכום החלקי
טרבל (ספורט)

בספורט, טרבל (Treble) הוא הישג של קבוצת כדורגל או כדורסל אשר זוכה במהלך עונה אחת בשלושה תארים שונים. התארים אשר נחשבים בספירת הטרבל הם אליפות הליגה הבכירה במדינה, תחרויות גביע מקומיות וטורנירים יבשתיים. תחרויות של משחקים בודדים כמו הסופר קאפ אינן נחשבות בדרך כלל לחלק מטרבל. קיימת יותר מדרך אחת לזכייה בטרבל, אך היוקרתית ביותר היא זכייה בליגה הבכירה והגביע העיקרי במדינה (דאבל) ובתואר היבשתי הבכיר.

טרבל מקומי

טרבל מקומי כולל זכייה באליפות הליגה הבכירה ובשני הגביעים הבכירים במדינה (בדרך כלל גביע המדינה וגביע הליגה). בטרבל זה זכו 51 קבוצות שונות, כשגלאזגו ריינג'רס עשתה זאת 7 פעמים. דוגמה לקבוצה שזכתה בטרבל שכזה היא באיירן מינכן, שבעונת 1999/2000 זכתה באליפות הבונדסליגה, בגביע הגרמני ובגביע הליגה הגרמנית. בעונת 2014/2015 לראשונה בהיסטוריה של הכדורגל בישראל, זכתה קבוצת מכבי תל אביב בטרבל, לאחר שזכתה באליפות, בגביע המדינה ובגביע הטוטו.
במדינות רבות אין שתי תחרויות גביע שונות ולכן אין באפשרות הקבוצות במדינות הללו לזכות בטרבל.
רנה מיחליץ'

קריירה

מיחליץ' התחיל את הקריירה שלו במריבור ועד מהרה הפך לשחקו הרכב בקבוצה הבוגרת. בקיץ 2010 חתם בנסיונל מדיירה מליגת העל הפורטוגזית, בה לא מצא את מקומו ובינואר 2013 הושאל ללבסקי סופיה הבולגרית עד לסיום העונה. את עונת 2013/2014 מיחליץ' התחיל כשחקן חופשי עד שבאוקטובר 2013 חתם בזאברץ' הסלובקית עד שעבר בינואר 2014 לדברצן ההונגרית במדיה שיחק במשך עונה וחצי.
ב-1 בספטמבר 2015 הגיע מיחליץ' לישראל וחתם ל-3 שנים בהפועל רעננה מליגת העל. מיחליץ' שיחק שנה וחצי במועדון, וב-2 בפברואר 2017 שוחרר מהקבוצה בעקבות קשיי התאקלמות של אשתו.
לאחר תקופה קצרה בריגה מליגת העל הלטבית, הגיע מיחליץ' לליגת העל ההודית, וביולי 2017 חתם בקבוצת צ'נאיין. באוגוסט 2018 חתם בקבוצת דלהי דינמוס.
ב-29 באפריל 2019 מיחליץ' חתם בפרסיב באנדונג מליגת העל האינדונזית.
ב-22 באוגוסט 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סלובניה במשחק ידידות נגד מונטנגרו שנגמר בתוצאה 1-1 כאשר הוא בן 19, חודש ו-17 ימים ובכך הפך לשחקן הצעיר ביותר שרושם דקות משחק בנבחרת. בסך הכל ערך שלוש הופעות במדי הנבחרת באותה שנה.
המילון הכללי של הלשון הקטלאנית

המילון הכללי של הלשון הקטלאנית (Diccionari General de la Llengua Catalana, בקיצור DGLC) מאת פומפאו פברה הוא מילון של השפה הקטלאנית, שפורסם לראשונה בהמשכים בשנת 1931 ובתור כרך אחד בשנת 1932. הוא היה המילון התקני של קטלאנית במשך 63 שנה, עד שב־1995 הופיעה המהדורה הראשונה של מילון השפה הקטלאנית של המוסד ללימודים קטלאניים (IEC).

היסטוריה

המוסד ללימודים קטלאניים רצה ליצור אוצר מילים רשמי, ומשימה זו הופקדה בידי קבוצה קטנה בראשות פומפאו פברה. פברה כבר פרסם לפני־כן מילון אורתוגרפי (1917) על פי הכללים של המוסד ללימודים קטלאניים, בנוסף לעבודות רבות נוספות בנושא תקנון השפה הקטלאנית.
פברה ערך המילון בזמן הדיקטטורה של פרימו דה ריברה (1923–1930). הוא הקדיש לכך שש שנים. הוא הופיע בצורה של סדרת חוברות שהופצוא למנויים במהלך 1931. ב־30 בנובמבר 1932 חנות הספרים הגדולה ליברריה קטלוניה פרסמה את המהדורה הראשונה בכרך אחד. העורך האחראי על ההוצאה לאור היה אנטוניו לופז ליאוזאס.
ב־4 בפברואר של 1939, בסוף מלחמת האזרחים הספרדית ובאווירה של דיכוי של השפה הקטלאנית, הלוחות המקוריים של המילון וטיוטות העורכים הושמדו על ידי הצבא של פשיסטי גנרל פרנקו.
המהדורה השנייה יצאה לאור רק בשנת 1954 (לאחר מותו של פברה), והייתה מצונזרת. עד שנת 1994 יצאו לאור עוד 32 מהדורות.

תיאור

פברה יישם העריכת המילון שיטה מדעית קפדנית שזיכתה אותו בהכרה של בני דורו. ברוח הזאת, הוא דחה מילים אזוריות בעלות תפוצה מוגבלת ומילים מיושנות שיצאו מהשימוש.
פברה כתב בהקדמה למהדורה הראשונה על מקורות לעבודה: "בעריכת המילון עמדו למולי מילונים רבים של קטלאנית ושל שפות אחרות (בעיקר זה של האקדמיה הספרדית, זה של האצפלד ודרמסטטר, וזה של ובסטר), ואוספים מילונאיים שפורסמו בעבר (מילון אגילו [Aguiló], עלון הדיאלקטולוגיה בקטלאנית, וכו') והפעילויות הנוכחיות של הלשכה המילונאית (בהן אלה של מנואל דה מונטוליו וקרלס ריבה, והמאמרים על בוטניקה מאת  פיוס פונט אי קר ומאת מיקל דה גרגנטה אי פאברגה); נעשו שאילתות רבות למומחים, ובמקרים רבים בהם היו ספקות על המשמעות עצמה או על ההגדרה הטובה ביותר של מילה, זה הועבר למחלקה הפילולוגית: ננקטו כל אמצעי הזהירות כדי למנוע הגדרות לא מדויקות."
המילון הכללי, או פשוט "הפברה", כפי שרבים כינוהו, הצליח לאחד את הכתיב, לטהר את אוצר המילים, ולתקנן את הדקדוק ואף לטבוע תחדישים.
כל דבר שבמניין צריך מניין אחר להתירו

כל דבר שבמניין צריך מניין אחר להתירו הוא כלל הלכתי האומר כי כל דבר שנאסר בהחלטה של כוח מסוים, כמו מניין בית דין או נבואה, צריך החלטה בהרכב בעל כוח הלכתי שווה, כדי להתירו.

מקור במקרא

המקור במקרא לכלל זה הוא מהפסוק "לֵךְ אֱמֹר לָהֶם שׁוּבוּ לָכֶם לְאָהֳלֵיכֶם": שבא להתיר יחסי אישות לאחר סיום מעמד מתן תורה, למרות שהאיסור "אַל תִּגְּשׁוּ אֶל אִשָּׁה" נאמר רק לכבוד מתן תורה, כאמור בתחילת אותו פסוק עצמו - "הֱיוּ נְכֹנִים לִשְׁלֹשֶׁת יָמִים", היו צריכים ציווי מפורש להתיר ביאה. 
באופן דומה, באה התורה להתיר קרבה פיזית של אנשים ובעלי חיים להר סיני לאחר סיום מעמד מתן תורה, "בִּמְשֹׁךְ הַיֹּבֵל הֵמָּה יַעֲלוּ בָהָר" למרות שהאיסור על כך "גַּם הַצֹּאן וְהַבָּקָר אַל יִרְעוּ אֶל מוּל הָהָר הַהוּא" נאמר רק לכבוד מתן תורה.

בתלמוד

בתלמוד בבלי, הוכיחו ממשנה שכלל זה תקף גם באיסורים שהם מדברי חכמים. הראיה היא מברייתא שנכתבה בעקבות המשנה הקובעת כי כל פרי בכרם שנחשב לכרם רבעי שיש להעלותו בשנה הרביעית לאוכלו בירושלים או לפדותו, לא יפדוהו, אלא יעלוהו לירושלים, בשונה מפירות המרוחקים מירושלים שמותר לפדותם. טעם התקנה הוא כפי שמסר רבי יוחנן: "כדי לעטר שוקי ירושלים בפירות" - כבוד העיר הקדושה ירושלים. בברייתא מובא כי לרבי אליעזר היה כרם במזרח לוד לצד כפר טבי ולא היה יכול להעלות את פירותיו לירושלים ולכן ביקש להפקירו לעניים, עד שאמרו לו תלמידיו "רבי כבר נמנו עליך חבריך והתירוהו", ומכאן שלמרות שטעם התקנה התבטל, שהרי לאחר החורבן שבית המקדש לא שכן בירושלים לא היתנה סיבה כדי לעטר את ירושלים בפירות, הוצרך רבי אליעזר שבית דין יתיר את התקנה שקבעו להעלות את פירות כרם רבעי לירושלים.

תקנה שטעמה בטל

התוספות כתבו שטעמה שתקנה שנתקנה משום חשש, כשבטל טעמה בטלה. כך הדין לשיטתם בגילוי משקים שאינו תקף עוד כיון שאין סכנת הנחשים מצויה, וכן לגבי האיסור לעסוק בקבורת המת ביום טוב שני של גלויות מחשש שהגויים יחייבו את היהודים לעסוק במלאכות אחרות בטענה שראו אותם עושים מלאכה לצורך קבורת המת. בדומה לכך כתבו גם הגהות אשרי: 
אם יעשו באותה סברא שאם היה אותו בית דין קיים היה מסכים להיתר, שנשתנה הענין, אין זה ביטול דבריו.
בהתאם לשיטה זו מובאת בהלכה הקלה בריקוד בשבת משום שאיננו בקיאים בתיקון כלי נגינה.

בשונה מכך כתב הרמב"ם שגם תקנה שטעמה בטל אינה מתבטלת אלא כאשר בית דין שגדול מבית הדין שתיקן אותה מבטל את התקנה: 
אפילו בטל הטעם שבגללו גזרו הראשונים או התקינו אין האחרונים יכולין לבטל עד שיהו גדולים מהם.
.
דעה שלישית היא דעת הראב"ד, לפי שיטתו כאשר בטל טעם התקנה יוכל בית דין שני לבטל את התקנה גם כשאינו גדול מבית הדין הראשון בחכמה ובמנין.

תקנה שמלכתחילה נקבעה לזמן קצוב

בתקופת הראשונים היו שרצו לומר שחרם או תקנה שקבעו את זמנה מלכתחילה עד פסח או זמן קצוב אחר, צריך להמנות ולהתירה כשהגיע הזמן, בדומה לאיסור ביאה שנקבע לזמן מתן תורה ולמרות זאת הוצרך הכתוב להתירה בפירוש לאחר מתן תורה. התוספות מבטלים סברא זו והם קובעים שבניגוד למתן תורה שבו האיסור לא הוגבל בפירוש עד לאחר מתן תורה למרות שטעמו נתפרש, הרי שבאיסור שזמנו נתפרש מלכתחילה עד זמן מסוים, אין צורך למניין כדי להתירו.
קבוצת זיקה

קבוצת זיקה (מאנגלית: Affinity group) או קבוצת אחווה היא קבוצה קטנה של פעילים פוליטיים (בדרך כלל בין 5 ל-20 פעילים), לרוב בעלי עמדות רדיקליות אשר פועלים יחדיו בפעולה ישירה ובהפגנות. זו קבוצה לא היררכית, המורכבת בדרך כלל על ידי חברים הנותנים אמון אחד בשני ואנשים בעלי דעות דומות. חלק מהפעולות כרוכות לעיתים בוונדליזם אידאולוגי ובהפרות חוק (כגון חסימת כבישים, חבלה בכלי עבודה, פריצה למעבדות ניסויים בבעלי חיים, חיתוך סמלי של גדר ההפרדה וכדומה). ההתארגנות נחוצה כיוון שפעולות רבות דורשות מספר אנשים הפועלים באזורים או בתחומים שונים. התארגנות בקבוצת זיקה משמשת גם לשימור מידע בתוך הקבוצה ולמניעת הדלפה לסוכנים ממשלתיים, המגלים עניין בפעילות הכרוכה בחתרנות מדינית והפרת הסדר הציבורי.
לעיתים הפגנה גדולה (כגון המחאה נגד ה-G8) מורכבת מקבוצות זיקה, וכך בתוך ההפגנה הגדולה חברי קבוצת הזיקה דואגים אחד לשני, ויודעים האם מישהו נפגע או נעצר. בנוסף, בקבוצות זיקה רבות בהפגנות גדולות, המטרה של המפגינים היא משותפת. כך למשל אוכל במקום פצצות (המחלקים מזון למפגינים), אקטיבסטילס (המתעדים את ההפגנה), וחובשי רחוב (המעניקים טיפול ראשוני לנפגעים), יהיו למעשה קבוצת זיקה בתוך ההפגנה. באופן דומה גם צבא הליצנים, מעודדות רדיקליות וקצב ההתנגדות הן קבוצות זיקה.
ישנו תיעוד של שימוש בקבוצות זיקה עוד במאה ה-19 בספרד, על ידי אנרכיסטים ספרדיים. קבוצות זיקה נעשו פופולריות שוב בשנות ה-70 בתנועה נגד נשק גרעיני בארצות הברית. בימינו, השימוש בשיטה זו נפוץ במאבקים רבים נגד הגלובליזציה, נגד מלחמות, למען זכויות בעלי חיים ועוד.
אוסף של קבוצות זיקה הפועלות יחדיו נקרא אשכול .
צ'צ'יליה גלראני

חייה

גלראני נולדה בסיינה. אביה, פאציו, אף כי לא היה בן אצולה, היה עובד ציבור בחצר מילאנו ושימש כשגריר בפירנצה ובלוקה. אמה, מרגריטה בוסטי, הייתה בתו של דוקטור למשפטים אשר דאגה כי בתה תזכה לחינוך מקביל לזה של בניה בלטינית ובספרות.
גלראני הייתה מבריקה ומשכילה, ולימים העניקה את חסותה לסופרים, שהיללו את יופיה בשירים. גלראני הנאווה הפכה פילגשו של לודוביקו ספורצה בעת שהייתה בת שש-עשרה או שבע-עשרה. ידוע שבשנת 1489 הצליח אחיה של גלראני לחמוק מעונש לאחר שהרג אדם בעת מריבה, בזכות התערבותו של לודוביקו, ולכן ניתן להניח שכבר באותה עת היו השניים בקשר רומנטי. בשנת 1490 הרתה הפילגש לדוכס, וב-3 במאי 1491 ילדה לו בן זכר, שהוטבל בשם צ'זארה ספורצה ויסקונטי ומאוחר יותר זכה לכינוי מקסימיליאן. כמה חודשים קודם ללידה, ב-16 בינואר 1491, התחתן לודוביקו עם ביאטריצ'ה ד'אסטה, בתו של דוכס פרארה, שדרשה כי ירחיק מעליו את הפילגש. ואכן, למרות תשוקתו אליה, ציווה לודוביקו להוציא את גלראני ממצודתו ולשכנה בעירו, מילאנו. מאוחר יותר השיא אותה לודוביקו לאחד מנאמניו, הרוזן ברגמיני. בתקופת נישואיה ילדה צ'צ'יליה שלושה ילדים נוספים. אף שנחשבה כמשוררת מעודנת ומוזה למשוררים איטלקים, שיריה לא נדפסו ואבדו.

לאונרדו פגש בגלראני בזמן ששניהם התגוררו בארמונו של "איל מורו" ("המוֹרִי", כינויו של לודוביקו, שהיה כהה עור - Il Moro). האזכור הראשון לציור הדיוקן של לאונרדו מופיע אצל המשורר בלינצ'וני, שהיה ידידה של גלראני, וכתב: 
הו טבע מה קנאי אתה בווינצ'י שצייר את אחד מכוכביך, את צ'צ'יליה הנאווה, שעיניה הנאות מטילות צל אפל על אור השמש [...] חשוב: ככל שהיא נאה ומלאת חיים יותר תגדל תפארתך בימים הבאים עלינו. תן אפוא תודה ללודוביקו ולגאוניותו ולידו של לאונרדו, שניהם היו רוצים לחלוק אותה עם הנצח
— צ'ארלס ניקול, לאונרדו דה וינצ'י (תרגום: כרמית גיא, עם עובד 2007) עמ' 262-263
 
פרטי הלבוש של גלראני מעידים על מעמדה המוגבל והארוטי של הפילגש. בידי הנערה מתכרבל בעל חיים שמקובל לכנותו חולד. בעל החיים, בעל הפרווה הלבנה, נקשר בפולקלור לטוהר וניקיון, ונחשב לחיה שתבחר למות ולא להתלכלך. ויש בו גם משחק מילים מלומד: ביוונית נקרא הסמור galè, משחק מילים עם שם משפחתה של צ'צ'יליה - גַלֶראני. מעבר לכך, ובצורה מובהקת יותר, מסמלת החיה את הדוכס ספורצה, שזכה לכינוי "החולד" (L'Ermellino).
יחס מותניים-ירכיים

יחס מותניים-ירכיים או יחס מותן אל ירך (באנגלית: WHR, ראשי תיבות של 'Waist-hip ratio') הוא היחס שבין היקף המותניים לבין היקף הירכיים. יחס זה הוא מדד לכמות השומן שמפוזרת סביב הגו. הרעיון והחשיבות של יחס זה פותחו כתאוריה על ידי הפסיכולוג האבולוציוני בדנדרה סינג מאוניברסיטת טקסס, שבאוסטין, בשנת 1993.

מדידה

כדי לחשב את היחס, צריך להשתמש בסרט לא נמתח. צריך לשים לב שהוא יכול להקיף את הגוף, להקביל אותו לרצפה, ולהדק אותו בלי ללחוץ על הגוף. מודדים את רוחב המותניים בחלק הכי צר שלהם, בדרך כלל קצת מעל הטבור. מודדים את הירכיים בחלק הרחב ביותר שלהם, ואז מחלקים את מדידת המותניים במדידת הירכיים.

מדד בריא

יחס מותניים-ירכיים של 0.7 אצל אישה ו-0.9 אצל גבר מביאים לבריאות, ואף לפוריות. לנשים עם יחס של 0.7 יש אסטרוגן באיכות הגבוהה ביותר והן פחות רגישות למחלות כמו סוכרת, ליקויים במחזור הדם וסרטן השחלה. גברים שיש יחס של בסביבות 0.9 גם כן בריאים יותר ופורים יותר, יש להם פחות סיכוי לחלות בסרטן הערמונית ובסרטן האשכים. יחס מותניים-ירכיים הוא גם מדד טוב יותר לסיכוני התקף לב ממדד ה-BMI. אם ההשמנה מוגדרת מחדש ביחס מותן-ירך במקום ב-BMI, אזי כמות האנשים שנמצאים בסיכון של התקף לב עולה פי 3.

אטרקטיביות

יחס מותניים-ירכיים הוא גם גורם במשיכה של אנשים. נשים עם יחס של 0.7 מדורגות בתור נשים מושכות יותר ללא הבדל של תרבות, גזע, דת או מוצא אתני. דוגמאות לכך - מרילין מונרו, אלסנדרה אמברוזיו, סופיה לורן, קייט מוס ואפילו ונוס ממילו, לכולן יש מדד בסביבות ה-0.7, למרות שיש להן משקל שונה. ייתכן שהגורם לכך הוא תהליך ברירה אבולוציוני. גבר שנמשך לנשים עם היחס 0.7, שהן בריאות ופוריות יותר, מעלה את סיכויי השרידה של צאצאיו ואת הכמות שלהם.
דבר זה לא הולך באותו קו עם המודל "90-60-90", מכיוון שיחס המותן-ירך שם הוא ...0.666. אישה בעלת היקף ירכיים 90 ס"מ תהיה, כנראה, מושכת יותר אם היקף מותניהּ יהיה בסביבות ה-63 ס"מ.

שינוי מלאכותי

נוסו הרבה שיטות לשינוי מדד מותניים-ירכיים באופן מלאכותי, אחת המפורסמות מהן היא המחוך שניסה להצר את המותניים. שיטה נוספת היא שיטת הריפוד, שבה הוסף ריפוד לגוף אם הפרופורציות לא התאימו.
השריר השוקתי הקדמי

תיאור

השריר השוקתי הקדמי ממוקם במדור הקדמי של השוק. הוא עמוק יותר מהעור בלבד.
תחילתו של השריר בפן הצידי של עצם השוקה.
גיד השריר נכנס לחלקה העליון השטחי של כף הרגל ונאחז בעצם הטריז השנייה ובעצם המסרק הראשונה של כף הרגל.

עצבוב

השריר השוקתי האחורי מעוצבב על ידי שורשי העצב המותניים הרביעי והחמישי (L4, L5) דרך העצב השוקיתי העמוק (Nervus fibularis profundus; Nervus peroneus profundus).
Could I Have This Kiss Forever

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי דיאן וורן והופק על ידי בריאן רולינג, מארק טיילור ודייוויד פוסטר. השיר הוא שיר בסגנון הפופ הלטיני. בנוסף לכך, נכלל השיר באלבומו הרביעי של אנריקה איגלסיאס Enrique, שיצא קודם לכן.
בצרפת זכה השיר למעמד כסף על סך מכירות של 125,000 עותקים.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה ליוטיוב ב-16 במרץ 2014. בתחילת הקליפ, ניתן לראות את ויטני יוסטון רוקדת לבד וכך גם את אנריקה איגלסיאס. בהמשך, השניים חוברים, ורוקדים ביחד כשמאחוריהם רקדני ליווי. 
נכון למאי 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-69 מיליון צפיות.
מוטי קירמאיר

ביוגרפיה

קירמאיר נולד וגדל בבנימינה, כבן למייסדי נחלת ז'בוטינסקי. שרת בחיל השריון. הוא בוגר תואר ראשון בתחום החינוך ולימודי ארץ ישראל מאוניברסיטת חיפה. שימש כמנהל בית הספר העל יסודי לחינוך מיוחד על שם קורצ'ק בחיפה.
בשנת 1981 נבחר לתפקיד ראש המועצה המקומית בנימינה. כנציג הליכוד השיג בבחירות 1998 26.9 אחוזים מהקולות ואותו החליף בתפקיד אריה זיתוני. 
בתקופת כהונתו כראש מועצה נחתמה ברית ערים תאומות עם העיירה טוקאי שבהונגריה. לאחר סיום תפקידו החל לשמש כיו"ר מנהלת הוועדה המרחבית לתכנון ולבנייה שומרון ומשנת 2004 כיו"ר הוועדה. בנוסף שימש קירמאיר כחבר דירקטוריון של קופת חולים לאומית. בשנים 2001 - 2005 שימש כחבר דירקטוריון בחברת ההשקעות "סהר אינווסטק" בבעלותו של עופר הירשזון בנו של אברהם הירשזון, לימים שר האוצר.
לקראת הבחירות לרשויות המקומיות ב-2018, הודיע על התמודדותו לתפקיד ראש המועצה המקומית בנימינה-גבעת עדה. קירמאיר הפסיד בבחירות לאיתי ויסברג.
קירמאיר נשוי ואב לשניים.
גני יהודה

גַּנֵּי יְהוּדָה היה מושב עובדים בבקעת אונו ליד הערים יהוד, קריית אונו ואור יהודה.
היישוב הוקם בשנת 1950 על ידי חברת יכין חק"ל ומשתייך לאיחוד החקלאי. נקרא בתחילה "גנות יכין" ואחר כך נקרא גני יהודה על שם יהודה (בנו הרביעי של יעקב, ואבי שבט יהודה), שקברו נמצא ביהוד הסמוכה. יושב בתחילה בעולים מפולין ולאחר מכן הצטרפו אליו משפחות מתיישבים מן הארץ.  את היישוב חוצה נחל אונו (שראשיתו ביישוב סביון).
בעבר השתייך היישוב למועצה אזורית מפעלות אפק ועם איחודה לתוך מועצה אזורית דרום השרון השתייכה גני יהודה למועצה זאת. בשנת 2003 אוחדו סביון וגני יהודה למועצה מקומית אחת.
ליאת דרור וניר בן גל

קורות חיים

ליאת דרור (נולדה ב-1960) וניר בן גל (נולד ב-1959) נפגשו עוד בהיותם בבית ספר תיכון והתחתנו לאחר שהשלימו את שירותם הצבאי. לזוג ארבעה ילדים.
דרור ובן גל החלו את דרכם המשותפת בסדנה של להקת המחול הקיבוצית בגעתון, רקדו באנסמבל הירושלמי למחול והחלו את לימודיהם באקדמיה למוזיקה ומחול ע"ש רובין בירושלים.  בשנת 1988 זכו בתחרות פרס בניולה הבינלאומי לכוריאוגרפיה (Bagnolet International Choreography) בפריז. ובפרס כוריאוגרפיה בקלן גרמניה. עבודתם הראשונה "דירת שני חדרים" פרצה דרך בעולם המחול.
שנה לאחר "גוונים במחול 1987" זכו במקום הראשון בתחרות הבינלאומית לכוריאוגרפיה "בניולה" בפריז. בהמשך יצרו עוד שתי תוכניות בהרכב של  דואט: חמורים (1988), הריקוד השלישי (1990)
בשנת 1991 יצרו את Rikud עבור  London Contemporary Dance Theatre.
איתן פוקס יצר עליהם את הסרט התיעודי "חמורים".
כשמיצו עצמם כזוג, הקימו קבוצת מחול עצמאית ובמהלך שנות ה-90 העלו את היצירות:
במערבולת התשוקה (1991), תאנים (1993), אינתא עומרי (1994), לשבת לקום אהובי (1996) חקירה (1996).
במהלך השנים  דרור ובן גל עברו לעסוק גם בהוראה וקיימו סדנאות תנועה והתבוננות, במקביל לניהול הלהקה ועבודתם ככוריאוגרפים.
בשנת 1999 יצרו את The Dance of Nothing למוזיקה של יובל מיכנמאכר בהשתתפות מוזיקאים פלסטינים. היצירה שהועלתה בתוך אוהל גדול שהוקם במיוחד ברחבת מרכז סוזן דלל, והוצגה ברחבי העולם ובפסטיבלי מחול באירופה, הייתה מעין ריטאול חיים של שבט החי במאהל במדבר בזמן שאופים עוגיות לאורחים. כשמסתיימת שעת הסיפור של האם הגדולה האהבה, המנוחה והריקוד, וכאשר העוגיות מוכנות, מגישים אותן הרקדנים לקהל.
בשנת 2000 עברו למצפה רמון וייסדו את "האנגר אדמה".
באוגוסט 2016 עזבו דרור ובן גל לשדרות ופתחו שם בית ספר לריקוד ומחול.
בלהקתם החלו את דרכם האומנותית יוצרים ומורים רבים שהתפרסמו לימים, ובהם: עמנואל גת,  ניב שינפלד, מיכל הרמן, רוני לבנה, יובל פינגרמן, שלי פלמון, שלמה פלסנר, מיכל מועלם, מאיה לוי וחנן אננדו מרס, סער הררי, סיגל יבלונסקי.
פריקסה תוניסאי

סנדוויץ' תוניסאי

בישראל במקומות רבים המילוי המקובל של הפריקסה (טונה, תפוחי אדמה מבושלים, ביצה קשה, אריסה, לימון כבוש וזיתים) הוא למעשה הבסיס לסנדוויץ' תוניסאי, רק שהסנדוויץ' התוניסאי מוגש בבגט.
נצרות מזרחית קתולית

נצרות מזרחית קתולית

כל אחת מהכנסיות המזרחיות הקתוליות שומרת על הליטורגיה, התאולוגיה והמסורת של הזרם הנוצרי המזרחי ממנו היא נובעת או אליו היא הייתה קשורה, ואלה הן בעיקר הכנסייה הסיריאנית, הנצרות האוריינטלית והנצרות האורתודוקסית. מסיבה זו כנסיות הנצרות המזרחית הקתולית נבדלות זו מזו במובנים רבים - הן באספקטים הרעיוניים והתאולוגיים והן באספקטים המעשיים של הפולחן והנוהג. 
מאידך כל הכנסיות המזרחיות הקתוליות מכירות בזהות שבינן לבין הנצרות הקתולית, מקבלות את מרות הבישוף של רומא ומכירות בבכורתו בין כל הבישופים, כממשיך את דרכו של השליח פטרוס הקדוש. הכרה זו מפרידה בין הכנסיות המזרחיות הקתוליות לבין הכנסיות המזרחיות שאינן קתוליות, וכמעט לכל כנסייה מזרחית קתולית יש כנסייה מזרחית "תואמת" (כנסייה קופטית קתולית - הכנסייה הקופטית, הכנסייה הארמנית הקתולית - הכנסייה הארמנית וכו'). קיימים רק מספר יוצאי דופן לכך: למארונים אין כנסייה מזרחית מקבילה; הכנסייה הכלדית הקתולית גדולה בהרבה ממקבילתה ה"מזרחית" שממנה צמחה, הכנסייה האשורית; וגם בין הנוצרים של תומאס הקדוש יש מיעוט זעום של לא-קתולים לעומת הרוב המשתייך לכנסייה הסורית-מלברית. הכנסיות המזרחיות הקתוליות נוצרו מאז התקופה הצלבנית אגב פיצול מכנסייה מזרחית וקבלת מרות האפיפיור, או שנוסדו ככנסייה חדשה המכירה בסמכותו. מעבר לסיבות תאולוגיות לפיצול בין הכנסייה המזרחית המקורית, היו קיימות גם סיבות פוליטיות. בחלק מן המדינות היו הקתולים בעלי מעמד מועדף על אורתודוקסים (למשל אוקראינה כשהייתה תחת שליטת האיחוד הפולני-ליטאי). ברחבי האימפריה העות'מאנית יכלו חברי הכנסיות המזרחיות הקתוליות ליהנות מהגנה של הכס הקדוש. קיימות לפיכך טענות כי למשל הכנסייה היוונית הקתולית אינה למעשה כנסייה נפרדת, אלא "תכסיס" פוליטי שנקטו אורתודוקסים במספר מקרים.
למרות שהכנסיות האוניאטיות משמרות את רוב הנוהגים של כנסיות-האם הלא-קתוליות שלהן, ישנם הבדלי עומק תאולוגיים דקים אך משמעותיים. לדוגמה, הכנסייה הקתולית הארמנית נצרכה לדחות את המיאפיזיטיות של הכנסייה האפוסטולית הארמנית ולקבל את הדיופיזיטיות. מספר נוסחאות בסידורי התפילה שלה תוקנו בהתאם, ולמרות שמדובר היה רק במחיקת כמה משפטים אלו בעלי חשיבות אמונית מפליגה. ב"חג האורתודוקסיה" המציין את הבסת האיקונוקלסטים ובו מוקעים כל הכופרים בתולדות הנצרות המזרחית, לא מזכירים האוניאטים ברשימת המנודים את שמות אלו שהואשמו בקתוליות.