google/wiki40b huggingface dataset:
ורינט מערכות

היסטוריה

ורינט הוקמה כחברת בת של "קומברס טכנולוג'י", בשם "קומברס מערכות מידע" - קומברס אינפוסיס (Comverse Infosys), בתחילת שנת 1999 כשפוצלה מחברת האחות "קומברס נטוורק סיסטמס". החברה הונפקה בשנת 2002 בנאסד"ק בשם "ורינט מערכות" וגייסה 72 מיליון ברוטו לפי שווי של כ־370 מיליון דולר. החברה השתמשה בטכנולוגיית הקלטה הדיגיטלית של קבוצת קומברס לפיתוח יישומים לצרכים עסקיים וביטחוניים. מערכות הקלטה המשמשות בעיקר למרכזי שירות ומערכות שמשמשות לגופי מודיעין וביטחון. בשנת 2013, לאחר שנמכרו כמעט כל נכסי חברת האם "קומברס טכנולוג'י", ו"ורינט" נותרה ההחזקה היחידה שלה, מוזגו שתי החברות. בעלי המניות של "קומברס טכנולוג'י", קבלו מניות שוות ערך בורינט. העסקה נעשתה כדי לחסוך בעלויות כפולות של מטה ודירקטוריון בשתי חברות ציבוריות.
הטכנולוגיה של ורינט פותחה במקור בחברת "אפרת טכנולוגיה עתידית" על ידי בועז משעולי, שהמציא יישומי עיבוד אותות ספרתי וארכיטקטורה חדשנית לטיפול דיגיטלי במולטימדיה. במסגרת פעילותה של חברת אפרת, הגה משעולי את היישום הראשון שפיתחה החברה, מערכת תא קולי, והחל לפתח ארכיטקטורה שתדע לטפל באגירה והעברה של מידע מולטימדיה על ידי מחשב, ובאלגוריתם חדש לייצוג דיגיטלי של דיבור. מערכת התא הקולי זכתה להצלחה רבה והייתה המוצר העיקרי של חברת האם קומברס. במקביל, בשנת 1983, הגה משעולי על בסיס אותה הטכנולוגיה את פיתוחו של מערך דיגיטלי חדשני עבור חיל המודיעין, אשר יחליף את השיטות והכלים שבהן בוצעה האזנה לערוצי דיבור אחרים עד אותה עת. המערכת איפשרה להפוך את כל המידע הקולי האנלוגי לדיגיטלי, סיפקה לאיש צוות ההאזנה תחנת עבודה ייעודית, ואיפשרה להפעיל טכניקות מתחום העיבוד הספרתי של אותות כגון: ניקוי רעשי רקע, זיהוי הדובר וזיהוי שפת הדיבור. משעולי פנה ליחידת 8200 של חיל מודיעין עם הרעיון החדשני והם הסכימו לרכוש מספר יחידות ניסיוניות ראשונות בשנת 1985. המערכת שנקראה בשם AudioDisk, יצרה מהפכה בתחום ונמכרה תוך מספר שנים לממשלות רבות לשימוש בתחומי המודיעין המערכות להקלטת שיחות של ורינט נמכרו בהמשך גם למשטרות, למשרדי תובע כללי ולגופים נוספים האחראים על מודיעין פנים. את צוות הפיתוח הוביל כרמל ורניה, שמונה בהמשך למנהל החטיבה, ואחר כך חברת הבת קומברס אינפוסיס. בשנת 1999 פרש כרמל ורניה מניהול קומברס אינפוסיס והוחלף על ידי דן בודנר. בשנת 2000 הגיעו הכנסות קומברס אינפוסיס לכ-140 מיליון דולר והיא העסיקה כ-700 עובדים והוחלט להנפיקה בבורסה כחברה עצמאית.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 נכנסה החברה גם לשוק הארגוני, והחלה למכור מערכות להקלטת שיחות וידאו והקלטה של שיחות קול בעיקר לארגונים שמפעילים מוקדי שירות טלפוני (Contact Centers), ובתחום זה החלה להתחרות באופן משמעותי בחברת נייס הישראלית שמובילה שוק זה. חברת נייס מצידה החלה להיכנס לשוק של מערכות הקלטה דיגיטליות לתחום הביטחוני, בו ורינט היא המובילה העולמית. בשנת 2001, בעקבות התפוצצות בועת הדוט-קום, קריסת הבורסה והמיתון החלו דיונים על מיזוג בין שתי החברות. המיזוג לא יצאה לפועל, ב-2002 הונפקה החברה בנאסד"ק, וביוני 2003 השלימה הנפקה שנייה וגייסה כ-132 מיליון דולר לפי שווי של כ-550 מיליון דולר. ורינט (וגם חברת נייס) החלה להרחיב את עסקיה בשורה של מיזוגים ורכישות, שיתופי פעולה והשקעות בחברות הזנק, בין השאר שילבה את מוצריה של חברת אודיוקודס הישראלית כחלק אינטגרלי בפלטפורמות ההקלטה שלה, השקיעה בחברת ההזנק הישראלית Persay, שנמכרה לבסוף תמורת כ-15 מיליון דולר בשנת 2010, ובמאי 2007, רכשה את המתחרה העיקרית שלה, חברת וויטנס, תמורת 950 מיליון דולר במזומן.
פיסטיה

תיאור

זהו צמח מים רב-שנתי בעל עלים עבים ורכים היוצרים שושנת עלים. צמח זה צף על פני המים, כאשר שורשיו טבולים למחצה במים, מתחת לעלים המשמשים כאיברי ציפה. גודל העלים הוא עד 14 סנטימטר. הצמח חסר גבעול. צבע העלים ירוק בהיר והם בעלי עורקים מקבילים, המקנים צורה דמוית-גל לעלה.
העלים מכוסים בשערות קצרות, היוצרות צורה דמוית-סל ש'כולאת' בתוכה בועיות אוויר, המקנים לצמח יכולת ציפה. הפרחים הם דו-מיניים וצבעם לבן או צהוב, והם נחבאים במרכזו של הצמח, בינות העלים. הצמח גם מבצע רבייה וגטטיבית, כאשר צמחי בת מחוברים בנטישות (stolons) לצמח האם, עד שהצמח גדול ואז הוא מתנתק. לרוב, הצמח יוצר מעיין שטיח צפוף על פני המים בצורה הזאת.

תפוצה

לא ברור מהו מקורו של המין, אך הוא תואר לראשונה מהנילוס, סמוך לאגם ויקטוריה. כיום, הצמח נפוץ בבריכות ותעלות מים מתוקים ברוב האזור הטרופי והסובטרופי, כמין פולש.

אקולוגיה

ההתרבות הנמרצת של הפיסטיה עלולה לגרום להשפעות רבות, שהופכות אותה ל'עשב רע' פוטנציאלי. השפעתה של הפיסטיה כוללת הפיכת תעלות מים לבלתי-עבירות, ופגיעה במגוון הביולוגי שלהם. המעטה הצפוף של הפיסטיה, מצמצם את חילופי הגזים מפני השטח של המים, מוריד את ריכוז החמצן בגוף המים ובכך עלול לגרום לתמותה של דגים. בנוסף, הם חוסמים חדירת אור, ומשתלטים על בית גידול שלפנים היו בו צמחי מים טבולים-למחצה נוספים.
עד כה, נוסו מספר שיטות לבקר את התפשטות הפיסטיה. לדוגמה, קציר מכני של שושנות העלים, והשלכתם לחוף. כמו כן, נוסו קוטלי-עשבים מימיים. שני מיני חרקים נוסו כמדבירים ביולוגיים למטרת בקרה על התפשטות הפיסטיה: הבוגר והזחל של החיפושית Neohydronomous affinis, שמקורה באמריקה הדרומית, אוכלים את עלי הפיסטיה, וכן הזחל של העש Spodoptera pectinicornis, ממשפחת התנשמיתיים שמוצאו מתאילנד. שני מינים אלו נמצאו כיעילים בבקרת ההתפשטות של הפיסטיה.
פרט לפגיעה במגוון הביולוגי ובאפשרויות התנועה בגוף המים, לגידול הפיסטיה יכולות להיות גם השלכות בריאותיות על האדם. כך לדוגמה, יתושים מתת הסוג Mansonioides משלימים את מחזור חייהם רק בנוכחות צמחי מים כדוגמת הפיסטיה, איכהורניה (יקינטון המים), סלביניה וכדומה. היתושים מטילים ביצים בצידו התחתון של העלה, וחלקו הטבול של הצמח מהווה בית גידול גם לזחל ולגולם. תוך 7 ימים מההטלה תתרחש הגחת הבוגר, שמהווה וקטור עבור המחלה הטפילית Filariasis.
לעיתים, נעשה שימוש בצמח הפיסטיה באקווריום של מים מתוקים, על-מנת שישמש מחסה לדגיגים קטנים. כמו כן, צימוח צפוף של הפיסטיה מונע מהתרבות אצות בגוף המים.

לקריאה נוספת

דופור-דרור, ז'אן-מארק. (2010). פיסטיה צפה. בתוך: הצמחים הפולשים בישראל (59-58). ירושלים: העמותה לעידוד וקידום שמירת הטבע במזרח התיכון.
Sansui

Sansui (יפנית: 山水電気株式会社) היא יצרן בינלאומי של מוצרי חשמל ואלקטרוניקה המשווקים בלמעלה מ-100 מדינות ברחבי העולם. החברה נוסדה בשנת 1944 בטוקיו שביפן, והחלה בייצור שנאים ומוצרים תעשייתיים שונים. במרוצת השנים הרחיבה החברה את פסי הייצור שלה למוצרים אחרים' כגון: אמפליפייר, ציוד חשמלי ועוד.
כיום החברה נמצאת בבעלותה של חברת "Grande Holdings" - תאגיד סיני שהמשרד הראשי נמצא בהונג קונג המחזיק במותגים היפנים לשעבר AKAI ו-Nakamichi. חברת Sansui, שאת עיקר מוצריה היום מייצרים מפעלים גנריים במזרח הרחוק, עוסקת בעיקר בעיצוב, ייצור ושיווק של מוצרי אודיו-וידאו ביתיים וטלוויזיות מסוגים שונים.
ימי הזוהר של סנסוי היו בשנות השבעים בעיקר. בשנים אלו ייצרה החברה מערכות סטריאו באיכות גבוהה. בעיקר ידועים באיכותם הם המגברים והרסיברים. בשנות השמונים, כאשר התחרות בין יצרני ציוד הסטריאו גברה, החליטה הנהלת סנסוי להוזיל עלויות ולפנות גם לקהל לקוחות המעוניין במוצרים זולים. האיכות של המוצרים החדשים הייתה נמוכה, והמותג האיכותי סנסוי כבר לא יציין יותר מערכות סטריאו באיכות גבוהה. שינוי זה של סנסוי הביא את החברה להליך פירוק, עד אשר הגיעו הסינים ורכשו את הזכות על המותג. היום ניתן לראות בחנויות רבות את מוצרי סנסוי, אך מוצרי סנסוי של היום מופנים לשוק הצרכני המחפש מוצרים זולים והתאם לכך גם האיכות. מוצרי סנסוי הישנים משנות השבעים ותחילת שנות השמונים נחשבים כמוצרים נחשקים על ידי אספני ציוד הוינטאג׳.
אנטואן דה פוון

חייו

פוון נולד ככל הנראה באראס, בנו של חבר במועצת העירייה. אחיו רובר דה פוון היה גם הוא מלחין. קרוב לוודאי, שאנטואן עזב את אראס בסוף שנות ה-80' של המאה ה-15, אם כי אין ראיה לכך שנסע לאיטליה, היעד המקובל ביותר על המלחינים הפרנקו-פלמיים בימיו. בשנות ה-90' היה כנראה לכומר (אם כי אין תיעוד ידוע לכך כיום), וייתכן גם שקיבל תואר מוסמך באוניברסיטה, הואיל ובהמשך חייו נודע בתואר מייסטר (maistre). בשנת 1507 עבד כזמר ומלחין בקאפלה המלכותית של לואי ה-12, שהילל אותו בפה מלא. אנטואן דה פוון מת בבלואה.
תאורטיקאי המוזיקה והביוגרף השווייצרי היינריך גלאריאן ציין בכתבים משנת 1547, שפוון היה מחסידי ז'וסקן וכי הלך לעולמו בגיל צעיר; עוד הזכיר אותו כמלחין מאורליאן, אף כי סביר להניח שבכך כיוון לקשר שהיה לעיר זו עם חצר לואי ה-12.

יצירתו

כל המוזיקה של אנטואן דה פוון ששרדה מתקופתו הנה ווקאלית. הוא כתב מיסות, מוטטים ושאנסונים. מבחינה סגנונית, המוזיקה שלו דומה לזו של ז'וסקן בבהירות המרקם והעיצוב. ובטבעה המתקדם יחסית: ניכר שפוון כתב בסגנונות העכשוויים ביותר לזמנו ואימץ את השיטה של הצבת קטעי אימיטציה לנגד קטעים הומופוניים, שהתבלטה בסביבות 1490. שלא כז'וסקן, נתן פחות את דעתו על ההצבה הקפדנית של הטקסט ויותר על מבנה צורני; היחס בין מילים בודדות למוזיקה מסורבל לעיתים, אף כי במבנים בקנה מידה גדול קל יותר לעקוב אחר כתיבתו. פוון נטה גם חיבה מיוחדת לתחבולה של הצבת דואטים ווקאליים לעומת המצלול המלא של המקהלה. 
בחלק מיצירתו השתמש פוון בטכניקה של פנטזיה קונטרפונקטית חופשית, שז'וסקן ליטש בהמשך לכלל שלמות, טכניקה שבה אין שימוש באימיטציה מחמירה; קטעי קנטוס פירמוס עוברים כחוט השני במרקם ומעניקים תחושה של אחדות כללית ושל שוויון מושלם בין כל הקולות.
מכלל יצירתו, שרדו 14 מיסות, 3 קינות, 3 מגניפיקטים, 14 מוטטים ו-17 שאנסונים.
Don't Forget About Us

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי קארי עצמה, ג'רמיין דופרי, בריאן-מייקל קוקס וג'ונטה אוסטין, והופק על ידי השלושה הראשונים. השיר הוא שיר R&B עם השפעות של היפ-הופ. מבחינה לירית, בשיר מדברת קארי על הרגשות שלה לאחר הפרידה מבן זוגה, אם כי קארי אמרה שהפרשנות של השיר נתונה לידי המאזין, ולכן היא לא חושפת אותה.

ביקורת והצלחה

השיר קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה שהשוו את אותו לשירה "We Belong Together", אם כי כמה ממבקרי המוזיקה ראו בין שני השירים חוסר יצירתיות מצד קארי, למרות שחלק אחר טען כי דווקא קארי מצאה את הנוסחה הידיתותית לרדיו.  
השיר הפך לשיר ה-17 של קארי שמגיע למקום הראשון בארצות הברית מה שהפך אותה לאמן הסולו עם הכי הרבה שירים שהגיעו למקום הראשון במדינה, ביחד עם אלביס פרסלי. בזירה הבינלאומית, הגיע השיר אל המקום ה-12 באוסטרליה וניו זילנד ולמקום ה-11 בבריטניה. באירופה זכה השיר להצלחה מתונה, כאשר הגיע למקום ה-38 בלבד במצעד האירופאי.

וידאו קליפ והופעה

על מנת לקדם את השיר ביצעה אותו קארי בטקס פרסי ה-AMA ובמחצית של משחקי חג ההודיה. בנוסף הוא נכלל גם ברשימת השירים של סיבובי ההופעות שלה "The Adventures of Mimi", ו-"Angels Advocate Tours". 
הקליפ הנלווה שיצא עבור השיר, מתאר את קארי מתרפקת על זכרונות העבר שלה עם בן זוגה לשעבר. השיר היה מועמד לשני פרסי גראמי בטקס שנערך בפברואר 2007.
מק וילקינס

ביוגרפיה

וילקינס נולד ביוג'ין שבאורגון. בשנת 1973 זכה במדליית זהב באליפות המכללות של ארצות הברית (NCAA) בזריקת דיסקוס.

שיאן עולם

בתחרות שנערכה בוולנאט, קליפורניה ב-24 באפריל 1976 קבע וילקינס בזריקת דיסקוס שיא עולם חדש של 69.18 מטר, שיפור לשיא העולם בן השנה של בן ארצו ג'ון פאוול (69.08 מטר). שבוע לאחר מכן, בתחרות שנערכה בסן חוזה קליפורניה ב-1 במאי הוא שיפר שלוש פעמים את שיאו העולמי, 69.80 מטר, 70.24 מטר ו-70.86 מטר ובכך היה לזורק הדיסקוס הראשון בעולם שזרק למרחק של יותר מ-70 מטר. שיאו זה החזיק מעמד כשנתיים לאחר שנשבר על ידי וולפגנג שמידט ממזרח גרמניה (71.16 מטר).

אלוף אולימפי

אל אולימפיאדת מונטריאול (1976) הגיע וילקינס כשיאן עולם ובמשחקים עצמם הוא זכה במדליית זהב בזריקת דיסקוס בשיא אולימפי חדש של 67.50 מטר, לפני וולפגנג שמידט (66.22 מטר) וג'ון פאוול (65.70 מטר). 
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בסן חוזה, פוארטו ריקו בשנת 1979 זכה וילקינס במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 63.30 מטר.
בגלל החרם האמריקאי על אולימפיאדת מוסקבה (1980) נמנע מוילקינס להגן על תוארו. שבועיים לפני פתיחת המשחקים האולימפיים, בתחרות שנערכה בהלסינקי, פינלנד ב-9 ביולי הוא קבע בזריקת דיסקוס שיא אישי חדש ואת תוצאת השנה בעולם של 70.98 מטר, 18 ס"מ משיא העולם והוכיח שיכול היה לזכות במדליית הזהב ולהגן על תוארו, מאחר שזוכה מדליית הזהב ויקטור רשופקין מברית המועצות קבע תוצאה של 66.64 מטר.
באליפות העולם הראשונה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי בשנת 1983 סיים וילקינס רק במקום עשירי בתוצאה חלשה עבורו של 61.46 מטר. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 62.58 מטר. 
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכה וילקינס במדליית כסף בזריקת דיסקוס בתוצאה של 66.30 מטר, אחרי רולף דנברג ממערב גרמניה (66.60 מטר) ולפני ג'ון פאוול (65.46 מטר).
אדאלברטו פניארנדה

תחילת הקריירה

פניארנדה גדל במחלקת הנוער של דפורטיבו לה גואירה מליגת העל הוונצואלית. ב-1 באוגוסט 2013 ערך פניארנדה את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, כששיחק 54 דקות בהפסד 3-1 לדפורטיבו טאצ'ירה בליגה. ב-23 בפברואר 2014 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-40 בהפסד 4-1 לקראקס בליגה. בעונתו הראשונה במועדון ערך פניארנדה 18 הופעות ליגה והבקיע שער אחד, ובעונתו השנייה הוסיף 19 הופעות ליגה ושלושה שערים. הוא זכה עם המועדון בגביע הוונצואלי לשנת 2014.

הקריירה באירופה

ב-16 ביוני 2015 חתם פניארנדה באודינזה מהסרייה א', שנמצאת בבעלותו של איש העסקים האיטלקי ג'אמפאולו פוצו, והושאל מיידית לגרנדה מליגת העל הספרדית, הנמצאת גם היא בבעלותו של פוצו. הוא פתח את עונת 2015/2016 עם תשע הופעות ושלושה שערים בגרנדה II, קבוצת המילואים של המועדון, מהליגה הספרדית השלישית. ב-22 בנובמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 2-0 על אתלטיק בילבאו במסגרת המחזור ה-12 בליגה. בהופעה זו הפך פניארנדה לשחקן הצעיר ביותר המשחק במדי המועדון אי-פעם. ב-12 בדצמבר הוא הבקיע את שערי הבכורה שלו במועדון, צמד שערים בניצחון 2-1 על לבאנטה במסגרת המחזור ה-15 בליגה, ובכך הפך לשחקן הזר הצעיר ביותר שמבקיע שער בהיסטוריה של הלה ליגה, כשהוא שובר את שיאו של ליונל מסי, חלוצה הארגנטינאי של ברצלונה.
ב-1 בפברואר 2016, לאחר תשע הופעות וארבעה שערים במדי גרנדה, חתם פניארנדה על חוזה לארבע שנים וחצי בווטפורד מהפרמייר ליג, אשר נמצאת בבעלותו של ג'ינו פוצו, בנו של ג'אמפאולו. הוא הושאל מיידית בחזרה לגרנדה עד לתום העונה.
בתום העונה, לאחר 14 הופעות נוספות ושער נוסף במדי גרנדה, חזר פניארנדה לווטפורד, והושאל לעונה אחת לאודינזה מהסרייה א', ממנה הגיע אל ווטפורד. ווטפורד הסכימה לעסקה מכיוון שהמתינה לאישור עבודה עבור פניארנדה על-מנת שיוכל לשחק באנגליה. ב-19 באוגוסט 2016 ערך פניארנדה את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-61 בהפסד 3-2 לספציה במסגרת הסיבוב השלישי של הגביע האיטלקי. ב-20 באוגוסט ערך פניארנדה את הופעת הבכורה שלו בסרייה א', כשנכנס כמחליף בדקה ה-68 בהפסד 4-0 לרומא במסגרת המחזור הראשון.
ב-5 בינואר 2017, לאחר שש הופעות בלבד במדי אודינזה, פורסם השאלתו של פניארנדה למועדון הופסקה, וכי הוא ישחק במחצית השנייה של העונה בהשאלה למאלגה מליגת העל הספרדית, עם אפשרות להארכת ההשאלה בעונה נוספת בתום העונה. ב-16 בינואר ערך פניארנדה את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשהחליף את סנדרו רמירס בדקה ה-21 בהפסד 2-0 לריאל סוסיאדד במסגרת המחזור ה-18 בליגה.

קריירה בינלאומית

ב-25 במרץ 2016 ערך פניארנדה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ונצואלה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-70 בתיקו 2-2 נגד נבחרת פרו במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. הוא גם היה חלק מסגל הנבחרת לקופה אמריקה 2016, ושיחק בשלושת משחקי שלב הבתים, ממנו העפילה ונצואלה.

חיים אישיים

ב-18 באפריל 2015 נורו פניארנדה וחברו לדפורטיבו לה גואירה, צ'רליס אורטיס, בניסיון שוד לאחר ששהו במסיבה. פניארנדה נפגע בירכו השמאלית, ואוטריס נפגע באזור הצלעות ונאלץ לעבור ניתוח למחרת.
פיאט 850

פיאט 850 (Fiat 850) היא מכונית סופרמיני  שיוצרה על ידי יצרנית הרכב האיטלקית פיאט משנת 1964–1973. יוצרו כ-2,300,000 יחידות.
יצרנית המכוניות הספרדית סיאט בנתה את דגם ה-סיאט 850 בין השנים 1966-1974, אשר התבסס על ה"פיאט 850".
מנועי ה"פיאט 850" הועברו לדגם המסחרי פיאט 850T.

פיאט 850 בישראל

בישראל שווקה הפיאט 850 החל משנת 1964 בגרסת הסדאן, ויותר מאוחר גם בגרסת הקופה. גרסת הסדאן התחרתה במכירות עם הקונטסה 900.
יחסי מלזיה–פינלנד

סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין המדינות כוננו ב-1972. השגרירות המלזית בהלסינקי נפתחה בנובמבר 2004 לעומת השגרירות הפינלנדית במלזיה שהוקמה ב-1980.  ראש ממשלת מלזיה ביקר בפינלנד בשנת 1985 ושוב בשנת 2006.
תומאס פ. דאפי

ביוגרפיה

הוא נולד בנובמבר 1955 בניוארק, ניו ג'רזי וגדל בוודברידג'. בלימודים בתיכון וודברידג' השתתף במשחקי כדורגל, הוקי קרח וטניס וגם למד מוזיקה. הוא נרשם לאוניברסיטת אוהיו ללימודי משפטים אך בחר לעסוק יותר במשחק הוקי ובתיאטרון. הוא הופיע לראשונה ב-1979 בתיאטרון הקיץ "Monomoy Theater" שבקייפ קוד.

קריירה

ב-1980 הוא הגיע לראשונה להוליווד וצורף לפרק בסדרה "CHiPs" אך לבסוף לא השתתף בצילומים. לאחר שיושב ראש מחלקת התיאטרון ביקש ממנו לבחור בין לימודי משחק להוקי הוא בחר להמשיך לשחק. סרטו הראשון יצא ב-1982 ב"Death Wish II" בתור צ'ארלס נירוואנה, למרות שהשתתף גם בסרט הספורט הדוקודרמטי "Miracle on Ice".
לאורך שנות ה-90 היה פעיל במספר סרטים וסדרות טלוויזיה ממגוון סדרות, בעיקר כשחקן אופי. ב-1987 שיחק במקגייוור את קורי.
ב-1992 שיחק בסדרה אגדות מעולם המסתורין כדפוטי וילסון. באותה שנה שיחק ב"מלכי הממבו". צילומיו לסרט נקטעו בעת שאביו נהרג מנהג שיכור. אחותו גם נהרגה מפגיעת נהר שיכור ב-1990.
ב-1994 דאפי שיחק בסרט זאב של מייק ניקולס בתפקיד טום. באותה שנה שיחק בסרט הפשע נהר הפרא. בשנה שלאחריה השתתף בסדרה שיקגו הופ בתור ראלף קינג. בשנה שלאחר מכן שיחק בסרט הפעולה של רולנד אמריך היום השלישי.
ב-1997 הופיע בסרטו המצליח של סטיבן שפילברג פארק היורה: העולם האבוד בתור ד"ר רוברט ברוק.
ב-1999 השתתף בסדרה NYPD Blue והופיע בסדרה תיקים באפלה.
ב-2002 הופיע בסדרתו של הסופר מייקל קרייטון ER בתור הבלש הנדרסון.
ב-2005 השתתף בסדרה ללא עקבות ושנה לאחר מכן השתתף בסרט האסונות מגדלי התאומים של אוליבר סטון.
ב-2009 השתתף בסדרה הקומית מקום טוב באמצע ושנה לאחר מכן הופיע בסדרת-הבת של חוק וסדר: חוק וסדר: לוס אנג'לס בתפקיד פרופסור מיי ווילקוקס.
ב-2011 הופיע בחסרי בושה בתור טומי. באותה שנה השתתף בסרט של ג'יי ג'יי אברהמס סופר 8.
תסמונת בראון-סקאר

דיאגנוזה

בדיקת ההדמיה לאבחון פתולוגיות בחוט השדרה היא MRI. 
תסמונת בראון-סקאר היא חיתוך חלקי של חוט השדרה, אשר מאופיין בתסמינים קליניים אופייניים- שיתוק מוטורי באותו הצד הפגוע, וחוסר בתחושה סנסורית של כאב וטמפרטורה בצד הנגדי של הגוף. 
אובדן התחושה הסנסורית קורה דווקא בצד הנגדי לפגיעה, משום שהמערכת הסנסורית בנויה באופן בו נוירונים המעבירים תחושה של כאב וטמפרטורה מצד מסוים של הגוף עוברים הצטלבות (דקוסציה) לצד השני ברגע בו הם נכנסים לחוט השדרה מהפריפריה.

סיבות לתסמונת

תסמונת בראון סקאר יכולה להיגרם כתוצאה מגידול הלוחץ על חוט השדרה, טראומה כגון פצע ירי, פצע חתך וכדומה בצוואר או בגב, חוסר אספקת דם לאזור זה או תהליכים דלקתיים וזיהומיים שונים (שחפת מפושטת או טרשת נפוצה).

טיפול

הטיפול מכוון לפתולוגיה אשר גרמה לפגיעה זו. במידה ומדובר בטראומה חודרת כמו פצע ירי או דקירה, יש לייצב את החולה מאחר שעלולים להיות מצבים מסכני חיים אחרים לרבות אובדן דם או נזק לאיברי מטרה. במידה ותסמונת זו נגרמת על ידי דלקת ובצקת הלוחצות על האזור, יש לעקוב באופן שמרני לשיפור המצב.

אפידמיולוגיה

תסמונת בראון-סקאר היא נדירה. הגורם העיקרי שמביא לפגיעה כאמור היא דקירת סכין בגב. התסמונת תוארה לראשונה בשנת 1850 על ידי הנוירולוג שארל בראון-סקאר. הוא תיאר סוג פגיעה זה לאחר שצפה במצבים בהם נגרמה תסמונת זו לאיכרים אשר עסקו בחיתוך קני סוכר במאוריציוס.
יוליאן שיבר

קריירת מועדונים

שיבר ערך את הופעת הבונדסליגה הראשונה שלו במדי שטוטגרט נגד אנרגי קוטבוס בתחילת דצמבר 2008. בסוף ינואר 2009, האריך את החוזה שלו לשנתיים נוספות בשורות שטוטגרט. חודש לאחר מכן, בפברואר, שיבר שיחק את המשחק הבינלאומי הראשון שלו במסגרת הליגה האירופית נגד זניט סנקט פטרבורג. ב-15 באוגוסט 2009 הבקיע שיבר את שערו הראשון במדי שטוטגרט בדרבי באדן-וירטמברג נגד פרייבורג, משחק שהסתיים בניצחון 2–4. בחודש יולי 2010, שיבר מצא את עצמו מושאל לעונה אחת לנירנברג.
בעונת 13–2012, שיבר חתם בשורותיה של בורוסיה דורטמונד. בתחילת חודש דצמבר, הבקיע את שערו האירופי הראשון נגד מנצ'סטר סיטי. באפריל 2013, שיבר הבקיע צמד שערים במשחק 2–4 נגד אאוגסבורג.
ביולי 2014 חתם בהרטה ברלין. שיבר נפצע במהלך עונת 2014/2015 ועקב כך לא פתח את עונת 2015/2016.
בקיץ 2018 חתם שיבר באוגסבורג.

נבחרת גרמניה

שיבר ערך הופעת בכורה במדי הנבחרת הצעירה של גרמניה בתחילת ספטמבר 2009, כאשר הוא מבקיע צמד בניצחון 0–6 על סן מרינו.
סופיה

היסטוריה

במקום בו ניצבת העיר סופיה, ניצב יישוב החל מהמאה השמינית לפנה"ס. סופיה היא הבירה השלישית בעתיקותה באירופה.
במקורה הייתה התיישבות בשם "סרדיקה" על שם שבט בשם סרדי ששכן במקום. העיר נכבשה על ידי רומא בשנת 29 לספירה. והעיר סרדיקה הפכה לבירת הפרובינציה הרומאית "דאקיה מדיטרניאה". העיר נשרפה על ידי ההונים בשנת 447 ונבנתה מחדש על ידי יוסטיניאנוס הראשון, קיסר ביזנטיון, אשר שינה את שמה ל"טרידיטצה".מאוחר יותר שונה שם ל"סרדטס" על ידי הבולגרים, ובהמשך ל"סופיה", על שם כנסיית סנט סופיה. (פירוש השם "סופיה" (σοφία) ביוונית הוא חכמה).
בשנת 1376 נכבשה סופיה על ידי הסולטאן מוראט הראשון שליט האימפריה העות'מאנית, וב-1382 הפכה העיר לבירת הפרובינציה רומליה.
בשנת 1878, במהלך המלחמה העות'מאנו-רוסית, נכבשה העיר על ידי רוסיה ובשנת 1879 הפכה לבירת בולגריה לאחר שזו קיבלה את עצמאותה. במהלך מלחמת העולם השנייה בתאריך 1 במרץ 1941, נכנס הוורמאכט לבולגריה ובכלל זה לסופיה, לאחר שבולגריה הצטרפה למדינות הציר. העיר שוחררה על ידי הצבא האדום של ברית המועצות בספטמבר 1944.
סיסמת העיר: "גדלה, אך אינה מזדקנת" ("Расте, но не старее").

כלכלה

סופיה היא המרכז הכלכלי של בולגריה, והמרכז התעשייתי שלה. באזור העיר מעל 800 מפעלים המייצרים, בין היתר מתכות (75% מייצור המתכת במדינה), טקסטיל, גומי, מוצרי עור, דפוס ומוצריו (50% מהייצור במדינה), ומוצרי אלקטרוניקה (15% מהייצור במדינה).
בעיר נמצא הבנק הלאומי של בולגריה, הבורסה של בולגריה וכן כל הבנקים הראשיים של המדינה.

תחבורה

סופיה היא מרכז התחבורתי של בולגריה. בעיר 9 תחנות רכבת ונמל תעופה.
בעיר מערכת אוטובוסים, חשמליות, רכבת תחתית וכ-15,000 מוניות.

השכלה

בסופיה 16 אוניברסיטאות. אוניברסיטת סופיה נוסדה בשנת 1889.

גאוגרפיה

שטח העיר סופיה הוא 1,349 קמ"ר, וגובה העיר מעל פני הים - 550 מטרים. בפאתי העיר ניצב רכס הרי ויטושה.

אוכלוסין

בעיר 1,395,568 תושבים וצפיפות האוכלוסין 1030 נפשות לקמ"ר. הגיל הממוצע של התושבים 38.3.

ספורט

בעיר התקיימה האוניברסיאדה ב-1961 וב-1977.
לעיר 2 מועדוני כדורסל המשחקים בליגת העל הבולגרית בכדורסל: אקדמיק סופיה ולבסקי סופיה, וארבעה מועדוני כדורגל, המשחקים בליגת העל הבולגרית בכדורגל: לבסקי סופיה, צסק"א סופיה, לוקומוטיב סופיה וסלביה סופיה.
דמיטרי מנדלייב

ביוגרפיה

מנדלייב נולד בעיר טובולסק שבסיביר ב-1834 כבן הזקונים למשפחה מרובת ילדים, והיה הילד ה-14 או ה-17 במספר (קיימים מקורות סותרים). שמונה אחים שלו מתו בילדותם ושלושה מהם אף בהיותם עוללים, עוד טרם ניתן להם שם.
מנדלייב התקבל למכון הפדגוגי המרכזי באוניברסיטת סנקט פטרבורג. אומנם הייתה זו מכללה למורים, אך הוא קיבל הכשרה מדעית מצוינת בזכות חברי סגל האוניברסיטה שלימדו גם במכללה ואפשרו לו לעסוק במחקר. לאחר שהוסמך כמורה זכה במלגת הצטיינות שאפשרה לו להשתלם במרכזי העשייה המדעית של אותם ימים - בצרפת ובגרמניה.
בשנים 1859–1861 חקר בפריז את צפיפות הגזים, והמשיך להיידלברג, שם עסק בחקר הספקטרוסקופ יחד עם קירכהוף. ב-1863 חזר לרוסיה, והתמנה לפרופסור לכימיה במכון הטכנולוגי ובאוניברסיטה של סנקט פטרבורג. הוא נעשה למרצה נערץ: בהופעה נלהבת ואקסצנטרית (עם רעמת שיער וזקן שטרח לספר רק פעם בשנה) הציג חידושים מחזית המדע, חינך לחשיבה מדעית, וסחף אחריו רבים.
כמורה, היה לצנינים בעיניו היעדרו של ספר כימיה מעודכן ברוסית. הוא החליט אפוא לגשת לכתיבה, אלא שאז גילה שעליו להתמודד עם התוהו ובוהו ששרר בעולם הכימיה. המאה ה-19 שקקה פעילות בחקר הכימיה, ומראשיתה ועד מחציתה הוכפל מספר היסודות המוכרים. אך הידע שהצטבר היה מגובב, ומנדלייב הגיע למסקנה שלא יוכל לכתוב ספר ראוי לשמו כל עוד לא ייצור מבנה מאורגן ליסודות השונים. כך, משיקולים דידקטיים, ניגש למשימה מדעית שהיוותה אתגר גם לרבים לפניו. נקודת המוצא של מנדלייב, כמו של קודמיו, הייתה שהעולם לא יכול להיות מורכב מאוסף מקרי של חלקיקים, וכי חיפוש חוקיות בתכונות של היסודות חייב להיות קשור לסידורם לפי משקל אטומי עולה.
מנדלייב נהג לשחק סוליטר בנסיעותיו הארוכות מביתו בעיר לאחוזתו בכפר. גם למחקר שלו ניגש כאל משחק קלפים. לכל יסוד הכין כרטיס עם שמו ותכונותיו, ואת 63 הכרטיסים פרש בסדר עולה של משקלים אטומיים: מאטום המימן, שלו יוחס הערך 1, ועד ליסוד עופרת - שהאטום שלו כבד ממימן פי 207. לאחר מכן ניסה למיין אותם על פי קווי דמיון שונים, פעם ועוד פעם.
ביום שני, 17 בפברואר 1869, מצא מנדלייב שכאשר היסודות מסודרים בסדר עולה של משקלים אטומיים, ותכונותיהם משתנות בהדרגה, וכן שלאחר כל כמה יסודות שב ומופיע באופן מחזורי יסוד שתכונותיו והתנהגותו דומים ליסוד שהופיע קודם לכן. בטבלה שלו סידר מנדלייב את היסודות כך שבטורים האנכיים - "מחזורים" - השתנו התכונות בהדרגה; ואילו בשורות האופקיות - "משפחות" - ניצבו יסודות דומים (בטבלה המחזורית המודרנית התחלפו תפקידי השורות והטורים).
ב-6 במרץ 1869 הציג מנדלייב את תגליתו בפני האגודה הרוסית לכימיה (לפי עדויות אחרות הנושא הוצג על ידי ניקולאי מנשוטקין לפי בקשת מנדלייב).
הישגיו המדעיים של מנדלייב זיכו אותו בהכרה בכל האגודות המדעיות באירופה, אך דעותיו הפוליטיות לא תאמו את הקו הממשלתי, ולכן אולץ לפרוש, כביכול לגמלאות (בשנת 1891, בגיל 57), ממשרתו באוניברסיטת סנקט פטרבורג. אולם בשנת 1893 התמנה למנהל המשרד למידות ולמשקלות.
מנדלייב היה מועמד לפרס נובל בכימיה בשנת 1906, השנה השישית לחלוקת הפרס; אולם הוא נדחה, כנראה מסיבות של סכסוך בין מדענים עמיתים. הוא נפטר ב-20 בינואר בשנה שאחריה בסנקט פטרבורג, ועל כן לא יכול היה לקבל את הפרס. היסוד ה-101 בטבלה, מנדלביום, קרוי על שמו.