פו הדב

הרקע לכתיבת הספר

כשהיה כריסטופר רובין, בנו היחיד של הסופר, בן שנה, הביא לו אביו מתנה – דב צעצוע מכוסה פרווה. הדב זכה לשם "ויני" כשמה של דובה שהובאה לגן החיות של לונדון מהעיר ויניפג שבקנדה. מאותו היום הפכו כריסטופר והדב לחברים טובים, שיחקו ביער הדמיוני ברצפת החדר, ושוחחו זה עם זה. מילן, שהיה סופר עוד לפני פרסום פו הדב, כתב שיר קצר על החברות האמיצה בין השניים, אשר נשלח ופורסם בעיתון ילדים חשוב.
הסיפור הראשון נכתב על כריסטופר רובין ופו הדב, והתרחש ביער אשדון אשר סמוך לחוות קוצ'פורד בה התגוררה משפחת מילן. ככל שנוספו צעצועים נוספים לחדר הילדים של בילי מון (כינוי החיבה של כריסטופר רובין), כך נוצרו גיבורים חדשים לסיפורים. כמה מחיות הבד שלפיהן נוצר הספר (פו, חזרזיר, נמיר, איה וקנגה) שוכנות מאז 1987 באגף הילדים של הספרייה העירונית של ניו יורק.
כל אלה, החיות, היו הצעצועים שלי. חוץ מארנב ומינשוף. הדב היה מבוגר מכולם, צעיר ממני בשנה אחת בלבד. הוא נקנה ב'הרודס' וניתן לי על ידי הוריי ליום-הולדתי הראשון. במשך שבע-וחצי שנים היה בן-לוויתי הקבוע. הוא נתמרטט עד-כדי-כך, שמדי פעם היה צורך לשלוח אותו לניקוי, לתפור לו עין שנשרה או אוזן שנתלשה. איה ניתן לי כמתנת-חג-מולד באותה שנה. בנעוריו נישא ראשו אל-על. אבל, עם הזמן, הידלדל המוך שבצווארו וראשו נשמט. מכאן הדימוי הקודר שלו. את שניהם קיבלתי במתנה מהוריי. את חזרזיר קיבלתי משכנה. סביב שלושתם החלו להתרקם הסיפורים. כשהיה אבי זקוק לדמויות נוספות, הוא המציא את ינשוף ואת ארנב. קנגה, רו ונמרמר (טיגר) נבחרו בקפידה וניתנו לי במתנה כשהייתי בן שש, לא רק כדי לשמח אותי אלא – ואולי בעיקר – לשם תפקודם הספרותי.
— המקומות הקסומים, כריסטופר רובין מילן, 1974, תרגום: יובל ווליס, הוצאת פראג, 1989

מאפייני עלילת הספר

בסיפורי "פו הדב", כריסטופר רובין הוא הילד אשר מקשיב לסיפורי פו וחבורתו מפי אביו. הסיפורים מלאי קסם והרפתקאות המתרחשים ביער ת"ק פרסאות (או יער מאת האקרים בתרגומים אחרים), הלוא הוא יער אשדאון.
ביער מקיימים כריסטופר רובין, פו הדב, חזרזיר, ארנב, איה, קנגה, רו, נמיר וינשוף מערכת יחסים מגוונת ומיוחדת, המעמידה אותם פעמים בצרות ופעמים בשמחות. זהו מעין מיקרוקוסמוס של החברה, כאשר כל חיה היא בעלת אופי המייחד אותה ולכל חיה גם דפוסי התנהגות קבועים. החיות מנהלות את אורח חייהן, מחליטות על מעשיהן ומהלכיהן ונושאות בתוצאות. גם הן, כמו בני האדם, בעלות מגרעות אשר לרוב גוררות אותן לבעיה חדשה ומסוכנת מקודמתה.
עם זאת, כל חיה יודעת כי אם תיקלע לצרה, קושי או סכנה, היא תוכל לסמוך על חבריה כי יסייעו לה. כל חבר יכול לעזור ולתת יד בדרך המיוחדת לו, כדי להחזיר את המצב לקדמותו. חשוב לזכור כי כל החיות אינן מאיימות זו על רעותה בטרף, כולן צמחוניות, וחיות יחד בהרמוניה.
את הספר המקורי ואת רבים מתרגומיו מלווים ציוריו של ארנסט שפארד, שנעשו תחילה בשחור לבן ומאוחר יותר בצבע, והפכו לחלק בלתי נפרד מהספר. דב הצעצוע שעל-פיו צויר פו הדב הוא זה של גראהם שפארד, בנו של המאייר.

תרגומים

הספר תורגם ליותר משלושים שפות, ובהן ללטינית בשנות השישים.
תרגום ראשון לעברית, בידי ורה ישראלית וא"ד שפירא, יצא לאור בשנת 1943. את השירים בתרגום זה תרגם נתן אלתרמן. תרגום שני נעשה בידי דן מישר, בשנים 1996-1995, והוא יצא לאור ביולי 2003, לאחר מות המתרגם. בשנת 2004 יצא לאור תרגום שלישי, בידי אבירמה גולן. כל התרגומים יצאו לאור בהוצאת "מחברות לספרות", שהיא בעלת הזכויות על הגרסה העברית של הספר.
לספר ההמשך "הבית בקרן פו" שני תרגומים, הראשון נעשה בידי אוריאל אופק והשני בידי אהרן אמיר. גם תרגומים אלו יצאו בהוצאת "מחברות לספרות".

סרטים

בשנת 1961 רכשה חברת דיסני את הזכויות על השימוש בדמותם של פו הדב וחבריו, והביאה לפריחה רבתי של דמותו. החברה הפיקה שישה סרטים מצוירים וכן סדרות טלוויזיה אחדות על פו הדב, ושיווקה מאות מוצרים המתבססים על דמותו.