Supper's Ready

מבנה השיר

המלודיה של החלק הראשון מופיעה שוב כמנגינת חליל צד בין הקטע השני לשלישי .המנגינה של הפזמון בקטע הראשון מופיעה שוב עם מילים חדשות בקודה לקטע שישי. והשיר שמהווה את רובו של הקטע השני מופיע שוב בקצרה בצורה אינסטרומנטלית בתחילת הקטע השישי, ולאחר מכן חוזר לצורת הגוף של הקטע שביעי, עם מילים חדשות.
פרשנים אחדים ראו במבנה של "Supper's Ready" וריאציה של סונטה. נורס ג'וזפסון מציעה כי "ניתן לראות את הקטע השביעי כמנגינה של פרנץ ליסט: סימפונית האלהה" של "תרועת חצוצרות המחזורית שמקורם בקטע השני." מצד השני, הרכיבים הבודדים של "Supper's Ready" הם הרבה יותר קרובים לשירי רוק מסורתיים מאשר ליצירות קלאסיות, גם אם הם מכילים את האלמנטים של שניהם.
כמו ביצירות רוק מתקדם רבות, השיר עובר שינויים רבים בזמן חתימה, חתימת מפתח, מוטיב מרכזי, מכשור, ומצב רוח.

כתיבה

השיר נכתב על ידי כל חברי הלהקה (טוני באנקס, פיל קולינס, פיטר גבריאל, סטיב האקט ומייק ראת'רפורד). בראיונות שונים, באנקס ציין שהוא הלחין כמה מהקטעים כשהיה סטודנט באוניברסיטה. גבריאל חיבר את מילות השיר ופיל קולינס תרם למעברים שבין הקטעים.

1. "Lover's Leap" ("קפיצת המאהב")

קטע זה כולל גיטרות עדינות (עם האקט, באנקס וראת'רפורד כולם מנגנים על גיטרת 12-מיתרים), פסנתר חשמלי רך, דוושות בס, צ'לו וחליל צד, וקטע עם שלוש הרמוניות קוליות. כלי ההקשה היחידים בהם נעשה שימוש הם משולש, מצלתיים ופעמונים.
הטקסט מספר על איש אשר שב הביתה אחרי הרבה זמן להיות עם המאהבת שלו, וכולל דימויים על-טבעיים ("שישה אנשים קדושים הנמוגים") המתייחסות, לטענות גבריאל, לחוויה רוחנית אמיתית שחווה עם אשתו ג'יל והמפיק ג'ון אנתוני. לדברי גבריאל, בשיחה בשעות הלילה המאוחרות, אשתו החלה לדבר בקול שונה לחלוטין. גבריאל הרים צלב מאולתר מנרות וחפצי בית אחרים, וג'יל הגיבה באלימות. ג'יל נרגעה לבסוף ונלקחה למיטה, אבל לא פיטר ולא אנתוני ישנו באותו הלילה. בהזדמנות אחרת, גם בשעות דומות, גבריאל הביט מבעד לחלון בבית של ההורים של אשתו וראה דשא שונה ממה שהיה באותו המקום באמת, שמעבר לו 7 דמויות מעופפות. גבריאל ספר כי חוויות אלה הובילו אותו לחשוב על מושגים של טוב, רע, ועל-טבעיות ובסופו של דבר היוו את ההשראה למילים ב-"Supper's Ready".
בהופעות של ג'נסיס באותה העת, הקטע "Lover's Leap" הוסבר כ: בו [בחלק זה] אובדים נאהבים זה בעיני זו, ומוצאים את עצמם שוב בגופיהם של זכר ונקבה אחרים".
בסיבוב ההופעות ב-1998 לקידום האלבום Calling All Stations בוצע הקטע בצורה אקוסטית כאשר ריי וילסון שר בו לבד.

2. "The Guaranteed Eternal Sanctuary Man" ("איש המקדש הנצחי המובטח")

באנקס הלחין את התפתחות האקורדים כשהיה סטודנט באוניברסיטה. בהופעות חיות, גבריאל היה עוטה את "כתר הקוצים" בקטע זה. הקטע הופך לקראת סיומו לחזרה בילווי חליל צד על הקטע הראשון.
קטע זה תואר בתוכנית כדקלמן: "האוהבים נתקלו בעיירה הנשלטת על ידי שתי דמויות: אחד - איכר נדיב, ושני - ראש דת מדעית ממושמעת ביותר. זה אוהב להיקרא 'איש המקדש הנצחי המובטח' (Guaranteed Eternal Sanctuary Man), וטוען כי הוא מכיל מרכיב סודי וחדש, היכול לכבות אש. זהו כזב, בדיה, שטויות במיץ, או במונחים פשוטים יותר: שקר."

3. "Ikhnaton and Itsacon and Their Band of Merry Men" ("אחנתון ואיטסאקון ולהקת האנשים העליזים שלהם")

הקטע הזה יותר דינמי מהשניים הקודמים, עם תיפופים מהירים, סולו גיטרה ואורגן האמונד מהיר. מילות השיר עוסקות במעין קרב, אשר ככל הנראה מונהג על ידי אחנתון. הוא מתאר קטע זה כך: "מי שהאוהבים רואים לבוש בגוונים אפור וסגול, ממתין לזימון מעמקי האדמה. בפקודתו של איש המקדש, הם יוצאים ממעי כדור הארץ ותוקפים את כל מי שאינו בעל "רישיון לחיי נצח", שניתן היה להשיג במשרד הראשי של דת איש המקדש."

4. "How Dare I Be So Beautiful?" ("איך אני מעז להיות יפה כל כך?")

זהו קטע קצר ושקט, שכולל אקורדים אקוסטיים על פסנתר, כשהאקורדים עומעמו בתחילתם ובסופם וכך מאבד הפסנתר מהתוקפנות שאפיינה אותו - ונשמע יותר כמו אורגן (בהופעות חיות הקטע נוגן על אורגן האמונד). הטקסט עוסק בהשלכות של הקרב בקטע הקודם, ומתייחס למיתוס על נרקיסוס מהמיתולוגיה היוונית. הקטע תואר על ידי הלהקה כ"בו גיבורינו אמיצי הלב חוקרים את השלכות הקרב ומגלים דמות בודדה, אובססיבית לדמותה שלה. הם עדים לשינוי צורה בלתי רגיל, וצוללים לאחר השתקפויותיהם אל המים".

5. "Willow Farm" ("חוות ערבות")

בהופעות הלהקה, גבריאל היה מופיע במסכת הפרח שלו (גבריאל הודה כי שאב השראה חלקית מתוכנית  ה-BBC לילדים, "אנשי העציץ"). זהו קטע קומי שכולל מלוטרון. קטעי מוזיק קונקרט, פסנתר, צלילי רכבות ועוד. לאחר שהמנגינה הקומית מסתיימת, נשמע מלוטרון וגיטרה מלנכולית. סוף הקטע דומה ל-Lizard של קינג קרימזון. הטקסט מכיל אלמנטים האופייניים למונטי פייתון - התייחסות לאבסורד שבנפש האנגלייה - "there's Winston Churchill, dressed in drag, he used to be a British flag, plastic bag, what a drag" ("הנה וינסטון צ'רצ'יל לבוש בלבוש דראג, הוא היה פעם דגל בריטי, שקית ניילון, איזה נטל"), משחקי מילים, חיים בפנימייה, שחיתות חקלאית וקונפורמיות חברתית. בקטע הזה מוזכר השועל אשר מופיע על עטיפת האלבום Foxtrot כ"שועל על הסלע". בקטע מוזכר גם השיר The Musical Box מהאלבום הקודם, Nursery Cryme.

6. "Apocalypse in 9/8 (Co-Starring the Delicious Talents of Gabble Ratchet)" ("אפוקסליפסה ב-9/8 (בכיכוב משני של כישרונותיו הטעימים של גאבל ראצ'ט)")

לאחר המנגינה של הקטע הקודם, המוזיקה מתחזקת בתחילה, עם נעימת חליל צד וגיטרה ולאחר מכן סולו ארוך על אורגן האמונד של באנקס (בסגנון קית' אמרסון). הלהקה תיארה את ​​הקטע הזה כדלקמן: "בשריקה אחת הפכו האוהבים לזרעים באדמה, שבו הם מזהים זרעים אחרים כאנשים מהעולם ממנו באו. בזמן שהם מחכים לאביב, הם חזרו לעולם הישן שלהם בזמן כדי לראות את חזון יוחנן מתגשם. 
הטקסט מתאר את השומרים של מגוג מסתערים מסביב, החלילן לוקח את ילדיו לתהום, דרקונים יוצאים מהים, אש מהשמים, ו 666 כבר לא לבד, הוא שואב את המח מעמוד השדרה שלך. שבע חצוצרות נושפות רוקנרול מתוק. פיתגורס משקף במראה את הירח המלא, וכותב בדם את מילותיו של שיר חדש.
הקטע מסתיים בחזרה חדה לפרק הראשון, והגבר משמיע מילות הרגעה ואהבה לאשה.

7.  "As Sure As Eggs Is Eggs (Aching Men's Feet)" ("ברור כפי שביצים הן ביצים (כפות רגליים כואבות)")

זוהי וריאציית פולקלור של הטאוטולוגיה "X = X", ובהקשר זה מכוונת לוודאות ולאמונה - לביטחון בניצחונו של הטוב על הרע ושאלוהים וגן עדן אכן קיימים. הקטע נפתח בחליל צד ופעמונים צינוריים, בחזרה על הפזמון של הקטע הראשון, ולאחר מכן חזרה דרמטית על הקטע השני. הקטע מדבר על ההתגלות, בה יש מלאך שעומד בשמש ובוכה וצועק: "זוהי ארוחת הערב של הגדול מכולם (הכוונה לאלוהים), שליט השליטים מלך המלכים שיוביל את ילדיו הביתה, שייקח אותם לירושלים החדשה". בסוף יש גיטרה חשמלית נחלשת, ובכך מסתיימת היצירה. בקטע Los Endos מ-A Trick of the Tail פיל קולינס שר את השורות של הקטע, "there's an angel standing in the sun".