ציפי פליישר

ביוגרפיה

ציפי פליישר נולדה בשנת 1946 בחיפה. סיימה תואר בוגר בתאוריה‮, ‬בקומפוזיציה‮ ‬ ובניצוח‮ ‬מטעם‮ ‬האקדמיה למוסיקה ולמחול ע"ש רובין בירושלים; ‬תואר‮ ‬ראשון‮ ‬בלשון‮ ‬עברית‮, ‬בשפה‮ ‬וספרות‮ ‬ערבית‮ ‬ובהיסטוריה‮ ‬של‮ ‬המזרח‮ ‬התיכון‮ ‬מטעם‮ ‬אוניברסיטת‮ ‬תל‮ אביב‮; ‬תעודת‮ ‬מורה‮ ‬מוסמך‮ ‬למוזיקה‮ ‬מטעם‮ ‬המדרשה‮ ‬למוזיקה‮ ‬במכללת לוינסקי לחינוך בתל אביב‮; ‬תואר‮ ‬מוסמך ‬בחינוך‮ ‬מוזיקלי ‬מטעם‮ ‬אוניברסיטת‮ ‬ניו‮ ‬יורק‮ ‬(NYU)‮; ‬תואר‮ ‬מוסמך ‬בבלשנות‮ ‬שמית‮ ‬מטעם‮ ‬אוניברסיטת‮ ‬תל אביב‮; ו‬תואר‮ ‬דוקטור ‬במוזיקולוגיה‮ ‬מטעם‮ ‬אוניברסיטת‮ ‬בר‮-‬אילן. עבודת‮ ‬הדוקטור‮ ‬שלה (1995), בהנחיית פרופ' בתיה חורגין, עסקה באופרה‮ "מדיאה‬‮" ‬מאת‮ ‬כֶּרוּבּיני‮, ‬וניתוחה‮ ‬המעמיק‮ ‬תוך‮ ‬מיזוג‮ ‬שיטות‮ ‬הניתוח‮ ‬של‮ ‬היינריך‮ ‬שנקר‮ ‬וז‮'‬אן‮ ‬לה‮-‬רו. (Jan laRue)

כמלחינה

בשנות ה-70 המוקדמות נודעה פליישר בפעילותה בתחומי הג'אז, התיאטרון והמוזיקה הקלה. היא הרבתה להלחין ולעבד בז'אנרים אלה, וכבר אז כללה פעילותה מרכיב חינוכי בולט, שבא לידי ביטוי בין השאר בעבודתה עם התיאטרון לילדים ולנוער בניהולה של אורנה פורת בתל אביב וכמעבדת ומנצחת בסדרת הטלוויזיה הלימודית "מוזיקה בתיאטרון" בהנחייתו ובניהולו המוזיקלי של גארי ברתיני. בשנים 1970–1972 ייסדה וניהלה את להקת המוזיקה הקלה 'בנות חווה'; בשנים 1973–1975 הייתה מנהלת המוזיקה של תיאטרון באר-שבע (שנוסד באותה עת), ועבדה בשיתוף פעולה הדוק עם במאי הבית של התיאטרון, חנן שניר. במסגרת פעילות זה חיברה גם את המחזמר "עלי כינור" (אופ' 1), לליברית של עדה בן-נחום המבוסס על סיפורו של שלום עליכם.
לקראת סוף שנות ה-70 עברה פליישר להלחנת מוזיקה לבמת הקונצרטים. מאז הלחינה שבע סימפוניות, ארבע אופרות מלאות, מוזיקה קאמרית, שירים אמנותיים, יצירות למקהלה (המשתרעות מיצירות למקהלה ללא ליווי ועד לאורטוריות וקנטטות למקהלה ותזמורת), ויצירות אלקטרוניות. חשיבתה היצירתית עברה תהפוכות מאז שנות ה-70: אז בלט בארץ סגנונה פורץ-הדרך בהשפעת לימודיה בתחום המזרח. בשנות‮ ‬ה-80 ‬הביאו יצירותיה ‬לעיצובו‮ ‬וגיבושו של‮ ‬סגנון‮ ‬זה. בשנות ה-90 העמיק מבטה בזמן ובמקום, תוך שילוב אלמנטים ממרחבי העולם השמי ואף מעבר לו, ובכלל זה התייחסויות אל תרבויות עתיקות. שנות האלפיים מתאפיינות בפריצתה אל הז'אנרים רחבי-היריעה של הסימפוניה והאופרה, שאפשרו לה להרחיב את מבעה האמנותי.

כמורה

כמחנכת, לימדה פליישר דורות רבים של מלחינים, מנצחים ומורים, ביניהם מספר מוזיקאים ידועי-שם, כגון המנצחים מיכאל שני, נעמי פארן ודוד שלון; המלחינים-מבצעים שלמה גרוניך, אילן רכטמן, יאיר דלאל, אמנון וולמן ומישה אפלבאום. היא כיהנה כמרצה במספר מוסדות, ביניהם אוניברסיטת תל אביב, והוזמנה כמרצה אורחת באקדמיה למוזיקה בירושלים, בחוג למוזיקולוגיה באוניברסיטה העברית ובמספר מוסדות אקדמיים באירופה ובארצות הברית. נמל העוגן שלה היה, במשך עשרות שנים, בית-הספר למוזיקה שבמכללת‮ ‬לוינסקי לחינוך.

מחקריה

כחוקרת, מתמקדים עיסוקיה של פליישר בזמר העברי.
כבר בהיותה תלמידת תיכון חיברה ספר מקיף בנושא זה, "התפתחותו ההיסטורית של שיר העם העברי".
בשנת 1990 יצא לאור ספרה "זמר עברי: מדריך לעולים חדשים".
ספרה "הירמון שירים", שיצא לאור בשנת 2005, מכיל התייחסויות נרחבות לרפרטואר זה.

כיום היא שוקדת על מחקר עדכני תחת השם הזמני "ההתפתחות המוזיקלית-היסטורית של הזמר העברי", המשלב סקירה היסטורית-סגנונית של התקופה מאז טרום העליות הציוניות ועד ראשית המאה ה-21; פרופילים מוזיקליים של כ-200 אמנים ולהקות; וניתוחים טקסטואליים ומוזיקליים מפורטים של שירים נבחרים, תוך התייחסות למיקומם ההיסטורי. בשנת 2013, התפרסמה המונוגרפיה "מתי כספי – הקסם והחידה", המציגה את עולמו ההרמוני העשיר והייחודי של מתי כספי על סמך ניתוח מעמיק של 40 משיריו.

משפחה

פליישר הייתה נשואה לבלשן אהרן דולגופולסקי, פרופסור באוניברסיטת חיפה, עד מותו ב-2012.