סופת קרח (סרט)

עלילת הסרט

הסרט מתרחש בתקופת חג ההודיה, 1973, שתי משפחות שכנות בפרברי קונטיקט: הוד וקארבר, מתמודדות עם התבגרותם המהירה של ילדיהם, בגידות בחיי-הנישואין, חוסר-סיפוק וניכור רגשי. הסיפור מתמקד בפרק-זמן קצר כשסופת קרח חזקה מכה בעירם ניו-קיינן.
המשפחות המוצגות:
משפחת הוד: בן (קווין קליין), אלינה (ג'ואן אלן) וילדיהן, פול (טובי מגוויר) בן ה-16 וונדי (כריסטינה ריצ'י) בת ה-14;
ומשפחת קארבר: ג'ים (ג'ימי שרידן), ג'ייני (סיגורני ויבר) וילדיהן: מייקי (אלייג'ה ווד) וסנדי (אדם האן-בירד).
שתי המשפחות לא מתפקדות ומסתירות את חייהן האישים ואת מעשיהן מבני המשפחה: בן, חסר-סיפוק בנישואיו, מנהל רומן מגושם עם ג'ייני (באחד המפגשים שלהם בן משעמם את ג'ייני בשיחה על מקום עבודתו ובפגישה השנייה ג'ייני יוצאת מן החדר באמתלה שעליה לקחת אמצעי-מניעה ונוסעת מן הבית). אלינה משועממת, אינה יודעת כיצד להפיג את השעמום ואף אינה יודעת כיצד להביע את רגשותיה (במהלך הסרט נראית משוחחת בעניין עם אחד הכמרים, יוצאת בהתרגשות למסע-אופנים ומחפשת ריגוש על ידי גניבה מבית-מרקחת מקומי). וונדי, בתם בת ה-14, מגלה את המין, נהנית ממשחקים מינים עם ילדי הקארברים, מתעלסת עם מייקי הגדול באחים ובאחת הסצנות מגלה את אבר-מינה לסנדי הקטן באחים והמפוחד, ובתמורה מבקשת לראות שלו. האירוע מגיע עד התפרצותו המבוהלת של סנדי).
ופול (אשר איתו מתחיל הסרט), שחוזר לחופשת החג, בתול ומאוהב בחברתו ללימודים ליביטס קייסי (קייטי הולמס). הוא ילד טוב, טוב מדי (כך נראה שהוא מרגיש. באחת הסצנות מדגישה זאת ליביטס באמרה שהיא אוהבת אותו כאח). קשה להתעלם מזה שפול הוא אולי הנורמאלי מבין כולם בייחוד מפני שהוא היחיד שלומד הרחק ממשפחתו מחוץ לניו-קיינן.
ג'ים קארבר מצוי רוב הזמן בנסיעות-עסקים, לא מעורב בחיי ילדיו (באחת הסצנות הוא חוזר הביתה ממסע עסקים, ומוצא שילדיו בכלל לא היו מודעים לכך כי נעדר); ג'ייני, אישה מטופחת, חדה, מנהלת רומן עם בן, מוצאת את בעלה משעמם, וילדיהם בבירור לא מכווננים, מייקי, טיפוס חולמני (באחת הסצנות בבית-הספר הוא ניצב מול הכיתה ומקריא מאמר הזוי על ריח הצואה) משתף פעולה עם משחקיה המיניים של ונדי (נראה כי הוא עושה זאת מתוך צורך גופני ולאו דווקא מתוך אהבה אליה), וסנדי, ילד מופרע נפשית שמחשבותיו עסוקות באמצעי אלימות (לאורך הסרט הוא מסתובב עם בובת חייל ומשתמש בחומרי-נפץ).
בסרט שימוש רב בסמלים. באופן כללי נושאי השיחה והחדשות בטלוויזיה, עוסקים במאפייני שנות השבעים: שערוריית ווטרגייט, מסיבת מפתחות (מסיבה בה מפתחות המשתתפים מושלכים לקערה משותפת וביציאה, מבלי להסתכל, כל אישה מוציאה צרור והולכת הביתה עם בעליו) וגרון עמוק (סרט פורנוגראפי מ־1972).
הפרבר מתפקד כסמל לריחוק מסביבה נורמאלית.
בן ואלינה מפסיקים את טיפול הזוגיות שלהם (הם סוטים מן הדרך הנורמאלית לטפל בזוגיות הרעועה שלהם ויוצאים מעתה לטפל בה בדרכם האישית).
הסופה מתפקדת כמטאפורה על האופי הקפוא של הדמויות, אך גם על ההסתגרות שלהם מפני הסופה ובריחתם אל עצמם מפני הסופות בחוץ. לא ההודים ולא הקארברים מדברים בינם לבין עצמם אלא עוזבים ונעזבים למחשבותיהם ונראה בבירור כי חסר להם מגע גופני ולכן הבגידות, הניסיונות המינים והרצון למגע. לדוגמה ונדי כאשר היא נכנסת למיטה עם סנדי הם כשני ילדים, אחים, לאו דווקא נאהבים; כאשר היא מתעלסת עם מייקי לא נראית אהבה ביניהם; פול שמשתוקק למערכת יחסים עם ליביטס; הבגידות של ג'ייני ובן; גנבותיה של אלינה; כל אלה רצון משווע לרצון כל אדם: לשיחה, הבנה ומגע.
מסיבת-המפתחות בסרט משקפת את כוחו הדל של המין ביצירת קשר אמיתי בין בני זוג. באמצעות ונדי ומשחקיה המיניים; בגידותיו של בן עם ג'ייני, רצונו של פול ליחסי-מין עם ליביטס, אזכורו של הסרט הפורנוגראפי גרון עמוק.
לאחר ההיכרות עם הדמויות מגיעה הסופה לשיאה בלילה (צילומי הסופה מרהיבים ביופיים). סנדי וונדי נרדמים יחד במיטה. פול ישן ברכבת התקועה בסופה לאחר פגישתו עם ליביטס שם גילה כי הוא לא נאהב אלא אהוב כאח. במסיבת המפתחות המתקיימת באותה-עת מתגלה הרומן של בן עם ג'ייני (ג'ייני יוצאת עם בחור צעיר ובן מתנגד לכך בצורה מביכה), אלינה וג'ים מקיימים יחסי-מין חפוזים במכונית... ובזמן הזה, בשעה שכולם עסוקים בצרכיהם האישיים ובצורה לא מספקת, ואף-אחד לא שואל את עצמו (הרגע הזה מועבר בסרט בצורה חזקה ובלתי-ניתנת לפספוס) היכן מייקי, החולמני, אשר משוטט בסופת הקרח (כשמין וסנדי כלל לא מעניינים אותו אלא מראות הסופה ומחשבותיו) - השיא מגיע אל סופו העצוב בו מייקי מתחשמל למוות מכבל-חשמל-נופל-בסופה.
לפנות-בוקר מגיעים ג'ים ואלינה לביתו של ג'ים; ג'ייני אחרי שנפרדה מהבחור הצעיר עמו יצאה מן המסיבה שוכבת שוב לבדה במיטה; אלינה מגלה את בתה במיטה עם סנדי, בן מתפכח ונוסע חזרה הביתה (בדרך הוא מגלה את גופתו של מייקי לצד הדרך ומביא אותו לבית הקארברים). ג'ים מתאבל על בנו, ונדי מנסה לנחם את סנדי וג'ייני שומעת את הבכי מתחת לסדינים.
אור הבוקר מתחזק, נראים עקבותיה של הסופה (הן בחוץ והן בבית הקארברים), נראה שהכול התפרק ומול מראה המשפחות המפורקות נראה כי החיפוש אחרי האושר העצמי נעשה באופן המביש ביותר.
בן, אלינה וונדי נוסעים אל תחנת הרכבת לאסוף את פול שחוזר מביתה של ליביטס.
ברגע שכולם יושבים במכונית בן נשבר ומתחיל לבכות.

סיכום

ישנה דעה שהסרט מבקר את החיים בפרבר העיר המשעמם; ישנה דעה כי הסרט עוסק בהתפוררות מוסד המשפחה המסורתי בשנות ה-70 על רקע תקופת ניקסון (לדעה האחרונה אין ביסוס בסרט); וישנה דעה (מבוססת וברורה לעין) כי הסרט מעביר מסר בעל משמעות התקפה בכל תקופה ובכל מקום: כי הבסיס לכל מערכות היחסים, בין בני-זוג ובמשפחה בפרט, היא השיחה. ועל המשפחה בהיותה מורכבת מכמה פרטים, השגתו קשה יותר, וכי תפקיד זה מוטל בעיקרו על כתפי ההורים אשר זוגיותם היא הבסיס לכך – ובכך טמון חוזקו של הסרט.