תומאס פ. וילסון

ראשית חייו

וילסון נולד בפילדלפיה, פנסילבניה, וגדל באחד מפרבריו. בבית הספר התיכון הוא התעניין בלימודי אמנויות הבמה; הוא היה נשיא של מועדון דיבייט, יחד עם מי שלימים הפך להיות עיתונאי ובעל טור בניו יורק טיימס - דייוויד ברוקס; וילסון ניגן בטובה בתזמורת התיכון, ולקח חלק בתזמורת צועדת. הוא למד פוליטיקה בינלאומית באוניברסיטת המדינה של אריזונה.
וילסון למד באקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה שבניו יורק. במהלך שהותו בניו יורק, הוא קיבל את ההזדמנות הראשונה "האמיתית" שלו להופיע על במה כקומיקאי.

קריירה

בתחילת שנות ה-80, וילסון עבר ללוס אנג'לס כדי לקדם את הקריירה שלו. הוא חלק דירה עם שני צעירים ששאפו להיות קומיקאים, אנדרו דייס קליי ויעקב סמירנוף; מאוחר יותר, וילסון התלוצץ שהוא "לימד את שניהם על אמריקה".
לוילסון היה תפקיד קטן בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "אביר על גלגלים" בערוץ NBC, בפרק ששמו "A Knight In Shining Armor".
פריצת הדרך של וילסון כשחקן הייתה בדמות הבריון ביף טאנן, הנבל של סרט הקולנוע "בחזרה לעתיד" משנת 1985. כאשר הסרט הפך לטרילוגיה, הוא התבקש להופיע בסרטי ההמשך כגריף טאנן, נכדו של ביף, וכביופורד "כלב שוטה" טאנן, הסבא-רבא של ביף. אמרות הכנף המפורסמות שלו כוללות את: "?‏Hello! Hello! Anybody home",‏ "?‏What are you looking at, Butthead",‏ "Say hi to your mom for me"‏ ו-"Why don't you make like a tree and get out of here". בכל אחד מסרטי בחזרה לעתיד, הדמות אותה מגלם וילסון מוצאת עצמה בתוך ערימה של זבל (במציאות, ערימה של טחבי עלים רקובים וצמחים שונים), מיד לאחר שהוא נכשל במזימתו לפגוע במרטי מק'פליי, הדמות אותה גילם מייקל ג'יי פוקס. וילסון שב לגלם את דמותו של ביף, הן כמדובב והן כשחקן, בסדרת האנימציה ובהפקות אחרות של הזיכיון.
בשנת 1988 וילסון גילם את דמותו של קונבלאו, קצין משטרת דטרויט, בסרט הקולנוע "Action Jackson".
בשנת 1992, הוא דיבב דמויות שונות בסדרות הטלוויזיה המונפשות "באטמן - הסדרה המצוירת" ו-"Gargoyles". הוא העניק את קולו למספר משחקי וידאו של הזיכיון "Wing Commander", ביחד עם מארק האמיל, ובהמשך אף השתתף בסדרת האנימציה, המבוססת על המשחק.
בשנת 1997, הוא השתתף ככוכב-אורח בסדרת הטלוויזיה "לויס וקלארק: הרפתקאותיו החדשות של סופרמן".
וילסון גילם את דמותו של המאמן בן פרדריקס של בית-הספר התיכון מקינלי בדרמה הקומית "פריקים וגיקים" של NBC, בשנים 1999–2000. בשנת 1994, וילסון שב, לזמן קצר, לשתף פעולה עם עמיתו לטרילוגיית בחזרה לעתיד כריסטופר לויד, בסרט הקולנוע "Camp Nowhere".
בשנת 1996, וילסון שיחק בסדרה "סברינה המכשפה הצעירה" את סיימון, בן-הזוג החלומי של הילדה, אותה יצרה מבצק.
בשנת 2003, וילסון הופיע על המסך בסרט מוקומנטרי שנקרא "Trial and Error: The Making of Sequestered". לעיתים קרובות, וילסון דיבב דמויות בהפקות אנימציה שונות, כגון באטמן, Max Steel, אטלנטיס של דיסני ובובספוג. בנוסף לתפקידי האנימציה, הוא המשיך לדבב דמויות במשחקי מחשב ומשחקי וידאו. כמו כן, היו לו תפקידי משנה בסרט הקולנוע "Larry the Cable Guy: Health Inspector" ובסדרת הדרמה "הלוחשת לרוחות".
בשנת 2004, וילסון גילם את דמותו של נואה קארי בהפקת תיאטרון Pasadena Playhouse של המחזה 110 in the Shade, לצידם של מרין מאזי וג'ייסון דניאלי. בשנת 2005, וילסון הוציא אלבום של מופע הבידור שלו, ששמו !‏Tom Wilson Is Funny.
בשנת 2007, וילסון הופיע בפרק "Whatever It Takes" של העונה הרביעית של "האוס", בתפקיד לו, אביו של אחד ממטופליו של ד"ר האוס.
בשנת 2008, וילסון הופיע בפרק של סדרת דרמה נוספת של רשת פוקס, "בונז". הוא שיחק את צ'יפ ברנט, בעלים של מפעל למיחזור צמיגים.
וילסון הופיע בפרק של דרמת רשת ABC "בוסטון ליגל" (עונה 4, פרק 7), כקצין משטרה לשעבר, שמואשם ברצח.
כשהוא מנגן על גיטרה אקוסטית, וילסון הצטרף להרכב המוזיקלי Relient K אשר ביצע את השיר "Sleigh Ride" בתוכנית האירוח "The Tonight Show" עם ג'יי לנו; מאחר שחברי הלהקה הם מעריצים של וילסון, הם הזמינו אותו לבצע איתם את השיר בתוכנית.
בחודש מרץ 2009, הוא הופיע בתפקיד עצמו, בפיילוט לסדרה קומית בערוץ הבריטי BBC.‏
וילסון הנחה את הפודקאסט Big Pop Fun עבור The Nerdist Podcast החל מנובמבר 2011. בפודקאסט וילסון שיתף את המאזינים בסיפורים על הקריירה שלו, כמו גם שיחות לא רשמיות עם עמיתיו לעסקי שעשועים, בהם סם לוין, בלייק קלארק, סטיב אודקרק, אל ינקוביק ועוד.
וילסון לקח חלק בתוכנית הרדיו The Bob & Tom Show.

חיים אישיים

וילסון הוא צייר. רבים מציוריו מתמקדים בצעצועי ילדים קלאסיים. בשנת 2006, הוא נבחר להצטרף לסדנת אמן בדיסנילנד.
וילסון הוא קתולי; הוציא אלבום מוזיקה נוצרית עכשווית בשנת 2000 בשם "In the Name of the Father".‏
עם צבירת הפופולריות של טרילוגיית בחזרה לעתיד לאורך השנים, אנשים רבים החלו לשאול אותו שאלות על חוויותיו במהלך עשיית הסרטים. השאלות החוזרות והנשנות שנשאל שעשעו, אך גם עצבנו את וילסון, והוא כתב עליהן שיר בשם "Biff's Question Song", אותו הוא מבצע באופן קבוע, כחלק ממופע הסטנד-אפ שלו.