google/wiki40b huggingface dataset:
אריה יחיאלי

קורות חייו

יחיאלי נולד בשנת 1922 בקיל שבגרמניה לדבורה וחיים קופלינצקי. שם סיים בית ספר עממי ושתי כיתות תיכון. התחנך בתנועות הנוער הציוניות "קדימה" ו"הבונים". בשנת 1936 עלה ארצה במסגרת עליית הנוער והתחנך שנתיים  במוסד "אהבה" בקריית ביאליק. בגיל 18 יצא עם גרעין של "הנוער העובד" להכשרה בקיבוץ תל יוסף.
ב-7 ביולי 1943, במסגרת התיישבות שלושת המצפים, עלה עם גרעין של הנוער העובד להתיישבות במצפה רביבים (לימים קיבוץ רביבים). 
בזמנו הפנוי כתב וצייר. שניים משיריו הולחנו. ספר ילדים שכתב ואייר יצא לאור כמחווה לזכרו בשנת 1998. למד ערבית בניב הבדואי המקומי (שבט העזאזמה) תוך מגעיו עם הבדואים, התעניין בתרבותם, למד, חקר ותרגם משירתם.
בשל ידיעתו את הניב הערבי של בדואי המקום שימש כשומר רכוב והיה מוכתר היישוב. בימיה הראשונים של מלחמת השחרור, ב-16 בדצמבר 1947, נהרג יחיאלי, יחד עם עוד שני חברי רביבים, במארב של בדואים משבט העזאזמה, ליד ביר עסלוג'.
האיחוד של רוסיה ובלארוס

יצירת רעיון האיחוד

"חבר העמים של רוסיה ובלארוס" נוצר ב-2 באפריל 1996, וחוזק ב-2 באפריל 1997 כאשר מנהיגי שתי המדינות חתמו על "אמנת איחוד בין בלארוס ורוסיה" אשר שינתה את שם הישות שנוצרה ל"האיחוד של רוסיה ובלארוס". בדצמבר 1998 נחתמו אמנות נוספות, על מנת להעניק לישות החדשה איחוד פוליטי, כלכלי וחברתי רב יותר.
הישות נוצרה עקב שילוב אינטרסים בין בלארוס, שבראשה עמד אלכסנדר לוקשנקו, שרצה לקשור את כלכלתה החלשה של ארצו בכלכלת הפדרציה הרוסית, לבין בוריס ילצין, שעמד תחת לחצם של יריביו הפוליטיים, שתמכו באיחוד מלא בין רוסיה ובלארוס. הצעה דומה הציע בעבר נשיא קזחסטן, נורסולטאן נזרבייב, שהיה בעל חזון ליצירת "איחוד אירואסיאתי". חזונו של נזרבייב התגשם כשהאיחוד החל לפעול בשנת 2015.
עם זאת, טיבה של הישות שיצרו האמנות מעורפל למדי. "האמנה ליצירת מדינה מאוחדת של רוסיה ובלארוס" היא האחרונה שנחתמה, ב-8 בדצמבר 1999, ובה מוצהר על כוונה עתידית להשיג בסופו של דבר פדרציה בנוסח ברית המועצות עם נשיא משותף, פרלמנט משותף, דגל וסמל משותפים, המנון, חוקה, צבא, אזרחות, ומטבע משותפים. האיחוד הנוכחי אושר על ידי הדומה הרוסית ב-22 בדצמבר 1999 והאספה הלאומית של בלארוס ב-6 בינואר 2000, שהוא המועד בו נכנסה האמנה לתוקף, והאיחוד בין המדינות קם והיה.

התפתחויות

נראה כי זמן קצר לאחר אישור האיחוד איבדו המדינות החברות בו את העניין באיחוד, כאשר בתחילה רוסיה, ולאחר מכן בלארוס, החזירו את מנגנוני המכס בין שתי המדינות ב-2001, ובזאת סיימו את איחוד המכס שהיה התוצר המעשי הבולט של האמנות. נעשו תוכניות לביסוס מטבע משותף, אך אלו נדחו כמה פעמים. בלארוס ורוסיה שמרו על סמליהן הלאומיים ולא יצרו סמלים משותפים לשימוש האיחוד. שיר בשם "איחוד האומות הריבוני" (Державный союз народов) הוצע כהמנון לאיחוד. השיר, המבוסס על המנון ברית המועצות מתייחס לאיחוד רחב יותר מזה של רוסיה ובלארוס.
בתחילה הבטיח אלכסנדר לוקאשנקו כי מטבע משותף ייכנס לתוקף ב-1 בינואר 2004, אך הדבר לא בוצע, ונדחה מספר פעמים.
מדינות נוספות בברית המועצות לשעבר הביעו את רצונן להצטרף לאיחוד, אם כשותפות מלאות ואם בתנאי איחוד המכס. ביניהן נמצאות קזחסטן, קירגיזסטן, מולדובה, ואף סרביה (שמעולם לא הייתה תחת שליטה רוסית).
ב-15 בדצמבר 2006 החלו שיחות על חידוש ביצוע אמנת האיחוד, אך לאחר זמן מה חלו עיכובים נוספים. בינואר 2007 טען לוקאשנקו כי מטרתם של הרוסים הוא צירוף בלארוס לפדרציה הרוסית ואובדן עצמאותה לחלוטין. באוקטובר 2007 הכריז ראש ממשלת רוסיה ויקטור זובקוב כי תקציב האיחוד יוגדל בעשרה אחוזים בשנת 2008, על מנת לספק מימון ראוי לפרויקטים משותפים. הצהרה זו הביאה להשערה כי רוסיה חידשה את עניינה באיחוד. פגישה בין בורודין ובין לוקאשנקו ובין ולדימיר פוטין ששימש אז כנשיא הפדרציה הרוסית, במינסק בדצמבר 2007 חיזקה השערה זו. על פי בורודין נדונה בפגישה הקמת הפרלמנט המשותף, והסדרי המעבר הדרושים לשם כך. כן נדונו עניינים הקשורים באנרגיה ובמסחר.
במהלך שנת 2010 לאור התקררות של היחסים בין המדינות קידום הפרויקט למעשה הופסק. בשנת 2011 הדיונים חודשו אך ללא מעשים של ממש.
בינואר 2019 נשיא בלארוס אלכסנדר לוקשנקו ונשיא רוסיה ולדימיר פוטין נפגשו בסוצ'י ודנו ביחסים בין המדינות. במסיבת עיתונאים משותפת חשף לוקשנקו שהוא מוכן לאיחוד עם רוסיה.
בעל פעור

גזרון

בשפות פרוטו-שמיות משמעות השם בעל הייתה אדון, בעלים. במזרח הקדום בעל מתואר כאל הפריון והסערה הכנעני.
בשפות השמיות ובסורית בינונית: ܦܥܪܐ (פע'ר) במשמעות מערה, פער (בור), תהום. ובערבית נגזרת של אותו שם: فطرة (פע'רת), פירושה לעברית: באר שרשרת, המשמשת כמערכת הולכת מים והשקיה ממפלס מי התהום אל פני השטח לצורכי חקלאות. מקורה של השיטה בממלכת פרס של המאה השישית לפני הספירה. טכנולוגיה זו יצרה מקור מים יציב שניתן להישען עליו לצורכי התיישבות אדם ולצורכי השקיה באזורים בעלי אקלים מדברי, החל מהעת העתיקה ועד ימינו. מכאן הקשר לקידוח הבורות וחפירת המנהרות.
אברהם לייב מונזון

ביוגרפיה

אברהם לייב מונזון נולד בשנת 1865 בירושלים. אביו, ר' שמעון מונזון, היה גבאי בבית הכנסת החורבה בעיר וכן היה סוכן הדואר הראשון בארץ-ישראל. בראשית שנות ה-90 של המאה ה-19 נסע ללימודים בפרנקפורט, גרמניה. עם שובו לירושלים הקים ביחד עם אחיו, משה מרדכי מונזון, בית דפוס ליתוגרפי בשם "דפוס מונזון". בית הדפוס פעל בתחילה עם מכבש יד והחל משנת 1894 בעזרת מכונת דפוס אוטומטית שייבא. לצד פעולתו כדפס שימש מונזון גם כצייר וכמעטר עבור בית הדפוס. הוא יצר עיטורים מורכבים לתעודות, ללוחות מזרח ולפריטים שימושיים אחרים ששימשו את אנשי הישוב הישן. העבודות שילבו בין מסורת האמנות היהודית לבין טכניקות הדפס חדשניות לתקופתו בארץ ישראל כגון ליתוגרפיה צילומית, הדפסות בלט והזהבה.
מורפולוגיה (ביולוגיה)

מוֹרְפוֹלוֹגְיָה (מהמילה היוונית μορφή, צורה) היא ענף בביולוגיה העוסק בחקר הצורה, המבנה והצבע של הגוף החי (צומח ובע"ח) ואיבריו. המורפולוגיה נחלקת לשלושה ענפי משנה עיקריים: מורפולוגיה חיצונית, מורפולוגיה פנימית ומורפולוגיית ההתפתחות.

מורפולוגיה חיצונית - אנטומיה

האנטומיה עוסקת בהכרת איברי הגוף, ומערכת היחסים שביניהם. שיטת המחקר של המורפולוגיה החיצונית, מתבססת על ניתוח הגוף לחלקיו. מקובל להפריד בין אנטומיה של גוף האדם, לבין אנטומיה של בעלי חיים. הענף העוסק בהשוואה ביו אנטומיה של גוף האדם לבין אנטומיה של בעלי חיים, וכן בין האנטומיות של בעלי חיים השונים נקרא אנטומיה השוואתית.

מורפולוגיה פנימית - היסטולוגיה

ההיסטולוגיה עוסקת בחקר מבנה הרקמות. בשלב ראשון היה ההבדל בין האנטומיה להיסטולוגיה בכך שבעוד שראשונה עסקה בתיאור הגוף כפי שהוא נראה בעין בלתי מזוינת, השנייה עסקה בתיאור הגוף כפי שהוא משתקף מבעד למיקרוסקופ. אך מדע ההיסטולוגיה התפתח וכיום הוא עוסק לא רק במבנה הקבוע של הרקמות, אלא אף בשינויים החלים בהם בהתאם לתפקידם, מקומם ואופי פעילותם.

מורפולוגיה של ההתפתחות - אמבריולוגיה

האמבריולוגיה עוסקת בהתפתחות האורגניזם מרגע ההפריה ועד יציאתו לאוויר העולם. היא מתארת את השינויים החלים בנבט/עובר ואת הביטוי לשינויים הללו בתאים, ברקמות, באיברים ובגוף כולו, עד הגיעו למצבו המושלם.
צלב הצי

תיאור

העיטור מורכב מצלב פאטה עם קווי מתאר קעורים ומעוגלים ברוחב 1.5 אינץ'. בין זרועותיו נמצאים עלי דפנה עם פירות המסמנים הישגיות. בחזית ובמרכז העיטור ישנה אוניה המשייטת על גלים המסמלת את השירות בים. במרכז הצד האחורי של העיטור יש שני עוגנים מצטלבים וביניהן האותיות USN.
בית המשפט החוקתי של רוסיה

היסטוריה

בית המשפט הוקם ב-30 באוקטובר 1991 וכבר שנתיים לאחר מכן היה מעורב במשבר חוקתי. במהלך המשבר החוקתי ברוסיה בשנת 1993 נטל בית המשפט חלק פעיל בניהול משא ומתן בין הנשיא בוריס ילצין ומתנגדיו מהפרלמנט.

פרשת התפטרות השופטים, 2009-2010

ב-2 בדצמבר 2009 מועצת השופטים הרוסית תבעה לפטר את ולדימיר יארוסלבצב מתפקידו כשופט בבית המשפט לחוקה בשל התבטאויותיו כנגד נשיא המדינה, דמיטרי מדבדב, התביעה לא יושמה והשופט נותר בתפקידו.
השופט אנאטולי קונונוב הודיע ב-1 בינואר 2010 על התפטרותו מתפקידו כשופט בבית המשפט לחוקה. הסיבה - חוסר הסכמה עם התנהלות הממשלה המפרה את עיקרון עצמאות מערכת המשפט.

המעבר ממוסקבה לסנקט פטרבורג

בדצמבר 2007 הנשיא ולדימיר פוטין חתם על החוק הפדרלי אודות בית המשפט לחוקה וזירז את המהלך להעברת מושב בית המשפט לחוקה ממוסקבה הבירה לסנקט פטרבורג ובהמשך אותה שנה יושם הרעיון ולקראת סוף השנה ערך בית המשפט לחוקה את ישיבותיו הראשונות בסנקט פטרבורג ומאז זהו מקום מושבו.
דמטריוס הנאה

דמטריוס (ביוונית: Δημήτριος‏; המאה ה-3 לפנה"ס) היה נסיך מוקדוני, בנו של דמטריוס פוליורקטס. לתקופה קצרה היה מלך קירנה.

ביוגרפיה

דמטריוס היה בנו של דמטריוס פוליורקטס מלך מוקדון, ושל אשתו החמישית פתולומאיס, לה נישא בשנת 287 לפנה"ס. סבו מצד האבא היה אנטיגונוס מונופתלמוס, ומצד האמא סבו וסבתו היו תלמי הראשון מלך מצרים ואורידיקה בת אנטיפטרוס. אחיו למחצה היו אנטיגונוס השני גונאטס, מלך מוקדון וסטרטוניקה מסוריה מלכת הממלכה הסלאוקית. הוא כונה "הנאה", ככל הנראה על שום יופיו. אביו נודע בתור "האיש היפה ביותר ביוון".
הוא נישא לראשונה לאצילה יוונית בשם אולימפיאס מהעיר לאריסה. היא ילדה לו בן אחד בשם אנטיגונוס שעתיד להפוך למלך מוקדון. היא ככל הנראה מתה, או שהם התגרשו בסביבות 240-249 לפנה"ס. בשנת 250 לפנה"ס מת מגאס שליט קירנה שבלוב. לפני מותו, הוא ציווה שישיאו את בתו ברניקי השנייה לתלמי השלישי, במטרה לסיים את הסכסוך הקירני-מצרי. עם זאת, אלמנתו של מגאס, אפמאה השנייה, שלאביה אנטיוכוס הראשון היה אינטרס ברור לצמצם את כוחה של מצרים, סירבה לאשר את הנישואין. כדי לחזק את הסירוב, היא הזמינה את דמטריוס הנאה כדי שיינשא לברניקי. דמטריוס נישא לברניקי וכך הפך למלך קירנה. 
לא ידוע כמה זמן דמטריוס מלך על קירנה. הוא לא היה פופולרי בשל יהירותו, ולא ידוע על ילדים שנולדו לו מברניקי. יוסטינוס מוסיף לסיפור נופך רומנטי כאשר הוא טוען שלמעשה אפמאה, אמה של ברניקי, הייתה מאוהבת בדמטריוס, והשיאה אותו לבתה רק כדי שתוכל לקיים אתו רומן בעצמה. כך או כך, ברניקי עצמה לא יכלה לסבול את המצב המשפיל, וגם סביר להניח שהיא תמיד רצתה להיות מלכת מצרים. היא הנהיגה קשר, במהלכו רצחה במו ידיה את דמטריוס בחדר המיטות של אפמאה. עם זאת, היא חסה על אמה והותירה אותה בחיים.
ברניקי נישאה בסופו של דבר לתלמי בסביבות שנת 245 לפנה"ס, וכך אוחדו מצרים וקירנה סופית.
כף קולומביה

כף קולומביה (באנגלית: Cape Columbia) הוא הנקודה הצפונית ביותר בקנדה. לשון יבשה זו ממוקמת באי אלסמיר שבטריטורית נונאווט, והיא ממוקמת במיקום 83°06′41″ צפון, 069°57′30″ מערב. הכף שוכן לחופו המערבי של ים לינקולן המהווה חלק מהאוקיינוס הארקטי, צפונית מערבית לכף שרידן ולתעלת רובסון. הכף הוא הנקודה היבשתית הצפונית ביותר על פני כדור הארץ שאינה בגרינלנד (בגרינלנד ישנה יבשה צפונית יותר), ומרחקה מהקוטב הצפוני - 769 ק"מ.
כף קולומביה התגלה לראשונה על ידי מגלה הארצות הבריטי ג'ורג' נארס אשר חקר את האזור בין השנים 1875 ו-1876. הכף שמש כנקודת האספקה הצפונית ביותר במהלך מסעו האחרון של רוברט פירי בניסיון להגיע אל הקוטב הצפוני.
גנרל (שווייץ)

גנרל בצבא שווייץ הם דרגה ותפקיד הניתנים למפקד העליון של הצבא בעתות חירום ומלחמה בלבד. בהתאם להוראות חוקת שווייץ נבחר הגנרל על ידי אספת הברית של המדינה. הוא נבחר במושב משותף של שני בתי האספה.
דרגת הגנרל איננה משמשת בצבא שווייץ בעתות שגרה. דרגת הקצונה הגבוהה ביותר בסולם הדרגות שלו היא מפקד גיס (Korpskommandant) בעל שלושה כוכבים. בהתאם לכך בעל דרגת גנרל נושא ארבעה כוכבים.
מוצרי מדיה נלווים ביקום הקולנועי של מארוול

היקום הקולנועי של מארוול הוא זיכיון קולנועי לעולם משותף שמאגד סדרת סרטי גיבורי-על שוברי קופות של אולפני מארוול, המתבססים על חוברות הקומיקס של חברת מארוול קומיקס, וסדרות טלוויזיה ברשתות רבות. יחד עם הסרטים והסדרות קיימות הופעות מדיה רבות נוספות, המרחיבות רשמית את אירועי היקום - סרטים קצרים (oneshot), חוברות קומיקס רשמיות, סדרות רשת, פרסומות וספרים.

WHIH Newsfront

WHIH Newsfront היא מעין תוכנית אקטואליה המשודרת ביקום הקולנועי, ומשמשת את אולפני מארוול לקידום סרטים. השחקנית לסלי ביב, אשר גילמה את דמותה של כריסטין אברהרט בסרטים "איירון מן" ו"איירון מן 2", שבה לגלם את דמותה בסדרה כמגישת החדשות הראשית. הסדרה עלתה לאוויר בערוץ יוטיוב מפוברק שנוצר בידי אולפני מארוול בשיתוף עם חברת גוגל.

סוכני S.H.I.E.L.D.: סלינגשוט

תוכנית רשת בת 6 פרקים שעלילתה מתרחשת לפני העונה הרביעית של "סוכני S.H.I.E.L.D." ומתמקדת בדמותה של אלנה "יו-יו" רודריגז, בגילומה של השחקנית נטליה קורדובה-באקלי. גם צוות השחקנים הראשי של "סוכני S.H.I.E.L.D." חוזר להופעות קצרות בסדרה. הסדרה עלתה לראשונה לאוויר באפליקציה של רשת הטלוויזיה ABC בזמן הפגרה של העונה הרביעית של "סוכני S.H.I.E.L.D.".

פרסומת לקוקה קולה

לאחר יציאת הסרט "אנטמן" לאקרנים חברת קוקה-קולה הפיצה פרסומת בה רואים את הדמויות אנטמן והענק הירוק מתרוצצות ברחבי העיר במריבה על פחית שתייה.
Mass Effect 3

משחקיות

היבטים מסוימים של המשחק Mass Effect 3, מושפעים מבחירות שנעשו במשחקים הקודמים כמו ב-Mass Effect 2 שבו ייבאו את הקבצים הקודמים למשחק החדש. אך היו שינויים, לדוגמה, אפשרויות של עיצוב השחקן השתנה בהרבה יותר מהמשחק Mass Effect 2.
במשחק Mass Effect 3 יש ארבעה מצבים שנקבעו מראש: קמפינג, מצב פעולה, מצב סיפור ומצב RPG במצב אקשן. בשביל לעלות לדמויות את השלבים, הם צריכים להשלים מיומנויות. לשחקנים, גם יש אפשרות להתאים אישית את כלי הנשק שלהם עם טווחים שונים, אופנות (סקינים), אורך קנה וסוגי תחמושת.
לאורך Mass Effect 3, השחקנים צריכים להגדיל את הכוח הצבאי היעיל שלהם, כדי להתכונן למשימה האחרונה של המשחק. EMS מחושב על ידי הכפלת הכוח הצבאי, TMS הוא מדד של נכסי מלחמה הכולל הישגים משל Mass Effect ו-Mass Effect 2 וכמו כן גם פריטים שנרכשו מ-Mass Effect 3. ניתן לרכוש פריטים אלה בדרכים שונות, כולל שיחות מזדמנות וסריקת כדור הארץ, סריקת הפלנטה הרבה יותר פשוטה מ-Mass Effect 2 וכבר לא כוללת סריקה של כל כוכב בנפרד. אחרי כל כך הרבה הרחבות מאז Mass Effect 2, עקיפה ופריצה בוטלו במשחק.
NGC 247

היסטוריה

לגלקסיה בהירות מדרגה 9.1 והיא התגלתה ב-20 באוקטובר 1784 על ידי האסטרונום ויליאם הרשל, וקיבלה את הציון V.20 בקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1786, כשהיא מתוארת כפס אור בהיר למדי בכיוון צפון-דרום. בנו, ג'ון הרשל, צפה בה גם כן ורשם אותה כערפילית מספר 57 בקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1833, בו הוא תיאר אותה כעמומה ביותר, גדולה מאוד, מאורכת ביותר, מתבהרת מעט ובהדרגה בכיוון המרכז וללא כוכבים. הוא הכניס אותה לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים תחת הציון GC 132 ובשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש תחת הציון NGC 247, כשהיא מתוארת כעמומה, גדולה מאוד ומאורכת ביותר.

תכונות

אורכה הזוויתי של NGC 247 הוא כ-21.5 דקות קשת, כשני שלישים מקוטרו של הירח המלא, שממרחקה שקול לקוטר של כ-67,000 שנות אור, כשני שלישים מקוטרו של שביל החלב. מישור הגלקסיה נטוי ביחס לקו הראייה אליה בזווית של כ-74 מעלות ולכן רוחבה הזוויתי הוא כשליש בלבד מאורכה הזוויתי והיא נראית מאוד צרה וארוכה. בצידה הצפוני של הגלקסיה (ימין בתמונה) יש אזור חשוך כמעט ללא כוכבים או גז בגודל של כ-11,000 שנות אור, ושכמעט לא פולט קרינה. באזור הזה יש מעט כוכבים זקנים שגילם גדול מהגיל הממוצע של כוכבים הגלקסיה ואין בו כלל יצירה של כוכבים חדשים. לא ברור מה התהליך שהביא ליצירת האזור הזה. מסתה של NGC 247 מוערכת בכ-‎7.5×10¹⁰‎ מסות שמש, כ-15% ממסת שביל החלב, כאשר מסת כוכבי הגלקסיה מהווה כ-‎4×10⁹‎ מסות שמש ומסת הגז החופשי שבה היא כ-‎1.3×10⁹‎ מסות שמש. שאר המסה שמהווה יותר מ-90% מהמסה הכוללת היא של חומר אפל שטיבו אינו ידוע. כמות הגז החופשי מאפשר יצירה של כוכבים חדשים ונראה שבמרכז הגלקסיה יש מעין גרעין שמסתו סביב מיליון מסות שמש ובו אוכלוסייה מגוונת של כוכבים, החל מכוכבים זקנים שגילם מגיע ל-10 מיליארד שנים עם מתכתיות נמוכה מאוד סביב 3% מהמתכתיות של השמש ועד לכוכבים חמים ומסיביים שנוצרו ב-100 מיליון השנים האחרונות ועדיין ממשיכים להווצר, עם מתכתיות גבוהה משל השמש. בשנת 2014 נצפתה התפרצות חזקה של קרני-X ממרכז הגלקסיה, בעוד שעד אז הגלקסיה נחשבה לחסרת גרעין גלקטי פעיל, ונראה שסיבת ההתפרצות הייתה ספיחת חומר על ידי חור שחור. לא ידוע האם מדובר בחור שחור במערכת זוגית שספח חומר מבן זוגו או בחור שחור על-מסיבי בליבת הגלקסיה שיוצר גרעין גלקטי לא פעיל רוב הזמן עם תקופות פעילות קצרות מדי פעם.
עמותת אלה

אלה – המרכז לסיוע נפשי-חברתי הוא מוסד ללא כוונת רווח, המציע תמיכה נפשית באמצעות טיפול נפשי, מארגן סדנאות והרצאות ומעביר מידע מקצועי לקהל הרחב ולארגונים.
לאלה סניפים בכל רחבי הארץ בהם צוות גדול של עובדים סוציאליים, פסיכולוגים קליניים, פסיכותרפיסטים, מטפלים באומנויות ופסיכיאטר. 
ייעוד העמותה הוא להנגיש לכל אדם המבקש סיוע נפשי-חברתי את העזרה המתאימה ביותר במטרה לקדם את התפתחותו האישית, רווחתו הנפשית והשתלבותו בחברה. לשם כך מציעה העמותה מערך טיפולי מגוון המשלב טיפול רגשי, ייעוץ פסיכיאטרי, קבוצות חברתיות, עבודת מתנדבים ומפגשים בין דוריים, וכן היא פועלת להכשיר ולהדריך אנשי מקצוע ומתנדבים מארגונים רבים העובדים בקהילה עם קשישים, ניצולי השואה, עולים חדשים, פליטים ומתנדבים בפיתוח פרויקטים טיפוליים וקהילתיים לאוכלוסיות אלו.

תולדות הארגון

אלה הוקמה בשנת 1979 על ידי קבוצה מיוצאי הולנד במטרה להעניק סיוע נפשי-חברתי לניצולי שואה בארץ. העמותה הייתה הארגון הראשון שזיהה את הצורך במתן סיוע נפשי לניצולי שואה ולבני משפחותיהם ושסיפק מערך שירותים זה.] במהלך השנים צברה 'אלה' ניסיון רב במתן סיוע נפשי לניצולי שואה, בני זוגם ומשפחותיהם.
שירותי הליבה של העמותה ניתנים ליוצאי הולנד החיים בישראל, אולם, העמותה מפתחת את התשתית המקצועית כדי לספקה לכלל האוכלוסייה בישראל.

פרויקט לעד

אלה שותפה בפרויקט "לעד" שמטרותיו לסייע לניצולי שואה בארץ למצות את זכויותיהם ולחזק את הקשר עם הניצולים. הפרויקט ממומן על ידי המשרד לאזרחים ותיקים ומופעל על ידי הסוכנות היהודית. לפרויקט שותפים נוספים כגון: 'רוח טובה' ועמותת אביב. 
תפקידה של 'אלה' בפרויקט הוא להכשיר את המתנדבים על מהות העבודה עם הניצולים. 'אלה' מפעילה "קו חם" עבור מתנדבי הפרויקט "לעד" כמענה לשאלות ובעיות שהתעוררו בשטח.

"כותבים חיים" – קבוצות כתיבה בין דוריות

לשם עידוד וחיזוק הקשרים הבין דוריים מפעילה 'אלה' קבוצות כתיבה בין דוריות. בקבוצות נפגשים קשישים ניצולי שואה עם ילדי תיכון (במסגרת פרויקט מחויבות אישית), במשך 12 מפגשים העוסקים בכתיבה בנושאים שונים. קבוצות אלה תורמות לגישור הפערים בין מבוגרים וצעירים ונותנים למשתתפים, מבוגרים וצעירים כאחד, משמעות, הבנה הדדית וסיפוק רב. בסיום כל סדנה 'אלה' מוציאה לאור חוברת עם סיפורים שהמשתתפים כתבו במהלך הקבוצה.

קבוצות המחזה בין דוריות

סדנת דרמה בת 13 המפגשים העוסקת בהכרת יסודות התיאטרון וכתיבה על בסיס סיפורי העלייה של המשתתפים.

עזרה לפליטים

בעמותה מתקיים שיתוף פעולה עם ארגוני סיוע לפליטים. בתיאום עם נציבות האו"ם לפליטים מופנים לאלה מסתננים לישראל, שנזקקים לטיפול נפשי. לדוגמה, בשיתוף פעולה עם עמותת אס"ף (ארגון סיוע לפליטים ולמבקשי מקלט בישראל) הופעלה קבוצה טיפולית לאמהות פליטות.

"מבצע סבתא" – צביעת בתים בתל אביב

במסגרת פרויקט זה קבוצת מתנדבים מנקה ומשפצת את ביתם של ניצולי שואה נזקקים לפני החגים בתיאום עם אגף הרווחה בעיריית תל אביב.

עבודה קהילתית ליוצאי הולנד

עבודה קהילתית נוספת כוללת קבוצות חברתיות לתמיכה הדדית והשתלבות בחברה. הפעילות נסמכת על כ-130 מתנדבים קבועים הממלאים תפקידים חברתיים, ארגוניים ומעשיים בתוך הארגון ובקהילה. המתנדבים עורכים ביקורי בית אצל מבוגרים ועזרים להם באופן אישי. מתנדבים נוספים עוזרים בארגון הפעילויות החברתיות ובעבודות המשרדיות באלה.
המתנדבים מקבלים הדרכה פרטנית, הדרכות קבוצתיות ומשתתפים בהרצאות וימי עיון העוסקות בהיבטים שונים של עבודתם.

ספריות ניידות

בשנת 2000 הוקמה באזור הצפון ספרייה ניידת ראשונה בשפה ההולנדית ביוזמתם של מתנדבים ובעזרתם של תורמי ספרים. מאז הוקמו ספריות בחדרה, בירושלים ובתל אביב.
קורט ולדהיים

ביוגרפיה

ולדהיים נולד בכפר ליד וינה, ולמד משפטים ודיפלומטיה באוניברסיטת וינה. במלחמת העולם השנייה שירת בוורמאכט (שירות שלימים התגלה כבעייתי בנסיבותיו). לאחר המלחמה הצטרף לשירות החוץ, ושירת כמזכיר ראשון בשגרירות אוסטריה בצרפת (1948–1951) ומאוחר יותר כשגריר ארצו בקנדה (1956–1960). בשנת 1964 מונה כשגריר אוסטריה באו"ם, ובשנת 1968 מונה כשר החוץ של אוסטריה מטעם "מפלגת העם האוסטרית". בשנת 1970 חזר לתפקידו כשגריר באו"ם, ובשנת 1971 התמודד על תפקיד נשיא אוסטריה, אך הפסיד לפרנץ יונאס.
ב-1972 נבחר כמזכ"ל האו"ם, וב-1976 נבחר לקדנציה שנייה בתפקיד למרות התנגדות מצד מדינות העולם השלישי. ניסיון לקדנציה שלישית ב-1981 נבלם בגלל וטו של סין. 
בשנת 1976, כמזכ"ל האו"ם כינה בהתבטאות אנטי-ישראלית את מבצע אנטבה לחילוץ בני הערובה כ"תוקפנות משוועת".
ב-1986 הציג שוב את מועמדותו לנשיאות אוסטריה. בשלב הזה החלו לעלות האשמות על עברו הנאצי ומעורבותו בפשעי מלחמה בתקופת שירותו כקצין במלחמת העולם השנייה. חרף ההאשמות הוא נבחר לתפקיד, אותו מילא עד 1992. בתקופת נשיאותו נחשב "אישיות בלתי רצויה" ברוב מדינות המערב, ולכן מיעט בביקורים ממלכתיים.
ולדהיים הלך לעולמו בשנת 2007 באוסטריה.

גילויים על פעילותו במלחמת העולם השנייה

בתקופת מערכת הבחירות לנשיאות אוסטריה ב-1986, החל כתב עת אוסטרי בשם "פרופיל" לפרסם סדרת כתבות תחקיר, שלפיהן השמיט ולדהיים מהביוגרפיה שלו פרטים שנגעו לפעילותו בתקופת המלחמה. באוטוביוגרפיה שהוציא לאור חודשים מספר לפני כן, סיפר ולדהיים כי במשך מרבית תקופת המלחמה עסק בלימודי משפטים בווינה, כשהוא מחלים מפציעה. העיתון, ובהמשך עיתונים נוספים בעולם והקונגרס היהודי העולמי, חשפו ממצאים לפיהם ולדהיים היה בשרות פעיל כקצין ביחידות הצבא הגרמני במדינות הבלקן. יחידות אלה היו מעורבות בפשעי מלחמה נגד אוכלוסייה אזרחית, פרטיזנים ויהודים ביוגוסלביה וביוון. ולדהיים אמנם לא הואשם בביצוע ישיר של פשעי מלחמה, אך התקשו לקבל את טענותיו כי הועסק כמתרגם בלבד, לא ידע על המתרחש, היה בחופשה בעת ביצוע הפשעים ו"רק מילא את חובתו כחייל".
החשיפה לא מנעה את בחירתו לנשיאות, אך בחירתו ותקופת נשיאותו נחשבות פרק מביך בתולדות אוסטריה. באפריל 1987, בעקבות בחינת המידע על ידי משרד המשפטים של ארצות הברית, הוצב ולדהיים ב"רשימת מעקב" של זרים לא-רצויים בארצות הברית. מדינות רבות הלכו בעקבות ארצות הברית. באוסטריה נשמעו קולות להתפטרותו, בצד קולות אחרים שהתנגדו לכך בטענה שנבחר בבחירות דמוקרטיות. לבסוף הוחלט על הקמת ועדה בינלאומית של היסטוריונים ומומחי זכויות אדם לבחינת הנושא. בפברואר 1988 פירסמה הוועדה את מסקנותיה, לפיהן אין ראיה חד-משמעית למעורבותו של ולדהיים בפשעי מלחמה, אך מן הסתם ידע על פשעים שבוצעו. ולדהיים פירש את מסקנות הוועדה כטיהור שמו והמשיך בתפקידו עד סוף הקדנציה, אך לא הציב את מועמדותו לבחירה מחדש ב-1992.
ישראל צמצמה את יחסיה עם אוסטריה בתקופת נשיאותו, וכאשר סיים שגריר ישראל בווינה את תפקידו, לא נשלח לו מחליף אלא לאחר תום כהונתו של ולדהיים.
צ'ארלי באקן

קריירה

באקן, יליד לונדון, החל את הקריירה שלו במועדון וולוויץ' ארסנל (לימים ארסנל) הלונדוני, אליו הצטרף בדצמבר 1909. למרות שהיה שחקן טוב במשחקי המילואים של ארסנל הוא לא הסתדר עם המאמן ג'ורג' מורל, והחליט לחתום על חוזה מקצוען. באקן חתם במועדון הכדורגל לייטון, ובזמן ששיחק שם אותר והוחתם על ידי סנדרלנד במרץ 1911.
באקן היה חלוץ מרכזי גבוה, והצליח מאוד בסנדרלנד. המועדון זכה באליפות בעונת 1912/1913, והחמיץ את הדאבל לאחר הפסד בגמר גביע ה-FA לאסטון וילה. באקן נחשב לאחד החלוצים הטובים ביותר בליגה בתקופה שבה שיחק, ובשבע מתוך שמונה העונות שלו (1912/1913 - 1923/1924) בסנדרלנד הוא היה מלך השערים של המועדון, מלבד בעונות הלא רשמיות שנערכו בתקופת מלחמת העולם הראשונה. באקן הוא מלך שערי הליגה של סנדרלנד בכל הזמנים עם 209 הבקעות. הוא הופיע גם במדי נבחרת אנגליה, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק נגד נבחרת אירלנד ב-15 בפברואר 1913. באקן השתתף רק בשישה משחקי נבחרת (ארבעה שערים) כיוון שבתקופת המלחמה לא נערכו משחקים בינלאומיים רבים.
באקן עזב את סנדרלנד ב-1925 וחזר לשחק בארסנל. בהתחלה דרש מאמן סנדרלנד בוב קייל תשלום של 4,000 לירות שטרלינג, אך מאמן ארסנל הרברט צ'פמן הצליח לשכנעו לקבל סכום בסיסי של 2,000 בנוסף ל-100 לירות שטרלינג תמורת כל שער שבאקן יבקיע בעונה הראשונה לאחר המעבר; באקן הבקיע 21 שערים, והנהלת ארסנל נאלצה לשלם 100 לירות שטרלינג יותר ממה שקייל דרש במקור. באקן ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק הדרבי של צפון לונדון נגד טוטנהאם הוטספר ב-29 באוגוסט 1925.
מלבד שערים תרם באקן גם לטקטיקת המשחק של ארסנל; באקן וצ'פמן הגו את הרעיון לעבור לשחק במערך "WM" על מנת לנצל באופן מלא את השינויים בחוק הנבדל. הרעיון של באקן היה להזיז את הקשר המרכזי לעמדה הגנתית יותר, כאשר במקומו מגיע חלוץ אחד מההתקפה. משמעות הדבר הייתה שהאחריות על מלכודת הנבדל עוברת מהבלמים הקדמיים אל הבלם המרכזי היחיד, ואילו הבלמים הקדמיים מוסטים לצדדי המגרש. שינוי זה היה אחד מהגורמים להצלחה הרבה של ארסנל בשנות ה-30.
למרות גילו היה באקן שחקן הרכב קבוע במשך שלוש עונות. הוא ענד את סרט הקפטן בגמר גביע ה-FA של 1927, הראשון בהיסטוריה של ארסנל, אף פעם נוספת היה בצד המפסיד לאחר ששחקני קארדיף סיטי ניצלו טעות של השוער דן לואיס והבקיעו את השער היחיד במשחק. באקן פרש סופית לאחר עונת 1927/1928, ולמרות שבאותה עונה היה בן 36 הוא הצליח להבקיע 16 שערי ליגה. בסך הכל הוא הבקיע 56 שערים ב-120 משחקים במדי ארסנל; באקן הבקיע 258 שערי ליגה, והוא נמצא במקום השישי בטבלת המבקיעים של הפוטבול ליג.
לאחר פרישתו עבד באקן ככתב ספורט בעיתון דיילי ניוז (שמאוחר יותר שינה את שמו לניוז כרוניקל), כתב את אחד ממדריכי האימון הראשונים, ועבד כפרשן עבור ה-BBC. ב-1947 הוא היה אחד ממקימי התאחדות עיתונאי הכדורגל, ויזם את הענקת פרס כדורגלן השנה בליגה האנגלית מטעם ההתאחדות. בין 1951 למותו הוא ערך מגזין כדורגל פרטי בשם "Charles Buchan's Football Monthly". ב-1955 הוא פרסם את האוטוביוגרפיה "A Lifetime in Football".
באקן מת ב-1960 בזמן שהיה בחופשה במונטה קרלו שבמונקו.
מחלת לב כלילית

מנגנון ורקע

מחלת לב כלילית היא מצב של ירידה באספקת דם לשריר הלב בגלל היצרויות בעורקים הכליליים - עורקים המספקים דם ללב. כתוצאה מהירידה באספקת הדם לשריר הלב נפגע תפקוד הלב עד כדי התקף לב. העורקים הכליליים, שהם עורקים המובילים דם לשריר הלב עצמו, נפגעים מתהליך הנקרא טרשת עורקים, בו במהלך השנים הולך העורק ונסתם. היצרויות טרשתיות בעורקים הכליליים (המספקים דם ללב) או חסימתם המלאה היא הסיבה למחלת הלב הכלילית. היצרותו של העורק הכלילי גורמת לשתי בעיות: האחת, ירידה בנפח הדם שהוא מסוגל להזרים. השנייה, ירידה בגמישותו וביכולתו להתרחב במצב של דרישה לאספקת חמצן מוגברת בשריר הלב. הירידה בנפח הדם המוזרם וכן הירידה בגמישות העורק גורמות לירידה באספקת דם לשריר, וכתוצאה מכך פוחתת אספקת החמצן עד כדי התקף לב.

מניעת אירועי לב חוזרים בחולי CAD

מבין החולים שעברו אירוע לבבי וקיבלו טיפול מניעתי, 15% נפגעו בתוך שלוש שנים מאירוע חוזר או מוות למרות הטיפול התרופתי. נתונים אלה מוכרים ודומים ברוב העולם המערבי זה עשורים, אולם מחקר חדש בשם COMPASS מראה כי ניתן להביא לירידה של עשרות אחוזים בתחלואה זו ובמקרי המוות ממנה. תוצאות המחקר התפרסמו בכתב העת הרפואי "The Lancet" ובכתב העת "The New England Journal of Medicine" והוצגו במושב המרכזי של כינוס האיגוד הקרדיולוגי האירופי ובאתר האיגוד. המחקר מצא כי שילוב של קסרלטו שפועל כנוגד קרישה, עם אספירין שפועל כנוגד טסיות, הביא לירידה של 24% בתמותה קרדיווסקולרית, שבץ מוחי או אוטם שריר הלב בחולים שנטלו את שתי התרופות.