google/wiki40b huggingface dataset:
פפה (כדורגלן פורטוגלי)

קריירת מועדונים

פפה נולד בברזיל. בגיל 18, עזב פפה את קבוצת הנוער הברזילאית קורינתיאס אלגואנו וחתם בקבוצת המשנה של מאריטימו מליגת העל הפורטוגלית. לאחר עונה אחת בה שותף ב-10 משחקים בלבד, קודם פפה לקבוצה הראשונה לעונת 2002/2003. בסיום עונה זו, תחת המאמן החדש אנטולי בישובץ, שיחק פפה במספר עמדות, כגון קשר הגנתי והתקפי ותמך בהתקפה של קבוצתו. בפגרת הקיץ שלאחר עונה זו, הורשה פפה להתאמן בספורטינג ליסבון למשך שבועיים. בניסיון להעבירו לספורטינג נתקלו שתי הקבוצות בבעיות ולכן הוא שב למאריטימו לעונה נוספת.
בקיץ 2004 הועבר פפה לאלופת אירופה פורטו תמורת מיליון אירו ושלושה שחקנים נוספים: טונל, אבראלדו ואנטוניילטון פריירה. עם פורטו זכה פפה במספר תארים, ביניהם הגביע הביניבשתי (2004) ושתי אליפויות פורטוגל (2006, 2007) ובנוסף על כך כבש שמונה שערים ב-88 הופעות במדיה בכל המסגרות.
ב-16 ביולי 2007, נקנה פפה על יד אלופת ספרד ריאל מדריד תמורת 30 מיליון אירו והוחתם על חוזה לחמש שנים. ב-8 בנובמבר, נקלע לריב עם חברו לקבוצה חאבייר בלבואה, פפה לא נכלל בסגלה של ריאל במשחקה הבא. הוא סיים את עונתו הראשונה בריאל ללא שערים, אך עם זכייה באליפות הליגה.
ב-21 באפריל 2009, לקראת סיום משחקה של קבוצתו, ריאל מדריד, מול חטאפה, חבייר קסקרו, שחקן חטאפה, נפל ברחבת ה-16 של ריאל מדריד בתום מאבק על הכדור עם פפה. בזמן שקסקרו היה שרוע על כר הדשא, בעט בו פפה פעמיים בכוונה תחילה, והורחק מיידית מהמשחק. בנוסף, ספג עונש השעייה לעשרה משחקים, שגרמו לו להחסיר את כל משחקיה של ריאל עד לסיום העונה ואת ארבעת משחקיה הראשונים בעונת 2009/2010. הוא חזר לשחק ב-26 בספטמבר 2009, במשחק נגד טנריפה וכבר בשבוע שלאחר מכן כבש את שערו הראשון במדי ריאל בהפסד הקבוצה 2:1 לסביליה. בתאריך 27 באפריל 2011 פפה שיחק במשחק הקלאסיקו נגד ברצלונה והורחק בדקה ה-60 בעקבות פגיעה במגן ברצלונה דני אלבס, מה שהביא להפסד הקבוצה 2:0 לברצלונה .  ב-25 באוקטובר 2014 כבש פפה שער בקלאסיקו נגד ברצלונה, וסייע לקבוצתו לנצח בתוצאה 3:1. 
ב-6 ביוני 2017 פרסם מכתב פרידה בעקבות עזיבתו את הקבוצה לאחר עשור. 
ב-4 ביולי 2017 חתם פפה בבשיקטש.  ב-17 בדצמבר 2018 פפה התיר את חוזהו בבשיקטאש בהסכמה הדדית בין המועדון לשחקן, לאור הקשיים הכלכליים שהמועדון נמצא בהם. 
ב-8 בינואר 2019 חזר פפה לאחר 11 וחצי שנה לפורטו וחתם לשנתיים וחצי.

נבחרות לאומית

פפה מעולם לא ייצג את מולדתו ברזיל באף אחת מנבחרות הנוער. הוא קיבל את אזרחותו הפורטוגלית באוגוסט 2007 וכבר ב-30 באוגוסט זומן לסגל נבחרת פורטוגל למשחק נגד פולין במסגרת מוקדמות יורו 2008. אולם פציעה באחד מאימוני קבוצתו דחו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, שהתקיימה בסופו של דבר ארבעה חודשים לאחר מכן, במשחקה האחרון של פורטוגל במוקדמות נגד פינלנד ב-21 בנובמבר.
בטורניר הגמר, שותף פפה בכל משחקיה של פורטוגל ואף כבש את שערו הראשון בנבחרת, בניצחון על טורקיה 0:2 ב-7 ביוני 2008. ביורו 2012 פפה פתח את משחקו הראשון בטורניר נגד דנמרק בניצחון 3:2.
פפה זומן לסגל הנבחרת ביורו 2016, שם נבחר לשחקן המצטיין במשחק הגמר ועזר לנבחרתו לזכות בתואר הראשון בתולדותיה.
ב-10 בספטמבר 2018 פפה ערך את הופעת ה100 שלו בנבחרת. בניצחון קבוצתו על איטליה במסגרת  ליגת האומות של אופ"א.
אמיתי מנדלסון

אמיתי מנדלסון (נולד ב-20 בדצמבר 1969) הוא אוצֵר אמנות. החל מסוף שנת 2006 משמש כאוצר לאמנות ישראלית במוזיאון ישראל בירושלים.

ביוגרפיה

מנדלסון נולד וגדל בירושלים. הוא בנו של ההיסטוריון פרופ' עזרא מנדלסון. הוא למד בבית הספר הניסויי בירושלים ולמד תואר ראשון ושני בתולדות האמנות באוניברסיטה העברית בירושלים ולימודי מוזאולוגיה באוניברסיטת חיפה, שם גם עבד בגלריה האוניברסיטאית. 
בשנת 1995 החל את עבודתו כעוזר לאוצר לאמנות ישראלית יגאל צלמונה. בסוף שנת 2006, עם פתיחת התערוכה "נביא בעירו - יצירתו המוקדמת של ראובן רובין", מונה לאוצר של המחלקה לאמנות ישראלית במוזיאון ישראל. בשנת 2010 אצר את תצוגת קבע של אמנות ישראלית במוזיאון. על התערוכות שאצר נמנות תערוכות כ"חזון מיכאל, יצירתו של מיכאל סגן-כהן, 1976-1999" (2004), "נופי געגוע - מוקדם ומאוחר ביצירתו של אברהם אופק" (2007), "60 שנות אמנות בישראל: זמן אמת" (2008) ואחרות. בשנות פעילותו שימש כשופט בתחרות קרן עדי להבעה יהודית, בפרסי משרד החינוך והתרבות וב"פרס קיפר לאמן צעיר". 
מנדלסון מתגורר בירושלים עם משפחתו.
זנזיבר

היסטוריה

מלבד לתקופה קצרה בשנת 1963, זנזיבר מעולם לא הייתה מדינה חופשית ומשוחררת. היא הפכה לחלק מאדמותיו של הסולטאן של עומאן בשנת 1698. עוד לפני כן שלטו באי הפורטוגזים משנת 1503. הבריטים הפכו את האי לארץ חסות, ומינו וזירים לאי משנת 1890 ל-1913. מאוחר יותר תושבים בריטיים השתקעו באי עד לשנת 1963. ב-27 באוגוסט 1896 התמרדה זנזיבר נגד בריטניה, המרד הסתיים בכניעתה לאחר 38 דקות ונחשב למלחמה הקצרה בהיסטוריה.
האי קיבל את עצמאותו בשנת 1963 והצטרף לטנגנייקה כדי ליצור את טנזניה בשנת 1964.
האי לקח חלק בסחר העבדים במאות ה-17–19 (תחת שלטון הסולטאנים), הבריטים כפו את סיום הסחר לקראת סוף המאה ה-19 בעזרת הסולטאן חמוד בין מוחמד. עד לעצמאות קניה בשנת 1963, מומבסה הייתה תחת שלטון זנזיבר.

פוליטיקה

חבל זנזיבר הוא חלק ממדינת טנזניה. יש בחבל אוטונומיה חלקית, והוא ריבון לעצמו בענייני פנים הקשורים לאי עצמו (ובלבד שאינם נוגעים למדינה  טנזניה). באי מתקיימות בחירות לנשיאות, והנשיא מנהל את ענייניו הפנימיים של האי. הנשיא המכהן, מאז נובמבר 2010, הוא ד"ר עלי מוחמד שיין. קדם לו אמאני עביד קארומה, שכיהן כנשיא במשך עשר שנים. בית הנבחרים של זנזיבר אחראי לחקיקת חוקים ייחודיים לאי, ויש בו 50 מושבים. חבריו נבחרים אחת לחמש שנים.
זנזיבר הייתה חברה באו"ם מ-16 בדצמבר 1963 עד לאיחוד עם טנגנייקה בשנת 1964.

תרבות

תרבותה הרב-גונית של זנזיבר הושפעה מהפרסים, מהערבים, מהפורטוגלים ומתושבי יבשת אפריקה. דוגמה לכך היא סגנונה הארכיטקטוני של סטון טאון המלאה בשבילים ציוריים, מגדלים עגולים, דלתות עץ מגולפות, מרפסות מוגבהות ומסגדים.
מקומות חשובים באי הם: בית ליווינגסטון, גשר גוליאני ובית הפלאים – ארמון שנבנה בידי הסולטאן בארגאש בשנת 1883.
ב-2004 הוציאה זנזיבר מחוץ לחוק קיום יחסי מין הומוסקסואליים, וקבעה על הפרת האיסור עונשים חמורים.

דתות ודמוגרפיה

האוכלוסייה בזנזיבר מורכבת מ-98.9% מוסלמים, כשאת האחוז הנותר חולקים נוצרים ובני דתות ילידיות.
נכון למפקד האוכלוסין ב-2012, בזנזיבר יש מעל ל-1.3 מיליון תושבים.
מרבית האוכלוסייה הם אפריקאים שחורים ממוצא סווהילי, בני עם הבנטו. בנוסף ישנם גם מיעוטים ערביים והודיים.
פייטרו טריבונו

קורות חיים

פייטרו היה בנם של דומניקו ואנג'לה טריבונו, ואחיינו של פייטרו קאנדיאנו הראשון, שכיהן כדוג'ה זמן קצר קודם לכן. לאחר מותו של קאנדיאנו בקרב, ולאחר כהונה קצרה של ג'ובאני פרטיצ'יפאציו השני (ששב לכהן כדוג'ה לאחר מותו קאנדיאנו, על אף מצבו הבריאותי), נבחר טריבונו לתפקיד הדוג'ה.
מיד לאחר עלייתו לשלטון, החל טריבונו במשא ומתן עם יורשיו של קרל השמן. ההסכם שהושג הבטיח את זכויותיהם של תושבי ונציה במסחרם עם האימפריה הרומית הקדושה, והעניק סמכות שיפוט לוונציה על הסוחרים הוונצייאנים בהיותם ברחבי האימפריה (דבר שהבטיח יציבות חוזית לסוחרים).
בשנת 888 החל המשא ומתן עם ארנולף מקרינתיאה. משא ומתן זה הופסק, והחל בשנית בשנת 891.
משמעות ההסכמים הייתה שגשוג רב לוונציה כתוצאה מהגידול בהיקף המסחר. בתקופת כהונתו של טריבונו הורחבו שטחי העיר על ידי יבוש שטחי ים נוספים.
בשנת 898 פשטו ההונגרים לוונציה לראשונה, ובשנת 899 נערכה תקיפה נוספת על לומברדיה אשר נפלו אחת אחרי השנייה. הדוג'ה אסף את צבאו והמתין למגיארים באלבוילה והביסם. 
לאחר הצלת העיר מפני הפלישה, החל טריבונו לחזק את ביצורי העיר. טריבונו הקים חומה אשר הקיפה את אזור הריאלטו ומתח שרשרת ברזל לאורך התעלה הגדולה בין כנסיית גרגוריו הקדוש שבדורסודורו לאתר בו ממוקם כיום הפאלאצו גאגיה. 
טריבונו נפטר בשנת 911 ונקבר בכנסיית סן זכריה. לאחר מותו נבחר לתפקיד הדוג'ה אורסו פרטיצ'יפאציו השני.
שירי ארצי

ביוגרפיה

ארצי נולדה, גדלה והתחנכה בתל אביב. בנעוריה למדה בבית הספר התיכון תלמה ילין. לאחר לימודיה בתיכון למדה צרפתית בסורבון וכן פילוסופיה וספרות עברית באוניברסיטה העברית. במקביל ללימודיה עבדה כמבקרת ספרים בעיתון "העיר" וכמדבבת. דיבבה בין היתר בסדרות טלוויזיה מצוירות כמו הדרדסים, סיסי הנסיכה ועוד. 
ארצי הנחתה בטלוויזיה את תוכניות הספרות "הסימניה" לצד אירי ריקין ו"עושים רוח", וכן את תוכנית הבוקר "יום חדש" לצד גידי גוב, אותה עזבה לאחר ארבעה חודשים לשם כתיבת ספרה "בוץ", שיצא לאור בשנת 2006. היא כתבה את פרקי יום שלישי של העונה השנייה של "בטיפול", במשותף עם עוזי וייל. כמו כן כתבה שירים לנורית גלרון ולשי זורניצר.

חיים אישיים

ארצי היא אחותו של הזמר בן ארצי ובתו הבכורה של הזמר שלמה ארצי, שכתב עליה את שיריו "שירי ואני", "על שירי ואבא שלה" ו"טלפני טלפני". 
ארצי נשואה לשחקן יפתח קליין ולהם שלושה ילדים.
חג (שיר)

תכנים ואמירות

"חג" הוא שיר ארספואטי בסגנון מחורז. המשוררת, הדוברת בגוף ראשון יחיד, מספרת על חוויתה כיוצרת. בשיר גלומות שאלה ותשובה, מדוע תכתב היצירה? ומה היא תועלתה? באשר היא כרוכה בצער ואף עינוי פנימי: „בְּמַעֲנִית לֵבָב”, שאותם ביטאה המשוררת בשיריה האחרים („צריחות שצרחתי נואשת, כואבת”). בדומה לשיריה האחרים ולתפיסת עולמה, המשילה רחל את היצירה הספרותית שלה, לעבודת כפיים של החקלאי. המשלה זו נעשית בשני מעגלי חוויה וקיום. האחד, מעגל האני: החקלאות הייתה משאת נפשה, אולם נלקחה ממנה כאשר חלתה בשחפת, ונאלצה לעזוב את דגניה א', ולעבור להתגורר בתל אביב. והשנייה, מעגל החברה: על פי תפיסתו של א"ד גורדון, מנהיג בתנועת העבודה בארץ ישראל, אשר חי בדגניה ושעמו התכתבה, עבודת הכפיים ובמיוחד עבודת האדמה היא החשובה והעיקרית.
בבית הראשון, מדמה המשוררת את המילים והביטויים - „נִיבִים” - המעוררים אותה להצמיח מהן יצירה חדשה, לזרעים קטנים אשר מוטמנים בקרקע בסתיו; ואשר יצמחו, בלשון הפואטית: „לְשִׁבֳּלֵי זָהָב” - לגבעולים גבוהים הנושאים גרעינים רבים, צהובים, בצמח החיטה ודגנים אחרים, שמהם מכינים דברי מאפה מזינים ומשביעים. הדימויים החקלאיים: החרישה והזריעה, במאמץ וללא וודאות, הם מטאפורה לעצם השאלה: מדוע תכתב היצירה?; ומאידך, בדימוי החקלאי תשובה ראשונה עקרונית וערכית, הניתנת להתפרש כך בהקשר הרעיוני ההיסטורי של שירת רחל ותקופתה, לסבל ולהקרבה הנלווים אל מעשה היצירה.
בבית השני, האני השרה מתארת תשובה מלאה לשאלת סבל היצירה, ומתנבאת שבעתיד, יהיו זרעי-המילים שהפכו לשירים-שיבולים - פורחים בידיו של ילד - ובכך מתקיימת הקבלה בין פריחת השיבולת לבין הילדות; ונקצרים בידיהם של הבוגרים העוברים ושבים בתחילת הקיץ - ב„חַג קָצִיר”, חג השבועות - והתוכן והיופי שבהם הוא כמזון רוחני בפיהם - ובכך מתקיימת הקבלה פואטית נוספת בין בשלות השיבולים לבגרות.
בבית השלישי, המשוררת מפיקה מסקנה כוללת מיצירתה, יצירת הרוח, באשר לפעולות הנכונה של האדם בעולם: עליו לעמול, לזרוע ולחרוש, הגם שיחווה את המאמץ הקשה, הסבל ואי הוודאות, וההקרבה, למען השביע רעבונם של האחרים, קרובים או רחוקים: „זָר וָרֵעַ”. היא קובעת בכך כלל נוסף במערך המניעים ומאוויים בתהליך היצירה - העמל בה והענקתה לכלל אינה תלויה ביחסיה עם הנהנים, העתידיים והצפויים, של יצירתה.
מנוחה ושמחה

"מְנוּחָה וְשִׂמְחָה" הוא פיוט שהולחן ומושר בקהילות אשכנז בדרך כלל בליל שבת, מיוחס לרבי משה בן קלונימוס.
נושא הפיוט הוא שבח והלל ליום השבת. השומר את השבת והזוכר את השבת מעידים על כך שהעולם כולו נברא בשישה ימים על ידי האלוהים. כזכר לשביתתו אשר עשה האלוהים בשבת הוא ציווה אף את עמו לשבות. ואולם השבת אינה מצוינת רק בהימנעות מעשייה ויצירה (ראו גם: ל"ט מלאכות וחילול שבת), אלא מתייחדת לעשייתם של מעשים חיוביים, כגון תוספות מיוחדות לסדר התפילה ועונג השבת בסעודה. הפיוט מסיים בהבטחות של רוב טוב למקיימי מצוות השבת.
קריטריון לי

במתמטיקה, במיוחד בתורת המספרים, קריטריון לי על שם שיין-ין לי (Xian-jin li), היא טענה שנכונותה שקולה לנכונות השערת רימן. הטענה הוצגה לראשונה בשנת 1997 על ידי לי, והוכללה בשנת 1999 על ידי אנריקו בומביירי וג'אפרי לאגאנריס.
מנקלינן

מאפיינים

מערכת מנקלינן נמצאת במרחק כ-82 שנות אור ובהירותה הכוללת מדרגה 1.90. היא מורכבת מזוג תת-ענקים כמעט זהים המקיפים זה את זה במרחק פחות מעשירית יחידה אסטרונומית ובזמן הקפה של 3 ימים ו-23 שעות, ומננס אדום עמום מאוד המקיף את זוג תת-הענקים במרחק 330 יחידות אסטרונומיות.

מאפייני מנקלינן A ומנקלינן B

מנקלינן A ומנקלינן B הם שני תת-ענקים כמעט זהים מסוג ספקטרלי A2. מסתו של כל אחד מהם כ-2.3 מסות שמש, רדיוסם כ-2.6 רדיוסי שמש וטמפרטורת פני השטח של שניהם היא כ-9,200 קלווין. הכוכבים דומים בסוגם לסיריוס ולוגה, אך בשלב התפתחות מעט מתקדם יותר ונראה שהם בשלבי סיום היתוך המימן בליבתם ובתהליך של התנפחות והתקררות שיהפוך אותם לענקים אדומים. כתוצאה מהטמפרטורה הגבוהה ורדיוסם הגדול ביחס לשמש, עוצמת ההארה של כל אחד מהם קרובה לפי 50 מעוצמת ההארה השמשית.
בשל קרבתם הרבה, כוחות הכבידה ההדדיים ביניהם מעוותים את צורתם מכדור לאליפסואיד. מישור ההקפה של הזוג כמעט מתלכד עם קו הראיה מכדור־הארץ כך שבכל 47.5 שעות, מסתיר אחד הכוכבים כרבע מפניו של השני וגורם לירידה קטנה של כעשירית דרגת בהירות בבהירות הכוללת של המערכת.

מאפייני מנקלינן C

מנקלינן C הוא ננס אדום בעל מסה של כחמישית מסת שמש ורדיוסו כשישית מרדיוס מהשמש, עוצמת הארתו כאלפית ממנה ובהירותו הנראית מדרגה 14.
צבי סנונית

ביוגרפיה

סנונית נולד בשם האנס ואלטר ליכטנשטַיין בעיר קניגסברג שבגרמניה (כיום קלינינגרד, ברוסיה), בנם של לוטֶה (לבית הירשברג) וד"ר אֶרווין ליכטנשטיין, עורך דין, ולו שתי אחיות גדולות. סביב הולדתו עלו הנאצים לשלטון, ובילדותו, ב-1939, עלה לארץ ישראל עם משפחתו, שהתיישבה בתל אביב.
סנונית שימש מבקר המוזיקה של כתב העת "משא" מראשיתו ועד 1963, אז פרש מכך עקב מחלתו.
נפטר מהתקף לב בערב ראש השנה תשכ"ז (1966), בן 33 במותו. הותיר את אשתו ובתם. נקבר בבית העלמין קריית שאול. 
ארכיונו, ובו יצירותיו, שמור בספרייה הלאומית.
המלחין השוויצרי קלאוס הוּבֶּר  חיבר לכבודו ב-1967 את היצירה "לזכר צבי סנונית" לבריטון ושבעה כלים (מילים מאת נלי זק"ש).

3 שנים לאחר מותו הופיע ספר זיכרון לזכרו בשם "רשימות, שירים, לחנים" בעריכתם של בנימין עומר ויעקב פדן.

משפחה

סבו של סנונית (אבי אביו), מקס ליכטנשטיין (1860–1942), היה גם הוא דוקטור למשפטים ועורך דין. כיהן מ-1894 במשך שנים כחבר מועצת העיר קניגסברג, זמן קצר שימש בתפקיד נשיא מועצת העיר וכן כיהן כחבר הלנדטאג של פרוסיה  (לנדטאג, אספת נבחרים) במשך חודשים אחדים  מ-1912 עד 1913. הוא היה ממנהיגי הקהילה היהודית בעיר, נשיא הלשכה המקומית של "בני ברית" ונשא בתפקידים ציבוריים נוספים, והיה המנהיג השמאלי-ליברלי הבולט ביותר בהתקופה הווילהלמינית  (מפנה המאה). נספה בטרזיינשטט.
גיסו שלו היה המשפטן והפוליטיקאי היהודי-גרמני הסוציאליסט הוגו האזה (Haase) , יו"ר המפלגה הסוציאל-דמוקרטית העצמאית של גרמניה  (שהתפצלה מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה‎) ויו"ר-משותף של הממשלה הגרמנית הזמנית בעקבות המהפכה ב-1918.
דודו של סנונית (אחי אביו), היינץ ליכטנשטיין (1904–1990), היה פסיכיאטר ופסיכואנליטיקאי אמריקאי, מההוגים הבולטים בתיאוריה של זהות.

יצירות בולטות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
הארמייה הראשונה (האימפריה הרוסית)

היסטוריה

הארמייה הוקמה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914, ולמפקדה מונה פאול פון רננקמפף. יחד עם הארמייה השנייה היא פלשה לפרוסיה המזרחית, ונחלה תבוסה קטנה בקרב שטלופנן. הארמייה הראשונה נחלה ניצחון על הגרמנים בקרב גומבינן, אולם אז הביסה הארמייה הגרמנית השמינית את הארמייה הרוסית השנייה בקרב טננברג, ולאחר מכן נפנתה לטפל בארמייה הראשונה. רננקמפף נחל תבוסה מכריעה בקרב הראשון על האגמים המזוריים, ונאלץ לסגת מפרוסיה המזרחית. מאוחר יותר ספגה הארמייה תבוסה בקרב לודז'. רננקמפף שהיה ממוצא גרמני הואשם בבגידה והוחלף באלכסנדר ליטבינוב. הארמייה המשיכה להילחם עד שפורקה ב-1918.
המצור על קורינת'

רקע

בעקבות הניצחון של צבא הצפון בקרב שילה, כוחות האיחוד תחת פיקודו של מייג'ור גנרל הנרי האלק - ארמיית טנסי, ארמיית אוהיו וארמיית המיסיסיפי התקדמו אל עבר צומת הרכבות המרכזי בקורינת'. בעקבות האבדות הכבדות שספג בשילה, האלק החל בתכנון קפדני של ההתקדמות, תוך הקמת ביצורים לאחר כל התקדמות. במשך שלושה שבועות התקדמו הכוחות 5 מייל בלבד, וב-25 במאי 1862 הגיע האלק לעמדה ממנה היה יכול להטיל מצור על העיר.

קרב

מפקד כוחות הקונפרדרציה, פ.ג.ט. בורגארד, הצליח להציל את צבאו בזכות תרמית. חלק מהאנשים קיבלו מנות קרב לשלושה ימים וצוו להתכונן להתקפה. כצפוי, כמה מהם העבירו את המידע לצפון. ההפצצה המקדימה החלה, וכוחות הצפון התקדמו כדי לתפוס עמדות. במהלך הלילה של ה-29 במאי, צבא הקונפדרציה נסוג. הם השתמשו בתוואי מסילת הרכבת של מובייל ואוהיו כדי להעביר את הפצועים והחולים, הארטילריה הכבדה וטונות של אספקה. כשהרכבת הגיעה הריעו לקראתה החיילים כאילו הגיעה תגבורת, והציבו לאורך סוללות המגן תותחי דמה. האש במדורות במחנה נשמרה, ומתופפים ומחצצרים המשיכו להשמיע תרועות קרב. יתר הכוחות הצליחו לחמוק מבלי שהתגלו עד לטופלו, מיסיסיפי. כאשר כוחות הצפון נכנסו לקורינת' ב-30 במאי, הם גילו כי כוחות הדרום נעלמו.

לאחר הקרב

בזכרונותיו מציין ג'ון פופ כי מהלכיו הזהירים של האלק לא השכילו לנצל את מערך הכוחות של קציניו המוכשרים, ביניהם גרנט, שרמן, שרידן, תומאס, מקפרסון, לוגאן, ביואל, רוזקרנס ואחרים. בחודש אוקטובר 1862 ניסה כוח של צבא הדרום בפיקודו של מייג'ור גנרל ארל ון דורן לכבוש מחדש את העיר בקרב קורינת' השני, אך הובס בידי כוחותיו של מייג'ור גנרל ויליאם רוזקרנס.
מונין

מונין (מצרפתית: Monin) הוא שם מותג לסירופ במגוון רב של טעמים (למעלה מ-100 טעמים שונים), המשמשים בעיקר כמרכיבים בקוקטיילים.

היסטוריה

ז'ורז' מונין מצרפת הקים בשנת 1912 מפעל ליין ומשקאות אלכוהולים. החל משנת 1920 הוחל בייצור הסירופים. בשנת 1944 ירש בנו, פול מונין, את החברה והחליט לנטוש את ייצור היין ולהתמקד בייצור סירופים ובביסוס רשת לשיווקם ברחבי צרפת.
מטה החברה נמצא בעיר בורז' בצרפת. היא הספקית המובילה של סירופים בצרפת. היא מייצרת גם ליקרים, רסק פירות, תרכיזים ועוד. לקוחותיה הם מוסדות קולינריים כגון מסעדות, פאבים, מלונות. 
בשנת 1996 בנו של פול מונין, אוליבייה מונין, הקים מפעל ייצור בפלורידה, שהפך את חברת מונין לאחד היצרנים המובילים בעולם של סירופים איכותיים.
רוג'ר מור

ביוגרפיה

מוּר נולד בלונדון שבאנגליה, בגיל 15 נטש את התיכון והחל לעבוד בתור מאייר מתלמד בחברת אנימציה ב-1943. לאחר מכן שירת ביחידת בידור של הצבא הבריטי בגרמניה בתום מלחמת העולם השנייה והחל לשחק בסרטים בשנות הארבעים המאוחרות.
מור התמחה באולפן אנימציה גם לאחר סיום לימודיו התיכוניים, אולם פוטר לאחר שעשה טעות בעבודה על שקפים בעת הכנת סרט.
בתחילת שנות ה-50, עבד כדוגמן, והופיע במודעות פרסום לבגדי סריג.
ב-27 במאי 1950 הופיע באחת מהופעותיו המוקדמות בתוכנית "Drawing Room Detective" של ערוץ BBC שהיה הערוץ היחיד אז.
היגר לארצות הברית בשנת 1953 ושיחק במספר סדרות טלוויזיה. הופעתו הראשונה בקולנוע הייתה בשנת 1954 בסרט "הפעם האחרונה שראיתי את פריז". בשנת 1962 קיבל הכרה בינלאומית לאחר שכיכב בסדרה "The Saint" (נקראה בישראל "המלאך "), המבוססת על ספריו של הסופר הבריטי לסלי צ'רטריס, במשך 7 שנים.
בשנת 1973 הוצע לו תפקיד ג'יימס בונד, אותו גילם במשך שבעה סרטים עד שנת 1985- יותר מכל שחקן אחר בסדרה.

חיים אישיים

בשנת 1946, בגיל 19 התחתן עם השחקנית דורן ואן סטין. ב-1952 פגש את הזמרת דורותי סקוירס, וכעבור שנה הוא התגרש מאשתו והתחתן איתה. ב-1961, בזמן שצילם באיטליה, נטש מור את סקוירס לטובת השחקנית לואיסה מאטיולי, והוא גר איתה עד לנישואיהם ב-1969. למור בת ושני בנים ממאטיולי: הבן גאופרי הוא גם שחקן, ובעלים של מסעדה בלונדון, הבת, דבורה מור ביצעה הופעת אורח בסרט למות ביום אחר. מור ומאטיולי התגרשו ב-1993. לאחר מכן נישא מור לכריסטינה טאולסטרופ הדנית.
ב-1993 עבר מור בהצלחה ניתוח נגד סרטן הערמונית.
שימש כשגריר יוניסף מאז 1991 ועד למותו. היה מעורב בהפקת ווידאו אינפורמטיבי עבור PETA. היה ידוע כתומך של המפלגה השמרנית הבריטית.
נפטר בשנת 2017 ממחלת הסרטן.
צוות עבודה

צוות פתרון בעיה

מורכב מ-12-5 אנשים מאותה מחלקה הנפגשים מדי שבוע כדי לדון בדרכים לשיפור איכות ויעילות העבודה. חברי הצוות מציעים הצעות לשיפור תהליכי העבודה, אך לעיתים רחוקות הצעות אלו מיושמות בארגון.

צוות ניהול עצמי

קבוצת אנשים (לרוב 15-10) העוסקים באותו תחום ואחראים לביצוע עבודתם באופן עצמאי, ללא התערבות ישירה של המנהל הישיר בתחומי האחריות שהוגדרו מראש. לרוב, חברי הצוות מתכננים בעצמם את לוח הזמנים, קובעים את חלוקת העבודה, מקבלים החלטות תפעוליות ופועלים לפתרון בעיות בעצמם. כתוצאה מכך, החשיבות של המנהל הישיר פוחתת, ולעיתים הצורך בו נעלם לגמרי. עם זאת, למרות שחברי הצוות מדווחים על שביעות רצון גבוהה מהעבודה, יש להם שיעור היעדרויות גבוה. ממצאים הראו שגורמים שונים משפיעים על אפקטיביות הצוות, למשל, צמצומים בארגון, חוזק הנורמות בקבוצה, אופי המשימות ואופן חלוקת התגמולים.

צוות פונקציונלי

מורכב מעובדים שהם באותה רמה היררכית בארגון, בעלי תפקידים שונים הפועלים יחד להשלמת המשימה. היתרון של הצוותים האלו הוא שהם מאפשרים לחברי הצוות לחלוק מידע, לפתח תוכניות חדשות, לפתור בעיות ולתאם בין פרויקטים מורכבים. אבל קשה מאוד לנהל צוותים מסוג זה. השלבים הראשונים של הקמת צוות פונקציונלי נוטים להתארך, בגלל השונות הגבוהה בין חברי הצוות.
רוחות מלחמה (מיני-סדרה)

תגובת הקהל ופרסים

הסדרה נחלה הצלחה בקרב הקהל האמריקאי ונחשבה לסדרה עשויה היטב, מה שזיכה אותה בפרסים רבים וביניהם מועמדויות לפרס גלובוס הזהב, וזכיות בפרס אמי בקטגוריות: המיני-סדרה הטובה ביותר, הלבשה, ואפקטים מיוחדים, וכן מועמדויות בשמונה קטגוריות נוספות: ניהול אומנותי, בימוי, עריכה, עריכת סאונד, מיקס סאונד, הפקה (דן קרטיס), שחקן המשנה הטוב ביותר (ראלף בלאמי בתפקיד פרנקלין דלאנו רוזוולט), ושחקנית המשנה הטובה ביותר (פולי ברגן בתפקיד רודה הנרי).
עדן ענבר

עדן ענבר (נולד ב-11 בינואר 1972) הוא עורך דין ומאמן כדורסל ישראלי, המאמן כיום את קבוצת מכבי בנות אשדוד ונבחרת ישראל בכדורסל נשים.

ביוגרפיה

ענבר סיים את לימודי התואר הראשון במשפטים באוניברסיטת חיפה בשנת 1998. הוא חבר לשכת עורכי הדין משנת 1999. כיום הוא שותף במשרד עורכי הדין "אטיאס פרוכטר ושות'", כמומחה בתחום ההתדיינות והשלטון המקומי.
במקביל לעיסוקו כעורך דין מאמן ענבר בקבוצות כדורסל נשים, בין הקבוצות אותן אימן היו הפועל חיפה/מוצקין, מכבי רמת חן ומכבי בנות אשדוד, איתה הגיע אף לסדרת גמר האליפות בעונת 2009/2010. 
בעונת 2010/2011 זכתה אליצור רמלה תחת הדרכתו בטרבל בו זכתה הקבוצה בהישג חסר תקדים, כאשר בעונה אחת זכתה בגביע המדינה, באליפות ליגת העל לנשים ובגביע היורוקאפ.
בסיום עונת 2014/15 עזב את אליצור רמלה לאחר 5 שנים וב-1 ביולי 2015 מונה בשנית למאמן מכבי בנות אשדוד.
לקראת עונה 2019/20 מונה למאמנה של מכבי רמת חן
קרב כפר שלמא

רקע

מרד החשמונאים שפרץ במודיעין וסביבתה, תוך שנים בודדות התפשט לאזורים רבים ובהם, עבר הירדן, הגלעד, הבשן, הגליל, ואדום. בארבעת הקרבות הראשונים המרכזיים נחלו המורדים היהודיים ניצחונות, ובקרב החמישי ספגו מפלה. בשל יריבויות פוליטיות בין עוצרי הממלכה הסלאוקית ליסיאס ופיליפוס, לא דוכא המרד כליל, ואף נחתם הסכם בין אנטיוכוס החמישי וליסיאס עוצרו, לבין המורדים היהודיים, אשר העניק להם חירות דתית מלאה וביטול גזירות אנטיוכוס הרביעי.
אנטיוכוס וליסיאס הודחו מכסאם ונרצחו בשנת 162 לפנה"ס על ידי דמטריוס הראשון אשר השתלט על הממלכה הסלאוקית. דמטריוס לא ראה בעין יפה את האוטונומיה החשמונאית ביהודה ורצה להחזיר את המצב לקדמותו.
לשם כך הוא שלח כוח צבאי גדול אשר עמד בראשו בקכידס. המורדים לא התייצבו נגד הצבא הגדול שהוביל בקכידס והוא החזיר את השלטון בירושלים לסלאוקים, והעלה לכהונה גדולה את אלקימוס המתיוון, לאחר מכן ביצע פעולות "טיהור" והרג מנהיגים דתיים בבאר זית, אך הוא לא הספיק לבער את קני המרד, והיה צריך לעזוב את הארץ, בשל אילוצים צבאיים אשר נבעו מהתדרדרות במחוזותיה המזרחיים של הממלכה.

מקורות

הקרב נזכר בספר מקבים א' (ז' 26–32) אך לא בספר מקבים ב'. תיאור הקרב קצר ותמציתי ויש בו רק את מקום הקרב, ומספר חללי האויב.

פיקוד

ניקנור, בכיר בצבא הסלאוקי החליף את בקכידס. והוא מונה למושל צבאי ואזרחי (סטרטגוס). בתפקידו הקודם היה מפקד מאגר הפילים הסלווקי. מקום מושבו היה עם כוחות הסלאוקיים ששהו במצודת החקרא.

עילה

על פי אבי יונה כוונתו הייתה לשחרר את קווי התחבורה שלו עם הבסיסים היוונים שם, אף שעמדה לרשותו דרך בית צור. היא הייתה ארוכה מאוד, וניקנור שאף לפתוח את הדרך הקצרה דרך בית חורון.

מהלך הקרב

ניקנור הצליח בתחילה להביס כוח מורדים קטן בפיקודו של שמעון התרסי בקרב ליד כפר דסאו, אך כוחו היה מצומצם והוא ניסה לסיים את המרד במשא ומתן, ואף בדרכי עורמה שבו יהרוג את יהודה.
ניקנור ניסה לפתות את יהודה ואת מנהיגי המרד אל מארב, אך מזימתו התגלתה, והוא נאלץ לצאת עם גיסותיו לקרב פנים אל פנים נגד המורדים. ניקנור הגיע מהחקרא מדרום לצפון ואילו יהודה הגיע מהרי גופנא מצפון לדרום.
הצבאות נפגשו בקרב בכפר שלמא - היא חרבת סלמא. בקרב זה ניגף ניקנור, ומאות מלוחמיו נהרגו, אך לא הייתה זו מפלה מוחלטת, וניקנור אולץ לשוב לירושלים להתבצר בחקרא. תוצאת קרב זה הבהירה לניקנור כי המרחב מצפון לירושלים נמצא בשליטתו של יהודה המכבי, וניקנור נמצא בסכנת מצור.

מיקום היסטורי

אבל הציע בתחילה לזהות את כפר שלמה עם חרבת ארהא (ליד הכפר א-רם), אולם במקום נתגלו שרידים ערבים בלבד. גם בחרבת סלמיא שליד הכפר סרדא, ובשעב א סלמא, כקילומטר ממערב לרמאללה, התגלו ממצאים דומים. מאוחר יותר הציע אבל לזהות את כפר שלמה עם חרבת עיד (31°51′19″N 35°10′54″E), דרומית לרמאללה, בין קלנדיה לשכונת גבעת זאב, בגבעה מול גבעון המכונה בפי הערבים חרבת סלמא, ואף שהממצאים במקום הזה הם רומים וביזנטים יש לזכור כי בתקופה היוונית, רק בחלק קטן מהמקומות נמצאו קרמיקה מאותה תקופה. בר כוכבא מקבל השערה זו של אבל, וטוען כי מדבר זה ניתן לראות את הדיוק הרב של בעל ספר מקבים א'.
ידע חברה למחקר ופתוח

ידע חברה למחקר ופתוח בע"מ המוכרת בשם המקוצר ידע, היא חברת מסחור ידע בבעלותו של מכון ויצמן למדע, אשר הוקמה בשנת 1959 ועוסקת במסחור הידע שנצבר במכון.
מכון ויצמן מעודד שיתוף פעולה עם ישויות מסחריות לקידום תעשיות הייטק וביוטכנולוגיה, במיוחד במדינת ישראל. חברת ידע היא הזרוע המסחרית של המכון, העוסקת בפיתוח, שיווק ומסחור של מוצרים המתבססים על ממצאים מחקריים וידע אקדמי אשר מצטבר אצל מדעני המכון, ומפנה ממצאים אלה ליישומים מעשיים, בעלי פוטנציאל עסקי.
מערכת היחסים בין מדעני המכון לבין ישויות מסחריות או עסקיות מנוהלת על ידי כללי הקניין הרוחני של מכון ויצמן. מאז הוקמה חברת "ידע", היא הייתה מעורבת ברישום של כ-1,400 משפחות פטנטים. מאז שנת 1973 חתמה על 169 הסכמים עם חברות ישראליות לניצול הפטנטים השונים, והקימה 42 חברות (21 מתוכן הוקמו משנת 2000 ואילך).
על תהליך המסחור של הידע המדעי והטכנולוגי שנצבר אצל מדעני מכון ויצמן מופקד סגן הנשיא ליישומים טכנולוגיים, המכהן גם כיושב ראש "ידע". בתפקיד זה משמש כיום (2011) פרופ' מרדכי שבס.
מנכ"ל החברה הוא גיל גרנות מאיר.
אנדרוס MarkV-A1

אנדרוס MarkV-A1 הוא רובוט סילוק פצצות (ס"פ) תוצרת ארצות הברית שתוכנן על ידי נורת'רופ גראמן. הוא שייך לסדרת רובוטי רמוטק אנדרוס (Remotec ANDROS) הכוללת עוד רובוטי סילוק פצצות.

מבנה והנדסה

ממדיו של הרובוט הם כגודלה של מכסחת דשא גדולה ומשקלו עומד על 363 ק"ג 
הוא מצויד בזרוע תלת-מפרקית ארוכה שבקצה צבת, מצלמת וידאו ורובה ציד לטיפול במטעני חבלה. המזקו"ם של הרובוט נרשם כפטנט והוא מתוכנן לעבירות בתנאי שטח קשים. בסך הכל לרובוט יש 4 מצלמות וידאו צבעוניות, כולל מצלמה המורכבת בראש הרובוט. הרובוט כולל גם מספר מיקרופונים, פנסים וחיישנים שונים.