google/wiki40b huggingface dataset:
משלחת לואאיסה

גארסייה חוֹפְרֶה דה לוֹאֵַאִיסָה (בספרדית: García Jofre de Loaísa;‏ 1490 - 30 ביולי 1526) היה מגלה ארצות ספרדי מן המאה ה-16, שהצטווה על ידי המלך קרלוס הראשון לפקד על משלחת לאסיה, שנודעה בשם "משלחת לואאיסה". בשנת 1525 נשלחה בנתיב המערבי ליישב את איי התבלינים באיי הודו המזרחית, וכך חצתה את האוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס השקט. יותר מ-450 איש הפליגו במשלחת, בהם בעלי מלאכה שונים וצוות מנהלי, במטרה להקים מושבות ספרדיות קבועות באיי הודו המזרחית.

היסטוריה

צי של שבע ספינות השתתף במשלחת: "סנטה מריה דה לה ויקטוריה", "אספיריטו סנטו", "אנונסיאדה", "סן גבריאל", "סנטה מריה דל פאראל", "סן לסמס" ו"סנטיאגו". חופרה דה לואאיסה התמנה לרב חובל יחד עם חואן סבסטיאן אלקאנו, שהגיע אל איי התבלינים בשנת 1521 במשלחת של מגלן.
הצי הפליג מלה קורוניה ב-24 ביולי 1525, והגיע לחופי פטגוניה בינואר 1526. בשבועות הבאים, התכנס הצי והתפזר לחלופין עקב רוחות עזות, בשעה שניסה ללא הצלחה להיכנס אל מצר מגלן. שתי ספינות נטרפו ואחת שינתה כיוון אל האוקיינוס האטלנטי וערקה מן המשלחת. בסופו של דבר הגיעו ארבע הספינות הנותרות, במזג אוויר סוער, אל האוקיינוס השקט במאי, שם נפוצו שוב, הפעם לצמיתות, בעוד סופה.
"סן לסמס", ספינה תלת-סיפונית, נעלמה כליל בשעת הסופה. ה"סנטיאגו" הפליגה צפונה ובמסע מדהים של 10,000 ק"מ הגיעה לחוף האוקיינוס השקט של מקסיקו ביולי 1526, ובכך ביצעה את השיוט הראשון מאירופה לחוף המערבי של צפון אמריקה.
הספינה השלישית, "סנטה מריה דל פאראל", הפליגה באוקיינוס השקט והגיעה אל איי סאנגיר סמוך לחוף הצפוני של סולאווסי, שם עלתה הספינה על שרטון ואנשי צוותה נקטלו או נשבו לעבדות בידי הילידים. משלחת ספרדית אחרת, שהגיעה ממקסיקו ב-1528, הצילה ארבעה מהם. התלת-סיפונית "סנטה מריה דה לה ויקטוריה" הייתה היחידה שהשלימה את הקפת העולם והגיעה אל איי התבלינים בספטמבר 1526.
לואאיסה עצמו מת מצפדינה ב-30 ביולי 1526, אלקנו הלך לעולמו ימים ספורים אחריו, ואלונסו די סאלאסאר שלושה שבועות לאחר זאת. אינייגס הגיע אל איי ויסאיאס ומינדנאו בפיליפינים ואל איי מולוקה, אבל מת מהרעלת מזון. רק אנדרס דה אורדאנטה ועוד 24 אנשים שרדו ונחתו בשלום על איי התבלינים. הם חזרו לספרד בשנת 1536, בארמדה של הודו הפורטוגזית ותחת משמר פורטוגזי.

בתרבות

המותחן של גרג סקואן, "הקסדה הספרדית", מתחקה לכאורה אחר גורלה של "סן לסמס". הספר מתבסס על התאוריה של רוברט לנגדון, לפיה עלתה הספינה על שרטון באי האלמוגים אמאנו (חלק מפולינזיה הצרפתית של ימינו), שם השליכה לים חלק מתותחיה כדי לצוף ואז עשתה דרכה אל טהיטי, שם נותרו חלק מאנשי הצוות, כאשר האחרים המשיכו בדרכם וגילו את ניו זילנד.
אריק באנה

ביוגרפיה

באנה נולד במלבורן, ויקטוריה שבאוסטרליה למשפחה נוצרית. אביו אוון יליד-קרואטיה שעסק כמנהל לוגיסטי בקטרפילר, ואמו אלינור ילידת-גרמניה הייתה מעצבת שיער. לו שני אחים גדולים. את ילדותו בילה בפרבר טולהמרין אשר במערב העיר.
כנער צפה באנה בסרט "מקס הזועם", בכיכובו של השחקן האמריקאי מל גיבסון, והחליט שהוא רוצה להיות שחקן קולנוע. ב-1991 החל לערוך מופעי סטנד-אפ כברמן במלון מקומי במלבורן.

קריירה

ב-1993 ערך באנה את הופעתו הטלוויזיונית הראשונה בתוכנית "Tonight Live", ההופעות שלו בתוכנית העניקו לו מקום בתוכנית המערכונים "Full Frontal". בעקבות הופעותיו הקומיות המצליחות הוציא ב-1994 אלבום קומדיה בשם "Out of Bounds".
ב-1997 הופיע באנה בסדרה קומית פרי עטו "The Eric Bana Show". על תוכניתו קיבל באנה את פרס לוגי, פרס הטלוויזיה האוסטרלית. באותה השנה רשם באנה את הופעתו הראשונה בסרט אוסטרלי, בקומדיה "הטירה".
בשנת 2000 השתתף באנה בדרמת הפשע האוסטרלית "צ'ופר". בסרט שיחק באנה את דמותו של צ'ופר ריד, פושע ואסיר אוסטרלי לשעבר, בשביל התפקיד גילח באנה את שיערו והעלה כ-30 קילוגרמים. על תפקידו בסרט קיבל באנה את פרס האקדמיה האוסטרלית לקולנוע. תפקיד זה סלל את דרכו של באנה להוליווד. הבמאי רידלי סקוט התרשם מאוד מיכולת המשחק של באנה בסרט צ'ופר והחליט ללהק אותו לסרטו "בלאק הוק דאון". בסרט גילם באנה את דמותו של סמל ראשון נורם "הוט" גיבסון. למען התפקיד השיל מעצמו באנה את כל השומנים שאגר לצורך צילומי הסרט צ'ופר, באנה אף התאמן עם יחידת לוחמה מיוחדת בארצות הברית שם למד כיצד לירות ברובה.
ב-2003 נבחר באנה על ידי הבמאי אנג לי לגלם את גיבור הסרט "הענק" (האלק/פרופסור באנר) לצידה של ג'ניפר קונלי. על תפקידו בסרט קיבל באנה שבחים רבים מצד המבקרים. כמו כן, באותה שנה דיבב באנה בסרט האנימציה שובר הקופות "מוצאים את נמו". ב-2004 שיחק באנה באפוס ההיסטורי "טרויה" לצד בראד פיט ואורלנדו בלום, וגילם את דמותו של הנסיך המיתולוגי הקטור.
ב-2005 שיחק באנה בסרטו של סטיבן ספילברג "מינכן", בסרט גילם את דמותו של סוכן המוסד אבנר קאופמן, המבוססת על דמותו של יובל אביב, במהלך מבצע זעם האל לחיסול חברי חוליית ספטמבר השחור. שנתיים לאחר מכן שיתף פעולה עם השחקנית דרו ברימור בדרמה הקומית "לשחק עם המזל". באותה שנה קיבל באנה את פרס האקדמיה האוסטרלית השני שלו על תפקידו בסרט "אבי רומולוס".
בשנת 2008 שיחק באנה לצידן של סקרלט ג'והנסון ונטלי פורטמן בדרמה הרומנטית "נערת בולין האחרת". בסרט גילם באנה את דמותו של הנרי השמיני, מלך אנגליה. ב-2009 שיחק באנה בתפקיד הנבל קפטן נרו בסרטו של ג'יי ג'יי אברהמס "סטארטרק", הסרט ה-11 בסדרת סרטי מסע בין כוכבים.
בשנת 2017 שיחק בסרט "קינג ארתור: אגדת החרב", פנטזיה היסטורית על המלך ארתור אשר הפך למיתוס. בסרט באנה מגלם את יות'ר פנתדרגון, לצידם של צ'ארלי האנם, ג'וד לאו, אסטריד ברג'ס פריסבי ודג'ימון הונסו.
בשנת 2019 שיחק באנה בסדרה" ג' ון הנבל" מבית היוצרים של נטפליקס, המבוססת על סיפור אמיתי, הסדרה זכתה לשבחים רבים ואף הייתה מועמדת לפרסים כגון "מיני הסדרה הטובה ביותר"

חיים אישיים

ב-1995 הוא הכיר את אשת יחסי הציבור רבקה גלסון, על סט הצילומים של הסדרה "Full Frontal". השניים התחתנו ב-1997. לזוג נולדו 2 ילדים, קלאוס (1998) וסופיה (2001).
באנה הוא חובב פוטבול אוסטרלי ואוהד את קבוצת St Kilda Football Club.
אולד ביילי

אולד ביילי (באנגלית: Old Bailey - "ביילי הישן") הוא בית המשפט הפלילי של לונדון שבאנגליה. פירוש המילה "ביילי" הוא חלק מטירה.

היסטוריה של המבנה

במקום שבו עומד כיום בית המשפט עמד בימי הביניים בית הכלא ניוגייט. הבניין הנוכחי נבנה בשנת 1907 על פי תכנונו של האדריכל א' ו' מאונטפורד. בראש כיפת המבנה ניצב פסלה של אלת הצדק הרומית – התגלמות הצדק – מאת הפסל פ' ו' פומרוי. בניגוד לייצוגו של הצדק בפסלים רבים, שבהם מכוסות עיני האישה המגלמת אותו, במקרה זה עיניה גלויות. האישה מחזיקה בידה הימנית חרב, המסמלת את כוח בתי המשפט להעניש, ובידה השמאלית מאזניים, המסמלים את השוויון בפני החוק.
הבניין ניזוק במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה. לאחר תום המלחמה שוקם המבנה. בין השנים 1970–1972 נבנה אגף חדש בבניין ובו אולמות משפט בסגנון מודרני.

מנהגים מיוחדים

בשל גילו של הבניין נשמרו בו מסורות היסטוריות רבות שאין נוהגים עוד לפיהן במקומות אחרים בבריטניה. כך למשל, בעת פנייה לשופט המכהן באולד ביילי יכונה השופט "אדוני הלורד" ("My Lord") בעוד שביתר בתי המשפט בבריטניה מכונה השופט "כבודו" ("Your Honour"), תואר נמוך יותר.
עיצוב אינטראקציה

היסטוריה

השם עיצוב אינטראקציה נטבע על ידי ביל ורפלנק וביל מוגרידג' באמצע שנות השמונים. מוגרידג' עיצב מחשב נייד במסגרת חברת IDEO. הוא מתאר את הרגע שקיבל לידיו את המחשב שעיצב, הדליק אותו, ושקע לתוך החוויה הדיגיטלית. הוא הבין שהעיצוב אינו נגמר במוצר הפיזי וטבע את הביטוי.
ב-1994 נפתחה תוכנית הלימודים הראשונה שהוגדרה בשם זה באוניברסיטת קרנגי מלון. ב-2001 הקימה גיליאן קרמפטון סמית את בית הספר הראשון שהוקדש לתחום זה - Interaction Design Institute Ivrea באיטליה.
דוד שרן

ביוגרפיה

לשרן תואר ראשון במזרחנות ובגאוגרפיה ותואר שני בלימודי משפט ובהיסטוריה של ארצות הברית. הוא סגן-אלוף במילואים. נשוי להגר קאופמן, לשעבר מנהלת לשכתו של השר סילבן שלום ומזכירת "עמידר".
בשנת 1999 שימש שרן יועצו של יובל שטייניץ, שכיהן כיו"ר ועדת החוץ והביטחון של הכנסת. בשנת 2009, עם מינויו של שטייניץ לשר האוצר, היה שרן ראש המטה שלו, ושימש בתפקיד זה עד שנת 2013. לאחר פרישתו מתפקיד זה מונה שרן למזכיר חברת קו צינור אילת אשקלון.
בנובמבר 2014 יצא לחופשה ללא תשלום מעבודתו בקצא"א, והחל למלא את תפקיד מנהל לשכת ראש הממשלה בנימין נתניהו. נתניהו ששימש גם כשר התקשורת מינה תחילה את שרן לטפל בנוסף בתחום התקשורת במשרדו, אולם כעבור חודש החליט נתניהו למנות את עו"ד איתן צפריר כראש מטה המשרד. במאי 2016 הוחלט על מינויו למזכיר הממשלה אך באוגוסט אותה שנה הוחלט שלא יתמנה לתפקיד. בעקבות זאת התפטר שרן וחזר לתפקידו בקצא"א.
ב-3 בספטמבר 2017 נעצר שרן בחשד לקבלת שוחד במסגרת פרשת הצוללות והורחק מתפקידו בקצא"א. באוקטובר 2017 הורחק ל-30 יום נוספים מתפקיד מזכיר קצא"א. ב-2 במרץ 2018 פורסם כי שרן מסר עדות מקיפה בתיק 4000, בזמן שראש הממשלה ורעייתו נחקרו במקביל.
בנובמבר 2018 הודיעה המשטרה כי נתגבשה תשתית ראייתית נגד שרן לביצוע עבירות שוחד, מרמה והפרת אמונים, קשירת קשר לביצוע פשע, הלבנת הון ועבירות מע"מ בפרשת הצוללות.
בפברואר 2019, התמודד בפריימריז של הליכוד על משבצת של נציג מחוז תל אביב לקראת הבחירות לכנסת ה-21. הוא היה היחיד מבין המתמודדים שזכה לתמיכה מפורשת של יו"ר המפלגה בנימין נתניהו אך הפסיד למתמודדת מיכל שיר ולא נבחר לכנסת.
סטימוביל

מנוע קיטור

מנוע קיטור הוא מנוע בעירה חיצונית בוכנאי, המופעל על ידי לחץ קיטור.
שני חלקיו היסודיים של מנוע הקיטור הם צילינדר ובוכנה. קיטור בלחץ גבוה, המיוצר בדוד קיטור, מסופק אל הצילינדר על ידי שסתום חלוקה, המונע באמצעות מערכת מוטות על ידי הבוכנה עצמה. הקיטור הנכנס לצילינדר דוחף את הבוכנה מטה. לאחר דחיפת הבוכנה וביצוע העבודה המכנית, יוצא הקיטור מן הצילינדר כשהטמפרטורה והלחץ שלו נמוכים יותר, והוא מעובה למים על ידי קירורו במעבה. המים החמים מוזרמים אל דוד הקיטור לשימוש חוזר. מנגנון ארכובה הופך את התנועה הקווית של הבוכנה לתנועה סיבובית של גל ארכובה, אשר מניע במקרה הנ"ל את רכב הקיטור.
משה כרמל

ביוגרפיה

משה כרמל נולד במינסק-מאזובייצק שבפולין, אז חלק מן האימפריה הרוסית.
הוא עלה לארץ ישראל ב-1924. היה פעיל בנוער העובד ונמנה עם מייסדי קיבוץ נען בשנת 1930.
לאחר פרישתו מצה"ל החל בלימודים אקדמיים.
בוגר האוניברסיטה העברית בלימודי היסטוריה ופילוסופיה ובוגר המכון למדעי המדינה בפריז.

שירות צבאי

הצטרף ל"ההגנה" בתור מפקד קורס הקצינים של הארגון לפני קום המדינה. בשנים 1939–1941 נאסר בכלא עכו, ובזמן שהותו בכלא כתב יומן שמאוחר יותר התפרסם כספר תחת הכותרת "מבין החומות" בחתימת "אסיר עברי". לאחר מכן היה קצין גדנ"ע ארצי מטעם ההגנה (1942–1943).
ערב מלחמת העצמאות היה מפקד מחוז חיפה. בסוף פברואר מונה למפקד חטיבת כרמלי אשר כבשה, בין היתר, את חיפה ואת הגליל המערבי כולל עכו. בסוף מאי 1948 מונה למפקד חזית הצפון. תחת פיקודו נכבשו נצרת, שפרעם, ציפורי ועוד, במבצע דקל ויתר הגליל במבצע חירם. ביוני החליף את שמו מ"זליצקי" ל"כרמל".
בתור האלוף הראשון של פיקוד הצפון, ייצב קו לאורך כביש הצפון והניס את כוחות צבא ההצלה של קאוקג'י אל מעבר לגבול. בימיו שרר שקט יחסי בגבולות, לאחר שנחתמו הסכמי שביתת הנשק עם שלוש שכנותיה של ישראל.
כרמל פרש מצה"ל ב-1950 בדרגת אלוף.

כפוליטיקאי ואיש ציבור

בתחילה היה חבר סיעה ב' במפא"י ובשנת 1944 נמנה עם מייסדי "התנועה לאחדות העבודה".
בשנת 1954 פרש ממפ"ם והיה ממקימי מפלגת אחדות העבודה - פועלי ציון. בבחירות לכנסת השלישית הוצב ברשימת המפלגה במקום ה-12, אך המפלגה קבלה רק 10 מנדטים. למרות זאת, הוא מונה לשר התחבורה כנציג מפלגתו עד לסוף אותה הקדנציה (דצמבר 1959).
בסוף ספטמבר 1956 השתתף במשלחת הישראלית לוועידה שהתקיימה בצרפת, בה נידון שיתוף פעולה נגד מצרים, שהפך למבצע קדש. במהלך הטיסה מעל צפון אפריקה, דרך כרמל על מכסה פתח ההפצצה של המטוס החשוך ונפל בעדו. הוא אחז בדפנות הפתח כשפלג גופו התחתון השתלשל מחוץ למטוס ונגרר פנימה על ידי אחד מאנשי הצוות. שלוש מצלעותיו נשברו, אולם הוא השתתף בוועידה כמתוכנן.
ביוני 1958, לאחר התפטרותו מהכנסת של יצחק טבנקין, נכנס כרמל לכנסת וכיהן בה בין השנים 1958–1966 ו-1969–1977. כמו כן, שב כרמל לכהן בין השנים 1965–1969 כשר התחבורה.
כרמל שימש גם כעורך הראשי של "למרחב" - ביטאונהּ של "אחדות העבודה -פועלי ציון".
לאחר כהונתו בכנסת שימש יו"ר מועצת המנהלים של חברת אל על.
בשנת 1993 הוענק לו התואר יקיר העיר תל אביב-יפו.
משה כרמל נפטר בתל אביב בגיל 92, ונטמן בבית העלמין קריית שאול. הוא הותיר אחריו שתי בנות. על שמו רחוב בחיפה.
מעמידות פנים

עונה ראשונה

בתיכון הסטר בפרברי העיר אוסטין שבטקסס, להיות שונה מזכה אותך בפופולריות. קארמה אשקרופט (קייטי סטיבנס) וחברתה הטובה ביותר איימי רודנפלד (ריטה וולק) מנסות הכל כדי להתבלט, אך לשווא. במקביל, חברן לספסל הלימודים שיין הארווי (מייקל ווילט), גיי מוצהר, מזמין אותן למסיבה בביתו לאחר שהוא יוצא מנקודת הנחה מוטעית שהשתיים הן לסביות בארון. קארמה ואיימי מגיעות למסיבה אשר במהלכה נעשה להן אאוטינג שקרי כזוג לסביות, ומכיוון שמעולם לא היו בבית הספר זוג לסביות - החשיפה מעניקה להן, בעל כורחן, מועמדות לזוג מלכות נשף הסתיו. בעקבות הגילוי הפופולריות של קארמה ואיימי מתחילה לצבור תאוצה, ולפיכך השתיים מחליטות להמשיך בהצגה בפני כל בית ספר. בהמשך קארמה מושכת את תשומת לבו של ליאם בוקר (גרג סולקין), הנער החתיך והמקובל של שכבה, מה שהופך אותה למאושרת ומדרבן אותה להמשיך להעמיד פנים, אולם ככל שהזמן עובר איימי מצדה מתחילה להבין שאולי הרגשות שיש לה כלפי קארמה הם אמתיים ועמוקים הרבה יותר ממה שחשבה.
ברודוויי (רחוב)

ברודוויי (באנגלית: Broadway) היא שדרה ארוכה ורחבה, החוצה את רובע מנהטן המרכזי בניו יורק לכל אורכו, מדרום-מזרח לצפון-מערב. ברודוויי אף ממשיך צפונה מחוץ לתחומי מנהטן והעיר ניו יורק, והמשכו מגיע למחוז וסטצ'סטר במדינת ניו יורק.

תיאור

ברודוויי הוא אחד מצירי התנועה העיקריים והוותיקים בעיר, ופירוש שמו הוא "דרך רחבה". גם ברבות מערי צפון אמריקה ישנו רחוב ראשי הנקרא בשם זה.
בניגוד למרבית רחובותיה ושדרותיה של מנהטן, הבנויים כרשת שתי וערב ויוצרים הצטלבויות בזוויות ישרות, ברודוויי עובר במסלול אלכסוני לאורך העיר ואינו מקביל לרחובות אחרים. הסיבה לכך היא שברודוויי נסלל על נתיבה של דרך היסטורית שיצאה מהמושבה ההולנדית ניו אמסטרדם בקצה הדרומי של האי מנהטן והמשיכה צפונה, עוד לפני שתוכננו ונבנו מרבית רחובותיה ושדרותיה של מנהטן. עם התפתחותה של העיר צפונה ובנייתה בצורה מתוכננת יותר, נשמר התוואי המקורי של ברודוויי, והוא שולב באמצעות כיכרות וצמתים מסודרים במפגשיו עם הרחובות והשדרות המאוחרים יותר.

ברודוויי כמושג

בשנות ה-20 של המאה ה-20 החלו להתמקם לאורכו, בחלקו המרכזי שבסמוך לכיכר טיימס (Times Square), בין הרחובות 40 ל-50 וסביבותיהם, התיאטראות העיקריות של העיר ניו יורק, ובמיוחד אלו שהתמחו בסוגת המחזמר. כך הפך המושג "ברודוויי" לשם נרדף לתעשיית התיאטרון הממסדית של העיר ניו יורק וארצות הברית בכלל – כפי שהמושג "הוליווד", שם אזור בלוס אנג'לס – הפך לשם נרדף לתעשיית הקולנוע האמריקאית. כפועל יוצא מכך נטבע גם המושג "אוף-ברודוויי" (Off-Broadway – מחוץ לברודוויי) כשם נרדף לתיאטרון השוליים ותיאטרון פחות ממוסד ופחות ממוסחר. כיום, המונחים "ברודוויי" ו"אוף-ברודוויי" בתחום התיאטרון מתייחסים יותר לסוגה, גודל ההפקה ומסחריותה מאשר למיקום הפיזי של התיאטרון.
ברחוב 28 מערב, המצטלב עם ברודוויי התפתחה תעשיית המוזיקה הפופולרית, שנועדה כדי לשרת את מחזות הזמר של ברודוויי. הרחוב, שזכה לכינוי "סמטת טין פאן" הפך לשם כולל לתעשיית המוזיקה הפופולרית בשיאה.
ג'ף רסקין

ג'ף רסקין (באנגלית: Jef Raskin)‏ (9 במרץ 1943 - 26 בפברואר 2005) היה מומחה יהודי-אמריקאי לאינטראקציה בין בני אדם למחשב. רסקין מוכר בהיותו מייסד פרויקט מקינטוש עבור חברת אפל בשנות ה-70 המאוחרות.

שנותיו המוקדמות

רסקין נולד בעיר ניו יורק בניו יורק, ארצות הברית. הוא קיבל תארים ראשונים במתמטיקה ובפילוסופיה מאוניברסיטת סטוני ברוק. ב-1967 קיבל רסקין תואר שני במדעי המחשב מאוניברסיטת פנסילבניה. תוכנת המחשב הראשונה שלו, תוכנת מוזיקה, הייתה חלק מהמחקר שלו בלימודי התואר השני.
מאוחר יותר למד רסקין בתוכנית לימודים לתארים מתקדמים במוזיקה באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו, אך הפסיק את לימודיו כדי ללמד שם אמנות, צילום ומדעי המחשב, כעוזר פרופסור משנת 1970 ועד 1974. לעיתים היה כותב בכתבי-עת בנושא מחשבים, כדוגמת Dr. Dobb's Journal.

עבודתו באפל

רסקין פגש לראשונה את סטיב ג'ובס וסטיב ווזניאק (מייסדי חברת אפל) בהצגת הבכורה של המחשב האישי Apple II ב"יריד המחשבים של החוף המערבי" שהתקיים אז בפעם הראשונה. ג'ובס שכר את שירותיו כדי שיכתוב את מדריך השימוש ל-Apple II BASIC Programming. בינואר 1978 הצטרף רסקין לאפל כמנהל הפרסום, והיה העובד ה-31 של החברה. לאחר זמן מה הוא המשיך בתור מנהל פרסומים וסיקור מוצרים חדשים, ובנוסף עבד על תהליך האריזה.
מתוך אחריותו לתיעוד ובחינה, היה רסקין בעל השפעה רבה בתכנון המוקדם של הפרויקטים. מכיוון ש-Apple II הציג תווים רק במסך של 80 עמודות, המחלקה שלו השתמשה ב-Polymorphic Systems 8813 (מכונה מבוססת אינטל המריצה CP/M), לכתיבת מסמכים; מה שזירז את פיתוח כרטיסי התצוגה של 80 עמודות והתאמת עורך טקסט ל-Apple II. הניסיון שלו כבוחן Applesoft BASIC נתן לו את ההשראה לעיצוב מוצר מתחרה, Notzo BASIC אשר אף פעם לא יושם. כאשר ווזניאק פיתח את כונן הדיסקים הראשון ל-Apple II, רסקין חידש את הקשרים שלו עם אוניברסיטת קליפורניה ועודד אותם להמיר את מערכת ההפעלה UCSD Pascal System (הכוללת גרסה של שפת התכנות פסקל) ל-Apple II, אשר אפל לאחר מכן השיקה כ-Apple Pascal. במשך מספר שנים, עורך הטקסט של Apple Pascal עבד על Apple II ו-Apple III.

חיים אישיים

בשנת 1982 התחתן רסקין עם לינדה ס. בלום. נולדו להם 3 ילדים יחד - אזה, אביבה ואיניא.
בדצמבר 2004 אובחן רסקין ונמצא חולה בסרטן הלבלב, הוא נפטר ב-26 בפברואר 2005 בפסיפיקה, קליפורניה בגיל 62.
קטה (קמרון)

גאוגרפיה

קטה ממוקמת כ-107 ק"מ מבירת המחוז ברטואה וכ-359 ק"מ מבירת המדינה יאונדה. בנוסף העיירה נמצאת כ-13 ק"מ מהגבול של קמרון עם הרפובליקה המרכז-אפריקאית.

תנועה ותחבורה

קטה ממוקמת ליד הכביש D25.
אליפות היקום

אליפות היקום (באנגלית: Universe Championships) היא אירוע פיתוח גוף שנתי שמתקיימת על ידי האגודה הלאומית של מפתחי הגוף לחובבים (NABBA). באירוע חלים מספר תחרויות: מר יוניברס של NABBA (חובבני ומקצועני), מיס פיזיק, מיס פיגר.
נערכה לראשונה בשנת 1948. במקור האירוע היה אמור להתקיים רק עבור מפתחי גוף גברים חובבנים אך בשנת 1952 הוספה תחרות מקצועניות. ארגון NABBA מגדיר חובבן בתור מישהו שמשתתף בתחרות ולא מצפה לקבל פרס כספי. מיס פיזיק תחרות לנשים הוספה ב-1966 ותחרות מיס פיגר הוספה בשנת 1986.

מר יוניברס

"מר יוניברס" היא תחרות פיתוח גוף. האתלטים בה נשפטים על פי סימטריה, פרופורציות, גודל ובהירות של כל קבוצת שרירים. רוב השיפוט נערך במשך היום ונקרא "קדם שיפוט" משום שהוא קודם לשיפוט הסופי הנערך במופע הערב.
Ach Gott, vom Himmel sieh darein, רי"ב 2

Ach Gott, vom Himmel sieh darein (בגרמנית: "הו אלוהים שבשמיים, הביטה וראה"), רי"ב 2, קנטטה דתית שהולחנה על ידי יוהאן סבסטיאן באך בשנת 1724, ובוצעה לראשונה ב-18 ביוני 1724, בלייפציג.

היסטוריה

הקנטטה הולחנה לכבוד יום ראשון השני אחרי חג השילוש, בהתבסס על כוראל אשר חובר על ידי מרטין לותר בשנת 1524 כפרפרזה על פרק י"ב בספר תהילים.
יוסי אפל

ביוגרפיה

אפל התאמן בקבוצת מכבי קריית אונו בהדרכתו של אורי קליינמן ואחר כך עבר להתאמן בקבוצת מכבי תל אביב בהדרכתו של הלמוט לוי.

המכביה ה-12

בתחרויות השחייה של המכביה ה-12 שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב ביולי 1985 זכה אפל במדליית כסף, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם רזיאל רימר, שגב פורת וזוהר וייס בתוצאה של 3:34.95 דקות, אחרי ארצות הברית (3:32.95 דקות). חודש לאחר מכן, בתחרות חנוכת בריכת רמות בירושלים (בריכת 25 מטר) שנערכה בתחילת אוגוסט הוא קבע במשחה ל-50 מטר חופשי שיא ישראלי חדש לגילאי 17 ו-18 של 24.73 שניות. במשחה נועם (בריכת 25 מטר) שנערך בנהריה בסוף דצמבר אותה שנה הוא קבע במשחה ל-50 מטר חופשי שיא ישראלי חדש לגילאי 17 ו-18 של 24.78 שניות.

1986

באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בנהריה בפברואר 1986 זכה אפל במדליית כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לגילאי 18 של 24.52 שניות, אחרי רזיאל רימר מהפועל גש"מ (24.44 שניות). באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט 1986 הוא זכה במדליית כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.04 שניות, אחרי רזיאל רימר (24.61 שניות) ולפני שגיא שטיגמן (25.08 שניות).

המכביה ה-13

בתחרויות השחייה של המכביה ה-13 שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב ביולי 1989 סיים אפל במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.07 שניות.

אלוף ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט 1989 זכה אפל במדליית זהב במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 23.98 שניות, 9 מאיות השנייה איטי משיאו הישראלי של רזיאל רימר שסיים שני בצוותא עם יואב ברוק שקבע שיא ישראלי חדש לגילאי 17 ו-18 (24.20 שניות).
פריסטייל ראפ

מאפיינים

פריסטייל מבוצע א-קאפלה, על ביטבוקס או על ביטים משירי ראפ אחרים, ונדיר שיש הפקה מיוחדת לפריסטייל ראפ. צורת פריסטייל נפוצה היא הפריסטייל באטל או הבאטל ראפ, מופע מסורתי שבו ראפרים מעליבים ומקללים אחד את השני בפריסטייל. בהופעות חיות הפריסטייל נפוץ ומשמש כמשהו נוסף ולא שגרתי לקהל, ומלהיט אותו, בדומה להדרן.

השימוש במושג

המונח "פריסטייל ראפ" היה קיים מתחילתו של הראפ בשנות השמונים, אך בהתחלה שימש לתיאור לראפ שנכתב על משהו ללא נושא, ולא היה קשר בין המונח לאלתור. רק בשנות התשעים משמעות המונח הייתה ראפ שמאולתר במקום. למרות המשמעות המקובלת הזאת, ישנם קטעי ראפ המתוייגים כ"פריסטייל" שמילותיהם נכתבו, אך במהירות רבה ובלי הרבה מחשבה. ישנם גם ראפרים רבים שמודים שהם כותבים הרבה מהשורות שמופיעות בפריסטיילים שלהם.
פרנץ מאטנקלוט

קריירה מוקדמת

מאטנקלוט נולד ב-19 בנובמבר 1884 בגרינברג בשלזיה, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1903 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-67 (מגדבורג ה-4), עמו לחם במלחמת העולם הראשונה, וב-18 ביוני 1915 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף מאטנקלוט לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1928 הועלה מאטנקלוט לדרגת מיור, וב-1 באוקטובר 1932 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-1 באוקטובר 1934 הועלה לדרגת אוברסט, ומונה למפקד רגימנט הרגלים ה-25. ב-1 במרץ 1938 הועלה מאטנקלוט לדרגת גנרל מיור, וב-1 ביולי 1938 מונה למפקד חיל המצב בטריר.

מלחמת העולם השנייה

ב-19 בספטמבר 1939 מונה מאטנקלוט למפקד הדיוויזיה ה-72, שהוקמה על בסיס חיל המצב בטריר, והוצבה בחזית המערבית. ב-1 בפברואר 1940 הועלה מאטנקלוט לדרגת גנרל לוטננט, ובמהלך המערכה על צרפת לחם עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מקורפוסים שונים במסגרת הארמייה השישית. ב-25 ביולי 1940 מונה מאטקלוט למפקד העיר מץ, וב-4 בספטמבר 1940 חזר לפקד על הדיוויזיה ה-72. במהלך המערכה בבלקן לחם מאטנקלוט עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ההררי ה-18 במסגרת הארמייה ה-12, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם עימה בתחילה כעתודת הארמייה ה-11, ולאחר מכן כחלק מהקורפוסים ה-54 וה-30. ב-23 בנובמבר 1941 קיבל מאטנקלוט על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 בינואר 1942 מונה למפקד כללי הקורפוס ה-42, שהיה חלק מהארמייה ה-11. ב-19 באוגוסט 1942 מונה מאטנקלוט למפקד חצי האי קרים, וב-22 בספטמבר 1942 הוענק לו עיטור הצלב הגרמני בזהב. ביולי 1943 חזר מאטנקלוט לפקד על הקורפוס ה-42, ופיקד עליו במהלך קרב קורסק, כחלק מפלגת הארמייה קמפף. בינואר 1944 לחם מאטנקלוט עם הקורפוס שבפיקודו במהלך קרב קורסון-צ'רקאסי, שכמעט הושמד כליל, אולם הוקם מחדש על בסיס מפקדת הקורפוס ששרדה. ב-14 ביוני 1944 מונה מאטנקלוט למפקד המחוז הצבאי ה-6, ופיקד עליו עד סוף המלחמה, ואז נכנע לכוחות האמריקניים.

לאחר המלחמה

בשנת 1947 שוחרר מאטנקלוט מהשבי, אולם באפריל 1949 הועמד למשפט בהמבורג על פשעי מלחמה, אולם לבסוף בוטלו נגדו האישומים. לאחר שחרורו התגורר מאטנקלוט בעיר בראונלאגה, עד למותו ב-28 ביוני 1954, בגיל 70.
קריקטורה

מקור המילה

מקור המילה באיטלקית: caricatura – מן caricare 'לשאת', 'להעמיס', ומכאן 'להגזים', 'להעמיד פנים' (הפועל האיטלקי עצמו מקורו בפועל הלטיני carricare 'לסחוב', 'לשאת', מן carrus 'עגלה'. מפועל זה גם carry באנגלית).
בשנת 2016 פנתה הוועדה למילים של האקדמיה ללשון העברית אל הציבור בשאלה האם לדעתך יש לקבוע חלופה עברית למילה קריקטורה? עוד ביקשה הוועדה הצעות לחלופה עברית למילה קריקטורה ולבעל המקצוע קריקטוריסט.
תוצאות ההצבעה וההצעות הרבות שהתקבלו הועברו לוועדה לקראת המשך הדיון במונח. לאחר עיון נוסף החליטה הוועדה להסיר את המונח מסדר היום (תשע"ז).

יצירת קריקטורה

קריקטורה נבנית כהגזמה של קווי הדמיון של אובייקט שנעשית על ידי הדגשת המאפיינים אשר מבדילים את אותו אובייקט מכל אובייקט אחר. לדוגמה, קריקטורה של פנים אינה עיוות גרפי של תווי הפנים, אלא הגזמה של קווי המתאר האמיתים של הפנים. למשל, אם במאפייני הפנים האף הגדול הוא פרט בולט המאפיין אותם, ניתן לצייר אותו גדול עוד יותר - להגזים באפיון הפרטים - בכך קווי הדמיון נשמרים תוך הבלטת המציאות. לעומת זאת ציור של אותו האף קטן יותר יהיה עיוות של המציאות.
על אף האמור ישנם יוצאים מן הכלל אשר מצליחים בעזרת עיוות לשמר את תווי הפנים המאפיינים ולהשיג את הדמיון הדרוש ללא הגזמת הפרטים.
אנשים רבים כגון כריסטופר הארט כתבו ספרים שלמים העוסקים בהוראות לציור קריקטורות.

היבט פוליטי-חברתי

קריקטורה פוליטית היא איור סאטירי פוליטי המביע דעה על ענייני השעה באמצעות דימויים חזותיים, סמלים ומוטיבים, להטוטנות גרפית, ציור פוליטיקאים ואנשי ציבור באופן מגוחך, ואף באמצעות דיאלוגים ובלוני קומיקס.
הקריקטורות הראשונות במאה ה-15 התמקדו בדרך כלל במלכים ובכנסייה.
בתקופה המודרנית ברוב העיתונים בארץ ובעולם יש קריקטורה יומית, אותה מצייר קריקטוריסט קבוע, או קריקטוריסטים אחדים, כל אחד בתורו.
החל מסוף המאה ה-18 הקריקטורה החלה לשמש ככלי למתיחת ביקורת על אנשים או על תופעות. הביקורת שבה נחשבת, בדרך כלל, לצורה לגיטימית של חופש הביטוי.
סערה רבתי התחוללה בעולם המוסלמי בפברואר 2006 בעקבות קריקטורות מוחמד, שפורסמו בעיתון דני, ומוסלמים רבים ראו בהם פגיעה בלתי נסבלת בדתם. בעולם המוסלמי מקובל במשך שנים רבות לפרסם קריקטורות אנטישמיות בוטות ביותר, כחלק מהסכסוך הישראלי-ערבי, והדבר מתקבל בקרב קוראי העיתונים שם כמעשה טבעי ותקין.