google/wiki40b huggingface dataset:
ויטו קורליאונה

ביוגרפיה בדיונית

חייו המוקדמים של דון קורליאונה מוצגים בסרט השני.
ויטו אנדוליני נולד ב-1892 בקורליאונה שבסיצילה. על העיירה הזו מטיל אימים איש מאפיה מקומי בשם דון צ'יצ'ו.
ויטו ברח מסיציליה לאחר שכל משפחתו נרצחה על ידי דון צ'יצ'ו; תחילה אביו, אנטוניו, שהתחצף לדון צ'יצ'ו. אחריו אחיו הגדול פאולו, שנשבע לנקום ומחוסל במהלך ההלוויה. אימו מתחננת לדון צ'יצ'ו שירחם על בנה בן ה-9, ויטו ולא יחסל אותו כפי שחיסל את שאר משפחתה, אבל דון צ'יצ'ו טוען שכשיתבגר, ינסה ויטו להתנקש בו. האם ניסתה לאיים עליו אך נורתה למוות וויטו בורח לעיר.
בקורליאונה משפחה אחת מפרה את כלליו של צ'יצ'ו ועוזרת לויטו. היא שמה אותו באוניה לניו יורק. בניו פקיד משנה את שם משפחה לשם העיר. ויטו אנדוליני הוא מעתה ויטו קורליאונה. ויטו גדל בניו יורק תחת חסותה של משפחת אבנדנדו.

עלייתו לגדולה

ב-1917, ויטו וחברו ג'נקו אבנדנדו, עובדים יחד במכולת של אביו של ג'נקו. ויטו מתפטר לאחר שמאפיונר מקומי בשם דון פאנוצ'י מאיים על בעל המכולתף ויטו מתפטר ומוחלף על ידי אחיינו של פאנוצ'י. ויטו מתחיל לבצע את פשעיו הראשונים עם כמה מחבריו, סאל טסיו ופיטר קלמנצה. בהמשך גם ג'נקו מצטרף אליהם.
לאחר ארבע שנים של פשיעה בצילו של פאנוצ'י, האחרון דורש סכום גדול יחסית מרווחיהם של ויטו וחבריו. חבריו מסכימים, אך ויטו מתנגד. ויטו פורץ לביתו של דון פאנוצ'י ויורה בו למוות בעזרת אקדח עטוף במגבת. ויטו הופך להיות סנדק הפשע החדש. לאחר כמה שנים הוא חוזר לקוליאונה, מחסל את דון צ'יצ'ו, (כפי שזה ניבא בעצמו) והופך להיות דון העיר.

משפחת קורליאונה

לפני מעלליו כפושע הוא התחתן עם קרמלה, גם היא, כמו רוב אנשיחו, סיציליאנית במקור. נולד לו בנו הבכור סאנטינו "סאני", ואחריו נולדים לו בנו השני פרדריקו "פרד", בנו השלישי מייקל, ובתו היחידה קוני. ויטו וקרמלה אימצו גם ילד יתום בשם טום הייגן שסאני הכיר כילד.

הקמת משפחת הפשע

דון ויטו קורליאונה הפך לראש משפחת הפשע קורליאונה ומכונה על ידי מכריו בעולם הפשע "הסנדק". הוא הקים את חברת הקש שלו, "שמן זית ג'נקו" בשנות ה-20. מלבד זאת הוא חולש בכמה אזורים בארצות הברית על מספר בתי קזינו ובתי בושת, שמופעלים על ידי כמה מאות אנשים. ויטו עוסק גם לחימה בכוחות המתנגדים לו, כגון משפחות פשע אחרות ואנשי מאפיה נוספים. מדי כמה שנים מתנהלת מלחמת מאפיה ביניהם. הוא הקים מספר כנופיות, כוחות מזוינים שמפוזרים באזורי פשיעה.
ויטו הוא ראש המשפחה ומנהל את העסקים האלה. תחתיו ישנם אנשים רבים אשר מסייעים לו לנהל את עבודתו. ג'נקו אבנדנדו שימש כראש חברת "שמן זית ג'נקו" וכקונסיליירי, היועץ של המשפחה, ואחרי מותו טום הייגן היה הקונסיליירי. סאני, קלמנצה, טסיו ואנשים נוספים שימשו כל אחד כראש הכנופיה, כ"קאפו".
אנטוניני

יהודי אנטוניני

ערב פלישת הגרמנים לברית-המועצות התגוררו באנטוניני כ-100 יהודים. 
הגרמנים כבשו את אנטוניני ביולי 1941 וריכזו בגטאות בו ובגטו בכפר אורלינצי הסמוך קרוב ל-3,000 יהודים מיישובי הסביבה. רבים מהכלואים מתו בגלל תנאי הרעב, הקור ועבודות הכפייה. 
בקיץ 1942 נרצחו רוב יהודי הגטאות בידי הגרמנים לא רחוק מהעיירה מנייווצי.
טופר גרייס

ביוגרפיה

גרייס נולד בעיר ניו יורק שבארצות הברית למשפחה נוצרית בעיקרה. סבתו מצד אביו הייתה יהודייה. יש לו אחות בשם ג'ני. הוא גדל בדריאן, קונטיקט, שם הכיר את השחקנית קייט בוסוורת'. בתיכון החליט לקצר את שמו לטופר, מכיוון שלא אהב שקיצרו את שמו המלא כריסטופר, לכריס. כשלמד באקדמיית ברוסטר בניו המפשייר, הבחין בו המפיק של "מופע שנות ה-70", כששיחק את התפקיד הראשי בהצגה "A Funny Thing Happened on the Way to the Forum".

קריירה

גרייס לוהק לסדרה "מופע שנות ה-70" כ"אריק פורמן" בשנת 1998 ושיחק בה עד 2005. הוא עזב את הסדרה כדי לעבוד בקולנוע. בפרק האחרון של הסדרה ב-2006 הוא ביצע הופעת אורח. לאחר מכן למד גרייס באוניברסיטת דרום קליפורניה, אך עזב בשנה הראשונה כדי להתמקד בעבודה בטלוויזיה, ולפתח קריירה קולנועית.
גרייס שיחק בסרטים "טראפיק" (2000), "אושן 11" (2001), "אושן 12" (סרט ההמשך לאושן 11) (2004). ב-2003 הופיע בסרט "חיוך של מונה ליזה" והתארח בפרק בסדרה "המלך היל".
ב-2004 שיחק גרייס בתפקיד ראשי בסרטים "לזכות בדייט עם טד המילטון" "בחברה טובה", ו"נ.ב. אוהב אותך". ב-2007 הופיע גרייס בסרט "ספיידרמן 3" כאדוארד "אדי" ברוק ג'וניור, צלם עיתונות יריב של פיטר פארקר שהופך לנבל ונום.
בנוסף, שיחק בסרטים "The Crusaders", "Coxblocker" ו"Kids in America" שיצאו למסכים בהמשך אותה שנה.
ב-2010 כיכב בסרט המדע בדיוני "הטורפים", סרט נוסף מסדרת סרטי הטורף.
בשנת 2014, שיחק בסרטים "הקריאה", "בין כוכבים", ו"לא מתרגש" בו מככב כריס אוונס.
ב-2015 שיחק בסרט "אמריקן אולטרה" בו מככב ג'סי אייזנברג. בנוסף, שיחק בסרט "אמת".
ב-2016 כיכב בסרט המוזיקלי "Opening Night" (נקרא קודם "One Shot").
ב-2019 שיחק בפרק השני (סמית'רינס) בעונה החמישית של הסדרה "מראה שחורה".

חיים אישיים

בעבר יצא עם בתו של דונלד טראמפ, איוונקה. בעת צילומיו לסרט "Take Me Home Tonight" הוא הכיר את כוכבת הסרט, טרסה פאלמר, והשניים ניהלו מערכת יחסים ממושכת ונפרדו.
בינואר 2015 התארס טופר עם בת זוגו השחקנית אשלי הינשאו לאחר שנה של מערכת יחסים. במאי 2016 הם התחתנו. ב-2017 נולדה בתם.
מיכאיל יוסיפוביץ' אוצ'רט

ביוגרפיה

נולד בעיר ז'יטומיר במחוז קייב של ברית המועצות (כעת באוקראינה) במשפחתו של פקיד. סיים בית ספר עם שבע שנות לימוד.
במהלך אווקואציה הגיע לעיר פוגאצ'יוב שבמחוז סראטוב משם התגייס לצבא האדום ב-1943. הגיע לחזית המלחמה באוקטובר 1944.
ב-8 בפברואר במהלך הגנה על מאחז שנוצר לאחר צליחת נהר אודר ליד קארלסביזה עצר את הטנק של וורמאכט כשזה התקרב ליחידת פיקוד על ידי זריקת עצמו עם רימונים מתחת לאותו הטנק
נקבר בעיירת עיירת נוילווין. ב-31 במאי אותה השנה עוטר על פועלו בעיטור "גיבור ברית המועצות".
אבי דויטש

אָבִי דוֹיְטְשׁ (נולד ב-1963) הוא איש עסקים ישראלי, אשר היה שותף ומייסד של תחום החיסכון לטווח ארוך בבית ההשקעות אקסלנס נשואה, וכיום מייסד ומנכ"ל קרן אקספו.

ביוגרפיה

דויטש נולד בחולון, גדל בתל אביב ולמד בישיבה התיכונית כפר הרא"ה. את שירותו הצבאי ביצע ביחידת היועץ הכלכלי לרמטכ"ל בתפקידי קצונה, והשתחרר בשנת 1990 בדרגת רב-סרן. לדויטש תואר ראשון בכלכלה וחשבונאות וכן תואר שני במינהל עסקים ומימון – את שניהם קיבל מאוניברסיטת בר-אילן. כמו כן, בעל רישיון לראיית חשבון.

קריירה עסקית

בשנים 1991–2000 כיהן דויטש כרואה חשבון ובתפקידים בכירים בקרנות פנסיה ובבתי השקעות. בשנת 2000 הקים את קופות הגמל וקרנות ההשתלמות של בית ההשקעות "אקסלנס נשואה", צעד שנחשב לבולט בשוק ההון הישראלי.] בשנת 2002 הקים את איגוד קופות הגמל במסגרת לשכת המסחר, ושימש לאורך תקופה ארוכה יו"ר האיגוד. עד שנת 2005 שימש דויטש מנכ"ל קופות הגמל ובמהלך השנים 2006–2011, שימש יו"ר קופות הגמל והפנסיה של בית ההשקעות אקסלנס נשואה. 
בשנת 2012 הקים את קרן אקספו, קרן מימון פיננסית שמטרתה העמדת אשראי לקבוצות רכישה, ללקוחות פרטיים וללקוחות עסקיים, כנגד בטוחות נדל"ן. דויטש הוא בעל השליטה בקרן אקספו ומשמש מנכ"ל הקבוצה.
Straits Times Online Mobile Print

Straits Times Online Mobile Print, או בקיצור STOMP‏ הוא פורטל סינגפורי בשליטת חברת Singapore Press Holdings, חברת תקשורת סינגפורית. האתר משמש לכתיבת בלוגים, תכנים עיתונאים ועוד. החלק המרכזי באתר נקרא Singapore Seen ומשמש כאתר מרכזי למשתמשים הסינגפורים להעלות תלונות על חיי היום יום שלהם. אירועים שנתפסים בעיניהם כלא הולמים את הערכים הסינגפורים - בעיקר בציבור.
בין היתר ניתן למצוא באתר תלונות על אנשים שמתנהגים בחוסר התחשבות במקומות ציבוריים, שגיאות כתיב בפרסום חוצות, אנשים המביעים חיבה פיזית מוגזמת בנוכחות ילדים, אנשים החוצים את הכביש באדום ובמקום ללא מעבר חציה ועוד. פעמים רבות לתלונות מצרפים תמונות וסרטי וידאו קצרים המוכיחים את הטענות המועלות, ומביכים את האנשים המופיעים בהם ברבים.
תלונות חריפות במיוחד אף נחקרות על ידי התקשורת הסינגפורית ומפורסמות באמצעי התקשורת המסורתיים דוגמת עיתונים ותוכניות טלוויזיה. האתר נחשב לאחד מהפופולרים בסינגפור, וזכה בשנת 2008 להיות אחד מעשרת האתרים הנפוצים ביותר במדינה.
מיכאיל מטבר

חייו

מיכאיל נולד לאחר מות אביו, והתחנך בטבר. לאחר פטירת אחיו קיבל את נסיכות טבר. בשנת 1294 התחתן עם אנה, בת נסיך רוסטוב. עם פטירת אנדרי השלישי, נסיך ולדימיר החל מאבק על כס הנסיכות בין מיכאיל לבין יורי, נסיך מוסקבה. מאבק זה שנמשך כל תקופת שלטונו של מיכאיל והיה סממן של עליית נסיכות מוסקבה. שני הנסיכים נסעו לאורדת הזהב אך אישור החאן התקבל על ידי מיכאיל. הוא חזר לרוסיה והפך לנסיך ולדימיר.
בחליפת מכתבים עם ראש הכנסייה מקונסטנטינופול תוארו של מיכאיל הוא "הנסיך הגדול של כלל רוסיה" זו הפעם ראשונה שתואר זה נמצא בכתובים, ומעריכים שהוא הוגדר בשנת 1305.
בשנת 1317 התחדש המאבק בינו לבין יורי, נסיך מוסקבה. בקרב בין הכוחות של מיכאיל והכוחות המשותפים של נסיכות מוסקבה והטטרים ניצחו כוחותיו של מיכאיל. אשתו ואחיו של יורי נלקחו בשבי. אשתו של יורי הייתה אחותו של חאן אורדת הזהב, ונפטרה בטבר בהיותה בשבי. שני הנסיכים הרבים נסעו לאורדת הזהב. לאחר משפט, הנסיך נלקח לכלא והוצא להורג לאחר כחודש. רק כעבור שנה הועברה גופתו לטבר, והוא נקבר בקתדרלה העירונית.
הוגדר כקדוש על ידי הכנסייה הרוסית בשנת 1549.
צפירה יונתן

צפירה יונתן (נולדה ב-1926) היא מוזיקאית ומורה למוזיקה, בעלת M.A בטיפול באמנות.

משפחה

נולדה ב-1926 בירושלים, בת למחנך וחוקר הספרות יוסף שה-לבן.
בתחילת שנות ה-40, בקן השומר הצעיר בפתח תקווה, הכירה את נתן קליין, חניך בתנועה, ולימים המשורר נתן יונתן. ב-1947 עברו השניים לקיבוץ שריד וכעבור שנתיים נישאו.
בראשית שנות ה-60 נשלחו בני הזוג לשליחות בארצות הברית מטעם הסוכנות היהודית, שם ניהלה את החיים המוזיקליים של קן השומר הצעיר בקווינס, ניו יורק. בכורם ליאור (נולד ב-1952), נהרג במלחמת יום הכיפורים בהיותו מפקד מחלקת טנקים בצפון תעלת סואץ והוא בן 21. בנם השני, זיו (נולד ב-1961) הוא מוזיקאי ומרצה לתקשורת ולרדיו. 
בשנות ה-80 התפרקו נישואיה לנתן יונתן, וב-1991 התגרשו רשמית. צפירה חיה בקיבוץ שריד.

מעורבות חברתית

לאחר נפילת בנה ליאור, נמנתה עם מייסדי תנועת "גשר לשלום" והצטרפה לפורום הורים שכולים ישראלים ופלסטינים.
נמנית עם מייסדי עמותת "תנו לחיות לחיות" ופעילה מטעם העמותה באזור העמקים.
דיק באווטה

נעורים ותחילת הקריירה

באווטה נולד ברובע ברוקלין שבניו יורק, ולמד במכללת סנט פרנסיס שבברוקלין. לאחר שסיים את לימודיו במנהל עסקים, עבד כברוקר בוול סטריט עבור בנק ההשקעות "האחים סלומון". במקביל החל לשפוט משחקי כדורסל ב"ליגת וול סטריט" ובמשחקי ליגות תיכונים בניו יורק. בשנת 1966 עבר לשפוט משחקים ב"ליגת הכדורסל המקצוענית המזרחית" (EPBL) אשר הפכה בהמשך לליגת ה-CBA.

קריירה כשופט ב-NBA

החל מאמצע שנות ה-60 ניסה באווטה להתקבל כשופט בליגת ה-NBA, אך נדחה שוב ושוב בשל מבנה גובו הצנום וכושרו הגופני הלקוי. בשנת 1975 הצטרף בסופו של דבר ל-NBA, כמחליפו של השופט הוותיק מנדי רודולף. ב-2 בדצמבר 1975 ערך את הופעת הבכורה שלו כשופט ב-NBA, במשחק בין ניו יורק ניקס לבוסטון סלטיקס במדיסון סקוור גארדן. בעשר עונותיו הראשונות זכה לדירוג "הערכת ביצועים" נמוך מהממוצע, והוביל את כל שופטי הליגה הן בשריקות לעבירות טכניות והן בהרחקות שחקנים מהמגרש.
על מנת לשפר את ביצועיו החל באווטה לשפוט במקביל בליגות לא-מקצועניות, ללמוד ביסודיות את ספר החוקים של ה-NBA ולשפר את כושרו הגופני. במהלך שנות ה-80 קודם לעמדת "שופט ראשי", אשר הקנתה לו את הסמכות לאשר או לבטל החלטות של יתר השופטים במשחק. בעונת 1985/1986 שפט לראשונה במשחקי הפלייאוף. החל משנות ה-90 כבר שפט משחקי פלייאוף באופן קבוע, וזכה לדירוגי הערכת ביצועים גבוהות במיוחד.
ב-8 בפברואר 2006 שפט באווטה במשחקו ה-2,135, ובכך שבר את שיאו של ג'ייק אודונל כשופט בעל מספר המשחקים הרב ביותר בתולדות ה-NBA. בסיום אותו משחק, בין הניקס לנטס, סיפר כי "הסוד שלו" הוא לגרוב 5 זוגות גרביים בכל משחק. על מנת לשמור על כושרו הגופני הגבוה היה באווטה רץ כ-13 קילומטרים (8 מייל) בכל בוקר.
ב-19 באוגוסט 2014, לאחר 39 שנים כשופט ב-NBA, הודיע באווטה על פרישה.
יחסי ארמניה–גרמניה

סקירה כללית

היחסים בין המדינות היו תמיד יציבים, ושתי המדינות פועלות יחד לאורך השנים בשיתוף פעולה.
בגרמניה נעשו בשנת 2005 צעדים כדי להכיר ברצח העם הארמני, בתקופת שלטונו של הקנצלר גרהרד שרדר. עם זאת, בעוד שגרמניה קראה לטורקיה לקבל את "אחריות היסטורית" על חלקה ברצח, ממשלת גרמניה נמנעה מלהשתמש במילה "רצח עם". במהלך המלחמה הקרה, הצורך לשמור על תמיכת טורקיה בנאט"ו, גרמה לממשלת מערב גרמניה להתעלם מן הנושא. בשנת 2015 דרש הציבור הגרמני להגדיר את רצח העם הארמני כ"ג'נוסייד".
במרץ 2015 את משרד החוץ הפדרלי דיווח על יחסים פוליטיים, כלכליים ותרבותיים חיוביים בין שתי המדינות.
חיילים ארמנים צורפו לכוח הגרמני המוצב באפגניסטן, ומסייעים לשמור על שדה התעופה בצפון קונדוז.

יחסים דיפלומטיים

ארמניה מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין, ו-2 קונסוליות בפרנקפורט וקרלסרוהה, ואילו גרמניה מחזיקה בארמניה שגרירות בירוואן בלבד.
סוזן דיי

ביוגרפיה

דיי נולדה בעיר פקין שבמדינת אילינוי בשם סוזן האלוק סמית' (Susan Hallock Smith). אמה, אשר הייתה אחות במקצועה, מתה מדלקת ריאות כאשר דיי הייתה בת שמונה. סוזן שינתה את שם משפחתה בהמשך לשם נעוריה של אמה.

קריירה

לפני שהחלה את קריירת המשחק דיי עסקה בדוגמנות. על אף שלא היה לה שום ניסיון משחק קודם לכן, בשנת 1970 בעודה בת 17 בלבד, דיי החלה לשחק בסיטקום "משפחת פרטרידג'" בו גילמה את דמותה של לורי פרטרידג' בשנים 1970 - 1974.
בשנת 1977 שיחקה בסרט הטלוויזיה "Mary Jane Harper Cried Last Night" בו גילמה אם צעירה עם בעיות פסיכולוגיות חמורות. בשנת 1977 דיי כיכבה לצד ויליאם קאט בסרט "First Love" בבימויו של ג'ואן דרלינג. ב-1978 גילמה את דמותה של ג'ו מארץ' בעיבוד טלוויזיוני לרומן "נשים קטנות" מאת לואיזה מיי אלקוט.
בשנת 1981 שיחקה לצד אלברט פיני בסרט המדע בדיוני "Looker" אשר נכתב ובויים על ידי מייקל קרייטון. בשנת 1986 שיחק בתפקיד הראשי בסרט "אקו פארק" בו גילמה מלצרית/שחקנית אשר נאלצת לעבוד כחשפנית המבצעת מברקים מזמרים.
בשנת 1987 דיי החלה לשחק בסדרת הדרמה "פרקליטי אל איי" בתפקיד עורכת הדין גרייס ואן אואן. בשנת 1987 דיי זכתה בפרס גלובוס הזהב על תפקיד זה בקטגוריה כ"שחקנית בתפקיד ראשי - סדרת דרמה". דיי הייתה גם מועמדת לפרס גלובוס הזהב על תפקיד זה בשנים 1988, 1989, 1990, ו-1991. על תפקיד זה דיי הייתה גם מועמדת לפרס אמי בקטגורייה "השחקנית הראשית המצטיינת בסדרת דרמה" בשנים 1987, 1988, ו-1989.
ב-1992 דיי הייתה מנחה אורחת בתוכנית המערכונים הקומית "סאטרדיי נייט לייב". מאוחר יותר באותה שנה דיי כיכבה ב-23 פרקים בסיטקום "Love & War".
במהלך שנות ה-90 כיכבה בשלל סרטי טלוויזיה, בהם הסרט "Lies & Lullabies" בו היא גילמה אישה בהריון שמכורה לקוקאין.
בשנת 2002 גילמה בסרט הטלוויזיה "פרקליטי אל איי: הסרט" אשר איחד מחדש את רוב כוכבי הסדרה המקורית.
בשנת 2004 השתתפה בתפקיד אורח ב-2 פרקים של סדרת הדרמה "Third Watch".

חייה האישיים

דיי הייתה נשואה ללני הירשאן בשנים 1976 - 1981. מנישואים אלו יש לה בת אחת, שרה הירשאן (נולדה ב-1978). בשנת 1988 נישאה למפיק ברנרד סופרונסקי.
דיי חברה כיום במועצת המנהלים של המרכז לקורבנות של אונס במרכז הרפואי על שם רונלד רייגן בלוס אנג'לס.
Bagh nakh

Bagh nakh (בהינדית बाघ नख, בתרגום חופשי: טְפרי הנמר) הוא סוג של נשק קר דמוי טְפרים, העשוי ממתכת, שמקורו בתת-היבשת ההודית. 
כלי הנשק מעוצב כך שישתלב מעל פרקי היד או מוסתר מתחת כף היד. הוא מורכב מארבעה או חמישה להבים מעוקלים המחוברים למוט המעוקל בשני צדדיו, ה-Bagh nakh נועד לחתוך דרך העור והשרירים. מקובל שהוא נוצר בהשראת הטפרים של חתולים גדולים.
צרפת המטרופוליטנית

צרפת המטרופוליטנית (בצרפתית: France métropolitaine או בקיצור Métropole) הוא שם המתייחס לחלקי צרפת הנמצאים באירופה. בכך נכללים השטחים ביבשת וכן האיים הקרובים שנמצאים בתעלת למאנש, באוקיינוס האטלנטי ושבים התיכון, כמו קורסיקה. המונח בא למעט את צרפת מעבר לים, שהם איים וטריטוריות של צרפת שאינם נמצאים באירופה. בחוק הבינלאומי שטח זה נקרא הטריטוריה האירופית של צרפת ובפרט את השטח של צרפת שכלול באמנת שנגן.
עד שנת 1962, אף אלג'יר נכללה כחלק מצרפת המטרופוליטנית.
צרפת המטרופוליטנית וצרפת שמעבר לים יוצרים יחד את הרפובליקה הצרפתית.
מונח מקביל, אך לא זהה, הוא "צרפת היבשתית" (France continentale), מונח שאינו כולל את איי צרפת באוקיינוס האטלנטי, בים התיכון ובתעלת למאנש אלא רק את השטח היבשתי. שם נרדף למונח הוא "המשושה", על שם צורתה הדמוית-משושה של צרפת היבשתית.

סטטיסטיקה

שטח צרפת המטרופוליטנית הוא 551,500 קמ"ר (שטח יבשתי ומים טריטוריאליים), 547,030 קמ"ר (שטח יבשתי) או 551,695 (שטח גאודטי לפי המכון הגאוגרפי הלאומי של צרפת (IGN)) שהם כ-80% מהשטח של הרפובליקה הצרפתית. מתחילת 2011 מספר התושבים היה 63,136,180 תושבים שהם 95.9% מכלל התושבים. בשנת 2015 הצפיפות בצרפת המטרופוליטנית היה 118 תושבים לקמ"ר.
סו בירד

ביוגרפיה

בירד נולדה בסייאוסיט שבמחוז נסאו במדינת ניו יורק. אביה הרשל הוא יהודי ששינה את שם משפחתו מבורדה לבירד ואמה ננסי נוצרייה. היא בעלת אזרחות ישראלית משנת 2006 מתוקף חוק השבות. 
בתקופת התיכון הצטיינה בענפי ספורט רבים, עם קבוצת הכדורסל של בית הספר זכתה פעמיים באליפות מדינת ניו יורק וב-1998 זכתה בתואר ה-MVP של טורניר אליפות התיכונים.

כדורסל מכללות

בשנים 1999 עד 2002 למדה תואר ראשון בתקשורת באוניברסיטת קונטיקט ושיחקה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה. היא זכתה עמה פעמיים בטורניר אליפות המכללות בכדורסל, בשנים 2000 ו-2002, פעם נוספת העפילה הקבוצה לפיינל פור. בירד זכתה בפרס נייסמית' ובפרס וייד לשחקנית המכללות הטובה ביותר בשנת 2002 וכן בפרס ESPY מטעם ESPN לספורטאית המכללות הטובה ביותר לשנה זו לאחר שהובילה את קונטיקט לעונה מושלמת של 39 ניצחונות ללא הפסד.

WNBA

בירד נבחרה במקום הראשון בדראפט ליגת ה-WNBA על ידי קבוצת סיאטל סטורם. את העונה הראשונה סיימה שנייה לאחר טאמיקה קאצ'ינגס בבחירה לרוקי השנה, נבחרה לחמישייה הפותחת במשחק האולסטאר של הליגה ולחמישיית העונה. היא השיגה ממוצע של 14.4 נקודות ו-6 אסיסטים למשחק, והובילה את סיאטל להופעה ראשונה בפלייאוף בה הודחה הקבוצה בסיבוב הראשון על ידי לוס אנג'לס ספארקס. ב-2004 זכתה עם סיאטל באליפות וחזרה על הישג זה גם ב-2010. היא החמיצה את עונת 2013 בעקבות ניתוח שעברה בברכה. ב-2018 זכתה עם סיאטל בפעם השלישית באליפות. ב-2006 נבחרה לקבוצת העשור של ה-WNBA.  נכון לסוף עונת 2018 היא מדורגת במקום הראשון בכל הזמנים בכמות האסיסטים שמסרה במהלך הקריירה, 2831 במספר, 624 מהם במסירה ללורן ג'קסון, מדורגת ראשונה במספר המשחקים בעונה הסדירה (508), שביעית בנקודות וחמישית בחטיפות.

כדורסל באירופה

בשנת 2004 החלה לשחק במקביל גם באירופה. בשנתיים הראשונות שיחקה בדינמו מוסקבה, ב-2006 עברה לשחק בקבוצת ספרטק מוסקבה של שבתאי קלמנוביץ', היא הסתייעה בקבלת אזרחות ישראלית על מנת לא להימנות במכסת השחקניות הזרות של הקבוצה. עם ספרטק זכתה ארבע פעמים באליפות היורוליג לנשים. ב-2011 עברה לאוגמ"ק יקטרינבורג וזכתה עמה באותה עונה באליפות היורוליג.

נבחרת ארצות הברית

באפריל 2002 זומנה לראשונה לסגל נבחרת ארצות הברית בכדורסל נשים. היא זכתה עם הנבחרת בארבע אליפויות עולם בשנים 2002, 2010, 2014 ו-2018 וסיימה עמה במקום השלישי ב-2006. זכתה עם ארצות הברית בארבע מדליות זהב אולימפיות, באולימפיאדת אתונה (2004), אולימפיאדת בייג'ינג (2008), אולימפיאדת לונדון (2012) ובאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). ב-2007 זכתה עם הנבחרת במדליית זהב באליפות האמריקות וב-2008 בטורניר דיאמונד בול.

חיים אישיים

בירד היא לסבית. בת זוגה היא הכדורגלנית מייגן ראפינו.
יוצאים לסיבוב (סרט)

עלילה

ג'יימס פייטון (אייס קיוב), הוא שוטר בודד ממשטרת אטלנטה. לפייטון יש מטרה אחת בחיים: לתפוס את הפושע הגדול ביותר באטלנטה הקרוי עומאר (לורנס פישבורן) אפילו אם אף אחד לא ראה אותו פנים מול פנים. הוא מוצא 2 עובדים של עומאר, מנטרל אותם ומביא אותם ישירות לתחנת המשטרה.
בן ברבר (קווין הארט), הוא מאבטח רכרוכי ופחדן מבית-ספר תיכון, אשר מקבל הזמנה לקורס שיטור. כאשר הוא מודיע על-כך לחברתו אנג'לה (טיקה סמפטר), שמתגלה בהמשך כאחותו הקטנה של ג'יימס, היא מתרגשת. אך כשאחיה מקבל את הבשורה, הוא מחליט לבדוק אם בן ראוי לאנג'לה. עקב כך פייטון מזמין את בן ל״סיבוב״.
בבוקר, ג'יימס לוקח את בן לסיבוב באטלנטה, כדי להפוך אותו ל״אריה״. אך במקום זאת, בן מתגלה כפחדן, עקב כך שהתעמת עם אופנועית בעלת זקן, ילד חוצפן שמבין ביחסי מין ואפילו באידיוט שיכור הקרוי קודי המשוגע (גארי אוון). פייטון גם שומע על שמועה שמספרת כי עומאר מתכנן עסקה עם הסרבים. בן מספר את כל הבושה והחרפה דרך הטלפון לאנג'לה, אך אנג'לה מגלה לבן שג'יימס משחק פוקר עם מישהו בשם קרייזי קודי (קודי המשוגע). עקב כך בן מבין שפייטון רק צוחק עליו ולא רוצה שבאמת יהפוך לשוטר ויתחתן עם אנג'לה, דבר המכעיס את בן.
אחרי פשיטה כושלת במועדון חשפנות, המפקח ברוקס (ברוס מק'גיל) נוזף בג'יימס ומאיים לפטר אותו, דבר הגורם למריבה בין בן לג'יימס. כאשר היחסים מתחדשים בין השניים עקב איומי הלשנה מצד בן, השניים מגלים את המקום בו העסקה תתקיים: מפעל נטוש. בן נשאר באוטו ואילו ג'יימס הולך עם מיגס (בראיין קולין) וסנטיאגו (ג'ון לגוויזאמו), 2 שוטרים נוספים שהם חברים שלו, אך מתברר כי הם מושחתים והם בוגדים בו. עקב כך שמיגס וסנטיאגו לא ראו עדיין את בן, בן מתחזה לעומאר, וזה מצליח לו, אך עומאר מגיע ומצליח לחשוף אותו, וג'יימס ובן מגלים כי הוא אכן הולך לבצע עסקה עם הסרבים. מתברר כי הסרבים נותנים הרבה כלי נשק חמים לעומאר במטרה שעומאר יקים צבא ויכבוש את האטלנטה, ובתמורה עומאר ייתן לסרבים כסף. אך פייטון ובן מצליחים להשתחרר, הורגים את כל אנשיו של עומאר ביריות (בהם גם את הסרבים), לוקחים את הכסף ומפוצצים לחלוטין את המפעל הנטוש.
בן נפצע ומכיוון שהוזרם בדמו הרבה אנדרנלין, לא הרגיש בכך. עקב כך בבית החולים נותנים לבן מורפיום והוא מתחיל להזות. עומאר, מיגס וסנטיאגו מתבררים כחיים, והם פורצים לדירתה של אנג'לה במטרה לקבל את הכסף חזרה. עקב כך הם מתקשרים לג'יימס, וג'יימס ובן נוסעים לדירתה של אנג'לה וגוברים עליהם.
אוטוסוגסטיה

אוטוסוגסטיה (סוגסטיה עצמית) או בעברית השאה עצמית היא תהליך פסיכולוגי שבו בני אדם יכולים לשנות את דעתם, עמדותיהם, רגשותיהם, ואמונותיהם על ידי שכנוע עצמי והשפעה תת-מודעת על מרכיבים אלה. התופעה מתרחשת במגוון תחומים והיא אופיינית לתחומים של קריירה, בריאות ונפוצה מאוד בתחום הזוגי והרומנטי.
אוטוסוגסטיה נעשית בדרך כלל במטרה לשכנע את התת מודע בדברים חיוביים ואו במטרה לשנות התנהגות מסוימת. אחת הדרכים המקובלות לאוטוסוגסטיה היא חזרה על אמירות מחזקות כגון "אני אוהב את עצמי", ועל ידי כך לגרום לתת מודע להאמין בנכונות הדבר. למרות זאת אנשים רבים גורמים לעצמם נזק בלא יודעין על ידי כך שחוזרים על משפט שלילי כלשהו כגון "אני מכוער" ובכך גורמים לתת מודע להאמין בנכונות הדבר.
המילה סוגסטיה נובעת מהמילה הלועזית suggestion שמשמעותה "הצעה" וכך למעשה פועלת הסוגסטיה - היא מציעה לאדם דרך פעולה מסוימת. הסוגסטיה יכולה להיעשות בצורה מילולית, באמצעות שיחה, או בצורה פיזית, באמצעות שפת גוף.
ישראל טשרני

ישראל טשרני (Charny; נולד ב-1931) הוא פסיכולוג והיסטוריון ישראלי, פרופסור לפסיכולוגיה וטיפול משפחתי באוניברסיטה העברית בירושלים. טשרני הוא מבכירי חוקרי הרצח עם ומשמש כמנהלו של המרכז לחקר השואה ורצח-עם בירושלים.

ביוגרפיה

טשרני נולד  בארצות הברית. סיים תואר ראשון בפסיכולוגיה מ-Temple University בשנת 1952, ודוקטורט בפסיכולוגיה קלינית מאוניברסיטת רוצ'סטר בשנת 1957. בשנות השישים עלה לארץ.
טרשני היה בין מייסדי "האגודה לטיפול משפחתי וזוגי בישראל" בשנת 1977, ונבחר כיושב ראש הראשון שלה עם הקמתה. בשנת 1984 הוא פתח את התוכנית האקדמית הראשונה לטיפול משפחתי בארץ.
טשרני נחשב לאחד מהחלוצים בתחום חקר הרצח עם. בשנת 1982 היה מהמתכננים של "הועידה הבינלאומית לחקר השואה והרצח עם" (International Conference on the Holocaust and Genocide) בתל אביב. לקראת הוועידה הפעילה הממשלה הטורקית לחץ במטרה לגרום לביטול הכנס, מכיוון שהוא כלל גם דיון על רצח העם הארמני במהלך הוועידה. אולם הלחץ לא הצליח והוועידה התקיימה וסוקרה בכלי תקשורת רבים, בהם הניו יורק טיימס. 
בשנת 1982 יצא ספרו "איך אנו מבצעים את הבלתי-ניתן למחשבה: ג'נוסייד, הסרטן האנושי", בו הוא בוחן את הסיבות להתרחשות רצח עם וגם מציע לראשונה שיטה לגילוי מוקדם של רצח עם (Genocide early warning system). בשנת 1979 היה מהמייסדים (ביחד עם אלי ויזל ואחרים) של המרכז לחקר השואה ורצח-עם בירושלים וכיום הוא עומד בראשו.
בשנת 1985 ייסד וערך במכון את הניוזלטר "Internet on the Holocaust and Genocide", אשר נשלח לאנשי מקצוע, חוקרים, מוסדות וארגונים. מטרתו ליצור קשר בין חוקרים ופעילים בתחומים אניטרדיציפלינרים כדי לעורר מודעות לנושא הג'נוסייד ולפעול כנגד מעשי רצח עם. בשנת 1995 עבר הנויזלטר מהמכון לאוניברסיטת מקוארי (Macquarie University) באוסטרליה, ושמו שונה ל-"international network on holocaust and genocide". 
בשנת 1994 ייסד ביחד עם כמה חוקרים את אגודת חוקרי הג'נוסייד הבינלאומית. הוא שימש כעורך של "האנציקלופדיה לרצח עם" (Encyclopedia of Genocide) אשר יצאה לאור בשנת 1999 בהוצאת המכון לחקר השואה ורצח-עם בירושלים.
כיום, טשרני מכהן כראש מכון ירושלים לחקר השואה והג'נוסייד (Institute on the Holocaust and Genocide in Jerusalem) לצד פרופ' יאיר אורון וחוקרים אחרים.
Internet Protocol

מבנה חבילת IP

פרוטוקול IP מחלק את המידע שעליו להעביר לחבילות, כל חבילה מורכבת מפתיח (header), נתונים, ואינה מכילה סוגר (trailer) בניגוד לפרוטוקולים אחרים.
נוביצה וליצ'קוביץ'

קריירת מועדונים

לפני מעברו לפרטיזן בלגרד, וליצ'קוביץ' שיחק כדורסל עבור מחלקות הנוער של מועדון הכדורסל דרבומרקאנט ושל גרבינה זאמון. בשנת 2001 עבר לקבוצת הנוער של מועדון הפאר הסרבי ושיחק בקבוצה זו עד לעונת 2003/04. לאחר שבעונה לאחר מכן הוקפץ לקבוצה הבוגרת של פרטיזן בלגרד. וליצ'קוביץ' שיחק בפרטיזן במשך חמש שנים. 
וליצקוביץ' שותף בשליטתה הכמעט מוחלטת של פרטיזן בלגרד בסרביה וזכה עמה במספר רב של תארים קבוצתיים - חמש אליפויות סרביה ושני גביעי סרביה. יתר על כן, הוא שותף עמה בהצלחתה במפעלים האירופיים, העפיל עמה שלוש פעמים לשלב הבתים השני של מפעל היורוליג היוקרתי, וזכה עמה שלוש פעמים בליגה האדריאטית. נוסף על כך, במדי פרטיזן זכה במספר תארים אישיים, בפיינל פור של הליגה האדריאטית זכה בתואר ה-MVP, ובמסגרת משחקי היורוליג זכה בתואר הכוכב העולה של היורוליג. שתי הזכיות בתארים היו בעונת 2008/09.
בעקבות הישגים מרובים אלו סומן וליצ'קוביץ' כאחד הכדורסלנים העתידים של אירופה ולאחד השחקנים החמים בשוק ההעברות. מספר מועדוני-על ביבשת רצו להעסיקו, כולל ריאל מדריד, שלבסוף צלחה והחתימה אותו כחלק מפרויקט הגלאקטיקוס הנרחב, שמתקיים בקבוצת הכדורסל בראשות אטורה מסינה. וליצ'קוביץ' חתם בריאל עד לשנת 2013.

קריירה בינלאומית

וליצ'קוביץ' היה חבר בסגל נבחרות הכדורסל הצעירות של סרביה במשך כשש שנים. הוא שותף באליפויות אירופה: 2005 עד גיל 19, ו-2007 עד גיל 21. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עם הנבחרת הבוגרת באליפות אירופה 2007 בספרד. הוא עזר לנבחרת לעלות ממשחקי המוקדמות לאליפות אירופה 2009 לאליפות עצמה שתתקיים בספטמבר בפולין.