אספרנטו

יחסם של הנאצים והסובייטים לשפה

הנאצים החרימו את האספרנטו, סגרו בהדרגה את כל אגודות האספרנטו בגרמניה ולבסוף אסרו על כל פעילות לשונית או חברתית בתחום, בגרמניה ובכל טריטוריה שנפלה תחת כיבושם. ב"מיין קאמפף" הגדיר היטלר את השפה הבינלאומית כ"מזימה יהודית להשתלט על העולם". למרות התלהבות והתחלה חיובית לאספרנטו תחת המשטר הסובייטי, במסגרת "הטיהורים הגדולים" בברית המועצות של סטלין ב-37–1936 נאסרה גם כל פעילות אספרנטו, ורבים (מספרם מוערך באלפים) נאסרו, הוגלו ונרצחו באשמת ריגול לגרמניה. בשנת 1940 הוציאו הנאצים להורג בוורשה את בנו של זמנהוף.

האקדמיה לאספרנטו

קביעת העקרונות והנורמות של השפה הבינלאומית מתבצעת כיום באמצעות "האקדמיה לאספרנטו" (La Akademio de Esperanto) שחברים בה 45 מומחים בשפה. אלה נבחרים לתקופה של 9 שנים, וכל 3 שנים מתחדש שליש מהם. עם חברי האקדמיה נמנה פרופ' עמרי ונדל מישראל, וכן בוריס קולקר, שכתב מספר ספרים ללימוד השפה.

עקרונות שפת אספרנטו

הדקדוק של שפת אספרנטו פשוט יחסית לשפות לאומיות: יש בה 16 כללי דקדוק בסיסיים. אוצר המילים הבסיסי מבוסס על מספר מצומצם יחסית של שורשים, ואין בה יוצאים מן הכלל. משום כך, שפת אספרנטו קלה יותר ללימוד משפה זרה אחרת, במיוחד לדוברי שפות אירופיות. בדרך כלל, כמה חודשים של לימוד אספרנטו שווים למספר שנות לימוד של שפה לאומית, לדוגמה אנגלית או צרפתית, ואפילו לדוברי שפות שאינן אירופאיות קל יותר ללמוד אספרנטו מאשר כל שפה אירופית אחרת.
האלפבית של אספרנטו מבוסס על האלפבית הלטיני; הוסרו ממנו האותיות q ,w ,x ,y, ונוספו לו שש אותיות עם תגים: ĉ ,ĝ ,ĥ ,ĵ ,ŝ ,ŭ. שמה של כל אות הוא הצליל שלה ואחריה o אלא אם כן זו תנועה, ואז צליל האות הוא שמה. לדוגמה, שם האות ĝ הוא ĝo ("ג'וֹ"), אבל שם האות e הוא e ("אֶה"), וכך הלאה לכל האותיות. האלפבית של אספרנטו הוא איפוא a, bo, co, ĉo (אָה, בּוֹ, צוֹ, צ'וֹ) וכן הלאה. להלן האלפבית של אספרנטו:

מעמד השפה

יש ראיות לכך שלימוד אספרנטו לפני לימוד שפה זרה אחרת מאיץ ומשפר את הלימוד, היות שלימוד שפה זרה שנייה קל יותר מלימוד השפה הזרה הראשונה, ובנוסף, השימוש בשפת עזר פשוטה דקדוקית מפחית את הקשיים הנלווים לרכישת שפה זרה ראשונה. באחד המחקרים (Williams 1965), קבוצת תלמידי תיכון למדו אספרנטו במשך שנה, ואז צרפתית במשך שלוש שנים. בתום התקופה נמצא שהם הגיעו לשליטה טובה יותר בצרפתית מאשר קבוצת הבקרה, שלמדה צרפתית ללא אספרנטו במשך כל ארבע השנים. אספרנטו משמשת] בכמה תוכנות תרגום כשפת ביניים בתרגום בין שפות זרות.
כיוון שדוברי אספרנטו פזורים בכל העולם, קשה להעריך את מספר הדוברים. ההערכות נעות בין מאות אלפים עד לעשרה מיליון או יותר, תלוי באיזו רמה מוגדר "דובר השפה". לפי מחקר של פרופסור סידני קולברט מאוניברסיטת וושינגטון, 1.6 מיליון אנשים מדברים אספרנטו ברמה המאפשרת תקשורת מורכבת יותר מאשר אמירת מילים נפוצות כמו ברכת שלום ומילים בסיסיות אחרות. המחקר נערך לא רק בקרב דוברי אספרנטו, אלא גם בקרב דוברי שפות אחרות. בנוסף, יש כמה מאות עד אלפי דוברי אספרנטו מלידה (המונח המקובל הוא "denaskaj esperantistoj", "דנסקאי אספרנטיסטוי"), ומשפחות המשתמשות באספרנטו כשפת הדיבור בבית.
בהאא אללה, מייסד האמונה הבהאית, קבע בזמנו כאחד מעקרונותיה את השימוש בשפה בינלאומית, שתיבחר בבוא היום בידי מנהיגי העולם. בנו וממשיכו עבדול בהאא, אשר התוודע כבר לקיום האספרנטו, קרא למנהיגי העולם בתקופתו לבחור בה כשפה אוניברסלית לאנושות. כיוון שבחירה זו לא בוצעה בינתיים, ממלאת האנגלית, שתפסה עמדת בכורה לאחר מלחמת העולם השנייה, את תפקיד השפה המגשרת אד הוק במוסדות הדת הבהאית. אספרנטו ממלאת תפקיד ניכר גם בפלג הדתי היפני אומוטו, שמאמיניו רואים בזמנהוף, הוגה השפה, בחזקת אל.
בסין העממית עודדה הממשלה את השימוש באספרנטו, שכן מצאה אותה מתאימה לערכי המהפכה הקומוניסטית, ומספר רב, יחסית, של סינים שולטים בה. סיפורים של שלום עליכם תורגמו מיידיש לסינית דרך גרסה שלהם באספרנטו. ארגון הסופרים הבינלאומי PEN קבע שאספרנטו היא שפה ספרותית מקובלת, והסופר הסקוטי באספרנטו, ויליאם אולד, היה מספר פעמים מועמד לפרס נובל לספרות. בשנת 1985, ביוזמת טיבור סקלי, שהיה נציג יוגוסלביה, אונסק"ו הכירה בתרומת האספרנטו לקידום האנושות, מטרות אונסק"ו והשלום העולמי; ואכן סוכנות זאת של האו"ם מקיימת קשרי עבודה והתייעצות שגרתיים עם אגודת האספרנטו העולמית (UEA - Universala Esperanto-Asocio).

אספרנטו בישראל

פעילות אספרנטו בארץ ישראל קיימת מ-1908, עת הרופא ד"ר אהרן מאיר מזי"א והכומר הלזריסטי ארנסט שמיץ ניהלו פעילות זו בירושלים. פעילות רציפה של אספרנטו החלה ב-1924, הן בירושלים והן בתל אביב. האישים הבולטים היו בראש ובראשונה נתן בן ציון חבקין, הידוע גם כ"צמחוני הארץ-ישראלי הראשון", וכן לכוביצקי, גורודיסקי, ומשנות השלושים המתרגם וחוקר הפולקלור עמנואל אולסבנגר וכן המחנך, המתמטיקאי והמוזיקאי יוסף כהן-צדק. באוגוסט 1967 התקיים בישראל הקונגרס העולמי לצעירים דוברי אספרנטו.
בישראל דוברים רבים של השפה, ומתקיימת פעילות שוטפת של דוברי אספרנטו. קיימת אגודה לדוברי אספרנטו, הנקראת האגודה לאספרנטו בישראל (אל"י). האגודה מקיימת קורסי לימוד ברמות שונות, פעילויות תרבותיות באספרנטו, טיולים וכנסים ארציים בני מספר ימים. האגודה מוציאה את כתב העת "Israela Esperantisto" ("האספרנטיסט הישראלי"), אותו קוראים מנויים בישראל ובעולם. פעילות אספרנטו בישראל נערכת בשלוש הערים הגדולות - בירושלים, בתל אביב ובחיפה.
בשנת 1967 אמור היה הקונגרס העולמי להתקיים בתל אביב, אך בשל המצב הביטחוני בתקופת מלחמת ששת הימים, הוא נערך ברוטרדם, הולנד.
בשנת 2000, לקראת הכינוס העולמי השנתי ה-85 של דוברי אספרנטו שנערך בתל אביב, יצא לאור מילון אספרנטו-עברי שחובר על ידי אחד הפעילים המרכזיים של קהילת האספרנטו בארץ, יוסף מורז'אן.
בשנת 2007 חגגו 120 שנים להולדת האספרנטו. לקראת שנה זו הנפיק השירות הבולאי בישראל בדצמבר 2006 בול חגיגי ובו דיוקנו של זמנהוף, המורכב מן הטקסט המופיע בוויקיפדיה האספרנטית בערך המתאר את הביוגרפיה של זמנהוף.

אספרנטו באינטרנט

רשת האינטרנט משמשת מקום התוודעות לשפה, למידתה, ופגישה עם שוחריה מהקהילה המקומית והעולמית. יש הטוענים כי האינטרנט חולל "נס דמוגרפי" בעולם האספרנטו,] לאחר שעד שנות התשעים חלה עלייה בגיל הממוצע של דוברי השפה, ואילו בשנים האחרונות צעירים רבים הצטרפו לקהילת האספרנטו בכל העולם. בהשוואה לשפות טבעיות, האספרנטו "חיה ונושמת" בעולם הווירטואלי. ניתן ללמוד על כך, בין היתר, מכך שבמדריך האתרים של גוגל במאי 2011 היו 5,196 אתרי אינטרנט ששפתם אספרנטו, לעומת שפות כגון העברית, שלה היו 7,345 אתרים והערבית, שלה 7,725 אתרים. הבולטים מבין האתרים אשר נועדו ללימוד השפה הוא האתר לרנו.