רוני ראובן

ביוגרפיה

רוני ראובן נולד וגדל ביפו; בן להורים ילידי בולגריה. לרוני אח בכור, שלמה ראובן, העוסק בחינוך גופני. אביו, יעקב ראובן, היה פקיד ממשלתי. אמו, אלקה ראובן, הייתה ציירת ורוני הוקף באמנות מצעירותו ושהה לצד אימו וחבריה מהמכון לאמנות בבת ים, בהם אליהו גת ואבא פניכל, שיצאו לצייר את נופי ארץ ישראל (לימים, ב-2005, ראובן הציג שתי תערוכות, בהן כלל עבודות שלו ושל אמו). למד חשמל ומכשירנות מטוסים בתיכון הולץ, מקצוע בו עסק במסגרת שירותו הצבאי.
בשנים 1980–1984 למד ראובן אמנות, במדרשה לאמנות ברמת השרון, עם התמחות בציור ובהדפס. הוא בעל תואר ראשון בחינוך לאמנות, המדרשה לאמנות, מכללת בית ברל (2009) ותואר שני בתרבות עם ישראל והוראתה, מטעם המכללה האקדמית אחוה (2013). בתקופת לימודיו במדרשה היה אסיסטנט של האמנית אלימה ולימד את אמנות ההדפס, אותה המשיך ולימד במכון אבני, במכון לאמנות בת ים, ובמכללת ספיר.
ראובן היה ממקימי קבוצת "מימד", שפעלה בשנים 1988–1990. חברי "מימד" (פרט לראובן) לימדו בבית הספר "מימד לאמנות חזותית" – אריה ברקוביץ', אבי עזרא, טוביה אברהם, שמחה שפייזר ויגאל עוזרי. הם הציגו יחדיו ואירחו אמנים נוספים, אולם לכל אחד מהם היה קו אמנותי משלו. קבוצת "מימד" החלה לפעול בגלריה "מימד קטן" בחנות "פרוזה" בדיזנגוף סנטר ומשפעילותה התרחבה, נפתחה גלריה "מימד" בנחלת בנימין. במסגרתה לקח חלק בפרויקטים אמנותיים, תערוכות והרצאות בפריפריה, בקיבוצים ובמושבים. בגלריות "מימד" הציג את שתי תערוכות היחיד הראשונות שלו.
בשנת 1988 הציג בתערוכה הקבוצתית "צבע טרי" במוזיאון תל אביב לאמנות, שכללה שישים אמנים שנולדו לאחר קום המדינה. באותה שנה השתתף ב"יצירמון" - פרויקט אמנות במצפה רמון, אוצר: ד"ר גדעון עפרת.
החל מ-1999 ראובן מנהל ואוצֵר גלריה הסדנה לאמנות, יבנה. בגלריה שתי קומות: קומת הקרקע כוללת שני חללי תצוגה וקיר אמן, בגלריות מוצגות תערוכות חדשות מדי חודש וחצי ובקומה שנייה יש כיתות לימוד. בסדנה נערכות הרצאות, סדנאות לתלמידי בתי ספר, קשישים, אוכלוסיות מיוחדות והציבור הרחב. במסגרת תפקידו אחראי על פרויקטים אמנותיים עירוניים, ביניהם: שלושה סימפוזיונים לפיסול באבן, הצבת פיסול סביבתי בעיר ואירועי אמנות לכלל הקהילה: יריד אמנות, תערוכת חוצות. לימד אמנות בבית ספר יסודי בן-גוריון ביבנה ובמקיף ד' באשדוד, בו הגיש תלמידים לבגרות באמנות מעשית.
החל להציג ב-1985, עד כה (2018) הציג 17 תערוכות יחיד (מתוכן שבע בגלריה טובה אוסמן) ואצר כשישים תערוכות, רובן בגלריה הסדנה לאמנות ביבנה.
רוני ראובן נשוי לחדוה ראובן, קרמיקאית ומטפלת באמנות, להם שלושה ילדים והם מתגוררים ביבנה; בשנת 2007 החלו להציג בתערוכות משותפות.

אודות יצירתו

ד"ר דורית קדר:
"שנות התשעים של המאה הקודמת מאופיינות בעבודות גדולות ממטר, לרוב ריבועיות, עשויות מעץ לבוד, בהן הגאומטרי והפיגורטיבי, הפרספקטיבה וההשטחה שטים ביחד על מצע, השולל מעין הצופה אפשרות כלשהי לנווט... ערפילית כבדה ירדה על מחוז הדימויים, רק לפרקים אור כנוע מבליח נקודתית... רישומים גאומטריים, סוסים שבורים, שרבוטים קצובים, ודימויים מוחשיים מנוכרים מסביבתם. שני כוחות פועלים מתוך המרכז במקביל ואולי אין זה אלא אותו מקור שמערבל, מושך ומפזר באחת את מה שנקרה תוך איום מחלחל.
שנות האלפיים מהווים אתנחתא זעירא. העבודות קטנו וצדו אל תוכן דימויים מתוך שגרת היום... הרקע הופך לקישוטי כדי להרגיע את טראומת החור השחור. ציורים בהשראת נייר קיר רוקוקאי, מרצפות יפואיות, אר-דקו ממסגרים או מתהווים לתמונה בתוך תמונה. כאוס מתחפש ליומיום סדור... חגורה היא חבל תלייה פוטנציאלי ואבזם, על צילו, הוא נשק מבהיק ומחודד בחלקה שכקודמתה (חור שחור), נותרת ללא יכולת ניווט, משועבדת לעלטה.
...עבודות עכשוויות של רוני ראובן מעוררות את המתח בין הקטבים, רצון לאחיזה והתרופפות. נוף בראשיתי אפל וסוער שלא משאיר מקום לריק, מים בכל מקום מתנפצים, נבקעים, פורצים וחושפים שרידי בעלי חיים שטבעו. הקומפוזיציה דחוסה ומרוכזת, בשעה שמשיכות מכחול מעובות ועזות – הן מראת נפש האמן הטרודה במלחמות היוליות."