חרט וילדרס

ביוגרפיה

וילדרס נולד ב-1963 בעיר פנלו שבמחוז לימבורג בדרום-מזרח הולנד, למשפחה קתולית ממעמד הביניים, הצעיר בארבעת ילדי המשפחה. אביו עסק בניהול בית דפוס. אמו נולדה באיי הודו המזרחיים ההולנדיים, כיום אינדונזיה. ב-2009 פרסם השבועון De Groene Amsterdammer מאמר המבוסס על חומרי ארכיון שחשף כי סבתו של וילדרס מצד אמו היא ממוצא אינדונזי. לדברי כותבת המאמר, סבתו של וילדרס הייתה ממשפחה מאייר – משפחה יהודית-אינדונזית ידועה ועשירה – אך אמה הייתה ממוצא מעורב. לדברי מזכיר האגודה הגנאלוגית האינדונזית, אם-סבתו של וילדרס היא "כמעט בוודאות מוסלמית, או אולי סינית, הווה אומר בודהיסטית".   
רכש השכלה תיכונית בבית ספר ממלכתי בהולנד, ואחר כך פנה להכשרה מקצועית בתחום ביטוחי הבריאות. בנוסף, למד משפטים באוניברסיטה הפתוחה ולאחר שהשלים את לימודיו הוסמך בתחומו. 
בשנות העשרים של חייו החליט להקדיש את ימיו למסעות בעולם ובאחד ממסעותיו אלה הגיע לישראל. הוא התנדב במושב תומר שבבקעת הירדן במשך כשנה. מאוחר יותר הגדיר את התקופה הזו בחייו כגורם שעיצב אותו כ"ידיד אמת של ישראל".

קריירה פוליטית

כששב להולנד, החל וילדרס לעסוק בתחום לימודיו בביטוח בריאות, ולאחר מכן גם בפוליטיקה, ככותב נאומים למפלגת החירות והדמוקרטיה. בשנים 1990–1998 עבד בתור עוזר פרלמנטרי למנהיג מפלגתו פריץ בולקסטיין. במסגרת תפקידו זה, הוא ביקר כמעט בכל מדינות המזרח התיכון, לרבות מצרים, איראן, סוריה, ישראל וירדן. משקיפים מן הצד העידו כי בולקסטיין היווה מקור השראה לווילדרס. נראה כי הוא אימץ מבולקסטיין את הישירות המאפיינת אותו ואת ההתמקדות בנושא ההגירה ההמונית לאירופה בכלל ולהולנד בפרט.
בשנת 1997 נבחר וילדרס לראשונה כנציג שכונתו לעיריית רובע מגוריו, קנלנאיילנד (Kanaleneiland) שבאוטרכט. השכונה הייתה שכונת מעמד הביניים, שאליה הגיעו במהלך השנים מהגרים רבים מארצות האסלאם. כתוצאה מההגירה עלו שיעורי הפשיעה בשכונה, במידה ניכרת. וילדרס עצמו נשדד סמוך לביתו. יש הרואים באירוע זה זרז להפיכתו לפוליטיקאי במגרש הלאומי.
שנה לאחר מכן, ב-1998 הוא נבחר לפרלמנט ההולנדי, אך לא התבלט במיוחד. פריצתו לתודעה הציבורית הלאומית אירעה רק בשנת 2002, כשהחל להדגיש בכל נאומיו את הסכנות הכרוכות באסלאם הקיצוני.

מפלגת החירות

בספטמבר 2004 עזב וילדרס את מפלגתו כדי לייסד את מפלגת החירות. אחת הסיבות לכך הייתה אי הסכמתו עם עמדת מפלגתו לגבי המשא ומתן לצירוף טורקיה לאיחוד האירופי. במצע של מפלגתו החדשה ניתן למצוא את הצורך בהקטנת הסקטור הציבורי, צמצום המיסוי, הקמת תחנות כוח גרעיניות, הכללת זכויות בעלי חיים בחוקה האירופית, אכיפת חוק קפדנית ודמוקרטיה ישירה. בענייני מדיניות חוץ תומכת מפלגתו בהגדלת השותפות של הולנד בנאט"ו, אי הרחבת האיחוד האירופי, התנגדות לחוקת האיחוד האירופי, ואיסור על החזקת אזרחות כפולה.
כחודשיים בלבד לאחר הקמת המפלגה החדשה, בנובמבר 2004 תפסה משטרת האג שני טרוריסטים מוסלמים - הולנדים, מקבוצה הקרויה Hofstad Network, שתכננו להתנקש בחייו ובחיי אייאן חירסי עלי.

הסרט "פיתנה"

בשנת 2008 כתב וילדרס, הפיק וביים את הסרט הקצר "פיתנה", המציג את נקודת המבט שלו על האסלאם והקוראן, ואשר עורר סערה גלובלית. בפברואר 2009 אף נאסרה בשל כך כניסתו לממלכה המאוחדת, אך לאחר שערער, הוסרה ההגבלה ובמרץ 2010 הוא התארח בבית הלורדים ובמסגרת זו גם הוצג סרטו בפני הלורדים.

משפט וזיכוי

בעקבות דברים שאמר בגנות האסלאם הואשם וילדרס בהסתה לגזענות ובערכאה שיפוטית נמוכה אף הורשע בכך, אולם ב-23 ביוני 2011 זיכה אותו בית המשפט באמסטרדם מכל ההאשמות וקבע כי "גם אם הצהרותיו בגנות האסלאם פגעו במוסלמים רבים, הן נאמרו במסגרת השיח הפוליטי הלגיטימי".
וילדרס הגיב על הזיכוי באומרו כי:
אפשר מעתה לבקר בפומבי את האסלאם. אנו זקוקים להיתר כזה משום שהאיסלמיזציה של החברות שבהן אנו חיים היא בעיה מהותית ואיום על החופש שלנו. כעת מותר לי לומר זאת.
— חירט וילדרס זוכה מאשמת הסתה נגד האיסלאם, באתר הארץ, 23 ביוני 2011

דעותיו הפוליטיות נגד אסלאמיזם

וילדרס מרבה לעסוק באסלאם ובמוסלמים באירופה. הפחד העיקרי שלו הוא שאירופה תהפוך לאסלאמית. הוא מתאר כיצד שכונות שלמות מקבלות אופי מוסלמי, ונוהגות בחוסר סובלנות ובאלימות כלפי זרים, במיוחד כלפי הומוסקסואלים ונשים מערביות. לדבריו, ההתפשטות של המוסלמים באירופה אינה נובעת מתוך רצון להשתלב בחברה, אלא מתוך רצון לשלב את החברה האירופית בעולם האסלאם. הוא קורא למניעים אלו מניעים קולוניאליסטים.
לווילדרס ביקורת קשה על האסלאם. הוא טוען שהיא כמעט ואינה דת במובן הרגיל של קשר בין האדם לאל, אלא בעיקר אידאולוגיה פוליטית, שיטה המכתיבה ליחיד ולחברה כל פרט בחייו. השיטה הזו אינה דוגלת בחירות של האחר, ולכן ניתן לכנותה אידאולוגיה טוטליטרית.
בנוסף, יש לווילדרס ביקורת קשה גם על נביא האסלאם, מוחמד. לדבריו, הוא היה "רוצח המונים, פדופיל, ונשוי לכמה נשים בעת ובעונה אחת". באסלאם אין מקום לביקורת כלפי מוחמד, אלא הוא מהווה דמות לחיקוי מוחלט, והתפיסה של הקוראן היא כדיבור שנמסר מידי אללה, בלי מקום לשינויים.
מכאן הוא מגיע למסקנה שהקוראן קורא "לשנאה, לאלימות, לשעבוד, לרצח ולטרור", ולג'יהאד כלפי לא מוסלמים.
לדבריו בהרצאה שנשא בניו יורק, ב-25 בספטמבר 2008, "הקוראן מבטא אנטישמיות גלויה ומתאר את היהודים כקופים וחזירים... באסלאם אין קריאה מוסרית, אלא המוסר היחיד של האסלאם הוא קידום האסלאם". ובהמשך הוא מצטט את וינסטון צ'רצ'יל, שקרא לאסלאם "הגורם הריאקציונרי ביותר בעולם", והשווה בין הקוראן ל"מיין קאמפף".
וילדרס מתאר כבגידה את עמדת האליטה האירופית. במקום להזדהות עם הערכים היודו-נוצריים של המוסר והחירות, ולשמור על התרבות המערבית, הם פנו לכיוון הרב-תרבותיות, שתוצאותיה הן אובדן הערכים והתרבות המערביים. לדבריו, סובלנות צריכה לבוא רק כלפי סובלנים, ולא כלפי לא-סובלנים, אך בפועל, הממסד המערבי מצדד דווקא באויב התרבותי, בעודו נלחם במגיני הערכים המערביים. בבתי ספר באירופה חדלו ללמד יצירות מערביות קלאסיות, מפני שהן פוגעות באסלאם. זוהי לדעתו גם הסיבה למאבק כנגד הסרט שלו ולפגיעה בחופש הביטוי, דווקא כנגד הידיד.
וילדרס אינו תולה תקוות רבות לשינוי מצד הממסד, אלא סבור שהשינוי יבוא רק מהציבור הרחב, תוך שהוא מחלחל כלפי מעלה על ידי כיבוש עמדות הכוח הפוליטיות, התקשורתיות והמשפטיות.
בעקבות התבטאויותיו הרבות כנגד תהליך האיסלמיזציה שעוברת אירופה וכנגד הקהילה המוסלמית בהולנד נתון וילדרס לאיומים רבים על חייו מקרב המוסלמים בהולנד. עקב כך, נמצא וילדרס תחת אבטחה כבדה. בשנת 2008 דווח בעיתון הדר שפיגל הגרמני כי רק באותה השנה קיבל וילדרס כ-300 איומים על חייו (מתוך כ-400 איומים על פוליטיקאים הולנדים), 75 אחוז מקרב האיומים על פוליטיקאים הולנדים מופנים נגדו.

דעותיו הפוליטיות בעד ישראל

וילדרס התגורר בישראל בצעירותו, למשך שנתיים, וביקר בישראל 40 פעמים במהלך 25 השנים האחרונות. הוא טען שביקר במקומות מעניינים רבים במזרח התיכון (תוניסיה, טורקיה, קפריסין, איראן), אך בשום מקום לא חש את תחושות האחווה המיוחדות שהוא חש כשהוא נוחת בנמל התעופה בן-גוריון. תוכנית החדשות "נטוורק" של רשת השידור השנייה ההולנדית Nederland 2 דיווחה שתומכי ישראל מארצות הברית סייעו למפלגתו של וילדרס פיננסית, ותמכו בדעותיו על האסלאם והטרור המוסלמי. באחד מנאומיו הוא תימצת את דעותיו בסוגיה, באימרה - "אנחנו (במערב) כולנו ישראל".
לווילדרס גם יש פתרון לסכסוך הישראלי - פלסטיני: "יש לקרוא לירדן "פלסטין" ולראות בה את מדינתם של הפלסטינים".
וילדרס רואה את ישראל כחזית ראשונה מול האסלאם, ציטוט: "הודות להורים הישראלים, השולחים את ילדיהם לצבא, והשוכבים ערים בלילות, ההורים באירופה ובארצות הברית יכולים לישון היטב, בלי להיות ערים לסכנות המתרגשות".
הוא רואה בישראל דמוקרטיה בודדת המוקפת בעמים אסלאמיים, אשר מהווה את קו ההגנה הראשון של המערב. אילולא ישראל, היה המאבק של הטרור האסלאמי מתקדם יותר לכיוון אירופה. לדבריו, הסיבה לסכסוך אינה מעשה כלשהו של ישראל נגד הפלסטינים, או פלישת ארצות הברית לעיראק, אלא היא דבר מובנה בתוך האסלאם. לכן, הפקרתה של ישראל וחיסולה, לא רק שלא יפתרו את הבעיה, אלא יהוו זריקת עידוד לאסלאם.
"המלחמה נגד ישראל היא לא מלחמה נגד ישראל בלבד, אלא מלחמה נגד המערב. זהו ג'יהאד. ישראל פשוט סופגת את המכות שנועדו לכולנו. אלמלא ישראל היה האימפריאליזם האסלאמי מוצא דרכים אחרות לתיעול האנרגיה ושאיפות הכיבוש שלו."
הפסד של ישראל במאבק יסמן את ההפסד של העולם המערבי כולו. גם אמריקה, למרות ריחוקה הגאוגרפי, תתקשה להתקיים במצב כזה – "מול אירופה איסלאמית תיוותר אמריקה לבדה כשומרת הגחלת של רומא, אתונה וירושלים".
"סופה של ישראל היה נותן דחיפה עצומה לכוחות האסלאם. הם היו רואים בכך, ובצדק, הוכחה לחולשת המערב, לקצו הבלתי נמנע. סופה של ישראל לא יהיה הקץ לצרותינו עם האסלאם, אלא רק ההתחלה. הוא יהיה תחילתו של המאבק האחרון לשליטה בעולם כולו. אם הם יוכלו לישראל, דבר לא יעמוד בפניהם."
בדצמבר 2016 נחקר וילדרס על ידי השירות החשאי ההולנדי בחשד לקיום קשרים עם ישראל שעלולים להוות "איום על הביטחון הלאומי של הולנד".
לאחר החלטתו של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ בדבר ביטול אשרות כניסה לאזרחים מ-7 מדינות מוסלמיות (החלטה שבוטלה על ידי בית המשפט והוגש לה תיקון על ידי הנשיא טראמפ) טען וילדרס לצביעות של השמאל האירופי והאמריקאי עקב גינוי החלטתו של טראמפ והתעלמות מוחלטת לאיסור כניסת ישראלים לשטחיהן של מדינות מוסלמיות רבות.
בראיון לערוץ 2 שנערך ב-12 במרץ 2017 אמר וילדרס כי הקשר בין ישראל להולנד יתחזק במידה והוא יצליח להרכיב קואליציה לאחר הבחירות שעתידות להיערך ב-15 במרץ 2017, אולם בסופו של דבר מפלגתו הגיעה למקום השני וקיבלה 20 מקומות בבית הנבחרים ההולנדי. מפלגתו של וילדרס אינה חלק מהקואליציה הנוכחית בהולנד.

חיים אישיים

נישואיו הראשונים של וילדרס לא החזיקו זמן רב. ב-31 ביולי 1992 נישא וילדרס לכריסטנה.