מאראט סאפין

ראשית חייו

סאפין נולד במוסקבה שבברית המועצות (כיום רוסיה) למיכאל סאפין ולרואזה איסלאנובה, למשפחה ממוצא טטארי. הוריו של מאראט היו שניהם טניסאים ומאמני טניס בעברם, ואביו אף היה המנהל של מועדון הטניס ספרטק המקומי. בילדותו התאמן סאפין במועדון הטניס של אביו, יחד עם מספר טניסאים בולטים נוספים לעתיד, כדוגמת אנה קורניקובה, ילנה דמנטייבה ואנסטסיה מיסקינה. אחותו הצעירה של סאפין, דינארה סאפינה, היא טניסאית מקצוענית ודורגה גם היא ראשונה בעולם.
בגיל 14 הוא עבר לולנסיה שבספרד, על מנת להתקדם באמצעות תוכניות אימון מתקדמות בטניס, שלא היו קיימות אז ברוסיה. כתוצאה משהותו בספרד למד סאפין גם לדבר ספרדית שוטפת. סאפין דובר גם של רוסית ואנגלית.

קריירת טניס מקצוענית

סאפין החל לשחק במסגרת סבב ה-ATP ב-1997, בגיל 17. בשנת 1998 הוא הפתיע כאשר ניצח שני טניסאים בכירים, אנדרה אגאסי וגוסטבו קוורטן, שזכה בשנה לפני כן ברולאן גארוס. באותה שנה החל סאפין להגיע להישגים בטורנירי גראנד סלאם, כשהעפיל לשמינית הגמר באליפות צרפת הפתוחה ובאליפות ארצות הברית הפתוחה. בשנת 1999 השתתף סאפין לראשונה באליפות אוסטרליה הפתוחה בה הגיע לסיבוב השלישי, אך הגיע להצלחות נמוכות יחסית ברוב טורנירי הגראנד סלאם האחרים. באותה שנה הוא זכה בתואר הראשון שלו, בטורניר בוסטון.
בשנת 2000, לאחר כשלונות באוסטרליה, בצרפת ובווימבלדון, הגיע סאפין להישג השיא בקריירה שלו, זכייה באליפות ארצות הברית הפתוחה, בזכות ניצחון על פיט סמפראס בשלוש מערכות במשחק הגמר. בעקבות כך הוא הגיע לראשונה בקריירה שלו למקום הראשון בדירוג העולמי. שנה זו הייתה שנת השיא של סאפין בקריירה, כשהוא זכה בשישה טורנירים נוספים מסבב ה-ATP, שניים מהם (בטורונטו ובפריז) מסדרת המאסטרס.
סאפין החזיק במקום הראשון במשך תשעה שבועות. שנת 2001 הייתה מוצלחת פחות עבורו, כשהוא הודח בחצי גמר אליפות ארצות הברית הפתוחה, וזכה בשני טורנירי ATP בעל חשיבות נמוכה יחסית. את שנת 2002 הוא פתח בצורה טובה, כשהגיע לגמר אליפות אוסטרליה שם הפסיד לתומאס יוהנסון השוודי, והגיע לחצי גמר אליפות צרפת הפתוחה. עם זאת, הוא החל לרדת ביכולתו בהמשך השנה כשהודח כבר בסיבוב השני בווימבלדון ובאליפות ארצות הברית. באוקטובר 2002 הוא זכה בתואר היחיד שלו לשנה זו, טורניר המאסטרס בפריז.
באותה שנה הוביל סאפין את נבחרת רוסיה לזכייה הראשונה בתולדותיה בגביע דייוויס, לאחר ניצחון במפגש הגמר בתוצאה 2-3 על נבחרת צרפת, כשסאפין מנצח בשני משחקי היחידים שלו במפגש, מול פול-הנרי מתיו וסבסטיאן גרוסייאן.
את מרבית שנת 2003 החמיץ סאפין עקב פציעה קשה שעצרה את התקדמותו, וגרמה לו להיעדר מכל טורנירי הגראנד סלאם, למעט אליפות אוסטרליה בה הודח בסיבוב הראשון.
בתחילת 2004 חזר סאפין להצליח כשהעפיל עד לגמר אליפות אוסטרליה הפתוחה, אך הפסיד בגמר לרוג'ר פדרר. הוא הפגין חוסר יציבות כאשר אכזב בטורנירי הגראנד סלאם האחרים, אך זכה בסוף השנה בטורנירי המאסטרס במדריד ובפריז. בכך מחזיק סאפין יחד עם בוריס בקר בשיא הזכיות במאסטרס פריז, עם שלוש זכיות. בטורניר גביע המאסטרס היוקרתי של סוף השנה הפתיע סאפין כשהעפיל עד לחצי הגמר. סאפין השתתף בטורניר הטניס של אולימפיאדת אתונה 2004, והודח בו בסיבוב השני.
ב-2005 גבר סאפין על רוג'ר פדרר בחצי גמר אליפות אוסטרליה הפתוחה, וזכה בתואר הגראנד סלאם השני שלו לאחר ניצחון על לייטון יואיט האוסטרלי בגמר. הוא ייחס את חזרתו המוצלחת מהפציעה למאמנו החדש, פיטר לונדגרן. למרות זאת, הוא לא הצליח להעפיל להשתתפות בגביע המאסטרס של אותה שנה לאחר שנכשל באליפות צרפת ובווימבלדון. בשנת 2006 המשיך סאפין לאכזב בטורנירי הגראנד סלאם, אך השתפר לקראת סופה כשהגיע לגמר טורניר מוסקבה, בו הפסיד לבן ארצו, ניקולאי דווידנקו. במהלך אותה שנה הודיע סאפין על הפרידה ממאמנו, פיטר לונדגרן.
בדצמבר 2006 זכה סאפין עם נבחרת רוסיה בפעם השנייה בגביע דייוויס. במפגש הגמר מול נבחרת ארגנטינה הוא הפסיד במשחקו הראשון, אך ניצח יחד עם דמיטרי טורסונוב את משחק הזוגות, ואף ניצח את חוסה אקסוסו במשחק החמישי והמכריע.
בשנת 2007 לא הצליח סאפין לעבור אפילו פעם אחת את הסיבוב השלישי בטורנירי הגראנד סלאם בהם השתתף. במהלך אותה שנה הודיע סאפין על הפרידה ממאמנו באותו זמן, אלכסנדר וולקוב, ומינוי הרנן גומי במקומו. במהלך השנה זכה סאפין בטורניר הזוגות במוסקבה יחד עם דמיטרי טורסונוב, ובכך היה זה תואר ה-ATP הראשון שלו מאז הזכייה באליפות אוסטרליה ב-2005. סאפין היה שותף חלקי לזכייתה של נבחרת רוסיה במקום השני בגביע דייוויס של 2007.
בשנת 2008 הפתיע סאפין כאשר העפיל עד לחצי הגמר בטורניר וימבלדון, שם הפסיד לרוג'ר פדרר. הייתה זו ההעפלה הראשונה של סאפין לחצי גמר גראנד סלאם מאז 2005. בנוסף, הגיע סאפין לגמר טורניר היחידים במוסקבה, שם הפסיד לבן ארצו, איגור קוניצין.
בשנת 2009 הודח סאפין בשלב מוקדם בכל הטורנירים בהם השתתף, אך סייע לנבחרת רוסיה להעפיל לרבע גמר גביע דייוויס, לאחר ניצחון על נבחרת רומניה. במפגש רבע הגמר, מול נבחרת ישראל באולם נוקיה, הפסיד סאפין את משחק הזוגות, שבו שיחק יחד עם איגור קוניצין נגד אנדי רם ויוני ארליך, במה שהכריע את תוצאת המפגש לזכות ישראל. הטורניר האחרון בקריירה של סאפין היה בפריז בנובמבר 2009; הוא הודח בו בסיבוב השני לאחר הפסד לחואן מרטין דל פוטרו, כשהוא במקום ה-65 בעולם.
ביולי 2011 נרשם כחבר מפלגת רוסיה המאוחדת והוא מתמודד מטעם מחוז ניז'ני נובגורוד, לקראת הבחירות הפרלמנטריות ברוסיה 2011.

סגנון משחק

סאפין נחשב לטניסאי בעל מצבי רוח קיצוניים, שסומך על כשרונו בלבד ומתקשה לשחק בצורה טקטית. המשטחים האהובים עליו הם המשטחים הקשים עליהם משחקים באליפות ארצות הברית, והעיד כי את משטח החימר של אליפות צרפת ואת הדשא של וימבלדון הוא שונא במיוחד. בעבר הוא חזר על אמרתו של איוון לנדל, כשאמר: "דשא מיועד לפרות, לא למשחק טניס". סגנון המשחק שלו מתבסס על חבטות פתיחה בעוצמה רבה ועל חבטת כף יד עילאית. מאידך, הוא לא אוהב לרוץ על המגרש ולעיתים הוא מוותר מראש על משחקונים שלמים.
סאפין ידוע כשחקן בעל פתיל קצר מאוד, ובמהלך הקריירה שלו שבר למעלה מ-300 מחבטי טניס כתוצאה מהתפרצויות זעם במהלך משחקים.

בחירתו לדומה של רוסיה

בבחירות שנערכו בדצמבר 2011 הפך סאפין לחבר הדומה של רוסיה מטעם מפלגת רוסיה המאוחדת של ולדימיר פוטין. הוא נבחר מטעם מחוז ניז'ני נובגורוד.