google/wiki40b huggingface dataset:
בג"ץ נעמי נבו

רקע

ד"ר נעמי נבו עבדה משנת 1960 בסוכנות היהודית, ועסקה שם במחקר יישומי בתחום הסוציולוגיה הכפרית. בסעיף 6 לחוקת הפנסיה של עובדי הסוכנות היהודית, המהווה חלק בלתי נפרד מחוקת העבודה של הסוכנות, נאמר: "גיל הפרישה לפנסיה הוא 65 שנה לגבר ו-60 שנה לאשה". כשנה לפני מועד פרישתה הצפוי על-פי חוקת הפנסיה פנתה ד"ר נבו ליו"ר הנהלת הסוכנות ולחברי חבר הנאמנים של הסוכנות וביקשה מהם לפעול לשינוי הקביעה בחוקת הפנסיה, משום שהיא מהווה הפליה לרעת האישה. מלבד תשובות שהביעו אהדה לעמדתה לא נעשה דבר לשינוי המצב. מחלקת המנגנון בסוכנות הודיעה לד"ר נבו שמועד פרישתה הוא 31 בינואר 1985 (מעט לאחר הגעתה לגיל 60). בעקבות זאת הגישה ד"ר נבו תביעה לבית הדין לעבודה, בדרישה לאפשר לה להמשיך ולעבוד בסוכנות.

פסיקת בית הדין האזורי לעבודה

בדין ישבו השופטת עדנה גבריאלי ונציגי ציבור עשהאל וקליין. בהסכמת הסוכנות עוכבה פרישתה של נבו עד למתן פסק הדין בבית הדין האזורי לעבודה בפסק הדין נקבע כי ההוראה בסעיף 6 לחוקת הפנסיה של הסוכנות היהודית, הקובעת לנשים חובת פרישה בגיל 60 ולגברים בגיל 65, אינה מהווה "הפליה לרעת האשה או הוראה בניגוד לתקנת הציבור". לפיכך נדחתה תביעתה של ד"ר נבו. בעקבות פסק הדין הופסקה עבודתה של ד"ר נבו בסוכנות היהודית ב-27 בנובמבר 1985.

בג"ץ איתנה ניב

תריסר שנים לאחר מתן פסק הדין בבג"ץ נעמי נבו נדרש בג"ץ פעם נוספת לדון בהפליה הקשורה לתאריך פרישה שונה לגבר ולאישה. בג"ץ איתנה ניב עסק בהצעה של קופת חולים כללית לקבוצה מעובדיה, שהגיעו לגיל 57, לפרוש לפנסיה מוקדמת, ולקבל מהקופה פנסיית גישור עד הגיעם לגיל פרישה - הגיל שבו תסכים קרן הפנסיה שבה הם מבוטחים, קרן הגמלאות המרכזית, לשלם להם פנסיית זקנה. בתקנון של קרן הפנסיה נקבע גיל הפרישה לנשים - 60 שנים, ולגברים - 65 שנים. בהתאם לכך הוצעה לעובדים פנסיית הגישור. העותרות, איתנה ניב ונעמי אורטל, פרשו בתנאים אלה, אך לאחר מכן עתרו לבית הדין לעבודה בנימוק שהסכמי הפרישה שחתמו עליהם נוגדים את עקרון השוויון, את תקנת הציבור ועוד דברי חוק שעניינם שוויון זכויות לנשים, ודרשו את ביטול התנאים המפלים. בית הדין האזורי לעבודה ובית הדין הארצי לעבודה דחו את תביעתן, אך זו התקבלה ברוב קולות בעתירה לבג"ץ.
חוקת הפדרציה הרוסית

היסטוריה

לאחר התפרקות ברית המועצות ירשו הרפובליקות שהרכיבו אותה את חוקת ברית המועצות. רבים ברוסיה (כמו גם ברפובליקות האחרות) טענו כי החוקה הסובייטית מיושנת וכי יש צורך בכינון חוקה חדשה שתשקף את העקרונות של רוסיה כיום.
השאלה המרכזית בעניין החוקה הייתה איזה משטר דמוקרטי להקים: הנשיא ילצין קרא להקמת משטר נשיאותי עם סמכויות רבות לנשיא. ביוני 1993 הוציא ילצין צו המקים וועדה חוקתית מיוחדת שתבחן את החוקה שהוא הציע באפריל של אותה שנה, על מנת שיוכלו להציע אותה במשאל עם.
החוקה נועדה לעקוף את הפרלמנט, שעבד באותה עת על חוקה משלו. כצפוי, שתי החוקות נגדו אחת את השנייה בעניין יחסי רשות מבצעת-רשות מחוקקת: בעוד שילצין הציע להקים משטר נשיאותי עם כוח רב יותר לרשות המבצעת על חשבון המחוקקת, הפרלמנט שאף להקים משטר שיקצץ בסמכויות הנשיא ויעניק סמכויות גדולות יותר לרשות המחוקקת. הוועדה שילצין הקים, שהורכבה מנציגים של מפלגות וארגונים חברתיים רבים אישרה את הבאת החוקה למשאל עם בעוד שהפרלמנט הצביע נגד זה ותמך באישור החוקה שלו. בסוף ספטמבר 1993, ילצין הגיב למבוי הסתום שנוצר בעניין יחסי הרשות מבצעת-מחוקקת בחזרה על ההכרזה על קיום משאל עם בעניין החוקה שהציע, אך הפעם הורה גם על פיזור הפרלמנט וקיום בחירות חדשות. הפרלמנט, קונגרס נציגי העם, קיים פגישת חירום ואישר את מינוי סגן נשיא רוסיה אלכסנדר רוצקוי לנשיא, והצביע להדיח את ילצין. 
בוריס ילצין, שנהנה מתמיכת הצבא שלח כוחות צבא לכתר את בניין הפרלמנט. אף על פי כן 180 נציגים סירבו לעזוב את הבניין. לאחר שבועיים קרא הנשיא שהפרלמנט מינה, אלכסנדר רוצקוי, להילחם בכוחות שילצין שלח. מהומות, שרפות והרס של רכוש היו לתוצאה במספר מקומות במוסקבה. ביום שלמחרת הורה שר ההגנה פבל גרצ'ב לטנקים לירות לעבר בניין הפרלמנט וכוחות צבא כבשו את הבניין וחלקים נוספים בעיר. לבסוף ניצח ילצין: בדצמבר 1993 אושרה חוקת רוסיה במשאל עם. אחוז ההשתתפות בהצבעה עמד על 54.8% כאשר הכמות המינימלית היא 50% מבעלי זכות ההצבעה. 58.4% מהמצביעים הצביעו בעד החוקה. החוקה החדשה הכריזה על רוסיה כמדינה דמוקרטית, פדרלית, מבוססת על שלטון החוק, עם צורת ממשל רפובליקנית. הכוח מתחלק בין הרשות המבצעת, המחוקקת והשופטת. 
ב-2008 אישרה האספה הפדרלית להאריך את כהונת הנשיא מ-4 ל-6 שנים, ואת כהונת הדומה הממלכתית מ-4 ל-5 שנים.

מבנה החוקה

חוקת הפדרציה הרוסית מחולקת לשני חלקים:
קלי פרסטון

ביוגרפיה

קלי קמללאווה סמית נולדה בהונולולו שבהוואי. שמה האמצעי פירושו בפולינזית "גן פרחי ברזילי".
אמה, לינדה, הייתה מנהלת מרכז בריאות הנפש ואביה, שעבד בחברה חקלאית, טבע כאשר פרסטון הייתה בן שלוש.
אמה נישאה בשנית לפיטר פלציס, מנהל כוח אדם, שאימץ אותה לאחר מכן. יש לה אח-למחצה בשם כריס.
בגיל חמש עברה עם הוריה לעיראק וכן התגוררה תקופה מסוימת באדלייד שבאוסטרליה. היא התגלתה על ידי צלם אופנה בגיל שש עשרה באוסטרליה והחלה להופיע במספר מודעות פרסום. לאחר שובה להוואי החלה לימודים במכינה בהונולולו ולמדה דרמה ותיאטרון באוניברסיטת דרום קליפורניה. 
כאשר הייתה בת 17, היא נבחנה לתפקיד הראשי בסרט "הלגונה הכחולה" אך הפסידה לברוק שילדס. את תפקידה הראשון בטלוויזיה קיבלה ב-1980, בסדרת המשטרה "הוואי חמש-אפס", בעונה האחרונה שלה. ובשנת 1982 שיחקה במספר פרקים באופרת הסבון "קפיטול" ברשת CBS וכתב לה את התסריט ג'יימס ליפטון. 
בין תפקידיה הבולטים בקולנוע הם בסרטים "תאומים", "ג'רי מגווייר", "מצאת החמה עד צאת הנשמה" ו"הקדוש מכולם". 
בשנת 2003 שיחקה בסרט "דיילת בעננים" באותה השנה שיחקה בסרט שובר הקופות מה שבחורה רוצה, ובשנת 2004 הופיעה בקליפ של השיר She Will Be Loved של להקת מארון 5. בשנת 2005 היא שיחקה אמא גיבורת על בסרט הילדים "תיכון בהיי", ובשנת 2008 שיחקה בסרט "המעגל העשירי" המבוסס על ספר מאת ג'ודי פיקו. בשנת 2010 היא שיחקה את אמה של מיילי סיירוס בסרט הדרמה "השיר האחרון". בטלוויזיה היא שיחקה בין היתר בסדרה "ג'ואי", "מדיום" ו-"CSI סייבר". 
בנוסף היא משמשת כדוברת של חברת ניוטרוג'ינה.

חיים אישיים

הייתה נשואה לשחקן קווין גייג משנת 1985, והתגרשו לאחר שנתיים ב-1987. 
בנוסף, הייתה לה מערכת יחסים קצרה עם ג'ורג' קלוני. לאחר מכן הייתה מאורסת לצ'ארלי שין ב-1990, אך הקשר הסתיים לאחר שירה בה בזרוע בטעות.
את ג'ון טרבולטה הכירה בעת צילומים לסרט "המומחים" בשנת 1987.
השניים נישאו בפריז בספטמבר 1991 בטקס שניהל כומר סיינטולוג (בני הזוג חברים בכת הסיינטולוגיה) ומכיוון שטקס נישואין כזה לא הוכר בארצות הברית, נישאו בשנית בפלורידה, שנה לאחר מכן. לבני הזוג שלושה ילדים. בשנת 2000 נולדה בתם אלה בלו, ובנובמבר 2010 נולד בן נוסף. בנם הבכור, גט', סבל מאוטיזם ונפטר כתוצאה מהתקף אפילפטי,  במהלך חופשה משפחתית.
Qué Hiciste

רקע וכתיבה

לאחר צאתו של אלבומה הרביעי Rebirth, החליטה לופז כי תעבוד על אלבום ראשון שיהיה במלואו בשפה הספרדית, דבר שתכננה לעשות עוד בתחילת דרכה, כאשר עד כה שילבה באלבומיה את הספרדית והאנגלית יחדיו. באחד הראיונות סיפרה לופז כי - "חיי קיבלו תפנית שונה בקריירת המוזיקה אבל תמיד אהבתי את סגנון המוזיקה הספרדית".
בתחילת שנת 2006, הוכרז רשמית שלופז תוציא את אלבומה הראשון בספרדית תחת השם, Como Ama una Mujer.
לאחר שיצא האלבום הוחלט כי השיר יהיה הסינגל הראשון והפותח ממנו. לופז הוציאה מן האלבום שני סינגלים בלבד.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ בוים וצולם בקליפורניה על ידי מייקל האוסמן.
בקליפ ניתן לראות את לופז נוסעת במכונית שבורה על כביש ישן באמצע המדבר, עוצרת בתחנת דלק ומחליפה בגדים וצובעת את שערה. לאחר מכן יוצאת לופז מתחנת הדלק ונוסעת בין חולות המדבר. בסצנות נוספות נראית לופז רוקדת כשברקע אש ולהבות מרצדות לאחר ששרפה את מכוניתה.
הקליפ הועלה לערוץ ה-Vevo של לופז בשנת 2009, כשנתיים מצאתו המקורית של השיר, ונכון לאוקטובר 2017, מונה הצפיות שלו עולה על למעלה מ-39 מיליון צפיות.
טוויסטה

קריירה

מיטשל גדל באזור קיי-טאון שנמצא בשיקגו, אילינוי והתחיל לעשות ראפ כשהיה בן 12.

1992 – 2000

ב-1992 טוויסטה הפיץ את אלבומו הראשון, Runnin' Off at da Mouth, תחת שם הבמה Tung Twista. אלבומו השני, Resurrection, תוכנן להשתחרר ב-1994, אך בשל בעיות עם חברת התקליטים שלו, אטלנטיק רקורדס, ומכיוון שהשם של האלבום היה זהה לשם של האלבום של הראפר קומון, האלבום יצא לאור רק בשיקגו וזכה לתשומת לב מועטה מצד הקהל.
ב-1996 טוויסטה התארח בסינגל "Po Pimp" של ההרכב Do or Die, הסינגל הופק על ידי המפיק The Legendary Traxster. הסינגל זכה להצלחה מסחרית והוכתר כסינגל זהב על ידי RIAA. ב-1997 טוויסטה הפיץ את אלבומו השני, Adrenaline Rush, תחת חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס והשמיט את ה"Tung" משם הבמה שלו. האלבום הגיע למקום 77 במצעד בילבורד 200.
ב-1998 טוויסטה שיחרר את האלבום Mobstability יחד עם ההרכב Speedknot Mobstaz. לאחר שחרור האלבום טוויסטה ייסד את הלייבל 'Legit Ballin, שבה הוא שיחרר שני אלבומי קומפילציה: Legit Ballin' ב-1999 ו-Legit Ballin' Vol. 2: Street Scriptures ב-2001. מאוחר יותר הלייבל שחרר גם את האלבומים Respect The Game, Vol. 3 ב-2002 ו- Volume 4: Tha Truth ב-2006. ב-2000 טוויסטה התארח באלבום Ruff Ryders: Ryde or Die Vol. 2 של חברת התקליטים ראף ריידרס, בשיר "Twisted Heat".

2002 – היום

ב-2004 טוויסטה שיחרר את אלבומו הרביעי, Kamikaze, שכלל אומנים רבים, כמו: קניה ווסט, לודאקריס, טו שורט וטי. איי. האלבום דורג בראש מצעד בילבורד 200 ונמכרו כ-2 מיליון עותקים של האלבום. הסינגל "Slow Jamz"(שנכלל גם באלבום הראשון של קניה ווסט, The College Dropout), שבו התארחו קניה ווסט וג'יימי פוקס, הגיע לראש מצעד בילבורד הוט 100.
ב-2005 טוויסטה שיחרר את האלבום The Day After, שכלל את הלהיטים: "Girl Tonite" עם טריי סונגז, "Hit the Floor" עם פיטבול ו-"So Lonely" עם מריה קארי.
ב-2006 טוויסטה התארח בסינגל "(Hell No (Leave Home" של הזמרת מוניקה. האלבום השישי של טוויסטה, Adrenaline Rush 2007, יצא לאור ב-2007. האלבום כלל אומנים ידועים כמו: טי-פיין ופארל ויליאמס, אך לא זכה להצלחה של אלבומיו הקודמים. ב-2008 טוויסטה ייסד את הלייבל "Get Money Gang Entertainment" ושחרר את האלבום Category F5.
ב-9 בנובמבר 2010, טוויסטה שיחרר את אלבומו השמיני, The Perfect Storm, האלבום כלל את הסינגלים: "Make a Movie" עם כריס בראון, "I Do" ו-"Heat". האלבום כלל אומנים ידועים, כמו: ריי ג'יי, פאף דאדי, רייקוון ווואקה פלאקה פליים.
מכת ברד

על פי המסופר בספר שמות, מַכַּת בָּרָד היא המכה השביעית מתוך עשר המכות שהנחית אלוהים על מצרים, עקב סירובו של פרעה מלך מצרים, לשלח את בני ישראל מארצו.
במהלך מכה זו, ירדו מן השמים כדורי ברד גדולים מעורבים עם אש מתלקחת, שפגעו בכל ארץ מצרים. בין היתר שברו ושרפו את כל עצי המאכל במצרים.

תיאור המכה במקרא

מכה זו נחשבת מהקשות יותר, והתורה מתארת בהרחבה יחסית, את פרטיה:
. עודך מסתולל בעמי לבלתי שלחם. הנני ממטיר כעת מחר ברד כבד מאד אשר לא היה כמהו במצרים למן היום הוסדה ועד עתה. ועתה שלח העז את מקנך ואת כל אשר לך בשדה כל האדם והבהמה אשר ימצא בשדה ולא יאסף הביתה וירד עלהם הברד ומתו. הירא את דבר ה' מעבדי פרעה הניס את עבדיו ואת מקנהו אל הבתים. ואשר לא שם לבו אל דבר ה' ויעזב את עבדיו ואת מקנהו בשדה. ויאמר ה' אל משה נטה את ידך על השמים ויהי ברד בכל ארץ מצרים על האדם ועל הבהמה ועל כל עשב השדה בארץ מצרים. ויט משה את מטהו על השמים ו-ה' נתן קלת וברד ותהלך אש ארצה וימטר ה' ברד על ארץ מצרים. ויהי ברד ואש מתלקחת בתוך הברד כבד מאד אשר לא היה כמהו בכל ארץ מצרים מאז היתה לגוי. ויך הברד בכל ארץ מצרים את כל אשר בשדה מאדם ועד בהמה ואת כל עשב השדה הכה הברד ואת כל עץ השדה שבר. רק בארץ גשן אשר שם בני ישראל לא היה ברד. וישלח פרעה ויקרא למשה ולאהרן ויאמר אלהם חטאתי הפעם ה' הצדיק ואני ועמי הרשעים כח העתירו אל ה' ורב מהית קלת אלהים וברד ואשלחה אתכם ולא תספון לעמד. ויאמר אליו משה כצאתי את העיר אפרש את כפי אל ה' הקלות יחדלון והברד לא יהיה עוד למען תדע כי ל-ה' הארץ. ואתה ועבדיך ידעתי כי טרם תיראון מפני ה' אלהים לא והפשתה והשערה נכתה כי השערה אביב והפשתה גבעל לב והחטה והכסמת לא נכו כי אפילת הנה. ויצא משה מעם פרעה את העיר ויפרש כפיו אל ה' ויחדלו הקלות והברד ומטר לא נתך ארצה. וירא פרעה כי חדל המטר והברד והקלת ויסף לחטא ויכבד לבו הוא ועבדיו.
— ספר שמות, פרק ט', פסוקים י"ג-ל"ה
קירוב ליניארי

קירוב ליניארי או קירוב מסדר ראשון הוא מושג במתמטיקה המתאר קירוב של פונקציה מתמטית כלשהי באמצעות פונקציה ליניארית (ליתר דיוק, פונקציה אפינית). לקירובים ליניארים יש שימוש נרחב במדעים ובמתמטיקה כדי לקבל קירוב לערך הפונקציה בסביבה של ערך קבוע מראש. היות שפונקציות ליניאריות הן קלות לחישוב ולפתרון, קירובים ליניארים מועדפים כמעט תמיד בניתוחים אנליטיים ונומריים אם הם מספקים את הדיוק הנדרש.
כאשר לפונקציה קיים קירוב ליניארי, נאמר שהפונקציה דיפרנציאבילית.

הגדרה

בהינתן פונקציה  על מרחב הממשיים שהיא רציפה וגזירה ושנגזרתה רציפה גם היא בסביבה של , מתקבל מטור טיילור עבור  כי:

כאשר  הוא איבר השארית המייצג את סכום האיברים מסדר גבוה יותר. קירוב ליניארי, או קירוב מסדר ראשון, מתקבל על ידי השמטת השארית, כך שמתקבלת הנוסחה:
ככל ש- יהא קרוב יותר ל- כך שגיאת הקירוב תהא קטנה יותר שכן האיברים של החזקות הגבוהות יותר של  ישאפו מהר יותר לאפס ויהיו זניחים ביחס לאיבר הליניארי ב- והאיבר הקבוע.
למעשה הנוסחה שלעיל היא בדיוק משוואת המשיק לגרף של הפונקציה  בנקודה .
ניתן לבצע קירוב ליניארי לפונקציות וקטוריות דיפרנציאביליות באופן דומה. לדוגמה, בהינתן פונקציה דיפרנציאבילית  על המספרים הממשיים, הקירוב הליניארי של  עבור  קרובים ל- נתון על ידי הנוסחה:
בית הסוהר סהרונים

בית הסוהר סהרונים נמצא בחולות חלוצה אשר בנגב ומשמש לכליאתם של מסתננים מאפריקה לישראל דרך גבול ישראל-מצרים. בית הסוהר החל לפעול ביולי 2007.
בבית הסוהר שני מתחמים: מתחם א' שבו 5 אגפי כליאה המכילים 200 מקומות כליאה באוהלים, ומתחם ב' שבו שני אגפי כליאה, כל אחד מהם מכיל 500 מקומות כליאה בקרוונים. הכלואים בבית הסוהר הם מאריתריאה, סודאן, אתיופיה, חוף השנהב ומעטים ממדינות אחרות.
כליאת המסתננים היא בהתאם לחוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט). בבית הסוהר פועל בית דין לביקורת משמורת.
בסמוך לבית הסוהר סהרונים נמצאים גם בית הסוהר קציעות ומתקן חולות.
ניקולאיה קאז'אל

קורות חיים

ניקולאיה קאז'אל נולד בשנת 1919 בבוקרשט כבנו של מרקו קאז'אל, רופא ילדים, לימים פרופסור וטיפולים ברפואת ילדים ולפואריקולטורה בבית הספר לרפואה בבוקרשט.
קאז'אל סיים בשנת  1944  את לימודי הרפואה במכון לרפואה  בבוקרשט עם תואר דוקטור לרפואה וכירורגיה.
בימי המשטר הצבאי-פאשיסטי של המרשל יון אנטונסקו כששערי האוניברסיטאות נסגרו בפני היהודים, למד קאז'אל לימודי רפואה במכללה לרפואה שהתארגנה בבוקרשט עבור סטודנטים יהודים בראשות כמה רופאים, בייהם אביו מרקו קאז'אל.
כמדען, קאז'אל תרם ליצירת שיטות אבחון מעבדתי של נגיפים בתחום החיסון ותחום הגנטיקה של הנגיפים. הוא פרסם יותר מ־400 מחקרים וחיבר, בעצמו או בשיתוף עם אחרים, 14 ספרי לימוד והנחיה בתחום.
בין השנים 1967–1994 היה מנהל המכון לווירולוגיה של האקדמיה הרומנית. משנת 1966 הוא היה למומחה של ארגון הבריאות העולמי. בנוסף, הוא היה חבר בחברה המלכותית לרפואה של לונדון, בחברה הבינלאומית לפתולוגיה השוואתית, בחברה הצרפתית למיקרוביולוגיה ובאקדמיה למדעים של ניו יורק. משנת 1990 היה סגן יובש ראש האקדמיה למדעי הרפואה ומשנת 1998 יושב ראש האקדמיה לרפואה. הוא כיהן משנת 1994 כסגן נשיא המועצה למדע וטכנולוגיה.
קאז'אל נבחר בשנת 1990 כעצמאי, מטעם אזור בוקרשט, לסנאט הרומני ומשנת 1994 היה ליושב ראש הפדרציה של הקהילות היהודיות ברומניה. משנת 1977 הוא היה גם מנהל השירותים הרפואיים של הפדרציה היהודית.
בשנת  2004 נפטר ניקולאיה קאז'אל בבית החולים אליאס בבוקרשט עקב מחלה במערכת העיכול. הוא נקבר בבית העלמין היהודי פילנתרופיה בבוקרשט.

חיים אישיים

קאז'אל היה נשוי לברטינה, ולהם נולדו שני ילדים:בת בשם אירינה-סאנדה קאז'ל - מארין ובן, שטפאן קאז'אל.
ארמון הקרמלין הגדול

היסטוריה

הארמון נבנה ביוזמת הצאר ניקולאי הראשון בין השנים 1838–1850 במקום בו ניצב קודם לכן ארמונם של איוואן השלישי ויליזבטה פטרובנה שפורקו. מטרת הארמון הייתה להנציח את תהילתם של לוחמי הצבא הרוסי לדורותיהם.
המתכנן הראשי של הארמון היה קונסטנטין טון. וכן השתתפו בתכנון האדריכלים ניקולאי צ'צ'גוב, פיודור ריכטר, פיוטר גרסימוב, ולדימיר בקריוב ואחרים. בין מעצבי הפנים של הארמון נמנו פיטור קלודט ופיודור סולנצב ואיוואן ויטלי. המבנה נבנה בסגנון המשלב את סגנון הרנסאנס עם הסגנון הרוסי.
בתוך מבנה הארמון שולבו מבנים קדומים יותר שניצבו באתר - הטרקלין המלוטש (Грановитая палата) שנבנה במאה ה-15, טרקלין הצארינה הזהוב (Золотая царицына палата) שנבנה במאה ה-16, וכן ארמון טרם שנבנה במהלך המאה ה-17. 
בארמון למעלה מ-700 חדרים, ובו ממוקמים גרם מדרגות מרכזי המוביל לחמישה אולמות קבלת פנים (הנקראים על שם מסדרי רוסי הצארית: גאוגייבסקי, ולדימירסקי, אלכסנדרובסקי, אנדרייבסקי ויקטרינסקי) וכן חדרי המגורים הרשמיים של הצאר. מגורי המשרתים מוקמו בקומה הראשונה של המבנה. אורכו של הארמון 125 מטרים, גובהו 47 מטרים, ושטחו הכולל 25,000 מ"ר. מבנה הארמון רבוע, והוא נבנה סביב חצר פנימית.
בין השנים 1933–1934 אוחדו אולמות אלקסנדרובסי ואנדרייבסקי של הארמון במטרה שהאולם הגדול ישמש את הסובייט העליון, הפרלמנט של ברית המועצות. בתקופת השלטון הקומוניסטי הוסרו העיצובים הצארים של אולמות הארמון, אולם לאחר נפילת ברית המועצות הוחלט על שיקום ושיחזור הארמון, בין השנים 1994–1998 בוצעה עבודת שחזור נרחבת בארמון ואולמות אלקסנדרובסי ואנדרייבסקי שוחזרו תוך שיתוף פעולה עם הצייר איליה גלזונוב. הארמון משמש כיום את משרדי נשיא רוסיה.
נובה סול

היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

גאוגרפיה

נובה סול ממוקמת כ-20 ק"מ מבירת הפרובינציה ז'לונה גורה, כ-113 ק"מ מבירת הפרובינציה גוז'וב ויילקופולסקי וכ-372 ק"מ מבירת המדינה ורשה. בנוסף, נובה סול נמצאת על גדות נהר אודר.

אקלים

הטמפרטורה הממוצעת היא 8 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא יולי (20 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא ינואר (6‏- מעלות צלזיוס).

תנועה ותחבורה

נובה סול ממוקמת ליד הכבישים 53,‏ 292,‏ 297 ו-321.

הקהילה היהודית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
מרים מזר

ביוגרפיה

מזר נולדה בתל אביב ולמדה בגימנסיה הרצליה. שירתה בצה"ל במפקדת קצין חימוש ראשי. היא למדה משפטים והצטרפה כעורכת דין למשרדו של בעלה יעקב מזר. ב-1983 נבחרה למועצת עיריית תל אביב-יפו מטעם המפלגה הליברלית הישראלית בראשות שלמה להט. היא מילאה במועצה תפקידים מגוונים בהם ראש אגף התנועה, ראש השירות המשפטי, יושבת ראש ועדת תכנון ובנייה ויושבת ראש איגוד ערים דן לביוב ואיכות הסביבה. היא הייתה האישה הראשונה שנבחרה ליושבת ראש מועצת עיריית תל אביב-יפו, תפקיד בו כיהנה במשך כעשר שנים.
במסגרת תפקידה כיו"ר איגוד ערים דן לביוב הועמדה לדין ב-2004, בגין עבירות על חוק למניעת זיהום הים ועל החוק לשמירת הניקיון, זאת על רקע הזרמה של 3 מיליון קוב ביוב גולמי לים התיכון בעקבות תקלה שאירעה ב-2003. בעסקת טיעון הודתה מזר באחריות מלאה לאסון האקולוגי, בית המשפט קיבל את המלצת שירות המבחן ואת עסקת הטיעון, נמנע מהרשעתה וגזר עלייה 250 שעות לתועלת הציבור. 
ב-2002 מונתה מזר ליו"ר זמנית של חברת בזק וב-2003 מונתה ליו"ר קבוע, היא כיהנה בתפקיד עד 2005. לאורך השנים כיהנה כדירקטורית בחברות רבות נוספות בהן אל על (שימשה יו"ר ועדת הביקורת), גילאון השקעות, מנופים פיננסים, פלאפון תקשורת, YES, פילת. בנוסף כיהנה בשנים 2007 עד 2009 כדירקטורית בקרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב והייתה חברה בוועד המנהל של רשות השידור. 
ב-2009 זכתה לאות יקיר העיר תל אביב-יפו. 
מזר היא אלמנה ואם לשלוש בנות.
חיבור

באריתמטיקה, חיבור היא פעולה יסודית שמשמעותה צירוף של שני אוספי פריטים לאוסף הכולל את שניהם. את החיבור מסמנים בעזרת הסימן + (פלוס). למספרים שמחברים קוראים "מחוברים" ולתוצאה קוראים "סכום". התמונה משמאל מדגימה את הביטוי 2+3=5: אם נצרף 3 צורות מלמעלה ו-2 צורות מלמטה, נקבל ביחד 5 צורות. לפעולה קוראים "פלוס" או "ועוד" לכן את הביטוי ניתן לקרוא כ"שתים ועוד שלוש" או "שתים פלוס שלוש". הדוגמה מדגימה את המשמעות היסודית של חיבור, היא חיבור מספרים טבעיים, אולם ניתן להגדיר גם חיבור מספרים שליליים, אי-רציונליים ואף מרוכבים, וכמו כן חיבור פונקציות, וקטורים, מטריצות, עוצמות ועוד.

מספרים ממשיים

חיבור של מספרים ממשיים מוגדר כגבול של הטור המהווה חיבור הטורים המייצגים את המחוברים.

עוצמות

הסכום  כאשר a, b עוצמות מוגדר כך: 

בוחרים קבוצות A, B זרות המקיימות ,  ואז העוצמה  מוגדרת כעוצמת האיחוד .

וקטורים

חיבור של וקטורים הוא חיבור של הקואורדינטות שלהם. כדי לחבר את ההצגה הגאומטרית, משתמשים בכלל המקבילית.

סוגריים

כאשר יש לנו תרגיל עם סוגריים, כאשר מופיע הסימן + לפני הסוגריים, ניתן "לפתוח" את הסוגריים, או במילים אחרות להוריד או להעלים אותם. משום שפעולת החיבור לפני סוגריים לא תשנה את מה שיש בתוך הסוגריים ולא יהיה הבדל אם התרגיל יהיה גם ללא סוגריים, מה שמבדיל בין שאר הפעולות המתמטיות שכאשר הן נמצאות לפני סוגריים לא ניתן להעלים את הסוגריים ללא ביצוע פעולה מסוימת התלויה בסימן עצמו.
אשלגן כלורי

תפוצה בטבע

אשלגן כלורי הוא אחת מתרכובות האשלגן הנקראות אשלג, והוא מופיע במכרות אשלג כמינרל סילביט, שהיא הצורה הגבישית שלו, או כסילביניט, מינרל המכיל גם נתרן כלורי. בימות מלוחות מופיעה התרכובת בתוך המינרל קרנליט והפקתה מתבצעת על ידי הפרדתה מהמגנזיום הכלורי המהווה אף הוא רכיב במינרל.
במי ים המלח הרמה הטבעית של האשלגן הכלורי היא כ-1.2%, המהווה חלק קטן מהמלחים בימה, ששיעורם מגיע לכ-34%. במונחי מולים ריכוז האשלגן הכלורי הוא 0.188 מולים לליטר, לעומת הנתרן הכלורי שריכוזו במי הימה גבוה בהרבה - 1.626 מול לליטר.

שימושים

לתרכובת שימושים רבים כשהשימוש המוביל הוא בדישון. בשנת 1861 קיבל אדולף פרנק פטנט על דשן מבוסס אשלגן כלורי. אשלגן כלורי משמש גם בתעשיית התרופות, עיבוד מזון, תחליפי מלח בישול, מטלורגיה, טקסטיל ודפוס, וכן שימוש הנתון במחלוקת - הוצאה להורג בזריקת רעל.
אשלגן כלורי הוא התרכובת הנפוצה ביותר בין תרכובות האשלגן, המשמשות לדישון, והקרויות אשלג. הוא משמש הן לדישון ישיר והן כבסיס לייצור דשנים מורכבים, בעיקר על בסיס זרחן.
מקובל למדוד את תכולת האשלגן בדשנים כשווה הערך במונחי K₂O - אשלגן חד-חמצני. לפי גישה זו, 1.64 קילוגרם של אשלגן כלורי שווי ערך לקילוגרם אחד של K₂O.
חול טובעני

חול טובעני הוא חול רווי במים שמגיב בקלות ללחץ ומשקל. התופעה מתרחשת כשמים שעולים ממאגר תת-קרקעי גורמים לגרגירי החול לצוף.
חול טובעני לא מסוכן כל כך כפי שהוא מתואר בסרטי קולנוע רבים. החול הטובעני צפוף יותר מגוף האדם ולכן האדם בדרך כלל יצוף בו. הסכנה הגדולה ביותר בחול טובעני היא תזוזה רבה של האדם שתקוע בו, מפני שכך הוא מתחפר עמוק לתוכו ולבסוף טובע.
חול טובעני ניתן למצוא ליד נהרות ובחופי ימים. מפרץ מורקאם (Morecambe Bay) באנגליה ידוע במיוחד בחול הטובעני שבו מפני שהחוף צר ורדוד כך שאדם שנתקע בחול טובעני עלול לטבוע בגאות המהירה.
אוסף פיליפי

אוסף פיליפי הוא אוסף כיסויי ראש מתחומי האמונה, הדת והרוחניות.

אוסף

אוסף פיליפי הוא האוסף הפרטי של איש העסקים דיטר פיליפי, יושב ראש חברת Herweck AG מזארבריקן.
האוסף מתמקד ביותר מחמש מאות כיסויי ראש המקובלים בדתות שונות: נצרות, אסלאם, יהדות, קאו-דאי, שינטו, בודהיזם, סיקיזם וקהילות אמונה נוספות.
בנוסף לכך מכיל האוסף מעל למאה פריטים מתחום הכמורה והכנסייה, כמו למשל הנעליים של האפיפיור, הכפפות האפיפיוריות, פליומים, צלב-חזה, טבעות בישוף, כלי פורצלן של האפיפיור, רצועות גלימה, צעיף חשמנים ורבים אחרים.
כמו כן כולל האוסף 52 שרוכי-חזה (פתילי-חזה), חלקם פריה של מלאכת-יד קישוטית מפרכת. על שרוכי-החזה נושאים האפיפיור, החשמנים והבישופים בכנסייה הרומית-קתולית את צלבי-החזה שלהם.

מיקום

נכון לעכשיו האוסף אינו מוצג לציבור, אולם נפתח למבקרים בעלי-עניין בהרשמה טלפונית מראש. האוסף נמצא בקירקל, חבל הסאר.

הרעיון והמטרה

בתחילה תיפקד כיסוי-הראש כאמצעי הגנה. במהלך ההיסטוריה התווסף לכך התפקיד הסימבולי: כיסוי-הראש העיד על מוצא האנשים, מעמדם, עיסוקם, שייכותם ומיקומם בהיררכיה. לבסוף התווסף התפקיד הקישוטי.
קבוצת כיסויי-הראש הדתיים והרוחניים מהווה פלח קטן מעולם הכובעים. כשהנציגים והנכבדים השונים חובשים אותם, הם מאפשרים ליודעי דבר לזהות את ההשתייכות והמעמד שלהם. בנוסף לכך מתפקדים חלק מכיסויי-ראש גם כקישוט, כשהם מיוצרים מחומרים יקרים, נדירים ורבי-ערך או מעובדים ממתכות אצילות ואבני-חן. כיום נודעת לתפקיד ההגנה חשיבות פחותה יותר.
אריק פנינג

קריירה

ב-18 בספטמבר 2015 הודיע נשיא ארצות הברית ברק אובמה על מינויו למזכיר, ומ-3 בנובמבר 2015 עד ל-11 בינואר 2016 כיהן כמזכיר בפועל, טרם אישור מינויו בסנאט במאי 2016.
ב-21 בינואר 2016 עבר שימוע בוועדת השירותים המזוינים של הסנאט האמריקאי, שאישר בהצבעה את מינויו ב-10 במרץ. בין יתר תפקידיו הוא כיהן כתת-מזכיר חיל האוויר האמריקאי, כמזכיר חיל האוויר האמריקאי בפועל (כחצי שנה) וכראש הסגל של מזכיר ההגנה אשטון קרטר.
הרובע העשירי של פריז

דמוגרפיה

שיא צפיפות האוכלוסין ברובע העשירי היה בשנת 1881, אז הגיע מספר התושבים ל-159,809 (55,259 תושבים לקמ"ר). כיום, הרובע נותר צפוף מאוד הן בתושבים והן בפעילות עסקית, עם 89,612 תושבים ו-71,962 משרות על פי מפקד האוכלוסין משנת 1999.

עיריית הרובע העשירי

עיריית הרובע שוכנת ברחוב פוּבּוּרג-סן-מרטן מספר 72 (75475).
בשנת 1800 היה המבנה בו שוכנת העירייה שייך לעיריית הרובע החמישי של אותם ימים, שהועברה לבית הדין (פרסביסטרים) של כנסיית סן-לורָן ברחוב דה בּוֹנדי מספר 20 (כיום, רחוב רנה-בּוּלַנְזֵ'ה). בשנת 1811 הועברו השירותים המוניציפליים לרחוב דה-לה-גראן-או-בל מספר 2 (כיום, רחוב לנקרי מספר 32). בשנת 1823 שוב הועבר האתר לרחוב תֶבֶנוֹ (rue Thévenot) מספר 24, וב-1832 חזר לרחוב בונדי. לבסוף, ב-1 ביולי 1849 התמקמה העירייה בקסרקטינים הגדולים והישנים של המשמר העירוני, ברחוב פוּבּוּרג-סן-מרטָן, ושם נבנה משכנה כיום.
אקהיסאר בלדייספור

היסטוריה

אקהיסאר בלדייספור נוסדה ב-1970 ממיזוגן של שלוש קבוצות כדורגל שונות: Güneşspor, Gençlikspor ו-Doğanspor מהעיר מניסה. מייסד הקבוצה היה אילמאז אטבארוט שהיה נשיא הקבוצה הראשון.
המועדון התחרה בליגות האזוריות והחובבניות בטורקיה עד 1984, כאשר ההעפילה לליגה הרביעית בחשיבותה. עשר שנים מאוחר יותר, ב-1994, הקבוצה חזרה לליגה החובבנית למשך עונה אחת.
ב-1995, אקהיסאר בלדייספור חזרה לליגה השלישית. בעונת 2000/2001, הקבוצה התקדמה לליגה השנייה ותשע שנים לאחר מכן העפילה לליגת המשנה. הקבוצה זכתה באליפות הליגה והעפילה לליגת העל הטורקית.
הקבוצה סיימה את עונת הבכורה במקום 14. את עונת 2016/2017, אקהיסאר סיימה במקום השביעי, שהוא הישג השיא שלה בליגה.
ב-10 במאי 2018 זכתה הקבוצה בגביע טורקי, שהיה לתואר הראשון בהיסטוריה שלה, שהעניק להם לראשונה את הזכות להשתתף בפעם הראשונה בליגה האירופית.