google/wiki40b huggingface dataset:
עקיפת פרנל

עקיפת פרנל היא תבנית העקיפה המתקבלת כאשר גל עובר דרך מחסום בעל מפתח, על מסך שניצב בעברו האחר של המחסום במרחק גדול מספיק (אזור הנקרא השדה הקרוב). במרחק גדול עוד יותר מתקבלת עקיפת פראונהופר. קרויה על שמו של הפיזיקאי הצרפתי אוגוסטן ז'אן פרנל (Augustin-Jean Fresnel).

רקע היסטורי

תופעת העקיפה החלה להיבחן במאה ה17, על ידי פרנצ'סקו מריה גרימלדי, שטבע את המונח האנגלי Diffraction (המגיע מהמילה הלטינית Diffringere, "להישבר לחתיכות", במובן של אור שמתפצל להרבה כיוונים). העבודה של גרימלדי פורסמה לאחר מותו ב-1665.
התקדמות משמעותית נוספת הייתה של ג'יימס גרגורי במאה ה17, שחקר את תבנית העקיפה שנוצרת כתוצאה מפגיעה של גל בנוצת ציפור, מה שהיה למעשה סריג העקיפה האפקטיבי הראשון שנחקר.
לאחר מכן, תומאס יאנג ערך את ניסויו המפורסם "ניסוי שני הסדקים", שבאמצעותו הסיק שאור מתקדם בצורה גלית. ולכך הוסיף אוגוסטן ז'אן פרנל כשהמשיך לחקור את תופעת העקיפה של אור, והגיע לתוצאות המאששות את העקיפה כתופעה גלית.

מערכות עקיפה

כאשר גל מישורי פוגע במחסום מישורי בעל מפתח, משרעת הגל לאחר המחסום שווה למכפלת משרעת הגל המישורי שפגע בו בפונקציית ההעברה של המחסום. מחסום פשוט הוא מחסום בעל מפתח, כך שלאחר המחסום הגל מתאפס למעט באזור המפתח, שם הגל עובר ללא שינוי. דוגמה לפונקציית העברה של מחסום כזה היא פונקציית המלבן הדו ממדית, המתארת מפתח מרובע. מחסומים מורכבים יותר הם כאלה שמכפילים את הגל בהגברים שונים כתלות במיקום על המחסום. הגבר שהוא מספר מרוכב מציין כי בנוסף לשינוי המשרעת, נוסף לגל גם מופע.
פונקציית ההעברה של המחסום מסומנת , כאשר מערכת הצירים במישור המחסום z=0 מסומנת . כאשר גל בעל פונקציית גל  פוגע במחסום, הגל שעובר דרך המחסום יהיה . מערכת הצירים על פני מסך מישורי הניצב במרחק z מסומנת x,y והגל הפוגע במסך מסומן .

פיתוח לפי פתרון ריילי זומרפלד

את תבנית העקיפה הכללית ביותר ניתן לחשב באמצעות פתרון ריילי זומרפלד (על שם הלורד ריילי וארנולד זומרפלד):
כאשר  הוא התמרת הפורייה הדו ממדית של פונקציית הגל ב-z=0. במילים אחרות, פתרון ריילי זומרפלד סוכם את כל הגלים שמגיעים (בתדרים מרחביים שונים) לפונקציית המחסום, ומקדם אותם במרחב עד למישור z. אינטגרל זה לרוב אינו פתיר אנליטית. קירוב פרנל למעשה מדבר על הקירוב הפראקסיאלי, והתנאי לקיומו הוא: 
בקירוב זה, נפתח את התמרת הפורייה של פונקציית הגל לטור טיילור, ונקבל: 
וכשנציב בפתרון הכללי נקבל:
ניזכר כי: 
כעת, נסתכל על החלק באינטגרנד שהוא לא 
ונשתמש באינטגרל: 
ונקבל:
כאשר  היא פונקציה של גל כדורי המתקדם במרחב תלת ממדי. התוצאה:
כאשר המעבר האחרון נובע ממשפט הקונבולוציה. קיבלנו את עקיפת פרנל כקונבולוציה של תבנית הכניסה עם גל כדורי.

תוצאות של עקיפת פרנל

בהרבה מקרים יומיומיים נתקלים בעקיפת פראונהופר, כי תנאיה מתקיימים והיא יותר נוחה לחישוב. אף על פי כן, ישנן מספר תוצאות מעניינות לחישוב תבנית העקיפה בקירוב פרנל.

עדשה בקירוב פרנל

נניח גל מונוכרומטי  שפוגע בעדשה מרכזת. נרצה לחשב את השדה במוקד העדשה .
תחילה, ניעזר בפונקציית התמסורת של עדשה: . נשתמש בקירוב פרנל ונקבל:
נבחין כי , ולכן:
כלומר, במרחק המוקד של העדשה, היא מבצעת התמרת פורייה לפונקציית הגל שמגיעה אליה, עם תוספת פאזה. אם המקור נמצא במרחק  לפני העדשה, איבר הפאזה מתבטל ומתקבל טרנספורם פורייה בדיוק.
עבור עדשה מפזרת, מתקבל טרנספורם פורייה במרחק מוקד מהצד של המקור (מרחק ).
חיים צבי אנוך

חיים צבי אנוך (כ"ז בניסן ה'תרס"ד, 12 באפריל 1904, דרמשטדט, גרמניה - כ"ד בטבת ה'תשל"ז ינואר 1977, תל אביב) היה מחנך והוגה דעות בתחום החינוך, נחשב אחד ממייסדי ומעצבי החינוך הדתי לאומי בכלל ובמסגרת עליית הנוער הדתי בפרט.
אנוך לימד בגרמניה בבית ספר של הקהילה החרדית. בשנת 1932 עבר לציריך בשווייץ, ובשנת 1934 עלה לישראל. תחילה לימד בבית ספר "מוריה" בתל אביב, ולאחר מכן עבר לירושלים לבית-המדרש למורים "מזרחי". היום מכללה דתית למורים ע"ש רא"מ ליפשיץ.

בבית הספר לחינוך

אנוך לימד בבית הספר לחינוך של אוניברסיטת תל אביב בשנות ה-70, עד לשנת תשל"ה.
משתנה לא-סדיר איטי

כוכב משתנה לא-סדיר איטי (באנגלית: Slow irregular variable) הוא כוכב משתנה שלא זוהתה מחזוריות של השינויים בבהירותו והשינויים הם איטיים. כוכבים מסוג זה הם כמעט תמיד ענקים אדומים וכתומים או על-ענקים אדומים וכתומים מסיווג ספקטרלי K,‏ M,‏ S או-C. על פי הקטלוג הכללי לכוכבים משתנים, כוכבים אלו מסווגים כ-LB עבור ענקים ו-LC עבור על-ענקים עם השתנות מסדר גודל של דרגת בהירות אחת. כיוון שההשתנות איטית ודרוש זמן רב על מנת לזהות מחזוריות או לשלול אותה, כוכבים משתנים רבים שלא זוהתה מחזוריות בבהירותם מסווגים כ-L בהנחה שבעתיד הם יסווגו כמשתנים סדירים למחצה אם תמצא מחזוריות או כ-LB או כ-LC אם לא. משתנים סדירים למחצה רבים מציגים למעשה שני מחזורי השתנות או יותר בו זמנית, ובכך יוצרים דפוס השתנות מורכב מאוד וקשה לזיהוי וייתכן שחלק משמעותי מהכוכבים שמסווגים כיום כמשתנים לא-סדירים איטיים הם למעשה משתנים סדירים למחצה עם מספר מחזורי השתנות. ניתוח של תצפיות לאורך זמן שנעשה ב-2009 על 23 כוכבים שסווגו כמשתנים לא-סדירים איטיים מסוג L, העלה שכשני שלישים מהם מראים מחזוריות מסוימת של שינויי הבהירות וחלקם הם בפרוש משתנים סדירים למחצה.
מנגנון ההשתנות של כוכבים משתנים לא-סדירים איטיים הוא כנראה מנגנון פעימות זהה לזה של המשתנים הסדירים למחצה, רק עם מספר גדול של מחזורי שינוי בו זמנית או עם התנהגות כאוטית לא מחזורית. ככל הנראה כוכבים מסיווג L נמצאים על רצף שנע מהשתנות מחזורית סדירה למחצה עם מעט מחזורי שינוי, דרך מספר גדול של מחזורי שינוי ועד לכאוטיות מלאה. כיוון שכוכבים אלה נחקרו פחות מאשר משתני מירה ומשתנים סדירים למחצה, המידע עליהם מועט ואיטיות השינויים מקשה על איסוף הנתונים.
אוסטין פרי-וואי

אוסטין פרי-וואי

דגם ה-"אוסטין פרי-וואי" התבסס על דגם ה-אוסטין קיימברידג' (סדרה A60) שיוצר ב-בריטניה על ידי חברת המכוניות הבריטית "Austin Motor Company" בין השנים 1961-1969.
בין השנים 1962-1965 יוצרו כ- 27,000 יחידות. בשנת 1962 יוצרו 3,090 יחידות.
חלוקת ארץ ישראל לגבולותיה - מפת תלמיד הגר"א

חלוקת ארץ ישראל לגבולותיה או מפת הגר"א היא מפה סכמטית של ארץ ישראל מתחילת המאה ה-19 ומיוחסת לתלמידו של הגאון מווילנה.
המפה מצויה באוסף ערן לאור בספרייה הלאומית שבירושלים.

תיאור המפה

המפה כתובה בכתב יד, בדיו, וצבועה בצבעי מים וכן דפי זהב. גודלה של המפה 440 על 530 מ"מ. 
המפה אוריינטית (מכוונת לכיוון מזרח, היינו בחלקה העליון של המפה מצוי כיוון מזרח, ובצידה השמאלי צפון). המפה מרובעת מסמנת את נחלות שבטי ישראל. בחלקה התחתון של המפה הים התיכון המכונה במפה "הים הגדול", וארץ פלשתים. בחלקה העליון של המפה ים סוף, וכן ים המלח וים כנרת המקושרים באמצעות נהר הירדן. מקורו של נהר הירדן באזור נחלת שבט דן, אולם בדומה למפות שצויירו על ידי רש"י, נהר הירדן אינו מתערבב במימי ים כנרת, וזורם לצד הכנרת. 
נחל ארנון מקשר בין ים המלח לבין ים סוף. מימין לים המלח, בפינה הימנית העליונה של המפה מופיעות ארץ אדום וארץ מואב, וכן ארץ מדיין בסמוך לנחל זרד (הנשפך במפה לים סוף, ולא לים המלח, אליו הוא נשפך במציאות). מערבה להם (במורד המפה בצידה הימני) אזור הר שעיר (המצויר בסגנון קרטוגרפיה מפה ערבית וסביבו הכיתוב: "ונסב את הר שעיר ימים רבים"), ובקצה הימני התחתון של המפה ארץ כוש וארץ מצרים המופרדת מארץ הפלשתים בנחל מצרים.
בצידה השמאלי של המפה מופיע נהר פרת, הנשפך במפה אל הים התיכון (במציאות הוא נשפך אל המפרץ הפרסי).  
המבנים במפה מצוירים בסגנון אירופאי (עם גגות רעפים).
לאורך השוליים הימניים והעליונים של המפה מסומן מסלול בני ישראל במדבר סיני ובדרכם לארץ בעת יציאת מצריים.
בית המקדש המתואר ברביע הימיני העליון של המפה מתואר כמבצר אירופאי ביניימי. הר המורייה מצויר בצורת אגס מתחת לבית המקדש; על ההר מופיע שמו, וסביבו מופיע הכיתוב "ציון היא יבוס היא ירושלים".
הערים הגדולות המופיעות במפה (ומצוינות כמבצרים אירופאים) הן הערים חשבון, יריחו וגזר.
ערי הפלשתים מצוירות בצורת אגרופים הפונים מטה (לעבר תחתית המפה). 
מספר ערים במפה באזור נחלות שבט אשר, שבט זבולון ושבט נפתלי מצוירות כמגירות בארון.
הר ההר מופיע במפה בשני אתרים שונים - האחד בסמוך לאזור אדום, והשני בקצה השמאלי התחתון של המפה (בסמוך לצידון).

היסטוריה

הגר"א כתב מספר ספרים על ארץ ישראל ובהם הספר "צורת הארץ לגבולותיה סביב" אשר יצא לאור בשנת תקס"ב (1802) וכלל בתוכו שלוש מפות של ארץ ישראל, ובהם מפת "חלוקת הארץ לגבולותיה". ככל הנראה המפה מהווה העתק של מפה שהגר"א צייר מספר שנים קודם לכן- וכך כתוב בכותרת המפה באותיות קטנות "הועתק מהמאור הגאון הצדיק המפורסם".
צהר לשבת

צהר לשבת היה עלון שבת שבועי שיצא לאור על ידי ארגון רבני צהר. עורך העלון הוא העיתונאי איתמר מור. העלון יצא לאור בין השנים 2006–2014. בחודשים האחרונים נקרא העלון השבת. 
העלון חולק בבתי כנסת של הציבור הדתי-לאומי, החל משנת 2006. בדף השער היה דבר תורה מאת אחד מרבני הארגון. מדורים נוספים היו "צוהר לפולמוס" ובו שתי עמדות שונות ביחס לנושא כלשהו; "קשר משפחתי", מאת יועץ הנישואין ד"ר דניאל גוטליב; "צלו"ל - צהר לכשרות לאומית" מאת הרב משה ביגל; "בגובה העיניים" לנוער מאת הרב אלי שיינפלד; מדור בלתי קבוע בשם "צהר לחקיקה", שעסק בחקיקה יהודית וחברתית. העלון כלל גם מאמרים בנושא שבועי.
Blue Room Released

היסטוריה

בשנת 1994 הקים סיימון גאהארי מותג זה בעזרת תמיכה כספית מטעם חברת רמקולים בריטית. התמיכה הפיננסית הרבה בגאהארי איפשרה לו להתקדם בכיוונים חדשים וניסיוניים יותר מהגואה טראנס ה"קלאסי" של אותן שנים. רוב אמני הטראנס הפסיכדלי המפורסמים ביותר התחילו את עבודתם בשיתוף עם אולפני המותג, למשל Juno Reactor ו-The Infinity Project. בשנת 1995 יצאה הקומפליקציה הראשונה Outside The Reactor. הצלחת אלבום זה הביאה אמנים נוספים, כגון: הראל פרוצקי, Total Eclipse ,Voodoo People ו-X-Dream, לעבוד עם גאהארי.
בשנים שלאחר מכן הפיק המותג את האלבומים רבי-ההשפעה Violent Relaxation ,Bible of Dreams ,Mystic Cigarettes ו-Dragon Tales.
בשנת 2002 התפרק Blue Room Released וחדל לפעול, וב-2004 נקנו זכויותיו על ידי רוברט ט'רנז, בעל מותג ההקלטות MELT 2000, שהעביר את האולפן לדרום אפריקה.
שבר בעצם החישור המרוחקת

קליניקה

הסיבה השכיחה ביותר לשברים מסוג זה הינה נפילה קדימה על ידיים מושטות, כאשר הבלימה נעשית כשכף היד מתוחה אחורה בזווית המרבית. באנשים בעלי דלדול עצם ומחלות עצם אחרות. הפצוע יתייצג עם כאבים, נפיחות, שטפי דם, ורגישות סביב שורש כף היד. לעיתים ניתן לחזות בעיוות חיצוני של המפרק. צריך לבדוק אובדן תחושה, בעיה במעבר הדם ותופעות דומות באזור הזרוע והכתף. יש לשלול פצע בעור באזור שיכול לרמז על שבר פתוח. חשוב מאוד לוודא שאין פגיעה עצבית באזור האגודל עקב פגיעה בעצב התווך בשל תסמונת מנהרת שורש כף היד שעלולה להתרחש.

אבחון

לעיתים ניתן לאבחן שבר בעצם החישור המרוחקת על ידי עיוות חיצוני של המפרק אך יש לאמת סברה זו בעזרת תצלום רנטגן, כיוון שפעמים רבות מלווה השבר בעצם החישור עם שבר בעצם הסירה או בתזוזתה של העצם ממקומה.

לרוב נעשה שימוש בצילום רנטגן כאשר יש חשד לשבר, ולאחר איבחון של שבר המצריך ניתוח תבוצע טומוגרפיה ממוחשבת (סריקת CT).
בעת בחינת תצלום רנטגן של שבר מסוג זה חריגת העצם ממקומה היא התופעה החשובה ביותר שיש לשים אליה לב כיוון שהטיפול ישתנה מהותית עקב כך. תופעה חשובה נוספת היא התקצרות עצם החישור בעקבות השבר לעומת עצם הגומד. כיוון שגובהן זהה ביחס לעצמות שורש היד של כף היד נוצר עומס רב על עצם הגומד שעלול להוביל לשחיקה של הסחוס הסיבי המשולש במפרק.

סיווג השברים

ברפואה נעשה שימוש במערכות סיווג כדי לתאר דפוסים שונים של פגיעות שסביר שיתנהגו באופן צפוי וכדי להבחין בין סוגי הטיפול השונים להם יזדקקו. כאשר מדובר בשברים במפרק כף היד מערכת הסיווג איננה יעילה במיוחד ואין הסכמה רחבה בנוגע לשיטת הטיפול היעילה ביותר ועל כן קיימות מספר שיטות לסיווג ודירוג סוג וחומרת השברים ובהמשך הטיפול בהם. קיימת שיטת סיווג ע"ש פרננדז המתייחסת למגנון הפגיעה, אך כאשר נרצה שיטת סיווג תיאורית בלבד נשתמש בסיווג המקובל יותר לשברים בעצם החישור המרוחקת והוא הסיווג ע"ש פריקמן:
שבר מטיפוס I: שבר חוץ פרקי בבסיס העצם, ללא שבר בעצם הגומד הסמוכה.
שבר מטיפוס II: שבר חוץ פרקי בבסיס העצם, עם שבר בזיז של עצם הגומד.
שבר מטיפוס III: שבר תוך פרקי בבסיסי העצם וללא שבר בעצם הגומד.
שבר מטיפוס IV: שבר תוך פרקי עם שבר בזיז של עצם הגומד.

טיפול

בכל הנוגע לטיפול בשברים ישנו מאפיין נוסף אליו יש להתייחס והוא האם השבר יציב או לאו. שבר יציב בעצם החישור המרוחקת הוא חוץ פרקי, ללא ריסוק, וללא תזוזה או עם תזוזה מינימלית, שכאשר הוא משוחזר למנח אנטומי, לא זז חזרה לעיוותו המקורי. במקרים מסוג זה נשתמש בטיפול שאיננו פולשני ועיקרו ייצוב וקיבוע העצם בעזרת גבס או סד. ייתכן והגבס ימוקם עד מעל למרפק כדי למנוע סיבוב של האמה. בילדים הריפוי יהיה מלא ומהיר לרוב, אך באוכלוסיית המבוגרים, לא תמיד יתאחה השבר בצורה הנכונה על ידי קיבוע בלבד. במחקר רדיולוגי  על 170 שברי Colles שטופלו בשחזור סוגר ובקיבוע גבס, חלה תזוזה של 29 שברים, שדרשו שחזור נוסף וקיבוע חיצוני.
ניתן לטפל גם בעזרת ניתוח פולשני בו מורכב על העצם קיבוע פנימי כדי למנוע תזוזה שניונית שעלולה להתרחש גם עם קיבוע חיצוני, אך לא תמיד קיימת נחיצות להליך כירורגי מסוג זה ולעיתים הוא מיותר. בהליך זה מוכנסים ברגים ולוחיות טיטניום אל העצם כדי לקבע אותה במנח האנטומי האופטימלי ללא אפשרות לתזוזה.
ויקטור מצ'ור

קורות חיים

הוא נולד בלואיוויל, קנטקי לאב שהיה מהגר איטלקי. למד משחק בפסדינה, קליפורניה והחל להופיע בתיאטרון שם נצפה על ידי המפיק האל רוץ' שהחתים אותו על חוזה לשבע שנים.
הופעתו הראשונה בקולנוע הייתה בתפקיד קטן בסרט "The Housekeeper's Daughter" ב-1939.
ב-1941 הופיע בברודוויי במחזמר "Lady in the Dark" של קורט וייל ואיירה גרשווין לפי ספר של מוס הארט לצדו של דני קיי. לאחר מכן הוחתם בפוקס המאה ה-20 והופיע בסרטים מוזיקליים לצד בטי גרייבל וריטה היוורת'.
ב-1942 התגייס לצבא ארצות הברית ושירת במשמר החופים של ארצות הברית. לאחר מכן חידש את הקריירה שלו במערבון "My Darling Clementine", לצדו של הנרי פונדה.
ב-1947 שיחק בסרט האפל "Kiss of Death", לצדו של ריצ'רד וידמרק. המפיק ססיל ב. דה מיל התרשם מהופעתו והחתים אותו לתפקיד הראשי של שמשון בסרט התנכ"י הענק "שמשון ודלילה", לצדה של הדי לאמאר כדלילה בשנת 1949. באותה שנה שיחק בסרט המוזיקלי "Red, Hot and Blue", לצדה של בטי האטון.
ב-1953 שיחק בסרט האפי שובר הקופות "הגלימה" ("The Robe"), על ראשוני הנוצרים, לצדו של ריצ'רד ברטון. הצלחת הסרט הביאה לסרט המשך בשם "Demetrius and the Gladiators", לצדה של סוזן הייוורד, שגם הוא היה שובר קופות.
ב-1959, בגיל 46, פרש מצ'ור מהופעות בקולנוע וטען כי מצבו הכלכלי מאפשר לו להתבטל. הוא הופיע פה ושם בתפקידים קטנים בסרטים.
בטלוויזיה הופיע במספר פרקים בסדרת הטלוויזיה "מ.א.ש". ב-1984 שיחק בסרט הטלוויזיה "שמשון ודלילה", והפעם בתור מנוח, אביו של שמשון.
מצ'ור מת בגיל 86 מלוקמיה. על תרומתו לעולם הקולנוע זכה לכוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
איפה נטשה ופייר

איפה נטשה ופייר הוא שיר שכתב יהונתן גפן, הלחין שלום חנוך, עיבד מישה סגל וביצעו השלושרים באלבומם היחיד.
השיר הוקלט בשנת 1969.
השיר מדבר על הפער בין האופן בו רוסיה מצטיירת מהרומנים הקלאסיים שנכתבו בה (כדוגמת מלחמה ושלום ששני גיבוריו הם נטשה ופייר), לבין המציאות של רוסיה הסובייטית, עם מחנות העבודה בסיביר והפגיעה בזכויות האדם בגוש המזרחי (השיר נכתב כנראה על רקע הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה ב-1968).
יש בשיר טעות גאוגרפית: נהר הדנובה זורם במרכז אירופה ולא ברוסיה, ולא ברור מדוע יהונתן גפן ציין אותו ולא את הוולגה (למשל).
שנים רבות לאחר כתיבת השיר יהונתן גפן קרא לבתו נטשה, לדבריו - כמחווה לעלייה מרוסיה במהלך שנות ה-90, וכנראה ללא קשר ישיר לשיר.
הלחן השקט של השיר מתבלט לנוכח השירים האחרים באלבום של השלושרים שהיו ברובם שירי פופ וכללו מחוות מוזיקליות ללהיטים הלועזיים משנות ה-60.
כתף

עצמות

חגורת הכתף כוללת את עצם הבריח, עצם השכם ועצם הזרוע.

מפרקים

חגורת הכתף מורכבת משלושה מפרקים, כולם סינוביאלים: מפרק הזרוע (TA: Articulatio humeri; Articulatio glenohumeralis), מפרק שיא הכתף והבריח (Articulatio acromioclavicularis) ומפרק החזה והבריח (Articulatio sternoclavicularis). בין עצם השכם לגו, קיים חיבור נוסף שאיננו מפרק, המאפשר תנועה נוספת (ראו חיבור עצם השכם וכלוב הצלעות).

מפרק הזרוע

בשימוש היום-יומי בכינוי כתף, מתכוונים, בדרך כלל, למפרק הזרוע. מפרק כדורי המחבר בין בליטה כדורית בקצה העליון של עצם הזרוע לשקע מתאים הקרוי גלנויד (Cavitas glenoidalis scapulae) או החלל הגומתי, בעצם השכם. התאמת הכדור והשקע רופפת יחסית למפרק כדורי אחר (מפרק הירך) ומאפשרת מעטפת תנועה רחבה במיוחד, על חשבון יציבות המפרק.

מפרק החזה והבריח

מפרק אוכף המחבר בין הקצה התיכוני של עצם הבריח לעצם בית החזה. בתוך המפרק נמצא מעין דיסק מפרקי השומר על יציבות המפרק ועל יכולת ספיגת הזעזועים שלו. מפרק החזה והבריח הוא החיבור הגרמי היחיד של חגורת הכתף לשלד.
שני המפרקים האחרונים שונים בתפקודם ממרבית המפרקים ה"קלאסים" בגוף בכך שהם חסרים שרירים המכוונים ליצור תנועה מסוימת בתוכם. מערכת מורכבת של נקודות משען (חלקן נייחות וחלקן ניידות), כמו עצם הבריח על מפרקיה ועצם השכם על שריריה, מייצרת את הבסיס לתנועה בחגורת הכתף.

חיבור עצם השכם וכלוב הצלעות

לחיבור בין עצם השכם לגו תפקיד עיקרי בחגורת הכתף. עצם השכם ממוקמת על חלקו האחורי העליון של כלוב הצלעות. מספר שרירים מחברים בין הגולגולת, כלוב הצלעות, עמוד השדרה והאגן לעצם השכם. הפעלתם המתואמת יוצרת תנועה ומאפשרת יציבות של עצם השכם על כלוב הצלעות. למעשה, כארבעים אחוזים מתנועה מקסימלית של הזרוע ביחס לגוף, מקורם בתנועת עצם השכם על כלוב הצלעות. חוסר תפקוד של חיבור זה, יגרום למגבלה חמורה בתנועת הכתף.

שרירים ותנועות

אפשר לחלק את שרירי הכתף לשתי קבוצות לפי סדר חיבורם מהמקורב למרוחק: שרירי הגו-שכם ושרירי השכם-זרוע.

שרירי השכם-זרוע

המפרק הכדורי של הזרוע מאפשר תנועה בשלושה מישורים - כיפוף ופשיטה, הרחקה וקירוב וסיבוב חיצוני ופנימי.
שריר הדלתא עוטף את מפרק הזרוע מכל צדדיו ונותן לכתף את צורתה העגולה. פעולתו העיקרית היא הרחקת הזרוע וכיפופה. שריר הגב הרחיב, שריר החזה הגדול והשריר העגול הגדול מקרבים את הזרוע ומסובבים אותה פנימה כאשר שריר הגב הרחיב אחראי גם לפשיטה של הזרוע.
לשרירים העיקריים הנוספים של השכם-זרוע, ניתן השם מסובבי הכתף (Rotator cuff). מסובבי הכתף מתחברים לזרוע במסה המשתלבת עם קופסית מפרק הזרוע ומהווה חלק ממנה. מסובבי הכתף הם השריר הרום קוצי - מרחיק את הזרוע, השרירים המך קוצי והעגול הקטן - בעיקר סיבוב חיצוני של הזרוע והשריר התת-שכמי המסובב את הזרוע פנימה.
הארי גלאטין

שירות צבאי ומכללות

גלאטין נולד וגדל בעיירה רוקסנה שבאילינוי. בסיום לימודיו התיכוניים, בשנת 1944, גויס לצי ארצות הברית ושירת בו עד סיום מלחמת העולם השנייה. בשנת 1946 החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של טרומן אשר בקירקסוויל, מיזורי, והוביל את קבוצת הכדורסל שלה למאזן כולל של 59 ניצחונות ו-4 הפסדים בשתי עונותיו בקבוצה. בתקופה זו קלע 12.9 נקודות בממוצע למשחק עבור טרומן, שהשתתפה בליגת ה-NAIA.

קריירה כשחקן

גלאטין נבחר על ידי ניו יורק ניקס בדראפט ה-NBA לשנת 1948. אחרי בחירתו סיפר כי "זה חלום שמתגשם. באמת לא ידעתי למה לצפות; הטיסה מסנט לואיס לניו יורק הייתה הטיסה הראשונה בחיי. אני בסך הכול נער כפרי מ"ווד ריבר", והנה אני בדרך לתפוח הגדול".
ב-9 העונות הבאות שיחק גלאטין עבור הניקס, והפך לחלק משלד הקבוצה שכלל גם את הרכז דיק מגווייר ואת הקלע קארל בראון. בעונות 1951, 1952 ו-1953 העפילו הניקס לגמר ה-NBA, אך בשלוש הפעמים הפסידו. בין השנים 1951 ל-1957 נבחר גלאטין 7 פעמים ברציפות להשתתף במשחק האולסטאר, ובעונת 1953/1954 נבחר לחמישייה הראשונה של העונה לאחר שהוביל את ה-NBA עם 15.3 ריבאונדים בממוצע למשחק. במשחק האחרון של העונה הסדירה ב-1952/1953 קבע שיא מועדון כשהוריד 33 ריבאונדים בהפסד קבוצתו לפורט ויין פיסטונס.
לקראת עונת 1957/1958 נשלח בטרייד לדטרויט פיסטונס, בה שיתף פעולה עם ג'ורג' יארדלי וג'ין שו, ועזר לקבוצה להעפיל לשלב גמר המערב בו הפסידה לסנט לואיס הוקס. בסיום אותה עונה פרש ממשחק, בגיל 31.

קריירת אימון

בקיץ 1958 החל לאמן את קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת דרום אילינוי, והחזיק בתפקיד במשך 4 עונות, בהן רשמה הקבוצה מאזן כולל של 69 ניצחונות ו-35 הפסדים.
בשנת 1962 חזר ל-NBA כשמונה למאמן קבוצת סנט לואיס הוקס, בה כיכבו בוב פטיט, קליף הייגן ולני וילקינס. בשתי עונותיו הראשונות בקבוצה הוביל גלאטין את ההוקס לשלב גמר המערב, כשבסיום 1963 הפך לזוכה הראשון בתואר מאמן השנה ב-NBA. באמצע עונת 1964/1965, השלישית שלו בסנט לואיס, פוטר גלאטין והחליף אותו שחקן הקבוצה ריצ'י גארין שתפקד כמאמן-שחקן. כעבור מספר ימים מונה למאמנה של ניו יורק ניקס, שהפכה בינתיים לקבוצת תחתית, וסיים את דרכו בקבוצה במהלך עונת 1965/1966. מאזנה הכולל של הניקס בתקופתו עמד על 25 ניצחונות ו-38 הפסדים.
ב-7 באוקטובר 2015 מת גלאטין, בגיל 88.
אמיר גילת

אמיר גילת (נולד ב-1963) הוא עיתונאי, דובר ויועץ תקשורת ישראלי. ביולי 2010 התמנה ליו"ר רשות השידור.

ביוגרפיה

גילת נולד בחיפה. עבד במשך כ-20 שנה בעיתון "מעריב", בו שימש כתב בחיפה והצפון, והיה ראש המערכת של האזור. באחת מכתבותיו שהתפרסמה בתחילת שנת 2000 במוסף "סופשבוע", חשף את מחקרו השנוי במחלוקת של תדי כץ, בו נטען שחיילי צה"ל מחטיבת אלכסנדרוני ביצעו טבח בכפר טנטורה ב-1948. בעקבות החשיפה נפסלה העבודה על ידי האוניברסיטה, ואילו כץ נתבע לדין, ובהתאם להסכם פשרה התנצל וחזר בו מההאשמה על הטבח. 
גילת היה ממייסדי מהדורת החדשות המקומית של חברת הטלוויזיה בכבלים מת"ב ובמשך כ-10 שנים ערך והגיש את התוכנית "עדשה מקומית", במקביל לימד בחוג לתקשורת באוניברסיטת חיפה. במרץ 2005 התמנה ליועצו של שר האוצר בנימין נתניהו. בסוף 2005 מונה לראש מערך התקשורת, ההסברה והדוברות של אוניברסיטת חיפה. במהלך כהונתו חזר לשדר הערוץ האקדמי, ערוץ טלוויזיוני המשדר מאולפן בקמפוס ראיונות עם חוקרים ומרצים, הפעם כערוץ טלוויזיה שכולו משודר ברשת האינטרנט. 
ביולי 2010 מונה גילת ליו"ר רשות השידור לאחר שמינויו אושר בוועדה לבדיקת מינויים בחברות ממשלתיות. באוגוסט 2014, עם התחלת הרפורמה ברשות השידור, נמסר שגילת יסיים את תפקידו כיו"ר הרשות. 
גילת בעל תואר ראשון בהיסטוריה של המזרח התיכון ולימודי אפריקה ותואר שני במזרחנות ומדעי המדינה שניהם מאוניברסיטה העברית בירושלים. את הדוקטורט בנושא "צמיחתה של העיתונות המקומית הממסדית בחיפה (1950-1975)", עשה תחת הנחייתם של עוז אלמוג ומוטי גולני, במסגרת החוג ללימודי ארץ ישראל באוניברסיטת חיפה. 
גילת מתגורר בחיפה, נשוי ואב לשניים.
Day of Defeat: Source

המשחק

במשחק מסופר על מלחמת העולם השנייה בשנת 1944 שהפעם מתרחש באירופה. במשחק יש אפשרות להצטרף לצבא ארצות הברית או לוורמאכט. שחקן שנכנס בוחר אחד מהקבוצות הקיימות ולכל קבוצה יש מגבלה של שחקנים עם אותה דמות.
המשחק יצא לראשונה עם 4 מפות ועם הזמן Valve הוציאה למשחק עוד עדכונים שביניהם מפות חדשות למשחק.
כחלק מפרויקט SteamPipe, עבר המשחק עדכון בסוף מרץ 2013.

הדמויות

במשחק יש 6 דמויות שלכל אחת מהן יש כלי נשק משלה. את הדמויות יש בשתי הקבוצות עם כלי נשק שונים לשני הצבאות.

רובאי

טווח בינוני עד ארוך לכל מטרה שבאה לפניו. האמריקאים נושאים M1 גאראנד והגרמנים נושאים מאוזר K98, לשני הצבאות גם יש 2 רימונים לאותה דמות ולאמריקאים יש סכין ולגרמנים את חפירה.

תוקף

מתאים לטווח קצר. האמריקאים נושאים M1 תומפסון והגרמנים MP40, הדמות נושאת גם רימון יד ורימון עשן בנוסף אקדח M1911 לאמריקאים ו-P38 לגרמנים.

תומך

טווח קצר עד בינוני. האמריקאים נושאים M1918 והגרמנים StG 44, ושני הצבאות נושאים גם 2 רימוני יד.

צלף

דמות לטווח ארוך, ירייה בודדת ביריב הורגת אותו. האמריקאים נושאים ספרינגפילד (רובה) והגרמנים מאוזר K98, לשני כלי הנשק יש כוונת טלסקופית. הצלפים גם נושאים אקדח בתור נשק משני.

מקלען

חיילים הרסניים לטווח קרוב ובינוני, האמריקאים נושאים M1919 בראונינג והגרמנים MG42, כל המקלענים גם נושאים אקדח.

מפציץ

כוח רב עוצמה, החיילים נושאים רקטות שמסוגלות בפגיעה אחת להגיע לטווח רחב ולהרוג המון אויבים. האמריקאים נושאים את הבזוקה (כלי נשק) והגרמנים Panzerschreck, בגלל איטיות הדמות ולצורך הגנה מפני צלפים הוא נושא נשק משני; האמריקאים נושאים M1 קרבין והגרמנים מאוזר C96.
המפלגה הקומוניסטית של פולין

שלב ההקמה וההתגבשות (1918 - 1921)

המפלגה קמה כתוצאה מאיחודן של שתי מפלגות. המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של ממלכת פולין וליטא (SDKPiL), והמפלגה הסוציאל-דמוקרטית-שמאל הפולנית (PPS-Lewica), נתמזגו למפלגת הפועלים הקומוניסטית של פולין (KPRP). האחרונה, בעלת המצע הריאקציונרי, הייתה בלתי חוקית מיום היווסדה ועד יום פירוקה. בתחילה זכתה המפלגה לתמיכה ניכרת, אולם תמיכה זו הועמה בעקבות רגשות לאומיים ובעקבות אי חוקיותה. מתוך שהתנגדה ללאומיות הפולנית, התנגדה גם למלחמה עם רוסיה. התנגדותה של המפלגה למלחמה נתפסה בעיני רבים כבוגדנות.

השנים השקטות (1921- 1926)

בין השנים 1921 ו-1926, ניצלה המפלגה את החופש הפוליטי היחסי, התבססה והרחיבה את פעילותה. בין השאר, הצטרפו אליה פעילים ממפלגות הבונד ופועלי ציון. כמו כן, זכתה לחיזוק מצד המפלגה הקומוניסטית במזרח אוקראינה (KPZU). בבחירות של שנת 1922 זכתה המפלגה ב-1.4% מהקולות, שהקנו לה שני מושבים בסיים.
חרף השקט החיצוני היחסי, אופיינה התקופה בקרבות פנים מפלגתיים, בין המבקשים בולשביזציה־סטליניזציה של המפלגה (ה"שמאל" הפנימי), לבין מתנגדיהם (ה"ימין" הפנימי). בקונגרס השלישי של המפלגה אשר נערך בשנת 1925, שונה שמה למפלגה הקומוניסטית של פולין.

שנות הבידוד והרדיפה (1926 - 1938)

אנשי המפלגה סייעו להצלחתה של הפיכת מאי 1926. בעקבות זאת, הואשמה המפלגה על ידי הסובייטים בכך, שלא השכילה לצפות את סכנתה של הממשלה החדשה בהנהגתו של יוזף פילסודסקי לברית המועצות. חברים במפלגה היו מקורבנות הטיהורים הגדולים. מאידך, נרדפו אנשי המפלגה על ידי הממשל הפולני. הרדיפות משני הצדדים הגיעו עד כדי מאסר ואף רצח. לבסוף פורקה המפלגה על ידי הסובייטים במסגרת הטיהורים הגדולים ורוב ראשי הוצאו להורג. בשנת 1956 בוועידת המפלגות הקומוניסטיות הוחלט שהחלטה על פירוק המפלגה היה שגוי ולא מבוסס.

מצע ומטרה

מטרתה האסטרטגית של המפלגה, הייתה מהפכה סוציאליסטית. מטרתה הטקטית, אם כי לא על דעת כל חבריה, הייתה חבירה לברית המועצות עד כדי התמזגות פולין בה כאחת הרפובליקות הסובייטיות.

חברים

בין החברים הבולטים במפלגה ניתן למנות את הבאים: אדווארד אוחאב, איזאק דויטשר (מוצא יהודי), אלכסנדר זבדסקי, בולסלב ביירוט, וודיסווב גומווקה, יוליאן לשצ'ינסקי (ראש המפלגה משנת 1929 ועד 1937 כאשר הוצא להורג), יעקוב ברמן (מוצא יהודי), לאון פסטרנק (מוצא יהודי), מריאן ספיחלסקי, סטניסווב מאזור, שמעון דובז'ינסקי (מוצא יהודי), יוליאן מרחלבסקי.