דוקטור הו

היסטוריה

הסדרה המקורית של דוקטור הו שודרה במשך 26 עונות, מ-23 בנובמבר 1963 ועד 6 בדצמבר 1989. בין הכותבים לסדרה היו: טרי ניישן, הנרי לינקולן, דאגלס אדמס, רוברט הולמס, טרנס דיקס, דניס ספונר, אריק סאוורד, מלקולם האלק, כריסטופר ה. בידמיד, סטיבן גאלאגר, בריאן היילס, כריס באוצ'ר, מארק פלאט ובן אהרונוביץ'. בעקבות ירידה באחוזי הצפייה, הסדרה הועברה לשעות שידור פחות נצפות, ולאחר מכן הוחלט להוריד אותה מהמסך.
ב-1996 הופק סרט טלוויזיה בהפקה משותפת של FOX, אולפני יוניברסל ורשת ה-BBC בכיכובו של פול מקגאן (עם הופעת אורח של הדוקטור השביעי) בתפקיד הדוקטור השמיני, מתוך כוונה שישמש כמעין פיילוט לסדרה חדשה. הסרט זכה להצלחה בבריטניה אך הראה ביצועים כושלים בטבלת הדירוג האמריקאית, ולכן הרעיון נפסל והסדרה לא חודשה.
סיפורים חדשים לסדרת "דוקטור הו" יצאו לאור בצורת רומנים ותסכיתי רדיו, אך סדרת הטלוויזיה נשארה בהקפאה עד 2003. בספטמבר 2003 הכריז ה-BBC על הפקת סדרה חדשה ברשת אחרי שנים של ניסיונות למצוא מימון חיצוני להפקת סרט טלוויזיה נוסף.
ב-25 במרץ 2005 חודשה הסדרה ל-13 פרקים בכיכובו של כריסטופר אקלסטון, הדוקטור התשיעי, וזמן קצר לאחר תחילת השידורים, לאור העניין הרב שהיא עוררה בקרב הקהל, נחתם חוזה להפקת שתי עונות נוספות (2006 ו-2007).
עם זאת, במהלך העונה הסתבר שאקלסטון החליט לפרוש לאחר עונה אחת בלבד, ונודע כי השחקן שיחליפו כדוקטור העשירי הוא דייוויד טננט. בילי פייפר המשיכה לגלם את המלווה רוז טיילר, אך ב-15 ביוני 2006 הודיע ה-BBC רשמית כי פייפר תפרוש מהסדרה בסוף העונה השנייה.
את פייפר החליפה השחקנית פרימה אג'ימן שגילמה את דמותה של מרת'ה ג'ונס, ובעונה הרביעית הופיעה רק בתפקידי אורח. במקומה הצטרפה לסדרה קתרין טייט שגילמה את דמותה של דונה נובל, אך כמו אגימן, גם טייט נשארה עם הסדרה לעונה אחת בלבד. עם סיום העונה הרביעית, שודרו במשך שנת 2008 ו-2009 5 פרקי ספיישל בלבד שבסופם עזב טננט את הסדרה.
בשנת 2010 עלתה לשידור העונה החמישית, כאשר מאט סמית מגלם את הדוקטור האחד עשר ומלוויו החדשים הם איימי פונד המגולמת על ידי קארן גילאן ורורי ויליאמס המגולם על ידי ארתור דארוויל.
כמו כן הוחלף המפיק בפועל והכותב הראשי, ראסל טי דייוויס, שליווה את הסדרה החדשה מעונתה הראשונה, בסטיבן מופאט, שכתב בעבר מספר פרקים לסדרה ואף היה אחראי לסדרות אחרות ב-BBC כגון זיווגים וג'קיל.
בשנת 2011 עלתה עונה שישית לסדרה, שבה שלושת השחקנים הראשיים מהעונה החמישית, מאט, קארן וארתור, המשיכו לגלם את דמויותיהם הדוקטור, איימי ורורי, בהתאמה. כמו כן, המשיכו שלושת השחקנים לעונה השביעית, בה לאחר חמישה פרקים פרשו השחקנים קארן וארתור המגלמים את איימי ורורי. קלרה אוסוולד המגולמת על ידי ג'נה קולמן, שהופיעה בתפקיד מינורי בפרק הראשון של העונה השביעית, תפסה את מקומם, והחל מפרק הספיישל "אנשי השלג" ששודר לאחר הפרק החמישי בעונה, הצטרפה לסדרה כמלווה קבועה של הדוקטור.
לאורך זמן תפקידו של מאט בתור הדוקטור, מלווה לא קבועה של הדוקטור שחוזרת והולכת הייתה מרכזית יותר בעלילה - דמותה של ריבר סונג המגולמת על ידי אלכס קינגסטון, שהוצגה כבר בפרק מסוים בעונה הרביעית.
לאחר העונה השביעית שודרו שני פרקי ספיישל (ביניהם פרק לרגל חגיגות היובל לסדרה), ובסופם עזב מאט סמית את הסדרה, ואת תפקיד הדוקטור החדש לקח פיטר קפלדי, ולצדו ג'נה קולמן בתפקיד קלרה (עונות 8–9).

שידורי דוקטור הו בישראל

לאחר שידור הפרק הראשון של הסדרה החדשה, "רוז", הסדרה נמכרה לארצות רבות נוספות ובהן ישראל. בישראל הסדרה שודרה בעבר ב-Yes stars 2‏, BBC Prime ו-AXN ובשירות ה-VOD של HOT. היא שודרה בערוץ yes stars Action של הלוויין וכיום משודרת ב-Yes action (אפיק 13), וב-BBC Entertainment בכבלים ובלוויין.

פורמט

בסדרה המקורית בשנים 1963 - 1989, הפרקים השבועיים היו חלק מסיפור שנמשך בדרך כלל ארבעה עד שישה פרקים. חריגים בולטים היו הסיפורים "תוכנית האב של הדאלקים" שכלל 12 פרקים (והפרק "משימה אל הלא ידוע", שהיווה הקדמה לפרק הנ"ל, שלא כלל איש מהצוות הקבוע), 10 פרקים של "משחקי מלחמה" ו-14 פרקים של "משפטו של אדון הזמן" (סיפור שלמעשה נמשך עונה שלמה).
הרעיון המקורי היה לעשות תוכנית לכל המשפחה בעלת אופי חינוכי. הכוונה הייתה להציג לסרוגין תוכניות שמלמדות היסטוריה באמצעות סיפורים המתרחשים בתקופות חשובות בהיסטוריה האנושית (כמו המהפכה הצרפתית, האימפריה הרומית או קרב קולודן), ותוכניות שמלמדות מדעים עם סיפורים המתרחשים בעתיד או בחלל החיצון. בעונות הראשונות המלווים של הדוקטור היו בהתאם מורים להיסטוריה ולמדע. בפועל סיפורי המדע בדיוני בסדרה עוררו יותר עניין, והנושאים ההיסטוריים, שלא היו חביבים על הכותבים, נזנחו לחלוטין. אף על פי שאירועים היסטוריים המשיכו לשמש רקע לפרקים בסדרה, הם היוו רק תפאורה לסיפורי מדע בדיוני. הסדרה הפכה במהירות ל"מוסד לאומי" בבריטניה, ושחקנים וקומיקאים רבים השתתפו בה בתפקידי אורח.
עד יוני 2005 הופקו כ-709 פרקים של "דוקטור הו", משך רוב הפרקים הללו ארך בסביבות ה-25 דקות. בסדרה המחודשת ב-2005 הופקו בינתיים 11 עונות, ובהן פרקים שאורכם בערך כ-45 דקות ומספר פרקי "ספיישל" ששודרו בין העונות ושאורכם גדול יותר ולא קבוע. הכותבים המרכזיים בסדרה החדשה הם ראסל טי דייוויס (בעונות 1–4), וסטיבן מופאט (בעונות 5–8).

נעימת הנושא

נעימת הנושא של הסדרה, שחוברה ב-1963 על ידי רון גריינר ודליה דרבישייר, נחשבה לחדשנית בתחום המוזיקה האלקטרונית. העיבוד המוזיקלי של דרבישייר שימש בשינויים קלים עד לסוף העונה ה-17 של הסדרה. בעונה ה-18 (1980) חובר לחן דינמי יותר על ידי פיטר האוול, העיבוד הוחלף ב-1986 בעיבוד של דומיניק גלין, אך הוא לא התקבל יפה. קף מקקלוך עיבד מחדש ב-1987 עבור העונה של הדוקטור השביעי, גרסה זו ליוותה את התוכנית עד שהופסקה בשנת 1989. בסדרה המחודשת ב-2005 עיבד מאריי גולד את הלחן עיבוד מחודש שכלל דגימות מהנעימה המקורית של 1963, ותוספות מקוריות. עיבודים נוספים של נעימת הנושא הופיעו בתוכנית המיוחדת לרגל 30 שנה לדוקטור הו במסגרת משדר התרמה בריטי לילדים במצוקה, בסרט הטלוויזיה משנת 1996 וכן בחלק מתסכיתי השמע המופצים על ידי חברת "Big Finish" ברישיון מה-BBC.
בתחילת שנות השבעים הקליט ג'ון פרטווי, שגילם את הדוקטור השלישי, שיר ששמו "מי זה הדוקטור" לפי נעימת הנושא של הסדרה. ב-1988 הוציאה להקת "The Justified Ancients of Mu Mu" (שנודעה אחר כך בשם KLF) תקליטון בשם "Doctorin' The Tardis" בשם הטיימלורדס ("אדוני הזמן"), שיר שהגיע לראש המצעדים בבריטניה. מוזיקאים נוספים שהקליטו גרסאות כיסוי של הנעימה היו להקת "אורביטל", הלהקה האוסטרלית "פורפליי", הלהקה האירית "הפוגס" ועוד. השיר One of These Days מתוך האלבום Meddle של פינק פלויד כולל קטעים המזכירים מאד את נעימת הנושא, הנכתבו ככל הנראה כהומאז'.

דמויות נוספות

מעבר למלווים הקבועים, יש עוד דמויות שנוהגות לחזור ולהופיע בסדרה. בריגדיר אליסטר לת'ברידג'-סטיוארט (ניקולס קורטני) הוא איש צבא וחבר של הדוקטור שעומד בראש הארגון יוני"ט (UNIT- Unified Intelligence Taskforce). הוא הופיע בסדרה לסירוגין משנת 1968 לצד הדוקטור השני ועד שנת 1989 לצד הדוקטור השביעי. רוב הופעותיו היו בשנות ה-70, לצד הדוקטור השלישי. בסדרה המחודשת, בתו של הבריגדיר, קייט סטיוארט (ג'מה רדגרייב) תופסת את מקומו ומופיעה לצד הדוקטור ה-11 וה-12.
המאסטר הוא חבר\אויב של הדוקטור. הוא הופיע לראשונה לצד הדוקטור השלישי בשנת 1971 בגילומו של רוג'ר דלגאדו וחזר והופיע שוב ושוב במהלך הסדרה בפרקים שונים. אחרי שדלגאדו נהרג בתאונת דרכים, השחקן העיקרי לגלם את המאסטר היה אנתוני איינלי, אשר שיחק בתפקיד עד הפרק האחרון של הסדרה הקלאסית בשנת 1989. המאסטר חזר גם בסדרה המחודשת בשנת 2007, בגילומם של סר דרק ג'קובי וג'ון סים ובהמשך בגילומה של מישל גומז.
בני משפחתם של המלוות החלו לתפוס נופח משמעותי בעלילה בסדרה המחודשת. אמא של רוז, ג'קי (קאמיל קודורי) והחבר של רוז, מיקי (נואל קלארק) הופיעו לא מעט בשתי העונות הראשונות וחזרו להופעות אורח בהמשך. כך גם אחותה של מרתה, טיש (גוגו אמבתה-רו) שהופיעה בעונה השלישית; סבה של דונה, וילפרד (ברנרד קריבינס) שהופיע בעונה הרביעית ובן זוגה של קלרה, דני (סמואל אנדרסון) שהופיע בעונה השמינית. הארייט ג'ונס (פנלופי וילטון) היא חברת כנסת ומאוחר יותר ראש ממשלה שהופיעה לצד הדוקטור התשיעי והעשירי מספר פעמים. מייזי ויליאמס גילמה את אשילדר, נערה שהדוקטור ה-12 הופך לבת אלמוות והוא ממשיך להיתקל בה בפרקים שונים לאורך העונה התשיעית.
דמות משנה בולטת היא ריבר סונג (אלכס קינגסטון). ריבר היא ארכאולוגית מהמאה ה-51 והיא מופיעה לראשונה בסדרה המחודשת בעונה הרביעית, לצד הדוקטור העשירי. נראה שהיא מכירה אותו היטב, אך הוא אינו מזהה אותה כלל. בהמשך היא חוזרת ומופיעה לצד הדוקטור ה-11 וה-12, התעלומה שלה ממשיכה להעמיק ולהיפתר- מתגלה שהיא בתם של המלווים איימי ורורי ושהיא והדוקטור נהיים מעורבים בקשר רומנטי.

(K-9 And Company (1981

הניסיון הראשון ליצור סדרת-בת ל"דוקטור הו" היה "K-9 And Company". פרק פיילוט בשם "A Girl's Best Friend" הופק ושודר, אך התוכנית לא המשיכה מעבר לזה. התוכנית התמקדה במלוות העבר שרה ג'יין סמית (אליזבת סליידן) אשר מקבלת יום אחד מתנה מהדוקטור- הכלב הרובוטי K-9. (קולו של ג'ון ליסון).

(Class (2016

"Class" היה ספין-אוף לנוער אשר התמקד בבית הספר התיכון "Coal Hill" בו המלווה קלרה אוסוולד (ג'נה קולמן) עבדה כמורה. קלרה לא הופיעה בסדרה, כמו גם שום דמות ראשית אחרת מ"דוקטור הו". הדמויות הראשיות היו חבורת תלמידים (אפריל, ראם, טניה וצ'רלי) והמורה שלהם, מיס קוויל. מיס קוויל וצ'רלי הם למעשה חייזרים שכלואים בכדור הארץ ויחד עם שאר הדמויות הם מתמודדים עם איומים מהחלל החיצון אשר תוקפים את בית הספר. זהו הספין-אוף השני בו הדוקטור (פיטר קפלדי) מגיע להופעת אורח. הסדרה בוטלה אחרי עונה אחת.

(Doctor Who Confidential (2005-2011

במקביל לעליית הסדרה המחודשת בשנת 2005, עלתה גם תוכנית אשר תיארה את העשייה מאחורי הקלעים של "דוקטור הו". התוכנית נקראה "Doctor Who Confidential". (בתרגום חופשי: "דוקטור הו חסוי") אחרי כל פרק של "דוקטור הו" ששודר בערוץ BBC One, שודר בערוץ BBC Three פרק מאחורי הקלעים שמתאר איך עשו את הפרק ששודר באותו היום. הפרקים כללו ראיונות עם השחקנים, הכותבים ועם צוות ההפקה ולעיתים גם עם שחקנים ודמויות מפתח מהסדרה הקלאסית. התוכנית ירדה מהמרקע אחרי העונה השישית.

במדיות אחרות

הסדרה זכתה להנצחה במגוון רחב של מדיות. כבר בזמן שידור הסדרה המקורית הפכו חלק מפרקי הסדרה לספרים בהוצאת ה-BBC. בהמשך, לאחר ביטול הסדרה, המשיכו מעריצים ושוחרים של הדוקטור לפתח את דמותו בסדרת ספרי "ההרפתקאות החדשות של דוקטור הו" (בהוצאת וירג'ין), בקומיקס שהתפרסם במסגרת מגזין דוקטור הו, ובסדרת תסכיתים רשמיים המופקים עד היום על ידי חברת "Big Finish".
סיפורי הדוקטור במדיה השונים מפתחים את דמויותיהם של הדוקטורים השונים, מוסיפים להם סיפורים חדשים ומלווים חדשים. סיפורים ומלווים אלו אף משפיעים על הדוקטורים של המדיה האחרים. כך, למשל, הופיע בקומיקסים של עלילות הדוקטור השישי יצור משנה-צורה בשם פרובישר, המעדיף להופיע רוב הזמן כפינגווין. פרובישר הופיע פעמיים גם בתסכיתים של Big Finish.
עם זאת, רוב סיפורי המדיה הנוספים מעבר לתוכניות הטלוויזיה וסרט הטלוויזיה מ-1996 נחשבים מחוץ לקאנון של דוקטור הו ואינם מחייבים את יוצרי הסדרה במסגרת שמירת ההגיון הפנימי וההיסטוריה של הדוקטור. עד כה, בסדרה החדשה, ההתייחסות היחידה לסיפורים ממדיות אחרות הייתה במיני-פרק שבו פול מקגאן ציין את שמותיהם של כל המלווים שלו באותה תקופה בתסכיתי Big Finish, ובראיונות עם יוצרי הסדרה עולה מפעם לפעם כי רעיונות לפרקים נלקחו מתוך סיפורים שנכתבו לראשונה באחד המדיה האחרים. לדוגמה, הפרק "טבע האדם" בעונה השלישית (נכתב על ידי פול קורנל) הוא גרסה טלוויזיונית לספר של הדוקטור השביעי עם אותו השם.