אדמון אודראן

ילדות וצעירות

אשיל אדמון  ( אודראן נולד בשנת 1840 בעיר ליון כבנו של זמר האופרה הטנור מריוס-פייר אודראן (1887-1816) שעשה קריירה באופרה קומיק בפריז.
אודראן למד אצל ז'ול -לוארן דיפראטו בבית הספר נידרמיר. בשנת 1859 זכה בפרס להלחנה של בית הספר. 
ב-1861 עברה המשפחה למרסיי, בה השיג האב משרת מורה לפיתוח קול והתמנה אחר כך למנהל הקונסרבטואר המקומי.

תחילת הקריירה המוזיקלית

הבן, אדמון אודראן עבד תחילה , עד שנת 1877, כנגן עוגב בכנסיית סן ז'וזף.  כתב באותם ימים עבור מוזיקה כנסייתית, לרבות מיסה שבוצעה ב-1873 גם בפריז,  בכנסיית סנט אסטאש. הוא הלחין מארש אבל  עבור הלוויתו של המלחין ג'אקומו מאיירבר, שזכתה בהצלחה מסוימת ואת המוטט "Adoro te"  .  "  אודראן הלחין גם אורטוריה בשם "שולמית" (1876, מרסיי) , שירים בשפה האוקסיטנית כמו  "La Cour d'amour "  ‏  (1881)  והרבה קטעי מוזיקה קצרים 
עם זאת נודע בעיקר כיוצר אופרות קומיות ואופרטות. נכנס לזירת המוזיקה הקלה בשנת 1862 עם הקטע "הדב והפאשה" שהלחין עבור אחד הוודווילים של אז'ן סקריב. באו אחריו "La Chercheuse d'Esprit (1864) , אופרה קומית שהוצגה גם כן במרסיי.  הצלחתו הראשונה בפריז הייתה האופרטה "נישואי אוליבט"

הצלחתו כמלחין אופרטות ואופרות קומיות

כבר במרסיי הלחין אודראן  חצי תריסר יצירות קוליות לבמה, ביניהן המצליחה ביותר "האופרה הקומית"  "Le Grand Mogol ("המוגול הגדול" ), על לברית מאת אנרי שיבו. (Chivot). ב-1884  יחד עם אלרפד דירי (Duru) , יצרו אודראן ושיבו גרסה חדשה להפקה חדשה של אופרטה זו בפריז. 
לפריז הגיע בשנת 1879 והתגורר שם בהתחלה בדירה צנועה בעליית גג. אולם מצבו הכלכלי השתפר מהר אחרי הצלחת "אופרה קומית"  נוספת , "נישואי אוליבט" (Les Noces de Olivette)  שהוצגה כעבור שנה  ברויאל סטרנד תיאטר בלונדון (1881-1880) תחת הכותרת "אוליבט" . תרגם אותה לאנגלית  הנרי ברוהם  פארני, שנודע בעיבודיו באנגלית את יצירותיהם של גדולי האופרטה הצרפתית  -  אופנבך, ארווה, לקוק  ופלאנקט
המבקר שך העיתון "פול מול גאזט" מצא שאודראן הצליח לשחזר ביצירה זו את האווירה באנסלוסיה לא פחות טוב משהצליח ז'ורז' ביזה  ב"כרמן" עם זו של פרובאנס.    
ארבע מיצירותיו הוצגו בבכורה מחוץ לצרפת: La paradis de Mahomet (הגן עדן של מוחמד) בבריסל (1887), "פוטיס" - בז'נבה (1896), אינדיאנה" במנצ'סטר (1886) ו"La reine des reines (מלכת המלכות) בשטרסבורג, באלזס שהייתה באותה עת מסופחת לגרמניה מ(1896). 
הצלחת "המסקוטה" (La Mascotte) (1880) בתיאטרון "les Bouffes-Parisiens (לה בוף-פריזיין)  הייתה כה גדולה שהמנהל של התיאטרון החתים את אודראן על חוזה אקסלוזיבי לחמש שנים. 
אודראן שיתף פעולה עם לבריטנים רבים, אבל בראש ובראשונה עם מקסים בושרון, אנרי שיבו, אלפרד דירי ומוריס אורדונו. 
יצירותיו של אודראן  זכו להצלחה שווה בצרפת ובאנגליה, ורבות מהן נודעו גם בגרסה אנגלית. ביניהן אלה ניתן לציין "המוגול הגדול" (1884) עם לברית מאת פארני, בכוכבם של פלורנס סנט ג'ון, פרד לזלי ווארתור רוברטס, "מסקוטה" (1881) על לברית מאת פארני, עם ליהוק שכלל את ליונל בראף והנרי ברייסי,
Gillette de Narbonne" " ז'ילט דה נרבון"  (באנגלית -   1883, Gillette) עם לברית  מאת ה. סווייל קלארק ותוספות מוזיקליות מאת וולטר סלוטר והמילטון קלארק  La Cigale et la Fourmi 1886   (הצרצר והנמלה, בגרסה האנגלית של פ.ס. ברנאנד - La Cigale) (1890)  בכיכובם של ג'רלדין אולמר, אריק לואיס ובראף ‏  "Miss Helyett"   (בגרסה האנגלית של ברנאנד - Miss Decima  1891 ),ו- La Poupée (הבובה)  (1896), על לברית מאת ארתור סטרג'ס, שבה הופיעו  קרטיס פואנדס ווילי אדואן.
בשנותיו האחרונות סבל אודראן ממחלות גופניות ונפשית ונאלץ לפרוש מן החברה הפריזאית.
הוא נפטר בגיל 61 בטיירסוויל, על יד  ז'יזור, (Gisors) , במחוז אואז,  בחוף הצפוני של צרפת. מקורות אחדים קבוע שהיה בן 59 ,האנציקלופדיה בריטניקה, 1911 ומאמר הספד ב"מיוזיקל טיימס"  צויין כי תאריך  פטירתו היה 16 באוגוסט 1901)

מורשתו המוזיקלית

לפי "בריטניקה" משנת 1911 נחשב אודראן לאחד ממיטב ממשיכיו של ז'אק אופנבך.
האופרטה "מסקוטה" הביאה ככל הנראה לשפה האנגלית את המילה הזאת ממקור אוקסיטני.