google/wiki40b huggingface dataset:
משה יוסף (פאול) רייכמן

קורות חיים

נולד בווינה לשמעיה (Samuel) ורֶנֶה רייכמן, יהודים חרדים מעיר קטנה בהונגריה, שהתעשרו מסחר בביצים בווינה. משפחת רייכמן נסעה להונגריה לבקר את הסב שסבל משבץ ביום של האנשלוס ובעקבות זאת החליטה לא לחזור לאוסטריה אלא עברה לצרפת ומשם אחרי כיבושה לטנג'יר, במרוקו הניטראלית. המשפחה התבססה שם בסחר במטבע חוץ. בסוף שנות ה-40 הלך משה יוסף ללמוד בישיבת גייטסהד ולאחר כן בישיבות בישראל. ב-1953 נשא לאישה את לאה פלדמן.
לאחר מכן נסע לטורונטו בקנדה והצטרף לאחיו אדוארד, רלף ואלברט בחברה לייצור רצפות ורעפים, בין השאר שיווקו אריחים של חברת "נגב קרמיקה" בעולם. עד מהרה נוכח לדעת שהסטנדרטים לבנייה בקנדה אינם מספקים, והחליט להקים את חברת Olympia & York ב-1964. החברה החדשה זכתה להצלחה ניכרת ופרסום וזכתה במכרז מממשלת קנדה להקים את גורד השחקים הגבוה ביותר בטורונטו ובקנדה, הנקרא First Canadian Place (המקום הקנדי הראשון) . באמצע שנות ה-80 הגיעה החברה אף לניו יורק וטוקיו, והפכה לחברת הנדל"ן הגדולה ביותר בעולם, שווי הנכסים של החברות שלהם באותה עת, הוערך בכ-18 מיליארד דולר. בנוסף נכנס לעסקי הנפט. 
בתחילת שנות ה-90 השקיעה חברת אולימפיה ויורק בבניית פרויקט הקנרי וורף בלונדון. לצורך הפרויקט גייסו כ־1.2 מיליארד דולר. עקב המיתון שהחל באותה עת באנגליה וסבך בירוקרטי שעיכב את בניית הרכבת התחתית לאזור הקנרי וורף לא הצליחה החברה להשכיר חלק גדול מהבניינים שבנתה ונקלעה לקשיים. בנוסף לקחה המשפחה הלוואות גדולות לרכישת בניני משרדים בניו יורק ובשנת 1992 הכריזה חברת אולימפיה על צ'פטר 11, הליך פשיטת רגל, ונשארה חייבת לבנקים 12.8 מיליארד דולר. בשנת 1995 הצליח פול רייכמן, להשיב לעצמו את השליטה בחברה ולרכוש בחזרה את פרויקט הקנרי וורף מהבנקים תמורת כ-800 מיליון ליש"ט. לאחר שהרכיב קבוצה  של משקיעים ביניהם המיליארדר היהודי-אמריקאי לורנס טיש והנסיך הסעודי אל-וליד בן טלאל. בשנת 2003 מכרו את החזקתם בפרויקט לבנק מורגן סטנלי ולאיש העסקים סיימון גליק.
בשנת 2005 מכרה המשפחה את אחזקותיה בחברת אולימפיה ויורק לחברת Brookfield Consortium תמורת 2.1 מיליארד דולר.

פעילות בישראל

הרייכמנים, במקביל, לאחר שהתעשרו, התחילו לתמוך במוסדות תורה בארצם ובישראל. משה יוסף התקרב מאוד לרב אלעזר מנחם מן שך ותרם בקביעות לישיבות ליטאיות. כמו כן סבסדו משכנתאות לאברכים. 
ביוני 1978, נכנסו האחים רייכמן למשא ומתן על רכישת מניות המדינה בבנק טפחות, אך לבסוף פרשו מהעסקה.
בדצמבר 1978 רכשו כ-10% ממניות חברת הביטוח אררט (שמוזגה אחר כך לתוך כלל ביטוח). לאחר מספר שנים מכרו את המניות ברווח ניכר.
בשנת 1989, פנה שר האוצר שמעון פרס לאחים רייכמן בבקשה שייקחו על עצמם את מימון הקמת שכונת רמת שלמה בירושלים. במאי 1990 חתמו על ההסכם להקמת 2,400 יחידות דיור בשכונה עם מינהל מקרקעי ישראל.
בשנת 1986 זכו במכרז להקמת קריית עיריית ירושלים, הבנויה סביב כיכר ספרא וגן דניאל.
ב-2005 רכשו את זכויות הפיתוח של מלון וולדורף אסטוריה ירושלים מחברת רג'נסי, תמורת 20 מיליון דולר. בשנת 2008 חתמו האחים רייכמן על הסכם עם רשת מלונות הילטון להפעלת המלון תחת מותג העל היוקרתי של הרשת, וולדורף-אסטוריה. בדצמבר 2017 מכרו בניו של את המלון לאיש העסקים הצרפתי-יהודי מישל אוחיון תמורת 160 מיליון דולר.
נפטר בטורונטו בכ"א בחשוון תשע"ג, וארונו הועלה לארץ ישראל והובא לקבורה בהר המנוחות. בהלוייתו השתתפו הרב ברוך מרדכי אזרחי, הרב שמואל אוירבך, הרב יהודה עדס והרב משה שטרנבוך ועוד רבים ממנהיגי היהדות החרדית.
דיפלומטיה (משחק)

מטרת המשחק

לוח המשחק הוא למעשה המפה של אירופה ערב מלחמת העולם הראשונה, כשהיא מחולקת לטריטוריות שמייצגות מדינות, מחוזות וערים חשובות. חלק מהטריטוריות הללו מהוות "מרכזי אספקה" ומאפשרות למחזיקים בהן להגדיל את צבאם.
מטרת המשחק היא להשתלט על 18 מרכזי אספקה (מתוך 34 הקיימים על הלוח).

מהלך המשחק

בתחילת המשחק כל מעצמה מתחילה עם 3 יחידות צבא שמוצבות בטריטוריות הבית שלה (מלבד רוסיה שמתחילה עם 4). בכל תור השחקנים כותבים את המהלך שלהם (את הפעולה שעושה כל אחד מכליהם). יחידה יכולה לנוע לטריטוריה סמוכה (ובכך היא "כובשת" אותה), או לסייע ליחידה אחרת "לנוע" או "להגן". לאחר הכתיבה, מתבצעים כל המהלכים באופן סימולטני.
כאשר שתי יחידות שונות מנסות לנוע אל אותה טריטוריה, או כאשר יחידה מנסה לנוע לטריטוריה שבה כבר נמצאת יחידה אחרת נוצר קונפליקט ויש לקבוע מי זוכה בטריטוריה. היחידה הזוכה היא זו שקיבלה הכי הרבה סיוע, כאשר שוויון נשבר תמיד לטובת הכוח המגן. לאחר כל שני תורות ("אביב" ו"סתיו") כל שחקן בונה או מפרק יחידות-צבא כך שמספר היחידות הכולל שבצבאו יהיה שווה למספר מרכזי האספקה שבשליטתו.
דוגמה: כדי שחקן א' יוכל לכבוש את הטריטוריה שמחזיק שחקן ב', נדרש לשחקן א' סיוע. סיוע זה יכול לבוא, למשל, מצד יחידה סמוכה של שחקן ג'. אינטרנס של שני השחקנים, שחקן א' ושחקן ב' הוא לשכנע את שחקן ג' לתמוך לעמוד לצדם. על צד ג' לנהל משא ומתן ולקבוע הסכמים, אם בחשאי ואם בפומבי עם השחקנים ולפעול באפשרות שתקדם אותו במשחק (לדוגמה: התחייבות לתמיכה עתידית בשלב מאוחר יותר במשחק).
במצבים כאלו מתבטאת הדיפלומטיה שעל שמה נקרא המשחק, והשחקנים מסתודדים ביניהם לפני כל תור בניסיון לזכות בשיתוף פעולה מהשחקנים האחרים או לקבל רמזים על מהלכיהם העתידיים על מנת שיוכלו לנצלם לטובתם. בגידות והפרות של הסכמים הם דבר שבשגרה, ועל כן מעבר לחשיבה טקטית נדרשים השחקנים גם לכישורים פסיכולוגים על מנת לקרוא את השחקנים האחרים, ולהעריך את מידת מהימנותם, ובנוסף כישורים רטוריים על מנת לזכות בתמיכתם של השחקנים האחרים.

סיום המשחק

אף על פי שמטרת המשחק היא להשתלט על 18 מרכזי אספקה, ברוב המקרים נגמר המשחק לפני שמטרה זו הושגה, אם מפני שכל המעצמות ששרדו מבוצרות היטב בעמדתן, או מפני שתם הזמן שהוקצב למשחק. במקרה זה נהוג לקבוע שהמשחק מסתיים בתיקו שבו שותפות כל המעצמות ששרדו עד אותו השלב. תיקו של שני שחקנים הוא אירוע נדיר במיוחד (כיוון שאז חלוקת מרכזי האספקה תהיה: 17-17, ו"בגידה" אחת תוביל לניצחון יחיד), ולכן רוב המשחקים מסתיימים בתיקו של שלוש או ארבע מעצמות.

"דיפלומטיה" כמשחק מחשב

ניתן לשחק דיפלומטיה בעזרת משחק הלוח, אך לשם כך ידרשו 7 משתתפים. אפשרות פופולרית מאוד היא משחק באמצעות דואר אלקטרוני, שבו המשתתפים שולחים את הפקודות שלהם להזזת הכוחות למנחה, והמנחה "בונה" את המפה. בשנים האחרונות נוספו אפשרויות לשחק באמצעות האינטרנט שלא בשימוש דואר אלקטרוני.
כמו כן, אפשר לשחק פנים-אל-פנים בטורנירים בארץ ובעולם ובמשחקים פרטיים שמאורגנים על ידי קהילת הדיפלומטיה הישראלית.
מע"ש

מע"ש (ראשי תיבות של "מפעל עבודה שיקומי") הוא מסגרת יומית עבור בני אדם עם מוגבלות שכלית התפתחותית ברמה קלה או בינונית, המשלבת תעסוקה ברמה קלה והכשרה לתעסוקה. 
בישראל קיימים מאות מרכזי מע"ש. מרכזי מע"ש קיימים בכל רשות מקומית, והם אחד השירותים שניתנים מטעם המחלקה לשירותים חברתיים,  באמצעות עמותות מפעילות. 
מטרת המע"ש היא להכשיר אנשים בוגרים (מעל גיל 21) עם מוגבלות שכלית התפתחותית לחיי עבודה, לאחריות ולעצמאות מרבית. עבור רוב המועסקים משמש המע"ש מקום עבודה קבוע למשך כל חייהם הבוגרים.
יום העבודה מתחיל ב-8:00 בבוקר ומסתיים בשעות אחר הצהריים, לרוב ב-15:00 או 16:00 - שעת הסיום משתנה בהתאם לאופי העבודה וליכולותיו של כל חניך. העבודה במקום מבוססת על עבודות פשוטות, המוזמנות מספקים וממפעלים שונים, כגון מיון, הרכבה ואריזה, כאשר לכל חניך מותאמת עבודה על פי יכולתו. במע"שים מסוימים ישנה הפעלה מלאה של קווי ייצור והתוצרת נמכרת בשוק החופשי.
הפעילות במסגרת המע"ש נעשית בהשגחה מלאה של מדריכים. במקום מועסק גם עובד סוציאלי המסייע לחניכים בשיחות, בפתרון בעיות, בקשר עם הוריהם ובתיווך עם מחלקות הרווחה או עם מרפאות, ועוד. בנוסף, מקבלים החניכים במקום באופן קבוע ארוחת צהריים חמה. 
תשלומים: 
כל חניך במע"ש מקבל תשלום חודשי עבור עבודתו, בהתאם להספק שלו בעבודה (בדרך כלל מדובר בסכום שנע בין 250 - 50 ₪ לחודש). התשלום מועבר ישירות לחשבון הבנק של החניך או של האפוטרופוס שלו. מעבר לכך, ההורים משתתפים בתשלום עבור המרכז, בשיעור של 10% מסכום קצבת הנכות של החניך. השתתפות זו מסייעת במימון החזקת המדריכים, הליווי הצמוד, הארוחות ועוד. 
בישראל, מרכזי מע"ש מופעלים על ידי עמותות ללא מטרת רווח. על מנת להתקבל למע"ש, יש לפנות למחלקה לשירותים חברתיים באזור המגורים של המבקש.
אופטימיזציה (מתמטיקה)

אוֹפּטִימִיזַצְיָה, או מִטּוּב, היא ענף של בעיות מתמטיות העוסקות במציאת ערך אופטימלי עבור פונקציות, תחת אילוצים נתונים. בעיות אופטימיזציה יכולות לעסוק בפונקציות המקבלות ערכים ממשיים, או בפונקציות במספר משתנים ממשיים או מרוכבים, וכן גם בפונקציות המקבלות ערכים בדידים. התחום נמצא במרכז העיסוק של ענף חקר ביצועים במתמטיקה השימושית.
הקביעה איזה ערך נחשב לאופטימלי, תלויה בתנאי הבעיה. בבעיות מסוימות ערך אופטימלי הוא ערך מקסימלי של הפונקציה תחת ההגבלות הנתונות, ובבעיות אחרות זהו הערך המינימלי. הקושי במציאת הערך האופטימלי תלוי בפונקציה המבוקשת ובתחום בו יש לבצע אופטימיזציה.
בעיות אופטימיזציה מסוימות הן NP קשות, בעוד שלבעיות אחרות ידועים אלגוריתמים פולינומיים לפתירתן.
בעיות אופטימיזציה מיוחדות הן לדוגמה תכנון ליניארי (כאשר פונקציית המטרה והאילוצים הם ליניאריים), תכנון לא-ליניארי (כאשר לפחות אחת מהפונקציות אינה ליניארית), אופטימיזציה קמורה, תכנות בשלמים ועוד.

שיטות חישוביות

קיימים אלגוריתמים שונים לפתרון בעיות אופטימיזציה, שחלקם מסתיימים לאחר מספר סופי של צעדים וחלקם מבוססים על שיטות איטרטיביות המתכנסות לפתרון וכן שיטות מבוססות היוריסטיקה שעשויות לתת קירוב לפתרון לבעיה (אך לא מובטח שהן מתכנסות לפתרון).
תנאי בל יעבור

תנאי בל יעבור (בלטינית: Sine qua non או condicio sine qua non; ברבים: condiciones sine quibus non) הוא מונח משפטי לטיני המתייחס לפעולה, תנאי או מרכיב יסודי וחיוני שלא ניתן לוותר עליו. משמעותו המילולית של הביטוי היא '(תנאי) שבלעדיו לא ניתן שיהיה' ותרגומו הנפוץ לעברית הוא "תנאי בל יעבור" או "כלל בל יעבור".

שימוש בספרות

הביטוי הלטיני מופיע לראשונה בכתביו של בואתיוס, ומקורו בביטויים המיוחסים לאריסטו. בזמנים המודרניים עבר הביטוי משימוש משפטי גרידא לשימוש יומיומי יותר בשפות רבות, בהן אנגלית, גרמנית, צרפתית, איטלקית, ספרדית ועברית. בלטינית קלאסית השימוש התקין בביטוי מכיל את המילה condicio (מהפועל הלטיני condicere – להסכים), אולם כיום מצוטט הביטוי לעיתים עם המילה conditio שמקורה הלטיני הוא השורש condo שהוראתו 'לבסס' או 'להניח'. מעבר לתחום המשפטי, הביטוי מופיע בספרות הכלכלית, הפילוסופית והרפואית.
דוגמה לשימוש מפורסם בביטוי נעשה בביוגרפיה של אנדרו ג'קסון, נשיאה השביעי של ארצות הברית. בספר, פרי עטו של הנרי ויליאם ברנדס, מופיעה מובאה מנאום של ג'קסון במעמד הרמת כוסית לכבוד תואר דוקטור לשם כבוד שקיבל מאוניברסיטת הרווארד. ג'קסון מצוטט כאומר למאזינים: "E pluribus unum, my friends. Sine qua non." – "מתוך רבים אחד, ידידיי. (זהו) תנאי בל יעבור". דוגמה נוספת היא דרישתו של המזכיר הכללי לשעבר של מועצת האיחוד האירופי, חאבייר סולאנה, כי סרביה תעמיד לדין את רדובאן קרדז'יץ' כתנאי בל יעבור להצטרפותה של המדינה לאיחוד האירופי.
הביטוי מופיע גם בהערות לסעיף 59 של אמנת ז'נבה הרביעית הנוגע להגנה על אוכלוסייה אזרחית בזמן מלחמה. בהערה מצוין כי תנאי בל יעבור להעברת סיוע הומניטרי לשטח כבוש הוא הוודאות כי הציוד אכן יגיע לאוכלוסייה האזרחית הפגועה ולא יגיע לידיו ולטובתו של הכח הכובש.

שימוש ברפואה

הביטוי "sine qua non" משמש ברפואה לעיתים תכופות בהקשר של סימן, תסמין או ממצא שהיעדרם מאפשר לשלול מחלה או הפרעה מסוימת בסבירות גבוהה. בדיקה לתסמין שכזה היא בעלת מדד רגישות גבוה, ונדיר שתוביל לאבחון שגוי. כתוצאה מכך, תוצאה שלילית בבדיקה מסוג "sine qua non" מספקת אישוש מובהק להיעדרה של מחלה או הפרעה. דוגמה לממצא מסוג זה היא הימצאות מוטציה בתאים הנגועים בסוגים מסוימים של סרטן המעי הגס.
האבחון הנגדי לאבחון מסוג "sine qua non" הוא סימן פתוגנומוני – מאפיין ייחודי המזוהה עם מחלה. הימצאותו של סימן כזה מעידה בסבירות גבוהה על נוכחותה של מחלה.
נקמתו של איציק פינקלשטיין

עלילה

העלילה עוקבת אחר איציק פינקלשטיין (משה איבגי), רווק בן 40 המתגורר עם אמו, שלא הגיע לשום הישג בחייו. ניסיונו היחיד להצליח מגיע כאשר הוא מייבא עשרות אלפי מחזיקי מפתחות בדמותו של נזיר שבלחיצה על ראשו מתגלה איבר מינו. לאחר כישלון העסק איציק נגלה לגודל כישלונו ולאובדן משמעות חייו. לילה אחד הופך מחזיק המפתחות לנזיר דמיוני (אסטבן גוטפריד). הנזיר הוא שליח נקם והוא מסביר לאיציק כי אינו אשם במצבו אלא האנשים אשר שיקרו לו וקבעו לו את דרכיו. בעזרת הנזיר יוצא פינקלשטיין למסע נקמה באנשים האחראים לכישלונו.

פרסים

הסרט נחל הצלחה וזכה לשבחים רבים. בטקס פרס אופיר לאותה שנה גרף שבעה פרסים בקטגוריות המוזיקה המקורית, העריכה, התסריט, שחקני המשנה (עבור אסטבן גוטפריד ודבורה קידר), הבימוי ובקטגוריית הסרט הטוב ביותר. לאחר מכן הופץ למדינות שונות והשתתף בפסטיבלי קולנוע בעולם.
ממבה ירוקה מערבית

תיאור

היא קצרה מממבה שחורה וארוכה יותר מהממבה המזרחית וממבה ג'יימסונית, ממבה ירוקה מערבית היא נחש דק וארוך מאוד בעל זנב ארוך. היא הגדולה מבין הממבות שוכני העצים. האורך הממוצע של נחש בוגר הוא בין 2.2-1.8 מטרים. רוב הנחשים באורך 1.8, אך נחשים באורך 2 מטרים נפוצים גם כן. האורך המקסימלי אליו הם יכולים להגיע הוא 3.2 מטרים, דבר שהופך אותם ביחד עם קוברת היערות לנחש הארסי השני הכי ארוך באפריקה (הראשון הוא ממבה שחורה).
הראש צר ובעל צורה ייחודית. במקרים נדירים הצוואר עשוי להשתטח כשמציקים לו, אך אין לו עור נמתח כמו לקוברה. למרות שרוב הנחשים ממין זה בצבע ירקרק-צהוב, ירוק זית או ירוק ברקת, לחלק מהפרטים יש צבע שונה. על אף שנדירים, קיימים פרטים בצבע כחול בהיר או צהוב מלא. הקשקשים חלקים, צרים וגדולים בצורה ניכרת בשביל נחש ממשפחת הפתניים.

תחום מחייה

הממבה המערבית נפוצה במערב אפריקה וניתן למצוא אותה בסנגל, גמביה, גינאה-באסו, גינאה, סיירה לאון, ליבריה, חוף השנהב, גאנה, בנין, טוגו ודרום מערב ניגריה. כמו כן ניתן למצוא אותה בקצה הדרומי של מאלי בגבול עם חוף השנהב, מערב קמרון וגבון.
היא נפוצה בעיקר ביערות גשם באזורי החוף, ובאזורים מיוערים במערב אפריקה. למרות שהם נמצאים בעיקר באזורי יער סבוכים, נחשים אלו מסוגלים להישאר באזורים שכיסוי העצים הוסר, ובלבד שנשארה צמחייה סבוכה שם. באזורים בהם כל הצמחייה חוסלה, הם יעברו לאזורי פרברים בהם קיימת צמחייה רבה.

התנהגות

הנחש פעיל בעיקר ביום אך ניתן למצאו צד גם בלילה. הוא שוכן לרוב על עצים, אך ניתן למצוא אותו גם על הקרקע. למעשה הוא צד באופן שווה על העצים ועל הקרקע. כאשר ברצונו לישון, הוא מחפש ענפים שמהווים מחסה סבוך. הוא מהיר מאוד, זריז ביותר, ערני, ומאוד עצבני ותוקפני. כאשר מתעמתים מולו הוא יעדיף לחפש מילוט מהיר ולהימנע מעימות כלשהו. כאשר מכותרת, הממבה המערבית מסוכנת מאוד ותראה תצוגה חסרת פחד של תוקפנות, השמעת קולות חזקים והיא תתקוף ברצף.
ממבה ירוקה מערבית ניזונה בעיקר על ציפורים, מכרסמים ויונקים קטנים. כמו כן היא תאכל לטאות, צפרדעים וביצי ציפורים. נחש זה צד ורודף את טרפו באופן אקטיבי, מכיש אותו מספר פעמים עד שהטרף נכנע לארס.
אין לממבה המערבית טורפים טבעיים, אך בני האדם ועופות דורסים הם איומיו העיקריים.

ארס

ארס הממבה המערבית קטלני לאדם ודומה מאוד לארס של שאר מיני הממבות, אך ניכר מהם ברעילותו ובהרכבו. מקרי מוות לאדם כתוצאה מהכשה שלו נדירים, וזאת הודות לעובדה שאזור מחייתו לא חופף עם אזורים מאוכלסים. אולם יש תיעוד של נשיכות ממין זה והרבה מהן היו קטלניות. שיעור התמותה מנשיכה לא ידוע במדויק, אך נחשב לגבוה יחסית. לאחר שהוא מכיש, הסימפטומים של הארס מתחילים להשפיע במהירות, לרוב בתוך 15 דקות או פחות. ללא טיפול, הקורבן יכול למות בתוך שעה, אך לרוב לוקח 4-2 שעות עד למות הקורבן.
שנות ה-80 של המאה ה-15

אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
דימות רפואי

דימות רפואי הוא בדיקה בלתי פולשנית בה מתוארים גרפית חלקים פנימיים של גוף נבדק. טכנולוגיה זו משמשת לאבחון קליני, למחקר פיזיולוגי ולסיוע בעת פעילות פולשנית. טכנולוגיות דומות פותחו גם עבור יישומים תעשייתיים.
הדימות הרפואי נחלק לשני תחומים: דימות מבני ודימות תפקודי. הדימות המבני נותן מידע אנטומי על צורה של מבנים בגוף, ועמו נמנים צילום רנטגן, טומוגרפיה ממוחשבת, דימות תהודה מגנטית ובדיקת אולטרה סאונד רפואית. סוג זה של דימות מצטיין בפירוט אנטומי מדוקדק, לרבות איברים קטנים מאוד, ובתיאור היחסים המרחביים בין האיברים. דימות תפקודי, המשמש בתחום הרפואה הגרעינית, מאפשר, באמצעות חומרים רדיואקטיביים במינון נמוך הנקלטים ברקמות מטרה, בחינה של פעילות רקמה, מטבוליזם ותהליכים בתוך איבר או רקמה בזמן מחלה. הסוגים השונים של הדימות הרפואי משמשים לבחינת איברים שונים בגוף, על פי אטימותם או תגובתם לקרינה. לעיתים נצבע האיבר הנבדק בחומר הנראה בבירור בבדיקה, כאשר האיבר עצמו שקוף לבדיקה המבוקשת. למשל, ניתן להחדיר לאיבר חומר ניגוד, כגון בריום בצילום רנטגן. לכל שיטת הדמיה יתרון בגילוי סוג מסוים של פתולוגיה גופנית, ולעיתים הרופאים משתמשים במספר שיטות או בשיטה משולבת כדי להגיע לאבחנה.
הדימות הרפואי מתבצע באמצעות ציוד ייעודי ממוחשב, המורכב משלושה חלקים עיקריים: מקור קרינה (או גלים), גלאים המתאימים לגלים שמשדר המקור ומקום לגוף הנבדק. הקרינה הנפלטת מהמקור, אשר יכולה להיות חיצונית כמו בדימות המבני או פנימית כמו בדימות התפקודי, נקלטת בגלאים ונשמרת במחשב כערך מספרי בהתאם לעוצמת הקליטה. ערכים אלו נקראים הדגימות. הדגימות מעובדות בכלים מתמטיים מתקדמים ליצירת תמונה המייצגת את פנים הגוף (המקטע הנסרק). התוצר המחושב מציג חתך בתוך הגוף, ובעיבוד נוסף על כמה פרוסות סמוכות, ניתן לייצר תמונה תלת ממדית של איבר בתוך הגוף. את התמונות שמפיק ציוד הדימות מפענח רופא רדיולוג.
Square Up

רקע והפקה

מיני-האלבום הופק על ידי טדי, בקו בום, ר. טי, פיוצ'ר בואנס, עשרים וארבע וצ'ויס 37. בנוסף לכך, בקוריאה הדרומית זכה מיני-האלבום למעמד פלטינה, על סך מכירות של כ-250,000 עותקים במדינה.
מיני-האלבום יצא בהפצה דיגיטלית ובהפצה פיזית.
אלקה זומר

ביוגרפיה

זומר נולדה בשם אלקה פון שלץ בברלין בנובמבר 1940. במהלך מלחמת העולם השנייה ברחה משפחתה לכפר על יד ארלנגן. לאחר סיום התיכון נסעה לאנגליה ועבדה שם כאו-פר.
במהלך חופשה באיטליה התגלתה על ידי הבמאי האיטלקי ויטוריו דה סיקה, והחל מ-1958 החלה להופיע בסרטים איטלקיים. במהלך תקופה זו שינתה את שמה לזומר, כדי להקל על ההגייה על ידי קהל לא-גרמני. בשנות השישים עברה להוליווד והחלה לעבוד בסרטים. במהרה החלה להיחשב כסמל מין. באותה תקופה תמונות שלה היו פופולריות מאוד, וגם פורסמו במגזין "פלייבוי".
זומר הייתה משחקניות הקולנוע המובילות בשנות השישים. היו לה תשעים ותשע הופעות בקולנוע ובטלוויזיה מ-1959 ועד 2005, ובהן בסרטים "אמנות האהבה", לצד דיק ואן דייק, "מלכודת הכסף", לצד ריטה הייוורת', ו"האוסקר", לצד סטיבן בויד.
ב-1964 זכתה בפרס גלובוס הזהב על תפקידה בסרט "הפרס". נודעה גם בכך ששרה במספר פרקים בתוכנית "המופע של דין מרטין".
ב-1967 הופיעה בתפקיד קצר בסרט הפרודיה על ג'יימס בונד "קזינו רויאל".
בשנות השבעים שיחקה בסרט "זפלין" לצד מייקל יורק (1971), ובאחד מהעיבודים הקולנועיים של ספרה של אגתה כריסטי "עשרה כושים קטנים" (1974).
ב-1981 לקחה חלק בהנחיה ובפרשנות של טקס בחירת מיס תבל. בשנות השמונים גם הנחתה את התוכנית "העולם המרגש של מהירות ויופי".
ב-1986 גילמה את סופיה שרלוטה מהנובר במיני-סדרה של NBC "פיוטר הגדול". באותה שנה שיחקה בסרט העוסק בסיפור ההתחזות לאנסטסיה ניקולאייבנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה לצד איימי אירווינג. בשנות התשעים התמקדה יותר בציור וזנחה את קריירת המשחק.
בשנת 2000 לקחה חלק בדיבוב הגרמני של הסרט "הקיסר נפל על הראש".
זומר נישאה פעמיים במהלך חייה. דוברת שבע שפות.
מהיום למחר

פורמט התוכנית

התוכנית הציגה את אירועי חדשות היום מזוויות שונות ובצורה נינוחה. תחילה שודר בתוכנית מבזק חדשות קצר לסיכום אירועי היום (בליווי שפת הסימנים הישראלית למען כבדי השמיעה), לאחר מכן התמקדה התוכנית בנושא או שניים מאירועי היום, שאליהם התלוותה פרשנות של מומחה בתחום. התוכנית, ששודרה בימים ראשון–חמישי, חתמה את שידורי הערוץ הראשון. תחילה שודרה מהשעה 23:00 עד חצות, ובהמשך קוצרה למחצית ושודרה מ-23:30 עד 00:00.

היסטוריה

את התוכנית ייסדו עמנואל הלפרין ודוד ויצטום. מנחה התוכנית, עוד מיומה הראשון, הוא דוד ויצטום. לעיתים ישבה בכסאו ענת שרן. כמו כן, עד 2003 הגיש את התוכנית גם עמנואל הלפרין, שהפך לסמל תרבותי עקב כך. בשנת 2004 החלה להגיש את התוכנית קרן נויבך.
ב-3 במאי 2012 שודרה המהדורה האחרונה של התוכנית.
כביש 89 (ארצות הברית)

אריזונה

הכביש מתחיל בפלגסטף. הוא ממשיך צפונה ועובר בסמוך לפארק הלאומי גרנד קניון ושמורת הנאוואחו. בסמוך לגבול עם יוטה הכביש מתפצל לשני כבישים, כביש 89 וכביש 89A. כביש 89A, כיום נתיב חלופי לכביש 89, חוצה את נהר הקולורדו על גשר נאוואחו סמוך למעבר ליז פרי, והיה עד שנות ה-60 של המאה ה-20 הנתיב המקורי של הכביש. הנתיב הנוכחי של הכביש נבנה בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 על מנת לשנע עובדים וחומרי בנייה לבניית סכר קניון גלן וחוצה את נהר הקולורדו סמוך לעיירה פייג' בגשר קניון גלן שנבנה בצמוד לבניית הסכר. שני הנתיבים מצטלבים מחדש בעיירה קנאב ביוטה על הגבול עם אריזונה.
בפברואר 2013 שקע קטע כביש באורך 50 מטרים כ-40 קילומטרים דרומית לפייג' כתוצאה ממפולת, והכביש נסגר לתנועה. נכון לסוף 2013 קטע כביש זה סגור והנהגים נאלצים לנסוע בדרכים חלופיות על מנת להגיע לפייג'. כתחליף חלקי נסלל כביש 89T תוך 79 ימים דרך שמורת הנוואחו.

יוטה

קנאב היא היישוב הראשון על הכביש ביוטה. מכאן הכביש פונה צפונה ומוביל דרך הפארק הלאומי ציון והפארק הלאומי ברייס קניון. בהמשך עובר הכביש את עיירת הרפאים תיסטל (Thistle) שנחרבה במפולת אדמה ב-1983. מרחק קצר משם מגיע הכביש לחזית ווסאץ' (Wasatch Front), כינוי לשרשרת הערים הגדולות של יוטה המשתרעות למרגלות רכס ווסאץ' (Wasatch Range), בהן בירת יוטה סולט לייק סיטי, שבהם מתגוררים כ-80% מאוכלוסיית המדינה. הכביש עובר דרך אוגדן (Ogden) ובו הוא קרוי שדרות וושינגטון, ודרך לוגן (Logan) שבה הוא הרחוב הראשי שבו נמצאת גם אוניברסיטת המדינה של יוטה (Utah State University). הדרך ממשיכה צפונה ויוצאת מיוטה בסמוך לאגם הדובים (Bear Lake).

איידהו

הכביש עוקף את אגם הדובים. בעיירה מונטפיליור (Montpelier) חוצה הכביש את כביש 30 (כביש המחבר בין פילדלפיה במזרח לפורטלנד במערב). מרחק קצר משם חוצה הכביש את הגבול למדינת ויומינג.

ויומינג

בוויומינג חוצה הכביש את עמק סטאר (Star Valley) ואת הקניון הגדול של הנהר סנייק בפארק הלאומי גרנד טיטון, הוא עובר בעמק ג'קסון הול (Jackson Hole). הכביש עובר דרך פארק ידוע פחות (John D. Rockefeller, Jr. Memorial Parkway) לפני שהוא נכנס לכניסה הדרומית של פארק הלאומי ילוסטון. קטע כביש בתוך הפארק שאיננו ממוספר מחבר בין הקטע בכניסה הדרומית של כביש 89 לפארק לכניסה הצפונית מהפארק במדינת מונטנה.

מונטנה

כביש 89 נכנס למונטנה בכניסה הצפונית לפארק ילוסטון, סמוך לעיירה גרדינר (Gardiner). הוא חוצה את המדינה לרוחבה בטרם הוא מתקרב לפארק הלאומי גליישר. כביש הגישה לפארק הקרוי "דרך ההולכים אל השמש" יוצא מכביש 89 בעיירה סיינט מרי (St. Mary, Montana). ממשיך הכביש וחוצה את הגבול לקנדה סמוך ליישוב באב (Babb). המשך הכביש בקנדה קרוי הכביש המהיר מספר 2 של אלברטה (Alberta Highway 2).
פרנסיסקו פלורס

פרנסיסקו פלורס פרז (17 באוקטובר 1959 - 30 בינואר 2016) היה נשיאה של רפובליקת אל סלוודור בשנים 1999–2004.
פלורס התחיל את הקריירה הפוליטית שלו במפלגה השמרנית הברית הלאומית רפובליקאית ARENA (הNationalist Republican Alliance) וכיהן כסגן שר ב-1989 בממשלתו של אלפרדו כריסטיאני. ב-29 במרץ 1998 ה-ARENA הכריזה על פלורס כמועמד שלהם בבחירות לנשיאות בשנה שאחרי. בבחירות במרץ 1999, פלורס נבחר לנשיא אל סלוודור ונכנס לתפקיד ב-1 ביוני. תקופת שלטונו הסתיימה כעבור 5 שנים והוא הוחלף באנטוניו סאקה, חבר מפלגתו.
במאי 2014 הואשם שנטל לכיסו 15 מיליון דולר, שהועברו ב-2003 מטאיוואן כתרומה לנפגעי רעש האדמה של שנת 2001. בחודש ספטמבר, לאחר מספר חודשים במחתרת, הסגיר עצמו לרשויות והושם במעצר בית. 
בחודש ינואר 2016, לקה בדמם מוחי, הוא נפטר ב-30 בינואר בבית חולים פרטי בסן סלוודור לאחר שעבר ניתוח חירום.
קונכיות האף

מבנה

קונכיות האף עשירות מאוד בכלי דם בגדלים שונים (כולל עורקים), בבלוטות לימפה ובלוטות להפרשת ריר האף. לרקמות הללו תכונות כיווץ והתרחבות, שאין שני להן, למעט באיברי המין. הן מהוות אחוז נכבד ביותר מרקמת האף המחממת, המריירת, החשה, המלחלחת והמסננת של האף. על ידי הסדרת מעברי האוויר הצרים, דואגות הקונכיות לכך שהאוויר הנשאף יבוא במגע עם מקסימום של רקמת האף הייחודית הזו.
בחללי האף יש שלושה זוגות קונכיות, הידועות גם בשם – "טורבינות", בכל צד של האף (שני צידי האף, או הנחיריים, או חללי האף) המופרדים על ידי מחיצת האף. בכל צד יש: קונכייה תחתונה, קונכייה אמצעית וקונכייה עליונה.
הקונכיות, כשאר רקמת האף והסינוסים, מצופות בשכבה דקה של תאים ריסיים, המסננים מהאוויר את החלקיקים המזהמים ומנטרלים אותם (אם הם חיידקים או נגיפים) בעזרת הפרשת הריר האפי העשיר בתאי מערכת החיסון ובחומרים קוטלי חיידקים. ה"שמיכה" הריסנית נעה באופן גלי ריתמי (כמה מאות פעמים בשנייה) ודוחפת את הפסולת המעובדת אל עבר הלוע האפי, שם מחליקה הפסולת לגרון ונבלעת בקיבה, בדרך כלל מבלי שנשים לכך לב. אדם בריא בסביבה נורמלית בולע כמעט חצי ליטר של ריר ביום. הרקמה המריירת והריסנית, שעמה בא האוויר במגע, נקראת "אפיתליום נשימתי" (Respiratory Epithelium).
האף אחראי לספק לריאות אוויר באיכות מסוימת והיא: 98% לחות, טמפ' הקרובה לטמפ' הגוף התקינה, אוויר מסונן מחלקיקים הגדולים מ-3 מילי-מיקרון. כמו כן, על האף ליצור מעברים מידתיים צרים, בעלי יכולת השתנות בגודלם בהתאם לצורכי הגוף המשתנים בכל רגע נתון, כדי לאפשר מצד אחד זרימה תקינה ומסודרת של אוויר, בכיוון ישר אל עבר הלוע, במהירות ובלחץ המותאמים לקנה הנשימה ולריאות, ומצד שני מקסימום חשיפה ומגע עם הרקמות המריירות, המלחלחות, המסננות והחשות. על כל אלה אחראיות קונכיות האף. קונכיות האף עשירות גם ברצפטורים עצביים (של העצב הראשי הגולגלתי החמישי, הטריגמינאלי), הרגישים ללחץ ולטמפרטורה, והחיוויים שהם קולטים ושולחים נקלטים ישירות במרכזי הנשימה של גזע המוח. הקונכיות האמצעיות ובמיוחד הקונכיות העליונות מעוצבבות ברצפטורים רבים גם של עצב הריח.
אובדן של כמות גדולה מרקמת הקונכייה (ובעיקר מעצם הקונכייה), כתוצאה מחבלה, מחלה, או ניתוח, עלולה לגרום לפגיעה בלתי הפיכה בתפקודי האף השונים וליובש כרוני של רקמות האף הנותרות. (ראו: "סינדרום האף הריק").