google/wiki40b huggingface dataset:
דזאי יו'

חייו

דְזָאי יוּ' היה יליד מדינת לוּ. הוא נחשב הדובר הרהוט ביותר מבין תלמידי קונפוציוס. ועם זאת, ההתייחסות היחידה אליו במאמרות היא הביקורת של קונפוציוס עליו. הקטע המדובר, הוא דיון חשוב על נושא האבל, בו דְזָאי יוּ' מפקפק בנחיצות של שלוש שנות אבל לאחר מות הורה, ומציע מקסימום של שנת אבל אחת. קונפוציוס מבקר אותו בחריפות ומתאר אותו כלא אנושי. קונפוציוס גם מבקר אותו על כך שהוא ישן במהלך היום, ומשווה אותו לעץ מרקיב שלא ניתן לגלף. על אף הביקורת הוא נותר אחד מתלמידיו הקרובים ביותר של המורה.
על פי רשומות ההיסטוריון של סה-מה צ'יין, דְזָאי יוּ' שימש כשר בלִינְדְזְה, בירתה של מדינת צִ'י, ונהרג בעת מעורבותו במרד של צֶ'ן חֶנְג, ביחד עם כל שבטו. סה-מה צ'יין גם טוען כי קונפוציוס התבייש במותו של דְזָאי יוּ'. ועם זאת, תיאור זה נתקל בחשדם של מלומדים מאז ימי קדם, מאחר שהדְזְווֹ גְ'ווָאן מציין רק את קָאן גְ'ה כמי שנהרג במרד של צֶ'ן חֶנְג. מאחר שכינויו של קָאן גְ'ה היה זהה לזה של דְזָאי יוּ', ייתכן שסה-מה צ'יין חיבר בצורה כלשהי את סיפורם של השניים.

תוארי כבוד

במקדשי קונפוציוס, לוח רוחו של דְזָאי יוּ' נמצא שני מבין תריסר החכמים, במערב.
במהלך שושלת טאנג, הקיסר שׂוֵ'אנְדְזונְג העניק לדְזָאי יוּ' את תואר האצולה "מרקיז צִ'י" (齊侯). במהלךשושלת סונג הוסיף לו הקיסר גֶ'נְדְזונְג את התואר דוכס לִינְדְזְה (臨菑公) והקיסר דוּדְזונְג את התואר דוכס צִ'י (齊公).
מיקרוטיה

שכיחות

מיקרוטיה מתרחשת אחת ל-8,000 לידות, ו-66% מן המקרים הם אצל זכרים. 60% מהמומים מופיעים באוזן ימין, 30% באוזן שמאל וב־10% מהמקרים המום מופיע בשתי האוזניים.
לא ידוע על גורם ספציפי להתפתחות המום, אם כי יש לעיתים רחוקות קשר תורשתי, כך שבאותה משפחה יש הופעה חוזרת של המום.

השפעות

מיקרוטיה היא בעיה אסתטית בעיקרה אם כי בעלת השפעה על השמיעה באוזן הבעייתית.
לרוב נלוות למיקרוטיה תופעת האטרזיה, חסימת האוזן התיכונה ועיוות של עצמות השמע ולעיתים אף עיוות של האוזן הפנימית, כך שנגרמת לחולה ירידת שמיעה משמעותית באוזן הלוקה.
המיקרוטיה אין אינה משפיעה על עצב השמע, כך שעזרי שמיעה כמו שתל baha יכולים לפתור את בעיית השמיעה. לרוב עקב הירידה בשמיעה, הילדים הסובלים ממיקרוטיה/אטרזיה נחשבים כילדים עם שמיעה חד צידית, וצריכים לקבל תמיכה על מנת למנוע בעיות התפתחות הקשורות לשמיעה.
הטיפול במיקרוטיה יעשה על ידי מנתח פלסטי, יכלול השתלה של תחליף לאוזן בסדרת ניתוחים. המקור לתחליף האוזן יכול להיות אורגני, סחוס של התורם עצמו למשל מהצלעות (הגישה השכיחה יותר לטיפול), או התקנת שתל מחומר חיצוני.
מערכת הבריאות בארצות הברית

מחלוקת ציבורית

מתנהל כיום ויכוח ציבורי ער בארצות הברית לגבי עתיד שירותי הבריאות האמריקאיים אשר מתמקד במתן הגישה לשירותי הבריאות לכלל הציבור, יעילותם של שירותי הבריאות, ואיכות שירותי הבריאות אשר מוצעים ביחס לסכומים הגבוהים אשר משלמים הלקוחות עבורם. ארגון הבריאות העולמי דירג בשנת 2000 את מערכת שירותי הבריאות בארצות הברית במקום הראשון גם במתן המענה הרפואי וגם בכמות ההוצאות, אך במקום ב-37 ברמת הביצועים הכוללת ובמקום ה-72 ברמת הבריאות הכללית (191 מדינות נכללו במחקר). ספר העובדות העולמי של ה-CIA דירג את ארצות הברית במקום ה-41 בעולם בשיעור תמותת התינוקות ובמקום ה-45 בסך תוחלת החיים.
חיים דוד חזן

ביוגרפיה

נולד באיזמיר לרב יוסף רפאל חזן, בראש חודש חשוון ה'תקנ"א. בצעירותו למד את מלאכת השחיטה ונבחר לראש השוחטים באיזמיר. בשנת ה'ת"ר (1840) מונה לשמש כראש הרבנים בעיר, וכיהן בתפקידו חמש עשרה שנה. בשנת ה'תרט"ו (1855) עלה לארץ ישראל והשתקע בירושלים, שם מונה לשמש כראש בית דין בירושלים לצד חברי בית הדין הרב משה בנבנשתי, הרב יצחק קורדובירו, הרב יצחק קלמרו והרב אברהם עמר. כן מונה לשמש כסגנו של החכם באשי הרב חיים נסים אבולעפיה, ומכיוון שהרב אבולעפיה היה חולה, היה הרב חזן המנהיג בפועל של ענייני הציבור]. 
בשנת ה'תרי"ט (1859) יצא בשליחות לחו"ל יחד עם חמישה רבנים מירושלים. הוא נסע עמם עד לווינה, שם חלה וחזר לירושלים. בשבט ה'תרכ"א (1861) נפטר הרב אבולעפיה והרב חזן נבחר למלא את מקומו ברבנות כראשון לציון וחכם באשי, כששתי המשרות אוחדו בבחירתו של הרב חזן. הוא פעל רבות למען היישוב החקלאי בארץ ישראל ולשם כך עמד בקשרים עם רבי צבי הירש קלישר, והוא יעץ לנטוע עצי ערבה בכפר השילוח. כן לקח חלק חשוב במפעל כיכר בתי מחסה.
בשנת 1863 התקיימה אספה גדולה בירושלים ביוזמתם של הרב חזן, הרב חיים צבי שניאורסון ונכבדים מעדות נוספות, שמטרתה לבחון כמה אנשים מוכנים לעבור לעבודה חקלאית וכיצד לממש זאת. באספה הוחלט בין היתר שיש צורך להשיג רישיון מהשלטון לרכישת קרקעות לשם עיבודן, ושיש להקים תשתית תמיכה בת שלוש שנים לשם התחלת הפרויקט. בעקבות האספה הודיעו כמאה משפחות על רצונן לעבור לעבודת אדמה וברשות הוועד עמדו הראשון לציון, הרב חיים צבי שניאורסון והרב משה בנבינישתי. היוזמה לא יצאה לפועל בגלל דעיכתה של ה"חברה ליישוב ארץ ישראל" בפרנקפורט עליה התבססה היוזמה וכן בשל הרעה ביחס השלטון הטורקי, דבר שבא לידי ביטוי גם בהוראתו בשנת 1864 לסגור את שני העיתונים העבריים שהיו באותה עת בארץ. 
הלך לעולמו בה' בשבט ה'תרכ"ט (1869), ונקבר בהר הזיתים.
אחיו היו: הרבנים אליהו רחמים, אליעזר ויצחק חזן. בנו הוא הרב משה חזן. נכדו: הרב אליהו בכור חזן, אב"ד באלכסנדריה.
יעקב אפשטיין (פסל ישראלי)

יעקב אפשטיין (1921 – 1 בדצמבר 2003 ) היה פסל ישראלי יליד פולין.

קורות חייו

אפשטיין נולד בשנת 1921 בקרמניץ שבפולין. אביו היה חרט עץ ואבן.
בגיל 14 הגיע לעיר המחוז לבוב, שם למד במכון הממשלתי לאמנות פלסטית. הוא ישב בלבוב בשנים 1946–1957, שם הרצה באקדמיה, בין התערוכות שהשתתף בהן הייתה התערוכה הגדולה לאמנות אוקראינית "מהמאה ה-11 עד ימינו" שנערכה בקייב. בהיותו בלבוב עבד גם בשימור ושִחזור אתרי הארכיטקטורה והפיסול באוקראינה כולל בניין האקדמיה למדעים בלבוב, תבליטי קיר בבית הספר לצוערים במייקופ ואנדרטה ליד סטלינגרד. בין הדיוקנאות שפיסל היה גם הדיוקן של המשורר האוקראיני טאראס שבצ'נקו השוכן במוזיאון באוקראינה.
אפשטיין זכה במלגת משרד התרבות והאמנות הפולני. דיוקן של הסופר שלום עליכם שיצר, נמצא בשגרירות ישראל בוורשה, והעתק ממנו – במרכז "תרבות יהודית" בוורוצלב.
בשנת 1959 עלה לישראל עם משפחתו והתיישב בבת ים. אפשטיין נמנה עם מייסדי המכון לאמנות פלסטית בבת ים ושימש מנהל המחלקה לפיסול. בין תלמידותיו נמנות גם הפסלת והציירת שרה כץ, הפסלת זהרה רובין והפסלת טליה טוקטלי.
בנוסף לימד פיסול בבית ספר לאמנויות "תלמה ילין", באקדמיה לאמנות "בצלאל" ובמכון אבני בתל אביב.
היה חבר באגודת הציירים והפסלים בישראל משנת 1960. יצירותיו נמצאות במשכן לאמנות על שם חיים אתר בקיבוץ עין חרוד מאוחד, באוניברסיטת תל אביב, באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, באודיטוריום בת ים, במוזיאון העירוני בחולון, בבית יציב, בבתי החולים השרון, וולפסון  ועוד.
מוצג בתערוכת קבע במוזיאון בת-ים לאמנות עכשווית ע"ש דוד בן ארי בבת ים. יצר אנדרטאות ופסלים מונומנטליים המוצבים ברחבי הארץ, בהם האנדרטה לבני חוף הכרמל שנפלו במערכות ישראל שליד עתלית, פסל של יאנוש קורצ'אק ותלמידיו ברחבת הספרייה בבת ים, פרוטומה של העיתונאי אילן רועה בגינת בית סוקולוב בתל אביב ועוד.
נפטר ב-2003. הותיר אחריו שתי בנות.
כיפה סיבית

כיפה סיבית היא שכבה של רקמת חיבור סיבית על פני הגלימה הפנימית של עורק, אשר עובייה גדול יותר ותכולת התאים בה מועטה יותר מבגלימה. הכיפה הסיבית מכילה מקרופאגים ותאי שריר חלק.
כיפה סיבית של אתרומה, רובד טרשתי בדופנות העורק, מכילה תאי שריר חלק, מקרופאגים ותאי קצף, לימפוציטים וסיבי קולגן ואלסטין. ככל שהכיפה דקה יותר ויציבה פחות, בין השאר כאשר היא מכילה פחות סיבי קולגן, כך הסיכוי לקרע בה ולחשיפה של האתרומה גובר. בעקבות חשיפה של התהליך הדלקתי באתרומה נוצר קריש דם על גבי האתרומה, שעלול לחסום את העורק ולגרום לאירוע איסכמי, דוגמת אוטם שריר הלב.
סרי לנקה

כלכלה

כלכלת סרי לנקה מתבססת בעיקרה על חקלאות. הגידולים העיקריים הם תה, גומי, קוקוס ואורז. יבול האורז המקומי איננו מספיק לצורכי האוכלוסייה ולכן המדינה נאלצת גם לייבאו. לסרי לנקה פוטנציאל תיירותי רב. המדינה משופעת בחופים יפים ואתרים ארכאולוגיים, אבל הסכסוך המתמשך עם הטמילים פגע בפיתוח התיירות.
בתעשייה מועסקים כ-21 אחוזים מכוח העבודה והיא תורמת כ-15 אחוזים מהתוצר הלאומי הגולמי. ענפי התעשייה העיקריים הם מוצרי קרמיקה, מוצרי נפט, שמני מאכל, דשנים ומלט. רוב המפעלים הגדולים נמצאים בבעלות הממשלה. בסרי לנקה אוצרות טבע שונים, בהם גרפיט, טיטניום ופוספטים. הלחימה ופיגועי הטרור באי הרתיעו משקיעים ממנו.
נכון לשנת 2019 נמצאת סרי לנקה במצוקה כלכלית. מספר מתקפות טרור בשנת 2019 החריפו בעיות כלכליות שהיו במדינה קודם לכן, וגרמו לירידה בצמיחה, עלייה באבטלה, ופגיעה קשה בתיירות עליה נשענו כמות גדולה של עסקים פרטיים קטנים.
תחנות כוח הידרואלקטריות מספקות כמעט את כל תצרוכת החשמל של המדינה.

גאוגרפיה

האי סרי לנקה שוכן באוקיינוס ההודי דרום מערבית למפרץ בנגל ודרום מזרחית לים הערבי. בין האי לתת היבשת ההודית מפריד מפרץ מנאר ומצר פלק.
פני הקרקע של האי עולים מגובה פני הים בהדרגה אל ההרים הנמצאים במרכז חלקו הדרומי של האי. הפסגה הגבוהה ביותר באי היא פסגת ההר "פידורוטלגלה" שמתנשא לגובה של 2524 מטר, נהרות האי הם קצרים וכולם נובעים באזור ההררי שבמרכז וזורמים אל הים שמסביב בצורת מניפה. רצועה של איים רדודים פזורה במיצר מנר המפריד בין האי לבין תת-היבשת ההודית, איים אלה קרואים "גשר אדם" ועליהם נבנה גשר רכבת המחבר את האי עם הודו.

אקלים

האקלים בסרי לנקה הוא אקלים משווני. ההבדלים בין הטמפרטורות בעונות השנה השונות אינם גבוהים. כמות המשקעים השנתית נעה בין 1,000 מילימטרים בקירוב בצפון ובמזרח המדינה ל-3,750 מילימטרים בדרום-מערב המדינה. רוב הגשמים יורדים במרץ-מאי וספטמבר-דצמבר.

דמוגרפיה

בשנת 2005 חיו בסרי לנקה יותר מ-20 מיליון תושבים, ואחוז גידול האוכלוסין היה כ-0.89% בשנה.
הקבוצה האתנית הגדולה בסרי לנקה היא סינהלים, המהווים כ-73.8 אחוזים מהאוכלוסייה הכללית. הסינהלים הם צאצאיהם של מתיישבים שהגיעו אל האי מצפון הודו בערך בשנת 500 לפני הספירה.
הקבוצה האתנית השנייה בגודלה היא קבוצת הטאמילים הסרי-לנקים, שמספרם כ-13.9 אחוזים מכלל האוכלוסייה, והם צאצאיהם של מאות אלפי טאמילים שהובאו לאי על ידי הבריטים במאה ה-19 ממדינת טאמיל נאדו שבדרום הודו כדי לעבוד במטעי סרי לנקה.
קבוצות אתניות נוספות בסרי לנקה הן מוּרים סרי לנקים (7.2% מהאוכלוסייה), טמילים הודים (4.6%), וכן מלאים ואחרים.
הדת הנפוצה ביותר בסרי לנקה היא הדת הבודהיסטית, אליה משתייכים כ-73.7 אחוזים מהאוכלוסייה. רוב רובם סינהלים. הבודהיסטים במדינה מאמינים כי הבודהיזם שלהם הוא הקרוב ביותר לבודהיזם הקדום. דתות אחרות בסרי לנקה הן הינדואיזם (10.9% מהאוכלוסייה), אסלאם (7.6%) ונצרות (6.2%).
השפה הרשמית בסרי לנקה היא סינהלית, אותה דוברים 74% מהאוכלוסייה. השפה הטמילית מדוברת בקרב 16% מהאוכלוסייה. עד 1956 הייתה האנגלית השפה הרשמית בסרי לנקה, והיא מדוברת על ידי 10% מהאוכלוסייה.
אנדוזום

תפקוד

תפקיד האנדוזום הוא יצירת סביבה לסידור החומרים לפני הגעתם אל הליזוזום. לדוגמה, LDL נלקח אל תוך התא על ידי קשירה אל הקולטן שלו על פני התא. בהגעתו, בעזרת אנדוזומים, מנתק ה-LDL את הקולטן, ואז הקולטן יכול להיות ממוחזר אל פני התא. ה-LDL נשאר בתוך האנדוזום ומשם מועבר אל הליזוזום לטובת עיבוד. ה-LDL מתנתק בגלל הסביבה החומצית במקצת של האנדוזום המוקדם, אשר נוצר על ידי ממברנת וקולציה. מצד שני בין ה-EGF לבין קולטן ה-EGF יש קשרים חומציים (קשר Ph) אשר עמידים עד שנמסרים לליזוזום עבור עיכולם.

סוגי אנדוזומים

אנדוזומים מחולקים לשלושה סוגים: אנדוזום מוקדם, אנדוזום מאוחר ואנדוזום מִחזור. שלושת הסוגים הללו נבדלים זה מזה בזמן הדרוש עבור חומר אנדוציטי להגיע אל כל אחד מהם, ובנוסף הם בעלי מורפולוגיה שונה. ברגע שנפתחות הבועיות האנדוציטיות, האנדוזום עובר פאזה ונקרא מעכשיו אנדוזום מוקדם, לאחר בגרותו של האנדוזום המוקדם, הוא משתנה ונקרא אנדוזום מאוחר, לפני שבא במגע עם הליזוזומים שיעכלו אותם.
ברוך אהרן פופקו

הרב ברוך אהרן פופקו (פופקא; באנגלית: Bernard Poupko; ‏נפטר בל' בניסן ה'תש"ע, 14 באפריל 2010) היה רב ומנהיג רוחני יהודי-אורתודוקסי אמריקאי, במקביל לתפקידיו הרבניים ופעילותו החינוכית כיהן כנשיא תנועות המזרחי-הפועל המזרחי בארצות הברית.

ביוגרפיה

נולד בווליז' לרב העיר הרב אליעזר פופקו ולפעשא חיה בתו של הרב יעקב משה ספיר. הוריו היגרו לארצות הברית ואביו כיהן כרב בפילדלפיה.
למד בישיבת רבנו יצחק אלחנן ונסמך לרבנות ב-1941 בידי רבו, ראש הישיבה הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק. הוא נישא להינדה מעטל, שאמה הייתה בתו של האדמו"ר ממקארוב-שיקגו, ואביה, הרב דוד שלמה נובוסלר , היה רב הקהילה החסידית בפילדלפיה.
בשנת 1942 התמנה כרב בקהילת "שערי תורה" בפיטסבורג שבפנסילבניה על מקומו של הרב הקודם, הרב משה שמעון זיוויץ שנפטר כבר ב-1936, וב-1953 התמנה בידי חברי הקהילה כמנהיג רוחני לכל ימי חייו, משרה בה החזיק עד 2004. במקביל כיהן כיו"ר הסתדרות הרבנים בפנסילבניה (1949–1999).
בשנות ה-50 של המאה ה-20 היה מן הפעילים הראשונים למען יהדות ברית המועצות, ובשנות ה-60 כתב על ביקוריו בברית המועצות בספרו ביידיש "אין שאטן פון קרעמלין: דריי באזוכן אין סאוועט-רוסלאנד" (בצלו של הקרמלין: שלושה ביקורים ברוסיה הסובייטית). הוא השלים את הדוקטורט שלו באוניברסיטת פיטסבורג.
הרב פופקו היה שותף בעריכת כתב העת "הדנו", ובשנת 1942 היה העורך הראשי של קובץ הזיכרון "אידנו", לזכרו של הרב דב רבל. ואת הקבצים המיוחדים לזכר ולכבוד הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג, הרב יוסף דב סולובייצ'יק והרב נחום לאם. במשך עשרות שנים ערך את מאסף הנאומים לחגים ושבתות של הסתדרות הרבנים.
בשנותיו האחרונות חי בסיאטל שבמדינת וושינגטון עם בתו המרצה והמחנכת ריבי פופקו קלטניק  וחתנו הרב משה קלטניק  המכהן כיו"ר ועדת הסמיכה לרבנות של הסתדרות הרבנים דאמריקה  ‏(RCA).
הוא נפטר בסיאטל בל' בניסן ה'תש"ע, 14 באפריל 2010.
תיאו הרננדז

אתלטיקו מדריד

הרננדז נולד במרסיי שבצרפת, והצטרף לאקדמיה של אתלטיקו מדריד בשנת 2007 בגיל 9. בקיץ 2015 הרננדז הועלה לקבוצת הנערים של אתלטיקו מדריד, אתלטיקו מדריד ב'.
ב-3 בפברואר 2016, הרננדז חידש את חוזהו עם המועדון כשיומיים לאחר מכן הוא זומן לקבוצה הבוגרת, למשחק ליגה מול אייבר אך לא שותף.
ב-4 באוגוסט 2016, הרננדז האריך את חוזהו הפעם עד לשנת 2021. הרננדז הושאל ישירות לאחר חתימת החוזה לדפורטיבו אלאבס. הרננדז שיחק את משחקו הרשמי הראשון בקבוצה בוגרת, במשחק ליגה של דפורטיבו אלאבס מול ספורטינג חיחון, אשר נגמר בתוצאה 0-0.
ב-16 באוקטובר 2016, הרננדז קיבל את הכרטיס האדום הראשון בקריירה שלו, במשחק הליגה מול מאלגה לאחר שהכשיל בצורה קשה את איגנסיו קמצ'ו. ב-7 במאי 2016 כבש הרננדז את שערו הרשמי הראשון אי פעם במשחק הליגה מול אתלטיק בילבאו.
הרננדז היה לאחד מן הגורמים החשובים בהגעתה של דפורטיבו אלאבס לגמר גביע המלך הספרדי כבר בעונתה הראשונה בליגה הראשונה, ובפעם הראשונה מזה 91 שנים. הרננדז כבש גם במשחק הגמר, בבעיטה חופשית אך זה לא מנע מדפורטיבו אלאבס את ההפסד 1–3 אל מול ברצלונה.

ריאל מדריד

ב-5 ביולי 2017, הרננדז חתם חוזה של שש שנים בריאל מדריד. הרננדז ערך את הופעתו הראשונה במדי ריאל מדריד כאשר החליף את מרקו אסנסיו בניצחון הקבוצה 0–2 מול ברצלונה, במסגרת הסופר קאפ הספרדי.
הרננדז זכה להופיע שלוש פעמים בעונות ליגת האלופות של 18–2017, בה עזר לריאל מדריד לזכות בגביע ליגת אלופות שלישי ברציפות, ושלוש עשר בתולדות המועדון.
ב-10 באוגוסט 2018 הושאל הרננדז לריאל סוסיאדד.

מילאן

ב-6 ביולי 2019 חתם ל-6 שנים במדי מילאן, ששילמה עליו 20 מיליון אירו.

חיים אישיים

אביו של תיאו הרננדז, היה בלם באתלטיקו מדריד. אחיו, לוקאס הרננדס, גם הוא כדורגלן.
גרנום ברגר

ביוגרפיה

נולד בגלאורסוויל  שבמדינת ניו יורק שבארצות הברית כבן בכור ליצחק ולחנה ב-21 באפריל 1908, משפחתו היגרה קודם לכן מקופיסקי  שבליטא. ב-1955 פגש את קבוצת הנערים היהודים מאתיופיה שהגיעו ללמוד בכפר בתיה וב-1965 נסע בעצמו לאתיופיה כדי לפגוש בביתא ישראל, שם התוודע לבקשת היהודים לעלות לישראל. לאחר שחזר לארצות הברית החל בפעילות למען עליית ביתא ישראל ויחד עם קבוצת פעילי עלייה הקים ב-1969 את האגודה האמריקאית למען יהודי אתיופיה. ב-1974 פרש מתפקידו כפעיל עלייה והחל בכתיבת ספרים וכן לתפקד כמחנך. 
נפטר ב-31 במרץ 1999.
שמואל שפירא (ברסלב)

תולדות חייו

נולד בירושלים לרב שלמה יצחק שפירא, שהיה בנו של הרב דוד שפירא ונכדו של הרב חיים יעקב שפירא, ולחוה שרה, בתו של הרב שמואל הומינר, שהיה מרבני ירושלים וממייסדי שכונת מאה שערים. אביו היה ספרא דדיינא בבית הדין האשכנזי-פרושי בירושלים (נפטר בחיי אביו, בשנת תרצ"ג). דודיו היו הרב צבי פסח פרנק והרב אריה לוין, שנישאו לאחיות אביו.
למד בישיבת עץ חיים אצל הרב איסר זלמן מלצר. הרב מלצר העריכו ונהג לקום לכבודו. נישא לפריידא, בתו של הרב יוסף קדיש קרישבסקי, תלמיד החפץ חיים שעלה לירושלים.
בשנת 1934 פגש את הרב שמואל הורוביץ, ממנהיגי חסידות ברסלב בירושלים, ונעשה תלמידו. 
בשנת תש"ח (1948) היה מתושבי הרובע היהודי אשר נפלו בשבי הליגיון הירדני והובאו לירדן. בהיותו בשבי התאמץ להשיג כמות של תשעה קבים מים הנחוצים למקווה, כדי שיוכל לטבול בהם. לאחר שיחרורו מהשבי, התגורר בשכונת קטמון. בהמשך עבר לשכונת מאה שערים והיה שכנו של קרוב משפחתו הרב יוסף שלום אלישיב.
בשנת 1970 יצא הרב שפירא למסע רב הרפתקאות שנמשך כמעט שלוש שנים, במטרה להגיע לעיר אומן, כדי להשתטח על קברו של רבי נחמן מברסלב.

אורח חייו

היה פרוש מענייני העולם והקדיש את כל זמנו לתורה ולתפילה. היה עולה על משכבו מיד לאחר תפילת ערבית, מתעורר בחצות הלילה והולך לכותל המערבי לאמירת תיקון חצות ולקיום מנהג ההתבודדות האופייני לחסידי ברסלב]. בלכתו ברחוב היה כובש את עיניו בקרקע כדי להימנע ממראות אסורים. האדמו"ר מגור רבי ישראל אלתר התבטא עליו כי "שמירת העיניים של ר' שמואל מצילה ומגינה על הדור כולו"].
סמדר בן נתן

סמדר בן-נתן (נולדה ב-1970) היא עורכת דין ישראלית העוסקת בזכויות אדם ובמשפט פוליטי, משפט פלילי וציבורי ובנושאים פמיניסטיים. פעילותה הביאה לבחירתה, פעמיים, כאחת מהנשים המשפיעות בישראל על ידי המגזינים 'גלובס' ו'פורבס', ועוררה כתיבה אקדמית בנושאים אלה.

קורות חיים

סמדר בן-נתן סיימה לימודי משפטים באוניברסיטת תל אביב בשנת 1995. עם סיום הלימודים התמחתה במשרדו של עורך הדין אביגדור פלדמן ואחר עבדה במשרדו כעורכת דין במשך חמש שנים.  
בשנת 2001 הקימה משרד עצמאי בתל אביב, העוסק בתחום זכויות האדם. 
בין 2003-2008 כיהנה כיו"ר הוועדה למעמד האשה בלשכת עורכי הדין.
בשנת 2005 נבחרה כאחת מ-50 הנשים המשפיעות בישראל על ידי מגזין ליידי גלובס.
ביום העצמאות ה-57 הדליקה משואה בטקס הדלקת המשואות האלטרנטיבי של תנועת "יש גבול".
בשנת 2006 צויינה לשבח על תרומה מיוחדת לסנגוריה הציבורית בישראל.]
בשנת 2007 צויינה כאחת מ-50 הנשים המשפיעות בישראל על ידי מגזין פורבס.
בשנת 2010 סיימה בהצטיינות לימודי תואר שני במשפט זכויות אדם בינלאומי באוניברסיטת אוקספורד. התיזה שלה עסקה בהחלת החוק הישראלי בבתי המשפט הצבאיים בשטחים, והשפעתה על זכויות הנאשמים.

פועלה בתחום זכויות האדם

כתבה את דו"ח 'משפט ללא גבולות' בנושא בית המשפט הצבאי לנוער: "כולם אשמים".
סמדר בן נתן עוסקת בפרויקטים בתחום זכויות האדם ובכתיבת דו"חות בתחום זה עבור ארגונים שונים,] דוגמת הוועד נגד עינויים, עדאלה ומחסום ווטש. 
בשנת 2008 הובילה תוכנית השתלמות לעורכי דין פלסטיניים המייצגים בבתי המשפט הצבאיים בשטחים, ובמסגרתה ערכה ספר מקורות הכולל את הדין החל בבתי משפט אלו.  
יזמה ומובילה יחד עם רלה מזלי את פרויקט 'האקדח על שולחן המטבח' התובע להפסיק נטילת כלי נשק על ידי מאבטחים לביתם על מנת למנוע רצח ואלימות כלפי נשים. בן נתן חברת ההנהלה הציבורית של בצלם.
מעבר הואוס

גאוגרפיה

מצידו המזרחי של מעבר ההרים זורמים מי הנחלים דרך עמק קונווי (Conway Creek), נהר הואוס (Howse River), ונהר צפון ססקצ'ואן (North Saskatchewan River) לאגם ויניפג ולמפרץ הדסון. מצידו המערבי של המעבר מנוקזים המים לנהר בלייברי (Blaeberry River), וממנו לנהר קולומביה ולאוקיינוס השקט.

היסטוריה

המעבר היה בשימוש על ידי האומות הראשונות לחציית הרי הרוקי, ובייחוד שבט הקוטניי במערב ושבט הפייגן במזרח. בשנת 1806 החלה בניית דרך מהעיר רוקי מאונטיין האוס למעבר. ביוני 1807 דייוויד תומפסון השתמש במעבר ההרים על מנת להגיע לנהר קולומביה, ולמצוא דרך נוחה להגיע לאוקיינוס השקט.
המעבר לא היה בשימוש רב, בשל נוחות המעבר במעבר אתבסקה.
מעבר הואוס נמוך בגובהו ממעברים אחרים בהרי הרוקי, ולכן שקלו את המעבר כנתיב עבור הרכבת הקנדית הפסיפית. לבסוף נבחר מעבר קיקינג הורס במקומו למסלול הרכבת והכבישים.
המעבר הוכרז כאתר היסטורי לאומי של קנדה ב-1978.

מקור השם

מעבר ההרים נקרא על שם ג'וזף הואוס, מגלה ארצות מטעם חברת מפרץ הדסון אשר חצה את המעבר בשנת 1809.
מערכת משוואות ליניאריות

במתמטיקה, מערכת משוואות ליניאריות היא אוסף של משוואות ליניאריות באותם משתנים. פתרון של המערכת הוא ערכים עבור המשתנים, שהצבתם בכל אחת מהמשוואות תיתן פסוק אמת.
במסגרת האלגברה הליניארית פותחה תאוריה מלאה של מערכות מסוג זה, ויש אלגוריתמים מהירים ויעילים לפתרון שלהן.

פתרון של מערכת לא הומוגנית

במקרה של מערכת לא הומוגנית , מרחב הפתרונות הוא מרחב אפיני (או ישריה), כלומר: מרחב וקטורי + קבוע. במקרה זה הפתרון הכללי שווה לצירוף ליניארי כלשהו של פתרונות ממרחב הפתרונות של המערכת ההומוגנית ועוד (ה)פתרון (ה)פרטי של המערכת הלא-הומוגנית. 
משפט: מעל שדה אינסופי, למערכת לא הומוגנית יכולים להיות אינסוף פתרונות, פתרון יחיד או שלא קיים פתרון בכלל.
משפט: אם הפתרון יחיד אזי מטריצת המקדמים A היא מטריצה הפיכה משמאל כלומר קיימת מטריצה P מסדר  כך ש  והפתרון נתון על ידי .
קיימות דרכים שיטתיות למציאת הפתרונות של מערכת משוואות ליניארית, המבוססות על הצגת המערכת בעזרת מטריצות. לא לכל מערכת יש פתרון יחיד - יש מערכות עם אינסוף פתרונות, ויש מערכות שאין להן פתרון.

המשמעות הגרפית של הפתרונות

ישרים יכולים:
1. להיחתך בנקודה אחת. 
2. להיות מקבילים. 
3. להתלכד. 
המצב של הישרים ישפיע על מספר הפתרונות של המערכת. עבור מערכת הנתונה בצורה המפורשת מספר הפתרונות נקבע ע"פ התנאים הבאים:
פתרון אחד
כאשר הישרים חותכים אחד את השני בנקודה אחת למערכת יהיה פתרון אחד ויחיד, והמשמעות הגאומטרית היא שלישרים שיפוע שונה. מבחינת המשוואות, למשוואות יהיה פתרון יחיד.
אף פתרון
כאשר הישרים מקבילים למערכת לא יהיה פתרון, והמשמעות הגאומטרית היא שלשני הישרים שיפוע זהה אך הם אינם חותכים את ציר y באותה נקודה. מבחינת המשוואות, למערכת לא יהיה פתרון.
אינסוף פתרון
כאשר הישרים מתלכדים למערכת יהיו אינסוף פתרונות, והמשמעות הגאומטרית היא שלשני הישרים שיפוע זהה והם חותכים את ציר y באותה נקודה. מבחינת המשוואות, למערכת יהיו אינסוף פתרונות.

חקירה

כאשר המערכת נתונה בצורה שאין מספרים רק מקדמים,ׁ ניתן לנסח תנאים על המקדמים A, B ו- C מתוך הקשר בינם לבין המקדמים של המשוואה המפורשת, m ו- n:
1. פתרון יחיד
על מנת שלמערכת יהיה פתרון יחיד צריך שיתקיים: 
אם נכפיל משוואה זו ב-
תתקבל המשוואה : 
 
כלומר:
אם היחס בין מקדמי המשתנים של x ו- y, שונה – למערכת פתרון יחיד
2. אף פתרון- על מנת שלמערכת לא יהיה פתרון כלל צריכים להתקיים שני תנאים : 
 
וגם 
 
דוגמה לחקירה היא התרגיל הבא:
תחום ההגדרה של התרגיל:
פתרון יחיד:
אירוע ההכחדה בהולוקן

אירוע ההכחדה בהולוקן הוא השם שניתן בדרך כלל להכחדה ההמונית המתמשכת של מינים בתקופה המודרנית של ההולוקן. המספר הגדול של ההכחדות מקיף משפחות רבות של צמחים ובעלי חיים כולל יונקים, עופות, דו-חיים, זוחלים ופרוקי רגליים. אחוז גבוה מההכחדה מתרחש ביערות הגשם הטרופי. האיגוד הבינלאומי לשימור טבע תעד את הכחדתם של 784 מינים מאז שנת 1500 לספירה, ועד היום (2012). עם זאת היות שרוב ההכחדות הן כנראה בלתי מתועדות, מדענים מעריכים כי במשך המאה ה-20 נכחדו בין 20,000 ל-2 מיליון מינים, אבל לא ניתן לקבוע את המספר באופן מדויק יותר ברמת הידע הנוכחית.
בהגדרה רחבה אירוע ההכחדה בהולוקן כולל את היעלמותם של מיני יונקים גדולים, בסוף עידן הקרח האחרון, בתקופה מלפני 13,000 שנה עד 9,000 שנה מהיום. הכחדה כזו נחשבה לתוצאה של שינוי האקלים, התרבות בני האדם או שניהם. אירוע זה נקראים לפעמים הכחדת עידן הקרח. עם זאת, אירוע ההכחדה בהולוקן מתמשך במשך האירועים של האלף האחרון, כולל ימינו אלו.
קצב ההכחדה הנצפה הואץ באופן דרמטי במהלך 50 השנים האחרונות. אין הסכמה כללית האם להכליל הכחדות עכשוויות יותר כאירוע ייחודי או רק כחלק מתהליך שצובר תאוצה. רק במהלך התקופות המודרניות יותר של ההכחדה סבלו גם צמחים מהכחדה רחבת היקף. באופן כללי, אירוע ההכחדה בהולוקן מתאפיין בנוכחות של גורמי הכחדה מעשי ידי אדם ובזמן הגאולוגי הקצר שלו (עשרות עד אלפי שנים) יחסית לרוב אירועי ההכחדה האחרים.
בשל ההשפעה המסיבית של האדם על כדור הארץ, מוצע לקרוא לתקופה הנוכחית אנתרופוקן.
צי האוויר השישי (לופטוואפה)

היסטוריה

צי האוויר הוקם ב-5 במאי 1943 מ"פיקוד הלופטוואפה מזרח", והוא לחם בקרבות השונים בחזית המזרחית. פעילותו המשמעותית הראשונה הייתה בקרב קורסק, שם לחם בכפוף לקבוצת ארמיות מרכז. בספטמבר 1943 עבר צי האוויר לאזור מינסק, ובמהלך מבצע בגרטיון הוכה קשות על ידי חיל האוויר הסובייטי.
בינואר 1945 לחם צי האוויר במבצע ויסלה-אודר, ולאחר מכן סייע לכוחות שלחמו במצור על ברסלאו. על אף שהיו תחת פיקודו מספיק מטוסים, לא הצליח צי האוויר כמעט לפעול, עקב מחסור חריף בדלק. באפריל 1945 הוצב צי האוויר בדרום גרמניה, ולאחר כניעת גרמניה הנאצית ב-8 במאי 1945 פורק צי האוויר.
קוו ואדיס (רומן)

רקע

סנקביץ' למד על אודות האימפריה הרומית היטב לפני כתיבת הרומן, כשהוא שם לעצמו ליעד לדייק בפרטים ההיסטוריים. היות שכך, מופיעות מספר דמויות היסטוריות בספר. הספר טומן בחובו מסר פרו-נוצרי רב עוצמה. הספר פורסם בפרקים בשלושה יומונים פולניים בשנת 1895, הוא לבש צורה של ספר בשנת 1896 ומאז תורגם ליותר מחמישים שפות. רומן זה תרם לכך שסנקביץ' קיבל פרס נובל לספרות בשנת 1905. מספר סרטים התבססו על קוו ואדיס (ראו כאן). המפורסם שבהם הוא ההפקה ההוליוודית הראוותנית קוו ואדיס שהוסרטה בשנת 1951.

הדמיון למחזהו של בארט

1896 הייתה השנה היחידה שבה המחזאי-שחקן-מנהל וילסון בארט הפיק את מחזהו המוצלח סימן הצלב The Sign of the Cross על הבמה. אף על פי שבארט מעולם לא הודה בכך, מרכיבים אחדים במחזה דומים מאוד לאלו שבקוו ואדיס. בשניהם, חייל רומי ששמו מרקוס מתאהב באישה נוצריה ושואף כי "תהיה בבעלותו". (ברומן, שמה הוא ליג'יה, במחזה היא נקראת מרסיה). נירון קיסר, טיג'לאיינוס ופופיאה הם דמויות ראשיות הן במחזה והן ברומן, ובשניהם, פופיאה מתאווה למרקוס. פטרוניוס, על כל פנים, אינו מופיע בסימן הצלב, וסיום המחזה שונה מזה של קוו ואדיס.
טושיהידה מסקאווה

טושיהידה מסקאווה (נולד ב-7 בפברואר 1940 בנגויה, יפן) הוא פיזיקאי תאורטי יפני הידוע בעבודתו על שבירת סימטריית CP, שזיכתה אותו להיות אחד מארבעה הזוכים בפרס נובל לפיזיקה בשנת 2008.

ביוגרפיה

מסקאווה למד פיזיקה באוניברסיטת נגויה וקיבל תואר ראשון בשנת 1962, ודוקטורט בפיזיקת חלקיקים בשנת 1967. בתחילת שנות ה-70 שיתף פעולה עם מקוטו קובאיאשי באוניברסיטת קיוטו, ויחד עבדו על הסבר שבירת סימטריית CP. התאוריה של קובאיאשי ומסאווה טענה שיהיו לפחות שלושה דורות של קווארק, תחזית שאושרה בניסוי ארבע שנים מאוחר יותר על ידי הגילוי של הקווארק התחתון. מסקאווה וקובאיאשי זכו יחד בחצי מפרס נובל לפיזיקה לשנת 2008 על עבודתם.
מסקאווה היה המנהל של מכון יוקאווה לפיזיקה תאורטית בין השנים 1997-2003. בימים אלו הוא פרופסור ומנכ"ל של המכון לחקר החלקיקים באוניברסיטת נגויה, מנהל מכון מסקאווה למדע ולתרבות ופרופסור אמריטוס באוניברסיטת קיוטו.