קרן פלס

ילדות ותחילת הקריירה

קרן פלס גדלה ביבנאל, בת של דורון ומרים, למדה בתיכון בית ירח בעמק הירדן, ולה אח ואחות הצעירים ממנה. בילדותה למדה נגינה בפסנתר ובחליל צד. היא ניגנה בתזמורת הילדים ביבנאל, ומאוחר יותר בתזמורת הייצוגית של עמק הירדן, שם גם הייתה הסולנית.
לדבריה, בבית הספר התקשתה להתרכז בשיעורים, ולחבור לילדים אחרים, ולימים אובחנה כלוקה בדיסלקסיה.
בשירותה הצבאי הייתה פלס מאבחנת פסיכוטכנית, ולאחר מכן שירתה כתאורנית ב"להקת אט"ל", להקה צבאית המבצעת שירים בסגנון ים תיכוני.
לאחר שירותה הצבאי למדה בבית הספר הגבוה למוזיקה "רימון" במשך שלוש שנים. במהלך לימודיה השתתפה בתחרות "רוק-רימון", תחרות להרכבים עם חומר מקורי, וזכתה בה פעמיים במקום הראשון.
עם סיום לימודיה ברימון, היא למדה משחק אצל סופי מוסקוביץ', ובמקביל החלה בכתיבת שירים לתיאטרון, וביניהם שירים למחזות מוכרים כמו "חתונת הדמים", "טרטיף" של מולייר, "שיץ" של חנוך לוין, "יתוש בראש" ו"נפוליון - חי או מת".
בשנה הראשונה שלה ברימון כשהייתה בת 22, היא השתתפה בקומדיית המצבים "שמש" בערוץ 2 ושיחקה את עצמה.
במהלך לימודי המשחק זכתה פלס במלגת הצטיינות של "קרן התרבות אמריקה-ישראל" ובמספר מלגות נוספות של בית הספר במסגרת תחרויות מונולוגים.

בעשור הראשון של המאה ה-21

בשנת 2005 זכתה פלס לפרסומה הראשון בעקבות כתיבת מספר שירים לחברתה ל"רימון" מירי מסיקה, בהם "נובמבר" ו"לשם", שנבחר כשיר השנה במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ, והיה אחד השירים המושמעים ביותר באותה שנה בתחנות הרדיו בישראל. כמו כן כתבה לאלבום הבכורה של מסיקה את "בקרקס הזה" ו"טיול לילי". לאלבום הבכורה של שירי מימון שיצא באותה שנה כתבה את השיר "תברח". בנוסף כתבה והלחינה את סינגל הבכורה של הראל סקעת, "ואת", שיצא במרץ 2006 והגיע לראש מצעדי הפזמונים של גלגלצ ורשת ג'. בנוסף היא ניגנה באלבום הבכורה שלו וכן כתבה לו סינגל נוסף, "כל הציפורים", שגם הוא הגיע למקום הראשון במצעדים השבועיים של רשת ג' וכן את השיר "אלייך שר".
בראשית מאי 2006 יצא סינגל הבכורה שלה לרדיו, "איתַי". השיר הפך ללהיט והגיע לראש מצעדי הפזמונים בתחנות הרדיו השונות. השיר נכתב על חברה, איתי פרל. באמצע חודש יוני 2006 יצא הסינגל השני מתוך אלבומה – "אם אלה החיים" – שנכתב כשהייתה בת 16. בסוף יולי יצא הסינגל השלישי שלה "שמעון השכן", שגם הוא הפך ללהיט, וזמן קצר לאחר מכן יצא אלבום הבכורה שלה, "אם אלה החיים", בחברת התקליטים "הד ארצי". פלס כתבה והלחינה בעצמה את כל שירי האלבום, פרט ל"יותר מדי" שאת מילותיו כתב יהודה עמיחי. את האלבום הפיק מוזיקלית לואי להב. לאחר צאת האלבום יצאו הסינגלים "זאת שבמקומי" ו"רכבת באירופה".
באותה שנה זכתה פלס בפרס שר המדע, התרבות והספורט ל"יוצר בתחילת הדרך". הוועדה נימקה את החלטתה להעניק לפלס את הפרס בן 20 אלף השקלים בדברים הבאים: "לשירים שכתבה פלס השפעה רבה על הזרם המרכזי של המוזיקה הפופולרית החדשה. בימים אלה משלימה קרן פלס אלבום בכורה מיצירתה, וצופים שתמשיך להתבלט ולתרום למוזיקה הישראלית גם בשנים הבאות". כמו כן זכתה פלס בתואר "זמרת השנה" ו"תגלית השנה" במצעד העברי השנתי ה'תשס"ו של גלגלצ ושל רשת ג'. השיר "ואת" שכתבה והלחינה להראל סקעת, שזכה בתואר "זמר השנה", זכה בקטגוריית "שיר השנה" אף הוא בשתי התחנות. בגלגלצ הייתה זו הפעם השנייה ברציפות ששיר שכתבה זכה בתואר זה. לכבוד המצעד השנתי של גלגלצ באותה שנה חידשה פלס את שירו של אריק איינשטיין "פסק זמן".
לאלבומה של שרון קרלן "כדור שמחה" כתבה את "אולי תרגיש" ו"טסה גבוה". באותה שנה שיחקה פלס במחזמר המצליח של תיאטרון "הבימה" "הלהקה" בתפקיד מיקי, אותה גילמה בסרט הקולנוע לירון נירגד.
בשנת 2007 המשיכה פלס בשיתוף הפעולה עם מירי מסיקה, כשכתבה לאלבומה השני, "שלום לאמונות", ארבעה שירים, בהם שיר הנושא ו"אם זאת האהבה שלך". לאלבומו השני של אמיר פיי גוטמן, "דבש בכוורות", כתבה פלס את השיר "יום אחרון". באלבומה של שרית חדד "זה ששומר עליי", שיצא באותה שנה, ניגנה בפסנתר וכתבה והלחינה את השיר "איתך". כמו כן, כתבה מוזיקה להצגה "הרטיטי את לבי" של חנוך לוין בתיאטרון הקאמרי, עליה זכתה בפרס "מלחינת השנה בתיאטרון". בהמשך השנה הקליטה גרסת כיסוי לשיר "פיקה" של להקת מואב, שכתב והלחין דידי שחר, עבור סדרת הטלוויזיה של עירית לינור "משמורת".
באפריל 2008 יצא אלבומה השני, "מבול", גם הוא בהפקתו של לואי להב. פלס כתבה והלחינה את כל שלושה עשר שירי האלבום, ועיבדה אותם יחד עם אודי שמחון. טרם צאתו, יצאו ממנו הסינגלים "מבול" ו"רצה הביתה", ואחריו הסינגלים "במכונית ליד הים", "פיז'ו 92" ו"תקופה של שינויים". בספטמבר 2008 הגיע האלבום למעמד אלבום זהב. במצעד הפזמונים השנתי של רשת ג' זכתה פלס בתואר "זמרת השנה" בפעם השנייה. במצעד ההשמעות השנתי בתחנות הרדיו בישראל לשנת ה'תשס"ח הגיעה קרן פלס למקום החמישי.
באותה שנה כתבה פלס את שיר האודישנים של כוכב נולד 6, "מי היה מאמין", שביצעו בועז מעודה ומארינה מקסימיליאן בלומין, וכן את השיר "אורח בעולם" למעודה.
בדצמבר 2008 וינואר 2009, השתתפה פלס בפסטיבל שירי הילדים וזכתה בו עם השיר "שם קצר". בשנת 2009 הייתה פלס למלחינה הראשונה שזוכה פעמיים (ברציפות) בפרס האקדמיה לתיאטרון, הפעם על המוזיקה להצגה "הנפש הטובה מסצ'ואן". באותה שנה יצא אלבום הבכורה של בועז מעודה, בו נכלל השיר "אורח בעולם", שהגיע למקום הראשון במצעדים השבועיים של רשת ג', וכן "לחזור הביתה", שכתבה והלחינה פלס, והשיר "אוסנסיה", שתרגמה על פי לחן של גוראן ברגוביץ'. לאלבומו של הראל סקעת "דמויות", שיצא באותה שנה, כתבה והלחינה את השיר "שוב".
באוקטובר 2009 יצא סרט בערוץ הוט בידור ישראלי העוקב אחרי היצירה המשותפת של פלס עם חברתה מירי מסיקה ואחרי תהליך יצירת האלבום השלישי של מסיקה. במהלך הסרט מראים את ההשמעה הראשונה של השיר, ההקלטה הראשונה וההופעה.
בנובמבר 2009 יצא כסינגל השיר "הנה עיר", שהקליטה בשיתוף עם מוקי ועם יוסלס איי די. השיר משמש גם כשיר הפתיחה של הסדרה "TLV - עושים את תל אביב".

בעשור השני של המאה ה-21

לאלבומה השלישי של מירי מסיקה "חדשות טובות", שיצא ב-2010, כתבה והלחינה פלס שלושה שירים. באוגוסט של אותה שנה יצא אלבומה השלישי, "בין העיר לכפר", בהפקתה המוזיקלית של יהודית רביץ. לאלבום קדמו הסינגלים "כל היתר חולף", "שיר לאסף", "הצפון פורח" ו"תקליט שרוט", שלא נחלו הצלחה רבה בתחנות הרדיו. באותה השנה התארחה בכתיבת השיר "מזל" של דיקלה.
פלס אף בעלת טור אישי במוסף שבעה ימים של העיתון ידיעות אחרונות. בטורה מספרת פלס חוויות מחייה, בין היתר טיולים, הופעות וכן אירועים משפחתיים. בנוסף פלס מנצלת את טורה כדי להביע את דעתה בנושאים שונים. הטור נכתב לעיתים בצורת סיפור או כתיאור זיכרונות של פלס. היא מתייחסת לביקורות שמופנות אליה וליחס החברה אליה. פעמים רבות בעבר נשאלה על הפרטיות שנלקחת ממנה בין היתר בעקבות הטור. פלס הגיבה לנושא בכך שאמרה כי היא שומרת על פרטיותה וכותבת בטורה רק אירועים שהיא מוכנה לפרסם. בעבר הגישה את התוכנית "ציפורי אלף לילה ולילה" בגלי צה"ל לצד ארז טל.
באפריל 2011 החלה בסיבוב ההופעות שני פסנתרים ביחד עם בן זוגה לשעבר, עמרי בר. הסיבוב הסתיים בינואר 2013.
ביום העצמאות ה-63 של מדינת ישראל בשנת 2011 השתתפה בטקס הדלקת המשואות בהר הרצל במהלכו שרה עם אמיר דדון שיר שהלחינה למילותיו של אהוד מנור, "מחר יגיע בחצות".
ביולי 2011 השתתפה בפרסומת לחברת הלוויין yes.
ב-2011 השתתפה קרן כמורה בתוכנית "בית הספר למוסיקה" ששודרה בערוץ 2, ולימדה בה שירה ומוזיקה ילדים בגילאי 8–14 עם הזמרים משה פרץ, יהורם גאון ומתי כספי. ב-2013 השתתפה גם בעונה השנייה של התוכנית וכן כתבה והלחינה את המנון בית הספר "בין הטיפות", שבוצע על ידי ששת הפיינליסטים של העונה הראשונה. בנוסף הנחתה תוכנית ראיונות בערוץ 24 בשם "באולפן עם קרן פלס" ובה ראיינה זמרים ישראלים מצליחים באולפנה הביתי.
בשנת 2012 הופיע ספרה "עקודים", רומן בדיוני על רקע הלומי-קרב ממלחמת יום הכיפורים.
ב-23 בדצמבר 2012 הוציאה פלס סינגל ראשון מתוך אלבומה הרביעי המתוכנן, "לייק וואנקה". השיר נקרא על שם האגם הסמוך לעיר ואנקה שבניו זילנד. לשיר יצא קליפ ב-16 בינואר 2013.
ב-3 במרץ 2013 הוציאה סינגל שני מתוך אלבומה הרביעי, "כלום לא טעים".
ב-21 באפריל 2013 הוציאה סינגל שלישי מתוך אלבומה הרביעי, "השעות המתות".
ב-2 ביוני 2013 הוציאה סינגל רביעי מתוך אלבומה הרביעי ,"גם אני".
אלבומה הרביעי "איך שהשמש תזרח" יצא ב-1 ביולי 2013.
ב-16 באוגוסט 2013 החלה בסיבוב הופעות לרגל יציאת אלבומה הרביעי, איך שהשמש תזרח.
ב-29 בספטמבר 2013, לאחר צאת האלבום, יצא סינגל חמישי מתוכו בהקדשה לביתה העתידית, "רק שתבואי".
בתחילת דצמבר 2013 התחילה לדגמן לחברת הבגדים "זברה".
ב-3 באפריל 2014 השתתפה בפרק הראשון של העונה הרביעית בסדרה "רמזור" והשתתפה בתוכנית "פרויקט הלהקה" בערוץ הילדים, במהלכה בוצעו קאברים לשני שירים שלה (מבול וגם אני) על ידי המשתתפים.
במאי 2014 יצא השיר "דמעות" של מירי מסיקה, אותו כתבה והלחינה.
בסתיו 2014 החלה את סיבוב ההופעות החדש שלה "לבד על הפסנתר" בו היא שרה שירים שלה מכל אלבומיה, שירים שכתבה לאחרים וכן שירים חדשים מהאלבום הבא.
בספטמבר 2014 שודר בערוץ 2 סרט תיעודי על חייה של קרן. בסרט היא תיעדה את חייה במצלמת וידאו מיום ההופעה בהבימה בו חשפה את הריונה ועד לאחר הלידה. במהלך הסרט נראו גם חלקים מההופעה בהבימה.
משנת 2014 שימשה כפרזנטורית של שומרי משקל, בעזרתם עשתה דיאטה. בדצמבר 2015 איבדה את הקמפיין לאחר שהגיעה למשקל אליו שאפה ולא שירתה יותר את המטרה שלשמה נשכרה.
קרן כתבה את המוזיקה למחזה של מולייר "גם הוא באצילים" בבימויו של אודי בן משה שעלה ביוני 2015 בתיאטרון הקאמרי.
ב-14 ביוני 2015 הוציאה סינגל חדש בשיתוף עם אהובה עוזרי המנגנת בבולבול טרנג, "רק אלוהים ישפוט אותי", ואתו גם קליפ לשיר.
ב-30 ביוני 2015 הופיעה באירוע הפרידה הרשמי למפכ"ל היוצא, יוחנן דנינו.
בחודשים יולי-אוקטובר 2015 הצטלמה לעונה השלישית של "בית ספר למוסיקה" שעלתה ב-18 באוקטובר אותה שנה, במהלכה השתתפה גם בערב התרמה לעמותת פתחון לב ששודר יום לפני מסיבת הסיום. למקום השלישי בעונה הגיע תלמידה, יאיר נהון.
באוקטובר 2015 התחילה להצטלם לעונה השלישית של "הכוכב הבא" שעלתה ב-5 בדצמבר.
ב-2014 החלה לעבוד עם רמי קלינשטיין על אלבום משותף. בקיץ 2015 הם החלו בהקלטות.
הסינגל הראשון מהאלבום, "עד אשר ישוב", יצא ב-15 בדצמבר 2015. ב-1 בפברואר 2016 יצא הסינגל השני מהאלבום - "לחיות".
אלבומם המשותף יצא ב-3 בפברואר 2016 ונקרא "רמי קלינשטיין קרן פלס".
ב-2016 הם החלו סיבוב הופעות משותף. המופע הראשון נערך ב-10 בפברואר בהיכל התרבות בתל אביב. המופע כולל שירים של שניהם וכן שירים מאלבומם המשותף.
בינואר 2016 הצטלמה לקמפיין עבור עמותת שחף - עמותה שעוסקת במיגור הפרעות אכילה.
החל ממרץ 2016 פלס היא הפרזנטורית של קבוצת ד"ר פישר ובאפריל אותה שנה הצטלמה לקמפיין החדש של החברה. ב-31 במאי החלה להופיע גם בפרסומת בטלוויזיה.
ב-17 במרץ 2016 הוציאו פלס וקלינשטיין סינגל חדש מאלבומם - "תודה".
דובבה את מתילדה, הציפור הלבנה המטילה ביצי פצצות, בסרט "אנגרי בירדס" שיצא בישראל ב-12 במאי 2016.
ב-21 במאי הופיעה פלס לראשונה בתיאטרון קיסריה כחלק מהפרויקט המשותף שלה עם רמי קלינשטיין. במהלך הופעה זו קיבלו השניים אלבום זהב על מכירות של יותר מ-15,000 עותקים של אלבומם המשותף.
ב-26 במאי, במהלך ראיון לאקו 99 FM נחשף כי ההופעה בקיסריה הוקלטה וצפויה לצאת כאלבום הופעה בראש השנה. ב-18 ביולי יצא שירה של ריטה, "בגידה", כסינגל מתוך אלבום ההופעה המשותף שלהם. הסינגל לווה בקליפ שצולם בהופעתם בהיכל התרבות בתל אביב. אלבום ההופעה המלא שנקרא "רמי קלינשטיין קרן פלס ההופעה" יצא ב-15 בספטמבר במהלך הופעתם השלישית בתיאטרון קיסריה.
הלחינה את המוזיקה להצגה "מלון רנדוו" בהשתתפות שמואל וילוז'ני, ענת וקסמן ועוד, שעלתה בתיאטרון הקאמרי בתל אביב ב-1 ביולי.
ב-27 ביוני התפרסם גיליון של מגזין "לאשה" בו פלס מופיעה בכתבת השער כאשר היא בבגד ים. תמונת השער עוררה תגובות רבות ברשתות החברתיות להן פלס הגיבה בראיון ולאחר מכן גם בטורה השבועי שהתפרסם במוסף "7 ימים" של עיתון "ידיעות אחרונות".
ב-28 במאי 2017 הוציא הזמר חנן בן ארי את שירו "ויקיפדיה", שכתב יחד עם פלס. השיר הפך ללהיט וזכה ליותר מ-300,000 צפיות ביוטיוב בשלושת הימים הראשונים להופעתו.
ב-7 ביולי 2017 עלה בתיאטרון הבימה קברט הרוק "לילה 1 באפריל", אותו כתבה פלס, בבימויו של משה קפטן ובהשתתפות פלס, אמיר דדון, אפרת אביב ועוד. מתוך הקברט יצא ב-3 ביולי 2017 השיר "אסור", ב-17 בנובמבר 2017 השיר "לילה 1 באפריל" וב-7 באוגוסט 2018 השיר "כל שנה יש אפריל", כולם מלווים בקליפים.
בדצמבר 2018, הוציאה את השיר "שקופים" אותו כתבה בשיתוף אמיר דדון וביצעה לצד רון בוחניק. השיר הפך ללהיט כאשר כבש את פסגת המצעד של מדיה פורסט. ב-2 באפריל 2019 הוציאה סינגל שני בשיתוף עם בוחניק, "מעבר לנהר", אותו הלחינה עם אמיר דדון והוא לווה בקליפ שצולם בניו יורק.
בשנת 2019 דיבבה את דמותה של מטילדה בסרט "אנגרי בירדס - הסרט 2".

חיים אישיים

במשך 3 שנים הייתה בת הזוג של איתי פרל, והשיר איתי נכתב על מערכת היחסים שלהם. ביוני 2009, התחתנה פלס עם איש העסקים תומר גרנצל. באוקטובר אותה שנה פתח הזוג פיצריה משותפת אשר נסגרה כעבור כשנה. בספטמבר 2010, לאחר כמה חודשים של חיים בנפרד, התגרשו. מספטמבר 2010 עד אפריל 2011 ניהלה מערכת יחסים עם הקלידן עמרי בר, שהופיע איתה באותה תקופה.
באפריל 2011 פגשה את נועם טור במהלך חופשת סקי באיטליה ומאז הם בזוגיות. הם מתגוררים ביישוב חופית. על הריונה הראשון סיפרה בטורה במוסף 7 ימים וב-24 ביולי 2012 נולד בנם הבכור. ב-9 בספטמבר 2012 שינתה את שם משפחתה במרשם האוכלוסין ל"פלס טור". על הריונה השני סיפרה פלס במהלך הופעתה בהבימה ה-16 באוגוסט 2013 וב-22 בפברואר 2014 נולדה לזוג בת. באחד מטוריה במוסף 7 ימים של עיתון ידיעות אחרונות כתבה כי בחרה לקרוא לבתה לונה, על שם הלילה בו יצאו היא ונועם לדייט הראשון באיטליה. בפסח 2014 ארחו השניים חיילת בודדה, נועה בל, אשר בהמשך עברה לגור בחצר ביתם והפכה לחלק ממשפחתם.
פלס היא חברתה של הזמרת מירי מסיקה, אותה הכירה בזמן לימודיה ברימון ומאז שיתפה איתה פעולה מספר פעמים.
פלס ידועה כתומכת של הקהילה הגאה ושל נישואים גאים בישראל והצהירה פעמים רבות שלא תינשא לבן זוגה נועם טור עד שיאשרו נישואים גאים בישראל. היא אף הופיעה בעצרת הזיכרון שהתקיימה שבוע אחרי הפיגוע בבר-נוער.

ביקורת

ביקורות רבות פורסמו על פלס ועל עבודתה. בביקורת שלילית תקפו את דעותיה, שיריה ואת המסרים שהיא מעבירה, אך גם את המראה שלה, גופה, וביקורת על צילומים חושפניים שלה. ביקורות חיובית שיבחה את המופעים שלה ואת יכולתה של פלס להלהיב קהל.

ביקורת שלילית או פושרת

על שני אלבומיה הראשונים, "אם אלה החיים" ו"מבול" קיבלה פלס ביקורות מעורבות.

פלס הגיבה לביקורות אלה בשיר "מבול". בשיר זה מופיעה השורה "מישהו אמר: כל השירים אותו דבר, סוגדים לאהבה ולא מדברים על כל השאר". בראיון ל"עכבר העיר" על דברי הביקורת השלילית ועל ההתמודדות איתם סיפרה: 
האמירות האלה השפיעו עלי. ידעתי שאני עומדת מאחורי האלבום הראשון, אבל לקחתי את זה כאתגר וניסיתי לבדוק איך אני יכולה להעביר לנייר דברים אחרים שאני מרגישה, חוץ מאהבה לגבר.
 בראיון נוסף לאתר "וואלה!" סיפרה על השיר: 
התאכזבתי מהרבה אנשים, ושאלתי את עצמי 'למה את מאשימה את כל העולם? את בית בשביל עצמך'. אני בית בשביל עצמי. הכעס עובר בשיר, אבל זה שיר עם הרבה כוח, בו אני מרימה את עצמי.

באלבומה השלישי, "בין העיר לכפר", פלס ספגה ביקורת קשה והשירים בו תוארו כ"חלשים, מיושנים ומעיקים" וחסרי משמעות: 
הסיבה הראשונה ש"בין העיר לכפר" הוא אלבום רע מאד היא הטקסטים שבו. אחרי עוד אלבום כושל, שגם גרר איתו למטה אייקון כמו רביץ, נראה שמרוב שפלס מתנהלת נכון, היא ויתרה על האפשרות להיות מוזיקאית מיינסטרים אחרת והפכה לאמנית שיודעים שיצא לה אלבום חדש רק כשצריך לקנות שמפו.

אלבומה הרביעי, "איך שהשמש תזרח",קיבל לביקורת מעורבת. לדוגמה עמוס אורן כתב: 
יש להעריך את היכולת שלה לנקות את כל הרעש ולהקליט תשעה שירים חדשים ויפים, שאין בהם שום דבר מעבר לרצון שלה להגיד משהו בתור אמנית.
לטענתו התקדמה מאוד מהבחינה המוזיקלית, הורידה מורכבות מיותרת ומצועצעת, ויצאה בפעם זו עם לחנים ממוקדים יותר וקשובים יותר, והופעה בשלה יותר, בהנחייתו של פילוני, ובהמשך ליעוצה של יהודית רביץ. אך בה בעת כל השירים היו "מרגשים בקטנה" בלבד, ולא היה באלבום שיר מרשים במיוחד, או איזשהו שיא
אלבומה המשותף עם רמי קלינשטיין קיבל ביקורות צוננות במיוחד.

בעיתון הארץ נכתב: 
קרן פלס ורמי קליינשטיין: הפאוור־קאפל של הכלום
נטייה מסוכנת למתיקות, היעדר מודעות עצמית, טרחנות ממארת, עקרות מוזיקלית ומומחיות לחנופה זולה שדיילות יופי בלבד מצויות בה; אבל חשוב מכל אלה, התעקשות בלתי מתפשרת על בינוניות.
גל אוחובסקי כתב: 
משום מה בחרו פלס וקלינשטיין ליצור דיסק עממי, מבוגר מאוד, ונטול כל יומרה.

ביקורת חיובית ואוהדת

לעומת זאת ובמקביל מופעיה של פלס בפני קהל קיבלו ביקורות טובות ומשבחות. בביקורת על סבב ההופעות שלה "איך שהשמש תזרח" נכתב כי: 
אין הרבה מראות יפים יותר בעולם מאישה מאושרת, שלמה עם עצמה, שמצאה את אושרה בחיים, עומדת שם, יפה, סקסית, מתפקעת מכריזמה, שופכת את הקהל מצחוק ושרה לו את חייה. גם מי שמתקשה להתרגש מקרן פלס התרגשות אמיתית, לא יכול שלא להעריך את הרגע הזה, שבו הכל מתחבר לה. הנגנים, השירים, העיבודים, הביצועים, הבדיחות. השמש שוב זורחת, קרן פלס שוב איתנו. כמה כיף לכתוב את זה.

בהמשך, קיבלה ביקורות טובות גם על סבב ההופעות "לבד על הפסנתר": 
קרן פלס טיפסה אמש עוד מדרגה, לרמת האמן-אנטרטיינר השלם, שיכול לבדו להחזיק מופע מלא ולגרום לקהל להרגיש שקיבל את המיטב ממנה, עם ביצועים יוצאי דופן. ברגעים הכי דרמטיים היא נראתה כגוף אחד עם הפסנתר ונתנה את הכל. בשני שירים חדשים, שאחד נכתב על בעלה נועם טור, היא סימנה אבני פינה להמשך, וכשאירחה את רמי קלינשטיין לדואטים ושני שירים חדשים היה ברור שניצת ניצוץ מיוחד.
הופעה שתתפוס אותך לא מוכן, תרטיב אותך, תסער בתוכך תותיר אותך המום ומבולבל, תשטוף ממך זכרונות למה שהכרת לפניה ותלמד אותך לאהוב אותה, ככה.

על סבב ההופעות עם רמי קלינשטיין, אליו יצאו השניים במסגרת הפרויקט המשותף שלהם נכתב: 
מופע איכותי מאוד, ביצועים ועיבודים ברמה גבוהה, קרן ורמי משתלבים זה בכשרונה של זו היטב ויוצרים יחד חגיגה אמיתית על הבמה - הנאה מובטחת למעריציהם של השניים בפרט ולמעריצי מוזיקה ישראלית בכלל.

ביקורת על חושפנות הגוף שלה ותגובתה

פלס קיבלה גם ביקורות רבות על המראה שלה והגוף שלה. היא הגיבה לביקורות אלו ואחרות בטוריה במוסף "7 ימים" של עיתון ידיעות אחרונות וכן בראיונות שנערכו איתה. בראיון למגזין "לאשה" פלס בחרה להצטלם בבגד ים על מנת להדגיש את הרצון שלה להרגיש חופשיה עם הגוף שלה. בראיון סיפרה כי 
אני אדם מיני וחוגגת את הווייתי ולא נעשית צעירה יותר. וזה בסדר גם אם יש לי גבר בבית, וגבר מושלם. אסור לי להיות מינית, ואסור לי לשדר לעולם שאני עדיין בחיים? פלירטוט הוא כלי מעולה לשמור על הנישואים. אני לא צריכה לבגוד, יש רק אחד שאני שוכבת איתו. תכבדו גם את הנשים שעדיין תוסס להן, לא צריך לכבות את זה.

ביקורת על סוג הקהל שלה ותגובתה

בראיון משותף עם רמי קלינשטיין, הגיבה פלס לביקורות שנכתבו על האלבום המשותף שלהם. היא התייחסה במיוחד לביקורת של ליסה פרץ בעיתון "הארץ" ואמרה: 
המדינה הזאת חולה לאחרונה באלימות קשה מאוד. כל הזמן יש ניסיון לייצר פה הלך רוח שלילי, אלים, אגריסיבי. מלחמות בין אשכנזים למזרחים, בין שמאל לימין. מישהו מנסה לייצר את זה, זה לא באמת קורה. כשמישהי באה וכותבת על הקהל שלי שהם ירקות מאודים, ורומזת בכך שהם לבנים חסרי טעם, ואני מסתכלת על הקהל שלי ורואה אנשים מחייכים מכל קשת העדות, אני יורקת על מה שהיא כתבה ומחבקת את האלפים האלה בקהל. היא צריכה לחיות עם עצמה בסופו של יום, אנחנו צריכים לדכא ולעקור מהשורש את האלימות.