רומן טוטנברג

ילדות ונעורים

רומן טוטנברג נולד בוורשה למשפחה יהודית, לאב אדריכל. שנות ילדותו (1921-1914) עברו עליו במוסקבה, לשם עקרה משפחתו עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה.
טוטנברג היה ילד פלא. את לימודי הכינור החל בוורשה והופיע לראשונה כסולן עם התזמורת הפילהרמונית של ורשה בגיל 11. לאחר שזכה במדליית זהב בקונסרבטוריון שופן בוורשה, המשיך את לימודיו אצל קרל פלש בברלין, שם קיבל את פרס מנדלסון בשנת 1931, ואחר אצל ג'ורג'ה אנסקו ופייר מונטה בפריז. בשנת 1935 הופיע לראשונה בלונדון ובוושינגטון. שלוש שנים לאחר זאת היגר באופן רשמי לארצות הברית בתוכנית האשרה לאמן מצטיין.

קריירת נגינה

טוטנברג יצא למסע קונצרטים בדרום אמריקה עם ארתור רובינשטיין, וניגן ברסיטלים משותפים עם קרול שימנובסקי. הוא הופיע בסדרות קונצרטים שבהן ניגן את כל הסונאטות של בטהובן ואת כל הקונצ'רטי הברנדנבורגיים של באך. הרפרטואר המגוון שלו כלל יותר משלושים קונצ'רטי. בין היצירות המודרניות הרבות שהציג לפני הקהל נמנים הקונצ'רטו מס' 2 של דריוס מיו, הקונצ'רטו של ויליאם שומאן והקפריצ'ו של קשישטוף פנדרצקי. כמו כן ניגן בביצוע בכורה את הסונאטה במי מז'ור (1935) של פאול הינדמית, את הקונצ'רטו של סמיואל בארבר (בגרסה חדשה) ואת הסונאטה של בוהוסלב מרטינו, כמו גם ביצוע בכורה אמריקאי של הסונאטה לכינור סולו מאת ארתור הונגר. בחסות הכנר ידוע-השם יהודי מנוחין, ויחד עם הפסנתרן אדולף באלר והצ'לן גאבור רייטו, ייסד טוטנברג ב-1942–1943 את שלישיית אלמה באחוזת אלמה של מנוחין בקליפורניה.
טוטנברג הופיע עם הרבה תזמורות אמריקאיות, בהן הפילהרמונית של ניו יורק, התזמורת הסימפונית של בוסטון, תזמורת קליבלנד, תזמורת מינסוטה, התזמורת הסימפונית של אינדיאנפוליס, הפילהרמונית של לוס אנג'לס והתזמורת הסימפונית הלאומית של ארצות הברית. באירופה ניגן עם כל התזמורות הגדולות כגון הפילהרמונית של ברלין, הפילהרמונית של לונדון ותזמורת הקונצרטחבאו באמסטרדם. הוא ניגן תחת שרביטם של מנצחים ידועי-שם, בהם סטוקובסקי, קובליק, סל, 
רודז'ינסקי, יוכום, מונטה ואחרים. הוא הופיע ברסיטלים בבית הלבן, בקרנגי הול, בספריית הקונגרס, במוזיאון המטרופוליטן לאמנות ובכל עיר גדולה באמריקה ובאירופה. מקומו לא נפקד בפסטיבלי המוזיקה החשובים ברחבי העולם, בהם פסטיבל זלצבורג, פסטיבל המוזיקה של אספן, טנגלווד ועוד.
טוטנברג הרבה להקליט לחברות שונות, בהן דויטשה גרמופון, טלפונקן, פיליפס ועוד.

קריירה פדגוגית

בשנת 1947 התמנה טוטנברג לראש מחלקת כלי המיתר באקדמיה למוזיקה של המערב בסנטה ברברה, קליפורניה. בשנים 1961 עד 1978 כיהן כפרופסור למוזיקה וראש מחלקת כלי המיתר באוניברסיטת בוסטון. כמו כן לימד בקונסרבטוריון פיבודי למוזיקה, בבית למוזיקה באספן, קולורדו, במאנס קולג' למוזיקה ובבית ספר לונגי למוזיקה בקיימברידג' (מסצ'וסטס), שאותו ניהל משנת 1978 עד 1985.

פרסים ואותות הוקרה

בשנת 1983 הוכרז טוטנברג "מורה אמן של השנה" מטעם האיגוד האמריקאי של מורים לכלי מיתר, וב-2007 הוענק לו תואר הכבוד של "מוזות ומורים" מטעם הרכב המיתרים של ניו אינגלנד על הישגיו הגדולים באמנות ועל תרומותיו הנכבדות להוראת הנגינה בכלי מיתר.
בשנת 1988 העניקה ממשלת פולין את מדליית ההצטיינות הגבוהה ביותר לרומן טוטנברג, על מפעל חיים בתרומות לחברה הפולנית.

סטרדיוואריוס איימס

אחד הכלים החביבים על טוטנברג היה סטרדיוואריוס איימס, שאותו קנה תמורת 15,000 $ בשנת 1943. הכינור נגנב ממשרדו לאחר קונצרט במאי 1980. טוטנברג חשד בכנר שאפתן בשם פיליפ ס. ג'ונסון, אך המשטרה לא מצאה די ראיות להצדיק את מעצרו. הכלי האבוד נמצא כעבור 35 שנים, בשנת 2015, ארבע שנים לאחר מותו של ג'ונסון, כשאשתו לשעבר גילתה אותו בין חפציו והביאה אותו אל מומחה לשם הערכת שוויו.