google/wiki40b huggingface dataset:
KCR

קו מזרחי

קו הרכבת לקנטון בתוך תחומי הונג קונג היה בתחילה מונע בקיטור, אולם במהלך שנות החמישים החלו אט אט להשתמש ברכבות המונעות על ידי דיזל, ובשנת 1962 הם החליפו לחלוטין את מקום רכבות הקיטור. בשנת 1973 החלה החברה בתהליך של מודרניזציה שכלל הנחת מסילות כפולות והחלת הפיכת הרכבות לחשמליות. השימוש הראשון ברכבות חשמליות החל ב-6 במאי 1982 בקטע הרכבת שבין תחנת קאולון לתחנת שה טין. שנה אחר כך ב-15 ביולי 1983 כבר הושלמה ההפיכה לרכבות חשמליות, והרכבות הגיעו עד לתחנה האחרונה - תחנת לוהו. 
מעבר נוסעים ומטען בין הונג קונג לשאר ערי סין, היה חלק נכבד משירותי הרכבת, שירות שנפסק בשנת 1949 כאשר המפלגה הקומוניסטית של סין תפסה את השלטון לאחר מלחמת האזרחים הסינית. אולם השירות חזר לפעול בשנת 1979 כאשר המנהיג דאז דנג שיאופינג הכריז על מדיניות הדלת הפתוחה.
בשנת 1975 הועברה התחנה הראשונה של הרכבת - קאולון, לתחנת קאולון החדשה (כיום תחנת הונג הם) זאת בגלל שהתחנה הישנה הייתה כבר קטנה מדי, ולא היה בה מקום להרחיב. בשנת 2006 הוארך קו זה, וכיום תחנתו הראשונה היא מזרח צים זה צוי - התחנה הראשונה תחת לאדמה.
לקראת סוף שנות התשעים הוחלפו הרכבות ברכבות חדשות יותר שבהם גם מחלקה ראשונה.

קו מערבי

ההצעה ליסודו של הקו המערבי הועלתה בתחילת שנות התשעים, אז פנתה הממשלה לשתי חברות הרכבות של הונג קונג ה-KCR וה-MTR להציג בפניה תוכנית עבודה לקו זה, בסופו של דבר התקבלה התוכנית של חברת ה-KCR, ובספטמבר 1998 אישרה הממשלה את החלק הראשון של הפרויקט. הבנייה החלה באוקטובר אותה שנה, והשירות החל ב-20 בדצמבר 2003. זהו הקו החדש הראשון שהונח על ידי חברת ה-KCR.
החלק הראשון של הרכבת מתחיל מתחנת נאם צ'ונג שבשם שו פו ומסתיים בתחנת טואן מון. הקו אורך 30.5 ק"מ ויש בו 9 תחנות. הקו נפגש בתחנות מסוימות עם תחנות הרכבת הקלה, ועם הקווים צואן מון וטונג צ'ונג של ה-MTR, ומציע אפשרות החלפה.
לצורך הפעלת הקו החדש קנתה החברה רכבות חדשות, רכבות אלו מורכבות משבעה קרונות. אולם נשקלת הרחבה לרכבות של תשעה קרונות. כל התחנות ממוזגות ומותקנות בהם דלתות זכוכית בין הרציף לרכבת עצמה.
מבקרים טוענים כי תחנות הקו ממוקמות רחוק מאזורי המגורים העיקריים, ולפעמים נצרך להשתמש ברכבת הקלה כדי להגיע לקו המערבי. מלבד זאת, הם טוענים, המחירים יקרים מדי, והפרשי הזמן בין נסיעה בקו לנסיעה באוטובוס אינם מצדיקים מחיר זה. מלבד זאת בעיות בטיחות שנתגלו בחודשים הראשונים להפעלת הקו, גרמו לתושבים לסמוך פחות על הקו. אי לכך החלה החברה בהוזלת המחירים ונתינת הנחות באוטובוסים שונים לנוסעי הKCR.
בשנת 2002 הונחו יסודות להרחבת הקו, הקו המורחב יקרא קו מזרח קאולון, והוא מעותד להגיע עד לתחנת הונג הם.

קו מה און שן

בניית הקו אושרה על ידי הממשלה באמצע 1998. בניית הקו החלה בשנת 2000 והקווים נפתחו ב-21 בדצמבר 2004. הקו יוצא מתחנת טאי וואי ועובר תשע תחנות עד לתחנה הסופית וו קאי שה. 
רוב הקו כולל כמה מתחנותיו נבנו על קרקע מיובשת, לאורך צדם המזרחי של מה און שאן ושַׁאטִין. סוג הרכבות דומה בעיקרו לרכבות הנעות בקו המערבי, בהבדל אחד שהם מורכבים מארבעה קרונות בלבד. אולם רוב הרציפים מוכנים להתרחבות אפשרית של שמונה קרונות.

רכבת קלה

הרכבת הקלה נעה בשטח הצפון מערבי של הטריטוריות החדשות, בין שלוש הערים החדשות טואן מון, יואן לונג וטין שוי וואי, ולה 9 קווים פעילים. הרכבת הוקמה ב-25 בספטמבר 1988, כאשר הוקמה העיר החדשה טואן מון, אז החלה הממשלה בתוכניות להנחת תשתית תחבורה במקום, חברת ה-KCR לקחה על עצמה את הפרויקט והחלה ביישומו בשנת 1985.
חיים אביטן

ביוגרפיה

אביטן נולד בחדרה, בשכונת בית אליעזר, בן למשפחה מרובת ילדים. בילדותו התבלט כשחקן כדורגל בקבוצת הפועל בית אליעזר. שימש בתפקידים בכירים בבזק, התקדם בתפקידיו ואף נבחר כיו"ר ועד העובדים הארצי בחברה. במקביל המשיך בפעילות פוליטית ובשנת 1988 נבחר כחבר מועצת עיריית חדרה מטעם סיעת הליכוד.
אביטן נבחר למקום השישי ברשימת הליכוד בשנת 1993, תחת ראש העירייה המכהן  נחמיה להב. לאחר הבחירות בשנת 1998 התמנה אביטן כסגנו של ישראל סדן, תפקיד בו החזיק ארבע שנים. לקראת הבחירות החליט אביטן להתמודד מול סדן על ראשות העיר, התפטר מתפקידו ושב לליכוד שם נבחר לעמוד בראש הרשימה למועצת העיר.
בבחירות 2005 התמודד אביטן לראשות עיריית חדרה מול ישראל סדן, אך סדן ניצח. אביטן החליט להישאר כאופוזיציה לסדן. שנה וחצי לאחר הבחירות נפתחה חקירת משטרה נגד סדן בחשד לשוחד בחירות ובעקבות ההחלטה להגיש נגדו כתב אישום התפטר סדן מראשות העיר. אביטן נבחר תחתיו ברוב של 84 אחוזים והקים קואליציה יציבה.
בשנת 2008 נבחר לכהונה נוספת כראש עיריית חדרה ברוב של 65% מהקולות והוביל שורה ארוכה של פרויקטים אשר הזניקו את העיר ברוב המדדים. 
בשנת 2009 המליצה המשטרה להעמידו לדין עקב מינוי מקורב לא כדין. ב-9 ביוני 2013 נעצר על ידי המשטרה בחשד לקבלת שוחד, ושוחרר למעצר בית שלאחריו שב ללשכתו ולעבודתו כראש עיריית חדרה. בבחירות לראשות העירייה באוקטובר 2013, הפסיד לצבי גנדלמן בפער של יותר מ-4%. ביולי 2015 הודיעה פרקליטות מחוז חיפה על סגירת התיק נגד אביטן.
בשנת 2015 נחשף בעיתון גלובס כי מעצרו של אביטן תואם עם יריביו הפוליטיים לקראת בחירות 2013 וככל הנראה היה חלק מקשר השחיתות בין רונאל פישר לבין גורמים בעירייה. בתחקיר עולה כי בת-זוגו של ראש העירייה המכהן צבי גנדלמן תיאמה עם חוקר משטרה תפירת תיק לאביטן.
ב-2017 אושר מינוי אביטן למנהל הרשות להתחדשות עירונית
בניטו גארסיה

קריירה

בניטו החל את הקריירה שלו במספר קבוצות קטנות. תחילה בבטיס דה קווטרו קמינוס, בהמשך בפניה אלבארס דה מדריד ולאחר מכן בנסיונל מדריד. ב-1938 שיחק בקרטחנה, וכעבור שנה חתם בשורות ברצלונה, מהקבוצות הבכירות בכדורגל בספרד. בעונת 1940/1941 החל לשחק באופן תדיר בהגנת הקבוצה. בעונת 1941/1942 התקשתה ברצלונה בליגה והייתה על סף ירידה לליגה השנייה, אך בזכות מספר ניצחונות במחזורי הסיום של העונה נמנעה מכך. חרף חוסר ההצלחה בליגה, זכתה ברצלונה בסוף העונה בגביע הספרדי. במשחק הגמר שנערך ב-21 ביוני 1942 נגד אתלטיק בילבאו פתח בניטו בהרכב ברצלונה וסייע לקבוצתו לנצח 4–3 בהארכה. בעונת 1944/1945 ערך 5 הופעות בליגה ולקח חלק בזכייתה של ברצלונה באליפות השנייה בתולדותיה. בסיום העונה, בגיל 30, פרש ממשחק.
בניטו אמנם לא היה קטלאני, אך בזכות תקופתו בברצלונה, בירת קטלוניה, זכה להשתתף במשחק ידידות של נבחרת קטלוניה ב-1942.
לאחר שפרש ממשחק, החל בניטו לעסוק כמאמן כדורגל. במהלך השנים אימן באופן בלעדי קבוצות ברחבי קטלוניה, כולן בליגות הנמוכות בספרד. תחילה אימן ארבע שנים את סנט אנדראו שמברצלונה, והוא הוביל אותה להעפלה לליגה השנייה ב-1950. בעונת 1951/1952 אימן את בדלונה שבקרבת ברצלונה, גם היא בליגה השנייה, אך בסיום העונה ירדה הקבוצה לליגה השלישית. בהמשך אימן את טראסה ומנרזה, לשתיהן עזר לזכות באליפות הליגה השלישית, אאורופה ולסיום מטארו. ב-1961 חדל מעבודתו כמאמן.
ב-1943, עוד בזמן שהיה שחקן ברצלונה, הקים ביחד עם חברו לקבוצה מריאנו מרטין רשת חנויות ספורט שזכתה להצלחה לאורך השנים ונודעה בהמשך בשם "בניטו ספורטס". ב-24 באוגוסט 1999 הלך בניטו לעולמו, בגיל 84.
GMAT

GMAT הוא מבחן הקבלה לתואר שני במנהל עסקים (MBA) הנהוג באוניברסיטאות המובילות בעולם. המבחן הוא בינלאומי וכתוב בשפה האנגלית.

שיטת הבחינה

המבחן הוא מבחן אדפטיבי ממוחשב. לאחר מתן התשובה לכל שאלה, בוחן המחשב את התשובה שנתנה ומחליט על פיה מה תהיה השאלה הבאה שיישאל הנבחן. ככלל, אם התשובה נכונה, השאלה הבאה שתיבחר עבור הנבחן תהיה קשה יותר ואם התשובה שגויה, תהיה השאלה הבאה קלה יותר. בגלל האופי האדפטיבי של המבחן, אין אפשרות לחזור לאחור ולשנות את התשובות לשאלות.
תוצאה אחת של השיטה האדפטיבית היא שהשאלות האחרונות שאותן נשאל הנבחן מייצגות את רמתו. כל הנבחנים מתחילים בשאלה ברמה בינונית, ממנה מטפסים המצטיינים לשאלות הקשות שעל פתרונן ניתן הניקוד הגבוה ביותר, בעוד החלשים מקבלים שאלות קלות יותר.

בישראל

בישראל ישנם כיום 16 מוסדות עם מסלול MBA וכמעט כולם מחייבים ציון GMAT, אך ברובם ניתן לקבל פטור על סמך לימודים קודמים (תואר ראשון בהצטיינות, תואר שני אחר ועוד). רובם מסתפקים בציון החלק הכמותי בלבד או מקנים לו משקל רב יותר. המוסדות בישראל אינם לוקחים בחשבון את ציון החיבורים. השקלול בין ציון התואר הראשון, שגם הוא מרכיב בתנאי הקבלה לתואר שני, לבין ה-GMAT משתנה ממוסד אקדמי אחד למשנהו. 
אוניברסיטאות אשר מחזיקות בתוכניות מיוחדות, כגון תוכנית למנהל עסקים למנהלים בכירים (Executive MBA), לרוב לא מחייבות את המועמדים במבחן GMAT או בציון סף כלשהו. בדומה לכך, רוב המכללות האקדמיות, כגון המכללה האקדמית נתניה והמכללה למינהל, מחייבות ציון GMAT, אך ציון זה נמוך למדי.
כיום נבחנים בישראל כ-2,500 סטודנטים בשנה במבחן זה, רובם במטרה ללמוד בישראל ורק כמה מאות פונים ללימודי MBA בחו"ל. בישראל פועלים מכונים רבים המכינים לקראת הבחינה.
רומן הוורד

רומן הוורד הוא שם היצירה האלגורית הנודעת ביותר של ימי הביניים, מאבני היסוד של הספרות הצרפתית, ובעלת השפעה רבה על כתיבתם של דנטה אליגיירי וג'פרי צ'וסר.
את חלקה הראשון של הפואמה (4058 שורות) חיבר גיום מלוריס בשנת 1230 בקירוב. על חייו לא ידוע ולא כלום. משירתו מסתבר כי היה בעל תרבות והשתייך למעמד חברתי גבוה. יצירתו היא מדריך לאהבה אבירית על דרך האלגוריה: המאהב שואף בחלומו להשיג את שושנת תשוקתו, הסגורה בארמונה בתוך גן פלאים. משערים כי היצירה לא הושלמה, ומיתה חטופה הפסיקה את עבודתו של המחבר.
הפואמה נפתחת בתוך חלומו של הגיבור כשהוא מקיץ בבוקר אביבי ויוצא לטייל בנחת על גדת הנהר, מתענג על המראות והקולות של הטבע. הילוכיו מובילים אותו אל גן מרהיב המוקף חומות גבוהות. תוככי הגן מסמלים פרשיית אהבים ואילו מה שמחוצה להם מסמל את חיי השגרה היומיומיים. 
החולם פוגש בגן את אל האהבה וכתולדה מכך הוא נעשה מאוהב בניצת הוורד. ניצת הוורד מסמלת את צירופן של האהובה, אהבתה ומיניותה, והחולם מבקש לממש את אהדתו אליה, כשניסיונותיו יודעים הצלחה וכישלון לסירוגין. דמויות סמליות כגון סבר פנים נאות, חמלה וכנות מסייעות לו, ואילו לזות, בושה וסכנה מעכבות אותו. ברם, אהבתו של החולם אינה מתממשת. הקנאה מסכלת את השתדלותו כשהיא בונה מתחם מבוצר סביב הוורד. 
כארבעים שנה אחרי כן הושלמה הפואמה על ידי הוגה דעות מהפכני בשם ז'אן דה מאן "החיגר". החלק השני ארוך יותר מהראשון (17724 שורות) ושונה ממנו תכלית השינוי. אומנם בהמשך שחיבר דה מאן מצליח החולם לממש את אהבתו, ורק לאחר שהשיג את ניצת הוורד הוא ניעור מחלומו, אך במקום סיפור האהבה הכנה והעדין, חדור הכרת לב האדם, באים פולמוס חריף ונאומי תעמולה, המשובצים בניבולי פה ונגועים בשנאת נשים. דומה כי התוספת שצירף דה מאן משמשת לו שופר למחשבותיו הפוליטיות על החברה בת זמנו. 
בסביבות 1500 עיבד המשורר ז'אן מולינה את הספר לפרוזה.
מעצב

מעצב הוא אדם העוסק בעיצוב, משמע בתכנון של מוצר או מערכות באופן שיענו על קריטריונים רבים, כגון מראה חזותי אטרקטיבי יותר, נוחות רבה, מחיר סביר או מאפיינים אחרים. על פי רוב, החפץ המעוצב, בניגוד ליצירת אמנות, צריך לענות על צרכיו של לקוח מסוים, או קבוצה של לקוחות. המעצב משתמש בכלים הקרובים לתחומי ההנדסה והאמנות, אך אין הכרח להיותו אמן או מהנדס לשם פעולת העיצוב.
המעצב נדרש להיות ניחן ביצירתיות, בכישרון ובמיומנות מיוחדת נרכשת - על פי רוב היא נרכשת במוסדות להשכלה גבוהה.
עבודת המעצב משלבת בין העברת מסרים בדומה לאמנות (מסרים פסיכולוגיים, חברתיים, אסתטיים וכו'), לבין שימוש באמצעים הנדסיים וידע טכני. המעצב נדרש ליצור את אמנותו במגבלות שלא קיימות לאמן שאינו מעצב. לדוגמה, מעצב פנים או אדריכל נדרשים מעצבים את החלל שסביבנו באופן שיעביר תחושה מסוימת לאדם השוהה בו (תחושת כבוד ויראה במבנה המאדיר אל או ממסד או תחושת נינוחות ורוגע בבית מגורים) תוך מגבלות כוחות הטבע, כוחות השוק והטכנולוגיה; המעצב התעשייתי נדרש ליצור מוצר שיענה לצרכים הטכנים ומגבלות התקציב אך יהיה נוח למשתמש ויקרין תדמית המתאימה לשוק שלו.
תהליך עבודת המעצב כוללת מחקר ראשוני המתייחס ללקוח, לשוק ולסביבה, לאחריו העלאת חלופות ובדיקת יישומן. עם זאת, תהליך זה אינו ליניארי ומעצבים שונים עובדים בדרכים שונות.

דוגמאות

דוגמאות של סוגים שונים של מעצבים כוללים :
אדריכל (כגון מעצב פנים), מעצב אופנה, מעצב במה, מעצב גרפי, מעצב תעשייתי, מעצב אתרי אינטרנט
ברונו אורטלנו

ביוגרפיה

אורטלנו נולד בוולונגונג שבאוסטרליה, שם עבדו הוריו כביולוגים מולקולריים. בהמשך, עבר עמם לקנדה, וסיים את לימודיו התיכוניים בברלינגטון. הוא המשיך ללימודי הנדסת ביוטכנולוגיה באוניברסיטת קורנל, והיה חבר בנבחרת האתלטיקה שלה.
הוא החל להשתתף בתחרויות אתלטיקה בינלאומיות בשנת 2010, ורשם הישגים משמעותיים ראשונית בשנת 2013, אז סיים במקום החמישי בריצת 200 מטר באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה בטמפרה. באותה אליפות זכה גם במדליית ארד עם נבחרת השליחים הספרדית ל-100X4 מטר, וסיים במקום החמישי עם נבחרת השליחים ל-400X4 מטר. באליפות העולם שנערכה באותה שנה במוסקבה העפיל לשלב חצי הגמר בריצת 200 מטר, וסיים במקום ה-16, בשיא ספרד חדש של 20.47 שניות. נוסף לכך, הוא העפיל לחצי הגמר בריצת שליחים 100X4 מטר, וסיים עמה במקום התשיעי בתוצאה של 38.46 שניות.
בשנת 2016 רשם אורטלנו עליית מדרגה נוספת. באליפות העולם באולם שהתקיימה בפורטלנד, אורגון במרץ סיים אורטלנו במקום 15 בריצת 60 מטר בשיא אישי חדש ל 6.63 שניות. באליפות האיברו-אמריקאית באתלטיקה שנערכה בריו דה ז'ניירו במאי הוא זכה במדליית כסף בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.48 שניות וסיים במקום רביעי בריצת שליחים 100X4 מטר ובתחרות שנערכה במדריד ביוני הוא קבע בריצת 100 מטר שיא ספרד חדש של 10.06 שניות.

אלוף אירופה

באליפות אירופה שנערכה באמסטרדם, הולנד ביולי אותה שנה קבע את הישג השיא שלו, כשזכה במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.45 שניות, לפני רמיל גולייב מטורקיה (20.51 שניות) ודניאל טלבוט מבריטניה (20.56 שניות). בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא ספרדי חדש של 20.39 שניות. בשלב הגמר הגיע אמנם שני, אחרי ההולנדי צ'ונדרי מרטינה, אך מרטינה נפסל, ומדליית הזהב הוענקה לאורטלנו. אורטלנו עצמו גילה את דבר זכייתו רק במהלך ראיון שנערך עמו לאחר המירוץ. נוסף לכך, סיים במקום רביעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.12 שניות.
ביוני 2018 קבע שיא ספרד בריצת 400 מטר של 44.69 שניות. ביולי 2018 שיפר את שיא ספרד בריצת 200 מטר כשקבע תוצאה של 20.04 שניות במהלך מוקדמות אליפות ספרד.
הליאיה

הליאיה (ביוונית עתיקה: Ἡλιαία; ביוונית דורית: Ἁλία) היה בית המשפט העליון של אתונה העתיקה. הדעה הרווחת בקרב חוקרים היא ששמו של בית המשפט נלקח מהפועל היווני העתיק ἡλιάζεσθαι, שפירושו 'קהילה'. הנחה נוספת היא שהשם נבע מהעובדה שהדיונים התקיימו בחוץ, תחת השמש (ἥλιος).
השופטים נקראו הליאסטים (ἡλιασταί) או דיקסטים (ὀμωμοκότες, δικασταί, = אלה שנשבעו, כלומר המושבעים).
אפיוס קלאודיוס פולכר (קונסול 212 לפנה"ס)

אפיוס קלאודיוס פולכר (בלטינית: Appius Claudius Pulcher) היה מצביא רומאי בן המאה השלישית לפנה"ס שלחם במלחמה הפונית השנייה.

תולדות חייו

אפיוס קלאודיוס, בנו של פובליוס קלאודיוס פולכר (קונסול בשנת 249 לפנה"ס) מבית-האב של הקלאודיים, נבחר לאיידיל ב-217 לפנה"ס. שנה אחר כך השתתף כטריבון צבאי בקרב קאנאי. החיילים שנמלטו לאחר הקרב אל קנוסיום בחרו בו ובפובליוס קורנליוס סקיפיו אפריקנוס למפקדיהם העליונים. ב-215 לפנה"ס נבחר לפראיטור ונציב סיציליה ויצא אליה עם הלגיונות ששרדו את קרב קאנאי כדי למנוע מהיירון טיראן סירקוסאי לבטל את הברית עם רומא ולעבור לצדה של קרתגו. הוא נשאר בסיציליה שנה נוספת כפרופראיטור וכלגאטוס של מרקוס קלאודיוס מרקלוס, ופיקד על הצי המלחמתי ועל מחנה הצבא בלאונטיני. ב-213 לפנה"ס, כאשר צבא קרתגי נחת באי, עמד יחד עם מרקוס קלאודיוס מרקלוס בראש חיל המשלוח ששוגר נגדו. ב-212 לפנה"ס נבחר לקונסול, ויחד עם עמיתו קווינטוס פולביוס פלאקוס המשיך את המצור על קאפואה. בסיום שנת כהונתו, על פי החלטת הסנאט הרומאי, שב לרומא ומינה שני קונסולים חדשים. הקונסולאט שלו עצמו הוארך בשנה נוספת. הוא נפצע בקרב נגד חניבעל ליד קאפואה, ומת מפצעיו זמן קצר לאחר כניעת העיר. אפיוס קלאודיוס היה אביהם של אפיוס קלאודיוס פולכר, פובליוס קלאודיוס פולכר וגאיוס קלאודיוס פולכר.
העשור השני של המאה ה-7

אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
ונסה שיניטור

ביוגרפיה

שיניטור נולדה בדנדרמונדה שבבלגיה.
ב-1996 עלתה לגמר של "Ontdek de Ster", תוכנית כשרונות של "VTM", רשת השידור של פלנדריה.
ב-1998 יצא הסינגל הראשון שלה "In al mijn dromen".
היא נבחרה לייצג את בלגיה באירוויזיון 1999 שנערך בירושלים, עם השיר "Like the Wind". באירוויזיון היא שובצה במקום השני בסדר ההשמעה, (מקום שמעולם לא זכה בתחרות), ולבסוף היא סיימה במקום ה-12.
ב-1999 יצא גם האלבום הראשון שלה "Like the Wind" שרוב שיריו באנגלית. שירה "Verlangen" דורג במקומות גבוהים בטבלאות הדירוגים של פלנדריה.
ב-2001 יצא האלבום השני שלה, שבו הקליטה דואטים עם הזמר בארט קאאל.
ב-2006 ניסתה לייצג את בלגיה בשנית באירוויזיון, אך הודחה בשלב רבע הגמר.
כובע בוגרים

מקורות

ייתכן שעיצובו של כובע הבוגרים התבסס על העיצוב של הכובע הקתולי.
כובע הבּירֶטָה  עוצב בסגנון חרוטי. הוא נצבע לרוב בצבע אדום ולעיתים רחוקות בשחור. לצבע האדום יוחסה משמעות של כוח מלכותי, משום שהוא היה יקר או משום שייצג את צבע הדם והחיים. במאה ה-14 וה- 15 הוא שימש כדי לזהות אנשים הומניסטים, סטודנטים, אמנים ונוער לומד באופן כללי.
כובע הבוגרים היה שמור בתחילה רק לבוגרי תואר שני - ההכשרה הגבוהה ביותר באקדמיה של ימי הביניים. בשלב מאוחר יותר הוא אומץ גם לשימוש של בוגרי תואר ראשון.  
בשנת 1950 הוגש בארצות הברית פטנט על ידי הממציא אדוארד אוריילי וכומר קתולי בשם ג'וזף דרהאם (Durham). המצאתם כללה שילוב של פיברגלס קשה לתוך כובע הבוגרים כדי לייצב אותו. כובעי בוגרים מסוג זה נפוצים מאוד ברחבי העולם.

גרסאות

בוגרי תואר שלישי (דוקטוראט) של כמה אוניברסיטאות חובשים את כובע הבוגרים אף על פי שבבריטניה מקובלת גרסה אחרת בעלת תווים מעוגלים יותר המכונה מצנפת טיודור (Tudor bonnet).
כובעים מסגנון טאם או'שאנטר (ובקיצור טאם , בעלי 4, 6, או 8 פינות צוברים פופולריות בארצות הברית וזוכים להכרה מסוימת כתחליף "רך" יותר עבור נשים לעיצוב הריבוע הנוקשה של כובע הבוגרים. 
בארצות הברית, כובע הבוגרים משמש גם תלמידי תיכון במהלך טקס הסיום שלהם.

הגדיל

בטקסי סיום בארצות הברית, יכולה להיות משמעות לצד שבו נמצא הגדיל של כובע הבוגרים. ישנם מקרים שבהם כל הבוגרים ממקמים את הגדיל באותו הצד. במקרים אחרים, הצד מסמן הבדלים ברמת הלימוד. ישנם טקסים שבהם הגדיל נמצא בצד אחד לפני קבלת תעודת ההסמכה ומועבר לצד השני לאחר קבלת התעודה.  
בבתי ספר תיכוניים הגדיל מעוצב בדרך כלל בהתאם לצבע העיקרי של בית הספר או שילוב של שניים או שלושה צבעים מייצגים. לפעמים נעשה שימוש בגדילים עם צבע מובחן כמו זהב, כדי לסמן את הבוגרים שסיימו את לימודיהם בהצטיינות. 
אוניברסיטאות בארצות הברית יכולת להשתמש בגדילים שחורים או בגדילים בצבעי בית הספר, עבור כובעי בוגרים של תארים מתקדמים.  
הגדיל של בוגרי תואר ראשון יכול להיות שונה מהצבע השחור המסורתי או מצבעי המוסד הלימודי, באופן המייצג את תחום הלימוד של אותו הבוגר. 
 הגדיל יכול להיות מעוטר בקמע שמעוצב בצורת הספרות האחרונות של השנה.  
בשנת 1896, מכללות ואוניברסיטאות בארצות הברית אימצו קוד אחיד בנוגע ללבוש האקדמי הרשמי.
הקוד של המועצה האמריקאית לחינוך (ACE) קובע כי הגדיל צריך להיות בצבע שחור או בצבע של נושא הלימוד או הפקולטה. יוצא הדופן היחיד הוא צבע הזהב, אשר שמור עבור אלה שסיימו את לימודי הדוקטורט, בדומה לשימוש בקטיפה על הכובעים. בכל מקרה, בכל כובע מותר שיהיה רק גדיל אחד בכל פעם. 

לבוש מסורתי

בדומה לכיסויי ראש אחרים, על פי רוב לא נהוג לחבוש את הכובע האקדמי כשנכנסים אל תוך מבנה. באוניברסיטת אוקספורד, הכובעים הם חלק מלבוש החובה בשעת מבחן. יש לחבוש את כובע הבוגרים כך שהחלק הגדול יותר של כיפת החבישה נמצא בחלק האחורי של הראש והלוח המלבני מקביל לקרקע. כובע בוגרים שהותאם ונחבש כראוי לא אמור ליפול בקלות.
עד החצי השני של המאה ה-12, כובעי בוגרים נחבשו רק על ידי מורים, מה שהפך אותם לסמל איקוני של מקצוע ההוראה.
אתחול

בתחום המחשוב, אתחול (אנגלית: booting) הוא תהליך המתחיל את הרצתן של מערכות הפעלה כאשר המשתמש מדליק מערכת מחשב. תהליך אתחול הוא סדרת הפעולות שהמחשב מבצע כשהוא מועבר למצב "ON", אשר טוענות את מערכת ההפעלה.
רוב מערכות המחשב יכולות לבצע אך ורק קוד שנמצא בזיכרון RAM או ROM; מערכות הפעלה מודרניות מאוחסנות בדרך כלל על דיסקים קשיחים, LiveCD וכונני USB flash. מיד לאחר שמחשב הודלק, אין לו מערכת הפעלה בזיכרון. חומרת המחשב בלבד איננה מסוגלת לבצע פעולות מסובכות של מערכת הפעלה, כמו טעינת תוכנית מהכונן בעצמה; כביכול נראה שנוצר פרדוקס בלתי פתיר: כדי לטעון מערכת הפעלה אל הזיכרון, נראה שכבר צריך שתהיה בזיכרון מערכת הפעלה.
מקור שם התהליך באנגלית הוא מאגדה שקשורה לברון מינכהאוזן.

Boot Loader שלב-שני

התוכנה הקטנה עצמה אינה מערכת הפעלה לכשלעצמה בדרך כלל, אלא רק boot-loader מסוג "שלב-שני", כמו NTLDR, LILO או GRUB. השלב השני יוכל לטעון את מערכת ההפעלה כראוי, ואז יעביר את המעבד לביצועה. המערכת תאתחל את עצמה, וייתכן והיא תטען מנהלי התקן ותוכנות אחרות הדרושות לפעולה רגילה של מערכת ההפעלה.
תהליך האתחול נחשב למושלם כאשר המחשב מוכן לדו-שיח עם המשתמש, או שמערכת ההפעלה מסוגלת להריץ יישומים רגילים. במחשבים אישיים מודרניים, התהליך נמשך כדקה (שמתוכה כ 15 שניות נלקחות על ידי ה boot loader-ים למיניהם, והשאר - טעינת מערכת ההפעלה עצמה), כאשר בשרתים גדולים ייתכן ויקח מספר דקות לאתחל ולהפעיל את כל השירותים - כדי להבטיח זמינות גבוהה, הם יעלו שירותים מסוימים לפני אחרים, ולא במקביל.
מערכות משובצות מחשב חייבות לאתחל את עצמן באופן כמעט מיידי - לדוגמה, המתנה של כדקה כדי שטלוויזיה "תעלה", היא דבר בלתי מתקבל. לכן, הן חייבות שכל מערכת ההפעלה שלהן תהיה ב־ROM או בזיכרון הבזק, כדי שאפשר יהיה להריץ אותה באופן ישיר.

תהליך האתחול במחשב PC סטנדרטי

בהתחלה, המעבד של המחשב האישי מריץ את ההוראות הממוקמות באוגר בזיכרון FFFF0h של ה - BIOS. אוגר זיכרון זה ממוקם קרוב לסוף של זיכרון המערכת. הוא מכיל פקודת קפיצה (jump) שמעבירה את הביצוע למיקום של תוכנת ההתחלה של ה-BIOS. התוכנה מריצה בדיקה עצמית שנקראת Power-On Self Test (או בקיצור POST) - בדיקה כדי לוודא שההתקנים שהמחשב הולך להתבסס עליהם הם תקינים, ואז היא מאתחלת אותם. לאחר מכן, ה-BIOS עובר דרך רשימה מוגדרת מראש של התקנים, עד שהוא מוצא אחד מהם שניתן לבצע ממנו את הליך ה - boot. אם לא נמצא אף התקן כזה, ניתנת הודעת שגיאה, ותהליך ה-boot מופסק. אם ה - BIOS מוצא התקן שניתן לבצע ממנו boot, הוא טוען ומבצע את תוכן ה - boot sector שלו, אשר בכוננים קשיחים הוא ה - Master Boot Record (או בקיצור MBR), ואינו ספציפי למערכת הפעלה מסוימת. ברוב המקרים, ה - MBR בודק את טבלת המחיצות (Partition Table) עבור מחיצה פעילה. אם נמצאת מחיצה פעילה כזו, ה - MBR טוען את ה - boot sector ומריץ אותו. ה - boot sector הזה הוא ספציפי לכל מערכת הפעלה ומערכת הפעלה, אך ברוב מערכות ההפעלה, תפקידו העיקרי הוא לטעון ולהריץ את הגרעין, אשר ממשיך את האתחול, וטוען את מערכת ההפעלה באופן מלא, עד לסיום תהליך האתחול.

אתחול שלא מכונן פנימי

ניתן לאתחל את המחשב גם שלא מכונן פנימי, למשל להעלות מערכת הפעלה דרך דיסק און קי או דרך כונן חיצוני המחוברים למחשב.
אליעזר כרמי

ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
כרמי נולד ברוסיה, ועלה לארץ ישראל ב-1924, בגיל 7.

בצעירותו שירת בצבא הבריטי ולאחר מכן בצה"ל. עם שחרורו החל לתרגם ספרות פופולרית, בתחילה עבור הוצאה פרטית שלו בשם "כרמי את נאור". בשנות השלושים של המאה ה-20 הקים, ביחד עם דוד קרסיק, יעקב רבי ואביעזר גולן, את "הוצאת המאה העשרים" שפירסמה חוברות בלש. הוא כתב תחת שמות העט :א.ב.דן, שולמית עפרוני, ועזר כרמיאלי. לאחר מכן עבור הוצאות אחרות, בפרט הוצאת מ. מזרחי. הוא תרגם מאות ספרים, רובם הגדול שייך לז'אנר הספרות הקלה - בהם ספרים של הרולד רובינס, פרד מסטרד סטיוארט, אליסטר מקלין, אגאתה כריסטי, אדגר וולאס, אדגר רייס בורוז וסופרים רבים אחרים.

תרגומיו לדיימון ראניון היו אהובים עליו במיוחד והתייחדו באופן שבו הצליח להעביר לעברית את עגת הרחוב המיוחדת ששימשה את גיבוריו של ראניון.
רוב תרגומיו היו מהשפה האנגלית, אבל הוא גם תרגם מאיטלקית וספרדית.
אליעזר כרמי נטמן בבית העלמין קריית שאול.
אג'גייהו דיבאבה

ביוגרפיה

דיבאבה נולדה בבקוג'י, מחוז ארסי במרכזה של אתיופיה.

מדליית כסף אולימפית

באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה דיבאבה במדליית כסף בריצת 10000 מטר בתוצאה של 30:24.98 דקות, אחרי סינג הוינה מסין (30:24.36 דקות) ולפני  בת ארצה דררטו טולו (30:26.42 דקות).

שתי מדליות ארד באליפות עולם

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 זכתה דיבאבה בשתי מדליות ארד, בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:42.47 דקות, אחרי אחותה טירונש שקבעה שיא תחרות חדש של 14:38.59 דקות ומסרט דפאר (14:39.54 דקות) ובריצת 10000 מטר בתוצאה של 30:26.00 דקות, שוב אחרי אחותה 30:24.02 דקות וברהן אדרה (30:25.41 דקות). בשתי ריצות אלו, כל המדליות היו של אתיופיה.
פיקוס דה אירופה

גאוגרפיה

לרכס שלושה גושים מרכזיים: אנדרה (Ándara) במזרח, אוריאלס (Urrieles) במרכז ופיקוס דה קורניון (Picos de Cornión), הנקרא גם קובדונגה, במערב. ייחודי לרכס הוא המספר הרב (כ-200) של פסגות גבוהות מ-2,000 מטר המרוכזות בשטח קטן יחסית. הפסגה הגבוהה ביותר היא של טורה דה סרדו (Torre de Cerredo) וגובהה 2,648 מטר. בין הגוש המערבי למרכזי מפריד קניון קרס (Garganta del Cares) שעומקו 1,500 מטר. בערוץ זורם נחל שחלק ממימיו מוטה בתעלה המובילה לתחנת כוח הידרואלקטרית בקמרמניה (Camarmeña).

גאולוגיה

הרכס עשוי כמעט כולו מאבן גיר, שכתוצאה מלחץ קרחוני נוצרו בו נופים קרסטיים.
ברכס נמצאות רבות מהמערות העמוקות ביותר בעולם. העמוקה ביותר, 1,589 מטר, היא מערת טורקה דל סרו (Torca del Cerro).

הפארק הלאומי

הפארק הלאומי "פיקוס דה אירופה", חופף בעיקרו את הרכס ונמצא גם הוא בתחומן של שלוש הקהילות האוטונומיות אסטוריאס, קנטבריה וקסטיליה ולאון. הפארק הוכרז ב-1918, והוא הפארק הלאומי הראשון של ספרד. שטחו כ-650 קמ"ר (נכון לשנת 1995). ב-2003 הוכרז על ידי אונסק"ו כשמורה ביוספרית.