google/wiki40b huggingface dataset:
אתלטיק בילבאו

היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1898 על ידי סטודנטים בסקים ששבו מלימודים בבריטניה, והתאחדה ב-1901 עם קבוצה שהקימו עובדי מכרות ומספנות בריטים שעבדו בעיר. מסיבה זו נקראת הקבוצה בשם האנגלי המקורי שלה, Athletic, עד היום.
הקבוצה שיחקה בליגה הראשונה מאז הקמתה, ומעולם לא ירדה לליגה השנייה (הישג לו שותפות ברצלונה וריאל מדריד בלבד). ייחודה של הקבוצה בכך שמעולם לא רתמה לשורותיה שחקן לא בסקי, ובכך מגבילה מאוד את הכישרונות שיכולים לשחק אצלה. עד לפני מספר שנים גם ריאל סוסיאדד הייתה שותפה לרעיון הלאומיות הבסקית אך רכשה שחקן ספרדי לא בסקי ושברה את המסורת. על פי חוקי הקבוצה, שחקן יכול לשחק בקבוצה גם אם הוא איננו יליד חבל הבסקים בתנאי שהוא נצר למשפחה מחבל הבסקים ויש לו שורשים בחבל זה, בצידו הצרפתי או הספרדי של החבל, או שהוא למד כדורגל בחבל הבסקים, דבר שמתאפשר במועדונים כמו ריאל סוסיאדד, בילבאו אתלטיק, אוסאסונה ודפורטיבו אלבס.
לזכות הקבוצה שלוש הופעות בגביע אירופה לאלופות. בהופעה הראשונה בעונת 1956/1957 הקבוצה הגיעה לשלב רבע גמר והפסידה לקבוצת מנצ'סטר יונייטד. בעונת 1976/1977 הקבוצה הגיעה לגמר גביע אופ"א והפסידה לקבוצת יובנטוס. לזכות הקבוצה הופעה אחת בליגת האלופות, בעונת 1998/1999, אז גברה בסיבוב השני המוקדם על קבוצת דינמו טביליסי מגאורגיה אך בשלב הבתים, בו הוגרלה עם קבוצות יובנטוס מאיטליה, גלאטסראיי הטורקית ורוזנבורג הנורווגית, הקבוצה סיימה במקום האחרון עם ניצחון אחד, שלוש תוצאות תיקו ושני הפסדים והודחה מהמפעל.
אתלטיק בילבאו נחלשה בעשור הראשון של המאה ה-21 ונאלצה להיאבק על מקומה בליגה הראשונה. בעונת 2006/2007 שמרה על מקומה בלה ליגה בזכות ניצחון במחזור הסיום.
בעונת 2011/12 העפילה אתלטיק בילבאו לגמר הליגה האירופית כאשר בדרכה לגמר היא עברה קבוצות חזקות וטובות ממנה כגון: פריז סן ז'רמן, מנצ'סטר יונייטד, שאלקה 04 וספורטינג ליסבון אך במשחק הגמר היא הובסה בידי אתלטיקו מדריד 3-0.
בעונת 2012/13 הוגרלה הקבוצה בשלב הבתים של הליגה האירופית לבית יחד עם אולימפיק ליון מצרפת, ספרטה פראג מצ'כיה ועירוני קריית שמונה הישראלית אך לא הצליחה לשחזר את ההישג מהעונה הקודמת והודחה כבר בשלב הבתים.
בעונת 2013/14 סיימה הקבוצה במקום הרביעי, הישג שהקנה לה כרטיס למוקדמות ליגת האלופות. הקבוצה העפילה לליגת האלופות, והוגרלה עם פורטו, שחטאר דונייצק ובאטה בוריסוב, היא סיימה במקום השלישי והודחה מהטורניר. בשנת 2015 סיימה הקבוצה במקום השביעי, והגיעה לגמר גביע המלך, בו הפסידה לברצלונה בתוצאה 4-1. בעקבות ההעפלה לגמר, השתתפה בילבאו בסופר קאפ הספרדי, בו ניצחה את ברצלונה 5-1 בסיכום שני המשחקים. זהו התואר הראשון של הקבוצה משנת 1984.
חיים קיוה

ביוגרפיה

חיים קיוה נולד בכפר דלוטובן שבגרמניה (פרוסיה המזרחית) בשנת 1912, ללואיס קיוה וליוהנה לבית טולר, במשפחה יהודית מתבוללת בעלת פונדק וחוות סוסים. בנעוריו עבר לגור בברלין, וסיים שם את בית הספר הריאלי. בשנת 1934 עלה לארץ ישראל עם "עליית הנוער". משנה זו היה חבר קיבוץ נען, והחל לצייר כאוטודידקט. נושאי ציוריו: דיוקנאות חברי הקיבוץ, נופי הקיבוץ וכדומה. בשנות ה-40 היה חבר ב"הגנה", ובשנת 1947 נאסר על ידי הבריטים בעקבות "השבת השחורה" ברפיח, ושם רשם את סדרת רישומי הפחם שלו מהווי חיי אסירי המחנה. בשנת 1948, במלחמת השחרור, היה מפקד פלוגה בחטיבת גבעתי. בשלהי שנות ה-40 עיצב תפאורות ותלבושות להצגות תיאטרון. בשנת 1950 הציג את תערוכת היחיד הראשונה שלו בגלריה לאמנות כ"ץ בתל אביב.
בשנת 1951 נסע לפריז לצייר באקדמיה גראנד שומייר, והציג ב"לה גאלרי" ברח' הסיין. בשנת 1953 הדריך קיוה בסמינרים לרישום וציור של ההתיישבות העובדת בקיבוץ נען ביחד עם יוסף זריצקי ואביגדור סטימצקי, ולאחר מכן ניהל את הקורסים לבדו. בשנים 1953-59 השתייך לקבוצת "אופקים חדשים", והציג בתערוכות של הקבוצה. בשנים 1959–1969 התגורר לסירוגין בפריז ובבת ים. בתקופה זו ניהל את מוזיאון בת ים, השתתף בתערוכות יחיד ובתערוכות קבוצתיות: באנטוורפן, בפריז (סלון לאמנות חדישה), בשטוטגרט (גרמניה), בסטראסבורג (צרפת), בבריסל (מוזיאון לאמנות חדשה), בניו יורק (המוזיאון היהודי), בברמן (גלריה וידמן), בלוקסמבורג (גלריה הורן) ובדיסלדורף (גלריה די בריקה). בשנת 1969 השתתף ב"סאלון ראליטה נובל" בפריז ובפסטיבל לציור בקאן-סיר-מר, זכה בפרס ראשון באגף של הציירים הישראליים). בשנים אלה המשיך להשתתף גם בתערוכות של "אופקים חדשים" בישראל.
בשנת 1969 השתקע קיוה בבת ים, והפך למורה בכיר ומוערך במחלקה לאמנות ב"בצלאל" בירושלים, במכון לאמנות על שם אבני בתל אביב ובמכון לאמנות פלסטית בבת ים.
בשנת 1974 זכה לתערוכה רטרוספקטיבית במוזיאון תל אביב ע"ש הלנה רובינשטיין.
בשנת 1982 הציג תערוכת יחיד במוזיאון ישראל בירושלים.
חיים קיוה נפטר בשנת 1983 בבת ים.
בין תלמידיו: אורי ליפשיץ, שמעון אבני, אריה אזן, דניאל פרלטה ורבים אחרים.
היה נשוי לתרצה, ולזוג שלושה ילדים: מונה, יואב ואמיר.
עבודותיו נמצאות באוספים פרטיים וציבוריים בארץ ובחו"ל.
על חיים קיוה מעיד גדעון עפרת:
אמן מפתיע חיים קיוה, אמן שחש בחוש נדיר את הדופק האמנותי המתהווה וידע לנוע עם תנודותיו, אך אמן שגיבש ובנה בעקביות את עצמיותו מתוך התנודות, כמו יצירה מוזיקלית. אמן מפתיע חיים קיוה. אמן שידע להשתלב בסביבה אמנותית קרוב לראש המחנה, אך גם אמן שמרד ללא הרף במסגרותיו המושגות. הוא הרים דגלים, אך גם ידע שלא להשתעבד לדגל ולמרוד בו. לכן, סיפורו של קיוה הוא סיפור על כיבושי אוונגרדים שונים ורבים, אך גם סיפור של אמן מבודד ואמיץ שלא הקים לו חצר, גם אם הירבה ללמד, לא הייתה בו שמרנותו של זה (אפילו הוא אוונגרדיסט) היושב על זרי הדפנה וצובר עוצמה חברתית.
קיוה יצר אחדויות ודחה אותן בהעלם אחד.... קיוה נמשך אל קו, רק כדי לשבור אותו ולאחדו עם קוויו האחרים. כמו ציוריו – הפורצים, שוברים, מפתיעים, אך בונים אחדות והרמוניה בהשטחה הגדולה והמחייבת. תיזה-אנטיתזה-סינתיזה הוא עיקרון הוא הבונה את קיוה האמן...
— גדעון עפרת, חיים קיוה, הוצאת קורן ירושלים, 1989.
קווין ברמייסטר

ביוגרפיה

בשנת 1982 הקים את חברת Ozisoft אשר עסקה בפיתוח משחקי וידאו, ובשנת 1991 נמכרה החברה. בשנת 1992 הקים את Sega Ozisoft יחד עם חברת סגה. החברה נמכרה בשנת 1999 לחברת Infogrames. בשנת 1994 הוא הקים בסידני פארק שעשועים בשם סגה-וורלד, אשר נסגר עקב מחסור במבקרים בשנת 2000.
בשנת 2001 רכש את חברת קאזה אשר ייצרה תוכנת שיתוף קבצים פופולרית. החברה הפסידה במאבקיה המשפטיים בנושא זכויות יוצרים ונאלצה לשלם כ-150 מיליון דולרים. ברמייסטר היה מהמשקיעים המייסדים של סקייפ ומכר את חלקו בחברה ל-eBay.
בשנת 2011 חבר לאיש העסקים רמי לוי במטרה להציע הצעת רכישה לחלקים משכונת נוף ציון במזרח ירושלים כנגד הצעתו של איש העסקים הפלסטיני בשאר אל-מסרי. בשנת 2011 הוא הציג את תוכנית "Jerusalem 5800", שמטרתה להפוך את ירושלים למרכז תיירותי עולמי בטווח של 30 שנה.
בצלאל בזק

בצלאל בָּזָק (ביז'ינסקי) (ח' בשבט ה'תרנ"ח, 31 בינואר 1899 – י"א בכסלו ה'תשל"ה, 25 בנובמבר 1974) היה פעיל ציבורי בולט בציונות הדתית.

ביוגרפיה

נולד בוולוצלבק שבפולין למשה ביז'ינסקי ולחיה. הוא קיבל חינוך מסורתי בחדר ובישיבה. השכלה כללית רכש מפי מורים פרטיים.
מנעוריו היה פעיל ב"צעירי מזרחי" בעירו וולוצלבק וכן בחינוך הדתי ובקרן היסוד. במשך הזמן נבחר כחבר מועצת המזרחי ומועצת הפועל המזרחי בפולין. בשנת ה'תרפ"ד נשא לאשה את שושנה, ובשנת 1925 עלה עמה לארץ ישראל וקבע את מושבו בירושלים. בשנת 1934 היה מראשי סיעת "אל המקור" של הפועל המזרחי.
בזק כיהן כחבר מועצת ההסתדרות של הפועל המזרחי בירושלים וחבר נשיאות המרכז של הסתדרות הפועל המזרחי בארץ ישראל. היה חבר אספת הנבחרים, החל מהאסיפה השנייה, מטעם הפועל המזרחי וחבר הועד הלאומי. בתקופת המאבק, בשנת תש"ז (1947), שימש כמ"מ חבר הנהלת הוועד הלאומי.
השתתף בקונגרסים הציוניים החל מהקונגרס הי"ב (פרט לקונגרס הי"ד) ולאחר מכן חבר נשיאות הוועד הפועל הציוני.
היה יו"ר ועדת הבחירות במחוז ירושלים לכנסת הראשונה; חבר המועצה ליד המושל הצבאי למחוז ירושלים בתקופת מלחמת השחרור.
שימש במשך שנים כמזכיר הכללי של המרכז העולמי של הפועל המזרחי, גזברו של המרכז ובשנים האחרונות לחייו יו"ר בפועל ויושב ראש "מפעל התורה למען הישיבות בארץ ישראל". היה חבר המועצה הדתית בירושלים מייסודה בשנת 1936.
פרסם מאמרים בעיתונים: "המזרחי", "קדם" (שהופיע בפולין), "התור", "נתיבה" ו"הצופה". ערך את קובץ "נירותינו" שהופיע בוולוצלבק. פרסם קובץ על הפועל המזרחי בארץ ישראל בהוצאת צעירי המזרחי, ניו יורק תרפ"ז.
לאחר מותו, ב-1974, הובא למנוחות בבית הקברות סנהדריה. עיריית ירושלים קראה על שמו את הרחוב המקשר בין שכונת ניות וגבעת מרדכי.
שירות הביון החשאי האוסטרלי

היסטוריה

ב-13 במאי 1952 במועצה שכינס ראש הממשלה האוסטרלי רוברט מנזיאס הוחלט להקים את ASIS ועפ"י סעיף 61 בחוקת הקהילייה האוסטרלית, מונה אלפרד דיקין ברוקס למנכ"ל הסוכנות. במשך תקופה של שני עשורים, נותר הארגון בלתי ידוע לציבור.
חשיפת הארגון בתקשורת התרחשה ב-1 בנובמבר 1972, כאשר הדיילי טלגרף האוסטרלי דיווח על גיוס סוכנים ל-ASIS היישר מהאוניברסיטאות למבצעי ריגול באסיה. בעיתון "The Australian Financial Review" נחשפה קהילת המודיעין האוסטרלית כולה - הארגון האוסטרלי למודיעין וביטחון (ASIO), שירות הביון החשאי האוסטרלי (ASIS), ארגון הביון המשולב (JIO) - ארגון הביון הצבאי שהפך לארגון הביון של משרד ההגנה האוסטרלי (DIO), חטיבת האותות של משרד ההגנה האוסטרלי (DSD) שהפכה למינהל אותות והיא בעצם שירות מודיעין אותות. כמו כן נחשף גם קיומה של ONA - משרד הערכות הלאומיות במשרד ראש הממשלה האוסטרלי.
קסאלפיניים

מאפיינים

במשפחה כ-150 סוגים וכ-2500 מינים של צמחים בעלי פרחים. בני המשפחה הם עצים או שיחים. עליהם של רוב המינים מנוצים פעם אחת, חלקם מנוצים פעמיים, ומיעוטם תמימים. בבסיס העלה צומחים בדרך כלל שני עלי לוואי. הפרחים בלתי נכונים: בעלי חמישה עלי כותרת, כשהגדול שבהם, המכונה מפרש, עטוף בשאר עלי הכותרת, שלא כמו בפרפרניים בהם המפרש הוא העלה החיצוני. זהו ההבדל העיקרי בין הפרחים הקסאלפיניים לפרחי הפרפרניים הדומים להם מאוד. בפרחים ישנם גם חמישה עלי גביע, לרוב עשרה אבקנים - לעיתים מופרדים ולעיתים מאוחים, ושחלה הנמצאת מעל עמוד העלי. הפרי הוא תרמיל מוארך, הזרעים עשירים ביותר בחלבונים, בעיקר בעוברים. 
תפוצתה של המשפחה היא באזורים הטרופיים והסובטרופיים בשני חצאי הכדור. רוב הסוגים צומחים בעולם הישן, ורק כשנים עשר סוגים צומחים בעולם החדש.
שמה של המשפחה, קרוי על שם הסוג קסאלפיניה, שקיבל את שמו לזכרו של בוטניקאי איטלקי מהמאה ה-16.
בצמחיית הבר בארץ ישראל מיוצגת המשפחה על ידי שלשה סוגים בלבד: כסיה - בה שני מינים מדבריים, נדירים יחסית בישראל, חרוב - עץ נפוץ בחורשים הים תיכוניים וכליל החורש - עץ הצומח בחורשים באזורי ההר.
לרבים מבני משפחת הקסאלפיניים נודעת חשיבות כלכלית רבה. תרמילי החרוב משמשים למספוא ולמאכל, הקסאלפיניה משמשת להפקת צבע ולשימוש בעצתה המשובחת, הכסיה, והתמרינדי משמש להכנת משקה. מינים אחרים משמשים כעצי נוי פופולריים, מהם נפוצים בגינות הנוי בישראל בוהיניה, צאלון, שלטית ועוד.
שמה של הארץ ברזיל נגזר ממין העץ Caesalpinia echinata הוא עץ ברזיל.
Inversion of control

דוגמאות

public class ServerFacade {
public <K, V> V respondToRequest(K request) {
if (businessLayer.validateRequest(request)) {
DAO.getData(request);
return Aspect.convertData(request);
}
    
return null;
}}
מתווה בסיסי זה ב-Java מדגים קוד הפועל על פי מתודולוגיית היפוך השליטה. עם זאת, חשוב לשים לב לכך ש-ServerFacade מתבסס על הרבה הנחות אודות הנתונים המוחזרים על ידי ה-(Data Access Object (DAO. אף על פי שייתכן כי הנחות אלה הן תקינות בזמן מסוים, הן יוצרות צימוד בין המימוש של ServerFacade למימוש של DAO. תכנון היישום בצורה של היפוך שליטה יעביר לגמרי את השליטה לאובייקט ה-DAO. נקבל את הקוד הבא:
public class ServerFacade {
public <K, V> V respondToRequest(K request, DAO dao) {
return dao.getData(request);
}}
דוגמה זו ממחישה את העובדה שהצורה בה המתודה respondToRequest מתוכננת קובעת האם יהיה שימוש בהיפוך שליטה. הצורה שבה משתמשים בפרמטרים מגדירה את היפוך השליטה. דבר זה דומה לסגנון העברת המסרים שמשמש בכמה שפות תכנות מונחות עצמים.

ממשקי תכנות יישומים המשתמשים בהיפוך שליטה

SAX הוא דוגמה לממשק תכנות יישומים (API) אשר משתמש בהיפוך שליטה בכל מקום (לאחר אתחול). באופן כללי SAX יעיל יותר מ-DOM, אבל לעיתים קרובות DOM נחשב לנוח יותר לתכנות בגלל שהוא לא מחייב שימוש בהיפוך שליטה.
שחפית כהה

תיאור

שחפית בגודל בינוני בצבעי שחור ולבן אופייניים. לשחפית הכהה כנפיים וזנב ארוכים. אורך גופה 35–45 סנטימטרים, אורך הכנף 29 סנטימטרים, מוטת כנפיים 80–95 סנטימטרים ומשקלה 170–190 גרם.
צבע גבה של השחפית שחור, וגחונה לבן. כיפת הראש שחורה עם מצח לבן, כשקו שחור משורטט מהמקור לעיניים. זנב ממוזלג מאוד בצבע שחור, למעט נוצות הקצה הלבנות. רגלים ומקור שחורים כשקצה המקור משונן. קשתית העין בצבע חום כהה. פרט להתנהגות בעת החיזור קשה להבדיל בין הזכר לנקבה.
דומה לשחפית רסן (Sterna anaethetus), אך גדולה ממנה וכהה יותר בגבה, כמו כן אין לשחפית הכהה גבות לבנות ודפוס תחתית הכנף האופייניים לשחפית הרסן.

תפוצה

השחפית הכהה היא עוף נודד. תפוצת השחפית הכהה משתרעת באזורים טרופיים בכל האוקיינוסים, עם חדירת מה לאזורים סובטרופיים. השחפית הכהה מזדמנת לעיתים נדירות לראש מפרץ אילת בחודשים יולי-אוגוסט, לעיתים בלהקות קטנות. השחפית היא אורחת נדירה במערב אירופה. מחוץ לעונת הקינון היא נודדת ברחבי הרצועה הטרופית של האוקיינוסים, בעיקר במים עשירים בפלנקטון המהווה את המזון לטרף העיקרי של השחפית דגים ודיונונים. זוהי השחפית הפלגית ביותר (כלומר שבית גידולה העיקרי הוא מרחבי הים הפתוח) ולעיתים היא עוקבת אחר ספינות בלילה.

מזון

עיקר מזונה של השחפית הכהה הם דגים ודיונונים, כמו כן סרטנים, לעיתים חרקים ואשפה המושלכת מאוניות. שיטת הצייד העיקרית של השחפית היא לעוף סמוך לפני המים כשראשה ומקורה נוטה כלפי מטה, ומשהיא מבחינה בטרף היא מרחפת-מרפרפת, וברגע המתאים צונחת-צוללת אנכית, תופסת את הטרף ובולעת אותו תוך מעוף. דגים מעופפים נלכדים באוויר. השחפית אינה מסוגלת לשחות ולעיתים רחוקות נצפתה כשהיא נחה על פני המים, שכן נוצותיה אינן חסינות ממים. ניזונה בלילה מדגי מים עמוקים המתקרבים לפני המים רק בחשכה.

קינון

השחפית הכהה מקננת כל השנה במקומות מסוימים, או בעונה מסוימת במקומות אחרים. בדרך כלל במושבות גדולות ואף גדולות מאד, כשלעיתים זוגות בודדים מיישבים אזורים חדשים. השחפית נוהגת לקנן באיי אלמוגים, או באיים סלעיים באזור הטרופי. רוב אתרי הקינון הם על אדמה חולית שטוחה או עם מעט צמחייה. השחפית מעדיפה מקום מסתור מתחת לצמחייה במקומות בה היא קיימת. הקן הוא גומה חפורה בקרקע בה היא מטילה ביצה אחת בלבד שצבעה לבן מנומר. זמן הדגירה 28–30 יום. שני ההורים משתתפים בדגירה.
פלומת האפרוח חומה עם כתמים מפוזרים בגוון חום כהה. האפרוחים הופכים עצמאים אחרי 55–60 יום. השחפית מתחילה לקנן בגילאים 6–8 שנה. אורך חייה עד 35 שנה.
פארק אדמית

גאוגרפיה

הגישה לפארק היא מכביש 8993, כקילומטר מערבית לכניסה לקיבוץ אדמית. את הפארק מקיפה דרך אספלט חד סיטרית.
הקרן הקיימת שיקמה את היער הטבעי של עצי אלון, אלה וחרוב ונטעה עצי בוסתן, ארזים, עצי מחט וערוגות בושם.
במרכז הפארק נמצאת חורבת אדמית ובה נמצאו חרסים המעידים על רצף התיישבות שראשיתו בתקופת הברונזה התיכונה וסיומה בתקופה העות'מאנית. במקום שרידי מבנים של הכפר הערבי "אידמית" ששכן שם. ליד החורבה נמצא חניון "מצפור האורן" - מצפור נוף על שם טייס חיל האוויר ניר שומרוני שנהרג בתאונה בעת טיול במצוקי נחל בצת.
בדרום הפארק הוקם חניון גדול הנקרא "חניונוף" וממנו יש נקודות תצפית על נחל בצת ויישובי הגליל המערבי. ממנו יוצא שביל מסומן, "שביל אמיר", על שם סגן-אלוף אמיר מיטל, מפקד גדוד ברק של חטיבת גולני שנפל במבצע כחול וחום בלבנון ב-1988. השביל המסומן מגיע ל"תצפית אמיר", 150 מטר מעל נחל בצת ומשם למערת קשת. במקום נסלל שביל מונגש, המתאים לנכים בכיסאות גלגלים ומתפתל מהחניונוף עד למערת קשת.
בחניון הוקם מצפור על שם אהוד גולדווסר ואלדד רגב, שנפלו בתקרית חטיפת חיילי צה"ל בגבול לבנון. ליד המצפור הוקמו שני עמודי זיכרון ובהם סיפור חייהם. לאחר מספר שנים נוספו שלושה עמודי זיכרון לחיילים אייל בנין, שני תורג'מן וואסים נזאל שנפלו באותה תקרית, שבעקבותיה פרצה מלחמת לבנון השנייה. במקום ישנה לוחית זיכרון ובה פרטי האירוע.
כוס אולד פאשן

כוס אולד פאשן, ידועה גם בשם לוו בול (Lowball), היא כוס המשמשת בעיקר להגשת משקאות חריפים נקיים, כוס אולד פאשן מסוגלת להכיל בין 200–300 מיליליטר נוזל. נהוג להגיש בה משקאות איכותיים שרוצים ליהנות מהטעם, מהארומה ומהצבע שלהם.
פמלה גיי

קריירה

גיי קיבלה תואר ראשון באסטרופיזיקה מאוניברסיטת המדינה של מישיגן בשנת 1996, היא עשתה את התואר השני שלה ברוסיה בתוכנית חילופי סטודנטים ואת הדוקטורט שלה באסטרונומיה קיבלה מאוניברסיטת טקסס באוסטין בשנת 2002. גיי משמשת כעמיתת מחקר באוניברסיטת דרום אילינוי, אדוארדסוויל. היא בדירקטוריון של האגודה האמריקאית לצופי כוכבים משתנים ופעילה בוועדת החינוך. גיי מפעילה את הפודקאסט הפופולרי אסטרונומיקאסט בנושא אסטרונומיה ביחד עם פרייזר קיין.
גיי הייתה אחת מיושבי הראש של שנת האסטרונומיה הבינלאומית ב-2009.

חיים אישיים

גיי נשואה וחיה עם בעלה בדרום אילנוי. היא חובבת סוסים.
פעולת החבלה במסילת הברזל הטורקית לקסיימה

רקע היסטורי

החל משנת 1915 התחוללו קרבות בחצי האי סיני בין כוחות האימפריה העות'מאנית לבין הכוחות הבריטים על השליטה על תעלת סואץ. על מנת לתמוך, לוגיסטית, בכוחותיהם סללו הטורקים מסילת רכבת שהחלה במסילת השומרון ונמשכה דרך ראש העין, לוד, ואדי צראר, באר שבע עד ניצנה שם הוקם מרכז לוגיסטי גדול.
בעקבות הניצחונות הבריטים במערכה על תעלת סואץ (פברואר 1915 ואפריל 1916), בקרב רומני (אוגוסט 1916), בקרב מגדבה (דצמבר 1916) ובקרב רפיח (ינואר 1917) נסוגו הכוחות הטורקים מצפון סיני והכוחות הבריטים נערכו לכיבוש ארץ ישראל אולם הכשלונות בקרב עזה הראשון (מרץ 1917) ובקרב עזה השני (אפריל 1917) עצר את התקדמות הכוחות הבריטים.
סוויש

סוויש (באנגלית: swish) הוא משחק קלפים המערב חשיבה מחוץ לקופסה. המשחק מבוסס על משחק הקלפים סט. המשחק נקרא כך מכיוון שמטרת המשחק היא לקלוע "כדורים" לתוך "סלים", כמו שבכדורסל "סוויש" הוא קליעה לסל בלי שהכדור ייגע בלוח או בטבעת של הסל.

תיאור המשחק

משחק קלפים זה מתחיל בפתיחת 16 קלפים. על כל קלף מצוירים טבעת ועיגול בשני מקומות שונים על פני הקלף, יתר הקלף שקוף. השחקנים צריכים למצוא סטים של קלפים, המכונים ביחיד "סוויש", שניתן לשים אחד על השני בצורה שבה בכל טבעת יהיה עיגול באותו צבע ללא טבעות או עיגולים מיותרים. סוף המשחק הוא כשהקופה נגמרת והמנצח הוא השחקן עם המספר הרב ביותר של קלפים.
אלנה לוקאוסקיינה

קריירה בשחמט

משנות ה-1930 עד שנות ה-1950 המוקדמות הייתה ידועה בתור אחת החזקות שבין שחקניות השחמט בליטא. לפני המלחמה השתתפה בתחרויות שחמט תחת שם משפחתו של בעלה הראשון. ב-1938 זכתה באליפות השחמט הליטאית לנשים. בשנת 1939 השתתפה באליפות העולם בשחמט לנשים בבואנוס איירס וזכתה במקום ה-18 (בטורניר ניצחה ורה מנצ'יק). אחרי מלחמת העולם השנייה המשיכה להשתתף בתחרויות שחמט. ב-1948 ייצגה את ליטא בנבחרת ברית המועצות בשחמט. ב-1949 זכתה שוב באליפות ליטא לנשים בשחמט. לאחר מכן הייתה שלוש שנים ברציפות הזוכה במדליית הארד בטורניר זה (1950, 1951, 1952).

חסידי אומות העולם

באביב 1944, אלנה ובעלה השני מיקאס לוקאוסקאס (1911-1996) הצילו שני ילדים יהודים. לפני המלחמה, אביהם של הילדים היה הבעלים של בית הדפוס שבו עבד מיקאס. האב, שמעון יוסלביץ, נספה בעת חיסולו של גטו קובנה, ואמם לאה נכלאה במחנה שטוטהוף. בסוף המלחמה שבו שני הילדים ששרדו אל אמם, ששרדה אף היא. ב-2006, הוכרו אלנה ובעלה מיקאס לוקאוסקאס על ידי יד ושם בתור חסידי אומות העולם.
ג'ון גרנט

קריירה מוזיקלית

גרנט נולד בבוצ'אצ'אן, מישיגן וגדל בפארקר, קולורדו שבארצות הברית. הוא למד גרמנית ורוסית בגרמניה והיה סולן להקת הצארז משנת 1994 ועד 2006. גרנט נדד בין ניו יורק, לונדון, ברלין וכיום מתגורר באיסלנד עם בן זוגו.
גרנט שב לבצע ולהפיק מוזיקה ב-2010 והוציא את אלבום הסולו הראשון שלו Queen of Denmark. האלבום הוקלט בשיתוף עם להקת הפולק רוק האמריקאית מידלייק ויצא תחת חברת התקליטים Bella Union, דרכה הוצאו לאור אלבומי להקת הצארז. האלבום מתאר את תקופת מאבקיו בהתמכרות לאלכוהול וסמים ואת ההכרה בהיותו הומוסקסואל. האלבום נבחר כאלבום הטוב ביותר לשנת 2010 על ידי מגזין המוזיקה הבריטי MOJO.
אלבומו השני Pale Green Ghosts ראה אור במרץ 2013 וזכה באלבום השנה לשנת 2013 מטעם חברת התקליטים הבריטית ראף טרייד. האלבום מצטיין באירוניה באמצעות עיסוק בתכנים אישיים, ביניהם יחסים שבינו לבינו ואבחונו של גרנט כנשא איידס, ועטיפת תכנים אלו בהגשה ומלודיה פופית. בהמשך הועמד גרנט לתואר אמן הסולו של השנה בתחרות פרסי המוזיקה Q award, כאמן הסולו של השנה בטקס הבריטס וכן כאיש השנה של מגזין הגייז הבריטי Attitude.
גרנט תרגם וסייע בהפקת האלבום של הזמר-יוצר האיסלנדי אסג'יר מאיסלנדית לאנגלית (באנגלית: In the Silence) אשר יצא לאור באוקטובר 2013 וכן הופיע בקליפ של הסינגל King and Cross, מתוך אותו אלבום, שזכה להכרה מחוץ לתחומי איסלנד. ב-2014 היה שותף בכתיבת הפתיח האיסלנדי לתחרות התחרות הזמר של האירוויזיון. בהמשך אותה שנה השתתף בשיר The Feast of the Broken Heart של הפרויקט Hercules and Love Affair. 
אלבומו השלישי Grey Tickles, Black Pressure יצא באוקטובר 2015. משתתפת בו, בין השאר, הזמרת האמריקאית אמנדה פאלמר. 
ב-2012, במהלך הופעה בלונדון עם הפרויקט Hercules and Love Affair, הודיע גרנט כי הוא נשא איידס. 
בנובמבר 2013 הופיע גרנט במועדון הבארבי בתל אביב באמצעות חברת ההפקות נרנג'ה.
אלבומו הרביעי Love is Magic יצא באוקטובר 2018 ונכנס למצעד 20 האלבומים הכי טובים בבריטניה.
פיאט פנדה

פיאט פנדה (באיטלקית: Fiat Panda) היא מכונית סופר מיני המיוצרת באיטליה על ידי חברת פיאט משנת 1980. עד היום, נמכרו כ-6,500,000 יחידות בשלושת דורות הייצור. הפיאט פנדה הוצגה לראשונה בתערוכת הרכב בז'נבה במרץ 1980, כשכוונת המתכננים הייתה לייצר רכב קומפקטי, זול, וקל לשימוש ולתחזוקה.
פיאט פנדה זכתה לתואר "רכב השנה" בתחרות מכונית השנה באירופה לשנת 2004. בשנת 1981 הגיעה הפנדה למקום השני בתחרות, לאחר שהפורד אסקורט זכתה במקום הראשון.

פיאט פנדה דור ראשון

(יוצרה עד מאי 2003)

מקום שני בתחרות מכונית השנה באירופה לשנת 1981

במקום הראשון זכתה הפורד אסקורט, עם 326 נקודות. הפיאט פנדה הגיעה למקום השני עם 308 נקודות, ולמקום השלישי הגיעה האוסטין מטרו עם 255 נקודות.

"רכב השנה" בתחרות מכונית השנה באירופה לשנת 2004

פיאט פנדה זכתה במקום הראשון עם 281 נקודות, מאזדה 3 הגיעה למקום השני עם 241 נקודות ופולקסווגן גולף הגיעה למקום השלישי עם 241 נקודות.
שיר

שיר אותה כיחידה מובחנת העומדת בפני עצמה, בעלת מאפיינים ייחודיים ומוגדרים של גובה צלילים, צורה ותבנית. לרוב, מילות השיר נכתבות במיוחד ללחן, אך ישנם מקרים בהם מלחינים שירי משוררים קיימים.
Drone Dome

Drone Dome היא מערכת הגנה אווירית נגד רחפנים וכלי טיס זעירים שפותחה ומיוצרת על ידי חברת רפאל - מערכות לחימה מתקדמות הישראלית. זוהי מערכת מתקדמת ליירוט רחפנים באמצעות גילוי, זיהוי, עקיבה ונטרול באמצעות לייזר של רחפנים עוינים המופעלים באזורים אסורי-טיסה.
מערכת Drone Dome כוללת את מערכת Sky Spotter, שמשתמשת באמצעים אלקטרואופטיים, לאתר ולאכן עצמים מעופפים זעירים בהם רחפנים, טיסנים ועפיפוני תבערה.
ביוני 2018 דווח שהמערכת נכנסת לשירות בצה"ל.
בדצמבר 2018 דווח כי מערכת מסוג זה הוצבה בנמל התעופה לונדון גטוויק לאחר שרחפנים בלתי מזוהים גרמו להשבתת נמל התעופה במשך 36 שעות .
MG34

פיתוח

המקלע MG-34 פותח על ידי חברת ריינמטאל (Rheinmetall-Borsig) לפי הזמנת הצבא הגרמני. המטה הכללי של צבא גרמניה דרש לקבל מקלע רב שימושי - מקלע שיכול לשמש גם כנשק כיתתי (מקלע קל) וגם כנשק פלוגתי (מקלע בינוני). המקלע MG-34 שפותח לפי הזמנה הוא מקלע אחיד הראשון בעולם. המקלע נכנס לשימוש בצבא הגרמני בשנת 1934, מכאן שמו MG-34 (שתי האותיות הראשונות בשם הן קיצור של המילה "מקלע" בגרמנית - Maschinengewehr).

משתמשים

מקלע זה שימש את יחידות חיל רגלים של הוורמאכט בשנים 1934 - 1942, אז הוחלף במקלע חדיש יותר, ה-MG42 בעקבות מחירו הגבוה. המקלע הורכב גם על טנקים, שריוניות ונגמ"שים. כמו כן הייתה גם גירסת הנ"מ (נגד מטוסים) של המקלע.
בנוסף לצבא הגרמני סופק מקלע זה גם לבעלות הברית של גרמניה הנאצית (רומניה והונגריה).
מקלעי MG-34 נקנו על ידי שליחים של ההגנה בצ'כוסלובקיה לפני קום המדינה. מקלע זה נכנס לשימוש סדיר בצה"ל תחת השם מגל"ד - מקור השם הוא בצירוף האותיות מ.ג. (כמו בשם הגרמני - MG) עם ראשי התיבות ל"ד המציינים בגימטריה את המספר 34. המקלע היה בשימוש סדיר ביחידות חיל רגלים בצה"ל עד סוף שנות ה-50 של המאה העשרים, כאשר הוחלף במקלע מאג. מקלעי מגל"ד הועברו ליחידות הגנה מרחבית.
חיים בן-צבי

חייו

חיים בן-צבי נולד ב-1 ביולי 1906, בעיירה סמיילה שבדרום-מערב רוסיה (כיום באוקראינה).
בשנת 1924 עלה לארץ ישראל עם הוריו ואחיו הקטנים, לאחר שאחד מאחיו הגדולים עלה כבר קודם, בתקופת העלייה השנייה. בן-צבי עבד זמן מה כפועל בבית החרושת "נשר" בחיפה, ועוד באותה שנה הצטרף לקיבוץ עין חרוד. בן-צבי שאף לעבודה חלוצית בעוד הוריו התבססו כעירונים. אמו נפטרה בטבריה ואביו במנחמיה, אך המאורעות שהחלו ב-1936 מנעו ממנו להגיע ללוויותיהם.
באוגוסט 1928 עזב את הקיבוץ בגלל חלוקי דעות אידאולוגיים על אופי הקיבוץ, כי העדיף חיי מושב עובדים. במשך יותר משנה עבד כפועל במקומות אחדים, בהם בייבוש ביצות כבארה (סביב מעיינות התנינים), והצטרף לארגון ג'-העמק, ששאף להקים מושב עובדים.
בינואר 1930 עלה בן-צבי לעמק חפר בתוך קבוצת "עשרים הראשונים", שהיו חברי שני ארגונים. הקבוצה ייבשה את הביצות והכשירה לחקלאות את קרקעות העמק. באביב 1933 השתתף בייסוד המושב כפר ויתקין שבעמק חפר. עסק גם בפעילות ציבורית בתוך קבוצת "עשרים הראשונים" ובמושב כפר ויתקין. משנת 1934 עמד בראש ועד גוש יישובי עמק חפר. במאי 1940 הוכר ועד הגוש על ידי הממשלה הבריטית כמועצה מקומית-אזורית, הראשונה בארץ. המשימות הציבוריות הבולטות, בהן השקיע את מלוא מרצו, היו: ביסוס היישובים שהוקמו, במיוחד בגלים שלאחר ייבוש הביצות ובעקבות הקמת המדינה; הגנת היישובים; הקמת מפעל המים האזורי עם חברת מקורות; הקמת בתי ספר אזוריים ובמיוחד בית הספר התיכון האזורי; קידום הפיתוח החקלאי והתיעוש; נושאי חברה תרבות ורווחה; ולבסוף ההתקשרות עם עיריית נתניה לשם הקמת המפעל לטפול בקולחי העיר והשבתם להשקיה חקלאית. עד שהזקין היה חבר כפר ויתקין והחזיק משק חקלאי בו עבד פיזית במקביל לפעילותו הציבורית. בשנת 1976 עבר לגור בחופית.
חיים בן-צבי עמד בראש המועצה מיום היווסדה ועד לפרישתו בשנת 1975 – נבחר שמונה פעמים ברצף לתפקיד זה – פרט לתקופה של ארבע שנים בעת מלחמת העולם השנייה, שבהן שירת כחייל ביחידות הארץ-ישראליות של הצבא הבריטי והבריגדה היהודית. השתתף בקרבות באיטליה, בהם המערכה על נהר סניו. מסיום המלחמה ועד לשחרורו מן הצבא הבריטי השתתף בפעולות העפלה.
בשנת 1933 נשא לאישה את שרה לבית חסין, שילדה את אריה ונפטרה בשנת 1938. בשנת 1940 נשא את צביה לבית פינקלשטיין, שילדה את אברהם, את נעמי ואת ורד. חיים בן-צבי זכה לראות שמונה נכדים ונפטר בשביעי של פסח תשמ"ה (1985), בגיל 79. אלמנתו צביה נפטרה בשנת 2007. גן התעשייה שבעמק חפר קרוי על שמו של חיים בן צבי.