The Black Keys

היסטוריה

דן אורבך ופטריק קרני נפגשו לראשונה בילדותם כאשר גרו באותה שכונה באקרון, אך הפכו לחברים רק בשנות העשרה שלהם בעזרת חבר משותף.
אחרי שסיימו את בית הספר התיכון, שניהם למדו זמן קצר באוניברסיטה של אקרון. בשנת 2001, לאחר נשירתם מהלימודים, אורבך וקרני החלו לנגן יחד כלהקה ואף להקליט סקיצות. אחת הסקיצות שהקליטו זיכו אותם בהצעה להצטרף לחברת תקליטי אינדי קטנה מלוס אנג'לס בשם Alive. תחת חסות הלייבל הם הוציאו את אלבום הבכורה שלהם שנקרא "The Big Come Up", ששילב שירים מקוריים, שיר בלוז רוק וגרסת כיסוי לשיר הרוק הפסיכדלי של הביטלס "She Said, She Said". על אף שהאלבום כמעט ולא נמכר, הוא משך תשומת לב מצד מבקרים וחברות תקליטים, והלהקה חתמה בחברת התקליטים Fat Possum Records, המתמחה באומני בלוז.
בנובמבר 2002, תוך מספר ימים מיום החתימה בחברה החדשה, הקליטה הלהקה את אלבומם השני "Thickfreakness". האלבום הוקלט במרתפו של קרני, תוך 14 שעות בלבד. האלבום יצא לחנויות באפריל 2003 וקיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים.
מגזין טיים דירג את האלבום כשלישי הכי טוב של אותה שנה.
בשנת 2004, הלהקה הקליטה במחסן נטוש את האלבום "Rubber Factory" שהפך את הלהקה למוכרת ברחבי ארצות הברית. האלבום קיבל שבחים מהמבקרים, הוכתר על ידי הניו יורקר ואנטרטיינמנט ויקלי לאחד מהאלבומים הטובים של השנה ואף הגיע למקום 143 במצעד הבילבורד 200. השירים שלהם השתתפו בסרטים ובפרסומות, והלהקה הופיעה כלהקת חימום לאמנים כמו פרל ג'אם ורדיוהד. ב-2005 הלהקה יצאה למסע קידום מכירות בארצות הברית, אירופה ואוסטרליה.
בשנת 2006 שיחררה הלהקה את האלבום “Chulahoma: The Songs of Junior Kimbrough”, מיני אלבום של גרסאות כיסוי לשיריו של ג'וניור קימברו, אגדת דלתא בלוז והמייסד של Fat Possum Records. לאחר יציאת האלבום חתמה הלהקה בחברת התקליטים Nonesuch Records.
למרות שללהקה היו את האמצעים להקליט באולפן, הם החליטו לחזור להקליט את אלבומם החדש "Magic Potion" במרתפו של קרני. האלבום, שיצא ב-2006, כלל רק שירים מקוריים של הלהקה והמשיך את סגנונה המוזיקלי הרגיל.
אחרי שהפיקו והקליטו בעצמם באולפנים מאולתרים את כל אלבומיהם עד כה, ב-2008 החליטו הצמד להקליט את אלבום החדש "Attack & Release" באולפן מקצועי עם המפיק זוכה הגראמי דיינג'ר מאוס, החלטה שהפכה את הלהקה להצלחה גדולה.
האלבום נכנס למקום ה-14 במצעד הבילבורד 200 והסינגל מתוכו "I Got Mine" נכנס למקום ה-23 במצעד השירים הטובים של השנה של המגזין רולינג סטון.
הפריצה המסחרית הגדולה הגיעה ב-2010, עת שיחררו הצמד את אלבום האולפן השישי שלהם, "Brothers". הסינגל "Tighten Up", השיר היחיד מהאלבום שהופק על ידי דיינג'ר מאוס, הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד לשירי הרוק והמוזיקה האלטרנטיבית. השיר גם זכה בפרס הגראמי על כשיר הרוק הטוב ביותר שבוצע בידי להקה, בעוד האלבום כולו זוכה לפרס האלבום הטוב ביותר בתחום המוזיקה האלטרנטיבית.
האלבום הגיע למקום ה-3 במצעד הבילבורד 200, לאחר שמכר כ-73,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו.
האלבום מכר כ-1.5 מיליון עותקים בסה"כ, כולל 870,000 עותקים בארצות הברית, וזכה לאלבום פלטינה כפולה בקנדה, אלבום פלטינה בארצות הברית ואלבום זהב בבריטניה.
בין מרץ למאי 2011, שהו הצמד כ-41 ימים באולפן הקלטות בנשוויל, טנסי כדי להקליט את אלבום האולפן השביעי שלהם, "El Camino". גם אלבום זה הופק על ידי דיינג'ר מאוס.
ב-3 בדצמבר 2011, כשלושה ימים לפני יציאת האלבום, התארחו הצמד בתוכנית סאטרדיי נייט לייב כאומנים אורחים, וקיבלו שבחים מהמבקרים על הופעתם.
האלבום יצא ב-6 בדצמבר 2011 ונכנס למקום השני במצעד הבילבורד 200 עם מכירות של כ-206,000 עותקים בשבוע הראשון. הסינגל "Lonley Boy" נכנס למקום ה-64 בדירוג הבילבורד 100, ולמקום הראשון במצעד הבילבורד לשירי הרוק והמוזיקה האלטרנטיבית.
מגזינים רבים, כמו "טיים" ו"הרולינג סטון" דירגו את האלבום כאחד האלבומים הטובים של השנה.
בשנת 2012 יצא הצמד למסע הופעות באירופה וארצות הברית. הכרטיסים להופעה במדיסון סקוור גארדן נחטפו תוך כ-15 דקות.
בטקס פרסי הגראמי לשנת 2013, זכה האלבום בפרס אלבום הרוק הטוב ביותר, והשיר "Lonely Boy" זכה בפרס שיר הרוק הטוב ביותר ובפרס הופעת הרוק הטובה ביותר.
במאי 2014 יצא האלבום השמיני של ההרכב, "Turn Blue", גם הוא בהפקתו של דיינג'ר מאוס. לאלבום קדמו הסינגלים "Fever" ושיר הנושא, "Turn Blue".