google/wiki40b huggingface dataset:
קליע חכם

קליע חכם (באנגלית: Smart bullet) הוא קליע המשלב בתוכו אלמנט אלקטרוני או מכני, המקנה לו יכולות מיוחדות, כגון שינוי כיוון בזמן המעוף או שידור נתונים. יכולות אלה הן המבדילות את הקליע ה"חכם" מקליע "רגיל" שמסלול מעופו בליסטי והוא עשוי רק שילוב מתכות או מכיל רק חומרי בעירה פשוטים.
נכון לסוף שנת 2015, פיתוח סוגים שונים של קליעים "חכמים" נמצא בשלב התכנון או בשלב ייצור אב טיפוס ראשוני.
דוגמה לקליע "חכם" ניתן למצוא בפטנט האמריקאי מספר 5,788,178, שנרשם על ידי פ. ברט ג'וניור מצפון קרולינה.

קליע מנהג

קליע מנהג הוא קליע המסוגל לשנות את כיוון מעופו לאחר שנורה, בדרך כלל תוך שימוש בסנפירי ניהוג זעירים המחוברים אליו.
בשנת 2008, פרויקט EXACTO החל תחת DARPA לפיתוח מערכת צלפים מסוג "שגר ושכח" הכוללת גם קליע חכם ומערכת תצפית משוכללת. הטכנולוגיה עליה המערכת נשענת לא פורסמה. EXACTO נוסתה בשנת 2014 והוכח שהקליע אכן יכול לשנות את מסלולו בזמן המעוף. 
בשנת 2012 הודיעו המעבדות הלאומיות סאנדיה על אבטיפוס של קליע חכם אשר יכול לעקוב אחר מטרה עליה מציין ציין לייזר. הקליע יוכל לעדכן את מסלולו 30 פעמים בשנייה ולפגוע במטרה במרחק 1.5 קילומטר.

קליע משדר מידע

קליע שכזה מסוגל לשדר לטווח קצר מידע לגבי סביבת המטרה שאליה נורה. תאורטית וכתלות באלקטרוניקה המוטמעת בקליע, המידע עשוי לכלול תמונת סביבת המטרה, נוכחות גופים חמים (חיילי אויב או בני ערובה) בסביבת המטרה וכיוצא בזה. המידע שמשדר הקליע נועד לכוחות ידידותיים בסביבת הירי, כדי שיוכלו לגבש תמונת מצב מדויקת לגבי המטרה וסביבתה.

קליע מאט

קליע מאט הוא סוג של קליע "חכם" המסוגל להאט או להטות את מסלולו כך שיפגע באדמה, לאחר שעבר את אזור המטרה. הרעיון העומד מאחורי תכנונו של קליע זה הוא מניעת הפגיעה בחפים מפשע שנמצאים אחרי המטרה. בטרם הירי מודדת מערכת הירי את הטווח למטרה ומכוונת את מנגנון הקליע כך שיאט או יעצור אותו לאחר שעבר את המטרה.
אלשוז'ולצה

יהודי אלשוז'ולצה

הקהילה היהודית בכפר הייתה כפופה לקהילת אונוד ואת חלק משירותי הדת קיבלה מהקהילה היהודית הגדולה באזור בעיר מישקולץ שם גם למדו הילדים בבית הספר. 
בשנת 1930 היו בכפר 75 יהודים ובשנת ובשנת 1944 היו 40 יהודים.
בשנת 1944 שולחו כל יהודי העיר למחנה ההשמדה אושוויץ ורק שלושה נותרו בחיים.
בכפר קיים עד היום בית קברות יהודי
גרגור פוצ'קה

קריירה קבוצתית

בילדותו שיחק פוצ'קה בקבוצת הנוער של ק.ק. טריגלב קראני ולאחר מכן עבר לקבוצת הנוער של אולימפיה ליובליאנה ובעונת 1989/1990 עלה לקבוצה הבוגרת, אם כי לא קיבל דקות משחק. לאחר מכן שיחק ארבע עונות בקבוצה האיטלקית פלקנסטרו טריאסטה, עימה הגיע לגמר גביע קוראץ'. לקראת עונת 1994/1995 חתם באולימפיה מילאנו עימה הגיעה פעמיים לגמר גביע קוראץ' (1995, 1996) וזכה בגביע האיטלקי ובאליפות הסרייה א' ב-1996. בנוסף על כך נבחר לאולסטאר הליגה האיטלקית ב-1996 ונבחר בו ל-MVP של המשחק. לאחר שלוש עונות במילאנו עבר פוצ'קה לפורטיטודו בולוניה, ובחמש העונות ששיחק בה קלע 14.3 נקודות בממוצע למשחק וזכה עימה בגביע האיטלקי ובסופר קאפ האיטלקי ב-1998 ובאליפות הסרייה א' ב-2000, כשהוא נבחר ל-MVP של סדרת הגמר. בנוסף על כך נבחר במדי בולוניה למר אירופה ב-2000, 3 פעמים ל-MVP השבועי של היורוליג, פעם אחת לחמישיית העונה ב-2001 ובאותה השנה נבחר שוב ל-MVP של משחק האולסטאר האיטלקי.
בעונת 2002/2003 עבר פוצ'קה לספרד וחתם בברצלונה וכבר בעונתו הראשונה בה זכה עימה בגביע המלך הספרדי, באליפות ספרד ובאליפות היורוליג ובכך סייע לקבוצתו להשלים טרבל ראשון בהיסטוריה שלה, כשהוא קולע 12.2 נקודות בממוצע למשחק. בעונה שלאחר מכן שוב זכתה קבוצתו באליפות ספרד ומאוחר יותר גם בסופר קאפ הספרדי. בשתי העונות שלאחר מכן לא זכתה ברצלונה באף תואר, לכן עבר פוקצ'ה לז'ירונה לעונת 2006/2007 וזכה עימה בגביע היורוצ'לנג', כשהוא קולע 8.6 נקודות בממוצע למשחק.
בעונת 2007/2008 שב פוצ'קה לאיטליה וחתם בלוטומטיקה רומא, במדיה קלע 6.4 נקודות בממוצע למשחק. ב-23 בנובמבר 2008 חזר לשחק בפורטיטודו בולוניה ולאחר עונה בה שימש בעיקר כשחקן מחליף, ירד לסרייה ב' וחתם בפיסטויה באסקט.

נבחרת לאומית

פוצ'קה החל שיחק בנבחרת איטליה עד גיל 18 וזכה עימה באליפות אירופה ב-1990. לאחר מכן עלה לנבחרת איטליה עד גיל 19 וזכה עימה במדליית הכסף באליפות העולם ב-1991. באותה השנה ערך גם את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת וזכה עימה במדליית הזהב במשחקי הים התיכון. הוא היה חלק מהנבחרת עד גיל 22 באליפות העולם ב-1993 ובזאת סיים לשחק בנבחרות הנוער ועלה רשמית לסגל הבוגר. עם הנבחרת הוא זכה במדליות הכסף במשחקי הצדקה ב-1994 ובאליפות אירופה ב-1997 ובמדליית הזהב באליפות אירופה 1999 ואף נבחר ל-MVP של הטורניר.
זומזום

תקציר העלילה

העלילה סובבת סביב מאחורי הקלעים של זומזום, תוכנית בהנחיית ארבעה ילדים: גילי (לירון כרקוקלי), שרון (יהלי סער), מורן (ידין גולדמן) ורוני (הגר טישמן). הפרקים עוסקים בכתיבת המערכונים, תיאור מצבים קומיים של השחקנים בסדרה והמעולל באולפנים. מדי פעם מופיעים כקטעי מעבר הקטעים של התוכנית "זומזום" בעצמה.
חמירא סכנתא מאיסורא

חמירא סכנתא מאיסורא (עברית: חמורה סכנה מאיסור) הוא כלל הלכתי הקובע שסכנה ממשית מבטלת איסור דתי. כלומר, הלכות הנוגעות לבריאות הגוף ולקיום החיים הפיזיים, חמורות יותר מהלכות הנוגעות לעניינים רוחניים. חומרה זו מתבטאת, בין השאר, בכך שבנוגע להלכות המוגדרות כ"איסורים" הולכים אחרי הרוב, גם במקרים בהם משמעות הדבר היא להקל. זאת בניגוד לעניינים הנוגעים לחיים הגשמיים - שם פוסקים לחומרה בכל מקרה.
דרמוט מק'מורו

חייו

אירלנד בתקופה זו, לקראת אמצע המאה ה-12, הייתה מורכבת ממספר ממלכות שנלחמו ביניהן, וקיימו מעין קונפדרציה רופפת, בה משל להלכה, אך לא למעשה, אחד מן המלכים שכונה "המלך העליון של אירלנד" ("Ard Rí na hÉireann"). אחת מממלכות אלו הייתה לנסטר.
לאחר מות אחיו, מלך לנסטר, התמנה דרמוט מק'מורו במפתיע למלך לנסטר. המלך העליון שמשל אז, טורלוך או'קונור, התנגד לכך, שכן חשש כי מק'מורו יהיה יריבו על המינוי ל"מלך העליון". טורלוך שלח את אחד מבעלי בריתו, טירנן או'רורק, לכבוש את לנסטר ולהדיח את המלך הצעיר. או'רורק החל במסע כיבוש אכזרי, שבמהלכו השמיד את כל הצאן בלנסטר על מנת להרעיב את תושבי המחוז. מק'מורו הודח מכס המלוכה, אך שב ועלה עליו בעזרת נאמניו בשנת 1133. לאחר מכן השתרר שלום מתוח למשך כשלושה עשורים בין מלך לנסטר ובין המלך העליון.
בשנת 1166 הלך לעולמו "המלך העליון" החדש ובעל בריתו של דרמוט, מוינכרטך או'לכלין, וקואליציה בראשותו של טיירנן או'רורק ראתה בכך שעת כושר לכבוש את לנסטר. או'רורק כבש את לנסטר ומק'מורו הוגלה לאנגליה שם שהה בחצרו של המלך הנרי השני. הנרי השני סייע למק'מורו להקים צבא של שכירי חרב נורמנים וולשים בראשות הרוזן של פמברוק, ריצ'רד דה קלייר  (הידוע בכינויו "הקשת החזקה"), אשר היו אמורים לסייע למק'מורו לשוב לכס המלכות של לנסטר, ואף להתמנות למלך העליון על אירלנד כולה.
המלך העליון היה עתה רורי או'קונור, בנו של אויבו הישן של מק'מורו. מק'מורו חזר לאירלנד בשנת 1167, וב-1 במאי 1169 נחתו על חופיה של אירלנד שכירי החרב בראשות "הקשת החזקה", והעמידו עצמם לרשותו של מק'מורו. עד מהרה נכבשה דבלין וכל מחוז לנסטר נפל לידי מק'מורו.
מק'מורו צעד לכיוון הגבעה הקדושה בטארה, המקום בו הומלכו מלכי אירלנד, ובו שהה עתה המלך או'קונור. אך רורי או'קונור נקט בצעד בלתי מקובל. על פי המנהג האירי העתיק המלך העליון היה מקבל לידיו בני ערובה ממשפחות האצולה על מנת להבטיח את נאמנותם. או'קונור הוציא להורג את בני הערובה שבידו, ובהם בנו של מק'מורו.
מק'מורו איבד את העניין במלחמה, ופרש לאחוזתו בפרנס, ולאחר מספר חודשים מת. בתו נשאה ל"קשת החזקה" אשר החל עתה בהקמת ממלכה נורמנית על אדמת אירלנד. בכך עורר את תשומת לבו של המלך הנרי השני, אשר ביקר באירלנד וקיבל שם את נאמנותו של "הקשת החזקה" ואת אדמותיו. הייתה זו תחילתה של המעורבות האנגלית בענייניה של אירלנד. בהיסטוריה האירית נחשב מק'מורו לבוגד, על אף שכוונתו מעולם לא הייתה להביא לפלישה אנגלית לאירלנד, אלא להיות בעצמו המלך העליון, בסיועו של מלך אנגליה. לא הייתה לו דרך לדעת לאן יביאו את עמו שאיפותיו האישיות.
בדיחות החלפת נורה

כמה אנשים צריך כדי להחליף נורה שרופה? היא בדיחה שבה שואלים כמה אנשים מבין קבוצת אנשים בעלת אפיון משותף דרושים כדי להחליף נורה שרופה. התשובה היא שורת מחץ שמבוססת על סטריאוטיפים הקשורים לקבוצה.
קיימות גרסאות רבות לבדיחה, ובהן הקבוצות החברתיות משתנות מבעלי מקצוע מסוים, קבוצה אתנית מסוימת או מאפיינים מאגדים אחרים.
גרסאות מוקדמות של הבדיחה, שצצו בארצות הברית בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20, נועדו ללעוג לפולנים (הכוונה היא לריכוז הגדול של מהגרים מפולין שהיה בשיקגו).
ג'טרופה

שימושים


גבעולי המין Jatropha cuneata, משמשים לייצור סלים בקרב יְלִידִי סונורה שבמקסיקו. מין אחר של הצמח Krameria grayi משמש לייצור דיו אדום. שמן הג'טרופה משמש בעיקר לייצור ביו דיזל, המשמש כדלק תחליף למנועי דיזל. Jatropha integerrima מטופח כצמח נוי באזור הטרופי, בזכות פריחתו האדומה שנמשכת במשך כל השנה.

רעילות

בדומה לרבים מהמינים במשפחת החלבלוביים, חלק מסוגי הג'טרופה, מכילים תרכובות רעילות. למרות זאת, הזרעים לעיתים נאכלים לאחר צלייה שמפחיתה את רעילותם.
קצין רפואה

קצין רפואה (בר"ת: קָרָ"פּ) הוא רופא וקצין בחיל הרפואה. זאת להבדיל מקצין ארגון רפואה (קא"ר), שהוא קצין בחיל הרפואה שאינו מוסמך כרופא (ולרוב התחיל דרכו כחובש).
קצין הרפואה אחראי על פיקוד, ארגון וניהול מערכות הרפואה בצה"ל בשגרה, בפעילות ביטחון שוטף ובעת חירום, בנוסף על תחום אחריותו הטיפולי.
קציני הרפואה מתחילים דרכם הצבאית, לרוב כעתודאים הלומדים רפואה, אך ישנם קר"פים המגיעים לחיל הרפואה לאחר שלמדו רפואה, אחרי שירותם הסדיר. כהכשרת קצונה, קציני הרפואה עוברים קורס קצינים לרוב במגמת מעוז בבה"ד 1 ולאחריו השלמה חילית במשך כ-12 שבועות, ההשלמה מתקיימת בבה"ד 10.
בראש יחידות רפואית רבות בצבא עומד קצין רפואה. מבין מגוון תפקידי קציני רפואה הראשוניים ניתן למצוא קרפ"גים, קצינים המנהלים את כוחות הרפואה בגדוד, קציני מטה במקרפ"ר או במשר"פים. אולם, יש יחידות רפואיות שבראשן עומד קא"ר. ראש קורס חובשים, למשל, הוא קא"ר בעוד מפקד בית הספר לרפואה צבאית הוא קצין רפואה.
הדרגה הבכירה ביותר לקצין רפואה היא תת-אלוף, המוענקת למפקד חיל רפואה - קצין הרפואה ראשי (קרפ"ר).
רשת שותפים

רשתות תשלום לפי פעולה

בנוסף לרשתות המסורתיות, קיימות גם רשתות "לייצור לידיים" (אנגלית: Lead) ורשתות תשלום לפי פעולה (אנגלית: Cost per Action). רשתות לייצור לידיים הן בדרך כלל רשתות, שבנוסף לביצועים מבוססי קידום (רשת שותפים) מציעות גם פרסום חזותי מבוסס עלות לחשיפה (אנגלית: CPI, Cost per Impression) או תשלום לפי לחיצה (אנגלית: PPC, Pay per Click). לעומתם, רשתות תשלום לפי פעולה נקראות לעיתים "שותפי-על", והן עצמן שותפות של סוחרים באמצעות רשתות שותפים מסורתיות.

רשתות שותפים בישראל

רשתות השותפים מייצרות קישורים ייחודים עבור כל אחד מהמשווקים. רשתות השותפים בישראל מציעות הצעות תשלום פר מכירה (כלומר עמלה על מכירה) וגם תשלום פר ליד (ליד=מתעניין פוטנציאלי מאומת). התשלומים עבור עמלות מכירה יכולים לנוע בין 20 ועד ל-4000 שקלים ואף יותר למכירה. הצעות הלידים מגיעות לעמלות של 50-140 שקלים עבור ליד תקין.
רגינה לונד

ביוגרפיה

לונד נולדה בואסה שבפינלנד לזוג הורים שוודים, אביה במאי ואמה שחקנית, היא גדלה ביבלה עם סביה.
בשנת 1979 הופיעה בתפקיד ללא דיבור בסרט "Den nya människan" אותו ביים אביה.
ב-1991 שיחקה במחזה על עכברים ואנשים בתיאטרון במאלמה.
בשנת 1992 שיחקה את תפקיד אופליה במחזה המלט בסטוקהולם.
היא התפרסמה שגילמה עקרת בית בתוכנית הרדיו "Klang & Co" ושגילמה מזכירה באופרת הסבון "Rederiet" ששודרה ב-SVT.
ב-1996 גילמה מצילה לצד סטלאן סקארסגארד בסרט "Harry & Sonja".
בשנת 1999 הייתה בתפקיד הראשי בסרט המתח "Sjön".
בשנת 2005 דובבה את גלוריה ההיפופוטמית, בדיבוב השוודי של מדגסקר.
היא הקליטה כזמרת חמישה אלבומים והוציאה מספר סינגלים.
ב-2007 השתתפה במלודיפסטיבלן עם השיר "Rainbow star" אך הודחה בשלב הראשון של אחד מחצאי הגמר.
בין השנים 2006–2008 התגוררה בקופנהגן.
היא הופיעה בסדרה משפחה בונוס.
יחסי סיישל–קניה

היסטוריה

נשיא סיישל דני פאור ערך ביקור בקניה באפריל 2017, במהלכו קיים שיחות עם נשיא קניה אוהורו קניאטה. במהלך הביקור חתמו שתי המדינות על הסכמים רבים והסכימו על המשך שיפור היחסים הבילטרליים, הצבאיים והכלכליים בין שתי המדינות.
שרת החוץ של קניה, אמינה מוחמד, ביקרה רשמית בסיישל. במהלך ביקורה פגשה את נשיא סיישל, ג'יימס מישל.
שר החוץ של סיישל ביקר בקניה בשנת 2014, ובמהלך ביקורו קיים שיחות עם נשיא קניה ועם שר החוץ של קניה.
כמו כן, התקיים מפגש בין נשיאי קניה וסיישל, במהלך פסגת אפריקה-ארצות הברית.

שיתופי פעולה

שתי המדינות משתפות פעולה בתחומים רבים, ביניהם: סחר, ביטחון ימי ומלחמה נגד פיראטים, הכלכלה הכחולה (עוסקת בניצול ושימור הסביבה הימית), חילופי פרלמנטרים, חילופים בין לשכות הסחר, וכמו כן בתחומי נוער וספורט, תרבות, דיג ועוד.
כמו כן, לשתי המדינות יש גם מיזמים משותפים בתחומים דוגמת תיירות וחינוך, ומורים רבים בסיישל הם ילידי קניה.
בשנת 2015, שתי המדינות חתמו על הסכם מיסוי כפול. ההסכם צפוי להגדיל את היקף הסחר וההשקעות בין קניה וסיישל. כמו כן ההסכם עשוי לסייע לסביבה העסקית עבור חברות משתי המדינות.

סחר

בשנת 2012 היקף הסחר בין שתי המדינות עמד על 6 מיליון דולר אמריקאי.
קניה ייצאה סחורות שכללו מוצרים חקלאיים ותרופות בשווי 2 מיליון דולר אמריקאי ואילו סיישל ייצאה סחורות שכללו דגים ומוצריהם, בשווי כולל של 4 מיליון דולר.
מוש (נפה)

בתקופת שואת העם הארמני

מבחינה היסטורית היה הסנג'ק אזור-גבול בין האימפריה העות'מאנית לבין אזור ההשפעה של רוסיה בפרס. השלטון המרכזי חשד בנאמנות האוכלוסייה המקומית שהורכבה ברובה מארמנים נוצרים (עם מיעוט כורדי) ועודד הגירת מוסלמים-טורקים לאזור.
בשנת 1915, במסגרת שואת העם הארמני, הפכה העיר מוש למחנה ריכוז אליו הובלה כל האוכלוסייה הארמנית של הסנג'ק, שמנתה 140,000 איש. חלקם נטבחו בכפריהם ואחרים גורשו מהעיר להשמדה איטית במסגרת צעדות המוות. כן נהרסו מנזרים ארמניים עתיקים.

אוכלוסייה

נפת מוש נמצאת באזור בעל רוב כורדי המכונה "כורדיסטן הטורקית", אף שאין למונח משמעות מדינית או הכרה רשמית. לפי הערכותיהם של הארמנים חיים באזור אלפי ארמנים שחלקם ארמנים סמויים.
אנריקה קפרילס רדונסקי

ביוגרפיה

רדונסקי נולד בקראקס. הוריה של אימו היו שניהם יהודים ניצולי השואה, ממוצא פולני, הולנדי ורוסי ואביו הוא נוצרי קתולי ממוצא יהודי ספרדי. הוא מגדיר את עצמו כקתולי. למד משפטים באוניברסיטה הקתולית אנדרס בלו והתמחה בדיני מיסים ובמשפט מסחרי. חבר ב-"International Fiscal Association".
בדצמבר 1998, בגיל 26 בלבד, נבחר לכהן בפרלמנט של ונצואלה ובכך הפך לחבר הצעיר ביותר שכיהן בפרלמנט זה אי פעם. חודשים ספורים לאחר בחירתו, מונה על ידי חבריו למפלגת המרכז הנוצרית-סוציאליסטית למשרת סגן נשיא הפרלמנט, תפקיד בו כיהן עד פיזור הפרלמנט באוגוסט 1999. 
ביולי 2000 נבחר מטעם מפלגת "Primero Justicia" (שהוקמה ב-1992 על ידי לאופולדו לופס) לראשות עיריית בארוטה המשתייכת  למטרופולין של קראקס. באוקטובר 2004 נבחר שוב למשרה כשהוא גורף כ-79% מהקולות.
ב-2008 הציג את מועמדותו לתפקיד מושל מדינת מירנדה ובבחירות שנערכו בנובמבר אותה שנה נבחר לתפקיד.
ב-12 בפברואר 2012 התקיימו פריימריז בין מועמדי האופוזיציה בוונצואלה. בבחירות השתתפו כ-2.9 מיליון אזרחים, וקפרילס זכה בכ-62% מהקולות ונבחר למועמד האופוזיציה בבחירות לנשיאות ונצואלה שיתקיימו ב-7 באוקטובר 2012. בבחירות אלו הפסיד לצ'אווס, אך זכה לאחוזי תמיכה נרחבים ביותר ביחס לאנשי אופוזיציה שהתמודדו מול צ'אווס בעבר.
באותה שנה של מערכת הבחירות בוונצואלה הוא הצהיר על כך שאם הוא יבחר לנשיאה של וונצואלה הוא יהיה מוכן לכונן יחסים עם מדינת ישראל וכן גם ארצות הברית לאחר הבחירות.
טגלאש

הקהילה היהודית בטגלאש

טגלאש היא עיירה עתיקה. בשנת 1830 היגר לשם הרב שמואל רוזנפלד וייסד שכונה יהודית במקום. עם הזמן הוקמו בעיירה בית כנסת ומקוה טהרה, וערב השואה מנתה הקהילה היהודית עשרות משפחות יהודיות. מנהיגי יהודי העיר היו רבי שמואל רוזנפלד ובנו רבי מאיר שכיהן גם כדיין העיר. לאחר מכן נכדו רבי ישראל משה, שהיה חסיד בעלזא, ורבי ישראל זאב פנט מדעעש (כיום דז'). בחודש מרץ 1944 נשלחו בני הקהילה, יחד עם יהודי הסביבה, לברגן-בלזן ולמחנות השמדה אחרים.
אולניב

היסטוריה

שמה המקורי של אולניב נובע ככל הנראה ממקור טטרי ופירושו "מטיל חנית", "נסיך" או "מלך".
אזכורה הראשון של העיירה הוא בתיעוד מתקופת המלך זיגמונט השני אוגוסט מהמאה ה-16.
במחצית הראשונה של המאה ה-17 בוצרה העיירה כדי להגן עליה מפני פשיטות הטטרים מהערבה האסייתית, אך העיירה ניזוקה עם פלישת הקוזאקים ב-1648.
במאה ה-18 נבנו בעיר כנסייה וטירה.

יהודי אולניב

לפני מלחמת העולם השנייה חיו באולניב כ-1,200 יהודים מתוך כ-1,800 תושבים. הגרמנים כבשו את העיירה ביולי 1941, וריכזו את תושביה היהודים בגטו. עד לאביב 1942 הועברו לעיירה כ-450 יהודים מיישובים סמוכים. בקיץ 1942 רצחו הגרמנים את יהודי הגטו בבית קברות סמוך.
יהדות סוראמי

יהדות סוראמי הם יהודי העיירה סוראמי שבמחוז כארתלי הפנימית גאורגיה.
תעודות משפטיות מסוף המאה השמונה עשרה, עוסקות בבני משפחת מנאשראשווילי, שהגיעו לסוראמי, לאחר שעברו מסכת קשה של מעשי אכזריות ונמלטו מאדונם הקודם, והפכו לצמיתים של מנזר סווטיצחובלי במצחתה. לאחר שנים תבע אדונם לשעבר מסוראמי שיחזרו לבעלותו, והמשפחה ניהלה מאבק ממושך על רצונה וזכותה להישאר בחסות המנזר.
ביוני 1850, נרשמה בסוראמי, עלילת הדם הראשונה בגאורגיה (למעשה הראשונה באימפריה הרוסית), כאשר נעלם ילד נוצרי קטן, בן לזוג מהעיר גורי, שהתארח בבית משפחה בסוראמי. התערבותו של משה מונטיפיורי אצל הנציב הבכיר של מלכות המשנה של הקווקז, מיכאיל סיומונביץ' וורונצוב, לא עזרה והיהודים שנאשמו ברציחת הילד נשלחו לסיביר.
ברשימת בתי הכנסת שנערכה על ידי הסובייטים בשנת 1946 צויין גם בית הכנסת בסוראמי, ברחוב אינטרנציונלה 115, שהוקם בשנת 1915.
סיירה נבדה (ארצות הברית)

שם הרכס

חואן רודריגס קבריו צפה בהרי סנטה קרוז ב-1542 כאשר שהה באזור חצי האי של סן פרנסיסקו, והעניק להם את השם סיירה נבדה שמשמעותו בספרדית היא הרכס המושלג. כאשר אזורי החוף של קליפורניה כונו בשמות יותר ייחודיים, השם שימש באופן כללי לתיאור רכסים פחות מוכרים בפנים היבשת. באפריל 1776 הכומר פדרו פונט מהמשלחת השנייה של חואן באוטיסטה דה אנזה, שהביט אל מעבר לאגם טולארה, תיאר את ההרים שהוא ראה:
כאשר אנו מתבוננים לכיוון צפון-מזרח אנו רואים מישור ללא עצים, שדרכו המים זורמים למרחק רב, ובהם יש כמה איים קטנים. ולבסוף, הצד האחר של המישור העצום, ובמרחק של כארבעים ליגות, ראינו סיירה נבדה גדול שנטייתו נראתה לי מדרום-דרום-מזרח לצפון-צפון-מערב
— 
הכינוי הנפוץ ביותר של הסיירה נבדה הוא רכס האור, ומקורו הוא בג'ון מיור. תיאור זה נובע בחלקו מהגרניט הבהיר שנחשף על ידי פעילות הקרחונים.

היסטוריה של המחקר

התושבים הראשונים בחלק המזרחי של הסיירה נבדה היו אינדיאנים משבט הפאיוט, ואילו בחלק המערבי התיישבו אינדיאנים משבטי המונו והסיירה מיווק. בין השבטים נתגלעו מספר מחלוקות. כיום ניתן למצוא בשטח ראשי חץ מזכוכית געשית שנשכחו במקום על ידי השבטים. החוקרים האירופים-אמריקאיים הגיעו לאזור בתחילת שנות ה-40 של המאה ה-19. בחורף 1844 לוטננט ג'ון פרימונט וקיט קרסון היו הלבנים הראשונים שצפו באגם טאהו.
בשנות ה-60 של המאה ה-19 היה מחקר מועט של הרכס, אף שבעקבות הבהלה לזהב הגיעו תושבים רבים לקצות הרכס. כתוצאה מכך בית המחוקקים של קליפורניה אישר לסוכנות הסקר הגאולוגי של קליפורניה לחקור את הסיירה נבדה באופן רשמי (ולסקור את שאר המדינה). לראש קבוצת המחקר מונה ג'וזיה ויטני.
חברי המשלחת, ובעיקר ויליאם ברואר, צ'ארלס פ. הופמן וקלארנס קינג, חקרו את האזור שעתיד היה להפוך ב-1863 לפארק הלאומי יוסמיטי. שנה אחת לאחר מכן הם חקרו את האזור המקיף את קינגס קניון, וקינג אף כתב על כך ספר. קינג טעה ב-1871 כאשר חשב כי הר לנגלי הוא הנקודה הגבוהה ביותר ברכס, וטיפס עליו. אולם, לאחר שטיפס על הר ויטני (הנקודה הגבוהה ביותר ברכס) הוא גילה שם פתק מדייג מלון פיין שהקדים אותו.
תאודור סולומונס היה הראשון שניסה למפות את האזור לאורך פסגת הסיירה. מאוחר יותר האזור מופה וזכה לשם שביל ג'ון מיור, אך הנתיב של השביל היה שונה מזה של סולומונס.

אקלים ומטאורולוגיה

בסתיו, בחורף ובאביב כמות המשקעים נעה בין 500 ל-2,000 מ"מ, והיא מתבטאת בעיקר בשלג היורד בגובה שמעל 1,400 מטרים. הקיץ יבש והלחות בו נמוכה, אך בשעות אחר הצהריים יש לעיתים סופות רעמים. טווח הטמפרטורות בקיץ הוא בין 5 ל-16 מעלות צלזיוס. עונת הגדילה נמשכת בין 20 ל-230 יום, והיא תלויה במידה רבה בגובה.
תופעה חריגה המאפיינת את הסיירה נבדה היא שבתנאים מסוימים צינור אוויר גדול מתחיל להתגלגל בצד הדרום-מזרחי. תופעה זו ידועה בשם רוטור סיירה נבדה. הגל ההררי הזה נוצר כאשר רוחות יבשתיות יבשות מהמזרח גורמות להיווצרות צילינדרים של אוויר המסתובבים נגד כיוון השעון ומגיעים לסטרטוספירה. נכון ל-2004 לא הצליח אף דאון לגלות את קצה התופעה. תופעות דומות מתרחשות ברכסי הרים רבים, אך בסיירה נבדה ניתן לצפות ולנצל את התופעה פעמים רבות. תופעה זו הייתה נושא המחקר של חיל האוויר האמריקני בתחילת שנות ה-50. 
הסיירה נבדה הופך את העמקים שממזרח לו למדבר צל גשם, ובעקבות זאת הוענק לעמק המוות ועמק אוונס הכינוי "הארץ מעוטת הגשם".
טלה (קבוצת כוכבים)

כוכבים מעניינים

α בטלה (המל) הוא ענק צהוב במרחק של כ-60 שנות אור ובהירותו היא מדרגה 2.0. בעבר זה היה הכוכב הבהיר הסמוך ביותר לשמש בנקודת השוויון האביבית. פירוש שמו, ראס אל המל, בערבית הוא "ראש הכבש".
β בטלה (שרטן) הוא כוכב לבן במרחק של כ-60 שנות אור עם בהירות מדרגה 2.6. לכוכב יש בן זוג קטן יותר שלא ניתן לצפייה ישירה וקיומו התגלה על ידי ניתוח ספקטרוסקופי.
γ בטלה ("משרתים") הוא כוכב כפול במרחק של 204 שנות אור, המורכב משני כוכבים לבנים המקיפים זה את זה במחזוריות של למעלה מ-5000 שנים וניתנים להפרדה בטלסקופ קטן. בהירותם המשותפת היא מדרגה 4. את השניים מקיף כוכב שלישי קטן ועמום יותר עם דרגת בהירות 9.
λ בטלה הוא כוכב כפול נוסף במרחק של 133 שנות אור המורכב מכוכב הסדרה הראשית לבן-צהבהב עם בהירות מדרגה 5 ובן זוג עמום עם דרגת בהירות 7, שניתן לצפייה במשקפת.

מיתולוגיה

במיתולוגיה היוונית סימלה הקבוצה את הטלה שמצמרו הוכנה גיזת הזהב אותה יצאו להשיב הארגונאוטים.

הצגה גרפית נוספת

תצוגה גרפית יותר של הקבוצה הוצעה על ידי האנס אוגוסטוס ריי.
מעלה הלוחית

מַעֲלֵה הַלּוּחִית היה מעלה קדום לרמת מואב, אשר מקור שמו בעיר מקראית בשם "הַלּוּחִית", ששכנה כנראה באזור צוער שלדרום מזרח ים המלח.
המעלה והעיר נזכרים פעמיים בתנ"ך, ב"משא מואב" שנושאים הן ישעיהו הנביא והן ירמיהו הנביא.
כך, מובא: "לִבִּי לְמוֹאָב יִזְעָק בְּרִיחֶהָ עַד צֹעַר עֶגְלַת שְׁלִשִׁיָּה כִּי מַעֲלֵה הַלּוּחִית בִּבְכִי יַעֲלֶה בּוֹ כִּי דֶּרֶךְ חוֹרֹנַיִם זַעֲקַת שֶׁבֶר יְעֹעֵרוּ כִּי מֵי נִמְרִים מְשַׁמּוֹת יִהְיוּ";
וכן: "כִּי מַעֲלֵה הלחות (הַלֻּחִית) בִּבְכִי יַעֲלֶה בֶּכִי כִּי בְּמוֹרַד חוֹרֹנַיִם צָרֵי צַעֲקַת שֶׁבֶר שָׁמֵעוּ".
אוסביוס, בחיבורו האונומסטיקון (תחילת המאה ה-4 לספירה), ציין כי בימיו היה היישוב "הלוחית" נושב, ושכן בין רבת מואב ובין צוער.
החוקר אלואיס מוסיל הציע לזהות את העיר ב"ח'רבת מדינת א-ראס", השוכנת בפסגה גבוהה בהרי מואב, כעשרים ק"מ דרומית מערבית לקיר מואב.
בכתובת נבטית משנת 37 לפני הספירה נזכר מקום בשם "לחיתו", והיו שניסו לקבוע את מיקום העיר באחת החורבות באזור מידבא.
הממצא הארכאולוגי היחיד המזכיר את העיר "הלוחית" במפורש הוא אגרות בר כוכבא ממערת האיגרות בנחל חבר (תעודה מס' 44), שם נזכרים שני אנשי בר כוכבא מעין גדי, שמקורם "מן הלוחית שבמחוז עגלתין" (היא כנראה "עגלת שלישייה" המקראית).
ממצא זה מצביע על קיום קהילה יהודית בעיר זו בתקופת מרד בר כוכבא.
בקאע

הבקאע (בערבית: البقاع, בעברית: "העמק" - מוכר גם כבקעת הלבנון) הוא חבל ארץ פורה במזרח לבנון, ממערב לסוריה ובקצהו הצפוני בדרום טורקיה, הממוקם כ-19 ק"מ מזרחית לים התיכון (באזור ביירות). כשמו כן הוא - בקעה, שטח נמוך המוקף רכסי הרים מסביבו - הרי הלבנון במערב והרי מול הלבנון במזרח.
הבקאע היא הקצה הצפוני ביותר של השבר הסורי-אפריקאי. היא מהווה המשך ישיר של עמק החולה בישראל ועמק עיון בלבנון. אורכו של העמק הוא כ-120 ק"מ ורוחבו הממוצע הוא 16 ק"מ. האקלים הוא ים תיכוני, החורף ממוזג והקיץ חם ויבש, כמות הגשמים מושפעת מהיות העמק בצל הגשם, ונעה בין 230 מ"מ בצפון ל-610 מ"מ במרכז העמק. שני נהרות יוצאים מן העמק: הליטני, הזורם מערבה, לים התיכון, והאורונטס, הזורם לים דרך צפון סוריה וטורקיה.
זחלה היא העיר הגדולה ביותר בעמק, והיא מצויה צפונית לכביש ביירות-דמשק, החוצה את העמק.

חקלאות

עוד במאה הראשונה לספירה, כאשר האזור היה בשליטת הקיסרות הרומית, שימש העמק מקור החיטה לפרובינקיה הרומית של סוריה. כיום מהווה העמק 40 אחוז מהשטח המעובד בלבנון. צפון העמק היבש משמש בעיקר כאזור מרעה, ואילו דרומו משמש לגידול חיטה, תירס, כותנה וירקות; כרמים ומטעים גדלים בעיקר באזור זחלה. באזור גדלים באופן בלתי חוקי גם גידולי חשיש ושדות פרג המשמשים להפקת אופיום. בשנת 1957 נבנה בחלקו הדרומי של העמק סכר, ששיפר מאוד את אספקת המים לאזור.

בעת העתיקה

ההתיישבות בבקאע החלה עוד בתקופות קדומות. בבקעה נמצאו שרידים ארכאולוגים מהתקופה הפלאוליתית התקופה הנאוליתית תקופת הברונזה ותקופות מאוחרות יותר.
בדרום הבקאע שכנה במאה ה-14 לפנה"ס העיר כומידו, המופיעה במכתבי אל-עמארנה. כומידו עיר חשובה בתקופת הברונזה המאוחרת. בעיר ישב נציב מלך מצרים, שסמכותו חלה על ערים בבקעת לבנון או לפחות על דרום הבקעה. במכתבי אל-עמארנה נקראה הבקעה (או לפחות דרום הבקעה) עמקו. ערי האזור נפגעו ונשרפו במסגרת המאבקים על השלטון באזור בין שופילוליומש הראשון מלך האימפריה החתית למלך מצרים.
בימי הבית השני היה חלק מן הבקאע שייך לממלכה בשם כלקיס. בממלכה זו גר שבט ערבי בשם היטורים. הממלכה השתרעה על פני חלקים מדרום הלבנון וצפון הגליל, אולם יהודה אריסטובולוס הראשון, הכהן הגדול סיפח חלקים ניכרים מכלקיס (הקרויה אף ארץ היטורים) לממלכתו וגייר את תושביה, בשנת 104 לפני הספירה. בשנת 41 נתן הקיסר הרומאי קלאודיוס את הממלכה במתנה להורדוס, אחיו של אגריפס הראשון. לאחר מותו של הורדוס, ניתנה הממלכה על ידי הקיסר קלאודיוס לאגריפס השני, אך בשנת 54 ניטלה ממנו וניתנה לדודנו אריסטובולוס.] כלקיס הקדומה נמצאת כיום בסמוך לעיירה מג'דל ענג'ר בבקאע.

בשנים האחרונות

החל מתחילת שנות השבעים השתלט על האזור ארגון הפת"ח, והאזור כונה בישראל ה"פתחלנד". אזור הבקאע נחשב לאזור אסטרטגי עבור סוריה בשל קרבתו לבירתה דמשק. אשר על כן, במשך כל מלחמת האזרחים בלבנון ובתקופת הסדר הסורי בלבנון (עד אמצע 2005) הוצבו בו כוחות סוריים גדולים.
במלחמת לבנון הראשונה נערכו באזור קרבות קשים בין צה"ל ובין צבא הסורי, ובכללם קרב סולטאן יעקוב, ומערך טילי הקרקע-אוויר באזור הושמד במבצע ערצב-19. לאחר כיבוש האזור בידי צה"ל במהלך מלחמת לבנון הראשונה, לא חזר הפת"ח לשלוט באזור, וזה הפך לאחד ממרכזי גידול הסמים הגדולים ביותר בעולם, בשליטה סורית.
כיום, יחד עם רובו של דרום לבנון, נמצא דרום הבקאע בשליטה כמעט מוחלטת של ארגון חזבאללה.