google/wiki40b huggingface dataset:
חזון העצמות היבשות

חזון העצמות היבשות הוא פרק נבואה בספר יחזקאל. הפרק מכיל חזון אשר נגלה לנביא, כעין חלום המתואר באופן מציאותי-נטורליסטי.
בחזון רואה עצמו הנביא כניצב בבקעה מלאה בעצמות אדם יבשות. הוא מצווה לשאת נבואה. לנגד עיניו עולות על העצמות רקמות של גידים, בשר ועור. לאחר מכן מגלה מלאך אלוהים לנביא שאלו הם בני ישראל בגלות ומצווה על הנביא לשאת נבואה נוספת כדי להפיח בדמויות רוח, להחיותם ולהעלותם לארץ ישראל.
...וַיְנִיחֵנִי בְּתוֹךְ הַבִּקְעָה; וְהִיא, מְלֵאָה עֲצָמוֹת... וְהֶעֱבִירַנִי עֲלֵיהֶם, סָבִיב סָבִיב; וְהִנֵּה רַבּוֹת מְאֹד עַל-פְּנֵי הַבִּקְעָה, וְהִנֵּה יְבֵשׁוֹת מְאֹד.... וְהִנַּבֵּאתִי, כַּאֲשֶׁר צִוָּנִי; וַתָּבוֹא בָהֶם הָרוּחַ וַיִּחְיוּ, וַיַּעַמְדוּ עַל-רַגְלֵיהֶם--חַיִל, גָּדוֹל מְאֹד-מְאֹד. וַיֹּאמֶר, אֵלַי, בֶּן-אָדָם, הָעֲצָמוֹת הָאֵלֶּה כָּל-בֵּית יִשְׂרָאֵל הֵמָּה...
— יחזקאל ל"ז, פסוקים 1–2, 11-10
הנבואה נקראת בהפטרה בשבת של פסח.

תפיסת החזון בציונות

בציונות, ובמיוחד לאחר דימויי השלדים מאושוויץ, למשל, קיבל החזון מימד של משל שהתגשם. העצמות היבשות של הרוגי מחנות הריכוז ופליטי השואה קרמו כביכול עור וגידים וקמו לתחיה בדמות מדינת ישראל והתחייה הציונית. הפלא הוא התקומה מהחורבן המוחלט המתגלם ב"בקעה מלאת עצמות" כפשוטו, באושוויץ, אל העצמאות המדינית המתגלמת בהכרזת העצמאות.
וְנָתַתִּי רוּחִי בָכֶם וִחְיִיתֶם, וְהִנַּחְתִּי אֶתְכֶם עַל-אַדְמַתְכֶם...
— יחזקאל ל"ז, 14
בבית הכנסת העתיק אשר במצדה נמצאו קטעי מגילות שכללו את חזון העצמות היבשות.]

הביטוי הספרותי

הנביא, המצטיין בכתיבה אומנותית בכל ספרו, מגיע בחזון זה לשיא ספרותי. התיאור הוא מציאותי במיוחד, כאשר כל מילה בו מתארת בעצמה ובבירור מצב פיזי שניתן לדמיינו בקלות. תיאור העלאת הרקמות על העצמות היבשות הדרגתי ומפורט ומוליך לשיא - הכנסת הרוח. התיאור עושה שימוש בחושים: ראיה (הנביא רואה את הבקעה והיא מלאת עצמות), שמיעה (וְהִנֵּה-רַעַשׁ, פסוק ז'), מישוש (תחושת רוח נושבת) ואף ריח (הנוצר בדמיונו של הקורא המנסה לדמיין בקעה מלאה עצמות).
המילה המובילה בנבואה היא "רוח" המופיעה עשר פעמים בעשרה פסוקים. רבים מהפרשנים והדרשנים רואים בכך את ניצחון הרוח על החומר. העצמות היבשות מתארות את העולם החומרי, היבש והמת, אשר רק הרוח מחייה אותו.

נצרות

בנצרות מהווה החזון דגם לתחיית המתים באחרית הימים. בנוסף, ובאופן אלגורי, קיימת התייחסות אל העולם כולו כאל "בקעת העצמות היבשות" המלאה באנשים שאינם מכירים את דרך האמת. תפקידו של הנוצרי הוא להחדיר באנושות כולה את הכרת הנצרות ועל ידי כך "להשיב בהם רוח" ולהחיות אותם.

אסלאם

לאבן עבאס יש חדית' (פרק מאוסף של הלכות, אגדות וסיפורים) המושפע מהחזון. בו מסופר על אירוע שקרה באזור ושמו דמרדאן, שם התחוללה מגפה. מלאך המוות קרא אל בני האדם "מותו", בעוד הנביא עמד מנגד וציווה עליהם "חיו בשם אללה". עצמות המתים הצטרפו אלו לאלו, הם קמו לתחיה והיללו את שם אללה.
יאמה

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי עמוס נוי, הולחן על ידי דודו טסה והופק על ידי טסה וניר מימון. השיר הוא מעין בלדה ים-תיכונית, בה מדובר על אישה שנפגעה מדברים רבים. שיר זה מתפקד כשיר הראשון של צנעני מאז "רחוק מכאן שיצא בשנת 2016. 
יוסי חרסונסקי סקר את השיר, והעניק לו ציון של שלושה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה.

וידאו קליפ

טרם הוציאה את הוידאו קליפ המלא של השיר, העלתה מרגלית צנעני לערוץ היוטיוב שלה אודיו של השיר, המציג את עטיפתו של הסינגל ב-18 בדצמבר 2018. בנוסף לכך, עלה השיר לרשתות הזרמת המדיה ספוטיפיי ואפל מיוזיק.
יוסף צבי שטיין

יוסף צבי שטיין (1864–1936) היה פעיל ציוני, רופא, יושב ראש ההסתדרות הרפואית בישראל, מייסד ועורך כתב העת הרפואה.

ביוגרפיה

נולד ב-1864 בבוגופול, פודוליה, רוסיה. אביו, אברהם, היה רב מטעם הממשלה. בצעירותו למד בחדר, ולאחר מכן בגימנסיה. התקבל ללימודי רפואה באוניברסיטת קייב, אותם סיים בשנת 1890. לאחר לימודיו עבד כרופא בבוגופול עד שנת 1894. לאחר מכן עבר ליליזבטגרד, שם עבד כרופא עד 1920. 
שטיין שימש כציר בקונגרס הציוני העולמי השישי והשביעי ובוועידת מינסק. בשנת 1905 היה ממייסדי סוכנו הידיעות היהודית יט"א.
בשנים 1918 - 1920 שימש כיושב ראש וועד הקהילה ביליזבטגרד.
בשנים 1920–1922 היה יו"ר וועד קהילת אודסה וחבר במרכז ציוני אוקראינה.
עלה ל-ארץ-ישראל ב-1922 והתיישב ב-תל אביב.
שטיין עמד בראש הסתדרות הרופאים בארץ ישראל משנת 1925 עד 1932, בתקופת כהונתו התנהל מאבק בין הנהלת הדסה לבין ההסתדרות הרפואית על רקע אחוז גבוה של רופאים מובטלים, במהלך ועידת ההסתדרות הרפואית הוא האשים את "הדסה" ביחס מעליב כלפי היישוב והרופאים. בדבריו אמר "במרפאות "הדסה" מקבלים חולים אמידים, תופעה המגבירה את השנוררות בארץ, מבצעים בדיקות מרובות ומיותרות ומטפחים את המחלות המדומות הנפוצות בעמנו". באותה וועידה הוחלט בין השאר על המשך עליה חופשית של הרופאים לארץ, וזאת בתגובה למזימות ממשלת המנדט הבריטי להגביל את עלייתם, על הפסקת קבלת חולים אמידים ב"הדסה" ובקופת חולים, על איסור לרופאים לעבוד ביותר מעיר אחת ובמקום עבודה אחד.
הקים בתל אביב שתי מרפאות שהיו מיועדים לחולים מיעוטי יכולת שפעלו ברחוב ליליינבלום וברחוב שבזי.ד"ר אפרים סיני סיפר: "מספר רופאים עבדו בהם בתורנות, שעה אחת ביום והרוויחו חמש-שש לירות בחודש, התשלום עבור ביקור היה שני גרוש, ביקור בית שלושה גרוש, וביקור לילה חמישה גרוש".
ייסד את כתב העת המדעי הרפואה והיה עורכו הראשון.
היה נשוי לטובה טיטיאנה שטיין.
נפטר ב-1936 ונקבר בבית הקברות הישן של תל אביב.
Heart Strings Tour

רקע

האלבום שעליו נבנה סיבוב ההופעות, הוקלט בפראג ביחד עם התזמורת הפילהרמונית של פראג, אבל בשל קשיים רבים שבהם נתקלה טיילר, הוחלט כי היא תצא לסיבוב בלעדיהם, ואליה יצורפו נגנים ואנשים אחרים.
סיבוב הופעות זה הוא הקצר ביותר שערכה טיילר בכל הקריירה שלה.
איציק אביב

איציק (יצחק) אביב (נולד ב-25 במאי 1954) הוא סופר, משורר, ומרצה למחשבים ישראלי.

ביוגרפיה

איציק אביב נולד וגדל בתל אביב, בן לישעיהו וחנה קניגשטיין. אמו עברה את השואה בגטו וילנה ואיבדה שם את כל משפחתה. למד בבית החינוך ע"ש שאול טשרניחובסקי (תל אביב) ובתיכון עירוני ז' (יפו), במגמה מתמטית-פיזיקלית.
התגייס לממר"ם, שם שירת קרוב לעשרים שנה והשתחרר בדרגת סגן-אלוף. מערכות שפותחו על ידי צוותים שהיה ממונה עליהם זכו לפרסי איל"א ׁ(האיגוד הישראלי לעיבוד אינפורמציה) ופרסי קשר"ר למחשוב. פיקד על יחידה שמיחשבה את הפעילות של המנהל האזרחי באזור יהודה ושומרון, אזור חבל עזה ודרום לבנון. לאחר שחרורו מצה"ל המשיך לעבוד בתחום עיבוד נתונים.
אביב בעל תואר ראשון במדעי המחשב וכלכלה מאוניברסיטת בר-אילן, תואר שני במדעי המחשב מבר-אילן בהצטיינות - התזה אותה כתב עסקה באלגוריתמים לבעיות תובלה. הוא בעל תואר שני נוסף בתקשורת ופוליטיקה (מדעי המדינה) מאוניברסיטת תל אביב. ב-1989 העניקה לו אוניברסיטת תל אביב תואר דוקטור בתחום טכנולוגיות תוכנה ומידע.
בשנת 2001 הצטרף לאפקה - המכללה האקדמית להנדסה בתל אביב, ובה הקים, פיתח ועמד בראש המחלקה להנדסת תוכנה.
הרצה גם באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת בן-גוריון, בתוכניות לתואר ראשון ושני בהנדסת תוכנה ומערכות מידע. בנוסף היה שותף לפיתוח קורסים אקדמיים בהנדסת תוכנה באוניברסיטה הפתוחה.
בהיותו בן ארבעים החל בכתיבת פרוזה. עד כה ראו אור שישה רומנים פרי עטו. ארבעה סיפורים שלו הופיעו באנתולוגיות של הוצאת כתב, ואחד מהם זכה במקום הראשון. זכה במקום הראשון בתחרות מספרי סיפורים שנושאה היה שכנים. מפרסם גם סיפורים ושירים בקפה דה מרקר ובאתר "בננות"פרסם עשרות סיפורים קצרים (עד 400 מילים כל אחד), במוסף הספרותי של שבועון העיר ירושלים.
אביב נשוי למירי, אב לשלושה ילדים וסב לארבעה נכדים.
אזתיופרין

תופעות לוואי

תופעות לוואי בשימוש בתרופה כוללות בין היתר בחילה, איבוד שיער, ופריחה. מאחר שאזתיופרין מעכב את פעילותו של מח העצם, המטופלים יהיו יותר פגיעים לזיהומים. על כן, במהלך החודש הראשון לטיפול מבצעים ספירת דם מדי שבוע ולאחר מכן מדי חודשיים. בנוסף, פולימורפיזם גנטי, הקיים אצל 1 ל-300 איש והמתבטא בחוסר באנזים TPMT, אשר מפרק חלק מהתרופה בשלב המוקדם, יביא ליצירת רמות גבוהות יותר של התרופה עד כדי רמות רעילות, ומכאן לתופעות לוואי חמורות יותר.
בכל הקשור בהשתלות איברים, מקובל יותר ויותר להשתמש בתרופה Mycophenolate mofetil במקום באזתיופרין, היות שהיא מדכאת פחות את מח העצם, וכתוצאה מכך קיימים פחות זיהומים אופורטוניסטיים ולכן פחות מצבים של דחייה אקוטית של השתל. 
תופעות הלוואי הנוספות יכולות לכלול דלקת של הלבלב (שבעטיה יש להפסיק את לקיחת התרופה), עלייה באנזימי כבד ותופעות נדירות נוספות. בין היתר, התרופה עלולה להיות קרצינוגנית, ואולם קיימים דיווחים סותרים בחלק מן המחקרים בנושא. 
יש להיוועץ לגבי לקיחת התרופה במהלך ההיריון.
סימפוני אקס

היסטוריה

חברי הלהקה המקורית הם: מייקל רומאו (גיטרה), רוד טיילר (שירה), מייקל פינלה (קלידים), תומאס מילר (באס) וג'ייסון רולו (תופים). הלהקה הוציאה את אלבומה הראשון, הקרוי על שם הלהקה, בשנת 1994.
לאחר הוצאת האלבום הראשון, עזב הסולן רוד טיילר את הלהקה. טיילר הוחלף על ידי ראסל אלן, הסולן הנוכחי.
בשנת 1995 הוציאה הלהקה את אלבומה השני: "The Damnation Game". באלבום זה בולט שיר הנושא אשר על שמו קרוי האלבום.
בשנת 1997 הוציאו סימפוני אקס את אלבומם השלישי: "The Divine Wings of Tragedy". השיר המרכזי באלבום זה, הוא היצירה המוזיקלית בת 20 הדקות: The Divine Wings of Tragedy הנפתח בקטע מקהלה גותי ומחליף מספר פעמים את סגנונו במהלך 7 פרקי השיר. באלבום זה בולטים עוד שירים כמו Of sins and Shadows, וכן Sea of Lies, Pharaoh,Out of the Ashes, והאפוס The Accolade.
בשנת 1998 הוציאה הלהקה את האלבום "Twilight in Olympus". באלבום זה תפס המתופף טום וולינג את תפקידו של קודמו ג'ייסון רולו. באלבום זה בולטים שירים כמו Through the Looking Glass המבוסס על ספרו של לואיס קרול, Smoke and Mirrors, ועוד.
בשנת 2000 חזר המתופף ג'ייסון רולו לשורות הלהקה והוציא איתם את אלבום הקונספט "V - The New Mythology Suite". אלבום זה מבוסס על אגדת היבשת האבודה אטלנטיס ועל מיתולוגיה מצרית עתיקה. באסיסט הלהקה תומאס מילר שהחליט כי ההרכב תופס זמן רב מדי מחייו וממשפחתו, החליט לעזוב את הלהקה והוחלף על ידי הבאסיסט מייקל לפונד .
באלבום הקונספט הזה הופיעו שירים כגון: Evolution, Egypt, Fallen והשיר הסוגר את האלבום ואת עלילתו Rediscovery pt2- The New Mythology.
בשנת 2002 הוציאו סימפוני אקס את האלבום "The Odyssey". שיר הנושא של אלבום זה נושא את שם האלבום, יצירה מוזיקלית זו בת 24 דקות, מבוססת על סיפורו של הגיבור היווני אודיסאוס, ומסעו הביתה ממלחמת טרויה. באלבום זה, מופיעים גם Accolade2 שהוא שיר ההמשך לאפוס The Accolade, וכן השירים: The Turning, King of Terrors, Wicked, Inferno ו- Awakenings.
בשנת 2007, הוציאו סימפוני אקס את אלבום האולפן שזכה לשם Paradise Lost על שם האפוס "גן עדן האבוד" של ג'ון מילטון. האלבום כבד יותר ונוטה פחות ל"פורגרסיב". כמו כן ההשפעה של הגיטרות גדלה על פני הקלידים. באופן כללי הוא נחשב ל"ממוסחר" יותר מהאלבומים הקודמים.
4 שנים מאוחר יותר, בשנת 2011 יצא אלבום אולפן נוסף - Iconoclast שמו. האלבום עוסק (בניגוד לאלבומים הקודמים) בעתיד, ומבחינה מוזיקלית הוא ממשיך את הקו של קודמו.
במהלך סיבוב ההופעות של Iconoclast הופיעה הלהקה ב 6 ביוני 2012 בהאנגר 11 שבתל אביב.
בשנת 2015 הוציאה לאור הלהקה אלבום אולפן בשם Underworld.
במהלך סיבוב ההופעות של Underworld חזרה הלהקה לישראל והופיעה ב 10 באוגוסט 2016 במועדון הבארבי בתל אביב.
הליכה על גחלים

הליכה על גחלים היא פסיעה ברגליים יחפות על גחלים לוחשות או על פחם לוהט. הליכה על גחלים מיושמת על ידי בני תרבויות רבות ברחבי העולם. האזכור ההיסטורי הראשון להליכה על גחלים הוא מעידן הברזל באזור תת היבשת ההודית בסביבות 1200 לפני הספירה.
לרוב מבוצעת ההליכה כטקס חניכה, שבו ההליכה מייצגת את הכוח והאומץ של האינדיבידואל. במקרים אחרים מייצגת ההליכה את האמונה של האינדיבידואל. כיום, מבוצעת ההליכה בסמינרים מאורגנים וסדנאות בנייה עצמית כתרגיל לבניית ביטחון עצמי. ההליכה רומזת על האמונה שמעשה האומץ אשר דורשת ההליכה, מראה על עזרה של כוח עליון, אמונה חזקה או ביכולתו של האינדיבידואל להתמקד ברוח אשר מעבר לחומר.פיזיקאים מודרניים חושפים את הכזב מאחורי האמונה הזו, ומראים כי כמות הזמן אשר בה כף הרגל נוגעת באדמה אינו מספיק על מנת ליצור כוויה מפחם שאינו מוליך חום טוב יחסית.

הסבר

בשעת מפגש בין שני גופים בעלי טמפרטורות שונות, הגוף החם יותר יעביר חום לגוף הקר ולכן יתקרר ואילו הקר יותר יתחמם, התהליך יתמשך עד ששני הגופים יגיעו לטמפרטורה זהה (שתהיה גבוהה מהטמפרטורה המקורית של הגוף הקר ונמוכה מזאת של הגוף החם) או עד שיופסק המגע בין שני הגופים. גובה הטמפרטורה הסופית הנ"ל והזמן שיקח למערכת להגיע אליה תלוים ביחסים התרמודינמיים של שני הגופים. שלושת המאפיינים הייחודיים לכל סיטואציה אשר יקבעו באיזו מהירות תתקבל הטמפרטורה הסופית הם טמפרטורות הגופים, צפיפות החומר, קיבולת החום של כל אחד מהגופים והולכת החום שלהם. השורש הריבועי של מכפלת הולכת החום, צפיפות החומר וקיבולת החום נקרא thermal effusivity והוא נותן לנו את המידע לגבי כמות אנרגיית חום שהגוף אוגר או משחרר בפרק זמן מסוים ליחידת שטח אחת כשפני השטח בטמפרטורה מסוימת. מאחר שבהליכה על גחלים, החום אשר נספג ברגליים הוא למעשה החום הנפלט על ידי הגחלים, החמים יותר, טמפרטורת פני השטח חייבת להיות קרובה יותר לטמפרטורה של הגוף עם ה-thermal effusivity הגבוה יותר. הגופים אשר מוצבים במשוואה במקרה הזה הם הרגליים והגחלים.

סכנות

למרות שכאמור הפעולה היא פשוטה, הפחד שהיא יוצרת עלול לבסוף לגרום לכוויות. אחת הסיבות לכך היא שקל מאוד ללכת בדרך לא נכונה מהחשש ולכך תוצאות שונות:
בהליכה בצעדים שטוחים הרגל נמצאת רוב הזמן מעל המשטח המבודד של האפר והפחם. אולם מכיוון שהגחלים מעוררות פחד הנטייה הטבעית היא ללכת מהר או לרוץ. בצעדים כבדים יותר הרגל שוקעת לתוך הגחלים החמים, מה שמגביר את הסיכון לכוויות בקדמת כף הרגל. לעומת זאת, אם הולכים לאט מדי, הרגל נמצאת קרוב למשטח החם מספיק זמן כדי להתחיל ליצור כוויות.
בעיה אפשרית אחרת היא אם משטח הגחלים אינו אחיד ומכיל דברים שאינם פחמים. לדוגמה, אם נעוצות במשטח פיסות מתכת עלולות להווצר כוויות בשל הולכת חום גבוהה של החומר. גם פחמים שלא בערו מספיק הם מבודדים פחות טובים, ולכן רצוי לתת לאש לבעור מספיק זמן לפני שמתחילים ללכת.
אם נדבק פחם לרגל, הוא יגרום כוויות משום שהמגע אתו רציף ולא רק בזמן הצעד. כאשר הרגליים רטובות, יש סיכוי גבוה יותר להידבקות פחמים.
ריצ'י הייבנס

ביוגרפיה

את ימיו הראשונים כמוזיקאי העביר ברובע הגריניץ' וילג' בניו יורק, שהיה באותה תקופה לב ליבה של סצנת מוזיקת הפולק רוק המתפתחת בארצות הברית. בשנת 1967 היה בין בודדים שהוחתם על חוזה והחל להקליט אלבומים, שזכו בעיקר לתהודה במקומית. ב-1969 פתחה הופעתו של הייבנס את פסטיבל וודסטוק, בתשואות רמות וקריאות הדרן של הקהל.
בשנת 1971 הוציא האלבום Alarm Clock, שכלל ביצוע ייחודי לשירו של חבר להקת הביטלס, ג'ורג' האריסון, Here Comes The Sun. לתקופה קצרה באמצע שנות השבעים, השתתף בהרכב "Peter, Paul & Richie" עם פטר יארו ופול סטוקי, יוצאי ההרכב המצליח Peter, Paul & Mary. הקריירה המוזיקלית של הייבנס ממשיכה להתפתח עם השנים, והוא הוציא אלבום מדי 2-3 שנים. בשנת 1993 הוזמן לנגן בטקס ההשבעה של נשיא ארצות הברית ביל קלינטון.
הייבנס כמעט ולא כותב בעצמו את שיריו. עם זאת, סגנון הנגינה והשירה שלו, דומה לזה של אמנים מוכרים כמו בוב דילן והחיפושיות. 
בשנת 2000 פרסם ספר אוטוביוגרפי הנושא את השם They Can't Hide Us Anymore.
ב-22 באפריל 2013 מת הייבנס בגיל 72, לאחר שלקה בהתקף לב.
יעקב בן מכיר אבן תיבון

תרומתו לשיפור מכשיר המדידה האסטרונומי

בספרו 'רובע ישראל' תיאר יעקב בן מכיר אבן תיבון כיצד לבנות וכיצד להשתמש במכשיר המדידה האסטרונומי quadrant בגרסה משופרת. מכשיר זה שימש למדידת זוויות של עד 90 מעלות, והיה למעשה רבע של מכשיר האיצטרולב (ומכאן שמו quadrant או 'רובע' בלשון המחבר). הגרסה המשופרת אותה המציא נקראה מעתה quadrant החדש, או  “novus quadrans”. הייתה זו גרסה מהפכנית, שכן לראשונה לא נכללו במכשיר חלקים שונים שיש להזיזם, וכך אפשר היה לבנות quadrant קטן בהרבה, זול בהרבה, ולא פחות חשוב: נייד וקל לשימוש. לימים יתרמו השיפורים הללו לשימושו החדש של המכשיר גם ככלי חיוני לספינות הנעזרות במפת השמים לשם ניווט והתמצאות במרחב, (וזאת, בדומה למעורבות יהודית בהמצאה אחרת בת התקופה המיועדת לאותו שימוש: מטה יעקב). 
בשנת 1293, מספר שנים לאחר כתיבת החיבור העברי, תורגם כתב היד של 'רובע ישראל' ללטינית וגם נערכו בו שיפורים בידי האסטרונום הצרפתי פיטר נייטינגל (Peter Nightingale) ושמו של החיבור בלטינית Tractatus novi quadrantis. 
הודות לתרגום לטיני זה, (ולתרגום נוסף בשנת 1299 שיוחס ל-Armengoud of Montpellier) נתפרסם יעקב בן מכיר וקנה לו השפעה בקרב האסטרונומים. לא רק קופרניקוס, כריסטופר קלאביוס ואראסמס ריינהולד קראו אותו, אלא הוא אף נזכר בתוך הקומדיה האלוהית של דנטה.
זמר (רחל המשוררת)

ניתוח

"זמר" מתאר את מערכת היחסים של המשוררת עם אהובהּ. היא מתארת את האהבה הממלאת את התודעה ומהווה מקור ליצירתה: "לְךָ וְעָלֶיךָ שָׁרוּ שִׁירָי", הכרזה שמאירה את השיר גם באור ארספואטי. היא מספרת על האהבה והגעגועים מייצרים מכלול של חוויות ורגשות, בקשת רחבה כביכול מהקצה האחד אל הקצה האחר, מטבע פואטי חוזר בשירת רחל. אותם מתארת המשוררת בבית הראשון, ובהם סערת נפש ושתיקה, צהלה ובכי, פצע ותרופה, אושר ויגון. בבית השני, מוסרת המשוררת תיאורי מצבים בקצרה ובתמציתיות מהודקת, ובהם: אי הקשבה שלה לאהובה, מרצון או מתוך חוסר תשומת לב - "יֵשׁ לֹא הִבְחַנְתִּי קוֹל מַעֲנֶךָ"; וזו הביאה "כמעט" לניתוק הקשר-"השרשרת" בין השניים; אולם לאחר זמן מה חזרו הגעגועים והאהבה ועמם הכוח הפואטי לשיר בשל ואל מושא האהבה; אך גם בשירה מחודשת זו משחקים בעירבוביה האהבה והדחייה, ומשמעותם הדואלית של היחסים מתחזקת. הבית השלישי, מכריע את תמונת הרגשות שמתארת המשוררת, היא חוזרת על שתי המילים הראשונות של השיר: "לְךָ וְעָלֶיךָ" (שתי המילים שהם שמו השני של השיר בציבור הרחב), ומבהירה בכך את ההתמסרות המלאה לאהבה וההכרה שהיא המנביעה את רצון החיים ואת כוח היצירה. ויתר על כן, את הרגשתה שהזולת ואהבתה אותו, הם מרכז חייה - "זֶמֶר יָחִיד"; ועם יחידאיותו, בחייה, הרי שמתאים לנגנו בתזמורת ענק של "אֶלֶף כִּנּוֹר", הגם שתמונת האהבה והיחסים המורכבת שרירה וקיימת, ולאחר חזרה על המילים מהבית הראשון: "סַעַר וָדֹמִי, צַהַל וּבֶכֶה, / פֶּצַע וָצֹרִי", בא פירוט של צמד מילים נוסף, המסכם את חווית האהבה המורכבת ורבת הפנים, ושל היחסים היודעים מורדות ועליות: "אֹפֶל וָאוֹר", ונימתו האחרונה מגלה לבסוף תחושה של אושר ושמחה.
פנחס עשת

פנחס עשת (10 ביוני 1935 – 19 בנובמבר 2006) היה פסל ישראלי ומורה לפיסול.

ביוגרפיה

עשת נולד ב-10 ביוני 1935 ביאשי שברומניה. עלה ארצה אחרי מלחמת העולם השנייה. בשנותיו הראשונות בארץ התגורר בקיבוץ שדות ים שליד קיסריה. שנותיו בשדות ים חיברו אותו לים ולימאות, תחום בו עסק כתחביב עד ליום מותו.
בשנות ה-50 למד פיסול תחילה בישראל ואחר כך באיטליה, אצל מרינו מריני.
בשנת 1965 נמנה עם מייסדי קבוצת+10, יחד עם רפי לביא והציג מיצירותיו בתערוכות עם הקבוצה.
בשנת 1966 זכה בפרס דיזנגוף על יצירתו "במפורש 16".
בשנת 1968 זכה בפרס איקה לאמנות צעירה מטעם מוזיאון ישראל.
רבות מיצירותיו הן פסלי מתכת גאומטריים בסגנון מופשט, אולם הוא פיסל גם בקרמיקה ( קיר אמנותי בבית אסיה ,תל אביב ), שיש וחומרים אחרים. עבודותיו מוצגות, בין היתר, במוזיאון ישראל ובמוזיאון תל אביב.
עשת היה פרופסור בבית הספר לאמנות בצלאל בירושלים וכן במכון אבני לאמנות.
פנחס עשת נפטר ב-2006, בגיל 71. הותיר שלוש בנות.
עיריית תל אביב קבעה לוחית זיכרון על ביתו של פנחס עשת ברחוב צבי פרץ חיות 5 בתל אביב.
Herr, gehe nicht ins Gericht mit deinem Knecht, רי"ב 105

Herr, gehe nicht ins Gericht mit deinem Knecht (בעברית: אדון, אל תבוא במשפט), רי"ב 105, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג. ביצועה הראשון היה ביום ראשון התשיעי שלאחר חג השילוש הקדוש, ב-25 ביולי 1723.

רקע

באך עבד כנגן עוגב בעיר מילהאוזן בין 1707 ל-1708, אך שלח ידו גם בהלחנת קנטטות. לאחר מכן היה מלחין החצר של הדוכס בוויימאר מ-1708 עד 1717, וחיבר שם כ-20 קנטטות "דתיות" שנועדו לביצוע כחלק מתפילת יום ראשון בכנסייה. לאחר מכן עבר לעיר קטן, התמנה לקאפלמייסטר וחיבר שם מוזיקה בסגנון חופשי ולא דתי.
בפברואר 1723 נבחן באך עם עוד כמה מועמדים לתפקיד מנצח המקהלה ואחראי על המוזיקה בכנסיות המרכזיות בלייפציג. הוא התקבל לתפקיד והחל את עבודתו בחודש מאי באותה שנה. הוא חי ופעל בעיר כ-27 שנים, עד מותו. שם כתב את רוב הקנטטות שלו: מתוך יותר מ-200 קנטטות שידוע עליהן כיום, פחות מ-40 נכתבו עד הגיעו ללייפציג וכל השאר נכתבו בעיר; בדומה לעבודתו בוויימאר, מטרתו הייתה להלחין קנטטה עבור כל מועד בשנה, תוך כמה שנים. עם זאת, בגלל העומס הגדול והקושי בהלחנת יצירות כה רבות, נהג מדי פעם לבצע שוב קנטטות ישנות שלו, לעיתים עם עריכות ושינויים קלים או הרחבות.
קנטטה זו הייתה השמינית שהלחין באך מאז החל למלא את תפקידו בלייפציג, לאחר רי"ב 75, רי"ב 76, רי"ב 24, רי"ב 167, רי"ב 147, רי"ב 186 ורי"ב 136.
ב-1876 הוציאה לאור חברת באך את הקנטטה לראשונה, בכרך 23 של פרסומיה.

הקלטות

היצירה הוקלטה במלואה 24 פעמים בהקלטות מסחריות. בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את ניקולאוס הרנונקור (ב-1979), טון קופמן (ב-1997), מסאקי סוזוקי (ב-1999) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).
וילהלמינה קרולינה, נסיכת דנמרק

ביוגרפיה

וילהלמינה קרולינה נולדה ב-10 ביולי 1747 בארמון כריסטיאנסבורג שבקופנהגן, לפרדריק החמישי, מלך דנמרק וללואיז, נסיכת בריטניה, בתם של ג'ורג' השני, מלך בריטניה וקרולינה, מרקיזת ברנדנבורג-אנסבך.
ב-1 בספטמבר 1764 התחתנה וילהלמינה קרולינה עם בן דודה וילהלם, רוזן הנאו, אחד השליטים העשירים ביותר של התקופה. בתחילה היו נישואי השניים מאושרים מאוד, אולם בהמשך החל וילהלם לבגוד בה בקביעות. בשנת 1785 מת חמיה פרידריך השני, רוזן הסן-קאסל, ובעלה עלה לשלטון במקומו כוילהלם התשיעי, רוזן הסן-קאסל. בשנת 1803 קיבל בעלה את התואר וילהלם הראשון, הנסיך הבוחר מהסן, תואר שנשמר בידי וילהלם אף לאחר פירוק האימפריה הרומית הקדושה.
בשנת 1806 נכבשה הנסיכות על ידי נפוליאון, ובני המשפחה ברחו אל גיסה קרל, נסיך הסן-קאסל בשלזוויג, ולאחר מכן עברה וילהלמינה קרולינה להתגורר אצל בתה קרולינה אמליה, נסיכת הסן-קאסל בגותה. בשנת 1813 חזרו בני המשפחה לקאסל, וב-14 בינואר 1820 מתה וילהלמינה קרולינה בביתה.
אורן זגמן

קורות חייה

זגמן נולדה וגדלה בתל אביב, למדה בגימנסיה הרצליה.
בילדותה שרה שיחקה ורקדה במשך שש שנים בלהקת "השכנים של צ'יץ'". לפני שהחלה את לימודי המשחק, עבדה עם אחיה החורג הבמאי בן בכר, מאחורי הקלעים בתוכניות טלוויזיה שונות.
ב-2003 התחילה ללמוד בבית ספר "בית צבי", במהלך לימודיה זכתה בשתי מלגות מטעם קרן שרת אמריקה ישראל. בתחילת שנה ג' ללימודיה שיחקה בתפקיד "נועה" ב"ילדות רעות", דרמה מוזיקלית יומית בערוץ 24. במהלך אותה שנה שיחקה בהצגת הילדים "סיפור העכברים", מאת חמוטל בן זאב, בבימויה של גורן אגמון, בתיאטרון הקיבוץ. באותה שנה הופיעה בתפקיד אורח בעונה הראשונה של הסדרה "החברים של נאור". ב-2006 למדה בקורס משחק מול מצלמה של משה איבגי. שנה אחרי שסיימה ללמוד שיחקה זגמן בסדרות "על קצות האצבעות" של קשת ובתוכנית המוזיקלית "לה לה לנד" של ערוץ הילדים, בה שיחקה בתפקיד "מיכל". אחר-כך הופיעה בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "קופיקו" גם היא בערוץ הילדים. במהלך השנים הופיעה בפרסומות רבות והופיעה בתפקידי אורח ב"עם סגולה", ב"ארץ נהדרת" וב"שבוע סוף".
בתיאטרון פרינג' השתתפה בהצגה "שיחות עם הברמן" שרצה במשך שנתיים וחצי, בבימויה של ליחי בקרמן בתיאטרון "אתגר".
ב-2008 השתתפה זגמן בסדנת משחק ב"שיטת מייזנר" בהדרכת סקוט ויליאמס. ב-2009 התחילה ללמוד תסריטאות בבית ספר "דראפט ראשון". במהלך הקורס התחילה לכתוב את סדרת הנונסנס "מוטי מוטי פירות וירקות" ביחד עם קובי פלשמן. פיילוט לסדרה צולם ב-2011 בהפקת אפולו הפקות.
ב-2009 החלה לכתוב ולביים הצגות עבור להקת "דן" אילת. בין ההצגות שכתבה וביימה: "קינג דייוויד" ו"חיים בסרט".
ב-2011 עברה קורס בימוי ומשחק מול מצלמה אצל רותי דייכס. באותה שנה הובילה את קמפיין "ספרינג טי" בדמותה של "נגה פלד", והצטלמה לתפקיד ראשי בסדרה הקומית "זנזורי", שמשודרת ב-YES comedy. בסדרה היא מגלמת את דמותה של מלאני, נערה מרדנית בת 16, בתם של פיני וחני זנזורי (יובל סמו ועירית קפלן).
בשנת 2013 גילמה את נירוונה בעונתה השנייה של סדרת הנוער "חסמבה דור 3" ששודרה ב-HOT3, ושיחקה בסרט הקולנוע הקומי "לצוד פילים" בכיכובם של ששון גבאי, מוני מושונוב ופטריק סטיוארט וביים רשף לוי. 
בשנת 2016 שיחקה בסרט הדרמה "תערובת מרה" בבימויו של דרור זהבי.
בשנת 2007 הקימה זגמן בקריית קריניצי ברמת גן בית ספר לתיאטרון לילדים ונוער (בית הספר לתיאטרון של אורן זגמן), אותו היא מנהלת ובו היא מלמדת.
כיום כותבת זגמן סדרה בשם "קיפודים" ביחד עם רותם ניר, עופר בן שבת וגיא שוהם.
ג'ף מרקלי

ג'פרי אלן "ג'ף" מרקלי (באנגלית: Jeffrey Alan "Jeff" Merkley; נולד ב-24 באוקטובר 1956) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית, המכהן כסנאטור מטעם מדינת אורגון, מאז שנת 2009. קודם לכן כיהן כיו"ר בית הנבחרים המדינתי של אורגון.

ביוגרפיה

מרקלי נולד במירטל קריק, עיירה קטנה במחוז דאגלס שבאורגון, כבנם של בטי לבית קולינס ודארל פיליפ מרקלי. סבתו מצד אביו נולדה בקווינסלנד שבאוסטרליה. כשהחל ללמוד בבית ספר יסודי עבר להתגורר עם משפחתו בפורטלנד. הוא סיים את לימודיו בתיכון על שם דייוויד דאגלס ולאחר מכן למד לתואר ראשון ביחסים בינלאומיים באוניברסיטת סטנפורד ב-1979, וכן לתואר שני במדיניות ציבורית מבית הספר על שם וודרו וילסון שבאוניברסיטת פרינסטון ב-1982.
לאחר שסיים את לימודיו בפרינסטון, החל מרקלי לעבור כחבר בתוכנית הניהול הנשיאותית, עבור מזכיר ההגנה של ארצות הברית, ועסק בביטחון של טכנולוגיה צבאית אמריקאית. לאחר סיום חברותו בתוכנית היוקרתית בת השנתיים, עבד במשרד התקציבי של הקונגרס של ארצות הברית, ועסק בניתוח מדיניות ותוכניות של נשק גרעיני. בשנת 1991 חזר לפורטלנד שבאורגון, ושם שירת כמנהל אקזקוטיבי בארגון הבינלאומי ללא מטרת רווח, "Habitat for Humanity", עד 1994.
בשנת 1998 נבחר מרקלי לחבר בבית הנבחרים המדינתי של אורגון, כחבר המפלגה הדמוקרטית, מטעם מחוז המייצג את מזרח פורטלנד. ב-2003, נבחר למנהיג הסיעה הדמוקרטית בבית הנבחרים. לאחר שהדמוקרטים השיגו שליטה בבית הנבחרים והחזיקו בו ברוב ב-2006, נבחר מרקלי לדובר הבית, והחל לשרת בתפקיד זה החל מינואר 2007. באותה שנה החליט להתמודד למושב בסנאט של ארצות הברית, ועל כן לאתגר את הסנאטור הרפובליקני המכהן, גורדון סמית. מרקלי גבר לאחר בחירות צמודות על יריביו בפריימריז הדמוקרטים, ובסופו של דבר גבר על יריבו הרפובליקני לאחר מרוץ צמוד, כשההחלטה על ניצחונו הוכרה כיומיים לאחר מועד קיום הבחירות.
החל מה-3 בינואר 2009 החל לשרת כסנאטור מטעם מדינת אורגון. בנובמבר 2014 נבחר לכהונה שנייה לאחר שהביס ברוב גדול את יריבתו הרפובליקנית, מוניקה וייבי. בסנאט מרקלי חבר בוועדה להקצבות, בוועדה לבנקאות, שיכון ועניינים עירוניים, בוועדת התקציב ובוועדה לסביבה ועבודות ציבוריות.
מרקלי נשוי ואב לשני בנים.