google/wiki40b huggingface dataset:
בת' ליטלפורד

חיים אישיים

ליטלפורד נולדה בנאשוויל, טנסי, בת לג'קי, פרופסורית, ולפיליפ ליטלפורד, קרדיולוג וממציא. היא גדלה בווינטר פארק, פלורידה. היא חיה בלוס אנג'לס, קליפורניה עם בעלה, המפיק והבמאי רוב פוקס. לליטלפורד ולפוקס יש בן אחד, ג'קסון אוליבר פוקס, שנולד ב- 30 ביולי 2005. בני הזוג אימצו את הלסיון היילי ג'ונה, שנולדה ב- 23 במרץ 2012.

קריירה

היא ידועה בזכות היותה אחת מהכתבים המקוריים בסדרה הפופולרית קומדי סנטרל וחדשות הצג היומי משנת 1996 עד לשנת 2000; היא גם ידועה כאמה של טריפ, בת' קמפבל מסדרת הקומדיה "אני והלהקה" בערוץ דיסני, וכאמה של אייברי, אלן ג'נינגס מסדרת הילדים "דוג בלוג", גם הוא בערוץ דיסני.
ליטלפורד שיחקה בדמותה של לאורה בסדרת הטלוויזיה "חוקי המשחק" (3 פרקים), כדמותה של דנה בסדרת הטלוויזיה "עקרות בית נואשות" (2 פרקים) וכסוזן ברגר בסדרת הטלוויזיה "החיים הקשים של אר ג'יי ברגר". כמו כן הופיעה בסרט הטלוויזיה "בן 10: מרוץ נגד הזמן", המבוסס על הסדרה המונפשת בן 10, ובסרט "טיפש, מטורף, מאוהב" משנת 2011, בכיכובם של ג'וליאן מור וסטיב קארל.
לינגקוד

מאפיינים

דג זה גדול מאוד ומגיע לאורך 152 ס"מ ולמשקל 59 ק"ג. הוא מוסווה בין הסלעים וצבעו אפור עם כתמים כהים. במראהו הוא מזכיר דקר והוא בעל לסתות גדולות ועיניים גדולות וצהובות.
הדג מסתתר על קרקעית הים הפסיפי שמחופי מפרץ אלסקה עד לבאחה קליפורניה שבמקסיקו. הוא שחיין איטי הצד במארב לטרף לא זהיר אותו הוא חוטף במהירות. הוא ניזון ממגוון דגים כמו סרדיניים, סלמון ותמנונים. הוא עצמו נטרף על ידי מספר טורפים ימיים כמו ארי ים קליפורני ופוקת המפרץ.
דג זה מהווה דג מאכל חשוב באזורי תפוצתו.
הארי קוניק ג'וניור

קורות חיים

קוניק נולד בניו אורלינס, לואיזיאנה שבארצות הברית לאב נוצרי-קתולי ממוצא בריטי וגרמני, ולאם יהודייה ממוצא בלארוסי ואוסטרי. שני הוריו הם עורכי דין במקצועם. בגיל שלוש החל קוניק לנגן על פסנתר, בגיל עשר ניגן בלהקה מקומית ובגיל 11 הוציא את האלבום הראשון שלו.
קוניק נשוי לשחקנית והדוגמנית ג'יל גודאייקר , לזוג שלושה ילדים. הארי קוניק ג'וניור הוא נוצרי קתולי אדוק.

קריירת משחק

מאז 1990, קוניק הופיע במספר סרטי קולנוע מצליחים, בהם "היום השלישי" (1996), "מטען עודף" (1997), "בייסיק" (2003), "באג" (2006), "נ.ב. אני אוהב אותך" (2007), "חדשה בעיר" (2009) ו-"סיפורו של דולפין" (2011).
בין הופעותיו הרבות בטלוויזיה, קוניק גילם את דמותו של ד"ר ליאו מרקוס בסיטקום "ויל וגרייס" (2002–2006) ואת דמותו של העוזר לתובע המחוזי דייוויד היידן בסדרת הדרמה המשטרתית "חוק וסדר: מדור מיוחד" (2011-2012). כמו כן, שימש כשופט בתחרויות של מספר תוכניות ריאליטי, בהן "אמריקן איידול".

קריירה מוזיקלית

במקביל לקריירת משחק מגוונת ומצליחה למדי, חובק קוניק קריירה מוזיקלית ענפה. בתור יליד ניו אורלינס שינק מגיל צעיר מאוד את תרבויות הג'אז והבלוז המפותחות של העיר, אלבומיו כיוצר, כותב שירים ומוזיקאי, מסתמכים – רובם ככולם – על טהרת הסגנונות הללו במגוון התמקדויות – מאלבומים שמלווים בתזמורות ביג בנד, סווינג, ג'אז אינסטרומנטלי ועד אלבומים שלמים של בלדות בניחוח נוסטלגי פרנק־סינטראי. את אלבומו הראשון הקליט קוניק ב־1978 כשהוא בן 11 בלבד, וברזומה שלו מעל ל־20 אלבומים. אלבומו המפורסם ביותר הוא הפסקול שהלחין ב־1989 לסרט "כשהארי פגש את סאלי".

הוריקן קתרינה וכפר המוזיקאים

לאחר שהכה הוריקן קתרינה בניו אורלינס ב־2005, קוניק, שכבר עזב את העיר לא מכבר היה מבין הראשונים שחזרו אליה. מלווה בצוות צלמים, הוא ערך מסע פרטי וקטן בעיר הממוטטת והסריט את כל מה שארצות הברית לא כל כך השתוקקה לראות. הוא צילם את הרחובות המוצפים, את המבנים ההרוסים, את הכאוס הנוראי שהותיר אותותיו בכל פינה, את התושבים ששהו בעיר כשהסופה הכתה בה ושנאלצו גם להתמודד עם התוצאות ההרסניות כמעט לבדם. מלבד נכונותו להוציא החוצה את המראות הקשים והמביכים מהעיר ולהביאם לידיעת ומודעות כמה שיותר אנשים, הקים קוניק ביחד עם אמן הג'אז ברנפורד מרסליס את "כפר המוזיקאים" – New Orleans Habitat Musicians' Village – מתחם מבנים ארעיים בהם השתכנו מוזיקאים ומשפחותיהם שנותרו ללא קורת גג וכלל בתוכו גם מרכז חינוכי. בהמשך הקליט קוניק את האלבום "Oh, My Nola", ההקדשה המוזיקלית האישית שלו לניו אורלינס הפגועה והמותשת (Nola = New Orleans, Louisiana), שיצא לאור בינואר 2007.

האלבום Oh my Nola

למרות הצער הגדול ממנו צמח האלבום, "Oh my Nola" אינו אלבום נכאים דיכאוני. להפך – הוא מספק תערובת צבעונית של מגוון הסגנונות שקוניק כל כך אוהב ומסמלים את ניו אורלינס יותר מכול. רובם הגדול של השירים באלבום הם גרסאות כיסוי לשירי בלוז, פולק וג'אז ישנים. "Working in a Coal Mine", למשל, מקבל מפנה פאנקי סקסי. "Jambalaya", שיר ניו אורלינסי עתיק יומין, מקבל טיפול בסגנון ג'אז חם ומקפיץ, הביצוע ל-"Elijah Rock" בסגנון בלוז מרטיט, ו-"Lazy Bones" הוא שעתוק נאמן למקור של פופ ביג בנדי רומנטי. בנוסף לגרסאות הכיסוי, האלבום כולל גם ארבעה שירים מקוריים שכתב קוניק, כאשר הבולט שבהם הוא "All These People", בו מצטרפת אליו גם זמרת הגוספל קים בורל. מדובר בשיר היחיד באלבום שעוסק באופן ישיר בסופה קתרינה, והושפע מאותם סיורים וראיונות שערך בעיר. חלק מצילומי הימים הטרופים הללו מופיעים גם בקליפ שיצא לשיר בסוף 2006. כל רווחי המכירות הוקדשו לעזרה בשיפוץ ושיקום ההריסות.
תוכנה לטובת הציבור

תוכנה לטובת הציבור (Software in the Public Interest, בקיצור, SPI) היא מוסד ללא כוונת רווח אשר מספק תשתית ארגונית למספר מיזמי תוכנה חופשית, כגון הפצת הלינוקס דביאן ומערכת ניהול התוכן דרופל. המוסד מאפשר למיזמים, בין השאר, לקבל תרומות. עבור חלקם הוא גם מחזיק נכסים (כגון שמות מתחם).
הוא נוסד בשנת 1997 עבור דביאן, אולם התברר שמוסד כזה יכול לעזור גם למיזמים אחרים. עד היום רוב מנהליו הם מפתחי דביאן.
טטיאנה פרוטצ'בה

תולדות חייה

פרוטצ'בה, ילידת קייב, עובדת לפרנסתה בתור מנהלת מדור הפרטת המגורים בשכונת דסניאנסקי שבקייב. את רזי אמנות הרקמה למדה מאימה.

יצירות

בין היתר, פרוטצ'בה מתמחה ברקמת איקונות, דמויות מהמקרא ומפות עולם. מפת אוקראינה מעשה ידיה מוצגת במכון המיפוי של אוקראינה. מפה נוספת המציגה את המחוזות השונים של אוקראינה נרקמה בשיתוף עם 136 רוקמים מרחבי המדינה. מפת העולם שרקמה פטוצ'בה בשנת 2010 הוצגה בתערוכת אקספו 2010 בעיר שנגחאי. ביצירת המפה לקחו חלק 192 איש אשר ייצגו את המדינות השונות.

הישגים

בשנת 2010 הקימה את מוזיאון הרקמה הבינלאומי שבו מוצגות עבודות של אמנים אוקראיניים ובינלאומיים. בקיץ 2011 היא הקימה מוזיאון רקמה נוסף שבו מוצגות העבודות שלה באופן בלעדי. פיתחה טכנולוגיית רקמה מיוחדת תוך שימוש בחוטים זוהרים אשר רשומה בספר השיאים של אוקראינה. מפת המחוזות שרקמה פרוטצ'בה, מופיעה ברשימת השיאים הלאומית של אוקראינה.
הקלטה

הפונואוטוגרף

המכשיר הראשון לרישום קול הומצא בידי לאון סקוט בשנת 1857. המכשיר, שכונה "פונואוטוגרף", התבסס על ממברנה (קרומית) שרעדה בהתאם לצלילים, והניעה עט; העט רשם קווים על סליל נייר שנגלל תחתיו בו נרשמו התנודות של הצליל.
"ההקלטה" הראשונה, בשנת 2008 נסרק סליל נייר של הפונואוטוגרף שהכיל רישום של שיר עם צרפתי, התמונה שנתקבלה הוזנה לתוכנת מחשב מיוחדת שהצליחה להשמיע את הצלילים שנרשמו בשנת 1860. זה התיעוד הקדום ביותר של קול אנושי אבל זו לא הייתה ההשמעה הראשונה, מאחר שלמכשיר הפונואוטוגרף לא הייתה יכולת השמעה כלל, אלא הוא נועד לרישום גרפי של צורת הצלילים בלבד. הרישום חיכה כ-150 שנה עד שהושמע . לכן הפונואוטוגרף הוא לא טכנולוגיה של הקלטה אלא של רישום קול בלבד.
מתקן ההתפלה אשדוד

המתקן הראשון

בשנת 1975 נחתם הסכם בין ממשלת ישראל וממשלת ארצות הברית על הקמה במימון משותף של מתקן התפלה באשדוד, בשיטת זיקוק באידוי רב שלבי, על ידי חברת הנדסת התפלה. הקמת המתקן, שנבנה בצמוד לתחנת הכוח אשכול, הושלמה בשנת 1981 והוא החל לספק מים בתפוקה של 20,000 קוב ליממה. לאחר שנה וחצי של הפעלה החליטה חברת מקורות להשבית את המתקן משיקולי כדאיות כלכלית ולאחר חורף שבו ירדה כמות משקעים גבוהה מהממוצע.

מתקן מקורות פיתוח וייזום

בשנת 2010, קיבלה החברה הממשלתית מקורות פיתוח וייזום, חברה-בת של מונופול המים מקורות, זיכיון להקמה והפעלת מתקן התפלה באשדוד בהחלטה מיוחדת של ממשלת ישראל. עבודות הבניה החלו בסוף שנת 2011 והסתיימו באוקטובר 2015, אז החל לספק מים למערכת הארצית.
המתקן מעולם לא הצליח לספק את כמות המים המותפלים שנדרש לפי החוזה, ובעקבות קריסה של המודל הפיננסי הכריזה המדינה על מחיקת 400 מיליון ש"ח מהחוב של מקורות. תביעות החוב והבוררויות נגד החברה הגיעו לסכום של כ-1.25 מיליארד שקל. בעקבות ההפסדים הגישה מקורות תביעה של 705 מיליון ש"ח נגד שותפות מנרב-סדיט שהקימה אותו. המפעל יימכר, אחרי נזק כספי שמוערך בכ-600 מיליון שקלים.
חג הנשים (קומדיה יוונית)

חג הנשים (ביוונית: תסמופוריאזוסאה) היא קומדיה יוונית שנכתבה על ידי המחזאי היווני אריסטופנס. הקומדיה הוצגה לראשונה במסגרת תחרות המחזות שנערכה בדיוניסיה בשנת 411 לפנה"ס. לא ידוע אם הקומדיה זכתה בתחרות.

תקציר העלילה

במחזה זה לועג אריסטופנס למחזאי אוריפידס וכן למשורר אגתון. במחזה, לומדת דמותו של אוריפידס כי נשות אתונה קיימו משפט בו הוא הורשע ביחסו השלילי לנשים במחזותיו. לטענת הנשים במשפט, אוריפידס הציג את נשות אתונה כמשוגעות, רוצחות, רגשניות, ובעלות תכונות אובדניות. הנשים רואות את המחזות כהוצאת דיבה ולשון הרע, ובמשפט שנערך בחג התסמופוריה - פסטיבל שנתי שנערך לכבוד האלה דמטר, החליטו להעניש את אוריפידס.
אוריפידס פונה לחברו, המשורר הנשי אגתון ומבקש ממנו להתחזות לאישה, וללכת למשפט על מנת לסנגר על אוריפידס. אגתון מסרב, וקרובו של אוריפידיס, מנסילוכוס מציע ללכת במקומו. אוריפידס מגלח את מנסילוכוס, מלביש אותו בבגדי אישה שלווה מאגתון ושולח אותו לפגישת הנשים.
בפגישת הנשים, מפרטות הנשים את העוולות של אוריפידס, וטוענת כי בעליהן אינם סומכים עליהן לאחר צפייה במחזותיו. מנסילוכוס טוען כי הנשים גרועות יותר מאשר אוריפידס מציג אותן, והנשים מוחות על דבריו. באותו רגע מגיע קליסתנס ומזהיר את הנשים כי נמצא בינותן גבר מחופש לאישה.
הנשים חושדות במנסילוכוס - מאחר ש"היא" האישה היחידה שהן אינן מכירות. לאחר שהן מסירות את גרביו הן מגלות כי הוא גבר. מנסילוכוס חוטף נאד יין ומנסה לטעון כי חטף את אחד התינוקות של הנשים, אך הנשים קוראות למשטרת העיר שתאסור אותו.
אוריפידס מנסה לשחרר אותו בכך שהוא מציג סצנות ממחזותיו - הסצנה הראשונה לקוחה מהלנה, מנסילוכוס משחק את הלנה ואוריפידס מופיע מחופש לדמותו של מנלאוס. לאחר מכן משחק אוריפידס סצנה מהמחזה אנדרומדה (מחזה שלא שרד עד ימינו), בו הוא מציג את דמותו של פרסאוס היורד ממרומי הבמה באמצעות ה"דאוס אקס מכינה" אולם גם ניסיון זה לשחרר את מנסילוכוס נכשל.
כאשר אוריפידס מופיע בפעם השלישית, מגלות הנשים מי הוא. הוא שולח רקדנית ונערה על חליל להסיח את דעת השומרים ומבטיח לנשים כי לא יתקוף אותן יותר במחזותיו, וכך מצליח להציל את עצמו ואת מנסילוכוס מכעסן של הנשים.
מוטלים בספק

תקציר העלילה

בעקבות תאונת אופנוע בה היה מעורב, אסי (רן דנקר), תסריטאי ומשורר תל אביבי, נידון לעבודות שירות: להדריך חוג לקולנוע בעיירת פיתוח בדרום הארץ, במקלט שכונתי, כאשר תלמידיו הם חבורת צעירים מתוסבכים שהיו מעורבים בפלילים. בתחילה, אסי נתקל בחומת התנגדות ובחוסר תקשורת עם הנערים, אך הוא בוחר להתמיד ומצליח להתחבר אליהם. הוא מפתח קשר קרוב במיוחד עם עדן (אדר חזאזי גרש), מתבגר הנתון במעצר בית שאוסף בקבוקים למיחזור כדי להגשים חלום - לפתוח מסעדה עבור אמו. אסי מזדהה עם עדן, מזהה  דמיון ביניהם ומנסה לעזור לו לשרוד ולפלס את הדרך החוצה מהמצוקה בה הוא חי.
ברוב עם הדרת מלך

ברוב עם הדרת מלך הוא כלל הלכתי הקובע כי כאשר מצווה מתקיימת באופן ציבורי היא חשובה ומהודרת יותר.

מקור המושג

מקור המילים הוא בספר משלי, הגמרא במסכתות ברכות ופסחים מביאה אותו כטעם לדינים בכמה מצוות.

קדימות הלכתית

למרות שמעלה זאת בדרך כלל עדיפה למצוות אחרות, יש מעלות שדוחות אותה, כגון זריזין מקדימין למצוות, ומשום כך תפילת ההלל היא בשחרית ולא במוסף, למרות שיש יותר אנשים במוסף, וכן תקיעת השופר הייתה נעשית בשחרית לולא גזירת המלכות, וכן מוטב להתפלל בבית המדרש יותר מאשר בבית הכנסת, כיוון שביטול תורה חשוב מרוב עם.
יומנו של חנון - עובדות החיים

עלילה

גרג הפלי חווה את שנתו האחרונה בחטיבת הביניים, מה שמשמח אותו בתחילה, אך לאחר מכן מתחיל להעציב אותו. הוא נאלץ לחוות קשיים חברתיים, מעשיים, קשיים במשפחה וחובות. בספר זה (המתאר את חייו של גרג מה-1 בספטמבר עד ה-30 בנובמבר) משפחת הפלי "מאבדת את הצפון" ומשנה את הרגליה, זאת ניתן לראות במעברה של סוזן הפלי, האם, ללימודים אקדמיים. כמו כן, ברוב חלקי הספר גרג רב עם ראולי שוב ואינו מיודד עמו, אלא רק בסוף הספר. גרג כבר מתבגר ועובר הרבה שינויים בחייו. במהלך העלילה גרג מביע את תסכולו מהשנויים בחייו כמו החלפתה של מורתו למתמטיקה, מעברה של אמו ללימודים, החלפת רופא השיניים שלו, גיוס עוזרת הבית והשיעור החדש בבית הספר: "עובדות החיים". גרג עושה כל מה שאפשר כדי לנחם אותו, תומך בו ועומד לצידו בכל המריבות, אך דאגתו לרודריק ולעתידו אינה מרפה ממנו. כמו כן, גרג נרשם למסיבת "אין יציאה", מסיבת "בנים-בנות" שחטיבת הביניים של גרג ארגנה. גרג חשב שהמסיבה תהיה דומה למסיבה נורמלית של בני נוער, אך בפועל המסיבה הייתה ילדותית ומשעממת. בהמשך דודו של גרג, גארי נישא בפעם הרביעית וגרג מתוסכל מאוד מכך משום שלא הגיע למסיבה שארגן אחד הילדים המקובלים בשכבה מעליו אך בהמשך הוא גילה שלא החמיץ הרבה .ומתוסכל מהשינוי שבחייו שכמו השתנו מקצה לקצה. עם זאת, יש בליבו תקווה שהכול יסתדר בסופו של דבר.
מארק היפ

ביוגרפיה

היפ נולד בטאמיל נאדו שבהודו לאב אנגלי ולאם אמריקאית. הוא הצעיר במשפחה בת ארבעה בנים. ב-1980 התחיל את קריירת המשחק שלו בסיור הופעות עם להקת התיאטרון "Medieval Players" בו שיחקו במחזות מימי הביניים ומתחילת ימי התיאטרון המודרני. בהופעותיהם שילבו הליכה על קביים, להטוטנות ותיאטרון בובות. אחר כן היה חלק מצמד שחקני תיאטרון רחוב בשם "The Two Marks" (יחד עם מארק סבן) שהופיעו יחד בתוכניות הטלוויזיה לילדים "Ghost Train" ובשעשועון "3-2-1".

טלוויזיה

היפ הופיע במגוון תפקידים קומיים בטלוויזיה. בין תפקידיו היו האמן בריאן טופ בסיטקום "Spaced", ד"ר אלן סטטהם היהיר בסדרה "מחלקה אלטרנטיבית", ותפקידים שונים בתוכנית המערכונים "Big Train". הוא עבד בכמה מיזמים יחד עם כריס מוריס  והופיע בתוכנית הקומית "Jam" ובסדרת התוכניות הפרודיות "Brass Eye".
היפ דיבב את הדמות הראשית בסדרת האנימציה הקומית "Stressed Eric". תפקידים נוספים בטלוויזיה היו טרי רושה בסדרת הקומדיה-דרמה "Happiness" של פול וייטהאוס, ובתפקיד דרק פיו בסיטקום "How Do You Want Me?". בסדרת הטלוויזיה קצרת הימים "The Strangerers" של רוב גרנט שיחק היפ בתפקיד הארי. בעונה השנייה של הסדרה הקומית "Look Around You" הופיע היפ בתפקיד אורח.
במרץ 2007 הופיע היפ בסדרת הדרמה "מלון בבילון" של BBC One בתפקיד איש עסקים כושל שהפך לנער מעלית. בין השנים 2008 ו-2010 שיחק היפ ב-32 פרקים בסדרת הדרמה התקופתית "הדרך לקנדלפורד" בתפקיד הדוור הראשי תומאס בראון, וגם הופיע בתפקיד הנבל לייטקילר (Lightkiller) בפרק בסיטקום "No Heroics". בנוסף גילם את דמותו של אבא של כריס מיילס בסדרה "סקינס" של ערוץ 4. בעונה השנייה של הסדרה הקומית של ה-BBC "מרק אהבה" שיחק בתפקיד מושא אהבתה של הדמות הראשית.
ב-2009 גילם את דמותו של צ'ארלס דיקנס בסדרת הדרמה "רומנטיקנים נואשים" של BBC Two. עוד ב-2009 שיחק בתפקיד בעלה של ג'סיקה היינס בקומדיה "ליזי ושרה" שכתבו היינס וג'וליה דייוויס.
ב-2010 שיחק היפ בתפקיד בוב סטיבנס בסדרה "The Great Outdoors" של BBC4. בקומדיה "מירנדה" בכיכובה של הקומיקאית מירנדה הארט הופיע היפ בתפקיד פסיכיאטר. באוקטובר 2010 השתתף במיני-סדרה "אב יחיד" בכיכובו של דייוויד טננט. היפ מגלם את דמותו של השכן ג'ים בסיטקום "סעודת שישי" של ערוץ 4 הבריטי לצידם של סיימון בירד וטמזין גרג. עוד שיחק בתפקיד אנדרו תורוגוד בקומדיה "Holy Flying Circus" ובתפקיד ג'ונס בפרק בסדרת המדע בדיוני "עברייני על".
באוקטובר 2012 הופיע בפרק הראשון של הסדרה הקומית "A Moody Christmas" בדמות "נוסע בהיתרו". הסדרה שודרה בערוץ ABC1 באוסטרליה.
היפ הצטרף לסדרה הקומית "מרגל" בעונה השנייה שהחלה באוקטובר 2012, והחליף את טום גודמן-היל בתפקיד פיליפ קוויל, בן זוגה של ג'ודית ומנהל בית הספר בו לומד מרקוס.
היפ הופיע בפרק ספין-אוף של הסדרה "Outnumbered" ששודר בחג המולד 2012 בתפקיד נוריס. ב-2013 שיחק בסיטקום הבריטי "Heading Out" של סו פרקינס בתפקיד בעל משרפה לחיות מחמד.

קולנוע

בסרט "רווק פלוס ילד" גילם היפ מורה בבית ספר. ב-2005 הופיע בסרטו של טים ברטון "צ'ארלי והשוקולדה". עוד שיחק בתפקיד קטן בסרט "קונפטי" מ-2006 בתפקיד רשם נישואים. ב-2004 שיחק בסרט "Tunnel of Love" בכיכובו של ג'ק די. בסרט "אבק כוכבים" שיחק בתפקיד הנסיך טרשיוס. ב-2008 כיכב בסרט המדע בדיוני הסוריאליסטי "Captain Eager and the Mark of Voth". ב-2013 הופיע בסרט "סוף העולם".
פיטר פירס

חייו

פירס למד מוזיקה בקבל קולג', אוקספורד והיה נגן עוגב בהרטפורד קולג', אך עזב לפני קבלת התואר. בהמשך למד פיתוח קול ושירה במשך שני סמסטרים בקולג' המלכותי למוזיקה.
פיטר פירס פגש את בריטן בשנת 1934, כשהיה חבר ב"זמרי ה-BBC". פירס ובריטן הופיעו ברסיטל המשותף הראשון שלהם בשנת 1937 בבאליול קולג', אוניברסיטת אוקספורד. לאחר מכן נסעו יחד לאמריקה. בשובם, ביצעו יחד את "שבע הסונטות של מיכלאנג'לו" שחיבר בריטן, בוויגמור הול בלונדון, ואחר כך הקליטו אותן לחברת EMI, הקלטתם המשותפת הראשונה.
רבות מיצירותיו של בריטן מכילות תפקיד ראשי לטנור, שנכתב במיוחד בשביל פירס. בין אלה הנוקטורן, הסרנדה לטנור, קרן וכלי קשת, המזמורים, האופרות "פיטר גריימס" ו"אלברט הרינג" (תפקידים ראשיים), "אוון וינגרייב" (סר פיליפ וינגרייב), "בילי באד" (קפטיין ויר), "טבעת החנק" (קווינט), "מוות בוונציה" (אשנבאך) ושלושת ה"משלים כנסייתיים".
פירס היה שותף לכתיבת הליברית ל"חלום ליל קיץ" ויצר בו אחד מתפקידיו הקומיים המעטים: כפלוט מתקן המפוחים הציג פרודיית דראג של ג'ואן סאת'רלנד בסצנת השיגעון של "לוצ'יה די למרמור".
קולו היה שנוי במחלוקת, יוצא דופן מבחינה ווקאלית, שתואר כ"יבש" ו"לבן". נאמר עליו, באכזריות, שהיה לו צליל אחד טוב, מי טבעי, טרצה מעל הדו האמצעי, ומשום כך האריה המכרעת של "פיטר גריימס", "עכשיו הדובה הגדולה והפליאדות", כתובה בעיקר על הצליל הזה. איכות קולו לא התאימה להקלטות, אבל אין ספק, שהצטיינה בארטיקולציה ובגמישות קולית, שבריטן ידע לנצל.
הופעתו הראשונה הייתה במטרופוליטן אופרה באוקטובר 1974 בתפקיד אשנבאך ב"מוות בוונציה". הוא שר בקביעות בקובנט גארדן ובבתי אופרה אחרים חשובים באירופה ובארצות הברית.
פירס היה גם פרשן בעל שם ללידר של שוברט, על פי רוב עם בריטן כמלווה, והצטיין כמטיף (תפקיד האוונגליסט) בפאסיונים של באך.
פירס קיבל תואר אבירות ב-1978.
פיטר פירס נקבר בחצר הקבורה של כנסיית סיינט פיטר וסיינט פול באלדבורג, סאפוק, אנגליה, וקברו צמוד לזה של בנג'מין בריטן.
מנקלה

מַנקָלָה היא משפחה של משחקי לוח שמשחקים מסביב לעולם. מעמדם של משחקי המנקלה בחברות רבות באפריקה ובכמה חברות באסיה היה דומה לזה של משחק השחמט במערב, או המשחק גו במזרח אסיה. בעולם המערבי ידועים בעיקר המשחקים קלהה ואווור. משחקים נוספים הם קנגקק, אוווסו, אוני טגלולקה, באו, סונגקה ויגיסורו. השם "מנקלה" נגזר מהמילה "נקלה" מהשפה הערבית, שפירושו "לזוז". המשחקים ידועים גם בשמות "זריעה" ו"ספור ולכוד".

כללי המשחקים

משחקי מנקלה חולקים תהליך משחק דומה. השחקנים מתחילים בפיזור מספר מסוים של זרעים בכל השקעים בלוח. השחקנים יכולים לספור את הזרעים כדי לתכנן את מהלכם. כל שחקן בתורו אוסף את הזרעים מאחד השקעים וזורע את הזרעים (הצבת אחד בכל אחד הבורות הבאים ברצף) ולוכד לפי מצב השקעים בלוח. למרות שכללי המשחק שונים מאוד ממשחק למשחק, כללים אלה משותפים לכל המשחקים.
בחלק מהמשחקים שמים בגומה אחת 4 אבנים ובחוקים אחרים 5 אבנים.
במשחקים עם שתי שורות, בדרך כלל כל שחקן שולט על צד אחד ומנסה לבצע מהליכים לצד השני. במשחקים עם ארבע שורות, כל שחקן שולט בשורה פנימית ובשורה חיצונית והזרעים ישארו בשורות אלו אלא אם השחקן השני לכד אותם.
השחקנים בוחרים בתחילת תורם את השקע שממנו הזרעים ילקחו לזרעה. בחלק מהמשחקים השחקנים יכולים לבחור רק שקעים בצד שלהם עם מספר מינימום של זרעים. הזרעים נזרעים אחד-אחרי-השני בשקעים הבאים. כל החלקים נלקחים מהשקע האחרון שנזרע בתור. בחלק מהמשחקים יש שקע שסיום בו מזכה בתור נוסף.

חלקים

חלקי המשחק כולל לוח שנבנה מחומרים שונים עם סדרת שקעים המסודרים בשורות, בדרך כלל בשתים או ארבע שורות. חלק מהמשחקים משוחקים בדרך כלל בשקעים שנחפרו באדמה או סותתו באבן. לפעמים יש גם שקעים גדולים בצד של כל שחקן לשמירת הכדורים. תצורות הלוח שונה ממשחק למשחק ויש משחקים עם כמה תצורות לוח.
הזרעים יכולים להיות זרעים, קטניות, אבנים, גולות או כל דבר שנוח להעביר משקע לשקע.

לכידה

כתלות בשקע האחרון שנזרע, שחקן יכול ללכוד את הזרעים בשקע. הדרישות ללכידה ומה עושים עם הזרעים שנלכדו, שונה מאוד ממשחק למשחק. בדרך כלל, השחקן נדרש לגמור את הזריעה בשקע עם מספר מסוים של זרעים, סיום עם זרעים בתצורה מסוימת לאורך הלוח, או סיום בשקע ריק סמוך לשקע של השחקן המתחרה המכיל אחד או יותר זרעים.
עוד דרך נפוצה ללכידה היא ללכוד את השקעים שהגיעו למספר זרעים מסוים. יש גם כמה משחקים שאפשר ללכוד בהם גם שקעים ובסיום המשחק הזרעים בשקעים אלו נלכדים על ידי לוכד השקע.

מטרה

המטרה במשחקי מנקלה היא ללכוד יותר זרעים מהמתחרה; לפעמים השחקן מנסה להשאיר את המתחרה בלי אפשרות למהלך חוקי או לגרום למתחרה לרוקן את השורה שלו.

טיפ

תכנון מראש הוא חיוני לניצחון במשחקי לוח כמו מנקלה. נסה לתכנן שניים או שלושה מהלכים אל העתיד.

היסטוריה

אחת הראיות המוקדמות ביותר למשחק היא לוח חרס ומספר חלקי אבנים שנתגלו במרוקו, אריתריאה ובאתיופיה. ארכאולוגים מתארכים פריטים אלה למאות השישית והשביעית.
הדמיון של חלק מהמשחקים לפעילות חקלאית, כמו גם היעדר הצורך בחלקים מיוחדים, פותחים פתח לאפשרות מעניינת, לפיה המשחק פותח בסמוך לראשית הציוויליזציה עצמה; עם זאת, אין כיום ראיות מספיקות לכך שמשפחת משחקי מנקלה קיימת למעלה מ-1300 שנה.
ערך עתידי

ערך עתידי הוא הערך שאליו יגיע בעתיד, סכום כסף המופקד בהווה בפקדון נושא ריבית.
הערך העתידי גבוה מן הערך בהווה בשיעור הריבית המצטברת במשך אותה תקופה.
ערך עתידי הוא אחד מכלי העבודה המרכזיים בתורת המימון העוסקת, בין השאר בבחירה בין אלטרנטיבות של השקעה או מימון.

כללי

מציאת הערך העתידי של סכום בהווה, היא הוספת גורם הריבית המצטברת לסכום זה עד למועד העתידי.
באופן מתמטי, יש להכפיל את הסכום הנוכחי PV בגורם הריבית R לקבלת הערך העתידי FV.

חישוב הערך העתידי עבור סכום חד פעמי

כאשר מבקשים למצוא את ערכו העתידי של סכום בהווה, יש להתחשב באופן צבירת הריבית.

ריבית פשוטה

כאשר הערך העתידי מחושב לפי ריבית פשוטה, הנוסחה היא:
FV - הערך עתידי
PV - ערך נוכחי
r - שיעור הריבית
t - תקופת הצטברות הריבית (בדרך כלל נמדד בשנים)
לדוגמה, אדם מבקש לחסוך סכום של 10,000 ש"ח לתקופה של 5 שנים, בריבית שנתית (קבועה) של 4.2%, יצבור בתום תקופת החיסכון:

ש"ח

ריבית דריבית

המקרה הנפוץ יותר הוא כאשר הריבית מצטברת כריבית דריבית. הנוסחה לחישובו של הערך העתידי היא:
R - ריבית תקופתית (חודשית, רבעונית, שנתית וכו')
n - מספר תקופות צבירת הריבית
הגורם:  נקרא גם "מקדם ערך עתידי" (מ.ע.ע)

לדוגמה, אדם מבקש לחסוך סכום של 10,000 ש"ח לתקופה של 5 שנים, בריבית שנתית (קבועה) של 4.2%, יצבור בתום תקופת החיסכון:

ש"ח

ריבית משתנה

כאשר הריבית משתנה משנה לשנה, הנוסחה מתאימה היא:
 - שיעורי הריבית

חישוב הערך העתידי עבור סדרת סכומים

כאשר מפקידים סכום קבוע כל תקופה, הנוסחה לחישוב הערך העתידי היא:
p או "pmt" - הסכום התקופתי הקבוע
R - ריבית תקופתית (חודשית, רבעונית, שנתית וכו')
n - מספר תקופות צבירת ריבית
נוסחה זו נובעת ישירות מהנוסחה לחישוב סכום של סדרה הנדסית שמנתהּ R+1.
 
הערה: נוסחה זו מתאימה למצב בו שער הריבית התקופתית קבוע.
הגורם:  נקרא גם "ערך עתידי מצטבר".
לדוגמה, חוסך מפקיד כל חודש 200 ש"ח בתוכנית חיסכון למשך 3 שנים, בריבית שנתית נומינלית של 4.2%,
יצבור בתום תקופת החיסכון:

ש"ח 
הבהרה: מאחר שתקופת ההפקדה היא חודשית יש להביא את כל יתר האיברים בנוסחה למונחים חודשיים: קרי מכיוון שהריבית הנתונה היא שנתית, יש לחשב את שיעור הריבית החודשית על ידי חלוקה ב-12. כמו כן, מספר תקופות צבירת הריבית הוא 12 פעמים (חודשים) בשנה במשך 3 שנים, סך הכל:
 תקופות.
לואי קהוזאק

חייו

קהוזאק היה מבצע יוצא מן הכלל ואחד הקלרניתנים הספורים, שעשו להם שם כסולנים במחצית הראשונה של המאה ה-20. הוא היה הראשון שהקליט את הקונצ'רטו לקלרנית של קרל נילסן, יצירה שנכתבה במקור בשביל הקלרניתן הדני אגה אוקסנבד. פעילותו המוזיקלית נמשכה כל חייו; ב-22 בנובמבר 1958 הקליט את הקונצ'רטו לקלרנית בלה מז'ור של הינדמית לחברת EMI, בניצוח המלחין. הוא היה אז בן 78.
לואי קהוזאק נהרג בתאונת אופנוע בשנת 1960.
דבורה (מינקת רבקה)

דבורה, הייתה מינקת רבקה. בספר בראשית מתוארים תפקידה ומקום קבורתה, שנקרא אלון בכות: "וַתָּמָת דְּבֹרָה מֵינֶקֶת רִבְקָה וַתִּקָּבֵר מִתַּחַת לְבֵית-אֵל תַּחַת הָאַלּוֹן וַיִּקְרָא שְׁמוֹ אַלּוֹן בָּכוּת" (פרק ל"ה, פסוק ח'). האירוע התרחש אחרי שבני יעקב המשיכו בדרך משכם לבית אל, לאחר הזמן המשוער של מלחמות בני יעקב. בבית-אל מתה דבורה, ויעקב ובניו קברו אותה "תחת האלון" ומכנים אותו "אלון בכות". לפרשה זו יש פרשנויות אחדות, העוסקות בדיוקנה של דבורה המינקת.

הקשר לדבורה הנביאה

הפרשנים מתקדמים צעד נוסף ומנסים למצוא קשר בין דבורה הנביאה לבין "דבורה המינקת": שתיהן היו מסביבה דומה וכן יש להן קשר עם הביטוי "מתחת" לעץ מסוים.
בעלי התוספות קושרים בין שתיהן על דרך הדרש וההיקש - אלון "דבורה המינקת" מקביל  לעץ התומר שתחתיו ישבה דבורה אחרת, דבורה הנביאה, בעת ששפטה את ישראל. מכאן הם למדים כי מי שיושב בעמדה מכובדת, כמו   השופט צריך לשאת עיניו לא רק אל העשירים ושועי העולם, אלא שיהיה להם גם מבט של "מינקת", אשר מכוון לאנשים הפשוטים שעשו את שלהם ביושר ובאמונה. גם הם זכאים לשימת לב, ולכבוד הראוי להם.

מקום קבורתה

רש"י מסביר היכן היה מקום קבורתה:מתחת לבית אל - העיר יושבת בהר ונקברה ברגלי ההר:תחת האלון - בשפולי מישרא, שהיה מישור מלמעלה בשפוע ההר והקבורה מלמטה, ומישור של בית אל היו קורין לו אלון."
זאב ח. ארליך (ז'אבו) ניסה למצוא מקום בתנ"ך המזכיר את "אלון בכות" - דהיינו סוג של בכי  ליד "בית אל". והנה בספר שופטים אנו מוצאים:"וַיַּעַל מַלְאַךְ-ה' מִן-הַגִּלְגָּל אֶל-הַבֹּכִים וַיֹּאמֶר- אַעֲלֶה אֶתְכֶם מִמִּצְרַיִם וָאָבִיא אֶתְכֶם אֶל-הָאָרֶץ אֲשֶׁר נִשְׁבַּעְתִּי לַאֲבֹתֵיכֶם (ב', ב'). בנוסח תרגום השבעים נוספה הפיסקה "אל בית אל". איזכור נוסף לבכי בבית אל יש גם בסוף ספר שופטים:"וַיַּעֲלוּ כָל-בְּנֵי יִשְׂרָאֵל וְכָל-הָעָם וַיָּבֹאוּ בֵית-אֵל וַיִּבְכּוּ... " (כ', כ"ו)
זאב ארליך מצטט מספר היובלות המובא בדעת מקרא מאת יהודה קיל. מסופר שם על יעקב אבינו המגיע לבית אל. הוא מזמיו את אביו ואימו אליו. אביו מברך את בניו וחוזר לביתו ואז "ותלך רבקה עם בנה יעקב ודבורה מניקתה עימה ויבואו בית אל". בכ"ז בתשרי בלילה מתו רבקה אימנו ודבורה מינקתה ויקברו אותם בתוך העיר תחת האלון ויקראו שם המקום ההוא "נחל דבורה".
ארליך איתר מקום אפשרי ל"אלון בכות" במערב לכביש עפרה של היום. בדרך העולה מגבעת אסף דרומה לפסגות נמצא מבנה המסומן במפות כקבר שייח. פסגת ההר היא מישורית ויכולה להתאים לכתוב "מישרא=מישור". במקום קיים מבנה קטן, מספר עצי אלון. אין במקום שרידים המאפשרים איתור המקום.