יחידת שלדג

דגל היחידה

ליחידה קיים, כמו בשאר יחידות החיל דגל ייצוגי המבוסס על דגלה הרשמי של זרוע האוויר, כאשר באמצעו מותקן סמל היחידה - כתחליף לסמל החיל. הדגל מוצג במועדים כגון מסדר הענקת דרגות, יום חיל-האוויר, מסדר החלפת פיקוד.

תג סיכה וסמל היחידה

סיכת הלוחם וסמל היחידה ניתן לה בשנת 1987 בזמן שאביהו בן נון היה מפקד חיל האוויר. בסיכת היחידה מופיע שלדג. שם היחידה נלקח כנראה מציטוטו של דייוויד סטרלינג, מקים יחידת הקומנדו ה-SAS הבריטית, שאמר כי יחידתו תרד על האויב כמו שלדג היורד על טרפו.

היסטוריה

היחידה הוקמה בשנת 1974 בעקבות לקחי מלחמת יום הכיפורים על מנת לספק לחיל האוויר יכולת עצמאית בנושא קומנדו ומודיעין. מייסד היחידה ומפקדה הראשון היה אל"ם מוקי בצר, יוצא סיירת צנחנים ומ"פ מילואים בסיירת מטכ"ל, שנעזר רבות בדודיק רוטנברג, איש הצנחנים ומגיבורי הקרב על גבעת התחמושת, וביפתח ספקטור, ראש מחלקת מבצעים בחיל האוויר. בראשית דרכה, תפקדה היחידה כפלוגת מילואים של סיירת מטכ"ל וכונתה "הגדוד למשימות חיל האוויר".

לאחר מכן, בעקבות תמיכתו של סגן הרמטכ"ל באותם ימים, רפול, הוחלט בינואר 77' להפוך את היחידה לסדירה. בצר היה למפקד היחידה הסדירה והלוחמים הגיעו מסיירת מטכ"ל ומסיירת שקד שפורקה באותה שנה. היחידה הייתה כפופה למפקדת קצין חי"ר וצנחנים ראשי והייתה מסונפת לצנחנים. מדי הא' של שלדג היו מכנסי א' צנחנים, חולצה רגילה, כומתה אדומה ונעליים אדומות, ללא תגים, ללא סמלים למעט כנפי צניחה וכנפי סיירת וללא דרגות (למעט קצינים). עוד פריט שאפיין את לוחמי היחידה היה נשקם האישי אשר היה גלילון מיוחד עם מתפסי עץ ואפשרות הוספת אמצעים, בזמן שלגלילון הרגיל היו מתפסים שחורים. הגיוס ליחידה היה תחת הגיוס לצנחנים, טירונות בסנור כפלוגה מיוחדת, ולאחריה התפצלות למסלול המיוחד שלהם. רק בהמשך דרכה הפכה היחידה ליחידה מיוחדת ייעודית של חיל האוויר, לוחמי היחידה מבצעים משימות מיוחדות. 
 את אחד השינויים המשמעותיים ביחידה הוביל אליק רון, אשר הצליח לשכנע את צה"ל להעביר את היחידה לפיקודו של חיל האוויר, למרות התנגדותו של קצין צנחנים וחי"ר ראשי, תא"ל איציק מרדכי. עם זאת, גם לאחר המעבר המשיכו לוחמי היחידה ללבוש מדי א' ירוקים ולנעול נעליים אדומות (בדומה ליחידות המובחרות של הצנחנים וסיירת מטכ"ל). כאשר אביהו בן נון קיבל את הפיקוד על חיל האוויר, הוא הורה על מעבר למדי חיל האוויר ועל שינוי סיכת הלוחם וסמל היחידה, ובזאת הושלמה הפיכתה של היחידה ליחידה אורגנית בחיל האוויר.
המוטו של היחידה הוא "זן נדיר, ציפור משונה". לעיתים מכונה היחידה כ-'אחות הצעירה' של סיירת מטכ"ל.
מוטיב היחידה "המעז מנצח", הושאל מסיירת מטכ"ל, ממנה הגיע בצר, ששאלה אותו בתורה מהיחידה המקבילה בצבא הבריטי, ה-SAS. בשל ייעוד היחידה הדומה, הספר, "מפקד הרפאים", של מפקד ה- SAS דייוויד סטירלינג ויחידתו במלחמת העולם השנייה, מחולק במשך שנים ללוחמי הסיירת עם סיום מסלול הלוחם ופרק ההכשרה.
היחידה נקראת על שם ציפור השלדג עקב הדמיון בין האופי בו ציפור זו תופסת את הטרף שלה לבין סוג המבצעים שמבצעת היחידה.

העלאת יהודי אתיופיה

היחידה, תחת פיקודו של דורון אלמוג, נטלה חלק מרכזי בהעלאתם של יהודי אתיופיה ארצה, ופעלה רבות בתחום עד לחשיפת המבצע בעיתונות הישראלית, חשיפה שהובילה לפיצוצו של ההסכם בין ישראל לסודאן.
בספרו של ויקטור אוסטרובסקי מופיע תיאור של לילה דרמטי, בו חילצו לוחמי היחידה את אנשי המוסד מסודאן בעקבות המהפך הפוליטי שעבר על המדינה ועליית שלטון מוסלמי קיצוני. על המבצע כולו פיקד אליק רון (הרמטכ"ל משה לוי וראש המוסד נחום אדמוני ישבו במטוס החפ"ק שחג מעל לים סוף). לאחר שהתחדשה העלייה מאתיופיה, הוסיפו אנשי היחידה ואנשי חיל האוויר לתרום רבות למערך העלייה.
בראשית 1991 עמד שלטונו של מנגיסטו היילה מריאם בפני התרסקות נוכח כוחות המורדים שהתקרבו לבירת אתיופיה, אדיס אבבה. הדחתו הקרובה של מנגיסטו עוררה את החשש כי גורלם של אלפי היהודים שהמתינו בעיר לעלייה ארצה נתון בסכנה. בהתאם לכך החלה ממשלת ישראל (בראשות יצחק שמיר) בניהול משא ומתן, בתיווך ארצות הברית, עם השליט האתיופי, במטרה לסכם על הוצאתם המהירה של היהודים מאתיופיה לישראל.
וכך, בתוך 34 שעות (ב-24 וב-25 במאי 1991) הועלו ארצה כ-14,400 יהודים במבצע אשר נשא את השם "מבצע שלמה". על היחידה, תחת פיקודו של בני גנץ, הוטל לאבטח את שדה התעופה. אחד מקציני יחידת שלדג לשעבר סיפר בשנת 2010 על ההכנות להשתתפות היחידה במבצע:
אני זוכר שכל היחידה הייתה בעניין. כולם שמעו על המבצע וכולם רצו להשתתף. מילואימניקים רבים התקשרו ואמרו: "אני רוצה גם". המצאנו תפקידים ומשימות כדי שכמה שיותר יוכלו להשתתף. הייתה לכולם תחושה שאנחנו הולכים לקראת יציאת מצרים.
— נעם ברקן, עולה על עקבותיו, "ידיעות אחרונות", 13.6.2010

מלחמת לבנון

במלחמת לבנון הראשונה מפקד שלדג היה סא"ל גיורא ענבר. באותם ימים הייתה היחידה כפופה למפקדת קצין חי"ר וצנחנים ראשי והייתה מסונפת לחטיבת הצנחנים. לוחמי היחידה, שלמרות הקשרים ההדוקים עם חיל האוויר, היו אז למעשה "ירוקים" ולבשו אז מדי א' ירוקים ונעלו נעליים אדומות (בדומה ליחידות המובחרות של הצנחנים וסיירת מטכ"ל).
ליחידה היו תוכניות מגירה לפעולה בלבנון. עם פרוץ הקרבות ב-6 ביוני 1982 פעלה "שלדג" בשני כוחות עיקריים. כוח אחד הגיע לאזור בקעת הלבנון, שהיה אז בשליטת הצבא הסורי, וסייע לחיל האוויר הישראלי בהשמדת סוללות טילי קרקע-אוויר ותותחי נ"מ, כחלק ממבצע ערצב 19‏ הכוח השני, בפיקודו של טל רוסו פעל בציר החוף וכבש את מתחם המוזיאון בביירות, בו התבצרו לוחמים רבים של הקומנדו הסורי, והשתתף בקרבות אחרים בעיר כנגד מפקדות מבוצרות היטב של אש"ף. מאוחר יותר סיפר רוסו בראיון שזו הייתה "מלחמה מעניינת". בטרם הקרב על המוזיאון, מצא קצין המודיעין של היחידה תרשים מדויק של המבנה בארכיון הלאומי של ביירות. הלוחמים פשטו בו זמנית דרך כל הפתחים, והסתערו באש וברימונים על המחבלים המבוצרים. טל רוסו, שהיה אז מפקד פלגה בשלדג, תיאר בראיון את הפריצה למתחם המוזיאון – "הצמדנו חומר נפץ לקיר המבנה. חשבנו שזה יעשה חור בקיר, אבל בפועל פוצצנו את הספרייה הלאומית של ביירות וגשם של דפים ירד עלינו. תחת אש של אר.פי.ג'י פרצנו למוזיאון." את הקרב מול אנשי הפת"ח, ניהלו לוחמי שלדג כשהם מתרוצצים בין חפצי אומנות ואוסף של מטבעות עתיקים המוטלים על הרצפה.
שישה ימים לאחר תחילת המלחמה סייר סגן הרמטכ"ל האלוף יקותיאל אדם, בכפר דוחא, בפאתי העיירה דאמור. בעת הסיור בכפר נפתחה לעברו אש מחבלים, והוא פנה למצוא מסתור בבית שטרם טוהר. באותו בית הסתתרה חוליית מחבלים והם ירו בו למוות. גיורא ענבר, שהיה בקרבת מקום והוביל כוח של היחידה, הוביל את הלוחמים, ובהם צוות בפיקוד טל ורדי ואת לוחמי חטיבת גולני להסתערות והמחבלים חוסלו.
למחרת, בפעולה מיוחדת בעומק של שישה ק"מ מעבר לקווי הכוחות הישראלים, אליה יצאו ארבעה לוחמי שלדג, בפיקוד המ"פ, סרן אייל גור, זוהה הכוח על ידי חיילים סורים ושלושה מתוך ארבעת הלוחמים נפצעו.
בהמשך הלחימה בלבנון היחידה לקחה חלק במבצעי צה"ל, ביניהם במבצע כחול וחום, מבצע דין וחשבון, ופעלה במספר רב של מבצעים חשאיים כנגד החזבאללה. במהלך תקופת פיקודו של גל הירש על היחידה, הוביל הירש כוח של לוחמי שלדג במבצע עומק בלבנון, מבצע שכמעט והסתיים בהדחתו מצה"ל. הוא פעל עם כוח קטן שחדר לבסיס חזבאללה, ומשהתגלה איחור בלוח הזמנים סירב לסגת מבלי לבצע את המשימה כפי שדרשו ממנו מפקדיו. הירש אף ניתק את מכשיר הקשר, כדי להשלים את המשימה מבלי שיוכלו לתת לו פקודה מפורשת לסגת. הכוח הצליח לבצע את המשימה וחולץ בעור שיניו מלבנון מבלי שהתגלה. על הירש נמתחה ביקורת קשה מצד הרמטכ"ל דאז, אמנון ליפקין-שחק, אך הלה גם חלק לו שבחים על אומץ הלב שגילה. במהלך פיקודו על היחידה קיבלה שלדג שני פרסי רמטכ"ל, וכן צל"ש הרמטכ"ל יחידתי על תעוזה במבצעים, בין היתר במבצע ענבי זעם.

האינתיפאדה השנייה

עם פרוץ האינתיפאדה השנייה נדרשה היחידה, תחת פיקוד רוני נומה, להתמודד עם אתגרי הלחימה בעימות המוגבל. היחידה נטלה חלק במספר מבצעים וסיכולים ממוקדים במהלך האינתיפאדה השנייה. בנובמבר 2000 השתתפה היחידה במבצע סיכול ממוקד של השב"כ והרגה את ג'מאל עבד א-ראזק, מפקד גדודי חללי אל אקצה ברפיח. היה זה ראשון מבצעי הסיכול הממוקד באינתיפאדה החדשה. משאית חסמה את הרכב שבו נסע, בסמוך לצומת מורג, לוחמי היחידה שהתחבאו בתוך המשאית ירו בו למוות מטווח קרוב ובסייענו שישב לידו ברכב. אדם נוסף שישב ברכב סמוך נפגע בטעות ונהרג.

מלחמת לבנון השנייה

לוחמי שלדג נטלו חלק במספר פעולות במהלך מלחמת לבנון השנייה, בהם מבצע "חד וחלק", בשיתוף עם סיירת מטכ"ל. המבצע התבצע בעומק לבנון וכלל חדירה למפקדת חזבאללה בבית החולים בבעלבכ. במהלך המבצע אספו לוחמי היחידה מודיעין ואמצעי לחימה מהמפקדה, וכן הרגו 19 מחבלים ולקחו שבויים. בנוסף, במסגרת מבצע "ושבו בנים" חילץ צוות של היחידה, בשיתוף פעולה עם יחידת החילוץ והפינוי בהיטס, את גופתה של קרן טנדלר, מכונאית מוטסת מצוות מסוק היסעור שהופל בעומק שטח לבנון ב-12 באוגוסט.

הלחימה ברצועת עזה

היחידה לקחה חלק בלחימה גם במבצע עופרת יצוקה, בין היתר בפשיטה סמוך לחוף הרצועה שמטרתה סימון מטרות להפצצה אווירית במהלכה נתקל בפעילי חמאס חמושים וספג מספר פצועים. הכוח פונה לסטי"ל של חיל הים וזכה לטיפול רפואי. כן לקחה היחידה חלק במבצע צוק איתן, במהלכו פגעה במחבלים רבים, איתרה מנהרות לחימה, סייעה לכוחות המתמרנים והשמידה תשתיות ואמצעי לחימה אשר שימשו את ארגון החמאס.