google/wiki40b huggingface dataset:
Multimedia Messaging Service

Multimedia Messaging Service (בראשי תיבות: MMS) היא טכנולוגיה להעברת הודעות הכוללות תוכן בעל מדיה עשירה ברשתות של טלפונים סלולריים. ההודעות הללו כוללות בדרך כלל תמונות, וידאו, הקלטות קול ושילוב ביניהם. ה־MMS נועד לשדרג את טכנולוגיית ה־SMS שמוגבלת להעברת הודעות טקסט קצרות.
טלפונים שתומכים ב־MMS יכולים לקבל ולשלוח הודעות שכוללות מולטימדיה מהטלפון שלהם לטלפון תומך MMS אחר או לכתובת דואר אלקטרוני. שירות זה פופולרי במיוחד בטלפוני מצלמה שם המשתמש יכול לצלם תמונה או סרט וידאו ולשלוח אותם באופן מיידי.
השירות הושק לראשונה בסוף שנת 2001 אולם החל להתרחב רק בשנת 2003. המדינה בה נעשה השימוש האינטנסיבי ביותר ב־MMS היא איטליה. ברוב המקומות בהם הושק השירות לא נקרא MMS אלא "הודעת תמונה", "SMS עם תמונה" וכו'.
הודעות MMS מועברות בעזרת רשת מנותבת מנות, כגון GPRS או רשתות דור 3. תקן ה־MMS תוקנן על ידי גופי התקינה של רשתות דור שלישי, 3GPP ו־3GPP2, אך הוא אינו דורש קיומה של רשת דור שלישי. השירות נפוץ במיוחד ברשתות GSM (כדוגמת סלקום ואורנג') אולם אומץ, בשינויים קלים, ברשתות CDMA. 
שירות ה־MMS מבוסס IP ופועל על גבי ערוצי הנתונים של הטלפון ולכן הוא פחות מוגבל בגודל הודעה משירות ה־SMS, שפועל על ערוץ הבקרה. כיום מקובל גודל מקסימלי של 360 קילו־בייט להודעה. גודל זה מספיק לתמונה או לקליפ וידאו קצר של כ־15 שניות. יש הצופים כי שירות ה־MMS, בשילוב עם טלפונים בעלי מצלמה באיכות גבוהה, יהיה חלק בלתי נפרד מהמצלמות הדיגיטיליות כיוון שהמשתמשים יוכלו לשלוח את התמונות להדפסה ישירות מתוך המכשיר.

שירות MMS בישראל

בעבר היה הבדל מהותי בדרך העבודה עם הודעות MMS בחברת פלאפון, שעושה שימוש ברשת CDMA, לעומת סלקום ופרטנר, שעושות שימוש ברשת GSM. בפלאפון מרבית המכשירים נעזרים בשירות תקשורת נתונים שניתן בתשלום נוסף, ובעצם נשלח לינק לאתר ה־WAP של החברה. ברשתות סלקום ופרטנר, ההודעה מגיעה למכשיר בעזרת חיבור שאינו תמורת תשלום נוסף ונשמרת בתוך הזיכרון המובנה של המכשיר או בתוך כרטיס זיכרון הנמצא במכשיר וניתנת לצפייה מחודשת אפילו כאשר לא זמין חיבור לרשת הסלולרית.
כאמור, הבדל זה קיים רק בחלק מהמכשירים ברשת פלאפון, וכעת המכשירים החדשים תומכים ב־MMS בדרך דומה לזו שנהוגה ברשתות ה־GSM.
בזמן האחרון, חברות הסלולר בישראל עובדות על פתרונות קישוריות ביניהן כך שיהיה ניתן לשלוח הודעות MMS מרשת אחת לשנייה, הפתרון כבר הושלם ברשתות ה־GSM והוא נמצא בעיצומו בחברת פלאפון.
מספר חברות ישראליות פעילות באספקת תשתית ל־MMS. חברת קומברס היא אחת מארבע הספקיות הגדולות בעולם לשרתי MMS. חברות ישראליות אחרות מפתחות במוצרים שעוסקים בהמרת מדיה המועברת בהודעות ביניהן אדאמינד ומוביקסל.
הזנה תוך-ורידית

הזנה תוך ורידית (באנגלית: Total Parenteral Nutrition, נפוץ גם בקיצור TPN) היא שיטת הזנה שבה מוחדרים תרופות או מזון אחר בהזלפה ישירה לתוך וריד המטופל. בדרך כלל כאשר מערכת העיכול אינה יכולה לעכל את המזון.

רקע כללי

הזנה תוך-ורידית ניתנת, ישירות לווריד, במצבים בהם לא ניתן להזין מטופל דרך מערכ העיכול, כאשר המעי אינו מתפקד. מטרת ההזנה התוך-ורידית לשימור ושיפור מצבו התזונתי של המטופל. בשיטת הזנה זו, הצרכים התזונתיים מסופקים באמצעות תמיסה סטרילית מרוכזת, ישירות לווריד פריפרי או מרכזי. התמיסה המוחדרת לווריד מותאמת אישית לכל מטופל על פי גילו, מחלתו, הטיפול התרופתי שהוא מקבל ומצבו הקליני.
הזנה בשיטה זו כרוכה בסיכון לסיבוכים מטבוליים וזיהומיים ועל כן ניתנת רק כאשר קיימות התוויות מתאימות לכך.
הזנה תוך-ורידית נפוצה בעיקר בבתי חולים לטווח קצר, אולם היא עשויה לשמש גם להזנה לטווח ארוך יותר ובבית, בעיקר בחולים צעירים במחלות במערכת העיכול הזקוקים להזנה נכונה על מנת למנוע פגיעה בגדילה. באמצעות הזנה היישר לווריד יש מעקף של מנגנוני בקרה בגוף ומתאפשרת שליטה בכלכלת הגוף: הנוזלים, האלקטרוליטים, הפחמימות, החלבונים, השומנים והוויטמינים.
בחולים שעברו כריתת מעי נרחבת מתקינים בבית החולים צנתר מרכזי, לעיתים צנתר היקמן. החולים ובני משפחותיהם הקרובים, עוברים הדרכה לגבי השימוש בטכניקות סטריליות בזמן התחברות והתנתקות מתמיסת ההזנה.
החולה יכול לאכול תוך כדי ההזנה תוך ורידית במידה ויש קיבה. אפשר לחזור לאכול לאחר החלמה של מערכת העיכול.
חולה אשר ניזון בהזנה תוך ורידית ממושכת, מוגדר על ידי משרד הבריאות כחולה סיעודי מורכב.
אדריאן רביו

פריז סן ז'רמן

רביו נולד בסאן מוריס, מפרוורי פריז שבצרפת. רביו החל לשחק במספר מחלקות נוער עד שעבר למחלקת הנוער של פריז סן ז'רמן ב-2010. ב-2 ביולי 2012 חתם רביו על החוזה המקצועני הראשון שלו, חוזה ל-3 שנים.
לקראת עונת 2012/2013 עלה רביו לקבוצה הבוגרת של פריז סן ז'רמן על ידי המאמן קרלו אנצ'לוטי. ב-26 באוגוסט 2012 ערך רביו את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הצרפתית, כששיחק 61 דקות בתיקו 0-0 נגד ז'ירונדן דה בורדו במסגרת המחזור השלישי. ב-6 בנובמבר ערך רביו את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כששיחק 90 דקות בניצחון 4-0 על דינמו זאגרב במסגרת המחזור הרביעי בשלב הבתים לעונת 2012/2013. רביו ערך 6 הופעות ליגה בעונת 2012/2013.

ההשאלה לטולוז

בינואר 2013 הושאל רביו לטולוז, גם היא מליגת העל הצרפתית, למשך חצי עונה. ב-10 בפברואר ערך רביו את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 82 דקות בהפסד 2-0 לסטאד רן במסגרת המחזור ה-24 בליגה. ב-9 במרץ הבקיע רביו את שער הבכורה שלו בליגת העל הצרפתית, שער בדקה הראשונה של תוספת הזמן של המחצית הראשונה בניצחון 1-0 על ברסט במסגרת המחזור ה-28. רביו שיחק במועדון במשך חצי עונה, בה ערך 13 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.

החזרה לפריז סן ז'רמן

בתום עונת 2012/2013, בה זכתה פריז סן ז'רמן באליפות צרפת, חזר רביו למועדון. בשתי העונות הבאות לקח רביו חלק פעיל בשתי אליפויות צרפת נוספות של הקבוצה, עם 46 הופעות ליגה בהן הבקיע ששה שערים.
ב-7 באוגוסט 2015 הורחק רביו לראשונה בקריירה שלו, לאחר שספג כרטיס צהוב שני בדקה ה-29 בניצחון 1-0 על ליל במסגרת מחזור הפתיחה של הליגה לעונת 2015/2016. ב-25 בנובמבר הבקיע רביו את שערו הראשון במסגרת אירופית, שער בדקה השלישית בניצחון 5-0 על מאלמה במסגרת המחזור הראשון בשלב הבתים של ליגת האלופות לעונת 2015/2016. ב-13 במרץ 2016 הבקיע רביו את השער השלישי של פריז סן ז'רמן בניצחון הליגה 9-0 על טרואה, שהבטיח לקבוצה אליפות רביעית ברציפות, כשנותרו 8 מחזורים לסיום העונה.
מינואר 2019 ראביו לא נכלל בסגל של פריז סן ז'רמן עד לתום העונה, בשל סירובו להאריך את חוזהו במועדון.
ב-1 ביולי 2019 ראביו עבר בהעברה חופשית ליובנטוס.
גרדה כהן

גרדה כהן (20 בינואר 1920 - 14 ביולי 2009) הייתה סופרת, משוררת ומתרגמת ישראלית, במאית הצגות ילדים, חברת קיבוץ אילון.

ביוגרפיה

כהן (לבית טריידל) נולדה בעיירת כורי פחם ליד העיר דורטמונד בגרמניה.
כהן עלתה לארץ ישראל בפברואר 1938.
כהן הצטרפה למשק הפועלות בעפולה ולאחר מכן לקיבוץ חולתה. תחילה עסקה בחקלאות ובהמשך הייתה רפתנית ודייגת באגם החולה.
כעבור כשבע שנים הצטרפה כהן לקיבוץ אילון, בו התגורר בעלה לימים, יוחנן כהן שהיה מורה ומנהל בית ספר במשך 25 שנים.
במשך כ-45 שנה עבדה כהן במטבח ובמאפייה של הקיבוץ.
בשנת 1958 סיימה כהן קורס למשחק ובימוי, ומאז עסקה בהפקת חגים וביימה הצגות ילדים.
מעיסוקיה של כהן: סופרת ילדים, במאית תיאטרון, בשלנית, ואופה.
כהן כתבה את קורות משפחתה באילון, מתנת יום הולדת לבעלה יוחנן, הספר יצא לאור בהפקה פרטית ואינו נמכר.
כהן נפטרה ב-14 ביולי 2009. כהן נטמנה בבית הקברות של קיבוץ אילון.
איך לשחות

עלילה

אביגיל (דינה סנדרסון) בהריון מתקדם, אבל משהו חסר. מפוחדת מהלידה המתקרבת, היא מאמצת לעצמה את תמי (אורלי זילברשץ) כאמא לאחר צהריים אחד.

הפקה

הסרט הופק על ידי לאה טוניק; הוא יצא בתמיכת המועצה הישראלית לתרבות ואמנות, משרד התרבות והספורט וקרן גשר לקולנוע רב תרבותי.
מחמוד חסן

קריירת מועדונים

חסן גדל במחלקת הנוער של אל אהלי קהיר. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ערך במסגרת ליגת האלופות של אפריקה לשנת 2012. בעקבות כישוריו הרבים וסגנון המשחק שלו אשר הזכירו את דויד טרזגה הצרפתי, קיבל המצרי את הכינוי טרזגה.
באפריל 2013 הוצע לו ללכת לניס הצרפתית לאחר שהרשים מאוד באליפות אפריקה עד גיל 20. בדצמבר 2013 הוא קושר למועדונים אירופאים מעוטרים בדמותם של סלטיק ונוטינגהאם פורסט.
באוגוסט 2015 טרזגה צורף בהשאלה לאנדרלכט עם אופצית רכישה בסוף העונה. את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה ערך ב-27 בדצמבר 2015 נגד וסטרלו כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-82.
כבר במרץ 2016 אנדרלכט הודיעה על מימוש אופצית הרכישה של טרזגה ורכשה אותו מאל אהלי בעבור סכום משוער של 2.2 מיליון אירו ובחודש מאי המעבר הפך לרשמי.
בעונת 2016-17 שיחק בהשאלה במדי מוסקרון ורשם ארבעה שערים בעשרים הופעות. בעונת 2017 הושאל לקסימפשה הטורקית. בקיץ 2018 חתם באופן קבוע בקסימפשה. ביולי 2019 חתם באסטון וילה מהצ'מפיונשיפ.

נבחרת מצרים

ב-30 באוגוסט 2014 טרזגה ערך את הבכורה שלו במדים הלאומים של מצרים כאשר הוא בן 19 ועשרה חודשים בלבד. מאז הוא היה לחלק קבוע בהרכב של הפרעונים. הוא נבחר על ידי המאמן הקטור קופר לשחק בקביעות בהרכב הפותח של המצרים במסגרת גביע אפריקה לאומות 2017.
קלינה

משפחות מקושרות

באופן כללי, בשל קשרה למנסטר, אלו המשפחות הנושנות של ממלכה היסטורית זו שמקושרים אליה, ביניהן בני האי-פיינטי (Ui-Fidgheinte), מולכי ממלכה מוקדמת בצפון מנסטר, בעיקר משפחות אודונובן ואוקולינס, בתקופת השפעתן (משנת 373 עד 977), ומשפחות שנהיו מקושרות לאזור אחרי תקופת האי-פיינטי (משפחות מקארתי ופיצג'רלד).
קלינה מצוירת כמחזרת בלתי רצויה בשירו האפי מהמאה ה-19 של אדוארד וולש, "הבת ש אודונובן". בשיר הלל לכבוד הכתרתו של דונל אודונובן כראש השבט קלנקייהיל, אודונובן מכונה "הדרקון של קלינה".
קלינה גם מקושרת עם שושלת מקארתי של דזמונד, אשר אימצה אותה כפיית השבט, ולשושלות אוקיף ופיצג'רלד, כאשר מסופר על סיפורי אהבה ורומנים שניהלה עם בני השושלת.

יריבות עם איביל

מסופר על יריבותן של קלינה והאלה איביל, או אייביל (Aobhill או Aibell). בסיפור אחד מסופר שהטילה על איביל כישוף והפכה אותה לחתולה לבנה.
בגרסה אחרת, השתיים הן אחיות, בנותיו של הדרואיד האדום, אחרון הדרואידים, והתחרות ביניהם קשורה לאהבת בן משפחת אוקיף, וכיבוש האי אירלנד בידי הדנים.

אבן הבלארני

הסיפור המסורתי ביותר על אבן הבלארני המפורסם הוא על קלינה. קורמק ליידיר מקארתי, שבנה את טירת בלארני, היה מעורב בתביעה משפטית, ופנה לקלינה לסיוע. היא אמרה לו לנשק את האבן הראשונה שימצא בבוקר בדרך לבית המשפט, וזה מה שהוא עשה, וכתוצאה מכך הוא הציג את טיעוניו ברהיטות גדולה ובכוח שכנוע מרשים. מאז, נאמר על אבן הבלארני שהיא מקנה "את היכולת לרמות בלי להעליב". מקארתי אז שילב את האבן לתוך החומה של הטירה. מאז, מבקרים מנשקים את האבן עבור מזל והגשמת חלומותיהם.
קרן פימי

אופן השקעה

קרן פימי היא קרן השקעות פרטית המתמחה ברכישת שליטה בחברות פרטיות או ציבוריות. הקרן שותפה מלאה לתהליך השבחה ריאלי של החברות בהן השקיעה. עד כה השקיעה הקרן ב-87 חברות, ביצעה כ- 51 מימושים בהיקף עסקאות בלמעלה מ-4.5 מיליארד דולר. תחומי ההשקעה של קרן פימי כוללים את מרבית ענפי התעשייה, המסחר והשירותים. כמעט כל השקעותיה הן בחברות שבסיסן בישראל. פימי מתמקדת בהשקעה בחברות בינוניות וגדולות, בעלות פוטנציאל צמיחה. בחלק מהמקרים נכנסה הקרן להשקעה בחברה שסבלה ממשבר ניהולי או פיננסי.
הקרן השקיעה, בין היתר, בחברות: נובולוג, נייר חדרה, פולירם, ריטליקס, המ-לט (ישראל-קנדה), אורמת, אופיר, ריווליס, יוניטרוניקס, אוברסיז, סקופ, מדטכניקה, מרחב, גילת, מטרו מוטור, תאת טכנולוגיות, אורדן תעשיות, אורלייט, נירלט, תדיראן קשר, איטונג, ליפמן, פורמולה מערכות, ר.ה. טכנולוגיות, אוריין, אמ.די.טי., רביב, תה"ל, פריורטק, תדירגן, סולבר, גלעם, גבעון, רקח, אורביט תקשורת, אוריין ש.מ., י.שטרן הנדסה ועוד.
הסטר לוסי סטנהופ

הסטר לוסי סטנהופ (באנגלית: Hester Lucy Stanhope; ‏1776–1839) הייתה אשת חברה בריטית. בשנת 1815 חפרה באשקלון במטרה למצוא אוצר, ובכך הייתה לאדם הראשון שנעץ את חפירה באדמת ארץ ישראל, כדי לחשוף עתיקות.

ראשית חייה

ליידי הסטר נולדה וגדלה באחוזת צ'בנינג של אביה עד תחילת המאה ה-19, אז נשלחה על ידי אביה להתגורר אצל סבתה, הסטר פיט, הרוזנת מצ'תאם, בברטון פינסנט. באוגוסט 1803 מונתה לאחראית משק הבית של דודה, ויליאם פיט הבן.
פיט, בתוקף תפקידו כראש ממשלת בריטניה, היה זקוק למארחת בביתו כיוון שלא היה נשוי. ליידי הסטר ישבה בראש השולחן שלו וסייעה בקבלת האורחים; היא נודעה בזכות יופיה ויכולתה להשתתף בשיחות; אף על פי שסגנונה הקליל עודד את פיט באותה תקופה ושיעשע את רוב ידידיו הפוליטיים, היא צברה לעצמה גם מספר יריבים. היא הייתה בעלת כישורים טובים בתחום העסקים, וכאשר פיט היה מחוץ ללשכתו היא שימשה בתפקיד הדומה למזכירתו האישית. היא הייתה גם היזמת מאחורי הגנים בטירת וולמר בתקופת כהונתו של פיט כלורד חמשת הנמלים. היא שהתה לצידו גם כשגסס ממחלה. פיט היה מודאג ממצבה הכלכלי לאחר מותו, אם כי ללא בסיס כיוון שהוחלט להעניק לה גמלה שנתית בגובה 1,200 לירות שטרלינג לשארית חייה, החל מינואר 1806.
מותו של דודה הביא אחריו לשינויים במעמדה בחברה, לאחר שאחיה ואדם נוסף שאולי עמדה להינשא לו מתו בקרב, יצאה למסע למזרח כדי למצוא מנוח. לסטנהופ הייתה רוח הרפתקנית, והמזרח המתעורר הציע לה שדה פעולה נרחב. כדי להקל על עצמה בדרכים יצאה בשנת 1810 למסעה לבושה בבגדי גבר, ללא רעלה, רכובה על האוכף כדרך הגברים. במסעה התלווה אליה הרופא צ'רלז לואיס מריון. וכך נדדה מאתונה לאיסטנבול, מצרים, דמשק ולבסוף קבעה את מקום מגוריה בכפר ג'ון בהר הלבנון. מסעותיה הביאו אותה עד לתדמור, והיא הוכתרה על ידי הבדואים כ"מלכת תדמור".

הפרק הארכאולוגי

אמצעיה ההולכים ודלים, והסכנה באיבוד היכולת להמשיך ולנהל את חייה ברמה לה הייתה רגילה, הביאוה לחפש מקורות הכנסה בדרכים שונות. כאשר התגלגל לידיה כתב יד עתיק שציין קיומו של אוצר באדמותיה של אשקלון, היא פנתה וקיבלה מן הסולטאן העות'מאני פירמן לחפירה, כשהיא מבטיחה את מחצית השלל לסולטאן. באביב 1815, יצאה בשיירה עם פמלייה מעכו לאשקלון. את השיירה ליוותה יחידה מן הצבא הטורקי ופקיד הסולטאן. מושל יפו, אבו נבוט כפה על פלאחים מן הכפרים הסמוכים לבוא, על כורחם, כדי לסייע לחפירה. כאתר לחפירה נבחר השטח הסמוך למסגד. 
החפירה העלתה שרידי עמודים וכותרות וחרסים רבים, להם התייחסה הליידי בביטול. גולת הכותרת של ממצאי החפירה היה פסל שיש גדול, חסר ראש, של גבר עטוי שריון מן התקופה הרומית, קרוב לוודאי של שליט. אוצר הזהב, משאת נפשה של הליידי, לא נמצא. למרבה ההפתעה הורתה סטנהופ לנתץ את הפסל לרסיסים. מריון, רופאה של סטנהופ, שנרעש מהחלטתה, מביא את גרסתה לאמור: שהורתה לנפץ את הפסל כדי שלא יעלה בדעתו של הסולטאן כי באה לחפש עתיקות, כפי שעשה הלורד אלגין לתבליטי הפרתנון האתונאי, אלא רק את האוצר עבורו קיבלה את הרישיון, אוצר שלא נמצא. משום כך, למרות שמעין חפירה הייתה כאן, אין היא נחשבת בתולדות הארכאולוגיה של ארץ ישראל ליותר מקוריוז.

זכרונותיה

ב-1846, כמה שנים לאחר מותה, פרסם מריון את זכרונותיה של ליידי הסטר סטנהופ בשלושה כרכים. שנה לאחר מכן, הוצא בשלושה כרכים "מסעותיה של ליידי הסטר סטנהופ".
האחרון ששורד

מקצה הדירוג

מקצה הדירוג למרוץ הוגדר ככזה שייערך בכל מזג אוויר, והוא נערך יום לפני המרוץ עצמו. 300 הרוכבים שנרשמו מראש (על בסיס כל הקודם זוכה), מחולקים לשורות בנות 25 רוכבים, ומוזנקים לדירוג בהפרשים של 30 שניות זה מזה. מסלול הדירוג שונה ממסלול המרוץ עצמו ואינו מהווה חלק ממנו: אורכו כ-6 מייל, והוא כולל בחובו מספר מכשולים מלאכותיים. לרוכבים ניתנת האפשרות לבצע 2 הקפות על מסלול זה, כשההקפה המהירה ביותר שלהם, היא זו הנחשבת לדירוג הכללי. 100 הרוכבים המהירים ביותר במקצה זה, יתייצבו על קו הזינוק ביום שלמחרת, לאירוע המרוץ העיקרי.

המרוץ

אורכו של המסלול הוא כ-40 מייל, ויש להקיפו פעמיים (סה"כ: 80 מייל, כ-128 קילומטרים). ההקפה הראשונה נערכת באור יום. 100 הרוכבים המהירים במקצי הדירוג שנערכו יום קודם לכן, מזנקים למרוץ כשמנועי האופנועים כבויים (Bomb Run) ויש להניעם תחילה.
תוואי המסלול, מתוכנן בצורה בה הקושי לנוע בו גדל ככל שמתקדמים לאורכו, עד שהמכשולים הופכים לכמעט בלתי עבירים בסופו, ורק הרוכבים המיומנים והמוכשרים ביותר, בעלי הסיבולת הרבה ביותר, יכולים להם.
המכשולים השונים לאורך ההקפה הם טבעיים, וכוללים שינויי גובה קיצוניים, מעברי מדרגות סלע ומעברי מים ובוץ, חול עמוק וטיפוסי עליות המשלבות מספר אלמנטים שונים המצריכים טכניקת רכיבה ברמה גבוהה. מלבד יכולת רכיבה, האירוע דורש מהרוכב סיבולת גופנית ונפשית לצד כושר גופני ויכולת למאמץ גופני תת-מרבי.
הרוכבים המסיימים את ההקפה הראשונה עד שעה לאחר המסיים הראשון של ההקפה, מורשים לצאת לאחר הפסקה בת שעה, להקפה נוספת המתחילה בשעות הערב. הקפה זו נערכת על אותו המסלול עליו נערכה ההקפה הראשונה, אך בכיוון ההפוך. שינוי זה יוצר למעשה מכשולים חדשים ומונע מהרוכבים לנצל את הכרותם עם המסלול מההקפה הראשונה.
המנצח הוא הרוכב שהגיע ראשון בתום ההקפה השנייה (לאחר 80 מייל).

מסיימים

2005: שנתו הראשונה של המרוץ. דייוויד נייט מהאי מאן (רוכב קבוצת המרוצים של KTM ואלוף העולם באנדורו באותה שנה), הוכרז כמנצח לאחר שהיה לרוכב היחידי שהצליח לסיים את המרוץ.
2006: למרוץ הוזנקו 126 רוכבים. דייוויד נייט ניצח שוב כשאחריו סיים אלוף אנגליה באנדורו, וויין ברייברוק. הם היו הרוכבים היחידים שסיימו את המרוץ באותה שנה.
2007: טאדי באלזוסיאק הפולני השתתף במרוץ בפעם הראשונה וסיים במקום הראשון. במקום השני (והאחרון) סיים אהרון גיאוף האמריקאי. מנצח האירועים הקודמים, דייוויד נייט שהתחרה כשהוא חולה, לא הצליח לסיים את המרוץ בזמן הנדרש. באלזוסיאק וגיאוף היו שני הרוכבים היחידים שסיימו את המרוץ בשנה זו.
שנת 2008 נקבעה על ידי רד בול (החברה המארגנת), מסיבות שלא פורסמו, להיות שנת הפסקה בקיום המרוץ. נכון ל-2019, מאותה שנה ואילך, לא חזר המרוץ לפעילות.
אלג'נובי

מאפיינים

אלג'נובי הוא ענק צהוב מסוג ספקטרלי G0 II (לפעמים מסווג גם G1 III) שנמצא במרחק של כ-250 שנות אור ממערכת השמש. מסתו כ-4 מסות שמש, רדיוסו כ-21 רדיוסי שמש, טמפרטורת פניו היא כ-5,400 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 360 מעוצמת ההארה של השמש. גילו של הכוכב מוערך בכ-162 מיליון שנים והוא כבר סיים להתיך מימן בליבתו שמורכבת בעיקר מהליום. תהליכי ההיתוך עברו לשכבות חיצוניות יותר של הכוכב וגורמים להתנפחותו ולהתקררותו, בדרך להפיכתו לענק אדום. כוכבים מסוג זה הם במקרים רבים לא יציבים והופכים למשתנים קפאידיים, וגם אלג'נובי דווח בעבר ככוכב משתנה עם שינויי בהירות של כעשירית דרגת בהירות. עם זאת, המדידות אינן חד משמעיות והוא אינו מסווג כמשתנה קפאידי אלא רק כחשוד ככוכב משתנה.
יחסי פיג'י–פקיסטן

סקירה כללית

פיג'י היא מדינה מיוחדת בין מדינות האוקיינוס השקט. בעוד שמוצא אנשי האיים האחרים הוא מלנזי, פולינזי וכיוצא בזה, מוצא אנשי פיג'י הוא הודי. השונות מתבטאת בשפה השונה (ההינדי אף קיבלה מעמד רשמי במדינה) ובתרבות ההודית שנפוצה בה. יחד עם ההודים בפיג'י הגיעו אליה גם מוסלמים, בין המוסלמים נמצאים גם אנשים רבים ממוצא פקיסטני.
פקיסטן הייתה המדינה הראשונה בעולם לכונן יחסים דיפלומטיים עם פיג'י, היא עשתה זאת ב-8 במרץ 1970, השנייה אחריה, באוגוסט באותה השנה, היא מדינת ישראל.

יחסים כלכליים

הייצוא הפקיסטני לפיג'י עמד בשנת 2016 על 3.26 מיליון דולר אמריקאי, הוא כלל בעיקר מוצרי הלבשה. הייבוא הפקיסטני מפיג'י עמד באותה השנה על 926 אלף דולר אמריקאי, הוא כלל בעיקר נפט מזוקק.
המפעל לתרגום ספרות מופת

המפעל לתרגום ספרות מופת (בעבר: המפעל לתרגום ספרי מופת) הוא מוסד מימון לעידוד תרגום והוצאה לאור של מיטב הספרות הקלאסית ויצירות מיסודות התרבות העולמית לשפה העברית. המפעל מסייע בהוצאה לאור של תרגומי איכות מלשונות שונות וכן בהוצאה מחודשת של כתבים עבריים קלאסיים. המפעל נדרש כיוון שתרגום יצירה קלאסית הוא מורכב ויקר במיוחד, הוא מצריך מתרגם בעל בקיאות רבה הן בשפה ובתרבות המתורגמת והן ברבדים של שפה העברית. השאיפה היא להדפסה איכותית ומוקפדת במיוחד. 
קהל הקוראים לספרות כזו אינו מובטח וההכנסות ממכירתה מוגבלות, בפרט בשפה כמו עברית שמספר דובריה קטן יחסית. לכן, על מנת לעודד מו"לים להיכנס לתחום זה נדרשת, כמו במרבית ארצות העולם, תמיכה מיוחדת. כל מו"ל עברי יכול להגיש בקשה לסיוע בתרגום ספר מופת. בשנת 2005 היה תקציבו השנתי של המפעל כחצי מיליון שקלים והוא העביר להוצאת הספרים את התשלום למתרגמים (על פי רוב כ-1,000 שקלים ל-16 עמודים).

תולדותיו

המפעל נוסד בשנת 1973 על ידי המועצה הציבורית לתרבות ואמנות וכיום הוא חלק ממרכז הספר והספריות בישראל ונתמך על ידי מינהל התרבות במשרד התרבות והספורט. יוזם המפעל, מייסדו ומנהלו עד 2010 היה בועז עברון, מאז יו"ר המפעל היא ניצה בן ארי ומנהלו בפועל הוא משה סקאל. בין חברי הנהלת המפעל אנשי אקדמיה, מומחים לתרבויות ולשונות (אנגלית, צרפתית, איטלקית, סינית, ערבית, יידיש, יפנית, לשונות הודו, ספרדית, פורטוגלית ועוד וכן מומחים לתרבויות יוון העתיקה ורומא העתיקה, אמריקה הלטינית ולכתבי שייקספיר) ונציגים מהוצאות לאור (מוסד ביאליק, כנרת, זמורה ביתן, דביר, הוצאת הקיבוץ המאוחד, ספריית פועלים, הוצאת כרמל, עם עובד והוצאת שוקן). 
בין הספרים שיצאו במסגרת המפעל נמנים סדרת המחזות היווניים הקלאסיים בתרגומו של אהרן שבתאי בהוצאת שוקן, כתבי שייקספיר בעריכת אברהם עוז ובתרגומיהם של ט. כרמי, מאיר ויזלטיר, אברהם עוז, דן אלמגור, שמעון זנדבנק, גלעד רוזנברג ועוד, וכן יוליסס מאת ג'יימס ג'ויס בתרגום יעל רנן, בעקבות הזמן האבוד מאת מרסל פרוסט בתרגום הלית ישורון, פאוסט מאת גתה בתרגומה של ניצה בן ארי, סיפורי קנטרברי מאת ג'פרי צ'וסר בתרגום שמעון זנדבנק, דון קיחוטה מאת סרוונטס בתרגום ביאטריס סקריוסקי-לנדאו ולואיס לנדאו, גרגנטואה ופנטגרואל מאת פרנסואה רבלה בתרגום עידו בסוק, לחטוב עצים מאת תומס ברנהרד בתרגום רחל בר-חיים ועוד כ-250 ספרים. התרגומים הם שלמים ולא חלקיים וברבים מהמהדורות נכללות הערות שוליים, מבוא ואחרית דבר מאת המתרגמים או מאת מומחים אקדמיים.
בנוסף לפעילות העיקרית של תרגומים מקדם המפעל הוצאת ספרים במהדורות דו-לשוניות עברית-ערבית ועברית-רוסית והוצאה מחדש של יצירות עבריות קלאסיות (מן התקופות תור הזהב בספרד, הרנסאנס וספרות ההשכלה).
לדברי הביקורת הנמתחת על המפעל ממספר מנהלי הוצאות ספרים, לא תמיד ברורים מניעי חבר ההנהלה למתן תמיכה או מניעתה. כך, למשל, נמנעה ההנהלה מלאשר תמיכה להוצאת ספרי עליית הגג בהוצאת החטא ועונשו במהדורה חדשה (דאז) בתרגומו של פטר קריקסונוב בעוד היא אישרה לאותה הוצאה תמיכה בוידויים לאוגוסטינוס בתרגום אביעד קליינברג. בעת כהונתו של עברון הייתה ההנחה שטעמו האישי קבע רבות.
יחסי ונואטו–שווייץ

סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הקונפדרציה ההלווטית לבין רפובליקת ונואטו כוננו ב-1990 לאחר שהנהיגה שווייץ מדיניות חדשה השואפת לקשרי חוץ עם כמה שיותר מדינות ברחבי העולם. שיתופי פעולה העיקריים שבין שתי המדינות מתבצעים בפורומים בינלאומיים שונים דוגמת האומות המאוחדות.
ונואטו מרוויחה מהתרומה השווייצרית לפרויקטים למען אזור האוקיינוס השקט, בו נמצאת ונואטו, בעיקר בתחום השמירה על האקלים. בין 1999 ל-2002 תמכה שווייץ בפרויקט מוזיקלי בוונואטו. באוקטובר 2013 ביקר שר החוץ של שווייץ דידייה בורקהלטר בוונואטו לצורכי עבודה במסגרת ביקור רשמי, וכך היה בעצם ביקור רם דרג בין שתי המדינות.
חוקרים ואמנים בתחומים שונים מוונואטו יכולים להגיש בקשה למזכירות המדינה למחקר וחדשנות בחינוך השווייצרית ולקבל את מלגת ההצטיינות הממשלתית ללימודים גבוהים בשווייץ. בסוף 2012 חיו בוונואטו 12 שווייצרים, מהם שישה החזיקו אזרחות כפולה של ונואטו ושל שווייץ.
עינויים רפואיים

עינויים רפואיים הוא מונח המתאר מעורבות, ולעיתים גם השתתפות פעילה, של אנשי צוות רפואי במעשי עינויים - כמענים פעילים או במטרה ליישם טיפולים שיגבירו את יעילות העינויים. בשימוש רחב יותר מתאר המונח גם שימוש בידע הרפואי המקצועי על מנת לאפשר חקירה או ענישה גופנית, או בנתינת אישור והסכמה רפואיים מקצועיים לעינוי אסירים.

אתיקה רפואית ועינויים רפואיים

ההנחה המקובלת היא שעינוי רפואי במובנו הצר נוגד באופן מוחלט את האתיקה הרפואית. גם תמיכה מקצועית עקיפה בעינויים, ואפילו הסכמה בשתיקה, עשויות להתפרש כנוגדות את כללי האתיקה. שבועת הרופאים כוללת הצהרות ברורות נגד נזק מכוון שאינו לטובת המטופל. בין השאר, כוללת השבועה את ההצהרות "אקבע את הדיאטה הנחוצה לחולה כמיטב כושר השיפוט שלי וכמיטב יכולתי; אשמור על החולים מאי-צדק ולעולם לא אזיק להם" ו"ולא אבצע שום פשע ולא אגרום לנזק בכוונה תחילה" (הצהרות אלו הם ניסוחים של כללי האתיקה הרפואית הידועים כתועלת למטופל ואי נזק למטופל). הצהרות דומות קיימות גם בשבועה העברית: "ועזרתם לאדם החולה באשר הוא חולה, אם זר אם נכרי, אם אזרח נקלה ואם נכבד."
בתגובה לניסויים רפואיים בבני אדם בתקופת השואה, שהוגדרו במשפטי נירנברג כ"פשעים כנגד האנושות", ניסחה ההסתדרות הרפואית העולמית (WMA) את הצהרת ז'נבה, שבאה להחליף את שבועת הרופאים המיושנת. הצהרת ז'נבה דורשת מהעוסקים ברפואה להצהיר "אני, העוסק ברפואה, אחלוק את הכבוד הרב ביותר לחיי אדם מתחילתם אפילו תחת איום ולא אשתמש בידע הרפואי שלי בניגוד לחוקי האנושות". בתגובה למשפטי נירנברג הכין הדוקטור ליאו אלכסנדר מסמך שהפך בסיס לקוד נירנברג, עשרה כללים ששולבו במדיניות הרשמית של כמה מדינות כולל במסמכי המדיניות של מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית.
בהצהרת טוקיו של ההסתדרות הרפואית העולמית מ-1975 כלולים כמה משפטים הדנים במיוחד בהתנגדות לעינויים, כולל "רופא לא יעודד, ימחל או ישתתף בביצוע עינויים".
"עקרונות האתיקה הרפואית" – מסמך שהוכן בארגון הבריאות העולמי, והתקבל כהחלטה מספר 36/194 על ידי העצרת הכללית של האומות המאוחדות ב-1982, מתייחס לתפקידם של אנשי צוות רפואי, בייחוד של רופאים, בהגנה על אסירים ועצורים בפני עינויים וטיפולים או מעשי ענישה אכזריים, בלתי אנושיים או משפילים אחרים, אך אינו כולל מנגנון לאכיפת כללים אלו. המסמך מותיר בידי המדינות או גופי השלטון האזוריים או הלאומיים לכפות את התקנים שנקבעו במסמך.

בישראל

מדינת ישראל חתומה על אמנת האומות המאוחדות נגד עינויים משנת 1991. ההסתדרות הרפואית בישראל אשררה בשנת 2007 את התחייבותה להצהרת טוקיו מ-1975 שעודכנה פעמיים בשנים 2006-2005, האוסרת השתתפות רופאים בחקירות ובעינויים מכל סוג שהוא. עם זאת, עלו במשך השנים טענות של ארגוני זכויות אדם בישראל, על קיומם של עינויים של עצירים פלסטיניים ועל השתתפות רופאים בעינויים. הארגונים רופאים לזכויות אדם והוועד הציבורי נגד עינויים בישראל העבירו להסתדרות הרפואית שש תלונות על מקרים לכאורה שאירעו בין השנים 2004 ל-2006, שלפיהן ידעו רופאים במתקני מעצר ובבתי חולים על אנשים שעברו עינויים ולא דיווחו על כך, או שלא תיעדו פציעות הנובעות מעינויים. ב-2009 החלה ההסתדרות הרפואית לבדוק חשדות אלו, אולם פרופ' אבינועם רכס, יושב ראש לשכת האתיקה של ההסתדרות, ציין כי עד כה רוב הפונים לא סיפקו להסתדרות הרפואית כל מידע על חשדות כאלו.