google/wiki40b huggingface dataset:
מגדל לוינשטיין

מאפיינים

במקור תוכנן כמגדל הגבוה בישראל בעל עירוב שימושים: לובי, 30 קומות משרדים ומעליהן 10 קומות מגורים, 40 קומות בסך הכל. ברם, לאחר תחקיר אשר חשף כי באותה העת לא קיים היה ביקוש לדירות יוקרה במיקום זה, נזנחו קומות המגורים ונותר רק מגדל המשרדים. בעת השלמתו היה מגדל לוינשטיין המגדל הרביעי בגובהו בתל אביב. הבניין קרוי על-שם היזם שהקימו "משולם לוינשטיין הנדסה וקבלנות בע"מ". שלב א' של המגדל עם 19 קומות משרדים הושלם בשנת 1998, ושלב ב', בו נוספו 14 קומות משרדים, בשנת 2000.
המגדל מתמר לגובה של 126.25 מטרים. הוא כולל לובי בגובה כפול, 33 קומות עיליות ועוד שש קומות תת-קרקעיות, כאשר רוב השטח מתחת לאדמה משמש כחניון (סך של 650 מקומות חנייה). 11 מעליות משמשות את המשרדים השוכנים בבניין. המגדל מכוסה בקירות מסך ושיש גרניט. גובה כל קומה 3.6 מטרים; כל קומה היא מפתח אחד, ללא עמודים, והדבר מאפשר גמישות בתכנון הפנימי. המגדל הוא חלק ממרכז העסקים הראשי הדרומי של תל אביב.
מאחורי המגדל קיימת כיכר רחבה ומפותחת הכוללת פינות נוי וגינון. גינה זו הוקמה ביוזמת בוני המגדל כתנאי לשינוי תב"ע אך בפועל, הגישה לגינה מרחוב בגין היא במעבר צדדי אליו פונים חדרי האשפה והמכונות של הבניין, והיא משמשת את דיירי הבניין ותושבי הסביבה.
בקומת הקרקע של המגדל נפתח בנובמבר 2010 בר בשם "תל אביב 09". הכניסה לבר היא מלובי הבניין הראשי.
בשנת 2001, חברת התוכנה "רנדום לוג'יק" (זרוע הטכנולוגיה של קבוצת 888 אחזקות המפעילה משחקי הימורים באינטרנט) שכרה שלוש קומות במגדל, אך עברה בהמשך להרצליה פיתוח.
בשנת 2007 שכרה גוגל ישראל מספר קומות במגדל. בדצמבר 2012 העבירה משרדים אלו למגדל אלקטרה ומאז במגדל אין דייר דומיננטי, והוא מאכלס כחמישים משרדים בתחומים שונים: עורכי דין, רואי חשבון, בתי השקעות ועוד. כיום החברה הגדולה ביותר השוכרת קומות רבות בבניין, והלוגו שלה הוא הלוגו היחיד המתנוסס על חזית הבניין, היא הנהלת בנק הפועלים.
סמוך למגדל מוקמת תחנת קרליבך (מפגש הקו האדום והקו הירוק של הרכבת הקלה), שאמורה לשרת את באיו ואת סביבתו במערכת להסעת המונים במטרופולין תל אביב.
Black Widow

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי איגי אזליה, קייטי פרי, טור אריק הרמנסן, מייקל סטורלר אריקסן, בנימין לוין ושרה הדסון והופק על ידי סטאר-גייט. במקור, הוצע השיר לקייטי פרי שהייתה אמורה להוציא אותו כסינגל, אך לאחר שוויתרה עליו, ביצעה אותו אזליה יחד עם אורה.
הוידאו קליפ של השיר עלה ליוטיוב ב-20 בינואר 2015.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר בוים על ידי דירקטור X ופורסם בערוץ היוטיוב של איגי אזליה ב-13 באוגוסט 2014. בתחילת הקליפ, ניתן לראות את ריטה אורה ובן הזוג שלה נכנסים למסעדה בה אזליה עובדת. שלושתם מתווכחים עד שלבסוף הולכת אזליה אל המטבח וחושבת כיצד להתנקם בבן הזוג של אורה.
נכון ליוני 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-546 מיליון צפיות.
מצד נקרות

היסטוריה

בסוף המאה הא' לפסה״נ סללו הנבטים את הדרך בין מואה הנבטית לעבדת דרך מכתש רמון, בדרך זו נוסדו כמה אתרים קטנים שנועדו לשמור על הדרך. רובם נושבו גם לאחר שסופחה ממלכת הנבטים לאימפריה הרומית בשנת 106 לספירה ועד ראשית המאה השלישית.

תיאור המצד

האתר כולל ארבעה מבנים. המבנה הראשון, מבנה נבטי, נמצא בחלק המזרחי של הגבעה, במרחק של כ-20 מ' ממנו נמצא המבנה רומי. על פסגת הגבעה, ממזרח לשני המבנים הללו בנוי מגדל תצפית קטן והמבנה הרביעי הוא בריכת מים בנויה, הנמצאת במעלה ערוץ הררי שמדרום לגדת נחל נקרות.
המבנה הנבטי - המבנה המוקדם נהרס, ככל הנראה בידי בוני המגדל המאוחר, ואבני קירותיו נשדדו עד ליסודות. תוכניתו המקורית הייתה מלבנית (17x12 מ'), הוא כלל שישה חדרים. החדרים היו מסודרים סביב חצר מרכזית. בשלב מאוחר יותר נוספו שני חדרים בצלעו הדרומית, ושניים או שלושה בצלעו המערבית. בחדרים נמצאו מתקנים בגדלים שונים. הכניסה למבנה נמצאה בפינה הצפונית-מזרחית של החצר ובה ספסל אבן לאורך צידה הצפוני. החצר מרוצפת אבנים שטוחות וגדולות בחלקה המרכזי ואבני ריצוף קטנות בצדדים. 
המבנה הרומי: הוא מגדל בעל תוכנית מרובעת. המגדל שהיה במקור בן שתי קומות, השתמר בגובה של כ- 3 מ'. עובי קירותיו 0.6 מ', והוא כולל שלושה חדרים: שני חדרים קטנים במערב וממזרח להם אולם מאורך. לכל חדר כניסה נפרדת לאולם. הכניסה למגדל היא הדרומית-מזרחית של האולם ורוחבה 0.8 מ'. צמוד לקירו הצפוני של האולם נמצאו מדרגות העלייה לקומה העליונה. גובה החדר עד לתקרה היה 2.2 מ'. בחדרים נמצאו ארונות קבועים בתוך הקירות. 
מגדל התצפית - מידותיו כ- 4x3 מ', כולל חדר שקירותיו השתמרו בגובה של כמטר אחד. 
בריכת המים - בנויה אבני גזית, צורתה מרובעת, 7x7. היא השתמרה כמעט בשלמותה ובגובהה המקורי, כולל התקרה. 
בתקופת הפריחה של הממלכה הנבטית נוצלו מקורות המים הקבועים, ובמקביל לכך הופיעה לראשונה שיטת המאגורה. שיטה זו נעשתה לשלטת בנגב. למאגורות כמה תכונות ברורות: הן חצובות בסלע. החציבה נעשתה בדופן של ערוץ או במדרון. הצורה השכיחה היא של חלל מרובע ומעליו תקרה, שנתמכה בעמוד אחד או שניים ובכמה מקרים אף בארבעה עמודים.
מיקומה של הבריכה במרחק כמה מאות מטרים מן המצד ומן הדרך. בשל הסלע הקשה שבערוץ הנחל, הבריכה לא נחצבה אלא נבנתה בצמוד לדופן הערוץ, לאחר מכן כוסתה בשפך אבנים ועפר על מנת לשמור מפני לחץ המים במאגר. תקרתה בנויה מלוחות אבן שטוחים, המונחים על שלושה קשתות והקירות הפנימיים מטויחים במספר שכבות טיח. בשאר הפרטים כגון ממדים, צורה, דרך ההזנה והפתחים להוצאת המים- דומה הבריכה למאגורות הנבטיות הנפוצות.
שיטה זו למניעת התאדות מעידה על הכרה יסודית של תנאי המדבר. את דפנות המאגורות, נהגו לטייח. אל המאגורה היה ניתן להיכנס דרך פתח, בדופן שפנה לעבר המדרון. לנוחות השואבים הותקנו בימת שאיבה ומדרגות אל הקרקעית. המים הוכנסו דרך פתח שני שבתקרת המאגורה.

ממצאי החפירות

חפירות ארכאולוגיות נערכו באתר על ידי רודולף כהן בשנים 1981–1982. המכלול הקרמי שנמצא על רצפת החדרים של המבנה הנבטי הקדום כוללת קערות נבטיות מצוירות, נרות וסירי בישול, האופייניים למאה הראשונה לספירה. כמו כן נמצאו מטבעות נבטיים של חרתת הרביעי ומולכו השני. 
הממצא הקרמי של המבנה הרומי, כלל נרות, קערות וסירי בישול האופייניים למאות ה-2–3 לספירה. כמו כן נמצאו בשפכים שליד המבנה מטבעות הקיסר אלאגבאלוס.
חנן לסקין

ביוגרפיה

לסקין נולד בתל אביב ולאחר שירותו הצבאי עבר לאוסטרליה, שבה שהה עשר שנים למטרות עבודה ולימודים. לאחר סיום לימודי צילום ואמנות באוניברסיטת RMIT במלבורן (המכון הטכנולוגי המלכותי) התחיל את עבודתו בסטודיו לצילום פרסומת ובמקביל התמקד בהצגת עבודותיו בכתבי עת ובמקומות ציבור ובגלריות מקומיות.
בביקור בלונדון הוצע לו על ידי ארגון ויצו לעמוד בראש המחלקה לצילום בתיכון ויצו בחיפה וכך החלה דרכו בתחום הוראת הצילום. במרוצת השנים קידם את הוראת הצילום במוסדות שונים, בין היתר בוויצו חיפה (תיכון ומכללה), המדרשה למורים לאמנות, מכללת הדסה בירושלים, בצלאל ומכללת שנקר. הוא יזם והכין תוכניות לימוד בצילום לרמת בגרות בתיכון, ללימודי טכנאי והנדסאי צילום, ולתואר ראשון ושני בצילום.
בתחילת שנות השמונים הקים את המחלקה לצילום בבצלאל, הראשונה שזכתה להכרה אקדמית על ידי המועצה להשכלה גבוהה, ועל פי הנחייתו הוכנסו לסילבוס גם לימודי מחשב ווידאו. כמו כן הוא הראשון בתחום הצילום, שהוענקה לו דרגת פרופסור חבר ובהמשך פרופסור מן המניין על סמך עבודתו ופעילותו בצילום ובאקדמיה. שירת במועצה לתרבות ואמנות, במוזיאונים, וכן היה פרופסור אורח באוניברסיטת ברייטון באנגליה.
לאורך השנים הוא זכה בפרסים רבים ומלגות על סמך עבודותיו הרבות. בין הפרסים בהם זכה: פרס הסטודנט הבוגר המצטיין (מלבורן, אוסטרליה), מלגת השתלמות לאומנים (קרן תרבות אמריקה ישראל), פרס פרס אנריקה קבלין למפעל חיים בתחום הצילום, מורה ומחנך ומלגת השתלמות באנגליה מטעם המועצה הבריטית, מלבד הפרסים הנ"ל הוא זכה גם בפרס א.מ.ת לשנת 2011. בנימוקי הוועדה נכתב כי לסקין זכה בפרס על "יוזמתו החלוצית ופורצת הדרך בתחום הוראת הצילום, אשר אפשרה את ייסודה וביסוסה כדיסציפלינה בעולם האקדמיה ויצרה את התשתית המחקרית לצילום”.
מכונית סלון

מכונית סלון היא סוג של מכונית בתצורת סדאן המכונה גם "שלוש קופסאות": בעלת תא נוסעים עם 4 דלתות, נוסעים ומושבים קדמיים ואחוריים, וכן תא מטען אחורי נמוך מגג תא הנוסעים. בדרך כלל המדובר בדגם המפואר והמאובזר ביותר של היצרן.

תכונות "מכונית סלון"

בניגוד למכוניות משפחתיות שעיצובן בדרך כלל סטנדרטי ולא חדשני, מכוניות הסלון יגיעו עם מנועים בהספקים גבוהים, עיצוב חדשני ומוקפד, תוספת של אמצעי בטיחות, עיצוב פנים מהודר, חלון גג עם מספר רב של פונקציות וכדומה.
לכן מכוניות אלה משמשות לרוב כרכבי שרד.
הרוב המכריע של המכוניות בקטגוריית הסלון משווקות בארץ בתצורת סדאן, אם כי באירופה לא מעט משווקות גם בתצורת סטיישן.
שפן הסופר

שָׁפָן בֶּן-אֲצַלְיָהוּ בֶן-מְשֻׁלָּם הידוע בשם שָׁפָן הַסֹּפֵר, הוא דמות מקראית המוזכרת בספר מלכים (ב' כ"ב, ג'-ט"ו). היה סופר בתקופת שלטונו של יאשיהו מלך יהודה.
יאשיהו החליט להכניס תיקונים בבית המקדש שהיה עזוב. הוא שלח את שפן אל חלקיהו בן שלום הכוהן הגדול למנות את הכסף שנאסף מהעם לצורך השיפוץ. בעקבות השיפוץ מוצא חלקיהו ספר תורה קדום, הוא מוסר אותו לשפן. בעקבות הקריאה בספר, יאשיהו מוביל רפורמה דתית בעם. 
שפן היה ראש למשפחת סופרים ושרים בחצר מלכי יהודה: בנו היה גמריהו בן שפן, סופר למלך יהויקים, ונכדו היה גדליה בן אחיקם, מושל יהודה האחרון.

שימוש בשם בתרבות

מנהל ההדפסה של ש"ס וילנא, שמואל שרגא פייגנזון (1838–1932), השתמש בכינוי "שפ"ן הסופר".
בשנות ה-60 וה-70 פרסמה הוצאת עם עובד סדרת ספרי ילדים בשם "ספריית שפן הסופר". בין הספרים שיצאו במסגרת הסדרה: המפוזר מכפר אז"ר, מיץ פטל והביצה שהתחפשה.
מקס זסלופסקי

נעורים ומכללות

זסלופסקי נולד בברוקלין, ניו יורק, להורים יהודים ממוצא רוסי. בשנת 1943 סיים את לימודיו התיכוניים בברוקלין, ולאחר מכן שירת במשך שנתיים בצי האמריקאי במהלך מלחמת העולם השנייה. בשנת 1945 החל ללמוד ולשחק באוניברסיטת סנט ג'ון בניו יורק, אך עזב את המכללה כבר אחרי שנה אחת בה קלע 7.8 נקודות בממוצע למשחק.

קריירה מקצועית

בשנת 1946 חתם בקבוצת שיקגו סטאגס, אשר שיחקה בליגת ה-BAA שזה עתה הוקמה (ושהתמזגה מאוחר יותר לליגת ה-NBA). כבר בעונתו הראשונה בקבוצה, בגיל 21, קלע 14.4 נקודות למשחק ונבחר לחמישיית העונה. זסלופסקי היה השחקן הצעיר ביותר להיבחר לאחת מחמישיות העונה במשך 59 שנים, עד עונת 2005/2006 בה נבחר לברון ג'יימס שהיה צעיר יותר בכ-20 ימים. באותה עונה העפילה שיקגו לגמר ה-BAA, בו הפסידה לפילדלפיה ווריורס בתוצאה 1–4. בעונתו השנייה היה זסלופסקי הקלע השני בטיבו ב-BAA (אחרי ג'ו פולקס), כשקלע 21.0 נקודות למשחק. בשתי העונות הבאות המשיך להציג יכולת טובה במדי הסטאגס, והוביל את קלעי קבוצתו עם 20.6 ו-16.4 נקודות למשחק, בהתאמה. 
בסיום עונת 1949/1950 התפרקו הסטאגס, וזסלופסקי נבחר ב"דראפט הפירוק" על ידי ניו יורק ניקס. בשלוש עונותיו בניו יורק הוביל את הניקס, לצד הפאוור פורוורד הארי גלאטין, לשלושה הפסדים רצופים בסדרת גמר ה-NBA. בעונת 1951/1952 שותף לראשונה במשחק האולסטאר של ה-NBA, שנחנך בעונה הקודמת. בעונות 1954 ו-1955 שיחק עבור בולטימור בולטס, מילווקי הוקס ופורט ויין פיסטונס, ובמהלך עונת 1955/1956 פרש ממשחק, בגיל 29.
בשנים 1967–1969 אימן את קבוצת ניו ג'רזי אמריקנס/ניו יורק נטס מליגת ה-ABA, שרשמה בתקופתו מאזן ניצחונות שלילי 53–103.

הישגים וחיים אישיים

זסלופסקי נבחר לחמישייה הראשונה של העונה בכל ארבע עונותיו הראשונות בליגה, וממוצעי הקריירה שלו עומדים על 14.8 נקודות, 2.8 ריבאונדים ו-2.0 אסיסטים למשחק. בעת פרישתו דורג במקום השלישי בטבלת קלעי הליגה, עם 7,990 נקודות (אחרי ג'ורג' מייקן וג'ו פולקס).
בשנת 1971 נכלל ברשימת 25 המתמודדים ל"קבוצת כל הזמנים של ה-NBA", שנבחרה במסגרת ציון 25 שנים להקמת הליגה. זסלופסקי הוא אחד משני מתמודדים בלבד אשר מעולם לא נבחרו להיכל התהילה של הכדורסל (האחר הוא בוב פיריק). בשנת 1983 הונצח במוזיאון יד לאיש הספורט היהודי, המוכר כ"היכל התהילה של הספורטאים היהודים".
נפטר בשנת 1985 ממחלת הלוקמיה, בהיותו בן 59.
בייגלה

בייגלה (בעברית: שְׁלוֹבִית) הוא חטיף אפוי, אשר משוזר לתוך צורה של לולאה. הבייגלה עשוי מקמח חיטה ומשמרים, לרוב בתוספת מלח או שומשום.

היסטוריה

לפי מקורות רבים, מקור הבייגלה בדרום גרמניה (שם הוא נקרא "בְּרֶצֶל"), אחרים טוענים שהוא מגיע מחבל אלזס שבגבול בין צרפת וגרמניה. יש הטוענים שמקורו בימי הביניים, אחרים - בתקופת רומא העתיקה או אפילו הקלטים. לפי הספר "היסטוריה של מדע וטכנולוגיה" המציא את הבייגלה נזיר איטלקי בשנת 610 לספירה, כפרס לילדים שלומדים תפילות. הוא קרא לרצועות הבצק האפוי, שמקופלות בצורה של ידיים שמחזיקות את החזה, פרסטיולה ("פרס קטן").
ישנם מספר סיפורים אודות מקור צורתו של הבייגלה. לפי אגדה אחת, אופה שהורשע בגניבה קיבל את ההזדמנות לבטל את גזר הדין אם יוכל ליצור לחם שדרכו ניתן לראות את השמש שלוש פעמים; האופה הפך את הבצק לבייגלה לפני האפייה. לפי סיפור אחר, הצורה מסמלת את מיקום הידיים של נזיר בתפילה, ושלושת החורים מייצגים את השילוש הקדוש בנצרות. סמל עם שלוש טבעות היה גם סמל ישן לסמן מאפייה בגרמניה, אך לא ניתן לדעת אם הסמל הופיע לאחר המצאת הבייגלה או לפניו.
במאה ה-18 מהגרים מדרום גרמניה הכירו את הבייגלה לצפון אמריקה, ובעיקר לאזור פנסילבניה. מאפיות רבות קמו בפנסילבניה ומכרו בייגלים בתוצרת בית, והפופולריות של המאפה הלכה וגדלה. בשנת 2003 מושל פנסילבניה, אד רנדל, הכריז כי התאריך ה-26 באפריל יהיה "יום הפרעצל הלאומי", כדי להוקיר את חשיבות הבייגלה להיסטוריית המדינה והכלכלה.
יחיאל נהרי

ביוגרפיה

נולד בירושלים לצייר הקיר ציון נהרי ולאסתר חייטת במקצועה. הורים בני הדור השני של תימן וסוריה. כבר מגיל 4 נמשך לבתי הכנסת העתיקים בירושלים שבהם שלט הנוסח הירושלמי. בגיל שמונה היה משדר בכל יום שישי קריאות מן התורה, ששודרו ברדיו ברשת א'. באותו גיל כחבר מקהלה, התחיל להופיע הופעות פומביות. את דרכו בחזנות החל כשהיה בן 13 החזן מאיר לוי מארצות הברית לקח אותו לשלושה קונצרטים בארצות הברית. למד בבית הספר היסודי חורב, בישיבת מרכז הרב, וישיבת נר ישראל בולטימור ארצות הברית. בגיל שמונה עשרה התגייס לצה"ל ושירת בחטיבת גולני ובחיל האוויר. בגיל 22 התחתן והתגורר בלונדון שלוש שנים. במהלך הקריירה שלו הוציא כ-32 אלבומים. מפורסם כחזן ופייטן בסגנונות ערבית ובטורקית הישנה והפיוטית ושר את כל המקאמים המזרחיים והצפון אפריקאיים. 
בקיץ 2015 שימש כשופט בתוכנית המציאות הפייטן של ערוץ 20.
מדי שנה הוא מנצח על פתיחת עונת הבקשות בעיר צפת, הנערכת בבית הכנסת "אבוהב" בפרשת "חיי שרה".

חיים אישיים

הוא אב לשלושה ילדים מאשתו הראשונה. 
בשנת 1999 נישא לברי סימון והתגרש ממנה לאחר 4 שנות נישואין. כיום מתגורר במיאמי שבפלורידה.
מצר סוריגאו

מצר סוריגאו הוא מצר ים בפיליפינים. הוא מפריד בין האיים מינדנאו ולייטה.
המצר מחבר בין ים בוהול למפרץ לייטה, ומהווה עורק תחבורה ראשי למעבורות המעבירות אנשים וסחורות בין קבוצת ויסאיאס למינדנאו.
במהלך מלחמת העולם השנייה, ב-25 באוקטובר 1944, התנהל במצר קרב מצר סוריגאו, בו הושמדה שייטת יפנית בדרכה למפרץ לייטה.
דיינה דלייני

חייה

דלייני נולדה בניו יורק להורים ממוצא אירי וגודלה כקתולית. לאחר מכן עברה משפחה לסטמפורד, קונטיקט. דלייני התעניינה במשחק מגיל צעיר ובתיכון למדה במסצ'וסטס.
מאמצע שנות התשעים דלייני חלק מהמאבק למציאת תרופה לסקלרודרמה. בשנת 2003 ניסתה דלייני לבצע הזרקת בוטוקס למצחה, אך המחט פגעה בעצב ונוצר אצלה מצב של המטומה דבר הגרם לשריר של עינה הימנית לצנוח מעט.

תחילת הקריירה

לאחר סיום לימודיה באוניברסיטה עברה דלייני לניו יורק והחלה לשחק באופרות סבון יומיות. במקביל החלה לשחק בתיאטרון ובשנת 1983 כבר הייתה מוכרת בתחום וזכתה לביקורות חיוביות מצד העיתונות. לאחר מכן עברה דלייני להוליווד ושם ביצעה הופעות אורח בסדרות כמו "בלשים בלילה". דלייני נבחנה לתפקיד בסדרה "צ'יינה ביץ'", אך לא עברה בפעם הראשונה. לאחר שהמלהקים ראו את משחקה בסרט "פאטי הרסט" שיצא באותה שנה היא נבחנה שוב והתקבלה לתפקיד הראשי בסדרה ששודרה משנת 1988 לשנת 1991 והביאה לה את פריצתה הגדולה. על תפקידה בסדרה היא זכתה בשני פרסי אמי והייתה מועמדת פעמיים נוספות ופעמיים הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב.

שנות התשעים

בשנת 1991 דורגה דלייני על ידי מגזין פיפל ברשימת "50 האנשים היפים בעולם". ב-1992 שיחקה בסרט "Light Sleeper" לצדם של סוזן סרנדון ווילם דפו. באותה שנה שיחקה גם בסרט "אשה בהפתעה" לצדו של סטיב מרטין. ב-1993 ביצעה דלייני דיבוב בסדרה המצוירת "באטמן". לאחר מכן היא החלה לדבב את דמותה של לויס ליין בסדרות שונות של סופרמן ושל ליגת הצדק.

שנות האלפיים

בין 2004 ל-2006 ביצעה דלייני הופעות אורח בסדרות חוק וסדר: מדור מיוחד, בוסטון ליגל, קרובות, בטלסטאר גלקטיקה וישנן בנות. בתחילת העשור הוצע לדלייני תפקידה של ברי ואן די קמפ בסדרה עקרות בית נואשות, אך דלייני דחתה אותו. הסדרה עלתה לשידור ונחלה הצלחה עולמית ולאחר מכן הציע לה אחד ממפיקי הסדרה שוב תפקיד אך הפעם את תפקידה של קתרין מייפייר. דלייני הסכימה והשתתפה בסדרה בתפקיד ראשי מהעונה הרביעית (2007) עד העונה השישית (2010) ובתפקיד אורח בעונה השמינית (2012).

2010-הווה

במרץ 2010 ביצעה דלייני הופעת אורח בסדרה קאסל בה מככב השחקן נייתן פיליון אשר שיחק בתור בעלה בעקרות בית נואשות. בשנת 2011 החלה דלייני לשחק בסדרה חדשה בכיכובה בשם "בגוף ההוכחה".
באפריל 2011 דורגה דלייני במקום התשיעי ברשימת האנשים היפים ביותר של מגזין פיפל.

ב-2012 יצא הסרט מחסל מקצועי בו שיחקה דלייני לצידם של פורסט ויטקר ורוברט דה נירו.
היינריך הראשון, מלך גרמניה

חייו

היינריך הראשון נולד בסקסוניה-אנהלט כבנו של אוטו הראשון, דוכס סקסוניה, והדויגה, בתו של היינריך דוכס פרנקוניה. היינריך נישא פעמיים, כאשר נישואיו השניים היו לבתו של רוזן וסטפליה. הוא עסק רבות בהקמת מוסדות דת ולאחר מותו הוכרז כקדוש.
היינריך הוכתר לדוכס סקסוניה בשנת 912 לאחר מותו של אביו, והמשיך את דרכו בחיזוק הממלכה בסדרת עימותים עם דוכסות פרנקוניה השוכנת מדרום.
בשנת 918 לאחר מותו של קונראד הראשון, מלך פרנקיה המזרחית נבחר היינריך לשלוט גם על ממלכת פרנקיה בהמלצתו של קונרד עצמו. על פי המסורת עסק באותה העת בתיקון רשתות הצייד לציפורים וכך זכה לכינוי "לוכד הציפורים". ברצונו לשמר את המסורת הגרמאנית של בחירת מלך על ידי אספת העם, לשם קבלת לגיטימציה עממית לשלטונו, על אף הצעתו של הארכיבישוף הריגר ממינץ להכתירו בחסות הכנסייה, היינריך התעקש, בצעד לא אופייני ובלתי מקובל בתקופתו, שלא לקבל את ברכת הכנסייה וכוהני הדת למינוי, אלא להתמנות בתמיכתו של העם. באספת האצולה (הרייכסטג) של 919, שנערכה בפריצלר (Fritzlar) קיבלה על עצמה האצולה את היינריך כמלך. לאחר הכתרתו קיבל היינריך את תמיכתו של דוכס שוואביה אשר נשבע לו אמונים. בשנת 921 לאחר שהביס בקרב את ארנולף, דוכס בוואריה זכה לאמונים גם מצידו. בשנת 923, על רקע מלחמת האזרחים, פלש היינריך הראשון לצרפת באזור לורן וסיפח את האזור לממלכתו.
בשנת 921 פלשו המדיארים לגרמניה ולאיטליה. הכוחות הגרמנים לא הצליחו לעמוד בלחץ הצבאי, והיינריך נאלץ לשלם כופר לפולשים על מנת להימנע מפשיטות חוזרות ונשנות שלהם לשטחים אשר בשליטתו. בדרך זו הצליח היינריך לשמר תקופת שלום במשך 10 שנים אשר בהן פעל לביצור הערים ושיפור האיכות והכח הצבאי אשר עמדו לרשותו. יחד עם זאת הרחיב את תחום ממלכתו באמצעות כיבוש שטחים נוספים באזור ברנדנבורג ונהר האלבה התחתי. בשנת 929 צירף תחת שליטתו גם את אזור בוהמיה, ובשנים שלאחר מכן גם שטחים באזור נהר האודר התחתי, תוך שהוא זוכה לתמיכת הנסיכים המקומיים וגובה מהם מיסים לאוצר הממלכה תמורת הגנה.
בשנת 933 הסתיים הסכם השלום עם המגיארים והיינריך סירב להמשיך ולשלם את תשלומי הכופר. ההונגרים אשר ניסו לחדש את התקפותיהם על השטחים הגרמנים, נתקלו הפעם בכוח התנגדות משמעותי, ובשנת 933 הובסו בקרב ריאד שנערך בקרבת הנהר אונסטרוט, והתקדמותם נעצרה. היינריך ניצל את הכוח הצבאי המרוכז שעמד לרשותו והמשיך להתקדם ולספח טריטוריות נוספות בכיוון צפון עד לחוף הים הבלטי.

מורשתו

היינריך הראשון ראה בממלכתו אוסף של נסיכויות עצמאיות מבחינה מנהלתית אשר כפופות לו, כאשר הוא עצמו "ראשון בין שווים" והעדיף את עיקרון הניהול המבוזר של ממלכתו על פני ניהול ריכוזי. הוא איפשר לדוכסים הכפופים לו בסקסוניה, שוואביה, פרנקוניה, בוואריה ולותרנגיה לנהל מדיניות פנים מינהלתית עצמאית בשטחים הנתונים לשליטתם. עם זאת תחום מדיניות החוץ היה נתון לשליטתו הבלעדית והוא נחשב למנהיג הצבאי העליון של כל הכוחות הצבאיים של הנסיכויות השונות.
היינריך נפטר משבץ מוחי בשנת 936. לעת הזו היו כבר כל השבטים הגרמאנים מאוחדים תחת שלטון מרכזי אחד בראשותו. בנו אוטו הראשון ירש אותו כקיסר גרמניה, ובנו היינריך הוכתר כדוכס בואריה.
היינריך הראשון זכה לחידוש תשומת הלב הציבורית ולהתעניינות באמצע המאה ה-19, בעקבות דמותו שהופיעה באופרה לוהנגרין מאת ריכרד ואגנר.
פעמיים בוסקילה

עלילה

זאב רווח בתפקיד כפול של שרברב החי באילת ונשוי לספרית קנאית, ושל אחיו התאום שהוא מעצב אופנה הומוסקסואל החי בפריז. דודם של האחים נפטר, והוא משאיר להם ירושה בשווי 40 מיליון דולר, התנאי לקבלת הירושה הוא היותו של היורש נשוי ואב לשלושה ילדים תוך שלוש שנים וחצי.

התגובות לסרט

הסרט היה כישלון בקופות ושנוא ביותר על המבקרים, שטענו שהסרט עשוי רע וממחזר את התבנית של סרטי רווח הקודמים, בהם "לא לעלות יותר" ו"ספר נשים". ]
הבשורה על פי אלוהים

תקציר העלילה

לאחר 2000 שנות שלווה, מודיע מלאך לאלוהים (אסי דיין) ולבנו, ישו (גיל קופטש), שני בטלנים חסרי-עניין, כי הגיע מועד הגאולה, וכי על ישו ללכת לארץ ישראל במטרה לעשות סדר. ישו עובר קורס מזורז ובשנת 2000 חוזר לירושלים, במסווה של סטטיסט בהפקה המצטלמת בעיר. במקביל, מחליט אלוהים לרדת גם הוא אל הארץ במטרה לחפש אהבה, אך נאלץ לחלץ את בנו, אשר כמעט נצלב בשנית. "הבשורה על פי אלוהים" הוא סרט סאטירי אנטי-דתי חתרני, המפקפק בערכי הדתות המובילות, היהדות והנצרות. זכה להצלחה בינונית בלבד ולביקורות שליליות רבות.
שוער

שוער הוא אחד התפקידים במערך של קבוצות ספורט במשחקי כדור שבהם המטרה היא הבקעת שער, כגון כדורגל, כדוריד, כדורמים, הוקי קרח, הוקי רולר, הוקי גלגיליות (קואד), הוקי שדה ועוד.
השוער הוא השחקן האחראי על מניעת הבקעת שער קבוצתו על ידי הקבוצה היריבה, והוא משחק לרוב סמוך לשערו ובדרך כלל לא משתתף במהלכי ההתקפה של קבוצתו. זהו תפקיד שונה באופן מהותי משאר התפקידים במגרש ולכן מחייב התמחות מיוחדת, עד כדי כך שבקבוצות רבות קיים מאמן מיוחד לשוערים. ישנם בדרך כלל בחוקי המשחק סעיפים הנוגעים רק לשוערים ומתירים להם פעולות האסורות על שאר השחקנים, או להפך, אוסרות עליהם פעולות המותרות לשאר השחקנים.

שוער כדורגל

בכדורגל, השוער מגן על שער קבוצתו ולו הרשאות מיוחדות במשחק. הבולטת בהן, המבדילה אותו מיתר השחקנים, היא היותו היחיד הרשאי לגעת בידיו בכדור (למעט בעת ביצוע הוצאת חוץ), בתנאי שהוא נמצא בתוך רחבת ה-16 מטר הסמוכה לשער קבוצתו, כשהכדור לא הגיע אליו מרגל שחקן קבוצתו. נהוג ששוער בקבוצה לובש חולצה שעליה המספר 1.
תפקיד השוער בכדורגל הומצא באנגליה ב-1870. תחילה נאסר עליו לנגוע בכדור בידו, לאחר מכן הותר לו בכל המגרש ואז צמצמו זאת לחצי מגרשו ובהמשך הזכות צומצמה לרחבת 16 המטרים.
יצחק גורביץ

יצחק גוּרביץ (נולד ב-1947 בפולין) כיהן בתפקיד מנכ"ל הקריה למחקר גרעיני (קמ"ג) בשנים 2001–2008.

ביוגרפיה

גורביץ נולד בשנת 1947 בפולין הקומוניסטית לזוג יהודים מסורתיים: נחום, יליד רובנו, ולרחל לבית ליפסקה, ילידת לודז'. במלחמת העולם השנייה ברחו הוריו לתוככי רוסיה כשכל בני משפחתם שנותרו מאחור נספו בשואה. בשנת 1957 עלתה המשפחה לישראל במסגרת עליית גומולקה, והתגוררה בשכונה ד' בבאר שבע. שם גדל יצחק כשאביו מוצא פרנסתו כחלבן. הוא למד בתיכון עירוני ואחר כך פנה ללמוד בתיכון התעשייתי בקריה למחקר גרעיני בדימונה. משם התקדם בסולם הדרגות. ב-2001 מונה למנהל הקריה בהחלטת ממשלת ישראל בראשות אריאל שרון.
במשך שבע שנותיו כמנהל קמ"ג הוביל גורביץ שינוי ארגוני והתייעלות משמעותית בכל אגפי החברה. אחרי יותר מ-30 שנות עבודה בכור הודיע על כוונתו לפרוש. גורביץ המליץ למנות לתפקיד את פרופ' אלי אברמוב, מומחה בתחום הנדסת הגרעין, אך בסופו של דבר מונה לתפקיד זה בנובמבר 2008 האלוף במיל' אודי אדם.
בראיון ל"ידיעות אחרונות" בחודש אפריל 2009 השווה גורביץ את אחמדינז'אד להיטלר ואת נאומיו נגד ישראל ל"מיין קמפף". הזהיר מפני תוכנית הגרעין האיראנית, ודיבר בהתרגשות על ביקורו במחנה ההשמדה אושוויץ, כראש משלחת של הוועדה הישראלית לאנרגיה אטומית. "חשתי באושוויץ גאווה גדולה", מספר גורביץ, "עזבתי את פולין כילד מפוחד והנה אני חוזר כראש הקמ"ג בישראל, בראש מורם. חזרנו ממחנה ההשמדה מחוזקים, מבינים טוב יותר את תפקיד המדינה ואת תפקידנו הצנוע כעובדי הקמ"ג בשימור ביטחונה".
פרנססק ארנאו

ברצלונה

ארנאו גדל בכפר הקטן לס פלאנס שבקטלוניה, ובנעוריו הצטרף למחלקת הנוער של ברצלונה, אחד ממועדוני הכדורגל הגדולים בספרד. ב-1995, בהיותו בן 20, קודם לקבוצת המילואים של המועדון, ברצלונה ב', ששיחקה אז בליגה השנייה. ב-9 בנובמבר 1996 ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת של המועדון, במשחק הליגה נגד אתלטיקו מדריד שהסתיים בתיקו 3-3. ארנאו המשיך לשחק בקבוצת המשנה, אף לאחר שירדה לליגה השלישית ב-1998, תוך שהוא עוזר לה לחזור לליגה השנייה תוך עונה בודדת.
הופעתו השנייה בקבוצה הבוגרת הייתה רק שלוש שנים אחרי הופעת הבכורה, בעונת 1998/1999, במשחק גביע המלך נגד בנידורם ב-4 בפברואר 1999. מאוחר יותר ערך הופעה נוספת בליגה, בניצחון 3 - 1 על אתלטיק בילבאו ב-29 במאי. בסוף העונה, בה זכתה ברצלונה באליפות ספרד, קודם באופן מלא לקבוצה הבוגרת. בעונת 1999/2000 החל את העונה כמחליפו של רוד הספ, אך בהמשך החליט המאמן לואי ואן חאל להעניק לארנאו את המקום בשער הקבוצה, וכך ערך 16 הופעות בליגה במהלך העונה, עד שהספ שב למקומו כשוער הבכיר בקבוצה. בעונת 2000/2001, עם לורנס סרה פרר כמאמן, היה ארנאו שוער שלישי, אחרי פפה ריינה וריצ'רד דוטרואל. הוא ערך 8 הופעות בלבד במהלך עונה זו.

מאלגה

בקיץ 2001 עזב ארנאו את ברצלונה ועבר למאלגה בתמורה לסכום העברה של 2.1 מיליון אירו. בשתי העונות הראשונות בקבוצתו החדשה שימש שוער מחליף לפדרו קונטררס, והוא מיעט לשחק. לאחר שקונטררס עזב לריאל בטיס ב-2003, הוא תפס את מקומו בהרכב הקבוצה, ובהמשך אף מונה לקפטן הקבוצה. בסוף עונת 2005/2006 ירד עם מאלגה לליגה השנייה, ולמרות זאת הוא נשאר עמה. בעונת 2007/2008, בעוד הקבוצה בליגה השנייה, תפס איניאקי גויטיה את מקומו כשוער הראשון, ובסיום העונה שבה מאלגה לליגה הראשונה.
בעונת 2008/2009 שימש ארנאו לרוב השוער השני אחרי גויטיה וערך 13 הופעות בליגה. גויטיה עזב את הקבוצה, אך מאלגה החתימה את גוסטבו מונואה ואת רוברטו סנטמריה, מה שאומר שבעונת 2009/2010 היה למעשה השוער השלישי, והוא לא שותף באף משחק רשמי. מונואה עזב את הקבוצה בסוף העונה, ובמשחק ראשון לעונת 2010/2011 פתח ארנאו בשער הקבוצה, והוא המשיך להופיע מספר פעמים, שכן השוער החדש רודריגו גלטו הציג יכולת חלשה, ורובן מרטינס, שוער חדש גם הוא בקבוצה, היה פצוע. וילי קבאז'רו חתם בקבוצה בינואר 2011 והפך מידית לשוער הפותח של הקבוצה. ב-21 במאי שיחק בפעם האחרונה כמקצוען, כשנכנס כמחליף במקומו של קבאז'רו בהפסד הביתי לקבוצת נעוריו, ברצלונה. ארנאו פרש ממשחק בסוף העונה, בהיותו בן 36.

קריירת נבחרות

ארנאו שיחק במדי נבחרת ספרד הצעירה במשך שנתיים, בסך הכול הופיע ב-13 משחקים במדיה. הוא השתתף עם הנבחרת הצעירה באליפות אירופה לנוער ב-1998. ארנאו הוביל את נבחרתו לזכייה בתואר והוא נבחר לשחקן המצטיין של הטורניר.

לאחר הפרישה

לאחר פרישתו ממשחק, נשאר ארנאו במאלגה. הוא החל לאמן במחלקת הנוער של המועדון, לצד חברו לקבוצה סלבה באייסטה. בדצמבר 2015 מונה למנהל הטכני של המועדון, תוך שהוא מחליף את ארמנו הוסייוס.