ג'ינינג

היסטוריה

לנציבות גִ'ינִינְג יש היסטוריה ארוכה. על פי אחת המסורות נולדו בה שניים משלושת השליטים המיתולוגיים של סין, פו הסי, ונוּ'וָה, ושניים מחמשת הקיסרים הראשונים: חואנג די ויורשו שָׁאו הָאו (少昊).
היא הייתה חלק ממדינת זֶ'ן בתקופת שושלת שיה (1600-2100 לפנה"ס), וממדינת לוּ בתקופת שושלת ג'ואו (112-256 לפנה"ס). את שמה הנוכחי קיבלה משום שבשל גובהה יחסית לסביבה הייתה חסינה יחסית מהצפות.
בתקופת האביב והסתיו הייתה ג'ינינג לערש הקונפוציוניזם. בתקופת קצרה נולדו בשטח הנציבות חמשת הפילוסופים המכונים "חמשת הקדושים": קונפוציוס (551 – 479 לפנה"ס) - אבי תורת הקונפוציוניזם נולד בצ'ופו, חלק מנציבות ג'ינינג, מנזיוס (289-372 לפנה"ס) פילוסוף סיני, הפרשן העיקרי של הקונפוציוניזם. נולד לא רחוק מצ'ופו. כמו גם ממשיכי דרכם: יֵנְדְזְה, דְזֶנְגדְזְה וקוֹנְגגִ'י.
ג'ינינג נחשבת כמקום בו נולד סגנון הקונג פו המכונה חְווָאצְ'וֵ'אן (HuaQuan 華拳 מילולית "אגרוף סין"). על פי הסיפור נולד הסגנון כאשר בתקופת הקיסר שׂוֵ'אנְדְזונְג (Xuanzong) משושלת טאנג (שלט 756-712) נמלט אביר בשם צָאי מָאו משיאן לג'ינינג לאחר שהרג אדם ממשפחת אצילים וחשש מנקמת משפחת ההרוג. בזמן ששהה בג'ינינג היא עסק בשכלול יכולות הלחימה שלו שנודעו מאז בשם חְווָאצְ'וֵ'אן.

גאוגרפיה

נציבות גִ'ינִינְג שוכנת בדרום מערב מחוז שאנדונג וגובלת בנציבויות הֶאדְזֶה מדרום מערב, דְזָאוגְ'וָאנְג מדרום מזרח וטָאי'אָן מצפון מזרח והמחוזות הנאן וג'יאנגסו ואנחווי מצפון מערב ומדרום בהקבלה. הנציבות מצויה בין קווי האורך 117.06º-115.54º מזרח וקווי הרוחב 35.55º-34.25º צפון ומשתרעת על שטח של 10,685 קמ"ר. חלקה המזרחי של הנציבות הררי וחלק המערבי, הנמוך יותר, הוא מישור המוצף מדי פעם. מרכז האזור מכיל סדרה של אגמים רצופים: אגם נָאנְיָאנְג, אגם דוּשָׁאן, אגם גָ'אויָאנְג ואגם וֵיישָׁאן היוצרים את אגם המים המתוקים הגדול, אגם וֵיישָׁאן. האגם המשתרע על שטח של 1,260 קמ"ר הוא אחד מעשרת אגמי המים המתוקים הגדולים ביותר בסין, גם כמות מי התהום בג'ינינג גדולה בצורה משמעותית. סך כל כמות המים המתוקים בנציבות מהווה כשישית מכלל כמות המים המתוקים במחוז שאנדונג.
אקלים הנציבות הוא אקלים ממוזג יבשתי שבו יש ארבע עונות שנה מובחנות. כמות המשקעים השנתית הממוצעת נעה בין 597 ל-820 מ"מ והטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 14.1ºC-13.3ºC.

חקלאות

מוצרי החקלאות העיקריים בג'ינינג כוללים חיטה, אורז (בייחוד הזן המכונה אורז צ'ופו), תירס וכותנה, בוטנים, פירות, גידול בעלי חיים ומוצרי דיג.

אוצרות טבע

נציבות ג'ינינג עשירה במחצבים, בייחוד ברזל, נחושת, שיש, גרניט ובייחוד פחם. שטח האזור המכיל פחם הוא כ-3,400 קמ"ר בנפות יֵנְג'וֹאוּ, צ'וּפֿוּ, דְזוֹאוּצֶ'נְג, וּוֵיישָׁאן (כ-35% משטחה היבשתי של הנציבות). רזרבות הפחם באזורים אלו נאמדות ב-25 מיליארד טון, ואזור זה בג'ינינג הוא בין שמונה אגני הפחם הגדולים בסין. הפחם משמש להפעלת תחנת כוח גדולה בג'ינינג.

תעשייה

בעיר ג'ינינג יש תעשייה מפותחת של מטלורגיה, מכונות, מוצרי אלקטרוניקה, כימיקלים, תרופות ומוצרי טקסטיל. העיר ידועה בסין באיכות המוחמצים המיוצרים בעיר, מוצרי עור ועבודות יד.

תיירות

הנציבות מנצלת את היותה מקום הולדתם של אבות הקונפוציוניזם, קונפוציוס ומנזיוס, והאתרים הקשורים בהם, על מנת לפתח את תעשיית התיירות. הוקמו מספר מלונות, פותחו אזורי תיירות והנציבות מארחת פסטיבלים ואירועי תרבות. ב-2004 זכתה העיר בתואר "עיר תיירות מצטיינת בסין". בנציבות יש ארבעה אזורי תיירות עיקריים: "אזור התיירות התרבותי של קונפוציוס ומנזיוס", "אזור התיירות של גיבור השְׁווֵיהוּ", "אזור התיירות של התעלה הגדולה בייג'ינג-האנגג'ואו", ו"אזור התיירות של נופי אגם ויישאן". בולט בהם מקדש קונפוציוס, אחוזת קונפוציוס וקבר קונפוציוס בעיר צ'וּפֿוּ שהוגדרו על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית. בשנת 2004 ביקרו בנציבות מעל ל-10 מיליון תיירים סיניים ומעל ל-100,000 תיירים זרים.

תחבורה

העיר ג'ינינג היא כיום העיר הצפונית ביותר אליה אפשר להגיע בהפלגה על התעלה הגדולה של סין. דרך העיר עוברים מסילות הברזל המחברת בין בייג'ינג להונג קונג ובין בייג'ינג לשאנגחאי שכיוונם מצפון לדרום, ומסילות הברזל יֵנְג'וֹאו-שְׁאגְ'יוֹ, וג'ינינג-שִׂינְשְׂיָאנְג. הכביש המהיר הלאומי מס' 140 חוצה את הכביש המהיר הלאומי מס' 327 בנציבות. משדה התעופה של ג'ינינג יש טיסות פנים לבייג'ינג, ג'יניאן, צ'ינגדאו, שאנגחאי וגואנגג'ואו.