google/wiki40b huggingface dataset:
סמטרדיה

היסטוריה

העיר הוקמה במחצית השנייה של המאה ה-19, בשנת 1874, סביב צומת חשוב של מסילות ברזל במערב גאורגיה, והתפתחה במהירות לעיר תעשייתית חשובה. בשנת 1921 הוכרזה כעיר. בתקופת מלחמת האזרחים בגאורגיה, בשנת 1993, נכבשה העיר בידי מצדדי זוויאד גמסחורדיה, הנשיא הראשון של גאורגיה, שהודח בהפיכת דמים והוכרח להימלט קודם לכן לצ'צ'ניה. פשיטות של צבא גאורגיה תחת שלטונו של אדוארד שוורדנדזה הרסו את העיר, והתשתיות הכלכליות בעיר נחרבו ברובן.

כלכלה

העיר התפתחה כמרכז תעשייתי גדול בטבור של מסילות ברזל טביליסי-כותאיסי-בתומי-סוחומי. העיר הייתה מפותחת גם מבחינה חקלאית, אולם כיום, במיוחד לאחר מאורעות הדמים של מלחמת האזרחים בגאורגיה, היא אחת מהערים העניות ביותר בגאורגיה. בעיר נמצאות מספר חברות גדולות, ביניהם: מפעל קרח, מפעל מלט, מפעל אספלט, כמו כן ישנן חברות קטנות יותר ביניהם: מפעל משי, מפעל אריזה, מעל כותנה, מפעל מכונות לבתי זיקוק, מפעל לעבודות עץ (מהגדולים).

תרבות

בעיר ישנם תיאטרון, 11 בתי ספר ציבוריים, 2 בתי ספר פרטיים ובי"ס טכני לחקלאות.
את העיר מייצגת קבוצת הכדורגל סמטרדיה, שזכתה באליפות גאורגיה בשנת 2016.
סוואג

שימוש בהיפ הופ

המילה "סוואגר" ראתה תחייה מודרנית באמצעות השימוש שלה במילים של שירי היפ הופ, תחילה עם השיר של הראפר ג'יי זי "All I Need" באלבום שלו "The Blueprint 3" שיצא לאור ב-11 בספטמבר 2001. מאז, המילה נמצאת בשירי היפ הופ רבים, כחלק מסגנונם, שמאופיין בהתרברבות עצמית והתפארות בכישורים או בתעוזה של הכותב או זמר.

התפשטות

572 הגדרות למילה סוואג נמצאות במילון המקוון Urban Dictionary, שכוללות הטיות שונות של המילה כגון "swagalicious",‏ "swag juice",‏ ו-"swagger jack". ההגדרה העיקרית במילון זה נכתבה על ידי המשתמש MIKE ב-2006 היא: מראה, סגנון, או דרך שבה הוא או היא מציגים את עצמם. במשמעות זו מופיעה המילה אף בהיפ-הופ ישראלי כגון בשירים של נצ'י נצ'.

תגובות

ב-26 במאי 2011 פורסם בכתב העת "The Atlantic" מאמר שכותרתו "האם הסוואג כאן כדי להישאר?", שבו שיערו את אריכות הימים של המילה. המאמר כלל הצהרה שלפיה הסיכויים שסוואג יצליח להחזיק מעמד קלושים. על השימוש המוגזם במילה באתרי האינטרנט פייסבוק וטוויטר קיימת ביקורת רבה. ב-28 באוקטובר 2013 פורסם מאמר שכותרתו "עצרו את השימוש לרעה בסוואג!", שמתלונן על השימוש הבלתי מבוקר במילה זו במדיה וברשתות החברתיות.
קיים לעג רב על אנשים המשתמשים במילה סוואג או מתנהגים בצורה שהוא מתאר, במיוחד בקרב גולשי אינטרנט. בין השאר, נהוג לומר שאנשים בעלי סוואג יעבדו במקדונלד'ס, כיוון שהם לרוב באים ממעמד חברתי נמוך שמוביל לעבודות לא משכילות.
מכבי רעננה (כדורסל נשים)

היסטוריה

קבוצת כדורסל הנשים הוקמה בשנות ה-80. בשנות ה-90 התחזקה הקבוצה, ובתחילת שנות ה-2000 לקחה הקבוצה 2 גביעי מדינה רצופים (בעונות 1999/2000 ו-2000/2001).
מכבי רעננה התאחדה באוגוסט 2004 עם קבוצת בנות הרצליה.
הקבוצה המאוחדת נקראה בתחילה בנות רעננה הרצליה ובהמשך השם הוחלף והקבוצה נקראה בנות השרון, בדיוק כמו במקרה של קבוצת הגברים שגם היא נוצרה מאיחוד של הערים רעננה והרצליה ונקראה בני השרון. 
בסיום עונת 2011/12 פורק האיחוד, הרצליה קבלה קבוצה אחת מהאיחוד בליגה הלאומית ושינתה את שמה חזרה ל"בנות הרצליה" ומכבי רעננה התפצלה גם היא חזרה ונשרה לליגה הלאומית. בשנים שלאחר מכן לא הצליחה הקבוצה להתרומם ולהעפיל לליגת העל, עד סיום עונת 2015/2016 אז עלתה חזרה לליגת העל, שם היא משחקת מאז.

מחלקות ילדים ונוער

לקבוצה מחלקת נערות ובית ספר לכדורסל של אגודת "מכבי רעננה" בו פעילות מאות נערות וילדות, ומחלקת הילדות והנערות שלה נחשבת לאחת המחלקות הבולטות בארץ בפיתוח שחקניות בשכבת ילדות ונערות. בעונת 2015/2016 זכתה קבוצת הנערות של המועדון בגביע המדינה, בעונת 2017/2018 זכתה קבוצת הנערות בדאבל (גביע המדינה ואליפות המדינה בשכבת נערות) ובעונת 2018/2019 זכתה קבוצת הילדות של המועדון בגביע המדינה.
אלכס קפרנוס

ביוגרפיה

אלכסנדר פול קפרנוס האנטלי נולד כאלכס האנטלי ב-20 במרץ 1972 באלמונדסברי, גלוסטרשייר לאם אנגלייה ואב יווני. כשהיה ילד צעיר עבר עם משפחתו לסקוטלנד. הוא נרשם לאוניברסיטת אברדין ללימודי תאולוגיה אך נשר והשלים את התואר באוניברסיטת סטראטקלייד שבגלאזגו.
בצעירותו עבד קפרנוס כשף, ברמן, נהג ורתך. כנער, לימד את עצמו ביחד עם חבר לנגן בגיטרה ומתחילת שנות ה-90 היה חבר במספר להקות מקומיות כגון Amphetameanies ,The Yummy Fur, ו-The Karelia.
לאחר תקרית בה נעצר בטעות על ידי משטרת רוסיה בשל שמו הזהה לשם פושע, השמיט קפרנוס את שם אמו, 'האנטלי', משם משפחתו.

קריירה

בשלהי 2001, הקים אלכס יחד עם חבריו פול תומסון, בוב הארדי וניק מקארת'י את להקת פרנץ פרדיננד שפרצה ב-2004 עם הסינגל "Take Me Out".
הלהקה הוציאה שישה אלבומי אולפן, בהם אלבום משותף עם להקת ספארקס.
בין עבודותיו כמפיק מוזיקלי, הפיק קפרנוס את אלבום האולפן השלישי של להקת The Cribs, אלבום הבכורה של להקת Citizens! ואלבום האולפן השני של הגיטריסט הסקוטי RM Hubbert.
בספטמבר 2005 החל קפרנוס בכתיבת טור שבועי בנושא אוכל בעיתון הגרדיאן תחת הכותרת "Soundbites". הטור תיאר את יומן הרפתקאותיו הקולינריות בסיבוב ההופעות של פרנץ פרדיננד. בשנת 2006 ליקט את אוסף הסיפורים לספר שנקרא: Sound bites: Eating on tour with Franz Ferdinand. בדצמבר 2006 לקח אלכס חלק בתוכנית "ספר השבוע" של תחנת הרדיו BBC Four, במסגרתה הקריא את ספרו למאזיני התוכנית.
ב-2008 קריין קפרנוס בסרט Edwyn Collins: Home Again של רשת BBC על הזמר אדווין קולינס. כמו כן, באותה שנה קריין בסרט הדוקומנטרי The Story of Kraftwerk של רשת BBC One.
ב-2016 השתתף אלכס יחד עם עוד אמנים מקומיים בסרט הדוקומנטרי "Lost in france" העוסק בסצנת המוזיקה של גלאזגו בשנות ה-90.
ב-2015 הקים אלכס את הסופרגרופ BNQT יחד עם חברי להקות טראוויס, Midlake, Band of Horses וגראנדדי, הלהקה הוציאה את אלבום הבכורה שלה, Volume 1, באפריל 2017, בו כל אמן כתב ושר שניים מהשירים.
Swing Along With Me

הפקה

לאלבום ישנם שני שמות וזאת לאחר שחברת ההקלטות הקודמת של סינטרה, קפיטול רקורדס, תבעה את הזמר ואת חברת ההקלטות שלו, רפרייז רקורדס על כך ששמו המקורי, Swing Along With Me, דומה מידי לאלבום אותו הוא הציא זמן קצר קודם לכן בקפיטול ושמו, Come Swing With Me, כמו כן טענה החברה כי קיים דמיון רב בין השירים ולמעשה הדבר מהווה חיקוי לאלבום אותו הוציא קודם, בנושא התביעה לגבי החיקוי חברת קפיטול הפסידה ורשימת השירים והביצועים נשארו כשהיו, אך בנושא השם חייב בית המשפט את סינטרה ורפרייז לשנות את שם האלבום לשם החלופי, Sinatra Swings. רק בשנים האחרונות כאשר האלבום יצא על גרסת בתקליטור שלו, הוחזר לאלבום שמו המקורי.
האלבום שאותו ארגן ועליו ניצח בילי מיי, היה לאלבום הסווינג המלא הראשון של סינטרה לאחריו עזיבתו את חברת קפיטול, ומבחינת הגישה האלבום אכן קרוב מאוד בנושא המוביל בו לאלבום, Come Swing With Me, אך קיימים כמה הבדלים משמעותיים מבחינת הצליל, באלבום החדש השתמש סינטרה בכלי מיתר ובסקספון שבהם לא השתמש באלבום הקודם, כמו כן האלבום החדש היה קליל יותר ולא הזכיר את הכבדות הג'אזית של, Come Swing With Me, אלא יותר הזכיר מבחינה זו אלבום אחר אותו הוציא בחברת קפיטול והוא, Come Fly with Me.
האלבום זכה להצלחה מסחרית גדולה יותר מאשר, Come Swing With Me, והגיע למקום השישי במצעד האלבומים האמריקאי.
דינר שווייצרי

דינר שווייצרי (בערבית: دينار سويسري) הוא כינוי למטבע שנהג בחבל כורדיסטן שבצפון עיראק בין מלחמת המפרץ (1991) למלחמת עיראק (2003). באותן שנים נהנה חבל כורדיסטן מאוטונומיה בחסות הגנתה הצבאית של ארצות הברית, והקשר בין החבל לבין השלטון העיראקי המרכזי בבגדד היה רופף מאוד. ה"דינר השווייצרי" לא הונהג באופן רשמי, אלא הפך מטבע עצמאי עקב סירובם של הכורדים להכיר בשטרות הכסף החדשים שהנפיק הבנק המרכזי העיראקי עקב העיצומים הכלכליים על עיראק (איכותם של השטרות שהודפסו בעיראק הייתה ירודה יחסית לשטרות שהודפסו בבריטניה). הכורדים התעקשו להמשיך להשתמש בשטרות הישנים שבוטלו בשאר חלקי עיראק. מקור שמו של המטבע לא ברור, יכול להיות שהוא ניתן לו בגלל ששווייץ הייתה מקור ההדפסים ששימשו לייצורו.
ערכו של ה"דינר השווייצרי" נשמר, בניגוד למטבע בשאר חלקי עיראק שאיבד מערכו במהירות עקב העיצומים הכלכליים. כיוון שה"דינר השווייצרי" התפצל מהדינר העיראקי, ערכו בתחילת השימוש בו היה שווה לערך הדינר העיראקי. עם הנפקת שטרות כסף חדשים ב-15 באוקטובר 2003, עקב הפלת שלטון סדאם חוסיין והנהגת הממשל הזמני בחסות הקואלציה בראשות ארצות הברית, הוחלפו שטרות ה"דינר השווייצרי" לפי שער של 150 דינר עיראקי כנגד דינר שווייצרי אחד.
ה"דינר השווייצרי" לא הונפק על ידי בנק מרכזי כלשהו ולא היה נתון לכל פיקוח. כמו כן לא היה שום גוף שהתחייב לכבד אותו או לשלם תמורתו במטבע אחר. הבנק המרכזי העיראקי שהיה אחראי להנפקת השטרות מלכתחילה, הכריז עליהם כבטלים וחדל לכבד אותם. ערכו נבע מתוך מוסכמה חברתית בתוך הקהילה הכורדית של צפון עיראק. זהו מקרה נדיר שבו ערכו של מטבע נובע אך ורק ממוסכמה חברתית ללא כל גיבוי אחר, ולדעת חלק מהכלכלנים זהו יוצא מן הכלל שמעיד על הכלל - האפשרות לבסס מטבע על מוסכמה חברתית בלבד מעידה על כך שזהו הבסיס העיקרי לתפקוד מערכת פיננסית, וכי הגיבוי הבנקאי או הממשלתי הוא משני ביצירת ערך המטבע.
בסופו של דבר הוכר ה"דינר השווייצרי" באופן רשמי על ידי הממשל הזמני בעיראק, אולם לא כהילך חוקי, אלא במסגרת החלפת כל שטרות הכסף בעיראק בשטרות חדשים, ללא דמותו של סדאם חוסיין. הכרה זאת באה לידי ביטוי בקביעת שער רשמי ל"דינר השווייצרי" מול הדינר העיראקי והתחייבות להחליף את השטרות ה"שווייצריים" בשטרות החדשים.
מישל בן ברוך

חייו

בן ברוך נולד במרוקו. בנם של ברוריה וארמנד. בגיל שנה עלה עם משפחתו לישראל וגדל בקריית מלאכי. למד בבית ספר יסודי אחים בקריית מלאכי ובפנימייה הצבאית לפיקוד בתל אביב.
באוקטובר 1981 התגייס לצה"ל, לאחר שנשר מקורס טיס הצטרף לחיל התותחנים. שירת בגדוד 402, פיקד על סוללה ועל גדוד 402, שימש סגן מפקד עוצבת גולן. פיקד על אגד ארטילרי במילואים של עוצבת הגליל. בשנים 1999 עד 2001 פיקד על עוצבת גולן, האגד הארטילרי של עוצבת געש. בהמשך שירותו שימש קצין התותחנים הפיקודי של פיקוד הצפון וסגן מפקד אוגדה 162. ב-2005 קודם לדרגת תת-אלוף ושירת כראש חטיבת היבשה בזרוע היבשה. ב-2008 מונה לקצין תותחנים ראשי, תחילה כמינוי זמני לשלושה חודשים שהוארך לשנה עד ינואר 2009 ופיקד על החיל במהלך מבצע עופרת יצוקה. הוא פרש משירות הקבע, אך בדצמבר אותה שנה חזר כשמונה למזכיר צבאי לשר הביטחון אהוד ברק. בינואר 2012 סיים את כהונתו.
לאחר שחרורו מונה לראש תחום מערכות רקטיות מתקדמות בתעשייה הצבאית, ב-2014 מונה לראש סיב"ט, אגף היצוא הביטחוני במשרד הביטחון. ביוני 2019 מונה לראש מחלקת הרכש בארצות הברית.
בן ברוך בוגר תואר ראשון באוניברסיטת בר-אילן, בוגר המכללה לביטחון לאומי, בעל תואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה.
יהדות קוריאה הדרומית

יהדות קוריאה הדרומית היא הקהילה היהודית בדרום קוריאה. הנוכחות המורגשת הראשונה של יהודים בקוריאה הדרומית הייתה במהלך מלחמת קוריאה, כאשר מאות חיילים יהודים השתתפו במאמץ המלחמתי של האומות המאוחדות בראשות ארצות הברית להדוף את הניסיון הקומוניסטי לשליטה על חצי האי כולו.
חלק הארי של הקהילה היהודית בקוריאה הדרומית מתגורר בעיר סיאול. הקהילה מורכבת בעיקר מאנשי צבא אמריקאים ובני משפחותיהם, אנשי עסקים, עיתונאים ומורים בשפה האנגלית ותיירים. האוכלוסייה היהודית במדינה נמצאת בתנועה מתמדת, בהתאם לשינויים שעורך צבא ארצות הברית. כיום מספר היהודים מוערך בפחות מאלף בני אדם ואין לה בתי ספר יהודיים.
לישראל יחסים דיפלומטיים מלאים עם קוריאה הדרומית, והאוכלוסייה הנוצרית במדינה, המונה כיום כשליש מהאוכלוסייה הכללית, שומרת אף היא על קשר הדוק בין שתי המדינות. בחודש אוגוסט 2005, פסגת ירושלים לקידום התמיכה הנוצרית בישראל נערכה בסיאול. במדינה השכנה לעומת זאת, קוריאה הצפונית, לא ידוע על נוכחות של יהודים.
בחודש אפריל 2008, הוקם בית חב"ד הראשון במדינה בעיר סיאול, בהנהגת הרב אושר ליצמן. קודם לכן נאלצו יהודים דתיים ללכת לבסיס הצבא האמריקאי לשם ארוחות שבת וחגים, מאחר שבתי כנסת לא קיימים במדינה.
למרות התעניינות מעטה של הדרום קוריאנים בדת היהודית, פילושמיות נפוצה בקרב האוכלוסייה בקוריאה הדרומית אשר אלו מנסים לחקות את הרמה האקדמית הגבוהה המצויה לדעת חלקם בקרב היהודים. בעקבות זאת הם לומדים את הספרות היהודית מהתנ"ך ומהתלמוד, והם מהווים רבי מכר במדינה. קובץ סיפורי התלמוד נמצאים ברשימת הקריאה המומלצת של בתי הספר בקוריאה הדרומית. עם התפיסה הדרום קוריאנית המעריכה חינוך ולמידה, הדרום קוריאני הממוצע מחזיק בראייה סטריאוטיפית של יהודים כמודל של מצוינות אקדמית ואינטליגנציה]. באשר לסיפורי התלמוד הסביר שגריר קוריאה הדרומית בישראל, יאנג סאם מה, כי "היינו סקרנים מאוד לגבי ההישגים האקדמיים הגבוהים של היהודים, והמסקנה שהגענו אליה היא שאחד מהסודות שלהם זה לימוד התלמוד".
קוריאנים רבים מוצאים ביהדות ערכי חינוך, והתקשורת הדרום קוריאנית דנה רבות ביתרונות ה"חינוך היהודי" למול החינוך הקונפוציאני הקוריאני. ברמה הכללית קיימת באוכלוסייה רגש הזדהות בסיסי עם העם היהודי המבוסס על היסטוריה משותפת של רדיפות ותפישה של הימצאות תחת איום גרעיני חיצוני.
עם זאת, תפיסות אנטישמיות ודעות קדומות שליליות נגד יהודים נפוצות בה. מסקר נרחב שערכה במדינה הליגה נגד השמצה בשנים 2013-2014, נמצא כי שיעור ההשקפות האנטישמיות במדינה הוא 53%, הרבה יותר מהממוצע במדינות המזרח, וכפול מהממוצע העולמי. מספר הסברים סופקו לתופעה זו, לדעת רבים ייתכן שמקורם של תפיסות אלו נובעת דווקא מההערצה העמוקה במדינה כלפי היהודים.
IPTV

בישראל

בישראל, תחום ה-IPTV הולך וצובר תאוצה מאז 2014, עת הושק שירות ה-IPTV סלקום tv. כיום בישראל מפעילי תוכן IPTV רבים (פרטנר TV, סלקום tv ו-Smart tv) ומספר המנויים לכל פלטפורמות ה-IPTV בישראל עומד על כ-200 אלף מנויים.
עמק דותן

עמק דותן הוא עמק בצפון-מערב השומרון והוא העמק הגדול ביותר באזור הרי השומרון. אורכו של העמק כ-10 קילומטרים ורוחבו כ-3 קילומטרים. העמק מוקף כמעט כולו בהרים. לעמק דותן חשיבות אסטרטגית עקב מיקומו הגבוה יחסית, הצופה על הגליל התחתון, עמק יזרעאל וחבל תענך. 
רכסי הרים מפרידים בין עמק דותן לעמק יזרעאל, שבו נמצאת העיר ג'נין. עמק דותן משמש בעיקר לחקלאות, ויש בו שדות טבק רבים. העמק מיושב על ידי כפרים ערביים פלסטינים, ביניהם קבטיה, יעבד, בירקין ועראבה, ועל רכס בצידו הדרום-מערבי נמצאות ההתנחלויות מבוא דותן וחרמש. במרכזו נמצאות חורבות היישוב העתיק תל דותן. בעמק עובר התוואי של כביש ג'נין-שכם.

היסטוריה

עמק דותן מוזכר במקרא בספר בראשית כמקום בו התרחש סיפור מכירת יוסף: "וַיֵּלֶךְ יוֹסֵף אַחַר אֶחָיו, וַיִּמְצָאֵם בְּדֹתָן"  (ספר בראשית, פרק לז' פסוק יז). דותן מוזכרת שנית בספר מלכים ב', פרק ו' כאשר מלך ארם שלח חיילים לחפש את אלישע בן שפט הנמצא בדותן: " וַיֹּאמֶר (מלך ארם), לְכוּ וּרְאוּ אֵיכֹה הוּא (אלישע), וְאֶשְׁלַח, וְאֶקָּחֵהוּ; וַיֻּגַּד-לוֹ לֵאמֹר, הִנֵּה בְדֹתָן." 
העיתונאי חביב כנען מביא בספרו "200 ימים של חרדה" את עדותו של פאיז ביי אל-אידריסי, שהיה אז קצין בכיר במשטרת המנדט הבריטי, על פיה תכנן המופתי של ירושלים חאג' אמין אל-חוסייני להקים בעמק דותן מחנה השמדה ליהודי ארץ ישראל. על פי כנען, התוכנית עלתה במהלך מלחמת העולם השנייה, בשנת 1942, כאשר התקרב גנרל-פלדמרשל ארווין רומל אלך מצרים והיה חשש כבד כי הצבא הנאצי יכבוש את ארץ ישראל. במקביל לפלישה זו תוכננה פלישה לירושלים בראש חיילי הלגיון הערבי. לאחר כיבוש הארץ תכנן אל-חוסייני תכנן להקים בעמק דותן, בקרבת שכם, מחנה השמדה ובו משרפות ענקיות דוגמת אושוויץ, שאליהן עמדו להיות מובאים להשמדה יהודי ארץ ישראל וכן יהודים מיהדות ארצות האסלאם. בנובמבר 1942 נחל רומל תבוסה בקרב אל-עלמיין השני והתוכנית נגנזה. 
במלחמת ששת הימים במהלך כיבוש צפון השומרון, לחמה חטיבה 45 בעמק דותן כנגד השריון הירדני והדפה אותו אל מעבר לגשר אדם. החטיבה כבשה את ג'נין.
לאחר מלחמת ששת הימים כתבה המשוררת דליה רביקוביץ את השיר "עמק דותן" שהושר על ידי להקת פיקוד הצפון ללחנו של שמעון ישראלי.
באזור עמק דותן הוקמו מספר יישובים יהודיים. בשנת 1977 עלה לקרקע באזור משטרת סאנור גרעין בשם דותן, שאחר כך עבר לאזור מבוא דותן של ימינו. ליד המשטרה, הוקם בשנת 1987 היישוב שא-נור שפונה במסגרת תוכנית ההתנתקות.
חוט המשולש

חוט המשולש הוא ספר שאלות ותשובות המכיל תשובות של שלושה מראשי ישיבת וולוז'ין שבליטא, יצא לאור לראשונה בווילנא בשנת תרמ"ב (1882).
חלק א' כולל תשובות של ר' חיים מוולוז'ין, תלמידו של הגאון מווילנא ומייסד ישיבת וולוז'ין. חלק זה הוא בין כתביו הבודדים של ר' חיים בנוסף לספרים הידועים שנשתמרו יותר כגון נפש החיים ורוח חיים. החלק הראשון של השו"ת מכיל הרבה חלקים סתומים. לדוגמה בסימן א' בחלק א', לא ידועה מהי השאלה והעורך מנסה להעריך על פי התשובה של ר' חיים מהי השאלה. בסימן ב' בחלק א' אין ודאות שר' חיים מוולוז'ין כתב אותה, היות שהוא אינו חתום על התשובה, אם כי העורך מעריך כי הוא כתב אותה ומבסס את דבריו על סגנון הלשון והכתיבה של ר' חיים. דוגמה נוספת לחוסר הבהירות של הדברים מופיעה בסימן ג', בו לא ידוע מי מקבל את התשובה, מי שאל אותה. בחלק הראשון יש סימנים רבים בהם נידונים נושאים הידועים בחלק אבן העזר של השולחן ערוך, עגונות, גיור, קידושין וגיטין. החלק הראשון המיוחס לר' חיים יש כ"ח סימנים.  
חלק ב' כולל תשובות של ר' הלל פריד, חתנו של ר' חיים מוולוז'ין, מגיד שיעור בישיבת וולוז'ין ורב בגרודנה. החלק השני פותח בשורה קצרה המודיעה למעשה את השינוי בכותב התשובות: "שאלות ותשובות חוט המשולש מהגאון ר' הלל זצ"ל". לשינוי יש השלכות על הקורא מבחינת סגנון הקריאה וכמו כן משפיע על המעמד ההלכתי של התשובה שכן זה דור שני לרב חיים. כמו בחלק הראשון יש מספר קטעים חסרים. חלק זה הוא קצר בהרבה מהחלק הראשון, וכולל בתוכו שמונה סימנים בלבד.  
חלק ג' כולל תשובות של ר' אליעזר יצחק פריד, חתנו של ר' יצחק מוולוז'ין, בנו של ר' חיים מוולוז'ין, וראש ישיבת וולוז'ין אחרי פטירת חותנו. החלק השלישי הוא החלק הגדול ביותר משלושת החלקים מבחינת כמות התוכן שבו. עובדה זו, היא כמובן בגלל התקופה היותר מאוחרת בה נכתבו הסימנים ההבדל של עשרות שנים. כמו החלק השני כך גם החלק השלישי נפתח במשפט קצר המורה על שינוי הכותב ועל המעבר מר' הלל לר' "אליעזר יצחק". 
בשלושת החלקים כמעט ואין סוגיות או שאלות בנושאי אורח חיים. רוב השאלות והסימנים עוסקים בדיני אבן העזר, חושן משפט ויורה דעה. במקומות בהם השאלות והתשובות מופיעות במלואן, ניתן לראות ששלושת המשיבים קבלו שאלות מכל רחבי אירופה. עובדה זו, מעידה גם על מרכזיותה של ישיבת וולוז'ין ועל המרכז התורני הגדול שהיה באירופה במאה ה-19. המייחד את השו"ת הוא שנכתב על ידי שלושה אנשים שונים, אם כי כולם באים מאותו ישיבה ובעלי השקפות עולם דומות, דבר זה לא נפוץ ששלושה כותבים חיבורים תורניים, ושלושת החיבורים נכנסים תחת אותה כריכה.
יהודה אריה אברמוביץ

יהודה אריה אברמוביץ (19 באפריל 1898–1970) היה פעיל ציוני, רופא, גיניקולוג, מנהל מחלקת יולדות ומנהל בית החולים הדסה בשנות הארבעים והחמישים של המאה ה-20.

ביוגרפיה

נולד באחוזה שביערות גראו, פלך מינסק, רוסיה הלבנה, לחיים משה, יליד קאפוליע, בן יהודה ליב, אחיו של שלום יעקב רבינוביץ – הסופר מנדלי מוכר ספרים, ולחנה בת משה סגלוביץ, נכדת הרב ממיכאילישוק, מחבר הסידור "נהורא" והפירושים "מטה לוי", ו"בית לוי" על המחזור.
אברמוביץ סיים גימנסיה בסמולנסק, למד רפואה בטומסק ובמוסקבה, התמחה בגינקולוגיה ומיילדות ועבד במקצועו ברוסיה.
הצטרף לתנועה הציונית בהיותו תלמיד גימנסיה. היה פעיל בתנועה הציונית בסיביר ובהרי אוראל. בשנים 1919–1921 היה חבר הוועד המרכזי של צעירי ציון בסיביר ובאוראל. בשנת 1922–1923 היה חבר הוועד המרכזי הכל-רוסי של צעירי ציון במוסקבה והמשיך בפעילותו גם אחרי שהמשטר הבולשביקי הוציא את הציונות מחוץ לחוק. נאסר בשנת 1923, נדון לגירוש למשך שנתיים לקירגיזסטן.
אחרי שחרורו עלה לארץ ישראל ב-1924, והחל לעבוד תחילה בבית החולים "הדסה" ב-ירושלים, ובשנת 1926 עבר לבית החולים הדסה בצפת.
בשנת 1927 עבר להדסה תל אביב. היה תלמידו, ולאחר מכן סגנו של פרופ' יוסף (גוסטב) אשרמן ובהמשך מונה למנהל מחלקת היולדות. במקביל היה ממלא מקום מנהל בית החולים ובמשך השנים מנהל המוסד.
במשך כל חייו היה אברמוביץ פעיל בעבודה ציבורית וחבר בוועד המכין של בית ספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב. הישיבה הראשונה של הוועד היוזם את הקמת הפקולטה לרפואה, התקיימה בפברואר 1961 במשרדו בבית החולים.
אברמוביץ היה פעיל בהסתדרות הרופאים, השתתף בכינוסים מדעיים רפואיים בישראל ופרסם מאמרים ומחקרים ב"הרפואה", ביטאון של ההסתדרות הרפואית בישראל.
אברמוביץ פרסם ב"ראזסוויט" הפריזאי זיכרונות מימי מאסרו בסיביר.
בשנות השישים של המאה העשרים נשא את ד"ר טובה (טניה) פרלמן, רופאת עיניים שעבדה במחלקת העיניים בהדסה. אלמנתו של האורולוג ד"ר שמעון פרלמן, שעבד במחלקתו הכירורגית של פרופ' מכס מרכוס. הזוג היה חשוך ילדים.
תחנת הרכבת של פיונגיאנג

היכן אתה, גנרל יקר?

מדי יום בשעות הבוקר, מערכת הרמקולים העוצמתית של התחנה מנגנת את הלחן הצפון-קוריאני ״היכן אתה, גנרל יקר״, אשר לכאורה הולחן על ידי המנהיג העליון של קוריאה הצפונית, קים ג'ונג-איל.
הלחן משמש כקריאת השכמה לתושבי פיונגיאנג בשעות הבוקר, ונשמע היטב בכל רחבי העיר.
קרי (קרוליינה הצפונית)

היסטוריה

ההתיישבות המקומית בקרי החלה בשנת 1750. כמאה שנים מאוחר יותר נבנתה מערכת רכבת מקומית אשר חיברה את העיר לשאר האזור ובכך פיתחה אותה מאוד.

דמוגרפיה

לפי מפקד האוכלוסין משנת 2010, התגוררו בעיר כ-135,234 נפש בכ-55,303 משקי בית. בשנת 2015 היה בקרי שיעור פשע נמוך במיוחד של 84 פשעים אלימים לכל 100,000 תושבים. לעומת זאת, בשארלוט (העיר הגדולה ביותר במדינה) שיעור האלימות עמד על כ-648 פשעים ל-100,000 נפש. בשנת 2013 העיר דורגה כעיר השלישית הבטוחה ביותר בארצות הברית בהשוואה לערים עם אוכלוסייה של כ-100,000-500,000 תושבים.
ההכנסה החציונית למשק בית עמדה בשנת 2011 על כ-110,609$. כ-68% מבני 25 ומעלה בקרי הם בעלי תואר אקדמי. החלוקה הגזעית היא: 73.1% לבנים, 13.1% אסייתים, 8.0% אפרו-אמריקאים, 0.4% אינדיאנים, ו-2.6% משני גזעים או יותר.

פוליטיקה וממשל

קרי מנוהלת על ידי ראש עיר ומועצה הנבחרים אחת לארבע שנים. ארבעה חברי מועצה נבחרים במחוזות בחירה, ושניים נוספים נבחרים על ידי כלל תושבי העיר.
אפינה-סור-סן

היסטוריה

ב-7 באוגוסט 1850 איבדה אפינה חלק משטחה כאשר אזור מסוים פרש מהעיר ויחד עם חלקים שפרשו מהערים דיי-לה-בר (Deuil-la-Barre) סן-גרטיאן (Saint-Gratien) וסואזי-סו-מונמורנסי (Soisy-sous-Montmorency) הקימו את העיר אנגאן-לה-באן (Enghien-les-Bains).
פרנסיסקו מאסיס מבורבון (Francisco de Asís de Borbón) לקח חדרים בטירה בעיר משנת 1881 ועד מותו בשנת 1902. כיום משמשת הטירה כבית העירייה.

תחבורה

באפינה יש תחנה של רכבת הפרוורים RER בקו C. בנוסף ישנה בעיר תחנה של רכבת פרוורים לא RER בקו H ‏(Transilien H).
נמל התעופה שארל דה גול נמצא במרחק 13 קילומטר מן העיר.

יהדות

בעיר קהילה יהודית גדולה וכמה בתי כנסת פעילים.
בעיר קיימים גם מוסדות חינוך יהודיים, בית ספר וישיבה גדולה, "מקור ישראל", בראשות הרב אהרן דניאל היימן, הנחשבת כיום לאחת הישיבות החשובות בצרפת.
ספריית וידאו

ספריית וידאו הוא עסק המאפשר לצרכן לבחור בתקליטורי DVD או Blu-ray (בעבר קלטות VHS היו אמצעי המדיה הנפוץ) המכילים סרטי קולנוע או סדרות טלוויזיה שונות מתוך ארכיון גדול, וזאת למשך זמן קצוב המוגדר מראש, ובתמורה לתשלום כדי שהלקוח יוכל לצפות בסרטים על גבי מסך הטלוויזיה, צג המחשב או המקרן הביתי שברשותו. תהליך זה מכונה "השכרה", בדומה לתהליך של השאלת ספרים מהספרייה. בדרך כלל, עסק להשכרת סרטים יבצע את עסקיו מול לקוחות, בתנאים שעל הלקוח להסכים להם בטרם ההשכרה. ההסכם בין העסק לבין הלקוח יכול להיות בכתב או בעל פה.
בדרך כלל הסרטים בספריות הווידאו מסודרים לפי סוגות, כאשר כל סוגה נמצאת במסדרון או במדף שונה. כמו כן, על מנת למנוע גנבות של סרטים, לרוב התקליטורים עצמם אינם מאוחסנים בתוך העטיפה, והלקוחות מקבלים אותם רק כאשר הם ניגשים לדלפק לשכור את הסרטים.
משך ההשכרה יהיה בדרך כלל בין מספר שעות למספר ימים, הזמן הדרוש לרוב הלקוחות בשביל לצפות בסרט. לעיתים קרובות יש תיבה מיוחדת מחוץ לחנות שבה אפשר להחזיר את הסרטים כשספריית הווידאו סגורה. אם הלקוח מחזיר את הסרט באיחור, לרוב יחויב בקנס.
החל מאמצע העשור הראשון של המאה ה-21, הביקוש להשכרת סרטי וידאו ירד בחדות, בשל האפשרויות לראות סרטים באינטרנט וב-VOD. ולכן מספר הספריות ירד בהתאם.
תקן זיהום אוויר

תקן זיהום אוויר הוא שם כולל לכל מגבלה או חוקים (תקנים) או אישורים מנהלתיים, הקובעים מהם הגבולות המדויקים המותרים לכמות זיהום האוויר הנפלטת לסביבה. אופי התקן, הגבולות שהוא מציב ואופן אכיפתו של התקן, משתנים בהתאם למדינה האוכפת אותו.
בעוד רבים מתקני זיהום האוויר הקיימים כיום מתמקדים ברגולציה של פליטת זיהום אוויר מכלי רכב, קיימים גם תקנים העוסקים ברגולציה של פליטת זיהום אוויר ממפעלים ותעשייה כבדה, תחנות כוח, משרפות, בתי זיקוק וגנרטורים.

תקני זיהום אוויר באירופה

קטע זה אינו מעודכן, ומאז העריכה האחרונה של הערך אירעו מאורעות הדורשים את עדכונו.
באיחוד האירופי היה קיים תקן בשם "euro-2" המווסת את כמות זיהום האוויר המותרת לפליטה מכלי רכב. תקן זה השפיע גם על התקינה הישראלית ומיושם גם במדינות אחרות בעולם שאינן באירופה.
על פי החלטת הפרלמנט האירופי בשנת 2006 נכנס לתוקף תקן חדש בשם "euro-3" (דומה לתקן שנקבע על ידי ארגון EPA האמריקאי). התקן החדש דורש שינויים מפליגים בכלי רכב חדשים ואכיפתו צפויה לגרום להפסקת הייצור של דגמי מנועים בעלי מחזור שתי פעימות וכן של כלי רכב רבים בעלי מנוע דיזל .
ברבי ורוק מעולם אחר

תקציר העלילה

הסרט מספר על להקת הרוק של ברבי אשר מופיעה בסיבוב הופעות עולמי. בשביל שסיבוב ההופעות העולמי שלהם יהיה מוצלח, ברבי מחליטה לבצע הופעה אחרונה בהחלט בחלל לקידום השלום העולמי.

הדמויות והמדבבים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  וכן יש להרחיב על המדבבים בעברית.
שלמה ברויאר (משגיח)

חייו

נולד בירושלים לשמחה ולפרופ' מרדכי ברויאר. גדל בשכונת רחביה בעיר.
למד בישיבת קול תורה ובישיבת פוניבז'. נישא לחסיה, בתו של משגיח ישיבת קול תורה הרב גדליה אייזמן. מאז הוא מתגורר בשכונת בית וגן. מספר שנים לאחר נישואיו התמנה לר"מ בישיבת קול תורה לצעירים, ושימש בתפקיד זה במשך שנות ה-70 וה-80.
בשנת תש"ן, התמנה הרב ברויאר למשגיח רוחני בישיבת בית מתתיהו לצד הרב נפתלי קפלן והרב שלמה כהן, ולאחר פטירתו של הרב כהן בניסן תשנ"ח ועזיבת הרב קפלן הפך למשגיח יחיד.
הוא מוסר שיחות קבועות גם בישיבת מאור יצחק במושב חמד, ישיבת בת של בית מתתיהו, ובישיבת יסודות התורה בתל אביב.
שיטתו המוסרית מתבססת על דרכו של חותנו הרב גדליה אייזמן.
במשך עשרות שנים מעביר הרב ברויאר שיעור שבועי בתלמוד בבלי, בסגנון העיון הישיבתי. השיעור מתקיים בבית כנסת בשכונת מגוריו.
ערך והוציא לאור את שיחות חותנו הרב אייזמן בסדרת הספרים "גידולי מוסר". השתתף בעריכת ספרי הרש"ר הירש על התורה. לאחר פטירת אביו החליפו בתפקיד יו"ר מוסד יצחק ברויאר.
עד לפני מספר שנים שימש הרב ברויאר כשליח ציבור בימים נוראים בישיבת קול תורה.

משפחתו

הרב ברויאר הוא נכדו של יצחק ברויאר וצאצא לרש"ר הירש. נקרא על שם אבי-סבו, הרב שלמה ברויאר מפרנקפורט.
בנו הרב אברהם הוא מו"צ בביתר עילית ומחבר ספרי הלכה.