google/wiki40b huggingface dataset:
ממלכת גומה

היסטוריה

החוקר מוחמד חסן כתב שהמידע הכתוב על ההיסטוריה המוקדמת של גומה "מוגבל ומבלבל". על פי מחקרם של באקינהאם והאנטינגפורד, מייסד גומה הוא עושה נפלאות בשם נור חוסיין אשר הגיע ממוגדישו שבסומליה. קברו נמצא ליד נהר השאבאל, והוא מקום פולחן.
לפי חסן, המלך הראשון היה אבבה בוקה, אך לפי באקינאם והאנטינגפורד, בנו, אבבה מאנו, הוא שהיה המלך הראשון. אבבה בוקה הצליח להביא תחת שליטתו את כל ממלכת גומה, בין האזורים יאככי ודוגאי, חוץ מאזור קאטו. אבבה מאנו סיפח לגומה את קאטו, וקידם את האסלאם על ידי מינוי של מורים דת אסלאמיים, וקידום הקאדריה. שושלת זו המשיכה לשלוט בגומה גם בהמשך: אבבה באגיבו, אבבה ראבו, אבבה דאלה, אבבה ג'יפאר ואבבה בוקה.
ב-1886 נכבשה גומה על ידי באשה אבוה שנשלח מטעם הקיסר מנליק השני.

מאפיינים

גומה הייתה המדינה הראשונה באזור גיב שהמירה את דתה לאסלאם.
גומה, ביחד עם ממלכת גאמה, היו הממלכות הפחות מוצלחות מבחינה כלכלית. עם זאת, תושבי הממלכות עסקו בחקלאות, ונחשבו לציוויליזציה ברמה גבוהה.
שתי גבעות בממלכה, סינקה ובאמבה, היו מקודשים לאורומו הפגנים. שם נוסף לגבעה השנייה היה לקאלה אגדא בייה, "שער השגחת האדמה". הגבעות היו מיושבות על ידי נביאים שחיו עם נחשים גדולים. האורומו מקריבים בירה ודם עיזים לצאצאיהם של הנחשים האלו על מנת להחלים ממחלות שונות.
היינץ בארמטלר

ביוגרפיה

היינץ בארמטלר ולוז נולד בציריך שבשווייץ לאבא שווייצרי ואמא מהרפובליקה הדומיניקנית. בגיל 12 הצטרף למחלקת הנוער של גראסהופרס ציריך. ב-2005 שיחק בקבוצת המילואים של המועדון, ולאחר עונה מצוינת של בארמטלר שכללה 28 משחקים ו-6 שערים חתם בפ.צ. ציריך. בציריך זכה באליפות אחת בעונתו הראשונה במועדון, ועונה לאחר מכן שיחק במועדון בליגת האלופות. ב-12 ביולי 2012, חתם בארמטלר באינטר באקו מאזרבייג'ן. לאחר שלא זכה לדקות משחק בבאקו, חתם בפ.צ. ואדוץ מליכטנשטיין בינואר 2013.
ב-2 באוגוסט 2013 חתם בריאל ואיאדוליד לשנתיים וכך הפך לשחקן הראשון מהרפובליקה הדומיניקנית שמשחק בלה ליגה.
ב-14 בנובמבר 2009, ערך בארמטלר את הבכורה הבינלאומית שלו במדי נבחרת שווייץ בהפסד 1:0 לנורווגיה במשחק ידידות. מאחר שהתקנון החדש של פיפ"א קובע כי שחקן יכול לשנות את הנבחרת הלאומית שלו רק אם לא שיחק במדיה במשחק רשמי, החליט בארמטלר בשנת 2012 לשחק בנבחרת הרפובליקה הדומיניקנית. את הבכורה במדי הנבחרת ערך באליפות האיים הקריבים נגד ארובה. המשחק הסתיים בתוצאה 2:2.
מיטסוקה הימיקו

מיטסוקנה הימיקו

בדגם "מיטסוקה הימיקו" הורכב מנוע דגם "מאזדה MX-5 מיאטה" אשר מייצרת מאזדה.
גג הדגם יוצר מפח, והתקפל מכנית בשלבים לתא המטען בזמן פתיחתו.
דייוויד ברנהרדט

ראשית חייו

ברנהרדט גדל בקולורדו, והיה פעיל בפוליטיקה של קולורדו מגיל שש עשרה, כאשר הגיש את הצעתו למועצת העיר של רופל שלא להטיל מס על משחקי ארקייד במרכזי נוער. הוא קיבל את התואר הראשון שלו מאוניברסיטת צפון קולורדו בשנת 1990. בזמן לימודיו באוניברסיטת צפון קולורדו, הוא הגיש וקיבל התמחות בבית המשפט העליון של ארצות הברית. הוא סיים בהצטיינות את בית הספר למשפטים של אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון ב-1994. באותה שנה התקבל ללימודי לשכת עורכי הדין של קולורדו.

קריירה

ברנהרדט התחיל את הקריירה כעורך דין בקולורדו.
בשנת 2001 החל לעבוד במחלקת הפנים של ארצות הברית (DOI). בתחילה היה היועץ למזכירת הפנים גייל נורטון. בהמשך הפך ברנהרדט לעורך הדין של המחלקה לאחר אישור פה אחד מהסנאט של ארצות הברית. הוא היה גם ממונה מטעם ארצות הברית לוועדת הגבול הבין-לאומי בין ארצות הברית וקנדה.
ב-2009 חזר ברנהרדט למשרד עורכי הדין של קולורדו. הוא היה בעל מניות בחברה ויו"ר מחלקת משאבי הטבע במשרד. הלקוחות של ברנהרדט כללו בין היתר את הליברטון ואיגוד הנפט העצמאי של אמריקה.
בנובמבר 2016, ברנהרדט רשם עצמו כלוביסט. לאחר שסיים את הרישום הרשמי שלו כלוביסט, הפך ברנהרדט ליועץ מחוז המים של וסטלנדס כשהוא עדיין עורך דין פרטי. אחרי נובמבר 2016 היה ברנהרדט אחראי לזמן קצר על צוות המעבר של משרד הפנים לפני שהנשיא דונלד טראמפ נכנס לתפקידו. בתפקיד זה היה ברנהרדט אחראי לפקח על הצוות במחלקת הפנים יחד עם דווין נונס.
ב-28 באפריל 2017 מינה טראמפ את ברנהרדט לסגן מזכיר הפנים של ממשלתו. תפקידו הרשמי של ברנהרדט הוא "סגן בכיר למזכיר הפנים ראיין זינקי ומנהל הכספים של הקרקעות הפדרליות והאנרגיה". המינוי זכה לשבחים על ידי זינקי וכן לשבחים מצד סנאטורים רבים ושרים לשעבר.
קבוצות אחרות מתחו ביקורת על מינויו של ברנהרדט בטענה שהוא "לוביסט בעל עוצמה גבוהה" וקיים חשש של ניגוד עניינים בשל עבודתו של המשרד בסוגיות רגולטוריות וברנהרדט בעל עבר של ייצוג חברות נפט ובעלי אינטרסים חקלאיים. באמצע מאי 2017, לפני הבאת אישור המינוי לסנאט, סנטורים ובהם מריה קנטוול וליסה מורקובסקי ועוד הביעה תמיכה בברנהרדט. ברנהרדט הופיע בפני ועדת הסנאט של ארצות הברית לאנרגיה ומשאבי טבע ב-18 במאי 2017. במהלך חקירתו הוא העיד כי "נפעיל את החוק ונהיה כנים עם המדע" בהתייחסו למחלקת הפנים. במהלך הדיון אמר, כי עמדותיו של הנשיא, ולא המלצות המדענים, ינחו את מדיניות מחלקת הפנים ככל האפשר.
ב-24 ביולי 2017 אישר הסנאט את מינויו של ברנהרדט בהצבעה של 53 שתמכו מול 43 שהתנגדו והוא הושבע לתפקידו ב-1 באוגוסט 2017.

חיים אישיים

ברנהרדט גר בארלינגטון, וירג'יניה נשוי לגנה ולהם שני ילדים. ברנהרדט הוא צייד ודייג.
ורוניקה ויטנברג

ביוגרפיה

ויטנברג החלה לעסוק בהתעמלות אמנותית בגיל 6 בגרודנו. בגיל 13 עלתה לישראל ומאז מתאמנת במועדון עירוני חולון.
נכון לשנת 2008, דורגה במקום הרביעי בישראל בענף.
ברי טרנר

ביוגרפיה

טרנר נולדה בפאלו אלטו קליפורניה, כילדה בילתה טרנר את זמנה בנסיעות עם אביה פול קווין טרנר שהיה שחקן שמונה עונות בליגת הפוטבול הלאומית של ניו אינגלנד פטריוטס.
טרנר הייתה נשואה לג'סטין סלימאן העובד כמנתח אורתופדי. ב-29 ביוני 2010 נולדה בתם הבכורה, סטלה ג'ין, וב-12 בספטמבר 2012 נולד בנם, דין.
סחירות

סְחִירוּת היא מידת המהירות בה ניתן לממש נכס (כלומר, למכור ולקבל עליו תמורה) מבלי לפגוע במחיר השוק שהיה נוצר כתוצאה מהמפגש בין מלוא הביקוש וההיצע לאותו נכס. הסיבה לכך היא, שככל שיש יותר מוכרים מול יותר קונים, כך יהיה מהיר יותר הזמן בו יאותרו קונה מול מוכר באותו מחיר שוק. חשוב להבדיל בין מצב בו אין מגבלה חוקית על מסחר בנכס לבין אי-סחירות, שפירושה קיום חוק או תקנה האוסרים מסחר בנכס מסוים. מושג זה מתייחס לנכסים פיננסיים וריאליים כאחד. ניתן במידת מה לדבר עליו גם לגבי שוק העבודה, אשר בו ה"מוכר" הוא העובד וה"קונה" הוא המעסיק.
נזילות היא מקרה פרטי של סחירות. מחיר שוק של נכס סחיר יכול להשתנות, אך הוא ייחשב כסחיר כל עוד ניתן לממש אותו במהירות לפי מחיר השוק. המושג נזילות, לעומתו, מתייחס לנכסים שבנוסף לסחירותם, ניתן במידה גבוהה מאוד של ודאות לחזות את מחירם העתידי בתאריך נתון, ואשר רגישות שווים לפרמטרים משפיעים שונים נמוכה למדי. דוגמה טובה לכך יכול לשמש המק"מ.

גורמי השפעה אפשריים על רמת הסחירות

תנאי ראשוני לרמת סחירות גבוהה הוא קיומם של מוכרים רבים (בכוח ובפועל) מול קונים רבים (בכוח ובפועל). תנאי זה תלוי בעיקר בגודל האוכלוסייה הרלוונטית (תושבי אזור מסוים, המדינה כולה או אף קבוצת מדינות). גם מהירות הגישה של כמה שיותר אנשים למידע הקשור בשוק הנדון יכולה להשפיע על רמת הסחירות, כמו גם רמת ההתעניינות של אנשים בשווקים שונים ואפשרויות הניידות ממקום למקום.
ככל שלאוכלוסייה יש יותר נגישות למידע (כמו גם רמת עניין גבוהה יותר לגבי השוק הרלוונטי) וקיימת יותר אפשרות ניידות ממקום למקום, כן צפויה רמת סחירות גבוהה יותר. הסיבה לכך היא שמידע רחב יותר עשוי ליצור עבור כל קונה פוטנציאלי מספר רב יותר של מוכרים פוטנציאליים, וכן להפך. גם אפשרויות רבות יותר של ניידות ממקום למקום של סחורות, אנשים, שירותים או הון) יוצרים יותר אפשרויות של קונים מול מוכרים. שיפור במידע ובניידות (למשל, מרמה של כפר לרמה ארצית או מרמה ארצית לרמה בינלאומית) עשוי ליצור פחות תופעות של שווקים מקומיים (כפי שקרה לגבי גידולים חקלאיים רבים בעבר) הנוטים להיות מנותקים אחד מהשני, ואשר בכל אחד מהם ישנו מספר קטן של מוכרים מול קונים ללא יכולת התרחבות.

השפעות אפשריות של רמת הסחירות

בדרך כלל, סחירות נמוכה של נכס או מגבלות המוטלות מראש על הסחירות (כגון איסור על בעלי עניין למכור מניה מסוימת למשך תקופה מסוימת) יורידו את המחיר של הנכס, היות שבדרך כלל מוכר הנכס זקוק למימוש הנכס במהירות יותר מאשר שהקונה זקוק לרוכשו. כן, הרוכש הפוטנציאלי ירצה מראש תוחלת תשואה גבוהה יותר על הנכס כפיצוי על הסיכון שלא יוכל למכור את הנכס לעת מצוא. ככל שהסחירות גבוהה יותר, כן צפויה יחסית יציבות גבוהה יותר במחירו של הנכס, היות שאז הולכת ופוחתת יכולתו של "שחקן" בודד להשפיע על ערך הנכס. נזק אחר שעלולה לגרום סחירות נמוכה הוא כשלי שוק בשל חוסר שכלול של השוק המתבטאים גם בהפסדי תוצר ובחוסר כדאיות לפתוח עסקים נוספים (בין השאר, בשל העדר יתרון לגודל).
באופן כללי, ככל שסחירות נמוכה יותר, כן משגשג שוק של "יד שנייה", בין אם המדובר ב"עושי שוק" ("דילר") בבורסה, או בסחורות (כגון סוחרי מכוניות יד שנייה).
נג'ף

תולדות העיר

נג'ף היא עיר עתיקה ובעלת היסטוריה עוד לפני ימי האסלאם המגיעה עד למאה ה-1. 
החל מהמאה ה-10 החלו שליטים מוסלמים להקים מבנים מעל קבר עלי והעיר צמחה סביב הקבר ואף מכונה : "עיר מסביב לקבר".
תושבי העיר היו בעיקר פרסים וערבים.
העות'מאנים שלטו בעיר תקופה ארוכה, אך השלטון נתקל בקשיים רבים כתוצאה מתקיפות של שבטים מדבריים וצבא פרסי, אשר גרמו לתקופת רעב ולמחסור במים. בתחילת המאה ה-16 כמות התושבים צנחה והחקלאות קרסה. במהלך המאה ה-18 החלה השפעה עצומה מצד פרס על החיים האינטלקטואליים בעיר. משבר המים נפתר בשנת 1803 ,לאחר ניסיונות רבים להסית את זרימת הנהרות והנחלים בסביבה. בשנת 1915, העיר נפלה לידי האימפריה הבריטית. השיח'ים של נג'ף מרדו בשנת 1918 בשלטון הבריטי, אך המרד דוכא. מספר רב של העולמא השיעי גורשו לאיראן בה חיזקו את מעמדה של העיר קום כמרכז למידה שיעי חשוב במקום נג'ף. נג'ף איבדה את עליונותה הדתית, וצפויה לחזקה שוב לאחר הקמתה של ממשלה עם רוב שיעי בעיראק לאחר שנת 2003.
מריה יוזפה, דוכסית בוואריה

ביוגרפיה

מריה יוזפה נולדה ב-20 במרץ 1739 בארמון נימפנבורג, מינכן, לקרל אלברכט, הנסיך הבוחר מבוואריה ומריה אמליה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של יוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ווילהלמינה אמליה מבראונשווייג-לינבורג.
ב-13 בינואר 1765 התחתנה מריה יוזפה עם יוזף, מלך הרומאים, אשר התאלמן שנתיים קודם מאשתו הראשונה איזבלה, נסיכת פארמה, וב-25 בינואר באותה שנה מומשו הנישואים בווינה. נישואי הזוג לא היו מאושרים, ואף לא נולדו להם ילדים.
ב-18 באוגוסט 1765 מת חמיה פרנץ הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ובעלה הוכתר כיוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בשנת 1767 פרצה מגפת אבעבועות שחורות, וב-28 במאי באותה שנה מתה מריה יוזפה בארמון שנברון, וינה.
בשנת 1779 פרצה מלחמת הירושה הבווארית, שבה טען יוזף השני לזכותו על בוואריה בשם אשתו המנוחה מריה יוזפה.
אלברכט השני, דוכס אוסטריה

חייו

אלברכט השני נולד בטירת הבסבורג ב-12 בדצמבר 1298, לאלברכט הראשון, מלך גרמניה ואליזבת מקרינתיה, מלכת גרמניה, בתם של מיינהארד, דוכס קרינתיה ואליזבת מבוואריה, מלכת גרמניה.
בשנת 1330 מת אחיו פרידריך הראשון, דוכס אוסטריה, ואלברכט ירש את כל אדמות בית הבסבורג, שכללו אף את דוכסות אוסטריה, יחד עם אחיו הצעיר, אוטו הקטן (Fröhliche). אלברכט הגדיל את רכושו בעזרת ירושתה של אשתו, יוהנה מפירט, שקיבלה את פירט ועוד מספר ערים. בשנת 1335 מת דודו היינריך, מלך בוהמיה, ואלברכט ירש ממנו את דוכסות קרינתיה.
בשנת 1340 החל אלברכט לבנות מחדש את קתדרלת סטפנוס הקדוש בווינה, אולם כאשר החלה הבנייה של הקתדרלה, נתקף אלברכט בשיתוק; בשל כך כונה "אלברכט הצולע".
אלברכט מת בווינה בשנת 1358, ובנו רודולף הרביעי, דוכס אוסטריה ירש את נחלותיו.
אפימילק

הפרויקט בווייטנאם

אפימילק מקימה בווייטנאם את פרויקט הרפת הגדול ביותר שהוקם אי פעם בביצוע ישראלי, בתכנון של האדריכלים א.ב מתכננים. הפרויקט, בהיקף של 500 מיליון דולר, יספק עם השלמתו חצי מיליון ליטר חלב ביום, שמהווים 40% מצריכת החלב בכל וייטנאם (נכון למרץ 2011). הפרויקט, שבוצע דרומית להאנוי, בירת וייטנאם, כולל את תכנון הרפת והקמתה, הכשרת שטחים לגידולי שדה למאכל הפרות ואספקת זירמה משובחת להזרעת הפרות.

מכון החליבה הגדול בעולם

בשנת 2011 אפימילק הקימה את מכון החליבה הגדול בעולם, במדינת טקסס שבארצות הברית בהשקעה של 50 מיליון דולר. במכון יתאפשר ביצוע של 30 אלף חליבות ביממה ותפוקתו מוערכת בחצי מיליון ליטר חלב ביום, כשהמכון עובד במשך 24 שעות ביממה ללא הפסקה.
הקמת מערכת המחשוב במכון הייתה אתגר טכנולוגי מאחר שיש לעקוב, לרשום ולדווח על מדדים שונים באופן פרטני ביחס לכל אחת מהפרות: הרכב ואיכות החלב, רמת פעילות והמצב הבריאותי של כל אחת מהפרות. בנוסף לפרות הנחלבות כולל הפרויקט ניטור וניהול של תחום גידול העגלות המיועדת להרחבת הפרויקט להיקף של 32,000 חולבות בשנים הקרובות.
מכון החליבה והרפת בטקסס תוכננו מהשלב ההתחלתי באופן המותאם לטכנולוגיות של אפימילק וכך שכל חליבת הפרות תעשה באתר אחד. החברה פיתחה עבור הפרויקט מערכות המאתרות באופן אוטומטי את הפרות שזקוקות למעקב צמוד ובדיקה וכך נחסך הצורך בביצוע בדיקה יומית של הפרות והעגלות הרבות, דבר החוסך הוצאות וכוח אדם רב.
בנוסף עונדת כל אחת מהפרות פידומטר מיוחד המשדר אות לרפתן אם הפרה משנה את התנהגותה והרגליה, מרבה לרבוץ על הקרקע או להפך נעה בעצבנות רבה. מידע זה מאפשר לטפל בזמן אמת בבעיות בריאותיות, בירידה בתפוקה כתוצאה מלחץ שחווה הפרה ובמצב ייחום הפרה.
בקרוב צפויה הרחבה של הפרויקט המבוססת על טכנולוגיית אפימילק לקליטת 32,000 חולבות נוספות.
אפיקסבן

מנגנון הפעולה

תהליך קרישת הדם הוא תהליך מורכב ובו משתתפים הרבה גורמים כימיים במערכת הדם.
פקטור X (פקטור 10) הוא אנזים שמיוצר בכבד ומשתתף בתהליך קרישת הדם. פקטור X עובר שפעול לפקטור Xa שהוא האנזים הפעיל, שגורם להפיכה של פרותרומבין לתרומבין. תרומבין גורם ליצירת קריש על ידי שפעול טסיות הדם ויצירת קריש דם, ובעקבותיו נוצר פיברין.
אפיקסבן מעכבת את הפעילות של פקטור Xa, ובכך מונעת את יצירת תרומבין ועוצרת את תהליך הקרישה.
אפיקסבן היא התרופה השנייה שיצאה ממשפחה זאת של נוגדי קרישה המעכבים את פקטור Xa, כאשר התרופה הראשונה הייתה ריברוקסבן.
ספירומטריה

ספירומטריה (Spirometry) הוא המבחן הנפוץ ביותר למדידת תפקודי ריאה.
בספירומטריה משתמשים במכשיר ספירומטר למדוד את פעילות הריאות על פי נפח וזרימת האוויר שנשאף וננשף. בעזרת ספירומטריה ניתן ליצור פנאומוטאקוגרף בו ניתן להיעזר באבחון מחלות כמו אסתמה, סיסטיק פיברוזיס ומחלת ריאות חסימתית כרונית.
תיאטרון גבעתיים

תיאטרון גבעתיים על שם יצחק ירון הוא התיאטרון העירוני של העיר גבעתיים.

היסטוריה

המבנה נמצא בפינת הרחובות דרך השלום ודרך יצחק רבין, במתחם הציבורי אשר נקרא בזמנו "גיברה" והיום נקרא מתחם ורד גבעתיים, נבנה מבנה שזכה בפרס רכטר לאדריכלות בשנת 1996. המבנה תוכנן על ידי זוג האדריכלים ברכה ומיכאל חיוטין בסגנון הדה-קונסטרוקטיביזם ונבנה על ידי עיריית גבעתיים באמצעות חברת יעד, החברה הכלכלית העירונית.
בתחילה נקרא המבנה, אשר ייעודו היה "מרכז תרבות קהילתי", "בית אסלינגן" כאשר החדרים בקומה העליונה במבנה, משמשים כאכסניית נוער למשלחות של מחוז "אסלינגן", עיר תאומה לגבעתיים בגרמניה אשר תרמה כסף להקמתו של המבנה.
ב-23 ביולי 1998, נחנך המבנה רשמית כ"תיאטרון גבעתיים".
בתחילת 2014, דוד קיגלר מונה לתפקיד ממלא מקום מנהל תיאטרון גבעתיים, לאחר שהתיאטרון נקלע לחובות בסך מיליון וחצי שקל. הושמעה ביקורת ציבורית ופוליטית בשל העובדה כי היה ממוקם ברשימת גבעתיים שלנו במקום השביעי של רן קוניק, ראש העירייה.
בסוף שנת 2016 החליטה עיריית גבעתיים לקרוא את התיאטרון העירוני על  שם יצחק ירון, ראש העיר בשנים 1978-1993.

פעילות

כיום תיאטרון גבעתיים כולל: 3 אולמות - האולם הגדול, האולם הקטן ע"ש ארבלי אלמוזלינו ובו תצוגה ממבחר אוסף הבובות שלה, ומועדון התיאטרון. בנוסף לכך הוא מכיל בית קפה, אכסניה וגן פסלים. הוא מציג את "פסטיבל מספרי סיפורים" כל שנה.
שמואל טשרנוביץ

קורות חיים

שמואל טשרנוביץ נולד לרב אלכסנדר זיסקינד ולאה בת הרב שלמה דרוזד בעיירה הקטנה סבז' (אז בפלך ויטבסק בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית). הוא התחנך בחינוך דתי, בין השאר בישיבת סלבודקה, אך כשהתבגר, פנה להשכלה, ללימודי חול ושפות. בשנת 1896 (תרנ"ז), בגיל 17, פרסם את מאמרו הראשון ב"המליץ". במקביל הצטרף לתנועה הציונית, ונתמנה למזכירו של הרב שמואל יעקב רבינוביץ מסופוצקין, מזכיר הציונים באזור גרודנו.
נשא את בלה בת יעקב פרידמן, ולזוג נולדו שלושה ילדים: הסופרת ימימה אבידר-טשרנוביץ, יעקב צור (אביו של מוקי צור), שגריר ישראל בארגנטינה ובצרפת, ואלכסנדר.
טשרנוביץ עבר לאודסה, מקום מגוריו של אחיו, הרב חיים טשרנוביץ ("רב צעיר").
בשנת תרס"ג עבר לוורשה, והחל לעבוד בעיתונים עבריים כעורך וכותב. בתרס"ה עבר לווילנה על מנת להיות חבר מערכת בעיתון שהקים בן-ציון כ"ץ, "הזמן". בעיתון פרסם מאמרים פובליציסטיים ופיליטונים בשם "שיחות" תחת שם העט ספוג (שגם מופיע על קברו). ביתה של משפחת טשרנוביץ בעיר היה מקום מפגש של סופרים ואנשי רוח יהודים צעירים, בהם ישעיהו ברשדסקי, פרץ הירשביין וגיסו א. קבק.
ב-1910 חידש עיתון "הצפירה" את הופעתו לאחר שהיה סגור כמה שנים בשל קשיים כלכליים, וטשרנוביץ הוזמן על ידי עורך העיתון, נחום סוקולוב, לשמש כסגנו. במסגרת העיתון פרסם את המונוגרפיה על "בני-משה ותקופתם" (סיפור תנועת חיבת ציון). הוא כתב גם ב"השילוח" וב"העולם". בתרע"ד התגורר זמן קצר בפינסק ומשם עבר למוסקבה.
בזמן המהפכה הרוסית עבר להתגורר באומסק שבסיביר ועסק שם במסחר, מאחר שהעיתונות העברית נסגרה על ידי הממשלה הצארית. כן עבד שם בוועד העזרה לפליטים. לאחר המהפכה חזר למוסקבה, השתתף בעריכת השבועון "העם" ופרסם בו סדרת מאמרים על מצב הפליטים היהודים מחוץ לתחום המושב; כשהפך העיתון ב-1917 ליומון, היה טשרנוביץ לעורכו. אחרי סגירת העיתון על ידי השלטונות עבר לקייב, וערך שם את הביטאון הציוני "דאס אידישע פאלק" (יידיש: "העם היהודי").
בשנת תרפ"א עבר טשרנוביץ לפולין, ובראשית שנת תרפ"ב (1921), אחרי הקונגרס הציוני ה-12, עלה לארץ ישראל למושבה בית-גן שבגליל התחתון (שלימים הסתפחה למושבה יבנאל). ב-1925 עברה המשפחה לתל אביב. טשרנוביץ היה חבר מערכת "הארץ", ונתמנה למזכיר הוועד הלאומי. בנוסף היה פעיל בארגון כנסת ישראל ובכתיבת חוקתה. הוא יצא בשליחות קרן היסוד לפולין, ליטא ולטביה, ולאחר מכן עבד בקרן הקיימת לישראל.
טשרנוביץ היה ממייסדי אגודת הסופרים, השבועון "מאזנים" ואהל שם. גם בתל אביב היה ביתם של משפחת טשרנוביץ מוקד למפגשי סופרים ואנשי רוח.
טשרנוביץ נפטר מקדחת שבה נדבק בהיותו בחדרה בנסיעה מטעם כנסת ישראל, שנה וחצי אחרי מותה של אשתו (בט"ז בשבט תרפ"ח) ממחלה ממושכת. נקבר בבית הקברות טרומפלדור.
על שמו רחוב בחיפה.
צ'ארלי וילנואבה

קריירת התיכונים

צ'ארלי שיחק בתיכון קווינס בניו-יורק שנה אחת. לאחר מכן שיחק 3 שנים באקדמיית בלייר יחד עם לואל דנג (בעתיד שחקן NBA).
בשנתו הרביעית סיים חמישי בתחרות ההטבעות של התיכונים לפני טרוויס אוטלו ואחרי שאנון בראון והמנצח לברון ג'יימס.

קריירת המכללות

וילנואבה שיחק בצעירותו כדורסל במסגרת תיכון "בלייר אקדמי" בניו ג'רזי, ולאחר מכן הצטרף לנבחרתה של אוניברסיטת קונטיקט. בשנתו הראשונה בקונטיקט, ב-2004, הוא סייע לקבוצתו לזכות בטורניר אליפות המכללות תוך שהיה שחקן יעיל מהספסל. בשנתו השנייה הוא הפך לשחקן מוביל בנבחרת האוניברסיטה והעמיד ממוצעים של 13.8 נקודות - הגבוה בקבוצה - ו-8.3 ריבאונדים. הוא נבחר לחמישיית המצטיינים השנייה של התאחדות האזור המזרחי (Big East).

טורונטו ראפטורס

וילנואבה נבחר במקום השביעי בדראפט ה-NBA של 2005 על ידי קבוצת טורונטו ראפטורס. על אף שטורונטו ספגה ביקורת על בחירתו בשלב כה גבוה, וילנואבה הציג יכולת טובה בעונתו הראשונה (2005/2006), עם ממוצעים של 13 נקודות ו-6.4 ריבאונדים. הוא סיים במקום השני בין הרוקיז בנקודות ובריבאונדים ושלישי בחסימות. על אף כשלונה הקבוצתי של טורונטו, וילנואבה עצמו סיים שני בבחירת רוקי השנה ב-NBA ונבחר לחמישיית הרוקיז של העונה. בנוסף, וילנואבה סיים שני לכריס פול במרוץ לרוקי של השנה.

מילווקי באקס

ביוני 2006 הועבר וילנואבה לקבוצת מילווקי באקס תמורת טי ג'יי פורד. בעונת 2008/2009 הציג וילנואבה את עונתו הטובה ביותר במדי מילווקי, כאשר העמיד ממוצעים של 16.2 נקודות ו-6.7 ריבאונדים. על אף שלא פתח בקביעות בחמישייה הוא היה מהשחקנים החשובים ביותר בקבוצה, תחת השחקן המוביל מייקל רד. לאחר אותה עונה סיים וילנואבה את חוזהו במילווקי, וחתם ביוני 2009 בקבוצת דטרויט פיסטונס.

נבחרת ארצות הברית

בצעירותו וילנואבה ייצג את ארצות הברית במסגרת נבחרות הנוער השונות. ב-2009 הוא הגיש בקשה להתאחדות הכדורסל האמריקאית להשתחרר מרישומיה ולשנות את לאומו לרפובליקה הדומיניקנית.

מודל

צ'ארלי אומר שהמודל לחיקוי שלו מילדות היה רג'י מילר שחקן העבר שמוכר מתקופתו המוצלחת באינדיאנה פייסרס, מילר מוכר בעיקר בזכות קליעת השלוש הטובה שלו.
השוקולד של צבא ארצות הברית

השוקולד של צבא ארצות הברית הוא מרכיב תקני במנות המזון של הכוחות המזוינים של ארצות הברית החל משנת 1937, והונפק לכוחות כחלק ממנות הקרב הבסיסיות ובאריזות מגוונות. מנות השוקולד שימשו לשתי מטרות, שבהתאם להן יוצרו סוגי שוקולד שונים: כתמריץ למורל, וכמנת חירום קטנה עתירת אנרגיה. מנות השוקולד הצבאי מוכנות לעיתים קרובות בייצור מיוחד על פי מפרט צבאי למשקל, לגודל ולעמידות. רוב השוקולד המיוצר עבור אנשי הצבא הוא תוצרת חברת הרשי.

סוגי השוקולד הצבאי

הסוג הראשון של השוקולד, מזון שנועד לשיפור המורל, אינו שונה בדרך כלל בטעמו או בהרכבו מן השוקולד הנמכר בחנויות. עם זאת, צורתו ואריזתו של השוקולד הצבאי אחרת: מנת הקרב של צבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה, המכונה מנת K (באנגלית ration K, כנראה על שם ד"ר קיז, Keys, שתכנן אותה), כללה טבלת שוקולד של שוקולד הרשי מתוק, אלא שבמקום הצורה השטוחה והדקה המאפיינת את השוקולד 'האזרחי', הייתה טבלת השוקולד במנת K בצורת מלבן עבה שהסתיים בריבוע בכל אחת מפינותיו.
לעומת הסוג הראשון, הסוג השני של השוקולד, מזון שנועד להיות מנת חירום עתירת אנרגיה, שונה מאוד מן השוקולד הנמכר בחנויות. מכיוון שמטרת השוקולד הייתה לספק מנת אנרגיה מהירה בעת חירום, דרש הצבא בתחילה שהוא לא יהיה ממתק טעים, כדי שהחיילים לא יאכלו ממנו לפני שיזדקקו לו באמת. בהמשך, ויתרו בצבא על דרישה זו. אף על פי כן, הדרישה שהשוקולד יהיה עמיד בחום, גרמה לסיכול הניסיונות לשיפור טעמו, והחיילים לא הראו התלהבות ניכרת ממנו. טבלאות השוקולד של מנות החירום היו עשירות באנרגיה, היו קלות לנשיאה ועמדו בטמפרטורות גבוהות. לעמידות השוקולד בחום הייתה חשיבות גבוהה במיוחד, מכיוון שחיילי הרגלים שהו מחוץ למבנים, לעיתים בתנאים טרופיים או בתנאים מדבריים, כשטבלאות השוקולד בכיסיהם וצמודות לגופם. תנאים אלה היו גורמים לטבלת שוקולד רגילה לעבור התכה בתוך דקות.

שימושים אלטרנטיביים

טבלאות השוקולד היו "מטבע עובר לסוחר" בתקופת המחסור שלאחר המלחמה. חיילים השתמשו בהן באזורים שבהם שהו, כאמצעי חיזור אחרי נערות וכן כאמצעי לסחר חליפין.

לאחר המלחמה וכיום

ייצור טבלאות Ration D הופסק עם תום מלחמת העולם השנייה. עם זאת, טבלת השוקולד הטרופית של הרשי נשארה מנה תקנית עבור הכוחות המזוינים של ארצות הברית. בטבלת השוקולד הטרופית נעשה שימוש בזמן מלחמת קוריאה ובזמן מלחמת וייטנאם. טבלת השוקולד הטרופית זכתה לרגע קצר של תהילה כשנעשה בה שימוש בטיסת אפולו 15 ביולי 1971. 
בזמן מלחמת המפרץ, בדקה חברת הרשי שוקולד חדש ועמיד לטמפרטורות גבוהות, שאותו כינו "טבלת המדבר". הרשי סיפקה כ-144,000 טבלאות מדבר לחיילי ארצות הברית, כמעבדת ניסוי לטבלת השוקולד החדשה. לטענת הרשי, טבלת השוקולד עמידה בחום גבוה מ-60°C. בעוד שדובר הצבא אמר כי טעמו של השוקולד הוא טוב, תגובת החיילים הייתה מעורבת וסוג שוקולד זה לא עבר לייצור מסחרי.
אובלאי

יהודי העיירה

ב"אבעל" התקיימה קהילה יהודית וותיקה, ובבית הקברות היהודי המקומי ישנן מצבות מן המאה ה-16 וקודם לה.
בשנת 1897 התגוררו בעיירה 652 יהודים, ובראשית שנות ה-20 של המאה ה-20 מצא בה סקר של הג'וינט 760 יהודים, שהיו 67% מכלל אוכלוסייתה. לפני מלחמת העולם השנייה הגיע מספר היהודים בעיירה לכדי 300 משפחות.
עד מלחמת העולם הראשונה התחנכו ילדי הקהילה ב"חדרים" מסורתיים, ובודדים למדו בבית הספר היסודי הרוסי שבעיירה. אחרי המלחמה הוקם בה בית ספר יהודי של רשת "תרבות" שחלק מחניכיו המשיכו ללימודים תיכוניים מחוץ לעיירה.
1,160 יהודי העיירה וכפרי הסביבה (112 גברים, 627 נשים ו-421 ילדים), נרצחו בידי הצבא הגרמני באוגוסט 1941 בבורות ירי שאולצו לחפור בעצמם ביער אנטנשאי הסמוך.
בנייה בלבנים

בנייה בלבנים היא שיטת הבנייה המסורתית והנפוצה ביותר. הבנייה בלבני אבן או אדמה התפתחה כבר במסופוטמיה ומצרים העתיקות והשימוש בשיטה זו קיים בפועל עד היום. ממחציתה השנייה של המאה ה-19 החלה הבנייה במדינות המערב לעבור בהדרגה לבנייה מלבני בטון ולבני סיליקט המשולבת באלמנטים יצוקים  של בטון ופלדה (בעיקר קורות ותקרות). הבנייה בלבנים השתכללה לאורך ההיסטוריה במקביל לסגנונות האדריכלות אשר הייתה תמיד קשורה לטכנולוגיית הבנייה הקיימת.
הלבנה, היא היחידה הבסיסית אשר משמשת לבניה, היא גוש קשיח אחד אשר יכולה להיות עשויה מאבן, שיש, חומר, סיליקט או בטון. יחידה בסיסית זו נועדה לעמוד במאמצי לחיצה של המסה העצמית שלהם או של התקרות והקומות שמעליהם. במקומות בהם נדרש מִפתח היוצר מאמצי כפיפה נעשה שימוש בעבר בגושי אבן גדולים או בשילוב של קרשי עץ בין הלבנים וכיום בחגורות בטון או בקורות. שיטת הבנייה הנפוצה ביותר לבניית קירויים מלבנים מאז התקופה הרומית היא הקשת. קשת הלבנים מסוגלת ליצור מפתחים בעזרת לבנים בודדות הנשענות אחת על השנייה ומעבירות את מאמצי הלחיצה אל צידי הקשת. כל סוגי הקמרונות הקיימים הם שכלולים של שיטת בנייה זו ואיפשרו עם השנים קירויים מסוגים שונים ובעלי אופי אדריכלי שונה.
טכנולוגיית הבנייה בלבנים הגיעה לשיאה כבר בסוף ימי הביניים עם האדריכלות הגותית. הבנייה הגותית יצרה מבנים מפוארים בעלי צורות מורכבות אשר בבסיסם הם בסך הכול מבני לבנים. היכולת ליצור מלבני אבן או מלבנים שרופות מבנים אשר נראים כאילו עשויים בתחרה היא אחד המאפיינים הייחודיים של האדריכלות הגותית של ימי הביניים.

סידור לבנים

בבנייה של קירות מלבנים קיימות מאות שיטות שונות לארגון הלבנים כדי להשיג קיר יציב ובעל תכונות בידוד תרמי ואקוסטי. אופן סידור הלבנים אף יוצר מראה שונה בחזית המבנה שלה גם ערך אסתטי. לרוב, מסודרות הלבנים המלבניות בתוך נפח הקיר ובכיוון הניצב לו לסירוגין. באופן כזה הקיר חזק יותר ומתפקד כיחידה מקשית אחת כנגד המאמצים הפועלים עליו. הדבקת הלבנים זו לזו על ידי מלט מאפשרת בניית קירות דקים מבלי לאבד יציבות. שורה אפקית אחת של לבנים נקראת "נדבך", מונח המשמש גם לחיפוי אבן.
כאשר בונים מלבנים בגדלים סטנדרטיים, אורך הלבנה הוא לרוב כפליים מרוחבה בתוספת המלט - כסנטימטר אחד. באופן זה ניתן להניח שורת לבנים בכיוון האורכי ומעליה שורה בכיוון הרוחבי ולשמור על משטח הקיר החיצוני שטוח. גם לבנים המסודרות לאורך הקיר בשתי שורות מקבילות מונחות בהסטה אחת יחסית לשנייה כדי לשפר את חוזק הקיר.
יקטרינבורג ארנה

היסטוריה

האצטדיון הנוכחי נבנה ב-1957. לפני כן על השטח עליו ממוקם האצטדיון שכנו מ-1900 הוולודרום, מ-1928 האצטדיון המחוזי ומ-1936 "אצטדיון מטלורג של המזרח". בין השנים 2006 ל-2011 עבר האצטדיון שיפוץ נוסף במהלכו נסגר לפעילות.
בשנת 2014 נסגר שוב לקראת התאמתו לאירוח מונדיאל 2018 והשיפוצים בו נערכו עד לסוף שנת 2017. בספטמבר 2017 יושב ראש התאחדות הכדורגל הרוסית ויטאלי מוטקו הודיע כי 87% מהאצטדיון כבר נבנה. בדצמבר אותה שנה נודע שבניית האצטדיון הושלמה והאצטדיון המחודש נחנך במשחק של אורל במסגרת ליגת העל הרוסית בכדורגל, באפריל 2018. ואירח בהמשך 4 משחקים משלב הבתים של מונדיאל 2018.