google/wiki40b huggingface dataset:
מיקי הרן

ביוגרפיה

הרן (במקור ויסמן) נולדה בישראל. בשנת 1969 החלה בלימודי כימיה באוניברסיטה העברית בירושלים, אותם סיימה בשנת 1972. לאחר מכן יצאה ללימודי המשך בארצות הברית ובשנת 1978 סיימה לימודי דוקטורט בכימיה אורגנית באוניברסיטת ברנדייס. בשובה לישראל עבדה כעוזרת מחקר והוראה בבית הספר לרוקחות של האוניברסיטה העברית, ובשנת 1982 הצטרפה כמרצה בכירה באוניברסיטה העברית ובמכללת הדסה לטכנולוגיה.
באוניברסיטה עבדה עד 1986, ולאחר מכן הועסקה כחוקרת בחברת "אוניקור ביוטכנולוגיה" לפיתוח קוטל חיידקים יעיל וידידותי לסביבה. בשנת 1989 יצאה לשנת שבתון ועסקה במחקר באוניברסיטת רטגרס שבניו ג'רזי. בין השנים 1990–1993 עבדה בתל אביב כחוקרת במעבדות א.י לטיפול במים. בשנת 1994 יצאה פעם נוספת לארצות הברית והייתה עוזרת ראשית למנהל המרכז למחקר יישומי באיכות הסביבה של האנטר קולג' באוניברסיטת ניו יורק. בשנת 1996 חזרה לישראל והחלה לעבוד במשרד להגנת הסביבה, בו שימשה סגנית מדען ראשי (1996 - 1999), מדענית ראשית (1999 - 2000), וסמנכ"ל לענייני תעשיות (2000 - 2003). בשנת 2003 מונתה על ידי השרה יהודית נאות למנכ"ל המשרד, ועמדה בראשו עד 2006.
הרן ספגה ביקורת על כך שבסיום כהונתה במשרד ממשלתי, עברה לעבוד בשוק הפרטי בחברות עליהן פיקחה כרגולטורית.
הרן היא ראש ההתמחות בניהול סביבתי ומרצה לתלמידי תואר שני במנהל עסקים בקריה האקדמית אונו משנת 2006. נכון ל-2019, סיימה כהונה של 9 שנים כדירקטורית בחברת כיל (ICL), היא משמשת כדירקטורית בחברת מ.א.י (חברה למחזור של פסולת חשמלית ואלקטרונית) ויו"ר הוועדה לאיכות סביבה של ארגון מעלה.

חיים אישיים

הרן הייתה נשואה לבנימין נתניהו (לימים, ראש ממשלת ישראל) ולהם בת משותפת, נועה. לאחר גירושיה נישאה בשנית, ומנישואים אלה יש לה שלושה ילדים נוספים.
קומסומולסק על אמור

היסטוריה

בתחילת שנות ה-30 הממשל הסובייטי פעל לפיתוח אזור המזרח הרחוק הסובייטי. בהתאם לכך, ב-10 במאי 1932 אוניות הביאו לאזור את בוני העיר החדשה. באזור היה רק כפר קטן ולא היו תשתיות של ממש לאלפי בוני העיר, שהתגוררו באוהלים. לפי המידע הרשמי, העיר נוסדה על ידי צעירי הקומסומול ואסירי גולג. בתקופה הסובייטית תפקידם של האסירים בבניית העיר הושתק. עתה, נושא זה מהווה נושא מרכזי במוזיאון העיר.
באופן רשמי העיר נוסדה ב-10 בדצמבר 1932.
העיר שוכנת על שפת הנהר אמור כ-348 ק"מ מחברובסק. בחודשי החורף הטמפרטורות יורדות מתחת ל-30 מעלות מתחת לאפס. הקיץ קצר אך הטמפרטורה יכולה לעלות למעל ל-30 מעלות. למרות שהעיר שוכנת דרומית ממוסקבה האקלים בה קשה ודומה לאקלים באזורים הצפוניים של רוסיה.
בחלוקה היסטורית העיר כוללת שני אזורים. "העיר" הוא האזור שנבנה בתחילת שנות ה-30 סביב מפעל לבניית אוניות. האזור השני התפתח סביב מפעל לבניית מטוסים בסוף שנות ה-30. מעשית, כל אזור מהווה יישוב עצמאי ולעיר עצמה אין מרכז אחיד. בשיא התפתחותה, בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20, התגוררו בעיר מעל ל-300 אלף תושבים. לאחר התפרקות ברית המועצות מורגשת הגירה שלילית ומספר תושבי העיר ירד באופן משמעותי.
העיר מהווה מרכז תעשייתי חשוב. מפעל המטוסים הוא אחד המפעלים הגדולים בעיר. המפעל קשור עם משרד תכנון הסוחוי ומתמחה בבניית מטוסי קרב בתכנון משרד זה. בנוסף לכך, בעיר פועל בית זיקוק גדול כמו גם מפעל לבניית ותיקון אוניות, שבו נבנות צוללות גרעיניות עבור הצי הרוסי. בשל ריבוי מפעלי תעשייה ביטחונית בעלי רגישות גבוהה, בתקופה הסובייטית הכניסה לעיר הייתה אסורה לזרים ].
קומסומולסק מהווה מרכז תחבורתי חשוב וצומת כבישים ומסילות רכבת. בקרבתה נמצאים שני שדות תעופה - האחד משרת את מפעל המטוסים, ובדרך כלל לא מנוצל לטיסות אזרחיות; השני היה סגור תקופה ארוכה, אך לאחרונה חידש את הפעילות וממנו יוצאות טיסות סדירות.
החל משנת 1955 פועלת בעיר אוניברסיטה, ובנוסף לה פועלים מוסדות נוספים להשכלה גבוהה.
מכיוון שהעיר נוסדה בתקופה הסובייטית, עד לשנות ה-90 של המאה ה-20 לא היו בה מוסדות דת. מאז, הוקמו מספר כנסיות ומסגד. כמו כן פועלת קהילה יהודית המסונפת לפדרציית הקהילות היהודיות של רוסיה.

ספורט

בעיר יש תשתית ספורטיבית טובה ובה מתקני ספורט שונים.

כדורגל

מועדון הכדורגל הגדול בעיר הוא מועדון הכדורגל סמנה המתמודד בליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה. משנת 2011 העיר זוכה לייצוג גם בליגת הכדורגל החובבנית של רוסיה, בה מתמודדת קבוצת DSI.
שרון גל

ביוגרפיה

נולד בשם שרון אלגאוי בטירת כרמל לג'וסלין ולעמוס. לאחר שירותו בצה"ל, שכלל גם שירות קרבי בגולני וגם שירות בגלי צה"ל, עבד ברדיו חיפה, ברדיו קול הים האדום ובתפקיד כתב עיתון "הארץ" בצפון.
מתחילת שנות האלפיים, כאשר הקימו את "חדשות 10" בערוץ 10, היה גל לכתב הרשת בחיפה, לאחר מכן שימש כתב לענייני משטרה. יצר את הסרט התיעודי "רק תאיר יודעת" על רצח תאיר ראדה, ששודר בערוץ 10 בשנת 2008. כמו כן, ביים כתבות עבור התוכנית "שישי" בערוץ 10.
ממרץ 2009 ועד מאי 2013, גל הגיש את תוכנית הכלכלה הלילית בערוץ 10 "לילה כלכלי" שנוצרה ופותחה על ידו. בתוכניתו היה מעורב בבחירת התכנים וביצירתם. שרון נמנה עם אנשי התקשורת המעטים שמתחו ביקורת על האופי של המחאה החברתית בשנת 2011, ובמיוחד על אחת ממנהיגותיה, דפני ליף.
באוקטובר 2010 שודרה בערוץ 10 סדרה תיעודית בת ארבעה פרקים בהנחייתו, "המדריך למיליון הראשון". ב-15 במאי 2013 עזב את ערוץ 10.
בינואר 2014 הודיע על כניסתו לתחום הנדל"ן והקים את חברת "שרון גל יזמות". הפרויקט הראשון עליו הכריז, בשיתוף עם חברת "דוידסון" היה התמודדות במכרז על הקמת שני מגדלים ברחוב קראוזה בחולון במסגרת קבוצת רכישה. במרץ 2014 זכה גל במכרז והחל למכור דירות.
במרץ 2014, החל להגיש תוכנית כלכלה יומית ברדיו תל אביב. בנוסף, ביוני אותה השנה, החל להגיש באותה התחנה תוכנית אקטואליה בשעות הבוקר בשם "שרון גל בבוקר". באוקטובר 2014 החל להגיש תוכנית אקטואליה יומית בערוץ 20, "בשבע".
בבחירות לכנסת ה-20 נבחר גל לכהן כחבר הכנסת מטעם מפלגת ישראל ביתנו. ביומו הראשון בתפקיד הגיש את הצעת החוק "עונש מוות למחבלים", אך הצעת החוק לא עברה (6 בעד, 94 נגד).
ב-2 בספטמבר 2015, כחצי שנה לאחר כניסתו לתפקיד, הגיש את התפטרותו מהכנסת. באותו יום נודע שגל צפוי לשוב לערוץ 20 ולהגיש תוכנית כלכלה יומית. בהמשך הסביר שעזב עקב הרגשה של בזבוז זמן וחוסר יכולת להשפיע מתוך האופוזיציה.
התוכנית של גל בערוץ 20 נקראה "כלכלי בלילה", ועלתה ב-22 באוקטובר 2015. החל מספטמבר 2016 עבר להגיש את תוכנית האקטואליה היומית "לפני כולם" ששודרה מדי ערב בערוץ 20. בנובמבר 2016 הפסיק במפתיע להגיש את התוכנית.
ב-14 בפברואר 2017 נכנס לבית "האח הגדול" בעונה השמינית בערוץ 2 בזכיינית קשת, כאחד מהדיירים החדשים בסבב השני וסיים את התוכנית במקום הרביעי. בתקופה זאת היה גל שקוע בסכסוך משפטי עקב דרישת חוב, והנושה אף הגיש בקשה לעקל את שכר השתתפותו של גל בתוכנית לבית המשפט. גל היה לחבר הכנסת השלישי שמשתתף בתוכנית מציאות לאחר כהונתו, אחרי פנינה רוזנבלום וענבל גבריאלי.
ביולי 2017 התחיל להגיש את תוכנית האקטואליה המרכזית של רדיו גלי ישראל, בכל בוקר (א'–ה') משעה שמונה עד עשר.
במרץ 2019 החל להגיש לצד רני רהב את תוכנית האירוח "שרון ורני בע"מ", בימי שישי ברשת 13.
באוקטובר 2019 קיבל גל את "פרס השדר המצטיין" של אגודת העיתונאים תל אביב על שידוריו בתחנות הרדיו גלי ישראל ורדיו דרום.

חיים אישיים

גל נישא בשלישית, לנטלי קרני בנובמבר 2017. בסוף 2018 התגרשו בני הזוג, והתחתנו שוב כעבור כחודש.
הוא אב לבן ובת מנישואיו הקודמים.
למשך שלוש שנים חבש כיפה וקיים מצוות. בשנת 2012 עזב את הדת, אך לדבריו נשאר מאמין ומסורתי. הוא סיפר בראיון הכניסה ל"האח הגדול" כי הוא ובנו אינם שומרים שבת, ואילו בתו כן שומרת. ביולי 2017, שוב חזר בתשובה והתקרב לרב יגאל כהן מבני ברק. באוקטובר 2018 שוב הוריד את הכיפה,
אך לדבריו נשאר מסורתי.
פיין גאפ

המתקן

המתקן מורכב ממכלול של מתחם מחשבים גדול עם 14 ראדומים המגנים על אנטנות ולמעלה מ-800 עובדים מועסקים כאן.  דייוויד רוזנברג, איש NSA שעובד בפיין גאפ, ציין כי ראש המתקן בזמן השירות שלו היה קצין CIA.‏
המיקום הוא משמעותי מבחינה אסטרטגית משום שהוא שולט בלווייני הריגול של ארצות הברית כשהם עוברים מעל שליש של כדור הארץ הכולל את סין, החלק האסייתי של רוסיה והמזרח התיכון. מרכז אוסטרליה נבחר בעיקר בשם ריחוקו הרב מכל ספינות ריגול שעשויות לעבור במים בינלאומיים וליירט את אותות השידור.
המתקן הפך לחלק מרכזי מהכלכלה המקומית.

פיין גאפ בתרבות

ב-2018 הופקה סדרת טלוויזיה מבית נטפליקס אודות עובדי המתקן.
מלחמות ה' (יחיא קאפח)

תוכן הספר

לאחר שנכנס מספר פעמים למאסר בעקבות פעילותו, החל הרב קאפח לכתוב את ספרו "מלחמות ה'". הוא לא נרתע עוד מלכתוב הספר לאחר מאסריו, מפני שראה, לדברי נכדת-נכדו אביבית לוי, בייסורים שחווה עונש על ש"חס על כבוד עצמו יותר מכבוד שמיים". את הספר כתב עד שנת תרפ"ז והוא יצא בשנת תרצ"א (1931) בבית הדפוס פ' עניו בשכונת גאולה שבירושלים.
בספר, שבו מציג הרב קאפח את עמדתו בנושא הזוהר והקבלה, הוא מנסה לטעון שחכמי ישראל לדורותיהם (כדוגמאות הוא מביא את חז"ל ובראשם רבי שמעון בר יוחאי עצמו, שנטען שהוא מחבר ספר הזוהר, ואחר כך רב סעדיה גאון, רבי בחיי אבן פקודה, רבי יהודה הלוי ואחרים), הציבו עמדה השונה לחלוטין מעמדתו של מחבר ספר הזוהר. הוא אף טוען שהקבלה וספר הזוהר הם בגדר עבודה זרה בשיתוף – אמונה באל המופשט לצד אמונה בכוחות נוספים, נמוכים יותר, עשר הספירות לתפיסתו. דעת משה צדוק היא שהרב קאפח לא העריך את לשון הזוהר וספרותו ודן אותו מפריזמה דתית צרה.
הספר פותח בשאלה שהפנה "אחד התלמידים" למתנגדו של הרב, מחבר הספר. בעקבות התשובה, מתפתחים חילופי דברים בין הרב המחבר לבין מתנגדו, ובסופם, פורס הרב המחבר את משנתו בקמ"ג נקודות שונות. הספר נכתב בסגנון חריף עד מאוד, ורבי משה די לאון, מחבר ספר הזוהר, מכונה בו רבות "המסית נביא השקר מחבר הזהר".
צאת הספר עוררה את חמתם של העיקשים, ובמענה לעמדה שוללת-הקבלה שבו, החל להתחבר בצנעא בשנת תרצ"ב ספר בשם "אמונת ה'", שמטרתו להשיב על טענות הרב קאפח בספרו. על הספר לא נכתב שם מחברו, והוא נכתב בסגנון חריף כנגד הרב קאפח ועדתו. בשנת תרצ"ד הושלמה כתיבת הספר, והוא פורסם בירושלים גם הוא בשנת תרצ"ח. הספר חובר על ידי רבנים שונים. לפי עדות אחד מהם, בכתיבה נטלו חלק הרב יחיא ערוסי, הרב סעיד עוזרי, הרב נתנאל אלשיך, הרב יוסף צוברי ונוספים.
מסוקרניבורים

מסוקרניבורים (באנגלית: Mesocarnivore) הם בעלי חיים אוכלי בשר אשר תזונתם מכילה 30%—70 בשר ללא תוספת צמחים, חלקי צמחים כמו פירות או פטריות. בניגוד להיפרקרניבורים בעלי חיים אלה נחשבים לאוכלי כל אם כי הם עדיין מתבססים על בשר, יותר מההיפוקרניבורים (Hypocarnivore) המתבססים על פחות מ-30% מתזונתם בבשר.
מיני חיות אלה בעלי מבנה שיניים המכיל שיניים חותכות גדולות וניבים מוארכות העוזרות לקרוע בשר וכן טוחנות גדולות בחלק האחורי של הלסת, אשר עוזרים ללעוס צמחים.
מבין בני סדרת הטורפים ראשוני המסוקרניבורים היו המיאקויים כמו Prohesperocyon אשר היו לו ניב אחת בלסת העליונה, 3 חותכות ו-4 מלתעות. בלסת התחתונה היו 3 שיניים תוחנות (משני צדדי הלסת) ובלסת העליונה 2 טוחנות מכל צד. מבנה זה עזר ליצור הקטן גם להרוג טרף קטן וללעוס בשר וגם לעכל ביעילות צמחייה או מזון דומה.
מסוקרניבורים נוספים כוללים מינים שונים של כלביים קטנים (קויוט, שועלים, זאב הרעמה וכו'), סמוריים רבים כמו הדלק, או הגירית, גחניים, נמייתיים, בואשיים והראקוניים כמו הראקון והחוטמן.
חקר זמן

חקר זמן אקראי (חקר זמן רציף)

שיטה לחקר כלל מרכיבי תהליך העבודה תוך תיעוד אלמנטים קבועים ואקראיים המתרחשים בזמן ביצוע החקר. השיטה משמשת למדידת עבודה לא מחזורית בה האלמנטים המבוצעים אינם קבועים. בניגוד לחקר זמן מחזורי, האלמנטים הנמדדים לא יוגדרו מראש לפני תחילת ביצוע החקר. רצף האלמנטים הדרוש לביצוע פעולה מוגדרת ייחשב כמחזור העבודה.
יד לטומאה

המקור בתורה

המקור בתורה הוא הפסוק הבא:
וְכֹל אֲשֶׁר יִפֹּל מִנִּבְלָתָם עָלָיו יִטְמָא תַּנּוּר וְכִירַיִם יֻתָּץ טְמֵאִים הֵם וּטְמֵאִים יִהְיוּ לָכֶם:
— ספר ויקרא, פרק י"א, פסוק ל"ח
מקור דין זה הוא מהמילים בפסוק לח, "טמא הוא לכם". הגמרא במסכת חולין דורשת את המילים "לכם", - לכל צרכיכם, כלומר לא רק האוכל עצמו טמא, אלא כל חלק הנטפל אליו ומשמש לצורך האוכל, והוא העצם המשמש כיד.

יד להכשר טומאה

רב ורבי יוחנן נחלקו, האם דין יד הוא רק כדי להביא ולהוציא טומאה, או גם בנוגע לדיני הכשר לקבלת טומאה, שהוא דין התורה שכדי שאוכל יהיה טמא על ידי נגיעה בדבר טמא, עליו להיות מוכשר לקבל טומאה, וזאת על ידי שנופלים עליו מים. לפי רבי יוחנן, גם ההכשר הוא מדיני קבלת הטומאה, כלומר יש להחשיב פעולה זו בה אוכל נהיה מוכשר לקבל טומאה, כשאר דיני הטומאה, מכיוון שהוא הגורם להם. בשפתם של חז"ל נקראת סברא זו בשם "הכשר תחילת טומאה". רב חלוק על כך, וסבור שאין להחשיב את ההכשר כאחד מדיני הטומאה ברמב"ם נפסקת ההלכה כרבי יוחנן, על פי הכלל הידוע, רב ורבי יוחנן - הלכה כרבי יוחנן.
לרוב ה"יד" היא עצם של בעל החיים, עליו מונחת חתיכת בשר.

הפשטה

לעיתים נדירות, משמש גם העור כ"יד", ולא רק כ"שומר". דוגמה לכך, היא בנוגע לאדם המפשיט עור של בעל חיים לאחר מיתתו, כדי להשתמש בו כשטיח, על הרצפה, על השולחן או על מיטה. השאלה היא, האם העור, במהלך ההפשטה, נחשב כ"יד", או רק כ"שומר". במשנה נפסק שתלוי במצב ההפשטה: אם הפשיט רק כדי אחיזת יד, אז גם העור שהופשט נידון כ"יד", מכיוון שהוא משמש כיד לאחיזת בעל החיים. אך משהופשט ממנו העור יותר מכדי אחיזה, אין העור נחשב יותר כ"יד". 
את החילוק לכך מסביר תוספות בשלושה אופנים: 
האחד, הוא שאחר שהופשט העור יותר מכדי אחיזה, הוא יכול לאחוז גם בבשר עצמו כדי להזיזו, ואין העור משמש יותר כ"יד". 
השני הוא, שבהפשטה שהיא פחות מכדי אחיזה, הוא יכול תמיד להתחרט ממחשבתו, ולא להפשיט את העור, מכיוון שכל עוד אין לו מקום נוח לאחו בעור כדי להפשיט את בעל החיים, הדבר קשה מאוד, ובקל יכול הוא להתייאש מההפשטה, ומכיוון שיש חשש שהוא יתייאש מהפשטת העור, באופן מני או יותר, נמצא שהעור עדיין משמש בינתיים כיד לטלטול בעל החיים. אך כאשר הוא כבר הפשיט מהעור כדי אחיזה, אין העור משמש יותר לטלטול בעל החיים, אלא לשמש כחפץ לעצמו. 
תירוץ שלישי, שדווקא כדי אחיזה משמש העור להפשטה, אבל ביותר מכדי אחיזה אין דרך להשתמש בעור להפשטה, הוא לא יכול לאחוז בשפתו כי אז לא יוכל למשוך בכוח ולהפשיט, ולאחו סמוך לבשר קשה כי אז אינו יכול להחזיק היטב בעור, ולכן במצב כזה משתמשים בדרכים טובות יותר כדי להפשיט את העור.

בריה

קיימת מחלוקת בין רב לרבי יוחנן האם יש יד לטומאה בשיעור של בשר שהוא פחות מכזית והאם יש דין שומר לטומאה בשיעור של פחות מפול. לפי רב, בשר שהוא פחות מכפול, והוא על עצם, אין העצם נחשב כ"יד", וכן אין עורו נחשב כ"שומר" אם הוא פחות מכפול. למרות זאת, מודה רב שכאשר מדובר בחיטה או שעורה שהיא כברייתה, יש יד גם לפחות מכזית וכפול.

שער

רבי יוחנן וריש לקיש נחלקו, בנוגע לשערות בעל חיים, האם הם נחשבים כ"יד", או כ"שומר". 
לדעת רבי יוחנן שהשערות נחשבו כיד, הם מטמאות בכל מקום שאוחז בהם, גם אם אוחז בשערות שלא כנגד הבשר, אך לדעת ריש לקיש אין להחשיב שערות כיד, אלא כשומר לטומאה. ריש לקיש סובר, שאין הדרך להשתמש בשערות כדי לאחוז את בעל החיים, ולכן הם לא נחשבות כ"יד", אבל לעומת זאת, ניתן להחשיב אותם כ"שומר", מכיוון שבשורש השיער, יש נקב זעיר, ובמקום זה מגינה השערה על הבשר, ולכן יש לה חשיבות כ"שומר".
אנון (סרט)

תקציר עלילת הסרט

הסיפור מתרחש בעתיד שבו לכל האזרחים יש עין כיסוי המספקת בזמן אמת מידע על המשתמש, כמו גם מאחסנת כל דבר שהם רואים במין ענן בשם 'אתר'. סוכנות אכיפת החוק נלחמת בפשע, באמצעות סקירת ראיית מבט של כל אדם, תוך חיסול הפרטיות ובכך יוצרת מעקב וצנזורה עצמית דה פקטו. קצין משטרת לוס אנג'לס בשם סאל פרילנד הוא אחד מני רבים בתחום השיטור והאכיפה. אלא שהדברים משתנים מאוד כאשר הוא פוגש האקר ידועה בשם "הנערה" שגורמת לו לפקפק בממונים עליו.

הפקה

ב-28 בינואר 2016, קלייב אואן לוהק לגלם את תפקיד הבלש בעולם ללא פשע. ב-8 במרץ 2016, אמנדה סייפריד לוהקה לצדו כאישה ללא חתימה דיגיטלית אשר בלתי נראית למשטרה.
הצילומים העיקריים נערכו בתחילת ספטמבר 2016 בניו יורק.

ביקורת

הסרט קיבל ביקורות מעורבות, ששיבחו מחד את איכות המשחק והמקוריות, אך קיבלה ביקורת שלילית על הסיפור, וההליך האיטי של פיתוח הדמויות. הסרט קיבל באתר Rotten Tomatoes דירוג של 50% על סמך 14 ביקורות, דירוג ממוצע של 6.2/10. באתר Metacritic, הסרט קיבל ציון משוקלל ממוצע של 53 מתוך 100, בהתבסס על 9 ביקורות, שציינו "ביקורות מעורבות או ממוצעות".
ריקה מילר פדרסן

ביוגרפיה

פדרסן נולדה באודנסה שבדנמרק.

שיאנית עולם וסגנית אלופת העולם

באליפות העולם שנערכה בברצלונה ספרד בשנת 2013 זכתה פדרסן במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:20.08 דקות, אחרי יוליה יפימובה מרוסיה (2:19.41 דקות) ולפני מיקה לורנס מארצות הברית (2:22.37 דקות). בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא עולם חדש של 2:19.11 דקות (הנוכחי, 2016), שיפור לשיא בן השנה של רבקה סוני מארצות הברית (2:19.59 דקות).

אלופת אירופה

באליפות אירופה שנערכה בברלין גרמניה בשנת 2014 זכתה פדרסן ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אליפות חדש של 1:06.23 דקות, לפני יני יוהנסון משוודיה (1:07.04 דקות) ואריאנה קסטיליוני מאיטליה (1:07.36 דקות), במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אליפות חדש נוסף של 2:19.84 דקות, לפני מולי ריינשו מבריטניה (2:23.82 דקות) וג'סיקה ול מונטרו מספרד (2:24.08 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא אירופה חדש של 3:55.62 דקות, לפני שוודיה (3:56.04 דקות) ובריטניה (3:57.97 דקות).
ליתיום פלואורי

ייצור

ליתיום פלואורי מיוצר מליתיום הידרוקסידי ומימן פלואורי או על ידי המסת ליתיום קרבונט במימן פלואורי עודף, ייבוש על ידי אידוי וחימום.

במלחים מותכים

פלואור מיוצר על ידי אלקטרוליזה של אשלגן דו פלואורי מותך. האלקטרוליזה יעילה יותר כאשר האלקטרוליט מכיל אחוזים בודדים של ליתיום פלואורי. ייתכן כי הסיבה לכך היא יצירת שכבה של Li-C-F על אלקטרודות הפחמן . מלח מותך שימושי, FLiNaK, מורכב מתערובת של ליתיום פלואורי, נתרן פלואורי ואשלגן פלואורי.

אופטיקה

בגלל הפער האסור הרחב שלו, גביש של ליתיום פלואוריד שקוף לאור אולטרה סגול, יותר מאשר כל חומר אחר, ולפיכך משמש באופטיקה של אור אולטרה-סגול, בדומה למגנזיום פלואורי.

גלאי קרינה

ליתיום פלואורי משמש כאמצעי לגילוי סך החשיפה לקרינה מייננת מהסוגים גמא, בטא ונייטרונים. קריאת רמת החשיפה נעשית באמצעות חימום הגביש, הגורם לו לפלוט אור בעוצמה התלויה ברמת החשיפה לקרינה.

כורים גרעיניים

ליתיום פלואורי מצטיין ביציבות כימית ולתערובות LiF/BeF₂ יש נקודת התכה נמוכה (360 עד 459 מעלות צלזיוס). ותכונות מצוינות מבחינת אינטראקציה עם נייטרונים. בשנים 1964-1969 הופעל במעבדות Oak Ridge בארצות הברית כור גרעיני ניסיוני, שהדלק הגרעיני שלו היה תערובת של מלחי פלואור, ביניהם אורניום ארבע-פלואורי. התערובת הכילה 65% ליתיום פלואורי, מועשר באיזוטופ הנפוץ ליתיום-7. נוזל הקירור במעגל הקירור הראשי של הכור היה תערובת מותכת של ליתיום פלואורי ובריליום דו-פלואורי . מספר כורים נסיוניים ותכנונים של כורים עתידיים המבוססים על עקרונות דומים נעשו במהלך השנים ואף כיום .

קתודה עבור דיודה פולטת אור

ליתיום פלואורי משמש באופן נרחב בדיודה פולטת אור פולימרית כשכבת צימוד להגברת פליטת האלקטרונים מהקתודה. עובי שכבה אופייני הוא כננומטר אחד.
תוכנית ווסטוק

תוכנית ווֹסטוֹק (ברוסית : Восто́к, "מזרח") הייתה תוכנית חלל סובייטית שהצליחה לשגר את האדם הראשון לחלל, הקוסמונאוט יורי גגארין, והשיגה הישגים רבים נוספים.
במסגרת תוכנית זו פותחה החללית ווסטוק וטיל השיגור ווסטוק ששימש לשיגור החלליות.
בשלב הניסויים שוגרו לחלל לפחות חמש חלליות ווסטוק עם בעלי חיים, וכמה חלליות עם בובות דמה במטרה לבחון את כשירות החלליות לשיגור בני אדם.
קדמה לתוכנית זו תוכנית ספוטניק, ולאחר סדרת משימות במסגרת תוכנית ווסטוק באה סדרת משימות במסגרת תוכנית ווסחוד.
הרובע השלישי של פריז

דמוגרפיה

שיא צפיפות האוכלוסין ברובע הייתה לפני 1861, למרות שהוא קיים בצורתו הנוכחית רק מאז תוכנית השיפוצים הגדולה של פריז בשנות השישים של המאה ה-19. במפקד האוכלוסין האחרון (משנת 1999), מנתה האוכלוסייה 34,248 איש וברובע הועסקו 29,723 עובדים.
בית העלמין היהודי ג'יורג'יול

היסטוריה

בית עלמין זה נוסד בשנת 1929 בכתובת ג'יורג'יול 128 ובשנת 1945 נוסף החלק שבמספר 162. דרך בית העלמין עוברת מסילת ברזל, שמחלקת אותו לשני חלקים מובחנים. מסביב לבית העלמין, בקרבת הגדר יש 2, 3 שורות של קברים - סידור זה נועד למנוע אפשרות של גריעת חלק משטח בית העלמין. בכניסה לבית העלמין הוצבו כמה מצבות ישנות, ששרדו מבית העלמין היהודי סבסטופול בבוקרשט.
בבית עלמין זה יש בין 35,000 ל-40,000 קברים וגם מצבות עבור נספי ספינות המעפילים סטרומה ומפקורה וגם לזכר הנרצחים היהודים במרד הלגיונרים ופרעות בוקרשט.
בשנת 2008 נעשו בבית העלמין מעשי ונדליזם ובהם נהרסו 131 מצבות. הנזקים תוקנו בשנת 2010
רוני בריזון

ביוגרפיה

בוגר בית הספר התיכון הדתי צייטלין בתל אביב. בצעירותו יצא בשאלה. שרת בממר"מ ובחיל התותחנים. מילא תפקידי ניהול שונים בתחום המיחשוב וטכנולוגיית המידע (CIO של בנק הפועלים, COO של בנק הפועלים ארצות הברית, מנכ"ל חב' כלל מערכות בע"מ).
פעיל בתחומי דת-ומדינה. חבר בעמותת "עם חופשי" ועמותות אחרות לחרויות האזרח. הצטרף למפלגת "שינוי" (1999). בריזון נהג לכתוב טור במקומון התל אביבי "העיר", ולאחר מכן בביטאונה של "שינוי", בשם העט "אינג' קדיד לפר".
בריזון ריכז בכנסת ה-16 את נושאי "דת ומדינה" של הסיעה. אחראי במסגרת התפקיד לכל המתרחש בתחום, מתקציבי המוסדות החרדיים ועד לטיפול בתלונות הציבור החילוני. בתחום זה ניתן לציין את נושאי קיצוץ הקצבות לחרדים ולאחרים, ביטול משרד הדתות, ניסוח והנחה על שולחן הכנסת של חוק הנישואין האזרחיים (הקרוי "חוק ברית הזוגיות"), קיצוץ הכספים בתקציבי הישיבות והעמותות החרדיות, השוואת גובה קצבאות הילדים והורדת סכומי הקצבה, חיסול התקצוב הכפול של החינוך היסודי, הדתי והחרדי והתחלת פירוק המועצות הדתיות.
בעבודתו השוטפת בכנסת היה חבר בוועדת הכספים, בוועדת הפנים ואיכות הסביבה, בוועדת הכנסת ובוועדה לענייני עובדים זרים. סגן יו"ר הסיעה בכנסת. עמד בראש ועדת המשנה של ועדת הכספים לרפורמה במינהל הלוואות המדינה, שעסקה בהגדלת הסחירות וייעול הניהול של מילוות המדינה. היה חבר (יחד עם החכי"ם אברהם שוחט וחיים אורון) ב"צוות השלושה" שהכין את "חוק פינוי-פיצוי" למפוני רצועת עזה. היה שותף לדיונים בוועדת הכספים בעניין הרפורמה בשוק ההון ובבנקים.
הגיש והשתתף בהגשתן של הצעות חוק במספר נושאים: עונשי מינימום לאשמים באלימות סכינאית, הכרה באתר הכרזת המדינה (המוזיאון הישן בתל אביב) כאתר לאומי מוגן, ועוד. רוב הצעות החוק שהגיש מתרכזות בנושאי דת ומדינה.
בנוסף לכל אלה, טיפל בריזון במקרים של בעיות, אפליה והתנכלויות על רקע של כפיית דת או מניעת חירויות הפרט על ידי גורמים ממשלתיים, ציבוריים או פרטיים.
עקב פיצול סיעת "שינוי" לקראת הבחירות לכנסת השבע עשרה, עזב בריזון יחד עם חברי כנסת נוספים את המפלגה ועבר למפלגת "חץ". מכיוון שמפלגת "חץ" לא עברה את אחוז החסימה, הוא נותר מחוץ לכנסת.
ב-25 במרץ 2007 אישרה הממשלה את מינויו של בריזון לציר כלכלי לאיחוד האירופי בבריסל .
בריזון התמודד בבחירות לכנסת התשע עשרה במקום העשרים ברשימת התנועה. לקראת הבחירות למועצת העיר תל אביב בשנת 2013 הוצב במקום השני ברשימת תנועת מהפך ירוק בתל אביב-לתת לחיות אך לא נבחר למועצה. ב-2018 שובץ במקום השישי ברשימה זו, ששינתה שמה ל"חי חילונים ירוקים".
בריזון הוא אחיו של הסאטיריקן ב. מיכאל.
אבישי ההורס

אבישי

הדמות הפארודית על סופרמן. אבישי (במלעיל) הוא עיתונאי מעונב בעל נטיות מיניות מפוקפקות, ככל הנראה הומוסקסואל בהכחשה. ניתן לאשר זאת על פי הנאמר בפתיח - "יותר נוצץ מכוכב שביט / מתרומם יותר גבוה מכל מטוס / נכנס ליותר מערות מרכבת תחתית / מפתיע ינשופים יותר מאלכסון". כמו כן, הוא ככל הנראה מוצא הנאה מינית בשתן.

בעת צרה הוא מחליף לבגד גוף צמוד וגלימה ונלחם על עקרונות כדוגמת "לשכב עם אישה" כדי להנצל מהגיהנום אליו הוא מגיע באחד הפרקים ובכדי להוכיח שהוא לא הומוסקסואל.
שורה מפורסמת: "אבל אני סטרייט לגמרי!"

רונית ( המכונה גם צאפה )

הדמות הפארודית על לואיס ליין. עובדת יחד עם אבישי באותו משרד העיתונות. נמשכת אליו אך נאלצת להתעמת באי הבהירות המינית שלו. כמו כן משתמע שהיא מנהלת רומן עם שוסטר, הממונה עליה במשרד.

כדמות משנית היא מתחפצנת וזוכה לכינוי המשפיל והבוטה "מנושי" מפי אבישי, ו"תחת סוכר" מפי שוסטר.

דמויות משניות

אבנר המשוטט: (ע"ש יוצרו היהודי של סופרמן, ג'ו שוסטר) הממונה על אבישי ורונית במשרד העיתונות. עובר תהליך של חזרה בתשובה.
אבו מאזן: הדמות הפארודית על אבו מאזן. מבקש מאבישי לפענח למענו הירוגליפים שנמצאו בסיני, אך אבישי טוען שבכל אחד מהם מתוארים אקטים הומוסקסואליים ומותקף על ידי מומיות.
מאיר: טייס ממוצא ארגנטינאי וידידו של אבישי. נאלץ להתמודד עם חיזוריו של אבישי כלפיו. לבסוף עוזב מאיר לשיט תענוגות עם הדוגמנית קרין מגריזו, וסופרמן הקנאי מטביע את ספינתם.
אורלי ויינרבורג: הדמות הפארודית על אורלי ויינרמן.

חיי הזהר של אגם דולברג

סדרה בכיכובה של אגם דולברג - הדמות הפארודית על אגם רודברג. ילדה עשירה ומפונקת המנצלת עובדים זרים.

עלילות שירן אטיאס

סדרה בכיכובה של שירן אטיאס - הדמות הפארודית על מורן אטיאס. חשפנית טיפשה שאוצר המילים שלה מסתכם ב"פיצה" ו"פסטה". במקור הייתה זו הסדרה "בטי בופ".

פופאי המתחנגל או בקיצור אביעד - קלמן

סדרה בכיכובו של פופאי כהומוסקסואל ("מתחנגל" בעגת היוצרים) שמאלני מארצות אשכנז, המביאה לכדי קונפליקטים שונים בינו לבין יריבו בלוטו, המוצג כמתנחל מזרחי הפוגע בפופאי במסווה של הצד הנפגע.
קתדרלת הבשורה

קתדרלת הבשורה (ברוסית: Благовещенский собор - "בלאגובשנסקי סובור") היא קתדרלה הממוקמת במערב כיכר הקתדרלות שבמרכז הקרמלין, במוסקבה, בירת רוסיה. הכנסייה מוקדשת לבשורה (על פי הנצרות - ההודעה שהביא המלאך גבריאל למרים מאת האל, ובה נמסר לה כי היא הרה וכי תלד את ישו).

היסטוריה

קתדרלת הבשורה הוקמה על מנת לשמש כקתדרלה הראשית עבור הצאר. אב הכנסייה היה הכומר המוודה של משפחת הצאר מאז הקמת הכנסייה עד העברת הבירה לסנקט פטרבורג, ובעת שהות בני משפחת הצאר במוסקבה. 
הכנסייה הוקמה בכיכר הקתדרלות בין השנים 1484–1489 באתר בו ניצבה קודם לכן כנסייה עתיקה שנבנתה בשנת 1416, שאף היא ניצבה במקום של כנסייה קדומה יותר שנבנתה בראשית המאה ה-14. 
בעת הקמתה היו לכנסייה שלושה גגות כיפתיים (קופולות), כאשר שנים מהם נבנו בשנת 1572 לערך. סביב המבנה היו חדרי מבואה. בין השנים 1562–1564 נבנו מחדש ארבעה חדרי המבואה כקפלות צדדיות.
במהלך המאה ה-16 עוטרו כניסות המבנה מכיוון צפון ומכיוון מערב בשערי אבן לבנים, בסגנון הרנסאנס האיטלקי. דלתות הברונזה שהוצבו עוטרו בזהב.
רצפת הקתדרלה עוטרה במאה ה-16 באבני ישפה שהובאו מרוסטוב. וקירות הקתדרלה עוטרו בציורי קיר במהלך המאות ה-15 - ה-17. האיקונוסטזיס כולל איקונות מהמאות ה-14 - ה-17 מעשה ידי אנדרי רובליוב, תאופנוס היווני ופרוקור.
אונקיה

אונקיה (באנגלית: Ounce) הוא השם של מספר יחידת למדידת מסה, משקל, ונפח של נוזל.
מקורה של יחידת המדידה ברומא העתיקה, והיא שימשה כאחת מיחידות המשקל העיקריות באירופה במהלך ימי הביניים.
כיום נעשה שימוש ביחידת מידה זו בעיקר בארצות הברית.
אחת מסוגי האונקייה הנפוצות ביותר היא אונקיית נוזל (fluid ounce), אשר נמצאת בעיקר בשימוש במטבח האמריקני. אונקיית נוזל שווה כ-28.4 מיליליטר.