google/wiki40b huggingface dataset:
המדינה החופשית פרוסיה

רפובליקת ויימאר

לאחר תבוסת הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה, התפטר וילהלם השני, קיסר גרמניה מתפקידו, ובעקבותיו כל שאר המלכים והנסיכים הגרמניים התפטרו אף הם מתפקידם. בחוזה ורסאי איבדה גרמניה חלק מנחלותיה, וכמעט כל השטחים שנאלצה למסור השתייכו לפרוסיה; אויפן ומלמדי לבלגיה, צפון שלזוויג - לדנמרק, אזור ממל לליטא, שטח קטן לצ'כוסלובקיה, רוב חלקי הפרובינציות של פרוסיה המערבית ופוזן - לפולין, ואת חבל הסאר שנמסר לפיקוחו של חבר הלאומים. על אף אבדן השטחים הייתה פרוסיה המדינה הגדולה ביותר בגרמניה, הן מבחינת שטח והן מבחינת מספר התושבים.
פרוסיה הפכה למדינה דמוקרטית, ובמהלך השנים 1919–1932 נשלטה על ידי קואליציה של המפלגות הסוציאל-דמוקרטים, המרכז וההדמוקרטים, ובין 1921–1925 אף מפלגת העם הגרמנית, אולם בפרוסיה המזרחית התחזק עם הזמן כוחה של המפלגה הנאצית. בין השנים 1920–1932 עמד בראש ממשלת פרוסיה אוטו בראון, אשר היה מנהיג מוכשר מאוד, והעביר כמה רפורמות חשובות מאוד בניהול המדינה.
בשנת 1932 הדיח פרנץ פון פאפן את הממשלה הפרוסית, ומינה את עצמו לנציב הרייך בפרוסיה, בטענה שהממשלה הפרוסית איבדה את כוחה לשמור על הסדר הציבורי, עקב קרב יריות שהתרחש באלטונה בין קומוניסטים לחברי אס אה.

גרמניה הנאצית

ב-30 בינואר 1933 מונה אדולף היטלר לקנצלר גרמניה, והרמן גרינג מונה לשר הפנים בממשלת פרוסיה. 4 שבועות לאחר מכן הוצת בנין הרייכסטאג, ובעקבות כך חוזק מעמדה של המפלגה הנאצית, עקב טענתם שההצתה בוצעה על ידי הקומוניסטים הגרמנים. באפריל 1933 ביקר פון פאפן בותיקן, ובהיעדרותו ניצל היטלר את ההזדמנות, ומינה את גרינג לראש ממשלת פרוסיה.
לרשות הנאצים עמדו, מראשית הדרך, אמצעי השלטון של ממשלת המחוז הפרוסית, בראש ובראשונה כוחות המשטרה. כבר מאמצע שנת 1933 נשלטו כל המדינות הגרמניות האחרות באופן מרוכז מברלין באמצעות נציבים, צעד שהוסדר באופן פורמלי בשנת 1935 כאשר בוטלה עצמאותן של מדינות-המחוז מכוח "חוק נציבי הרייך" (Reichsstatthaltergesetz).
בשנת 1937 סופחו חלק משטחי פרובינציית שלזוויג-הולשטיין להמבורג, ואילו ליבק סופחה לשלזוויג-הולשטיין. בשנת 1939 נערכו שינויים נוספים בתחומי המדינות השונות בפרוסיה,  ובשנת 1942 נערכו שוב שינויים בפרובינציות השונות. במהלך מלחמת העולם השנייה סופחו לגרמניה שטחים נרחבים בפולין, ומתוכם שטחים נרחבים שהשתייכו לפרוסיה קודם מלחמת העולם הראשונה, אולם השטחים הללו לא צורפו לפרוסיה, אלא אורגנו כגאו נפרד - ורתגאו.
עם תום תקופת הרייך השלישי בשנת 1945, חלוקתה של גרמניה לאזורי כיבוש ואובדן כל השטחים שממזרח לנהרות אודר ונייסה חדלה למעשה פרוסיה להתקיים. כוחות הברית הכריזו בחוק מספר 46 מיום 25 בפברואר 1947 על סופה של המדינה הפרוסית, בשל היותה "ערש המיליטריזם הגרמני" ואחראית לשתי מלחמות העולם. השקפה זו מתעלמת מהעובדה כי הנאציונל-סוציאליזם, לכל הפחות, מקורו אינו בפרוסיה כי אם בבוואריה, וכי לפרוסיה הייתה מסורת ארוכה של מדינת חוק, וכי בתקופת רפובליקת ויימאר, עד לפיזור הממשלה בידי פאפן, הייתה דווקא למעוז הדמוקרטיה.

חלוקת פרוסיה

רוב שטחה ההיסטורי של פרוסיה לא נותר ברשותה לאחר מלחמת העולם השנייה. קו הגבול החדש שנקבע היה קו אודר-נייסה, וכל השטחים שממזרח לנהרות אודר ונייסה סופחו בידי פולין וברית המועצות. הרוב המכריע של האוכלוסייה הגרמנית בשטחים אלו (כ-10 מיליון תושבים) נמלט או גורש. השטחים של פרוסיה שנותרו בידי גרמניה חולקו בין מדינות המחוז החדשות, בעיקר ברנדנבורג וסקסוניה-אנהלט (שבוטלו בגרמניה המזרחית בשנת 1952 והוקמו שוב עם איחוד גרמניה).
דוד פרידמן (פינסק-קרלין)

הרב דוד פרידמן מקרלין (תקפ"ח, 1828 - ד' באדר תרע"ה, 1915) היה מגדולי הפוסקים של יהדות ליטא בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20.

ביוגרפיה

בצעירותו ישב במוהילוב ונודע כגדול בתורה. בשנת תרכ"ח (1868) התמנה לרב העיר קרלין ושימש בתפקיד זה במשך חמישים שנה.
בלימודו נהג להתמקד בדברי התלמוד ומפרשיו הראשונים ולהימנע מלעיין בדברי האחרונים. בהקדמה לספר "שו"ת שאילת דוד" כתב: "בכל ימי שיגעתי ללמוד את שני התלמודים והתוספתות ולהבין דברי רבותינו הראשונים נשמתם עדן, לא נתנני העת לעיין ולהעמיק בדברי רבותינו האחרונים נוחי נפש, ורק לעתים רחוקות הראו לי מה מדבריהם המסייעים או מנגדים לדברי, ואז הבאתי את דבריהם והתבוננתי בסברותיהם, ואת הנראה בעיני כתבתי".
נפטר בעיצומה של מלחמת העולם הראשונה, בד' באדר תרע"ה (1915).

פעילות ציבורית

בעקבות פרסום ספרו של הרב צבי הירש קלישר "דרישת ציון", יצא בתקיפות נגד האפשרות של חידוש עבודת הקרבנות, רעיון שהעלה הרב קלישר. עם זאת, הוא הביע תמיכה בעניין ההתיישבות בארץ ישראל, ובהמשך נתן ידו לתנועת חיבת ציון ואף השתתף בוועידת קטוביץ (1884).
ב-1880 יצא להגנת גיסו, יחיאל מיכל פינס, מפני החרם שהטילו חלק מחכמי ירושלים. הוא חיבר קונטרס בשם 'עמק ברכה', המכיל בירור הלכתי מקיף בעניין חרמות, גזירות ותקנות הקהל, אשר בו השיג באריכות על טענותיהם האפשריות של המחרימים.
היה ממתנגדי היתר המכירה בשמיטה של שנת תרמ"ט (1888/1889), אבל מתוך התחשבות ביישוב המתחדש בארץ ישראל וכדי למנוע את חורבנו, נטה לאפשר עשיית מלאכות שאינן אסורות מהתורה.
למרות תמיכתו המוקדמת בתנועת חיבת ציון, נמנה הרב פרידמן עם המתנגדים החריפים לתנועה הציונית החילונית. בתר"ס (1900) התפרסם מכתבו כנגד התנועה בקונטרס "אור לישרים" שנכתב "נגד השיטה הציונית", וכלל התייחסות לתנועה החילונית ואגרות של רבנים בגנותה, בהם: הרב חיים מבריסק, הרב אליהו חיים מייזל, הרב שלום דובער שניאורסון ואחרים. בתרע"ג (1913) יצא נגד חברת "מפיצי ההשכלה" על רצונה להכניס לימודי חול למוסדות חינוך חרדים.
על מעמדו הציבורי ניתן ללמוד מפנייתם של הרבנים חיים מבריסק וחיים עוזר גרודזנסקי אליו, בבקשה שיפרסם ברבים את דעתו כנגד אלו שרצו לתקן קידושין על תנאי. במכתבם משנת תרס"ז (1907) כינו אותו "גדול הדור" ו"זקן ההוראה לבית ישראל ויחיד בדורנו". בנוסף לגדלותו בתורה, התפרסם הרב דוד פרידמן כאיש צדיק וקדוש ורבים באו לקבל מברכותיו, בהם גם חיילים יהודים שהגיעו לקבל ברכה ערב גיוסם בתקופת מלחמת העולם הראשונה.
יורם מיוחס

ביוגרפיה

יורם מיוחס הוא חבר באיגוד הקומפוזיטורים בישראל. בין מוריו נמנים אליהו גרדוש, רוברט ישראל ודניאל בנימיני - אשר אצלו השתלם במשך 7 שנים. במהלך לימודיו זכה בקביעות במלגות קרן התרבות אמריקה-ישראל ובמלגות רבות אחרות. 
כמו כן, למד ניצוח אצל אהרון חרל"פ. בעבר שימש בתפקיד משנה לויולן ראשי בתזמורת הסימפונית חיפה וכויולן מחליף בתזמורות שונות.
מיוחס הוזמן להופיע כויולן וכמלחין בפסטיבל האביב היוקרתי בבודפשט, הונגריה - בפסטיבל למוזיקה בת זמננו בפראג ועוד, וכן מרבה להופיע בפסטיבלים נוספים למוזיקה, כמו: פסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון, חג המוזיקה הישראלית ואחרים. 
כמו כן ניהל תוכנית רדיו קבועה תחת הכותרת: "תיבת תהודה" ברשת א' של קול ישראל וכן הוא עורך ומגיש הרצאות בחוגי האזנה מודרכת למוזיקה ברחבי הארץ ומתמיד לעסוק בהוראת כלי ובהדרכת הרכבים קאמריים צעירים. 
מלבד הופעותיו ברסיטלים ובהרכבי מוזיקה קאמרית, יורם מרבה לבצע ולהקליט לגופים שונים, לרבות קול המוסיקה - עם שימת דגש לביצועי בכורה של יצירות ישראליות לויולה בפרט ובנות זמננו בכלל - מהן הנכתבות במיוחד בעבורו על ידי מלחינים שונים מהארץ ומחו"ל. 
בשנת 1995 זיכתה אותו אחת מהקלטותיו לייצג את התחום הסולני בתחרות: "פרס הביצוע המצטיין ליצירות ישראליות". יורם מרבה גם להתארח ולהתראיין בתוכניות שונות בקול המוסיקה הן על פעילותו המוזיקלית בפרט והן על מוזיקה בכלל. 
כמלחין, יצירותיו של יורם מיוחס מבוצעות ומשודרות בארץ ובחו"ל וזוכות לאהדה רבה בקרב המבצעים והקהל כאחד. המוזיקה שלו כוללת יצירות להרכבים מגוונים, מוזיקה לפסנתר ולדואו פסנתרים, יצירות קוליות, כגון שירים ומחזורי שירים, מוזיקה למקהלה א-קפלה ולמקהלות ילדים, מוזיקה תזמורתית וכן מגוון יצירות לכלי סולו שונים.
יורם מיוחס הוא זוכה פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים 2017.
תורת M

תורת M היא היפותזה פיזיקלית המאחדת את חמש תורות המיתרים המוכרות. משמעות ה־M היא ממברנה או כפי שכמה מתייחסים אליה - מסתורין. אדוארד ויטן מאוניברסיטת פרינסטון העלה את אפשרות קיומה של תאוריה זו בשנת 1995, והוא נתן בעזרתה הסבר למספר עקרונות ידועים של דואליות בין תורות מיתרים. נקודת זמן זו נחשבת כתחילת "המהפכה השנייה של תורת המיתרים". 
אחד היתרונות הבולטים של תורת M הוא יכולתה להוות בסיס לאיחוד בין תורת היחסות הכללית ומכניקת הקוונטים, כלומר להיות תורה של כבידה קוונטית. אולם, אף על פי שתורת M מהווה התפתחות תאורטית חשובה בפיזיקת החלקיקים, עדיין אין לה תחזיות שיכולות להיבדק בניסוי.

תורת המיתרים

על פי תורת המיתרים, חלקיק אלמנטרי אינו נקודה אלא מיתר, ובדומה למיתר בכלי נגינה, התנודות שלו קובעות את תכונותיו. אורכו האופייני של מיתר פיזיקלי הוא אורך פלאנק, והמיתר יכול להוות עקומה סגורה או פתוחה.
על פי אחת האפשרויות המבטיחות של תורת המיתרים המרחב־זמן בנוי מ־10 ממדים, כאשר מתוכם תשעה הם ממדי מרחב, ואחד הוא מימד זמן. וזאת בניגוד לארבעת הממדים המוכרים מתורת היחסות הפרטית (ממד אחד של זמן ושלושה ממדים של מרחב). הממדים הנוספים חייבים להיות קטנים, וכנראה גם קומפקטיים, על מנת להתאים לתצפיות הנוכחיות על מבנה המרחב. 
בשנת 1995 היו מוכרות כבר 5 תורות מיתרים ב־10 ממדים. הן קרויות: סוג I, סוג IIA, סוג IIB, סוג HO, וסוג HE. כל התורות כוללת בתוכן סופר־סימטריה בין פרמיונים ובוזונים, וההבדלים ביניהן מתבטאים בעיקר בסוג המיתרים (פתוחים או סגורים) ובחבורת הסימטריה אשר מגדירה את אוסף המיתרים של התאוריה.

איחוד של תורות המיתרים

בתחילת שנות ה־90, הוכח שתורות המיתרים השונות קשורות בדואליות, הוכחה שאפשרה לפיזיקאים לייחס את התיאור של עצם בתורת מיתרים אחת, לתיאור של עצם בתורת מיתרים אחרת. באופן כללי ניתן לומר שאם מבצעים טרנספורמציה מסוימת לגדלים המוגדרים בתורת מיתרים אחת אז מקבלים תורת מיתרים אחרת. כך למשל דואליות T שמכילה טרנספורמציה של תנע ושל מרחק תחליף בין תורת מיתרים מסוג IIA ותורת מיתרים מסוג IIB. דואליות נוספת, הקרויה S, מקשרת בין תורת מיתרים שמוגדרת בה עצמת אינטראקציה חזקה ותורת מיתרים שמוגדרת בה עצמת אינטראקציה חלשה.
יחסים אלה בין התורות מרמזים על האפשרות שכל תורת מיתרים יחידה, היא בעצם מבט שונה של תאוריה אחת, כללית יותר. אדוארד ויטן הציע בשנת 1995 מסגרת של איחוד בין חמש תורות המיתרים על בסיס יחסי הדואליות וסיפק את המבנה המתמטי ההתחלתי של התאוריה המאוחדת, אשר נקראה בפיו "תורת M". תורת M חוזה ממד נוסף על 10 הממדים של תורות המיתרים השונות, ובסך הכל יש בה 11 ממדים. ויטן עצמו לא נתן הסבר למשמעות האות M אשר מופיעה בשם התאוריה, ומאז מופיעים ניחושים שונים לפשר האות. יתרה מכך, התאוריה שהוא הציע איננה שלמה. ניסוח מדויק ומלא של תורת M הוא אחד האתגרים הנוכחיים של הפיזיקה התאורטית. כן, קיימים מאמצים לחפש אפשרות לבדוק אותה בניסוי, כלומר להציע ניסוי שיוכל לאשש את התאוריה. נכון לשנת 2018, משימה זו טרם הושגה.
רוחמה

היסטוריה

בשנת 1911, רכשה אגודת "שארית ישראל" ממוסקבה, בראשות יחיאל צ'לנוב 3200 דונם מאדמות הכפר ג'ממה והקימה על אדמות אלו "מושבת אחוזה" בסגנון אחוזת פוריה ואחוזת שרונה. זה היה יישוב יהודי ראשון בנגב בעת החדשה. תחילה נקרא היישוב ג'ממה על שם הכפר הערבי שהיה בקרבתו, יישוב ערבי זה קם על חורבותיו של יישוב יהודי-חקלאי עתיק ששמו לא השתמר אשר התקיים במקום וננטש מספר פעמים בתקופה הרומית בארץ ישראל ובתקופה הביזנטית בארץ ישראל. רק אחר כך הוסב השם ל"רוחמה" על פי דברי הנביא הושע:
"וּזְרַעְתִּיהָ לִּי בָּאָרֶץ, וְרִחַמְתִּי אֶת-לֹא רֻחָמָה וְאָמַרְתִּי לְלֹא-עַמִּי עַמִּי־אַתָּה, וְהוּא יֹאמַר אֱלֹהָי".
במלחמת העולם הראשונה התחוללו קרבות עזים בסביבות רוחמה שגרמו להחרבת המשק. היישוב ננטש ונבזז על ידי בדווים תושבי הסביבה. עם סיום מלחמת העולם הראשונה רבץ על משק רוחמה נטל חובות עצום. בנק אפ"ק תבע את רבע מיליון הפרנק שהשקיע ברוחמה בימי המלחמה, ואילו אדמתה של רוחמה על מטעיה, בניניה ובארה, אינם מוערכים באותם ימים בסכום העולה על מאתיים אלף פרנק. האדמה מופקעת בחלקה מרשות אגודת "שארית ישראל" לרשותו של הבנק ובחלקה היא מחכה לבואם של בעליה הראשונים, חברי "שארית ישראל" לארץ ישראל. לארץ ישראל מגיע מייסד "שארית ישראל", י. וליקובסקי, הוא מפרק את האגודה ומיסד חברה חדשה תחתיה, חלקות רבות עוברות ליחידים, ורוחמה קמה שנית לתחיה. השקדים ועצי האקליפטוסים גדלו יפה, גידול סלק הסוכר והסלק הרגיל עלו במידה היפה ביותר, והמרעה הטבעי בימות הגשמים היה רב ומשובח. ניטעו עצי פרי ונוי חדשים, והכרם חודש. לאחר המלחמה חזרו התושבים לרוחמה ושיקמו אותה אך נאלצו לנטוש שוב במאורעות תרפ"ט (1929). ניסיון נוסף ליישב את רוחמה נעשה בשנת 1932. במקום התיישבה קבוצת פועלים, הקימה משק ונטעה פרדס. באותה שנה בקירוב רכשה חברת גן-שלמה, על שם הרב שלמה אהרנסון, כ-2,000 דונם מאדמות רוחמה, הזמינה פועלים עברים ופתחה בנטיעת פרדסים בחלק משטחיה, אולם במאורעות 1939-1936 נעזבה רוחמה בשלישית, בתיה נהרסו ומטעיה נעקרו.
ב-1 בדצמבר 1943 עלה לקרקע קיבוץ השומר הצעיר, ראשיתו של היישוב הנוכחי. במלחמת העצמאות שימש המקום בסיס מרכזי של חטיבת הנגב. 
בין השנים 1949-1950 הצטרף אל הקיבוץ גרעין של צעירים יוצאי איטליה, שעברו הכשרה בתל ברושים . רוב חברי הגרעין נקלטו בקיבוץ והשתלבו בו בענפיו השונים, בחקלאות, בחינוך, בתרבות ואמנות ובהנהלת הקהילה.
בשנת 1956 חובר היישוב לרשת החשמל הארצית.

מבנים

חדר האוכל בקיבוץ תוכנן מחדש בשנת 1981, על ידי האדריכל שמואל מסטצ'קין. ייחודו של חדר אוכל זה, הוא השימוש בקשתות והקווים המעוגלים המופיעים בתוכנית הבניין.

תעסוקה

פרנסת הקיבוץ מושתתת על מפעל תעשייתי ליצור מברשות ("המברשת-רוחמה") ועל ענפי החקלאות השונים: חקלאות שלחין ופרדסים.
בעבר הייתה לקיבוץ רפת חלב שנסגרה בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20.

אתרים בסביבה

בסביבות הקיבוץ: יד זיכרון, וכן שמורת הטבע בתרונות רוחמה. כמו כן חוות השקמים, ביתו של ראש ממשלת ישראל לשעבר אריאל שרון, ממוקמת סמוך לקיבוץ.
בשנת 2005 צולם בקיבוץ רוחמה הסרט אדמה משוגעת.
ארנו פנזיאס

קורות חיים

נולד ב-1933 בעיר מינכן שבגרמניה הנאצית, ובגיל 6 נמלט משם לבריטניה במסגרת הקינדר-טרנספורטים. שישה חודשים לאחר מכן עזבו גם הוריו את גרמניה והם היגרו יחד לניו יורק ב-1940. קיבל אזרחות אמריקאית ב-1946. קיבל תואר ראשון מהסיטי קולג' של ניו יורק ב-1954, תואר שני מאוניברסיטת קולומביה ב-1958 ודוקטורט ב-1962.
הוא פיתח קולטני גלי רדיו רגישים מאוד שיועדו לתצפיות אסטרונומיות ביחד עם רוברט וילסון במעבדות בל (Bell Labs).
ב-1964, במהלך פיתוח קולט רגיש במיוחד, גילו השניים רעש שלא ידעו מה מקורו. מתחילה הם הניחו שמדובר ברעש שמקורו בגלים שנוצרים על פני כדור הארץ ובדקו את האפשרות שהרעש מגיע מהעיר ניו יורק הקרובה אבל פסלו אפשרות זו. בדיקה של הקולט הראתה שהוא היה מכוסה בלשלשת יונים (שאותה כינה פנזיאס "חומר דיאלקטרי לבן"). לאחר שהסירו את הגורם המפריע הרעש נותר כשהיה.
לאחר שפסלו כל מקור הפרעה שסברו שיכול להוות גורם לרעש, פירסמו מאמר על ממצאיהם. רעש זה נקרא לאחר מכן "קרינת רקע קוסמית" ומקובל לזהות אותו כתוצאה של המפץ הגדול. תגלית זו איששה את התאוריה בנוגע למפץ הגדול ועזרה לבסס אותה ובזכותה זכו הצמד בפרס נובל לפיזיקה.
סקאד

מלחמת איראן עיראק

החל מאוקטובר 1982, העיראקים החלו לשגר טילי סקאד לעבר מטרות באיראן. חוקרים רבים מייחסים לשיגור הטילים את הסבה להפסקת הלחימה שנמשכה כשמונה שנים. גם האיראנים שיגרו טילי סקאד על העיראקים, ככל הנראה טילים שיובאו מלוב. ב-1988, במסגרת מה שכונה לימים "דו-קרב הטילים", העיראקים שיגרו טילי סקאד ששודרגו לדגמים שאפשרו ירי לטווחים רחוקים, לעבר טהראן, קום, אספהאן, שירז וכאראג'. לפי דיווחים שונים, טילים אלו הביאו למותם של כ-2,000 איראנים ולפינוי של מיליוני איראנים מבתיהם.

מלחמת האזרחים באפגניסטן

בין 1989 ל-1992, סביב נסיגת ברית המועצות מאפגניסטן ומלחמת האזרחים נורו בסה"כ 1700–2000 טילי סקאד באחת ממלחמות הטילים הגדולות שהיו בהיסטוריה.

מלחמת המפרץ הראשונה

בהמשך לפלישת ארצות הברית לעיראק שוגרו 39 טילים לעבר ישראל (חלקם חומשו בראש קרב מבטון) ו-46 טילים לעבר סעודיה.

מלחמות האזרחים בתימן

במהלך מלחמת האזרחים בתימן בשנת 1994 נורו טילי סקאד בכמות לא ידועה.
בעקבות המעורבות של ערב הסעודית במלחמת האזרחים בתימן, ב-6 ביוני 2015 שיגרו המורדים החות'ים בתימן סקאד לעבר ערב הסעודית ואלו יורטו על ידי טילי פטריוט.

מלחמת האזרחים בלוב

במהלך המלחמה שהתרחשה בלוב ב-2011 נורו מספר טילי סקאד.

מלחמת האזרחים בסוריה

במהלך מלחמת האזרחים בסוריה, נעשה שימוש תדיר בירי טילי "סקאד" החל משנת 2012 ועד לימים אלה.
ג'ורג' אולה

ביוגרפיה


ג'ורג' אולה נולד ב-1927, בבודפשט בירת הונגריה, למשפחה יהודית. סיים דוקטורט באוניברסיטה הטכנית של בודפשט ועזב את הונגריה ב-1956. 
כיהן כפרופסור לכימיה ולהנדסה באוניברסיטת דרום קליפורניה ועמד בראש "מכון לוקר לחקר ההידרוקרבונים" (Loker Hydrocarbon Research Institute) אותו ייסד. פרסם כ-1,400 מאמרים מדעיים ועל שמו רשומים 120 פטנטים. כתב יותר מ-20 ספרים, כולל ספר על "כלכלת מתנול" והוענקו לו עשרות פרסים יוקרתיים, בנוסף לפרס נובל, לרבות 15 תוארי כבוד מאוניברסיטאות ברחבי העולם.
בשנת 2013 קיבל יחד עם פרופ' סוריה פרקש את פרס ראש הממשלה לחדשנות בתחום תחליפי נפט.

מחקריו


מחקרים בתחום הקרבוקטיונים, חומרי ביניים בתגובות אורגניות שהבנת התנהגותם מאפשרת הבנה ושליטה בסינתזה האורגנית.
פרנק מקלינטוק

קריירה

מקלינטוק גדל בשכונת גורבלס בגלאזגו, וב-1957 החל את הקריירה שלו כקיצוני בלסטר סיטי, וערך את הופעת הבכורה ב-1959. הוא שיחק בלסטר במשך שתי עונות שבהן המועדון העפיל והפסיד פעמיים בגמר גביע ה-FA ‏(1961 ו-1963), ופעם אחת לגמר גביע הליגה (1964) שבו הפסיד. בתקופה זו הוא גם ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת סקוטלנד, במשחק נגד נבחרת נורווגיה ב-4 ביוני 1963, וב-13 ביוני הבקיע שער בניצחון 6 - 2 על נבחרת ספרד.
מקלינטוק הוחתם על ידי ארסנל באוקטובר 1964 וצורף מיד להרכב הראשון. הוא שיחק בארסנל במשך תשע עונות, ועבר מעמדת הקשר הקיצוני לעמדת הקשר המרכזי. ב-1967 הוא קיבל את סרט הקפטן של המועדון, והנהיג את שחקני ארסנל בתקופה המוצלחת שבה מאמן המועדון היה ברטי מי. הוא העפיל עם ארסנל לשני משחקי גמר של גביע הליגה והפסיד בהם (1968 ו-1969), וכתוצאה מחוסר הצלחתו הוא ביקש לעזוב את המועדון ב-1969. מקלינטוק שוכנע על ידי ברטי מי להישאר בארסנל, ובשנתיים הבאות הוא זכה עם המועדון בשלושה תארים.
מקלינטוק הוביל את ארסנל לזכייה בגביע ערי הירידים בעונת 1969/1970, לאחר ניצחון 4 - 3 על אנדרלכט בסיכום שני המשחקים. בעונה שלאחר מכן הוא היה חלק חשוב בזכייה של ארסנל בדאבל אליפות וגביע FA; מקלינטוק זומן לסגל של נבחרת סקוטלנד ב-1970 (לראשונה מאז 1964), והשתתף בארבעה משחקים נוספים ותשעה בסך הכל. ב-1971 הוא זכה בפרס כדורגלן השנה בליגה האנגלית של התאחדות עיתונאי הכדורגל.
מקלינטוק הוביל את שחקני ארסנל במשחק גמר גביע ה-FA של 1972 באצטדיון ומבלי (הפסד ללידס יונייטד) ולמקום השני בליגה בעונה שלאחר מכן, לפני שכרטיס השחקן שלו נמכר לקווינס פארק ריינג'רס ביוני 1973. במדי ארסנל הוא השתתף ב-403 משחקים, והבקיע בהם 32 שערים. הוא שיחק בקווינס פארק ריינג'רס במשך ארבע עונות, והיה חלק מהסגל שהצליח להעפיל לגביע אופ"א לאחר שסיים במקום השני אחרי ליברפול בעונת 1975/1976. הוא פרש ממשחק פעיל בסוף עונת 1976/1977. לאורך שנותיו בליגות האנגליות הוא השתתף ביותר מ-700 משחקים. ב-1972 הוא זכה לקבל תואר חבר במסדר האימפריה הבריטית.
לאחר פרישתו מכדורגל הוא אימן את לסטר סיטי (המועדון הראשון שבו שיחק), אך בעונה היחידה שלו כמאמן לסטר המועדון סיים במקום האחרון בליגה וירד לליגה השנייה. הוא אימן את ברנטפורד בין 1984 ל-1987, ולאחר מכן במילוול עמו העפיל בחזרה לליגה העליונה. לאחר שעזב את מילוול הוא היה נואם מצליח בארוחות ציבוריות, ואחר כך שימש פרשן ברדיו של ה-BBC ובסקיי ספורטס. מקלינטוק הוכנס להיכל התהילה של הכדורגל האנגלי ב-2009.
דון עומר

ביוגרפיה

ויליאם עומר לנדרון ריוורה הוא הבן הבכור של ויליאם לנדרון ולוז אנטוניה ריברה. הוא גדל בסנטורסה, רובע באזור וילה פאלמרס של סן חואן, פוארטו ריקו. מגיל צעיר, גילה התעניינות במוזיקה של Vico C ו-Brewley MC. 
בנעוריו, הפך לחבר פעיל בכנסייה הפרוטסטנטית בבאיאמון בה מדי פעם דרש בפני הקהל. עם זאת, לאחר ארבע שנים, הוא עזב את הכנסייה כדי להקדיש את עצמו לשירה.

קריירה

הביצוע הפומבי הראשון שלו היה במועדון לילה, כשהוא מלווה בתקליטן אליאל לינד אוסוריו. אחר כך הוא הופיע באופן קבוע באלבומי אוסף של התקליטנים הפופולריים והמפיקים: Luny, נורייגה, וDJ אריק. הוא עבד גם כזמר ליווי לצמד הקטור וטיטו. אחד מהצמד, הקטור דלגאדו, עזר לו להפיק את אלבום הסולו הראשון שלו.
הקריירה של דון עומר נסקה עם שחרור אלבום האולפן הראשון שלו, דון האחרון. הן גרסת האולפן והן המהדורה החיה קיבלו מעמד של אלבום פלטינה על ידי איגוד תעשיית ההקלטה של ​​אמריקה. ברחבי העולם, האלבום "דון האחרון: הופעה חיה" (תקליטורים ו-DVD) מכר למעלה ממיליון עותקים, על פי אתר האינטרנט הרשמי שלו. הוא קבל פרסים עבור אלבום הפופ הלטיני של השנה והאמן הראפ הלטיני והיפ הופ החדש של השנה של פרס המוזיקה הלטינית Billboard בשנת 2003. האלבום "דון האחרון: הופעה חיה" (תקליטורים ו-DVD) היה גם מועמד לפרס אלבום המוזיקה העירוני בשנת 2005 לפרס הגראמי הלטיני.
אלבומו של עומר ממאי 2006 "מלך המלכים", הפך להאלבום המדורג הגבוה ביותר בהיסטוריה של הפופ הלטיני בדירוג reggaeton בטבלת 10 האלבומים הנמכרים ביותר בארצות הברית, עם הופעת הבכורה שלו כמקום ראשון במצעד המכירות הלטיני וכמקום ראשון ברשימת ההשמעה של תחנת הרדיו Billboard למוזיקה לטינית קצבית עם הסינגל "Angelito". 
בנוסף שיחק במהיר ועצבני 5 ומהיר ועצבני 7. עומר אף שיתף פעולה כמה פעמים עם הזמרת נאטי נטשה. בין שיתופי הפעולה ניתן למנות את להיטם "Dutty Love" ואת "Perdido en Tus Ojos".

חיים אישיים

ויליאם עומר לנדרון הוא אב לארבעה ילדים. הוא התחתן עם החזאית - עיתונאית ג'קי גורידו ב-18 באפריל 2008. שמועות אודות גירושין הקיפו את הזוג אחרי שנתיים מהנישואים. השמועות החמירו יותר בשל הערות לנדרון שנעשו באמצעות הטוויטר. בחודש מרץ 2011, נחשף שהם התגרשו.

מחלוקות וסוגיות משפטיות

ב-18 בספטמבר 2007, דון עומר נעצר לזמן קצר בסנטה קרוז דה לה סיירה, בוליביה בשל סכסוך משפטי. מקדם קונצרט בוליביאני תבע אותו וחלק מהנהלתו לאחר שבטל הופעה מתוכננת בלה פאס מוקדם יותר בתחילת אותה שנה, כחלק מסיבוב הופעות בינלאומי. הארגון טען כי הוא הזיק לארגון ב-70,000 דולרים עקב הביטול. לנדרון הגיב שהוא בטל את ההופעה בגלל שהחברה לא ספקה כרטיסי טיסה בזמן. לאחר שהמקרה הוצג בפני שופט מקומי, שני הצדדים הגיעו להסכמה. לנדרון הורשה לעזוב את המדינה כדי לקיים הופעה מתוכננת מראש בבואנוס איירס בערוץ טלוויזיה ארגנטינאי וחזר למחרת להופיע באצטדיון הכדורגל של סנטה קרוז.
שמואל אברמוביץ

הרב שמואל נתן אברמוביץ (תרס"ב, 1902 – י"ד באב תשי"ז, אוגוסט 1957) היה רבה הראשון של רמת יצחק.

תולדותיו

נולד בברנוביץ, בנם של הרב אברהם יצחק אברמוביץ, ממקימי ישיבת אוהל תורה בעיר, ואסתר ביילה, בת הרב טבלי רבצקי, הדיין מווילקוביסק.
למד בישיבת קמניץ אצל הרב ברוך בר ליבוביץ ובישיבת סלובודקה. בשנת 1925 עלה לארץ ישראל והיה בין ראשוני התלמידים שנשלחו מישיבת סלובודקה לייסד את ישיבת חברון בחברון. בפרעות תרפ"ט ניצל.  
בשנת 1932 נישא לפסיה, בת הרב אברהם יצחק טיקוצ'ינסקי, רבה של  שכונת מקור חיים בירושלים. לאחר נישואיו התמנה כרבה של רמת יצחק, שנוסדה באותה תקופה והייתה שכונה עצמאית ולימים סופחה לרמת גן. כיהן בתפקידו למעלה מעשרים שנה.  
נפטר בשנת 1957. את מקומו מילא בנו הרב יצחק אברמוביץ (1995-1937). חתניו: הרב נחום קוק, בנו של הרב רפאל קוק ורבה של שכונת תל גנים ברמת גן, והרב שמחה כהן, מראשי ישיבת נתיבות עולם ומחבר הספרים "הבית היהודי" ו"תקשורת עם קהל ויחיד".
גרטרוד קורנפלד

ביוגרפיה

גרטרוד קורנפלד בתה של מרי קורנפלד, אף היא הייתה אלופת ישראל בטניס (1938 ו-1939) זכתה לראשונה באליפות ארץ ישראל בשנת 1940 לאחר שניצחה את אמה וירשה אותה כטניסאית הראשונה של ישראל. בשנת 1944 היא שרתה בחיל התעופה ולכן, לא השתתפה באליפות ארץ ישראל. אך באותה העת, היא השתתפה בתחרויות במצרים וזכתה באליפות באלכסנדריה ובתחרויות של צבא המזרח התיכון שנערכו בקהיר.
בשנת 1947 השתתפה גרטרוד בתחרויות באירופה ובין היתר גם באליפות וימבלדון. בסיבוב הראשון היא ניצחה את דניס פריטצ'הרד מבריטניה בשתי מערכות (4-6, 2-6) ובסיבוב השני היא הפסידה לג'וי גאנון מבריטניה בשתי מערכות (6-3, 6-3). אותה שנה היא זכתה באליפות לוצרן שבשווייץ.
בשנת 1949 היא נסעה שוב לתחרויות באירופה. היא השתתפה באליפות צרפת הפתוחה וזכתה בטורניר בבורדו שבצרפת.
בשנת 1950 השתתפה גרטרוד באליפות וימבלדון. היא העפילה לסיבוב השני ללא משחק והפסידה בו בשלוש מערכות ללוצ'יה מנפרדי מאיטליה (6-2, 4-6, 6-3).
ואליאלה

גאוגרפיה

שטחה של ואליאלה הוא 180 קמ"ר ובשנת 2006 אוכלוסייתה מנתה 1,570. היישוב הגדול ומרכזי בואליאלה ("בירת הנפה") הוא העיירה ואליאלה (1,417 תושבים) על שמה נקראת הנפה. בנוסף, יש בנמצא 32 כפרים נוספים. 
בוואליאלה 2 בתי-ספר, גן ילדים אחד ומספר אחוזות.
כנסיית האבן של ואליאלה נבנתה בשנת 1227 ולכן מהווה אחת מבתי-התפילה העתיקים באסטוניה.
קורט מאזור

חייו

מאזור נולד בבריג שבשלזיה (אז בגרמניה; מאז 1945 נקראת העיר בז'יג, ושייכת לפולין). הוא למד נגינה בפסנתר, קומפוזיציה וניצוח בלייפציג שבגרמניה. כיהן בכמה משרות ניצוח בגרמניה המזרחית. ניצח על התזמורת הפילהרמונית של דרזדן משנת 1955 עד 1958 ושוב משנת 1967 עד 1972. 
בשנת 1970 התמנה למנצח תזמורת הגוונדהאוס בלייפציג. 
ב-1991 החליף את זובין מהטה כמנהל מוזיקלי של הפילהרמונית של ניו יורק, משרה בה החזיק עד 2002. 
בשנת 2000 התמנה למנצח הראשי בתזמורת הפילהרמונית של לונדון, ובאפריל 2002 למנהל מוזיקלי של התזמורת הלאומית של צרפת. הוא ניצח פעמים רבות גם על התזמורת הפילהרמונית הישראלית, מי שהפך לימים להיות מנצח אורח בר-כבוד של התזמורת עד מותו. 
מאזור נודע במיוחד בפרשנותו למוזיקה גרמנית רומנטית. 
התפרסם בגרמניה ב-1989, עת קרא למניעת מלחמת אחים.
דריבין (מחוז משנה)

דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה דריבין 12,253 בני אדם. האוכלוסייה הצטמצמה ובשנת 2016 נמנו במחוז המשנה 10,132 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה ב-2009: 92.83% בלארוסים, 5.68% רוסים, ו-1.49% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (72.77%) ורוסית (26.73%).
תומאס בורגנטל

תומאס בורגנטל (באנגלית: Thomas Buergenthal; נולד ב- 11 במאי 1934 בסלובקיה) הוא שופט יהודי-אמריקאי בבית הדין הבינלאומי לצדק בהאג.