סרגיי סוביאנין

שנות ה-90: תקופת ילצין

עם סיום לימודיו במכון הטכני של קוסטרומה, היה למנהל מפעל בצ'ליאבינסק. בשנים 1982–1984 היה חבר בקומסומול של קוסטרומה. ב-1984 חזר לצפון, אל העיר קוגאלים באזור סורגוט, במחוז האוטונומי חנטי מנסייסק במחוז טיומן. שם עבד כסגן ראש המועצה החקלאית והיה מראשוני מובילי מדיניות המס בסוף שנות ה-80. ב-1991 התמנה לראש עיריית קוגאלים וב-1993 היה לסגן מושל החבל האוטונומי חאנטי-מנסייסק.
ב-1994 נבחר לפרלמנט המחוזי של חאנטי מנסי והיה עם הזמן ליו"ר הפרלמנט המחוזי. בינואר 1996 היה לחבר סנאטור במועצת הפדרציה ומיולי 1998 היה יו"ר הוועדה לענייני זכויות המשפט והחקיקה החוקתית. באוקטובר 1996 נבחר מחדש לחבר הפרלמנט המחוזי של חאנטי מנסי ובאותה עת עבד בצמוד עם איש העסקים הרוסי ולדימיר בוגדאנוב, הבעלים ומנכ"ל חברת "סורגוטנפטגז".

המאה ה-21: תקופת פוטין ומדבדב

ביולי 2000 מונה סוביאנין לסגן הראשון של נציג הנשיא באוראל. בינואר 2001 נבחר למושל מחוז טיומן. מאז 2004 הוא חבר במועצה העליונה של מפלגת רוסיה המאוחדת. ב-2005, בשל שינויים חוקתיים בדבר סמכויות הנשיא למינוי ראשי השלטון המקומי, חש סוביאנין סכנה לתפקידו והוא שלח שאלה לנשיא ולדימיר פוטין, האם הוא בוטח בו. בשל כך החליט פוטין להעמיד את מועמדותו של סוביאנין לתפקיד בפני הפרלמנט של מחוז טיומן. בפברואר 2005 נדחתה מועמדותו על ידי הפרלמנט, והוא מונה לראש הצוות של פוטין. בין ינואר למרץ 2007 היה ראש מטה הבחירות של דמיטרי מדבדב, שהיה מועמד לנשיא רוסיה.
ב-2009 נבחר ליו"ר מועצת המנהלים של הערוץ הראשון ברוסיה. החל מינואר 2010 הוא חבר בוועדה הפרלמנטרית לשילוב ופיתוח כלכלי. באוקטובר 2010 היה אחד מארבעת המועמדים לתפקיד ראש עיריית מוסקבה שהוצעו על ידי רוסיה המאוחדת בפני הנשיא מדבדב. בהמשך אותו החודש קידם הנשיא את מועמדותו לתפקיד ראש עיר הבירה והציגו בפני הפרלמנט העירוני של מוסקבה, שאישר את בחירתו לראש עיריית מוסקבה החדש. ב-21 באוקטובר נכנס לתפקיד ראש העיר. ב-8 בספטמבר 2013 נבחר לתקופת כהונה שנייה.

ראש עיריית מוסקבה

מיד עם כניסתו לתפקיד, החל במכירה המונית של נכסי עירייה בשווי מיליארדי דולרים, זאת כדי לארגן מחדש את הכלכלה המוסקבאית שלאורך שנות ה-90 הסתמכה על מדיניות הפנים של העירייה והעומד בראשה יורי לוז'קוב.
מאז נכנס לתפקיד ראש העיר, מבצע סוביאנין רפורמות במערך העירייה ומוביל מהלך להפחתת עומסי התחבורה בעיר, תוך הגברת הסדר בככרות העיר, הסמוכות לתחנות הרכבת התחתית. בבחירות 2013 נבחר לכהן כראש העיר.
בתקופתו הוחלפו כמעט כל מדרכות האספלט במרכז מוסקבה לאריחים ובין המוסקבאים נפוצה שמועה שטוענת כי בבעלות אשתו של ראש העיר, מפעלים רבים לייצור אריחים, סוביאנין הכחיש טענות אלו בתוקף וציין שאשתו היא בכלל גננת.
עם תחילת כהונתו, מספר רב של פקידי עירייה בכירים מתקופת קודמו בתפקיד פוטרו. נוסף לזה, אחד השינויים הגדולים האחרונים של ראש העיר היה איסור תליית פרסומות מעל הרחובות וכבישי העיר. כל הפרסומות הוסרו ובעירייה החלו בפרויקט של פרסום מוסדר.
בשנת 2017 הצהיר על יישום אחת מתוכניות הגדולות בתולדות העיר של פינוי בינוי. על פי התוכנית מתוכננת הריסת 10% משטח המגורים בעיר, כמעט 8,000 בתי דירות ייהרסו ויותר מ-1.6 מיליון תושבים ישוכנו מחדש. לדברי סוביאנין, הדירות החדשות יהיו גדולות בשטחן מהדירות הקיימות בכ–20% בממוצע. רבים מהבניינים שייהרסו הם בנייני חרושצ'ובקה - שיכונים כעורים באיכות רדודה שנבנו בתקופת חרושצ'וב בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 וכמותם פזורים בכל העיר.
בבחירות 2018 זכה בקדנציה נוספת כראש העיר והושבע מחדש ב-18 בספטמבר 2018.

ביקורת

רבים ביקרו את תוכניתו של סוביאנין להריסת החרושצ'ובקה וטענו שמי שירוויחו ממנה בפועל יהיו בעיקר המפתחים וקבלני הבנייה ולא הדיירים, שערך דירתם עלול לצלול והם עלולים למצוא עצמם משוכנים בשכונות אחרות.

משפחתו

סוביאנין נשוי לאירינה משנת 1986 ויש לו שתי בנות: אנה ואולגה. בפברואר 2014 הודיע על גירושיו מאירינה.