google/wiki40b huggingface dataset:
נכנס יין יצא סוד

נכנס יין יצא סוד - הוא ניב שמקורו בדברי רבי חייא בתלמוד, ופירושו: אדם מבושם נוטה לחשוף סודות, אותם, בוודאי, לא היה חושף בהיותו פיכח.
הביטוי השתרש בשפה העברית, ומרבים להשתמש בו גם בימינו.

המקור

מספרת הגמרא:
יהודה וחזקיה בני רבי חייא הוו [היו]. יתבי בסעודתא קמי רבי ולא הוו קא אמרי ולא מידי. [ישבו בסעודה אצל רבי, ולא אמרו מאום] אמר להו [אמר להם (למשמשים)]: אגברו חמרא אדרדקי כי היכי דלימרו מילתא. [הוסיפו יין לצעירים, כדי שיאמרו משהו] הוסיפו. כיון דאיבסום [כיוון שהתבשמו] פתחו ואמרו: אין בן דוד בא עד שיכלו שני בתי אבות מישראל, ואלו הן ראש גולה שבבבל ונשיא שבארץ ישראל, שנאמר (ישעיהו ח): 'והיה למקדש ולאבן נגף ולצור מכשול לשני בתי ישראל'. אמר להם [רבי יהודה הנשיא]: בניי, קוצים אתם מטילין לי בעיניי. א"ל [אמר לו] רבי חייא: 'רבי, אל ירע בעיניך, יין ניתן בשבעים אותיות וסוד ניתן בשבעים אותיות. נכנס יין יצא סוד'.
— תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ל"ח, עמוד א'
הסיפור כפשוטו: בסעודה שהתקיימה בביתו של רבי יהודה הנשיא, עליו אמרה הגמרא: "מימות משה ועד רבי לא מצינו תורה וגדולה במקום אחד", התארחו גם יהודה וחזקיה, בניו הצעירים של רבי חייא. הבנים שמרו על שתיקה במהלך הסעודה, עד שבהוראתו של הנשיא בישמו אותם משמשיו ביין. כשהיו במצב של שכרות ציטטו את ישעיהו ח', על פיו ניתן להבין שמשיח בן דוד לא יגיע כל עוד ימשיכו לכהן בתפקיד ראש הקהילות הארץ ישראלית והבבלית - הצאצאים לבית דוד, משמע: הנשיא בישראל וראש הגולה בבבל. רבי התמרמר על דבריהם, אך אבי הצעירים, רבי חייא, ניסה לפייסו בגילוי העובדה שיין וסוד שווים בערך הגימטרי שלהם, ועל כן: נכנס יין - יצא סוד.
הביטוי השתרש היטב בשפה העברית ומרבים להשתמש בו. ישראל חיים טביוב מדגיש במבוא לספרו: "אוצר המשלים והפתגמים" את יופיו וייחודו של הביטוי מהגמרא, ומביע את דעתו שהפתגם היה קרוב לוודאי ידוע כבר בקרב הקהל בעת שרבי חייא הוסיף את החידוש הגימטרי שלו, כדי לרכך קצת את תגובתו של רבי יהודה הנשיא לשמע דברי הבנים. הפתגם כבר הופיע בלטינית, ( In vino verittas - ביין יש אמת) ואף קודם לכך, אצל אפלטון, אומר טביוב, אך הניסוח העברי של רבי חייא מהתלמוד עולה על שאר הניסוחים הידועים.
מתיאז' סמודיש

חייו

סמודיש, יליד טרבוולז', סלובניה, יוגוסלביה, שיחק במשך 6 שנים בק.ק קרקא הסלובנית ונבחר פעמיים למשחק האולסטאר של הליגה הסלובנית. בשנת 2000 חתם בוירטוס בולוניה, עימה זכה באליפות היורוליג (2001), באליפות הליגה (2001), ופעמיים בגביע האיטלקי (2001, 2002). לאחר מכן עבר לפורטיטודו בולוניה מאותה הליגה וזכה שוב באליפות איטליה בעונת 2004/2005.
בקיץ 2005 עבר סמודיש לצסק"א מוסקבה, בה הפך עם השנים לשחקן חמישייה מרכזי והיה שותף לזכייה בשני גביעי יורוליג ב-2006 וב-2008.
סמודיש שיחק גם בנבחרת סלובניה, עימה שיחק  ביורובאסקט 1999, ביורובאסקט 2001 וביורובאסקט 2007.
יחסי ברבדוס–צרפת

היסטוריה

היחסים בין ברבדוס לרפובליקה הצרפתית כוננו בשנת 1993 ובשנת 2018 נערכה חגיגה לכבוד 25 שנים לכינון היחסים בין שתי המדינות. הצבא הצרפתי באיים האנטילים לקח חלק בחגיגות העצמאות של ברבדוס ונחתם הסכם הגנה כללי בין שתי המדינות. לשתי המדינות שיתוף פעולה צבאי מתפתח ובברבדוס מצוי מרכז אזורי לאימון כוחות משטרה צרפתיים.
ברבדוס לקחה חלק בוועידת האומות המאוחדות לשינוי האקלים ולמניעת המשך ההתחממות הגלובלית שהתרחשה בלה בורז'ה שבצרפת מ-30 בנובמבר עד 12 בדצמבר 2015. ברבדוס הייתה מבין הראשונות בקריביים ובעולם כולו לחתום על הסכם פריז לשינוי האקלים שנוסח בוועידה.
בין שתי המדינות שיתופי פעולה במגוון תחומים. בברבדוס ישנו מרכז אליאנס פרנסייז ובו כ-60 תלמידים מדי שנה בקירוב. בין שתי המדינות שיתוף פעולה בתחום האקדמיה ובתחום הבריאות.
זוגדידי

היסטוריה

שמה של זוגדידי מורכב מ-2: זורג-דידי (דידי פירושו גדול). לראשונה נזכרת בכתובים בתחילת המאה ה-17, כמרכז הפוליטי, האדמיניסטרטיבי והתרבותי של נסיכות אודישי או נסיכות מגרליה. ושימשה ככזו עד ל-1803. נסיכי דדיאני בנו במחצית השנייה של המאה ה-19 ארמון. בשנים 1855–1857 הייתה תחת שליטת האימפריה העות'מאנית, ולאחר מכן תחת שליטת האימפריה הרוסית. שהיה בבעלותו של צ'ארלס לואיס נפולאון מוראט, נכדה של אחותו של נפולאון, שנשא לאישה, בשנת 1868, את ביתו של אחד משליטי מגרליה האחרונים, סלומה דדיאני. הארמון נשרף בשנת 1894 ושוחזר בשנת 2000. ארמון דדיאני הפך למוזאון היסטורי בשנת 1921. וכולל בין מוצגיו את מסכת המוות של נפולאון, תמונה של הקיסר הצרפתי, על חימושו, סמלי האצולה שלו, רהיטיו וספריו.

יהודי זוגדידי

בהסכמת הנציג הסובייטי לענייני דתות בנו יהודי העיר בית כנסת, שהחל לפעול בשנות ה-40. לנוכח פעולה זו של סולק הנציג הסובייטי לענייני דתות מתפקידו.
אהוד יערי

ביוגרפיה

יערי נולד בארץ ישראל בשנת 1945. לדבריו בקרב משפחתו קיימת מסורת לפיה מוצאם הוא מהכוזרים. הוא בעל תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון מהאוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני בלימודי המזרח התיכון מאוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1968 היה עוזר למתאם פעולות הממשלה בשטחים, האלוף שלמה גזית במשרד הביטחון. בשנים 1969–1975 היה כתב לענייני ערבים בעיתון דבר ובגלי צה"ל. משנת 1975 שימש כפרשן לענייני המזרח התיכון בערוץ הראשון. משנת 1987 שימש כעמית ב"מכון וושינגטון למדיניות המזרח הקרוב". מ-1990 בעל טור בג'רוזלם ריפורט, מבית הג'רוזלם פוסט.
במהלך שנים אלה, שהה תקופות ארוכות במצרים ובלבנון ושנה אחת (1997) היה שליח הערוץ הראשון בוושינגטון. כמו כן, ערך ראיונות בלעדיים עם מנהיגי העולם הערבי, ביניהם אנואר סאדאת, חוסני מובארק, בשיר ג'ומאייל, חסן מלך מרוקו, עבדאללה מלך ירדן ויאסר ערפאת; שרי החוץ: הסורי - פארוק א-שרע, התוניסאי - חביב בן-יחיא, העומאני - יוסוף בן-עלווי ועוד. ערך גם ראיון עם ביל קלינטון.
יערי היה בין הדוברים הבולטים כנגד הסכמי אוסלו, ובעקבות כך אף כמעט הוחרם בידי התקשורת הישראלית. לטענת יערי, העברתו לוושינגטון ב־1997 הייתה למעשה יציאה לגלות, שבאה בעקבות לחצים פוליטיים על הערוץ הראשון, שכללו גם ניסיונות להדיח את יערי מתפקידו.
בשנת 2000 עבר לחברת החדשות ששידרה אז בערוץ 2, שם הפך לפרשן לענייני ערבים, תפקיד בו הוא משמש עד היום. ביולי 2008 הצטרף כעמית בכיר ב"מכון אדלסון למחקרים אסטרטגיים" שבמרכז שלם.

משפחתו

היה נשוי לחוה יערי, ממנה התגרש לאחר שהורשעה יחד עם אביבה גרנות ברצח התיירת מלה מלבסקי ונדונה למאסר עולם.
ליערי בן ובת. בנו, יצחק (צחי) יערי בחר להמיר את דתו ולהתנצר. בשנת 2005 הואשם יצחק בשורה של מעשי הטרדה ופגיעה בפרטיותה של מיקי חיימוביץ', מגישת חדשות ערוץ 10. אולם ההליכים המשפטיים נגדו הופסקו לאחר שבית המשפט קבע כי אינו כשיר לעמוד לדין.
אחיו, יהודה יערי, הוא עיתונאי המרצה באוניברסיטת אריאל ועורך בעיתון "ידיעות אחרונות".
סבתו מצד אמו (שולמית יערי) היא מניה צ'יזיק, אחותם של יצחק חרפי, חנה צ'יזיק, ברוך צ'יזיק, שרה צ'יזיק ואפרים צ'יזיק.
ויקטור ואסקס

ברצלונה

ואסקס נולד וגדל בברצלונה, ובהיותו בן 9 הצטרף למחלקת הנוער של ברצלונה. הוא התקדם בדרגים השונים של מחלקת הנוער ובעונת 2005/2006 שיחק בקבוצת המילואים השנייה של המועדון, ברצלונה ג'. בקיץ 2006 קודם לקבוצת המילואים הראשונה של המועדון, ברצלונה ב', ששיחקה באותו זמן בליגה השלישית תחת קיקה קוסטס. בסוף עונת 2006/2007, בה הבקיע ואסקס שער בודד ב-29 הופעות, ירדה ברצלונה ב' לליגה הרביעית. קוסטס הוחלף בז'וזפ גוארדיולה. ברצלונה ב' הצליחה לחזור לליגה השלישית בסוף עונת 2007/2008, לכך תרם ואסקס 9 שערים ב-27 משחקים בהם שותף. במקביל, ערך ואסקס את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת של המועדון, אותה אימן פרנק רייקארד ההולנדי. הוא נכנס כמחליף במשחק הליגה נגד רקראטיבו ולבה ב-12 באפריל 2008, משחק שהסתיים בתיקו 2-2.
בקיץ 2008 החליף גוארדיולה את רייקארד בקבוצה הבוגרת של המועדון, ובברצלונה ב' תפס את מקומו לואיס אנריקה. ואסקס לקח חלק במשחקי הידידות של המועדון במהלך הקיץ. ב-9 בדצמבר, לאחר שברצלונה הבטיחה את עלייתה לשמינית גמר ליגת האלופות, פתח ואסקס בהרכב במשחק האחרון של שלב הבתים נגד שחטאר דונצק, וברצלונה הפסידה 3-2. ואסקס המשיך לשחק בעקביות בברצלונה ב' עד שנפצע באופן חמור בברכו ב-8 בפברואר 2009, פציעה שגרמה לו להיעדר ממשחק במשך שנה. ברצלונה זכתה בליגת האלופות בסוף העונה והתואר נזקף לזכותו של ואסקס. ואסקס שב לשחק בפברואר 2010 והוא עזר לברצלונה ב' להעפיל לליגה השנייה בתום העונה. ב-7 בדצמבר 2010 נכנס כמחליף במשחק ליגת האלופות בו ניצחה ברצלונה את רובין קאזאן 2-0, והוא כבש את שערו הראשון והיחיד במדי הקבוצה. ברצלונה זכתה בליגת האלופות ובאליפות הליגה הספרדית, בה היה בסגל הקבוצה באחד המשחקים, ולכן גם תארים אלה נזקפים לזכותו. במקביל, הופיע 25 פעמים בליגה השנייה והבקיע פעם אחת, בהפסד 2-1 לאלצ'ה ב-19 בפברואר 2011.

קלאב ברוז'

במאי 2011 החליט ואסקס לעזוב את ברצלונה, בתום 14 שנים במועדון, והוא חתם על חוזה לשלוש שנים בקלאב ברוז' הבלגית. ואסקס השתלב במהרה בקבוצתו החדשה והיה לאחד מעמודי התווך בה. בעונתו הראשונה שם כבש 6 שערים ב-35 משחקים, מסייע לה להגיע למקום השני בליגה הבלגית, ועם שער ב-11 משחקים בליגה האירופית, הגיע עמה לסיבוב השני, שם הודחה על ידי האנובר 96. בעונה הבאה כשל לעזור לקבוצה להעפיל לשלב הבתים של ליגת האלופות, שכן פ.צ. קופנהגן גברה עליה במשחקי הפלייאוף, והיא עברה לליגה האירופית, שם הודחה כבר בשלב הבתים. הוא כבש 3 פעמים ב-28 משחקי ליגה, כשהפעם הידרדרה הקבוצה למקום הרביעי. במרץ 2013 האריך את חוזהו במועדון עד 2016.
בעונת 2013/2014 הודחה ברוז' עוד בשלב המוקדמות של הליגה האירופית ובליגה היא הגיעה למקום השלישי. ואסקס סבל ממספר פציעות שהגבילו את השתתפותו במשחקי הקבוצה ל-20 משחקי ליגה, בהם הבקיע פעמיים. בעונת 2014/2015 עזר לברוז' לסיים את העונה הסדירה במקום הראשון, אך ברוז' ירדה למקום השני בפלייאוף האליפות. ואסקס מילא תפקיד מפתח בעונה זו, עם 4 שערים ב-24 משחקי ליגה. במקביל, עזר לקבוצה לזכות בגביע הבלגי בכך שהבקיע פעמיים ב-4 משחקים בהם שותף, אם כי הוא נעדר ממשחק הגמר, בו ניצחה קבוצתו את אנדרלכט, בשל פציעה. בליגה האירופית הגיע עם ברוז' לרבע הגמר, שם הודחה על ידי דניפרו דניפרופטרובסק, כשבדרכה לשם הבקיע ואסקס 5 שערים ב-12 הופעות. בשל יכולתו הטובה במהלך העונה זכה בתואר כדורגלן השנה בבלגיה, תואר המבוסס על ידי הצבעות של כדורגלני הליגה הבלגית.
ב-30 בדצמבר 2015 חתם ואסקס בקרוס אסול המקסיקנית על חוזה לשלוש שנים.
יונתן בר גיורא

ביוגרפיה

בשנת 1990 העלה בר גיורא ב"תיאטרון פרגוד" הירושלמי מופע יחיד בשם "אשמח להפגש אתך אחרי המגפה", אותו כתב, הלחין וביצע. המופע רץ תקופה ארוכה בפרגוד. עם אחת הדמויות במופע, נגן-המעליות מישל קליידרלאסט, המשיך אחר כך למופע יחיד בפסטיבל ישראל ("מופע המעליות של מישל קליידרלאסט"), במסגרתו עמד קליידרלאסט במעלית עם אורגנית קסיו קטנה וניגן גרסאות של 20 שניות (הזמן הממוצע בו שוהה אדם במעלית) לשירים פופולריים. דמותו של קליידרלאסט המשיכה להתקיים במרחב התקשורתי בטור הסאטירי "אתם שואלים - קליידרלאסט עונה" שהתפרסם בעיתון כל העיר בירושלים. 
בשנת 1991 העלה את מופע הרוק "אירוע מוחי", שבו בוצעו לופים אלקטרוניים בהופעה חיה, כתשובה לחרדת המוזיקאים מפני השתלטות מכונות התופים והסמפלרים על שוק המוזיקה. בשנת 1992 העלה בשיתוף עם הזמר והיוצר האמריקאי ג'ונתן ליכט את המופע הקודר "הקרנבל של ג'סי".
בשנת 1993 כתב (בשיתוף עם אתגר קרת) והלחין את "מבצע אנטבה - המחזמר" שזכה בפרס ההצגה הטובה ביותר בפסטיבל עכו. ב-1995 התנסה לראשונה בכתיבת פסקול, בסרטו של בועז רימר "דבק מטורף". במהלך שנות ה-90 המשיך להופיע כנגן ג'אז וקלידן ושימש כמנהל מוזיקלי בתוכניות טלוויזיה שונות. ("עד עשר"-עם מרב מיכאלי, ועוד). בנוסף עסק בכתיבת תסריטים וסאטירה ובכתיבת מוזיקה להצגות
רבות. בסוף שנות ה-90 החל שיתוף הפעולה הפורה עם הזמר והשחקן יוסי בנאי, בעבודה על אלבומם המשותף הראשון "פגישה לאין קץ". האלבום כולל קטעי קריאה של שירי נתן אלתרמן בליווי מוזיקה מקורית שנכתבה במיוחד לפרויקט על ידי בר גיורא. עוד באותה שנה הגיעה ההצעה להלחין את סרטו של יוסף סידר -"ההסדר", הצעה שהחלה את הפאזה הנוכחית בחייו המקצועיים ואשר הובילה להתמקדות כמעט מוחלטת בכתיבת מוזיקה לתמונה. בספטמבר 2009 יצא הדיסק-ספר אומר שירי אהבה, הכולל 29 שירים של יהונתן גפן המוקראים על ידו, ואשר עטופים במוזיקה שנכתבה ועובדה במיוחד לפרויקט על ידי בר גיורא. בשנת 2016, במלאת 10 לפטירתו של יוסי בנאי, הוציאה הליקון (חברה) את הסינגל "אמרתי לך שיהיה כך - ולא האמנת" (מילים - יהודה עמיחי, לחן ועיבוד - יונתן בר גיורא) שהוקלט על ידי יוסי בנאי בשנת 2002 ומעולם לא יצא לפני כן. השיר צורף למהדורה מחודשת של לאט, אלבום האולפן האחרון של יוסי בנאי. בקיץ 2018 נערכה בארבעה סינמטקים ברחבי הארץ (ירושלים, תל אביב, חולון וחיפה) רטרוספקטיבה מקיפה לסרטים שהלחין בר גיורא. באוגוסט 2018 יצא בהליקון (חברה) מיוזיק האלבום "תֵּמוֹת", אוסף ראשון של מוזיקה שהלחין בר גיורא לסרטים.
פמלה סרג'נט

כתיבה

סרג'נט התחילה לפרסם סיפורים בכתב העת למדע בדיוני, Magazine of Fantasy and Science Fiction החל משנת 1970. בתקופה זו כתבה בעיקר סיפורים קצרים, עבודות שלוקטו לאוספים מאוחר יותר בקריירה שלה. בין הספרים באורך מלא שכתבה אחר כך, המשיכה תמיד לכתוב גם עבודות קצרות, והנובלה הקצרה שלה  משנת 1992 Danny Goes to Mars זכה בפרס נבולה.
היא זכתה לתשומת לב ציבורית רחבה יותר החל מ-1975 כאשר ערכה את סדרת Women of Wonder, כשהספר הראשון בסדרה הייתה האנתולוגיה הראשונה של ספורי מדע בדיוני מאת נשים. הסיפורים לא היו כולם פמיניסטיים, אך תמות פמיניסטיות נשזרות בכל הספרים. האנתולוגיה זכתה בהצלחה והכרה ביקורתית, ועל פי כתב העת Publishers Weekly, ספרים אלה הם "קריאת חובה עבור כל אוהד מדע בדיוני רציני". 
בתקופה זו החלה סרג'נט לפרסם גם רומנים, ובעבודתה בחנה מגוון רעיונות חברתיים, כמו שיבוט (Cloned Lives, 1976), שואה גרעינית ואקולוגיה (The White Death, 1980), ואלמוות (The Golden Space, 1982). הספר שנחשב לפמיניסטי מבין עבודותיה הוא The Shore of Women {{כ}}(1986). בספר הדיסטופי הזה, נשים שולטות במובלעות אורבניות-טכנולוגיות שנותרו לאחר שואה גרעינית, בעוד הגברים חיים בתנאי הישרדות בערבות שמעברן. ההיפוך, הוא בין היתר, בשיוך העתיד הטכנולוגי לנשים, בעוד בספרי מדע בדיוני טכנולוגיים בדרך כלל הקדמה מיוחסת לגברים, ובספרים עתידנים-פמיניסטיים לרוב הנשים חיות בעולם ללא קדמה טכנולוגית מיוחדת.
הרומן לנוער משנת 1983, Earthseed, נבחר כספר הנוער הטוב ביותר מטעם אגודת הספריות האמריקאית. שני ספרי המשך יצאו לספר זה, וחברת פרמאונט הודיעה על תוכנית לעבד את הסדרה לסרט, בשיתוף עם מליסה רוזנברג, התסריטאית של כל סרטי סדרת דמדומים.
סרג'נט ידועה בתור סופרת שבוחנת תוצאות של ניסויים מחשבתיים ושכותבת היסטוריות אלטרנטיביות.

חיים אישיים

פמלה סרג'נט נולדה באיתקה, ניו יורק, וגדלה כאתאיסטית. היא למדה באוניברסיטה של מדינת ניו-יורק בבינגהמטון, וסיימה תואר שני בפילוסופיה. היא גרה באולבני, ניו יורק.

פרסים

ב-1993, זכתה סרג'נט בפרס נבולה עבור הנובלה הקצרה משנת 1992, "Danny Goes to Mars".
ב-2012, סרג'נט זכתה בפרס פילגרים עבור מפעל חיים ותרומויה לחקר מדע בדיוני ופנטזיה.
אוגוסטה ויקטוריה, קיסרית גרמניה ומלכת פרוסיה

ילדותה

אוגוסטה ויקטוריה נולדה ב-22 באוקטובר 1858 בזומרפלד, והייתה בתם הבכורה וילדתם השנייה של פרידריך השמיני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג ורעייתו אדלהייד, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג. סבתה מצד אמה הייתה אחותה למחצה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת, שהייתה סבתו של הקיסר וילהלם השני.
יחד עם אחיה ואחיותיה בילתה אוגוסטה ויקטוריה ילדות שקטה באחוזה המשפחתית שבפרוסיה (כיום חלק מהעיר לובסקו שבפולין), לשם הוגלתה המשפחה משלזוויג על ידי הדנים לאחר מלחמת שלזוויג הראשונה. בשנת 1864, לאחר מותו של פרדריק השביעי, מלך דנמרק ללא יורש, ניצל קאנצלר גרמניה אוטו פון ביסמרק את המצב הפוליטי הסוער שנוצר בדנמרק כדי להכניס כוחות גרמניים לדוכסות שלזוויג ולהכריז על אביה של אוגוסטה ויקטוריה כדוכס. פרידריך השמיני חזר עם משפחתו לקיל שם הם התקבלו על ידי האוכלוסייה הגרמנית ברובה כמושיעים לאחר שנים ארוכות של שלטון דני. אולם שלטונו של פרידריך נמשך פחות משנתיים שכן במהרה סופחה הדוכסות לתוך מלכות פרוסיה ואיבדה את עצמאותה. המשפחה הוגלתה שנית מביתה ההיסטורי ועברה להתגורר בגותה.

קיסרית גרמניה

בשנת 1888, לאחר מותם תוך פחות משנה של וילהלם הראשון ופרידריך השלישי, עלה וילהלם השני לכס המלוכה ואוגוסטה ויקטוריה הוכתרה כקיסרית גרמניה ומלכת פרוסיה. הקיסרית החדשה אימצה מטרות צדקה רבות והייתה לפטרונית של הצלב האדום הגרמני. היא תמכה במסירות בבניית כנסיות חדשות בברלין, בעיקר ברבעים החדשים של העיר שהוועדו למגורי פועלים. בשנת 1898 ביקרו הזוג הקיסרי בארץ ישראל ועם שובה של הקיסרית לגרמניה הקימה בברלין את "האגודה למען הר הזיתים" (Ölberg Verein) שמטרתה הייתה לאסוף כסף לבניית מתחם בירושלים עבור גרמנים פרוטסטנטים. המתחם והכנסייה המרהיבה שבפסגת הר הזיתים נחנכו בשנת 1910 ונקראו על שמה של אוגוסטה ויקטוריה. בחצר המבנה המשמש כיום בחלקו כבית חולים ערבי, מוצבים שני פסלים, של אוגוסטה ויקטוריה ושל הקיסר וילהלם כמלכה ומלך צלבניים. אף בכנסייה הצמודה לבית-החולים, המשמשת גם כאולם קונצרטים לקהל הרחב, ישנו פסיפס המציג את אוגוסטה והקיסר וילהלם כמלך ומלכה צלבניים.

גלות ומוות

בשנת 1918, בתום מלחמת העולם הראשונה ועם נפילת הקיסרות הגרמנית, יצאה יחד עם בעלה לגלות בהולנד, וכעבור שלוש שנים נפטרה ב-11 באפריל 1921. קרוביה טענו כי הגלות ממולדתה, יחד עם התאבדותו של בנה יואכים בשנת 1920, רופפו את בריאותה. ממשלת רפובליקת ויימאר הסכימה להשבת גופתה לגרמניה אולם וילהלם ונסיך הכתר לשעבר, בנה הבכור של אוגוסטה ויקטוריה, לא הורשו להיכנס למדינה מחשש שינצלו זאת למטרות פוליטיות. הקיסרית האחרונה של גרמניה נקברה במאוזוליאום של משפחת המלוכה במקדש העתיקות בסנסוסי שבפוטסדם, לצד בנה. לאחר מכן נקברו לצדהּ נכדה הבכור שנפל בראשית מלחמת העולם השנייה ואשתו השנייה של הקיסר וילהלם השני, שאותה נשא שנה וחצי לאחר מותה של אוגוסטה ויקטוריה. וילהלם השני עצמו האריך ימים ונפטר כ-21 שנים לאחר מותה.
פלינטשייר

גאוגרפיה

מחוז פלינטשייר גובל בצידו המזרחי עם אנגליה (מחוז צ'שייר). מכיוון מערב המחוז גובל עם מחוז דנבישייר ומדרום הוא גובל עם מחוז מחוז רקסהאם.
מלבד עיר הבירה מולד שמנתה ב-2001 9,568 תושבים, הערים והעיירות העיקריות הן קונאס קווי (Connah's Quay) עם 17,500 תושבים, באקלי (Buckley) עם 14,568 תושבים, פלינט (Flint) עם 12,804 תושבים, קרוויס (Caerwys) עם 10,315 תושבים והוליוול (Holywell) עם 5,794 תושבים. בנוסף לאלו, באזור שפך נהר הדי במזרח המחוז, ישנו אזור המאחד מספר עיירות יחד ונקרא "הדי סייד" (Dee Side; לצד נהר הדי) באזור זה ישנם כ-50,000 תושבים בעיירות השונות (באזור זה נכללת גם קונאס קווי).
נורברט נחום קריסטיאנפולר

ביוגרפיה

נחום נולד בבאדן שבאוסטריה ב-21 בספטמבר 1920 לאידה לבית ביגלאיזן ולרב ד"ר אלכסנדר קריסטיאנפולר, חוקר תלמוד. בשנת 1938 סיים את לימודיו התיכוניים בגימנסיה הממשלתית בווינה ובאותה שנה עלה לארץ ישראל. בין השנים 1942 ל-1944 השתתף במחקר שנערך על ידי הצבא הבריטי במחלקה לפיזיקה באוניברסיטה העברית. בין השנים 1944 ל-1957 לימד פיזיקה, כימיה ומתמטיקה בתיכון בתל אביב. בשנת 1946 הוענק לו תואר שני מהאוניברסיטה העברית בפיזיקה, כימיה ומתמטיקה ובשנת 1960 סיים דוקטורט. בשנת 1957 החל ללמד באוניברסיטה העברית. ובשנת 1960 הצטרף לסגל אוניברסיטת תל אביב ובשנת 1972 הועלה לדרגת פרופסור חבר ובשנת 1981 לפרופסור מן המניין. בשנת 1988 יצא לגמלאות. חוקר ופרופסור אורח במספר מוסדות אקדמיים בחו"ל, בהם באוניברסיטת פרינסטון (1969),  אוניברסיטת קרוליינה הצפונית (1973-1974) ואוניברסיטת אוקספורד (1979-1980). 
היה נשוי לברכה לבית פריד ואב לשלושה בנים.
נפטר בגיל 96 ב-8 במאי 2017 בירושלים.
אסקארי A10

האסקארי A10 (באנגלית: Ascari A10) היא מכונית על המיוצרת על ידי חברת אסקארי הבריטית על פי רעיונו של מיליונר הולנדי. מכונית זו, הכשירה גם לכבישים רגילים, היא פיתוח של מכונית המירוצים KZ1-R GT שמתחרה כעת באליפות ה-GT הספרדית - את שתיהן תכנן נהג פורמולה 1 לשעבר פול בראון (Paul Brown). זו מכונית הדרך השלישית שמיוצרת על ידי החברה, אחרי ה-Ecosse וה-KZ1, כאשר השם A10 בא לציין עשור לייסוד החברה.
ה-A10 היא בעלת מנוע 5.0 ליטר של BMW בתצורת V8 המפיק 600 כוחות סוס (447 קילוואט), ומעביר אותם דרך תיבת הילוכים ידנית סדרתית בת 6 הילוכים, עם אפשרות לבסיס ידית הילוכים בתצורת H. שלדת ה-A10 עשויה מסיבי פחמן כמו ה-KZ1, אך עם עבודת גוף חדשה ומתלים שנגזרו ממירוצים. למרות הוספת כלוב התהפכות ומערכות כיבוי אש, החוסר במבודד קול ובמותרות כגון מיזוג אוויר ומערכת סטריאו, תורמים למשקלה הקל של ה-A10 השוקלת רק 1280 ק"ג. אסקארי טוענת שה-A10 מסוגלת להגיע למהירות של 354 קמ"ש ולהאיץ מ-0 ל-97 קמ"ש ב-2.8 שניות.
חברת אסקארי מתכננת להרכיב ידנית 50 מכוניות A10 במפעלה בבאנברי, במחיר של 350,000 ליש"ט (שקול ל-695,000 דולר אמריקני).
ב-9 בדצמבר 2007 בפרק של תוכנית הרכב הבריטית טופ גיר, שברה האסקארי A10 את שיא הזמן המהיר בהקפת המסלול (מה שידוע כתחרות 'Power Lap'), עם זמן של 1:17.3, כ-0.3 שניות מהיר יותר מהמכונית הקודמת שהחזיקה בשיא, הקוניגזאג CCX עם ספוילר מיוחד שהותקן לבקשת הסטיג. באוגוסט 2008 מכונית ה-Gumpert Apollo שברה את שיאה של ה-A10 ב-0.2 שניות. ג'רמי קלארקסון ביקר את המכונית לפני ההקפה ותיאר אותה כ"מכונית מדהימה... כמו קוניגזאג אבל פי מיליון יותר ניתנת לשליטה." כאשר הילל את התנהגות הכביש של המכונית בטור של הסאנדיי טיימס, קלארקסון כתב ש"צריך להכריח את כל יצרני המכוניות באמצעות חוק לנהוג ב-A10 כדי שהם יראו למה הם צריכים לשאוף".
ישראל משה זיו

שנים ראשונות

זיו נולד, גדל והתחנך בעיר מנצ'סטר שבצפון-מערב אנגליה. הוא נשא לאשה את רבקה, בתו של מיכאל מרקס, ממייסדי בית המסחר מרקס אנד ספנסר וכך הפך לגיסם של הארי סאקר (שנשא לאשה את מרים, אחות-אשתו) ושל הלורד סיימון מרקס, כולם תומכים נלהבים ברעיון הציוני. החל מפברואר 1917 היה חבר בוועדה המדינית הציונית בלונדון יחד עם האישים וולטר רוטשילד, ג'יימס דה רוטשילד, הרברט סמואל, הרי סאקר, הרברט בנטוויץ', חיים ויצמן ונחום סוקולוב. נציגי הוועדה, נשאו ונתנו עם נציגי הממשלה הבריטית לקראת כיבוש המזרח התיכון במלחמת העולם הראשונה על ידי בריטניה על מנת להגדיר מקום לבית לאומי לעם היהודי, תוצאת המגעים הייתה הצהרת בלפור. במיוחד התחבר באותה תקופה הלורד זיו עם חיים ויצמן, רבקה התחברה עם אשתו של ויצמן, ורה.

בארץ ישראל

בסוף שנות העשרים קנתה משפחת הלורד זיו 800 דונם בתל מונד מ"חברת מטעי ארץ ישראל". ב-1935 עברו ישראל ורבקה זיו לוילה רחבת ידיים שהקימו בלב פרדסי תל מונד, סמוך לווילה של אלפרד מונד, הלורד מלצ'ט. וילה זיו נבנתה בסגנון הבינלאומי בתכנונו של האדריכל ריכרד קאופמן. הבית היה מוקף גן ובו בריכת שחיה ומגרש טניס.
רבקה זיו הייתה אשת חברה, והיו"ר הראשונה של ויצו, עבור הארגון היא קיימה בבית מסיבות ואירועי צדקה בהם נכחו כל סלתה ושמנה של החברה הארצישראלית. הבית הפך למעון האירוח הרשמי ביישוב והתקיימו בו אירועים רשמיים בהשתתפות הפקידות הבריטית הגבוהה.
במרתף הבית היה "סליק" של ההגנה ובו מפעל לייצור נשק שכונה "סלע". אירועי החברה הנוצצים של בני הזוג משכו קצינים ובכירי ממשל במנדט הבריטי שלא ניחשו מה מתרחש תחת רגליהם.
זיו נע בין ארץ ישראל ואנגליה, הוא נשא בתפקיד נשיא צוות החשיבה לתכנון פוליטי-כלכלי  מ-1931 עד 1939 ובין 1964 ל-1967 היה יו"ר מרקס אנד ספנסר. ב-1966 התמנה ללורד לכל ימי חייו.
בניגוד לבעלה שבילה זמן רב באנגליה שהתה רבקה בבית באופן קבוע עד מותה ב-1966. בשנת 1972, לאחר מותו של הלורד, נמכר הבית למשפחה ישראלית.
על שמו נקרא היישוב נווה זיו.

מכון זיו

בנם הראשון של ישראל ורבקה זיו, דניאל, נפטר באורח טרגי ב-1933. להנצחת זכרו הקימה המשפחה את "מכון דניאל זיו למחקר מדעי" ברחובות, לראש המכון התמנה חיים ויצמן (לימים היה "מכון זיו" למכון ויצמן למדע). בנם השני הוא הלורד מרקוס זיו.
אחר צהריים אחד, בקיץ, יצאתי לטיול בהייד פארק עם ד"ר ויצמן. ויצמן עזר לנו מאוד בעת מותו של בננו דניאל. הוא הכיר את הנער היטב... משיחה על נושא זה [חלופות לאנרגיית נפט], שהיה חביב עליו כל כך, עברנו לדון בענייני מדע בכלל... וכך שוב אל דניאל האהוב שלנו, שאמרו לו פעם כי אם ילך בדרך המדע ישיג לעצמו מעבדה משלו. לפתע אמר ויצמן: "אם ברצונך להנציח את דניאל, מדוע לא תקים מוסד מדעי על שמו? זה הדבר היחיד שהיה רוצה. אני אהיה המנהל הראשון."
— I. Sieff, Memoirs, p. 132
נקודת ציון

נקודת ציון (נ.צ.) היא נקודה על גבי מפה שמציינת מיקום בשטח בעזרת קואורדינטות.
שמה של נקודת הציון מורכב משני מספרים בתוך סוגריים, לדוגמה: (276909,655437). המספר השמאלי מייצג את קו האורך במפה עליו נמצאת הנקודה, והמספר הימני מייצג את קו הרוחב במפה עליו נמצאת הנקודה.
כאשר נתונות שתי נקודות ציון אפשר למצוא באמצעותן כל נקודה אחרת במפה. בעזרת חישובים ניתן לדעת על פי נקודות הציון מרחקים מדויקים, לחשב שטחים ולחשב אזימוטים וזוויות בין נקודה לנקודה במפה. רמת הדיוק של נקודות הציון אינה מוגבלת.
כיום מקובל לקבל נ.צ. בשטח באמצעות מכשיר GPS, היודע לתת מיקום די מדויק באמצעות ביצוע חיתוך במדידת מרחק מארבעה לוויינים. בשיטות הישנות היה מקובל לבצע חיתוך בין שתי נקודות זיהוי בולטות בשטח כאשר מחשבים את האזימוטים אליהם באמצעות מצפן, בדיוק כמו חישוב של מיקומו של קודקוד משולש שאורך הבסיס וזוויות צלעותיו נתונות ולאחר מכן מציאת הנ.צ. במפה באמצעות ביצוע חיתוך במד קואורדינטות. מד קואורדינטות משמש גם למדידת מרחקים במפה. אפשרות נוספת לחשב נ.צ. כאשר אין אזימוטים, היא באמצעות מדידת מרחק משלוש נקודות זיהוי בולטות, וביצוע חיתוך במחוגה בין שלושת המעגלים.
איסר בן צבי

איסר בן צבי (7 ביוני 1913 וילנה, פולין (כיום ליטא) - 1 במרץ 1971 ישראל) - יליד וילנה. מראשי תנועת גורדוניה בפולין. ממנהיגי תנועת הבריחה בפולין. חבר ההנהגה הארצית של ההגנה. פעיל בארגונים מסחריים וציבוריים.

השנים הראשונות

איסר בן צבי נולד כאיסר גוז'נובסקי ב-1913 בווילנה לאברהם גוז'נובסקי ולמינה (ממשפחת מנזט). איסר התחנך בווילנה בבית ספר עברי עממי ובהמשך סיים בית ספר תיכון יהודי. היה מראשי תנועת גורדוניה בפולין וחבר ועד החלוץ בווילנה. ב-1934 עלה ארצה והצטרף לקבוצת דגניה ב' שם נישא לאשתו וב-1944 עבר עם משפחתו לקיבוץ מעלה החמישה שם היו עד 1949. 
עם סיום מלחמת העולם השנייה גילה כי הוריו ושניים מאחיו אבדו בשואה. אחות ואח ששרדו את המלחמה עברו לרוסיה.

ארגון "הבריחה"

באוגוסט 1945 נשלח בן צבי לפולין מטעם המוסד לעלייה ב' של ארגון ההגנה על מנת למסד את ארגון הבריחה. יחד איתו הגיעו צבי נצר ויוחנן כהן. בן צבי שהה בפולין עד 1947 כשבתקופה זו הציג את עצמו כניצול מחנה בשם שמעון שחזר למולדתו פולין.

ארגון "ההגנה"

מ-1947 עד מאי 1948 היה חבר המפקדה ארצית של ארגון ההגנה תחת פיקודו של ישראל גלילי.

חייו הפרטיים

ב-1936 נשא בן צבי לאשה את עדה אופנהיים (ילידת 1912). בתקופה שחיו בדגניה נולדו לזוג שלושה ילדים (אברהם, עזריה ושולמית). נפטר ב-1971 ונקבר בבית הקברות בחולון. אשתו עדה נפטרה ב-2000.
קריאמה אדומת-רגל

מאפיינים

בית הגידול המועדף עליה הוא ערבות עשב. אורכה נע בין 75 ל-90 ס"מ, ומשקלה כ-1.5 ק"ג. הרגליים, הצוואר והזנב ארוכים יחסית. הניצוי חום בהיר בצוואר, בבטן ובראש, וחום נייטרלי בשאר הגוף. קצה הזנב לבן הרגליים והמקור אדומים; העיניים צהובות. הנוצות בבסיס המקור מזדקרות למעין ציצה. הזכר והנקבה זהים.
קריאתה דמוית-היללה של הקריאמה נשמעת למרחוק. במהלך הקריאה, הזכר מטה את ראשו לאחור. בדרך כלל הקריאמות משמיעות את קריאתן מוקדם בבוקר.
בתי הגידול המועדפים על הקריאמות הם ערבות עשב; למרות שהן עשויות לעיתים לחיות במישורי עשב לחים בסמוך לנהר, כמעט לעולם לא יימצאו בשדות או בביצות. בדרך כלל נצפים פרט יחיד או זוג, אם כי משפחת קריאמות עשויה ליצור קבוצה של כ-4 פרטים. הקריאמה הולכת בדרך כלל וכמעט לא עפה; היא יכולה לרוץ מהר יותר מבני אדם, במהירות של עד 25 קמ"ש, לפני שתעוף.
הקן מוקם על הקרקע, בשיחים או על עץ בגובה של עד 3 מ' מעל הקרקע. במקרה שהקן מוקם מעל הקרקע, ההורים קופצים לתוכו בדרך כלל, וכמעט לא עפים אליו.