google/wiki40b huggingface dataset:
פנציר-S1

היסטוריית פיתוח

מערכת הפנציר-S פותחה החל משנת 1990 כמחליפה ל9K22 טונגוסקה. אב הטיפוס הושלם ב-1994 והוצג שנה לאחר מכן בתערוכת הסלון האווירי במוסקבה. הפיתוח הואט באותה תקופה בשל המצב הכלכלי הגרוע ברוסיה, אך חודש בתמיכת הלקוח הראשון, איחוד האמירויות, בשנת 2000.
דרישת איחוד האמירויות הייתה למכ"ם המסוגל לעקוב גם אחר מטרות קרקע, בתוספת תותחים וטילים משופרים, מה שהאט מעט את סיום הפיתוח. ניסויים חיים נערכו ביוני 2006 במטווח קפוסטין יאר באסטרחן. בדיקות סופיות במאי 2007 כללו מסע מזורז של הכלים לאורך 250 ק"מ לעמדת ירי בלתי מוכנה, כדי לדמות משימת הגנה אוויריות אופיינית.

תיאור כללי של המערכת

כל מרכיבי המערכת מותקנים על כלי רכב אחד הנושא הן את מכ"מי החיפוש והעקיבה והן את משגרי הטילים והתותחים על מערכותיהם. כלי הרכב המוביל את המערכת השתנה בין הגרסאות השונות והיה לרוב משאית כבדה בעלת הנעה 8x8 מסוג URAL-5323, KAMAZ-6560, MZKT-7930 או שלדה זחלית בלארוסית מסוג GM-352M1E, שהיא כפי הנראה היחידה המאפשרת ירי בתנועה. כמו כן קיימת גרסה נייחת להתקנה על כלי שיט.
הצריח נושא 12 טילי 57E6 או 57E6-E בשתי קבוצות בנות 6 צינורות שיגור, אחת בכל צד של הצריח. הטיל הוא דו שלבי מונע בדלק מוצק, כשהשלב העליון צר מהתחתון. ראש הקרב מכיל מרעומי קרבה ומגע וחומר נפץ מרסק במשקל 16 ק"ג. הטיל כולו שוקל 65 ק"ג, מגיע למהירות מרבית של 1,100 מטר לשנייה וטווחו היעיל 1–12 ק"מ.
צמד תותחי 2A38M בקוטר 30 מ"מ מצוידים ב 700 פגזים מסוגים שונים. התותחים מגיעים לקצב אש של 2,500 פגזים לדקה וטווחם מגיע עד 4 ק"מ. התותחים בשילוב הטילים יכולים ליירט מטרות מנמיכות טוס ביותר, כטב"מים ואף טילי שיוט בגובה שאינו נמוך מ-15 רגל (כחמישה מטרים מעל פני הקרקע).
המכ"מים פועלים בתדרים המילימטריים והסנטימטריים. טווח הגילוי הוא 30 ק"מ וטווח העקיבה הוא 24–28 ק"מ למטרה בעלת שטח חתך מכ"ם של 2 מטר מרובע. בנוסף למכ"ם קיימת במערכת בקרת האש גם מערכת הדמיה תרמית באינפרה אדום עם עיבוד אות ספרתי ועקיבה אוטומטית. מערכות זולות המיועדות לייצוא מכילות בקרת אש אלקטרו-אופטית פשוטה יותר.

פעילות מבצעית

ב-22 ביוני 2012, הפילה יחידת פנציר-S1 סורית מטוס F-4 פנטום טורקי מול חופי העיר לטקיה. לפי מקורות ישראלים הרוסים כנראה מעורבים בהפלת המטוס כאזהרה לכוחות נאט"ו שלא להתערב צבאית במלחמת האזרחים בסוריה.
במהלך התקיפות האוויריות של ישראל על מטרות איראניות בסוריה ב-10 במאי 2018 סוללת פנציר-S1 (קוד נאט"ו SA-22) שתקפה את מטוסי חיל האוויר הישראלי הושמדה.
ב-21 בינואר 2019, במסגרת תקיפות תגובה נגד תשתיות איראניות בסוריה, השמיד חיל האוויר הישראלי לפחות שתי סוללות פנציר-S1 סוריות אחרי שאלה פתחו באש חרף האזהרה שהעבירה ישראל לסורים.
אלכסנדר מקלין (זמר)

ביוגרפיה

מקלין נולד בווסט פאלם ביץ' בפלורידה שבארצות הברית. הוריו התגרשו כשהיה בן שנתיים. הקשר עם אביו נותק, ואמו וסביו גידלו אותו. בגיל שמונה הופיע לראשונה בתפקיד קטן בסרט האימה "Truth or Dare". ב-1990 עבר מקלין לאורלנדו עם משפחתו, וקיבל תפקיד בסדרת הטלוויזיה לילדים "Welcome Freshmen" בערוץ ניקלודאון, וכן בסיטקום "Hi Honey, I'm Home" ‏(1992). הוא נשר מבית הספר התיכון כדי לקדם את קריירת המשחק והשירה שלו.
מקלין הצטרף ללהקת הבנים "בקסטריט בויז" ב-1993. אלבומה הראשון של הלהקה יצא ב-1995, והלהקה המשיכה להוציא אלבומים מצליחים ולהופיע ברצף עד שנת 2001. מ-2003 חזרו חברי הלהקה להופיע יחד והוציאו מספר אלבומים, גם לאחר פרישתו של חבר החמישייה, קווין ריצ'רדסון, ב-2006.וגם לאחר שחזר חבר הלהקה ב 2012 הלהקה נחשבת לאחת מלהקות הבנים המצליחות ביותר בהיסטוריה, עם מכירות של מעל 130 מיליון אלבומים ברחבי העולם.
באפריל 2002, בעונה 2 של "הלם סטטי" (קריקטורת 2000–2004), הופיע בתפקיד אורח בתוכנית. שם הפרק שבו השתתף הוא "מרומית". הוא גם הופיע כמועמד לתואר בעונה הראשונה של GUTS בניקלודיאון. הופיע עם ה"בקסטריט בויז" ב"ארתור", ב"רחוב סומסום", ב"סברינה המכשפה הצעירה" וב"סאטרדיי נייט לייב".
בנוסף בשנת 2003 הופיע אי ג'יי בתוכנית של אופרה וינפרי ודיבר על ההתמכרות שלו לסמים ואלכוהול ועל הדיכאון שתקף אותו בזמן הזה, ואיך שהלהקה והחברים עזרו לו לצאת מזה ולחזור לעצמו.
במקביל לפעילותו בלהקה, מקלין יצר לעצמו אלטר אגו, דמות בשם "ג'וני נו ניים", והופיע לעיתים תחת שם זה עם שירי סולו.
בשנת 2011 הוציא אלבום סולו ראשון בשם "Have It All".
לאורך השנים סבל מקלין מהתמכרויות לאלכוהול ולסמים, ואושפז מספר פעמים.
מקלין נישא לרושל דיאנה קרידיס ב-17 בדצמבר 2011. ב-2012 נולדה למקלין ילדה ראשונה בשם האווה ג'יימס מקלין.
ריוסוקה אירייה

ביוגרפיה

אירייה נולד באוסקה שביפן והחל את קריירת השחייה שלו כאשר היה תלמיד בחטיבת הביניים. בהמשך זכה מספר פעמים באליפות הלאומית לתיכונים תוך שהוא שבר את השיא הלאומי לתיכונים במשחים ל-100 ול-200 מטר גב.  
בשנת 2009 שבר אירייה את שיא העולם במשחה ל-200 מטר גב לאחר שקבע תוצאה של 1:52.86 דקות, ושיפר את השיא הקודם של ריאן לוכטה שעמד על 1:53.94 דקות. אך השיא לא אושר על ידי FINA, משום שהחליפה בה השתמש לא הייתה תקנית. 
באליפות העולם באותה שנה ברומא זכה אירייה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב. ב-2011 זכה באליפות העולם בשנגחאי במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב, ובמדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב. 
באולימפיאדת לונדון ב-2012 זכה בשלוש מדליות: במשחה ל-200 מטר גב זכה במדליית כסף, במשחה 4X100 מטר מעורב שליחים זכה יחד עם נבחרתו במדליית הכסף גם כן, ובמשחה ל-100 מטר גב זכה במדליית הארד.  
באליפות העולם בשחייה שנערכה בברצלונה שבספרד בשנת 2013 זכה אירייה במדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם קוסוקה קיטאג'ימה, טקורו פוג'י שינרי שיורה בתוצאה של 3:32.26 דקות, אחרי צרפת (3:31.51 דקות) ואוסטרליה (3:31.64 דקות). במשחה זה הרביעייה האמריקאית שסיימה ראשונה בפער גדול, נפסלה בשל זינוק מוקדם של שחיין החזה. נוסף לכך, הוא סיים פעמיים במקום רביעי, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 53.29 שניות ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:55.07 דקות.
מרדכי ברנשטיין (מו"ל)

ביוגרפיה

ברנשטיין נולד ברוסיה (באזור אוקראינה של ימינו) בשנת 1893. ב-1911 עלה לארץ ישראל ולמד בגימנסיה "הרצליה" בתל אביב. עם תום לימודיו עבד שנה בחקלאות, ואז גורש על ידי העות'מאנים והגיע לארצות הברית. שם למד באוניברסיטת קולומביה, ניהל בית ספר עברי, ובהמשך היה למנהל הוצאת הספרים "קדימה". כעבור שנתיים וחצי התנדב לגדוד העברי, ובשנת 1918 שב איתו לארץ.
בארץ שימש ברנשטיין כמזכיר גימנסיה הרצליה. עם העברתה של הוצאת דביר לארץ ישראל, מינה אותו ביאליק לנהל אותה, וברנשטיין היה מנהלה במשך שנים רבות, עד פרישתו לגמלאות. 
הוא כתב טרילוגיה על החיים בארץ, וחיבר כשלושה-עשר מחזות, שאף תורגמו לשפות אחרות.
היה איש ציבור רב פעלים: שימש בהתנדבות כנשיא "התאחדות הוצאות הספרים בישראל", יו"ר הוצאת "יחדיו", חבר דירקטוריון נייר חדרה ועוד.
ברנשטיין היה ממייסדי רמת גן (אז עיר-גנים) כחלק מקבוצת ה'קנדים'.
בצוואתו הקדיש את כספו לקרן לעידוד יוצרים צעירים בתחומי הספרות השירה והמחזאות. האגודה להענקת פרסים על שמו היא שאחראית על הענקת פרס ברנשטיין.
נפטר ב-28 במרץ 1983, בן 90 במותו. נקבר בבית העלמין טרומפלדור.
אלמה מאטר

אלמה מאטר (בלטינית: Alma mater) הוא מושג לטיני, שמשמעו "אם מזינה". הביטוי שימש ברומי העתיקה כתואר לאלה האם, ובנצרות של ימי הביניים היה כינויה של  מרים, אם ישו. 
בשפה האנגלית העכשווית הביטוי משמש לרוב כדי להתייחס למכללה או לאוניברסיטה כלשהי בה התחנך אותו אדם. 
המונח לקוח מן המוטו Alma Mater Studiorum של האוניברסיטה הוותיקה ביותר באירופה כמוסד פעיל ומעניק תארים ברציפות, אוניברסיטת בולוניה באיטליה, שנוסדה בשנת 1088 לספירה בבולוניה ופועלת שם עד היום.
בשפות מודרניות רבות משמש המונח בדרך כלל ובעיקר באקדמיה; באנגלית בריטית נהוג להשתמש בו על פי רוב במקום שם האוניברסיטה או המכללה שבה למד האדם שמדובר בו. בארצות הברית מקובל המונח בשימוש גם ביחס לבית ספר תיכון או יסודי.
"אלמה מאטר" היא לפעמים גם תחילתו של המנון או שיר של מוסד לימודי, ויכולה להתקבל ככותרת לסוגה. במובנו זה, המונח מוכר יותר בארצות הברית מאשר בממלכה המאוחדת. בארצות הברית המונח מתייחס במקרים רבים לכל השיר, בניגוד לפתיחתו בלבד.
סוון ואן ביק

קריירת מועדונים

ואן ביק נולד בחאודה שבהולנד. הוא גדל במחלקת הנוער של פיינורד. ב-30 בינואר 2013 ערך ואן ביק את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כששיחק 83 בהפסד 2-1 לפ.ס.וו. איינדהובן במסגרת הגביע ההולנדי. ב-18 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ההולנדית, כששיחק 90 דקות בהפסד 2-1 לאייאקס במסגרת המחזור השלישי. הוא סיים את עונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת עם 10 הופעות ליגה וללא שערים.
ב-18 בספטמבר 2014 ערך ואן ביק את הופעת הבכורה שלו בליגה האירופית, כששיחק 90 דקות בהפסד 2-0 לסביליה במסגרת המחזור הראשון בשלב הבתים לעונת 2014/2015. ב-2 באוקטובר 2014 הבקיע ואן ביק את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-47 בניצחון 2-1 על סטנדרד ליאז' במסגרת המחזור השני בשלב הבתים של הליגה האירופית. ב-1 בנובמבר 2014 הבקיע ואן ביק את שער הבכורה שלו בליגת העל ההולנדית, שער בדקה ה-50 בניצחון 2-0 על זוולה במסגרת המחזור ה-11. הוא סיים את עונתו השנייה בקבוצה הבוגרת עם 33 הופעות ליגה ושער אחד.

קריירה בינלאומית

בחודש ספטמבר 2014 זומן ואן ביק לראשונה לסגל נבחרת הולנד הבוגרת, אך לא שיחק בה עד כה.
תל ירמות

היסטוריה

באתר לא נמצאו כתובות עתיקות, אך מהממצא בחפירות ידוע שמדובר בעיר בת כ-5000 שנה, מימי בניית הפירמדות הקדומות. אזור הגבעה הגבוהה ובה כמשוער המקדש הקדום טרם נחפר, אך זהו אחד הערים המבוצרות ביותר והמרשימות שנמצאו באזור כולו, ועל פי ביצוריה הייתה כפי הנראה בירה של ממלכה קדומה. החוקרים שחפרו את האתר בעבר וכיום סבורים שהממלכה התנהלה ללא כתב, אף שבאותה תקופה כבר היה כתב חרטומים במצרים. אחרים חושדים שהאתר "נוקה" מממצאים עם כיבושה. חומה שבסיסה ברוחב שמונה מטרים הוסרה לאורך עשרות מטרים ובמקומה נבנתה חומה פנימית של מתחם נרחב ומשונן שבסיסו יכל לאפשר חומה פנימית בתוך העיר בגובה 20 מטרים, ובחלק מן המקומות נמצאו שרידים מחומה גבוהה זו. למתחם היה בית שער מפואר ובפנים חצר שסביבה מקורה בעמודים, ושימש להובלת מים מגגות משופעים פנימה אל מאגר מים גדול. המתחם שימש למסחר, לסוסים או לפי השערה כמתחם מקודש, אף שאינו בשיא הגובה.
התל מזוהה עם העיר המקראית יַרְמוּת שמלכה פִּרְאָם נמנה עם חמשת מלכי האמורי שהביס יהושע בן נון כשנחלץ לעזרתם של תושבי העיר גבעון בני בריתו, כפי שכתוב: "וַיִּשְׁלַח אֲדֹנִי צֶדֶק מֶלֶךְ יְרוּשָׁלַ‍ִם אֶל הוֹהָם מֶלֶךְ חֶבְרוֹן וְאֶל פִּרְאָם מֶלֶךְ יַרְמוּת וְאֶל יָפִיעַ מֶלֶךְ לָכִישׁ וְאֶל דְּבִיר מֶלֶךְ עֶגְלוֹן לֵאמֹר. עֲלוּ אֵלַי וְעִזְרֻנִי וְנַכֶּה אֶת גִּבְעוֹן..."(יהושע י', ג-ה).
בתקופת התנחלות השבטים נכללה ירמות בנחלתו של שבט יהודה, כאמור: "זֹאת נַחֲלַת מַטֵּה בְנֵי יְהוּדָה לְמִשְׁפְּחֹתָם...יַרְמוּת וַעֲדֻלָּם שׂוֹכֹה וַעֲזֵקָה..."(ספר יהושע, פרק ט"ו, פסוקים כ'-ל"ה), מה שהועבר על פי הגורל במשכן שילה אל שבט לוי כאחת מערי הלויים שהשתמש גם לעיר מקלט.
כפי הנראה גם נבואת מיכה (ספר מיכה, פרק א', פסוקים ט'-ט"ז) העוסקת בערים שנחרבו בזמן מסע סנחריב, ומזכירה את "יושבת מרות" (שם, יב), כוונתה לעיר יַרְמוּת.
ירמות נזכרת פעם נוספת בתקופתו של נחמיה ברשימת הערים בהן חזרו להתגורר בני שבט יהודה: "וְאֶל הַחֲצֵרִים בִּשְׂדֹתָם מִבְּנֵי יְהוּדָה יָשְׁבוּ...וּבְעֵין רִמּוֹן וּבְצָרְעָה וּבְיַרְמוּת"(נחמיה י"א, כ"ה-כ"ט), אך ככל הנראה התקיימה התיישבות רציפה במקום מתקופת ההתנחלות ועד סוף תקופת ממלכת יהודה במאה ה-6 לפנה"ס. היישוב מוזכר גם באונומסטיקון של אוזביוס.
היישוב המחודש התקיים עד לתקופה הביזנטית ונקרא בשם ירמס (ΊЄρμοхώς).
בחפירות הרבות שנערכות בתל, מ-1970 ועד ימינו אנו, נחשפה מערכת ביצורים הכוללת חומת אבן וחפיר, ארמון רחב ממדים ואזורי מגורים מהתקופה הכנענית הקדומה ואפילו אקרופוליס מהתקופות המאוחרות יותר.
גרייס הופר

בצעירותה

הופר נולדה בניו יורק בשם גרייס ברוסטר מוריי, וכבר בצעירותה נודעה כילדה סקרנית עם חוש טכני מפותח (בגיל שבע פירקה שבעה שעונים מעוררים בניסיון להבין כיצד הם פועלים). בגיל 17 החלה ללמוד במכללת ואסר ובשנת 1928 קיבלה תואר ראשון במתמטיקה ופיזיקה. בשנת 1930 קיבלה תואר שני במתמטיקה באוניברסיטת ייל. באותה שנה היא התחתנה עם פרופ' וינסנט הופר, ממנו התגרשה ב-1945. היא קיבלה ב-1934 את תואר הד"ר שלה באוניברסיטת ייל תחת הנחיית המתמטיקאי אייסטיין אור, ועבודת הדוקטורט שלה התפרסמה באותה שנה.
ב-1931 החלה ללמד במכללת ואסר, בה למדה בצעירותה, וב-1941 קודמה לדרגת פרופסור חבר.

שירותה בצי האמריקאי

ב-1943, הופר נטלה חופשה מן המכללה בה לימדה, והתגייסה לשורות הצי האמריקני כחלק מה-WAVES ‏(Women Accepted for Volunteer Emergency Service), חיל הנשים המתנדבות שבצי. על מנת לגייסה, היה צורך באישור מיוחד, מכיוון שמשקלה היה כ-7 ק"ג מתחת למשקל המינימום, 54 ק"ג.
במסגרת שירותה בצי הוכשרה גרייס בתחום המחשוב, והוצבה באוניברסיטת הרווארד, בצוות המתכנתים של המחשב החלוצי הרווארד סימן 1, צוות שבראשו עמד הווארד אייקן. היא המשיכה לשרת בצי במעבדת המחשבים בהרווארד עד 1949, ולשם כך ויתרה על מינוי לפרופסור מן המניין במכללת ואסר.
יחד עם ג'ון פרספר אקרט וג'ון מוקלי, מהנדסי האניאק, תיכננו את בניית המחשב UNIVAC I, שהיה המחשב המסחרי השני שנבנה בארצות הברית. במהלך תכנון ובניית המחשב המציאה הופר את המהדר הראשון, שנקרא A-0, ובהמשך עמדה בראש צוות הפיתוח של המהדר פלו-מטיק.
באביב 1959 בוועידת מומחי מחשבים מטעם זרועות הממשלה והמגזר הפרטי האמריקניים, הוגדרה שפת COBOL. השפה שנודעת בפשטותה הרבה, נשארה נפוצה גם 50 שנה אחר כך, ועודנה פופולרית במערכות רבות. השפה התבססה על עבודתה של הופר ופיתוחים קודמים שלה. בשנת 1962 נבחרה הופר לעמית IEEE.
בסוף 1966, בהגיעה לגיל 60, פרשה לגמלאות משירותה בצי. היא נקראה חזרה לשירות פעיל באוגוסט 1967, ופרשה שוב בשנת 1971. בשנת 1972 נקראה פעם נוספת לשירות פעיל. לאור הישגיה קודמה ב-1973 לדרגת קפטן. בשנים 1967–1977 עמדה הופר בראש קבוצת שפות התכנות בצי האמריקאי. בשנת 1983 הועלתה לדרגת קומודור, בהחלטה מיוחדת של בית הנבחרים של ארצות הברית. היא פרשה סופית מהצי ב-14 באוגוסט 1986.
עם סיום שירותה מונתה ליועצת לחברת המחשבים DEC, וכיהנה במשרה זו עד למותה בשנת 1992.
היא נקברה בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.

הנצחתה

על שמה של הופר נקראו ספינת מלחמה אמריקנית (USS Hopper) ומחשב-על במרכז המחקר NERSC.
ב-9 בדצמבר 2013, יום הולדתה ה-107, הקדישה חברת גוגל להופר לוגו דודל מיוחד, לציון הישגיה בתחום המחשב. בדודל נראית הופר כותבת תוכנית COBOL המחשבת את גילה.
ב-2016 החליט נשיא ארצות הברית ברק אובמה להעניק לה את מדליית החירות הנשיאותית, עיטור הכבוד הגבוה במדינה (לאחר מותה).
קלאריס ניקואידסקי

קלאריס ניקואידסקי (צרפתית: Clarisse Nikoidski; ‏ 1938–1996), משוררת וסופרת צרפתיה ממוצא יהודי-ספרדי.

אודות

ניקואידסקי נולדה בליון, צרפת, למשפחת אבניון, שמוצאה מסרייבו. בין השנים 1945 ל-1949 היא התגוררה עם הוריה בקזבלנקה שבמרוקו. בשנת 1963 נישאה לצייר רובר ניקואידסקי.
כתבה שירה בספניולית בניב בוסני. בשנת 1968 פרסמה את הרומן הראשון שלה וסך הכל היא פירסמה שמונה עשר רומנים. יצירותיה עובדו לתיאטרון ולאופרה.
בשנת 2007 יצא ספרה הראשון בתרגום לעברית - "קלסתר קול וטרוף", בהוצאת מכון מעלה אדומים ובתרגום ד"ר אבנר פרץ.
הריציב

תולדות היישוב

האזכור הראשון לעיירה הוא מהמאה ה-13. בשנת 1589 נהרס היישוב מפשיטת הטטרים, ומתקופה זו השתייך למשפחות אצולה ולנסיכים.

יהודי הריציב

בתחילת המאה ה-20 חיו בהריציב כ-1,000 יהודים, רוב תושביה. בתקופה הסובייטית פעלו בעיירה מועצה יהודית ובית ספר יידי.
ב-5 ביולי 1941 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ועל יהודיה הוטלו גזירות שונות, תוך הוצאה להורג של עשרה יהודים שנלקחו כבני ערובה.
בתחילת אוגוסט 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו, בו רבים נפטרו כתוצאה מתנאי מחיה קשים ומעבודות כפייה. ב-4 באוגוסט רוכזו יהודי העיר, וכ-280 גברים נלקחו ליער סמוך, ונרצחו בו.
באביב 1942 הועברו יהודי הגטו הנותרים לגטו סטרוקונסטנטינוב, וגורלם היה כגורל יתר יהודי המקום. כ-14 מיהודי העיירה הצטרפו ליחידות פרטיזנים, ונהרגו בקרב.
דייבי קלאסן

קריירת מועדונים

קלאסן התחיל את הקריירה שלו בכדורגל בקבוצות כדורגל מקומיות ובגיל 11 הצטרף לאקדמיה של אייאקס. ב-22 בנובמבר 2011 ערך קלאסן את הופעת הבכורה שלו בתיקו 0-0 נגד אולימפיק ליון במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות. 5 ימים לאחר מכן ערך קלאסן את הופעת הבכורה שלו בליגה במשחק נגד ניימכן כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-81. 43 שניות לאחר שנכנס כמחליף כבש קלאסן את שער הבכורה שלו בקריירה. המשחק נגמר בניצחון 0-3 של אייאקס.
את עונת 2013/2014 התחיל קלאסן בצעירי אייאקס מהליגה ההולנדית השנייה, אך עד מהרה הפך לשחקן הרכב בקבוצה הראשונה של המועדון. ב-7 בדצמבר 2013 הבקיע שלושער בניצחון 0-4 נגד נאק ברדה. בקיץ 2015 מונה קלאסן לקפטן לאחר עזיבתו של ניקלאס מויסאנדר. הוא הוביל את קבוצתו כקפטן לגמר הליגה האירופית 2017, בו נוצחה אייאקס 2-0 על ידי מנצ'סטר יונייטד.
ב-15 ביוני 2017 חתם באברטון מהפרמייר ליג תמורת 23.6 מיליון פאונד. ב-27 ביולי ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 1-0 על מ.פ.ק. רוז'ומברוק הסלובקית במוקדמות הליגה האירופית. בעונתו היחידה בקבוצה קלאסן ערך 7 הופעות ליגה. 
ב-27 ביולי 2018 חתם בורדר ברמן לארבע שנים תמורת 13.5 מיליון אירו.

קריירה בינלאומית

ב-5 במרץ 2014 ערך קלאסן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הולנד במשחק ידידות נגד צרפת שנערך בסטאד דה פרנס, בו הפסידה הולנד 2-0. משחק זה הפך את קלאסן לכדורגלן ה-100 שרושם דקות בנבחרת הולנד בזמן שהוא משחק באייאקס.
ב-31 במרץ 2015 הבקיע קלאסן את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-2 נגד ספרד.
סאמר סנדרס

ביוגרפיה

נולדה ברוזוויל שבקליפורניה.
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בטוקיו שביפן בשנת 1989  זכתה סנדרס במדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:16.09 דקות.

אלופת עולם

באליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת' שבאוסטרליה בשנת 1991 זכתה סנדרס ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:09.24 דקות, לפני רי שיטו מיפן (2:11.06 דקות) והיילי לואיס מאוסטרליה (2:11.09 דקות), מדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:14.06 דקות, אחרי לין לי מסין (2:13.40 דקות) ודניאלה הונגר מגרמניה (2:16.16 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:43.41 דקות, אחרי לי (4:41.45 דקות) ולואיס (4:41.46 דקות). 
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה באדמונטון שבקנדה באוגוסט אותה שנה  זכתה סנדרס ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:09.84 דקות, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:14.04 דקות ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:41.46 דקות.

אלופה אולימפית

באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכתה סנדרס ב-4 מדליות. שתי מדליות זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:08.67 דקות, לפני וואנג קסיוהונג מסין (2:09.01 דקות) וסוזי אוניל מאוסטרליה (2:09.03 דקות), ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב כששחתה בשלב המוקדמות, מדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:11.91 דקות, אחרי לי שקבעה שיא עולם חדש של 2:11.65 דקות ולפני הונגר (2:13.92 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:37.58 דקות, אחרי כריסטינה אגרסגי מהונגריה (4:36.54 דקות) ולי (4:36.73 דקות). בנוסף, היא סיימה במקום שישי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 59.82 שניות.
לאחר שפרשה משחייה תחרותית ניסתה סנדרס להשתתף באולימפיאדת אטלנטה (1996), אך במבחנים האמריקאים היא לא הצליחה להתברג בין שתי הראשונות במשחה אישי ולכן לא ניכללה בניבחרת הלאומית.
ב-1997 החלה להנחות את תוכנית הטלוויזיה לילדים "Figure It Out" עד 1999, אשר שודרה בניקלודיאון.

חייה האישיים

סנדרס התחתנה בשנת 1997 עם מארק הנדרסון, אלוף אולימפי בשחייה ובשנת 2001 הם התגרשו. בשנת 2005 היא התחתנה עם אריק סקלופי, גולש אלפיני שהשתתף ב-3 אולימפיאדות חורף ובעל מדליית ארד מאליפות העולם ולשניים שני ילדים, בן ובת.
וויצ'ך סאוויצקי

וויצ'ך סאוויצקי (בפולנית: Wojciech Sawicki, נולד ב-20 במרץ 1955) הוא פוליטיקאי פולני ממוצא יהודי. כיהן כמזכיר הכללי של הסנאט של פולין בשנים 1990–1996 ומילא אז תפקיד חשוב במעברה של פולין מהקומוניזם לדמוקרטיה. מכהן כיו"ר מזכירות האספה הפרלמנטרית של מועצת אירופה החל מפברואר 2011.

קורות חיים

נולד ב-1955 בוורשה, לאב יהודי ואם קתולית. הורי אביו נרצחו שניהם על ידי הנאצים בגטו לבוב, והאב עצמו ניצל בזכות משפחה פולנית שהסתירה אותו.
וויצ'ך סאוויצקי גדל כקתולי ורק שנים לאחר בגרותו גילתה לו אמו את סודו של אביו.
למד באוניברסיטת ורשה מדעי המחשב וסיים ב-1978 תואר שני (MSc). עבד כמתכנת ואחר כך כמנהל מחלקה במרכז המחשוב של תעשיית החשמל הפולנית, בשנים 1977–1990 ובמקביל גם כמרצה באקדמיה הפולנית למדעים. הצטרף לתנועת סולידריות והיה יו"ר התנועה במרכז המחשוב של תעשיית החשמל בעת ההתקוממות של "סולידריות" כנגד המשטר הקומוניסטי החל מ-1980. במקביל הצטרף ב-1979 ל"מועדון האינטליגנציה הקתולית", שהיה למעין מפלגת אופוזיציה רשמית בתקופת המשטר הקומוניסטי בפולין. סאוויצקי היה שנים אחדות סגן נשיא הקבוצה והגזבר שלה. כשדוכאה "סולידריות" בראשית שנות השמונים הצטרפה אליה קבוצתו של סאוויצקי והפכה לבת ברית במאבק כנגד המשטר.
בפברואר 1990, כחצי שנה לאחר נפילת המשטר הקומוניסטי והפיכתה של פולין לדמוקרטיה מונה סאוויצקי לתפקיד המזכיר הכללי של הבית העליון שהוקם מחדש, הסנאט של הפרלמנט הפולני הדמוקרטי. הוא היה הראשון שמונה לתפקיד זה וכיהן בו במשך כשש שנים (1990–1996), מספק ייעוץ מנהלי, פוליטי וחוקי לגופים השונים של הסנאט. בשנתיים האחרונות (1995-1996) כיהן גם כסגן נשיא "האגודה הבינלאומית של מזכירי הפרלמנטים בעולם".
ב-1996 הצטרף למועצת אירופה, כמנהל המחלקה לשירותים כלליים של האספה הפרלמנטרית. במסגרת זו היה האחראי על תוכנית שיתוף הפעולה הבין פרלמנטרי ועל תיאום עבודת הוועדות. ב-2002 קיבל את צלב הכבוד (Krzyż Zasługi) הפולני, מזהב, אחד העיטורים הפולניים האזרחיים הגבוהים ביותר. ב-2006 היה לסגן מזכ"ל האספה הפרלמנטרית וכעבור חמש שנים, ב-2011 נבחר על ידי האספה הפרלמנטרית למזכיר הכללי שלה. לקראת סוף 2015 נבחר לתקופת כהונה שנייה בתפקיד זה, שאמורה להסתיים ב-31 בינואר 2021. כיהן במקביל (1996 - 2011) גם כמנהל משותף של "המרכז האירופי למחקר ותיעוד פרלמנטרי"‏.
סאוויצקי נשוי ואב לשלושה.
רוני ריטמן

ביוגרפיה

ריטמן שירת בצה"ל כקצין בחיל ההנדסה הקרבית. התגייס למשטרת ישראל ב-1987 ושימש חוקר במפלג התשאול וקצין ביחידה המרכזית של מחוז תל אביב.
בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 עמד בראש מפלג חקירות של יחידת אתג"ר בנושא הסחר בנשים. בהמשך שירת כראש זרוע החקירות ביחידה הארצית לחקירת פשיעה חמורה ובינלאומית (יאחב"ל). ב-2006 מונה למפקד היחידה המרכזית במחוז מרכז של המשטרה. במהלך שירותו בתפקיד נרצחו שני מודיעים של היחידה שפעלו בארגוני פשיעה, בתקריות שלא פוענחו. ב-2007 מונה לראש יאחב"ל, בינואר 2009 קודם לדרגת תת-ניצב והמשיך לשרת בתפקיד עד 2010. לאחר מכן עמד בראש חטיבת המודיעין עד 2013 ויצא ללימודים במכללה לביטחון לאומי.
באוגוסט 2014 מונה לתפקיד ראש יחידת להב 433, תפקיד בו כיהן עד שהחליט לפרוש באפריל 2018.
ריטמן נשוי למיכל, רב-פקד בדימוס ששירתה ביחידת אתג"ר. הם הורים לשניים.

החקירות בלהב 433 וסגירת התיק

בנובמבר 2015 נחקר במחלקה לחקירות שוטרים תנ"צ גיא ניר, ראש חטיבת המודיעין, בחשד לעבירות משמעת שונות. זמן קצר לאחר חקירתו הוא הגיש תלונה במח"ש על אי סדרים בלהב 433 ובתוכה תלונה כנגד ריטמן, במה שהסתמן כחלק מסכסוך ארוך ביניהם. ריטמן נחקר במח"ש בחשד להטרדה מינית של קצינה ששירתה תחתיו ובאותה עת הייתה פקודה של תנ"צ ניר. התלונה נסובה סביב אמירות מיניות שנאמרו בהזדמנויות שונות, אך ליבת החקירה עסקה במה שהתרחש בשנת 2011, בחניון בהר חוצבים בירושלים, עם סיומו של ערב חברתי שערכה המשטרה במסעדה, ובו, לכאורה, ריטמן רץ אחר המתלוננת בעודו שיכור, אחז בידה בחוזקה ומשך אותה אליו בניסיון לנשקה בכוח, אך נהדף על ידה. ריטמן, שהכחיש את החשדות, יצא לחופשה בהסכמה עד לבירור החשדות.
ריטמן טען שמדובר בעלילת דם נגדו מצד תנ"צ גיא ניר והקצינה שהיו נתונים בחקירה בשל עבירות משמעת שונות על אופן תפקודם בחטיבת המודיעין. כמו כן, ריטמן הציג בדיקת פוליגרף שתמכה בגרסתו.
ב-24 בדצמבר החליט היועץ המשפטי לממשלה יהודה וינשטיין לסגור את תיק החקירה נגד ריטמן מהעילה שנסיבות המקרה בכללותן כפי שהן עולות מהראיות אינן מתאימות להליך פלילי ובשל בעיות מסוימות במסכת הראייתית. וינשטיין הסביר שבמצב דברים רגיל, היה שוקל להמליץ להעמיד את ריטמן לדין משמעתי, אך עבירות משמעת, בשונה מעבירות פליליות, מתיישנות כעבור שלוש שנים. מח"ש הגישו פנייה נוספת למשטרה וכעבור שלשה ימים החליט המפכ"ל רוני אלשיך להחזיר את ריטמן לתפקידו.
הפער בין עמדות המפכ"ל לראש מח"ש הוביל בנובמבר 2017 לכך שראש מח"ש, עו"ד אורי כרמל, הודיע על כוונתו לפרוש.

עתירת המתלוננת לבג"ץ

ב-16 במאי 2016 עתרה הקצינה המתלוננת לבג"ץ נגד החלטת מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך להשיב לתפקידו את ריטמן כמפקד להב 433. בנובמבר 2017 הורה בג"ץ למפכ"ל לשקול מחדש את הצעדים נגד ריטמן מפני שהנימוקים שנתנו להימנעות מנקיטת צעדים נגדו לא תאמו את עמדת גורמי החקירה. ב-23 בינואר 2018 לאור הוראת בג"ץ, ביקש ריטמן ממפכ"ל המשטרה לפרוש מתפקידו כמפקד להב 433, אך להמשיך לשרת במשטרה. כעבור ימים אחדים הגיש תלונה על מח"ש בטענה שנרקמה קנוניה נגדו כאשר חקירת מח"ש בעניינו הייתה רשלנית ומטעה. בעקבות הוראת בג"ץ רשם המפכ"ל נזיפה בתיקו האישי של ריטמן, אך ציין באוזניו כי "מתוך הערכה ואמפתיה, ובצער - אני נאלץ לנזוף בך".
ב-3 במאי 2018 הודיע ריטמן על פרישתו מהמשטרה.