google/wiki40b huggingface dataset:
אגלי טל

ההקדמה

בהקדמת הספר מפרט המחבר את דרך הלימוד אותה רכש אצל חותנו, רבי מנחם מנדל מקוצק, וכן מתפלמס אודות השמחה אותה חש הלומד לעיתים בעת לימוד התורה. המחבר מתפלמס על הגישה הרואה בשמחה זו פגיעה בעקרון תורה לשמה, עקרון שמשמעו אי מעורבות של שיקולים חיצוניים במניעים ללימוד התורה. המחבר מכריע להפך, לפיה השמחה במהלך לימוד התורה היא חלק חשוב ממצוות לימוד התורה, ובאמצעותה הלומד מתדבק בתורה. 
בהמשך שוטח המחבר את חשיבות לימוד הלכות שבת על פי תורת הקבלה, על פי תורת החסידות, ועל פי תורת הנגלה. כמו כן הוא כותב הערות בצד ההקדמה שכתב הוא בעצמו, ובהם הוא כותב חידושי תורה רבים על התלמוד, ומסביר אותם בדרך החסידות ובדרך הקבלה. הוא מזהיר את הלומד בספרו לעיין בו במתינות שכן הושקעה בו מחשבה רבה, וכאשר יש קושי לעיין בתלמוד ובראשונים כדי להבין את הדברים.
חלקים מהספר נערכו על ידי בנו של המחבר, הרב שמואל. הספר התפרסם במהירות, וישיבות רבות בפולין החלו ללמוד מסכת שבת באותה תקופה בעקבותיו]. 
בסיום ההקדמה מזהיר המחבר שלא לקנות ספרים שאין עליהם הסכמה מגדולי ישראל שבדקו את הספר, ווידאו שאין בו דברי שקר שבדה המחבר מליבו בשם גדולי ישראל.

הפתיחה ומבנה הספר

בפתיחת הספר מונה המחבר את מניין הל"ט מלאכות, ומסביר בקצרה את הלכות שבת. מבנה הספר עשוי בצורה כפולה: הוא כותב את ההלכות ויסודותיהן בקצרה בטקסט העומד במרכז הדף, ומסביב לכך הוא כותב פירוש ארוך שלו עצמו להסביר את הכללים ומקורותיהם, תוך שימוש בשיטת הפלפול.
שרח

בתנ"ך, שֶׂרַח בת אשר (לעיתים נכתב שמה סרח) היא בתו של אשר ונכדתו של יעקב, שבעקבות אזכורה הקצר בספר בראשית ובספר במדבר זכתה למדרשים אחדים בספרות חז"ל. במקורות התנאיים דמותה נקשרת לסיפור יציאת מצרים. יש מסורות הגורסות ששרח היא אחת מהמעטים שנכנסו בחייהם לגן עדן.

גילה המופלג

ספר בראשית מונה את בני ישראל הבאים מצרימה, ובהם: "וּבְנֵי אָשֵׁר, יִמְנָה וְיִשְׁוָה וְיִשְׁוִי וּבְרִיעָה וְשֶׂרַח אֲחֹתָם" (מ"ו, י"ז). ספר במדבר מונה את בני ישראל שיצאו ממצרים, ובהם: "וְשֵׁם בַּת-אָשֵׁר, שָׂרַח" (כ"ו, מ"ו). אזכור כפול זה מביא למסורות מדרשיות שלפיהן חייתה שרח עד גיל מופלג של מאות שנים, בהתאם למניין השנים שבהן שהו בני ישראל במצרים.
במדרשי חז"ל מזוהה שרח בת אשר עם האישה החכמה מאבל בית מעכה.
בספר הישר מופיעה אגדה בקשר לגילה המופלג שבא בזכות ברכתו של יעקב סבה: לאחר שיוסף מתגלה אל אחיו ושולח אותם לספר לאביו על מעמדו כמשנה למלך ולהביא אותו למצרים, האחים חוששים אם ואיך לספר את הבשורה הפתאומית. שרח, שעל פי הנאמר שם ידעה לנגן בכינור (הכוונה לכינור המקראי), ניגנה בכינור לפני יעקב כשמילות השיר הם "יוסף דודי חי הוא, וכי הוא מושל בכל ארץ מצרים, ולא מת". לאחר שחזרה על הדברים שתיים-שלוש פעמים, שבה אליו רוחו וראה ברוח הקודש שדבריה אמת. יעקב בירך אותה: "בתי, אל ימשול בך מות עד עולם, כי החיית את רוחי".

כוחה של שרח

מניין השנים המיוחס לשרח הקנה לה על פי ספרות חז"ל עמדה של כוח והשפעה, משום שהקשר שלה עם העבר נתן בידה יכולת לדעת סודות שלא נודעו לאחרים. יכולת זו ניכרה בשתי נקודות בולטות בחייו של משה. 
על ראשית דרכו של משה כמנהיג מספר המדרש:
וכלם [סודות הגאולה] לא נמסרו אלא לאברהם אבינו ואברהם מסרן ליצחק ויצחק מסרן ליעקב ויעקב מסר סוד הגאולה ליוסף שנאמר: "ואלהים פקוד יפקוד אתכם". ויוסף בנו מסר סוד הגאולה לאחיו ואמר להם: "פקוד יפקוד אלהים אתכם". ואשר מסר סוד הגאולה לסרח בתו, וכשבאו משה ואהרן אצל זקני ישראל ועשו האותות לעיניהם הלכו אצל סרח בת אשר אמרו לה: בא אדם אחד אצלנו ועשה אותות לעינינו כך וכך. אמרה להם: אין באותו ממש. אמרו לה: והרי אמ' פקוד יפקוד אלהים אתכם. אמרה להם: הוא האיש העתיד לגאול את ישראל ממצרים, שכן שמעתי מאבא פ"א פ"א פקוד יפקוד. מיד האמינו העם באלהיהם ובשלוחו שנאמר: "ויאמן העם וישמעו כי פקד ה' את עמו".
— פרקי דרבי אליעזר מ"ח, ב
בתחילתה של יציאת מצרים נעזר משה בסרח, שידעה את מקום קבורתו של יוסף, דבר שאפשר למשה לקיים את ההבטחה שניתנה ליוסף ולהעלות את גופתו לפני היציאה ממצרים:
"וַיִּקַּח מֹשֶׁה אֶת עַצְמוֹת יוֹסֵף עִמּוֹ" (שמות, י"ג, י"ט)... ומשה מהיכן היה יודע היכן היה קבור יוסף? אמרו שרח בת אשר נשתיירה מאותו הדור, והיא הראתה למשה קבר יוסף. אמרה לו: במקום הזה שמוהו. עשו לו מצרים ארון של מתכת, ושקעוהו בתוך נילוס. בא ועמד על נילוס נטל צרור וזרק לתוכו וזעק ואמר: יוסף יוסף, הגיעה השבועה שנשבע הקב"ה לאברהם אבינו שהוא גואל את בניו. תן כבוד לה' אלהי ישראל ואל תעכב את גאולתך, כי בגללך אנו מעוכבים. ואם לאו נקיים אנחנו משבועתך [אם לא תעלה את ארונך תישאר אתה כאן ואנחנו נצא ממצרים פטורים מהשבועה]. מיד צף ארונו של יוסף ונטלו משה
— מכילתא דרבי ישמעאל, בשלח, מסכתא דויהי בשלח, פתיחתא
שמן דגים

שמן דגים הוא מוצר המופק מרקמת התאים והכבד של דגי מים קרים ושימש בעבר כמקור חשוב של ויטמינים.
בישראל בשנות החמישים שווק שמן דגים נוזלי, ובמשפחות רבות ניתן בקביעות לילדים כרפואה מונעת.
כיום משום טעמו וריחו הלא נעימים הוא מוגש בכמוסות. צורת הכמוסות פרקטית גם משום נטייתו של שמן הדגים הנוזלי לחמצון מהיר, חמצון הפוגם באיכותו.
שמן דגים מכיל חומצות שומן מסוג אומגה 3, חומצה איקוסאפֶּנטנואית (EicosaPentaenoic Acid המוכרת בראשי התיבות EPA) וחומצה דוקוסהֶקְסנואית (DocosaHexaenoic Acid המוכרת בראשי התיבות DHA), חומרים חיוניים לגוף האדם ולבריאותו התקינה. במחקרים הוכחה פעילות אנטי-דלקתית של שמן הדגים.
טיורמיט

טיורמיט (באנגלית: turmite) הוא הלחם של "טרמיט" ו"מכונת טיורינג" (Turing machine termites).
במדעי מחשב, טיורמיט הוא מכונת טיורינג המורכבת מכיוון ומצב ו"סריג" שמורכב מרשת דו ממדית אינסופית של תאים. המונח נמלה משמש גם כן לתיאור הטיורמיט. הנמלה של לנגטון היא סוג ידוע של טיורמיט המוגדר על התאים של רשת רבועה. התולעים של פטרסון הם סוג נוסף של טיורמיט המוגדר בשולי רשת איזומטרית.
הוכח שטיורמיטים הם שווי ערך למכונות טיורינג חד-ממדיות עם רצועה אינסופית, וכמו כן הם יכול לדמות אותן.

היסטוריה

הנמלה של לנגטון הומצאה בשנת 1986 והוכרזה כ-"שוות ערך למכונות טיורינג". באופן עצמאי, בשנת 1988, אלן בריידי חשב על הרעיון של מכונות טיורינג דו ממדיות עם אוריינטציה וכינה אותן "מכונות טיורנינג" (TurNing machines).
ככל הנראה באופן עצמאי משני אלה, גרג טורק חקר את אותו סוג של מערכת וכתב לא"ק דיודני עליהם. א"ק דיודני נתן להם את השם "טיור-מיט" בטורו "בילויי מחשב" בסיינטיפיק אמריקן בשנת 1989.

טיורמיט מוחלט לעומת טיורמיט יחסי

טיורמיט יכול להיות מסווג או כיחסי או כמוחלט. לטיורמיט יחסי, שלעיתים מכונה "מכונת טיורמיט", יש נטייה פנימית. הנמלה של לנגטון היא דוגמה כזאת. טיורמיטים יחסיים הם, בהגדרה, איזוטרופיים; כלומר, כיוון הטיורינג אינו משפיע על תוצאות ההתקדמות. טיורמיטים יחסיים נקראים כך משום שהכיוונים מקודדים ביחס לנטייה הנוכחית, שווה ערך לשימוש במילים "שמאלה" או "אחורה". טיורמיט מוחלט מקודד את הכיוונים שלו במונחים מוחלטים: הוראה מסוימת רשאית להורות לטיורמיט לנוע "צפונה". טיורמיטים מוחלטים הם אנלוגיות דו-ממדיות של מכונות טיורינג קונבנציונליות, ולעיתים מכונים בפשוט "מכונות טיורינג דו ממדיות". שארית ערך זה תעסוק במקרה היחסי.

דוגמאות

החל מרשת ריקה או תצורות אחרות, ההתנהגויות הנפוצות ביותר שנצפו הן צמיחה של תוהו ובוהו, צמיחת ספירלה ובניית "כביש". דוגמאות נדירות הפכו מחזוריות לאחר מספר מסוים של צעדים.

טיורמיטים ומשחק הבונה עסוק

אלן ה' בריידי חיפש סיום לטיורמיטים (המקבילה של בונים עסוקים) ומצא טיורמיט בעל 2 צבעים ו-2 מצבים שצעד 371 צעדים לפני הפסקה, ואחרים שצעדו 121 צעדים לפני הפסקה. הוא גם בנה טיורמיטים שנמצאים על רשת משולשת, ומצא כמה בונים עסוקים גם כאן.
אד פג' ג'וניור ניגש בגישה אחרת למשחק הבונה עסוק. הוא הציע טיורמיטים שיכולים לדוגמה לפנות ימינה ושמאלה באותו זמן ולהתפצל לשתיים. טיורמיטים שיפגשו לאחר מכן ישמידו אחד את השני. במערכת זו, בונה עסוק הוא טיורמיט שבדפוס התחלה מסוים נמשך הכי ארוך לפני שכל הטיורמיטים ישמידו אחד את השני.

סריגים אחרים

בעקבות העבודה הראשונית של אלן ה' בריידי של טיורמיטים על רשת משולשת, נחקרו גם טיורמיטים על רשת משושים. חלק גדול מעבודה זה עשה טים האטון. הוא גם בנה טיורמיטים בשלושה ממדים, וקיבל כמה תוצאות ראשוניות. גם אלן בריידי חקר טיורמיטים יחסיים חד-ממדיים על הסריג השלם, אשר בריידי כינה סנפירים. (טיורמיט חד-ממדי מוחלט ידוע בפשוטות כמכונות טיורינג.)
בלה ת'ורן

ביוגרפיה

ת'ורן נולדה בפמברוק פיינס, פלורידה שבארצות הברית, למשפחה נוצרית ממוצא קובני, איטלקי ואירי. הצעירה מבין ארבעה ילדים שעוסקים גם הם במשחק. אביה מת בילדותה.

שחקנית

הופיעה לראשונה בתפקיד קטן ללא קרדיט בסרט "תקועים לנצח" ב-2003. בהמשך הופיעה בתפקידי אורח במספר סדרות וסרטים. ב-2008 כיכבה לצד כריסטיאן סלייטר וטיילור לאוטנר בסדרה "My Own Worst Enemy"; על תפקידה זכתה ב"פרס האמן הצעיר". לאחר מכן הופיעה בסדרת הרשת "Little Monk". ב-2009 הופיעה בסרט אימה "Forget Me Not", בשנת 2010 הופיעה בסדרה "אהבה גדולה" של HBO במשך חמישה פרקים, והשתתפה בתפקיד אורח בעונה השלישית של הסדרה "המכשפים מוויברלי פלייס" בתפקיד חברתו של מקס. במקביל עסקה בדוגמנות וכיכבה בפרסומות. בגיל 13 באותה שנה החלה לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הנעורים "שייק" של ערוץ דיסני, בה היא מגלמת את סיסיליה "סיסי" ג'ונס לצד זנדאיה. ב-2012 שיחקה בסרט הטלוויזיה "חברים-אויבים" של ערוץ דיסני.
בשנת 2014 שיחקה בסרט הקומדיה "תקועים בחופשה", בכיכובים של דרו ברימור ואדם סנדלר. 
בשנת 2015 שיחקה בסרט "מתויגת" בתור מדיסון לצד רובי אמל ומאי ויטמן. בנוסף ב-2015, שיחקה שוב לצד זנדאיה בסדרה "קייסי אנדרקאבר" בערוץ דיסני, בתפקיד אורח כג'ולי- הפעם כאויבת שלה.
בשנת 2018 גילמה ת'ורן את קייטי פרייס בסרט "נשיקה בחצות", תפקיד שבו הביאה לביטוי גם את כישוריה כזמרת ומוזיקאית.

מוזיקאית

במקביל להופעותיה כשחקנית, ת'ורן עוסקת במוזיקה. היא הופיעה במספר אלבומים של הסדרה "שייק".
ב-2018 פורסם שת'ורן הוחתמה בחברת התקליטים אפיק רקורדס והיא עתידה להוציא בשנה לאחר מכן את אלבום הבכורה שלה, "What Do You See Now?".

סופרת

ת'ורן הוציאה תחת שמה שלושה ספרי נוער: "שלכת סתיו", "נשיקת סתיו" ו"משאלת סתיו" - שמכרו היטב, גם אם לא זכו לשבחי הביקורת.
ב-2019, הוציאה ספר שירה ראשון, תחת השם המסתורי "The Life of a Wannabe Mogul: Mental Disarray". כותרתו של הספר מבטיחה למעשה הצצה לחייה של דמות בעלת הפרעה נפשית.

במאית

ב-2019 היא עתידה לביים סרט בעל אופי פורנוגרפי בשם "Her & Him", ביחד עם אתר Pornhub, שיוקרן בפסטיבל הסרטים של אולדנבורג שבגרמניה.

חיים אישיים

בשנים 2015-2016 היא הייתה במערכת יחסים עם השחקן הבריטי-יהודי גרג סולקין.
באוגוסט 2016 הודיעה כי היא ביסקסואלית.
היא הייתה במערכת יחסים פוליאמורית בו-זמנית עם הראפר האמריקאי מוד סאן ועם ידוענית האינטרנט האמריקאית טאנה מוז'ו. מערכת היחסים עם מונגו נמשכה מספטמבר 2017 ועד לפברואר 2019.
ביוני 2019 נפרץ הטלפון הסלולרי של ת'ורן, והאקרים ניסו לסחוט אותה באיומים שיפרסמו תמונות אינטימיות שמצאו בנייד שלה. ת'ורן, בתגובה, החליטה לפרסם את התמונות בעצמה.
ביולי 2019 הודיעה ת'ורן כי לאחר מחשבה היא מכריזה כי היא פאנסקסואלית.
ביטוש דוידוב

בִּיטוּש דוידוב (בבולגרית: Битуш Давидов;‏ 1905 – 8 בינואר 1976) היה במאי תיאטרון, שחקן, מחזאי, זמר אופרה ופסנתרן יהודי בולגרי ובהמשך ישראלי.

ביוגרפיה

דוידוב נולד בשנת 1905 בסופיה בירת נסיכות בולגריה במשפחה אמידה. למד בבית הספר לדרמה וקונסרבטוריון בסופיה והיה פסנתרן בתזמורת הנוער. לאחר לימודי התיכון נסע לגרמניה ללמוד הנדסת טקסטיל ושירה. הוא השתלם בבימוי אצל מקס ריינהרדט, ובשנים 1931–1933 שיחק בתיאטרון העירוני בדיסלדורף. 
לאחר עליית הנאצים לשלטון ב-1933 חזר דוידוב לבולגריה והפך לאחד מזמרי האופרטה המפורסמים ביותר ממוצא יהודי-בולגרי. הוא שיחק בתפקידים ראשיים ונחשב לאחד המתורגמנים הטובים של האופרטה האוסטרו-הונגרית בבולגריה. דוידוב היה מחזאי ובמאי של התיאטרון היהודי הראשון בבולגריה. כן כתב ליברטות שזכו להצלחה. 
בשנת 1949 עלה דוידוב לישראל ועסק בבימוי, כתיבה ומשחק בתעשיית התיאטרון בישראל. הוא שיחק וביים בעיקר באופרטות מאת אמריך קלמן, פרנץ להר, ז'ק אופנבך ויוהאן שטראוס. שיחק בתיאטראות "דו-רה-מי" ו"האהל".
בשנת 1965 הקים עם האמרגן נתן גלבוע את "תיאטרון מחזמר", שהעלה הפקות משותפות של זמרים ישראלים ואורחים. בראשית שנות ה-70 הוא ביים את המחזמר לילדים שמלת השבת של חנה'לה של תיאטרון מארץ עוץ.
ב-1971 שיחק בסרט התרנגול בבימויו של אורי זוהר ובסרט אריאנה בבימויו של ג'ורג' עובדיה.
דוידוב היה נשוי לגרטה, והשניים היו הורים לבת, טלילה (טילי).
דוידוב נפטר בתל אביב ב-1976.
ב-1977 ראה אור קובץ לזכרו שערכה אלמנתו גרטה דוידובה ביחד עם רפאל בן-שושן, אהרון אסא ואלברט בני.
טאמטה

ראשית חייה

טאמטה גודואדזה נולדה וגדלה בטביליסי, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של גאורגיה ב-10 בינואר 1981. היא התחילה לשיר בגיל חמש. כאשר הייתה גודואדזה בת ארבע עשרה בלבד היא נישאה לחברה בן השש עשרה ומיד לאחר מכן נולדה בתם, אני. כאשר היא מגדלת את ילדתה, סיימה גודואדזה את בית הספר התיכון והלכה ללמוד באוניברסיטה הלאומית בטביליסי. גודואדזה התגרשה מבעלה לאחר שש שנים של נישואין, היא וילדתה הקטנה עזבו את גאורגיה והיגרו ליוון. אימה של גודוואדזה ואחיה הקטן היגרו ליוון לפני שהיא עצמה עשתה זאת. היא התיישבה באתונה יחד עם אחיה ואימה והשתכרה מעזרה לאימה בעבודתה בלבד.

קריירה

טאמטה החלה את קריירתה בשנת 2004 כאשר היא התחרתה בתוכנית Super Idol יוון. לאחר התוכנית היא הצליחה להשיג מגורים עצמאיים. היא הוציאה שירים ואלבומים רבים, בהם הבולט ביותר הוא "With Love" שכבש את המצעד היווני והגיע למקום השני והפכה לזמרת מוערכת ביוון ובקפריסין. ב-21 בדצמבר 2018 הודיעה רשות השידור הקפריסאית כי טאמטה תייצג את קפריסין באירוויזיון 2019 עם השיר Replay שנכתב על ידי אלכס פי, שכתב גם את Fuego שבוצע באירוויזיון 2018.
ניר נחום

קריירה

נחום גדל במחלקת הנוער של מועדון ספורט אשדוד, ובעונת 2001/2002 עלה לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול הפועל כפר סבא במסגרת גביע הטוטו, אך לא שותף במשחקי הליגה, והחל מעונת 2002/2003 הושאל למספר קבוצות מהליגות הנמוכות, תחילה להפועל מרמורק, ולאחר מכן למכבי שעריים וסקציה נס ציונה. בקיץ 2005 הושאל לשנתיים לקבוצת הפועל אשקלון מהליגה הלאומית, ובעונת 2006/2007 היה שותף להעפלתה לגמר גביע המדינה, ואף הבקיע שער שוויון זמני במשחק הגמר מול הפועל תל אביב, טרם נכנעה הקבוצה בבעיטות הכרעה.
לאור הצלחתו באשקלון, הוחזר נחום לסגל מ.ס. אשדוד לקראת עונת 2007/2008, וב-29 בספטמבר 2007 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד הקבוצה 1–6 למכבי נתניה. בסך הכל כבש שני שערים בעונה זו, אך בעונה שלאחר מכן איבד את מקומו בהרכב הקבוצה, ובחלון ההעברות של ינואר 2009 הושאל לקבוצת בית"ר ירושלים. נחום, שהחל את הקריירה כחלוץ במחלקת הנוער ולאחר מכן הרבה לשחק כקשר התקפי, הוסט על ידי המאמן ראובן עטר לעמדת המגן הימני, ובתום העונה היה שותף לזכייתה של בית"ר ירושלים בגביע המדינה, לאחר ניצחון 2–1 על מכבי חיפה.
בעונת 2009/2010 חזר נחום לאשדוד, אך שותף בעיקר כמחליף, והבקיע רק שער אחד, בניצחון 3–1 על מכבי תל אביב. בעונה שלאחר מכן הושאל לקבוצת מכבי נתניה לשנתיים, ושם הפך לשחקן מפתח. נחום כיכב בנתניה תחת הדרכתו של ראובן עטר, ולצידם של אחמד סבע וחן עזרא. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש 7 שערים, ובעונת 2011/2012 רשם 6 שערים ו-3 בישולים, וסייע לקבוצה להעפיל למוקדמות הליגה האירופית. בתום העונה הסתיים חוזהו באשדוד, ונחום הפך לשחקן חופשי וחתם בבני יהודה תל אביב, אך לא הסתדר עם המאמן דרור קשטן, ובחצי עונה במועדון שותף ב-6 משחקים בלבד.
בחלון ההעברות של ינואר 2013 חתם נחום בקבוצת הפועל תל אביב. ב-12 בינואר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הפועל תל אביב, כשפתח בהרכב הקבוצה בניצחון 3–0 על בני סכנין, ובתום העונה שוחרר מהמועדון.
ב-28 ביולי 2013 חתם נחום בהפועל ראשון לציון מהליגה הלאומית, במדיה שיחק שנתיים וכבש 14 שערי ליגה ב-63 הופעות. ב-26 במאי 2015 חזר נחום לקדנציה שנייה בהפועל אשקלון. בעונה זו כבש נחום שבעה שערים ב-27 הופעות ליגה וסייע לקבוצה להעפיל לליגת העל, אך בתום העונה הודיע שלא ימשיך במועדון מכיוון שלא רצה לשחק בשבת.
בקיץ 2016 חתם בקבוצת הפועל בני לוד מהליגה הלאומית, אך במדיה ערך בעונת 2016/2017 רק הופעה אחת בליגה והופעה אחת בגביע הטוטו, ובתום העונה שוחרר מהמועדון ולמעשה פרש ממשחק פעיל.
רימקס

היסטוריה מוקדמת: 1970-1976

החברה נוסדה בינואר 1973 על ידי דייב ואשתו לעתיד גייל ליניגר בדנוור שבקולורדו ונמצאת עד היום בבעלות מייסדיה.
בשנת 1975 רכשה דניס קרטין את הזיכיון הראשון של החברה מחוץ לקולורדו, בקנזס סיטי, מיזורי. בתוך כשנתיים היו לרימקס יותר מ-100 זכיונות.
בשנת 1976 התקיים הכינוס הראשון של החברה בלאס וגאס ומאז הפך לאירוע שנתי.

1977-1998

בשנת 1977 פתחה רימקס את משרדה הראשון מחוץ לארצות הברית בקלגרי, קנדה.
עד סוף שנת 1978 היו בארצות הברית ובקנדה יותר מ-100 משרדים וכ-1,000 עובדים. בשנת 1987 הפכה הפכה רימקס להיות חברת הנדל"ן המובילה בקנדה.
בשנת 1994 נכנסה החברה גם לשוק באירופה במדינות כמו גרמניה, שווייץ, הולנד ועוד.

החברה בישראל

בשנת 1995 הגיעה החברה גם לישראל על ידי ברנרד רסקין. בעקבות כך התכנסה העצרת הכללית של הפרסביטריאניזם לשקול את המשך ההשקעה בחברה.
כיום (2018) הרשת בישראל מונה 108 משרדים עם יותר מ 1080 סוכנים וזכיינים.
קרינת צ'רנקוב

קרינת צ'רנקוב היא הקרינה הנפלטת כאשר חלקיק נע מהר יותר ממהירות הפאזה של אור בתווך כלשהו.
לפי תורת היחסות אף גוף בעל מסה אינו יכול לעבור את מהירות האור בריק, אולם ייתכן תווך בו האור מואט, בעוד שחלקיקים אחרים שומרים על מהירותם הרגילה ובכך עוברים את מהירות האור באותו תווך. למעשה, קרינת צ'רנקוב היא המקבילה של האור לבום על קולי ומהווה מעין "בום על אורי". ספקטרום הקרינה אמנם רציף, אבל רובה נמצא בתחום העל-סגול, כאשר עוצמתה ליחידת תדירות נמצאת ביחס ישר לתדירות. מכאן שבתחום הנראה, הקרינה הנפלטת אמורה להיראות בעיקר סגולה, אבל למעשה, היא נראית כחולה בהירה, בשל רגישות פחותה לסגול של העין האנושית.
ניתן לצפות בקרינה בין היתר בכורים גרעיניים. קרינה זו נוצרת במים השומרים על טמפרטורת מוטות הדלק. הנייטרונים הנפלטים ממוטות הדלק נעים במהירות גבוהה יותר ממהירות הפאזה של האור במים.
קיומה של הקרינה שוער לראשונה על ידי אוליבר הביסייד באנגליה במאמרים שפרסם ב-1888 וב-1889. היא נצפתה לראשונה בניסוי של פאבל צ'רנקוב מרוסיה בשנת 1934. עבודה זו של צ'רנקוב גם זיכתה אותו בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1958, יחד עם איגור תם ואיליה פרנק, אשר חישבו את נוסחת תם-פרנק  המתארת אותה.
כיום הקרינה משמשת לגילוי עקיף של חלקיקים מסוימים באמצעות גלאי צ'רנקוב, למשל לגילוי נויטרינו כמו במצפה Sudbury Neutrino Observatory .
בתרבות הפופולרית, הבוהק האופייני לקרינת צ'רנקוב משמש לאפיון רדיואקטיביות, כגון בקומיקס וסרט השומרים, משפחת סימפסון, ועוד.
יום כיפור קטן

יום כיפור קטן ביהדות הוא שם למנהגי צום ותענית, ואמירת סליחות, שיש הנוהגים לקיימם בכל ערב ראש חודש, וכשחל ראש חודש בשבת או ביום ראשון, מקדימים את "יום כיפור קטן" ליום חמישי. ראשיתו של המנהג  כנראה בצפת והוא מוזכר בספר "מנות הלוי" לרבי שלמה אלקבץ  ובתורת הקבלה לרבי משה קורדובירו. עם זאת היה המנהג כבר ידוע באשכנז באמצע המאה ה-15 והוא מוזכר בספר "לקט יושר".

מקור המנהג

מנהג זה מבטא רעיון ששורשיו כבר במקרא (בספר במדבר, פרק כ"ח, פסוק ט"ו, כאשר הקב"ה מצווה את עם ישראל להביא קרבן חטאת בראש חודש) ולפיו ראש חודש הוא יום דין וכפרה על עוונות לצד היותו יום חג. 
מאוחר יותר בא רעיון זה לידי ביטוי (אם כי מעורפל) בתלמוד (תלמוד בבלי, מסכת שבועות, דף ט', עמוד  ב', ובתלמוד בבלי, מסכת  חולין , דף ס', עמוד  ב') בדבר היות קרבן ראש חודש כפרה של אלוהים כביכול על כך שמיעט את אור הלבנה בשבעת ימי הבריאה.
כך התפתח הרעיון, שמשום שראש חודש הוא יום דין הרי שיש לנהוג ביום זה בהתאם: בכובד ראש ובחיקוי של מנהגי יום הכפרה בה' הידיעה, הלא הוא יום כיפור.
הבעיה הייתה שראש חודש נחשב ליום של שמחה דווקא, והתענית בו אסורה; ולכן הנהיגו מקובלים במאה ה-15, כגון רבי משה קורדובירו, את המנהג להתענות בערב ראש חודש. המנהג אינו מופיע בשולחן ערוך, אך רבי חזקיה די סילוה מזכירו בספרו "פרי חדש" על אורח חיים.
עם השנים הלך והתקבע סדר מיוחד לערב ראש חודש והוא סדר יום כיפור קטן הנאמר ביחד עם תפילת מנחה. את תפילת "סדר יום כיפור קטן" יש הנוהגים להתפלל בלי קשר לתענית ואף אם אין אדם שצם באותו יום קוראים את כולו.
נוהגין זאת 8 פעמים בשנה (ובשנה מעוברת 9 פעמים), דהיינו בכל ערבי ר"ח, חוץ מאשר לפני ר"ח חשוון, טבת, אייר ותשרי. 
לא בערב ראש חודש חשוון - מפני שזה עתה היה יום כפור "הגדול" או משום שאנו עדיין בימים שלא אומרים תחנון בגלל סוכות. 
ולא בערב ראש חודש טבת - שהוא חנוכה.
ולא בערב ראש חודש אייר - כי בניסן אסור להתענות. 
ולא בערב ראש חודש תשרי - שהוא ערב ראש השנה ויש עניין להסתיר את ראש השנה מהשטן ("בַּכֵּסֶה לְיוֹם חַגֵּנוּ") שלא יבא לקטרג.
וסימנך - ח ט א ת - שבחדשי חטא"ת, לא מתוודים כנגד חטאת ר"ח.
טיבוע בני אדם

טיבוע בני אדם הוא התהליך בו סימן, לרוב סמל או תבנית קישוטית, נצרב על העור של בן אדם מתוך כוונה 
שהצלקת תתקבע על העור ולא תמחה. הפעולה מבוצעת לרוב על ידי ברזל לוהט במיוחד או ברזל המצונן לטמפרטורה נמוכה במיוחד. הטכניקה מבוצעת בדומה לטכניקת הטיבוע המבוצעת על בעלי חיים. הפעולה יכולה להתבצע הן כשלב בטקס מעבר והן כהכרזת בעלות על עבד או כענישה. סגנון נוסף אשר התקבע בשנים האחרונות הוא טיבוע וצריבת העור כאלמנט קישוטי בדומה לקעקועים. לעיתים הפעולה מעידה על שייכותו לכנופיה מסוימת.

צריבה כפעולת עונש

במשפט פלילי, צריבת מתכת מלובנת הייתה צורת ענישה שהראתה שהפושע הופחת במעמדו למעמד של חיה מתוייגת ובאופן כללי על הפחתה במעמדו של הנצרב. סימני צריבה שימשו גם כענישה לפושעים מורשעים, ענישה אשר שילבה עונש פיזי של כאב וכן השפלה ציבורית אם הצריבה נעשית במקום חשוף ונראה לעין. הצריבה היא גם רישום פלילי שלא ניתן למוחקו. שודדים כמו גם עבדים נמלטים סומנו על ידי הרומאים באות F בשעה שפושעים אשר נידונו לעבודות פרך במכרות ומורשעים אשר נידונו להלחם כלודרים סומנו על מצחם כסימן זיהוי. תחת שלטונו של קונסטנטין הראשון אסור היה להשחית את הפנים עד שיהיו מעוותים כל כך ולכן הצריבה בוצעה על גב כף היד, הזרוע או על אחורי הקרסול.
בראשית ימי הנצרות, מתועדים מקרים אשר בהם הנוצרים הראשונים קיבלו צריבה של צלב בין עיניהם ועל לחיים. העינויים מתועדים לתקופתו של טראיאנוס ונערכו בשטחי האימפריה הפרתית. עינוי זה היה אחד מני רבים וניתן לנוצרים בשל סירובם להקריב קורבנות ביחד עם עובדי האלילים.
במאה השש עשרה אנבפטיסטים גרמנים נצרבו על מצחם בשל סרובם לדחות את אמונתם ולהצטרף לכנסייה הקתולית. 
בתקופת התיישבות הפוריטנים בצפון אמריקה במאה השבע עשרה, נשים וגברים נשפטו על בגידה בהטבעת האות A על גופם כקיצור למילה האנגלית Adultery. בשעה שהאות הוטבע בגברים על חזם, על הנשים הוטבע האות על האגן.
בתקופות מאוחרות יותר, הצריבה גם סימנה את מהות הפשע של הנושא אותה. כך לדוגמה, בכלא של הצבא הקנדי, D סימן עריקה ו-BC סימן אופי רע. רוב הנצרבים נשלחו גם למושבות עונשין. לתקופה מסוימת שימשה הצריבה גם בצבא האיחוד במלחמת האזרחים האמריקאית. המנתח והמילונאי ויליאם מיינור, (מכותבי מילון אוקספורד) נדרש לצרוב עריקים בתקופת קרב Wilderness לערך.
המשפט הקאנוני עודד את הפעולה ובצרפת לדוגמה, בתקופת המלוכה, מפירי חוק רבים נשאו על גופם את הצריבה בצורה של פלר דה ליס. בנוסף, עבדים אשר נידונו לעבודות פרך על ספינות משוטים סומנו ב GAL שלוש האותיות הראשונות במילה galley ספינת משוטים בצרפתית. בשעה שהוחלפו העונשים של עבודות פרך על הספינות במושבות עונשין הוחלפה צריבת העור ב-TF ראשי התיבות בצרפתית לכח עבודה. או לעיתים ב-TFP כח עבודה לחיים. עונש זה יושם בצרפת עד 1832. בגרמניה, ענישה זו נאסרה. במשך הזמן נאסרה הפעולה במקביל לאיסור על הטלת מומים אחרים במסגרת החוק (בניגוד למשל לחוק השריעה אשר מיושם בחלק מארצות האסלאם ומאפשר כריתת איברים והטלת מום).
בניגוד לעונשים פיזיים כגון הצלפה בשוט או בקנה, עונשים אשר נועדו לחנך את הפושע בלבד מבלי להשאיר לו מום גופני, נזנחה הצריבה כצורת ענישה בשלב מוקדם יחסית.

צריבה בבריטניה

העונש אומץ על ידי האנגלו-סקסים והחוק העתיק בבריטניה התיר את השימוש בו. בתקופת המלך אדוארד השישי, הוטל על נוודים וצוענים להצרב עם האות V  בגדול על חזם כאשר אזרחים עם נטייה להסתבך בקטטות, נצרבו עם האות F אשר ייצגה את המילה "fravmaker". עבדים אשר נמלטו משוביים נצרבו באות S על לחיים או על מצחם. החוק בוטל באנגליה ב-1550.
סקר הר מנשה

ייחודו של הסקר

סקירת הממצאים של הסקר לפי האתרים, כפי שתיעשה בהמשך, מצביעה על השימוש שנעשה בהתייחסות לכל אתר ואתר לפי 24 אפיונים שונים. לאור האפיונים ניתן היה להגיע להערכות לגבי המועדים שבהם חלו התפתחויות של היישוב, הן מבחינת שטחי העיבוד והן מבחינת היקף האוכלוסיות שהתגוררו בהם. אינדיקטור חשוב התגלה בסקירת מקורות המים של האתר: מרחקם ממקור טבעי ומספרם של בורות המים בו. איתור ממצאי העיבוד החקלאי והשוואה לשיטות העיבוד הנוכחיות, שאמנם השתנו מאז, אך עדיין נשאר דמיון ביניהם. המסקנה הסופית אליה הגיעו עורכי הסקר הייתה לגבי זיהוי אפשרי של האתר, זיהוי התואם מקורות מחקריים והיסטוריים. הזיהוי שנמצא בעבר הושווה עם הזיהוי אליו הגיעו עורכי הסקר - לעיתים הוא אומת ולעיתים הוא נדחה.
לאור הסקר בוצעו סקרי משנה: על סוגי המטבעות שהתגלו בכל אזור, על הממצאים הפריהיסטוריים - כלי הצור, על סוגי המתקנים החקלאיים ועוד.

הר המנשה

על פי החלטתו של זרטל תחומי הסקר חופפים את נחלות השבטים על סמך התיאור המקראי. בחירה זו מתבססת על הערכה כי אלו יחידות גאומורפולוגיות. החלוקה של ארץ ישראל ליחידות שבטיות היא קדומה וטבעית. היא נמשכה גם בתקופות אחרות ויש לה הדים גם בימינו.

חלק ה: מנחל פצאל לנחל ייט"ב

חלק ה' של הסקר פורסם בשנת 2013, ועוסק בבקעת הירדן התיכונה. הסקר כולל אתרים מנחל פצאל ועד נחל ייט"ב.

חלק ו: הכתף המזרחית של השומרון - מנחל תרצה ועד צומת מעלה אפרים

חלק ו' פורסם בסוף 2016 והוא עוסק בכתף המזרחית של השומרון מנחל תרצה ועד צומת מעלה אפרים