google/wiki40b huggingface dataset:
צפורה אבולעפיה

צפורה אבולעפיה (תרס"ג, 1903 – כ"ט בתשרי תשנ"ב, 7 באוקטובר 1991) הייתה פעילת ציבור ופעילה חברתית ישראלית, מראשי בני ברית וויצו בישראל.

ביוגרפיה

נולדה בקוסוב שבאוקראינה למאיר ועטל ריגלר. אחי אמה היה הרב מאיר שפירא מלובלין. בשנות ה-20 נסעה לקנדה, שם ייסדה גני ילדים לילדי הקהילות היהודיות באוטווה ובטורונטו ולאחר מכן בפיטסבורג שבמדינת פנסילבניה, ארצות הברית. כמו כן הייתה פעילה בארגון הדסה ויהודה הצעיר. בשהותה בארצות הברית הכירה את בוסתנאי אבולעפיה, יליד נווה צדק שנסע ללימודי הנדסה בארצות הברית. בשנת 1927 נישאה לו, וכעבור שנה שבו ארצה.
עסקה בפעילות ציבורית וחברתית ענפה. הייתה חברה בהנהלה הארצית של ארגונים רבים ובהם ויצו, הוועד למען החייל, איל"ן, אקי"ם והאגודה למען העיוור. הייתה חברה מרכזית במסדר בני ברית וכיהנה בו בתפקידים בכירים. יזמה והקימה מועדוני קשישים מטעם בני ברית ועמדה בראשות התיאום בין לשכות בני ברית בישראל ובחו"ל. כמו כן הייתה חברה בוועדת התיירות הממשלתית וחברת המועצה של ברית עברית עולמית.
בתה דליה אביאל חיברה את הספר "יחפים על חולות הזהב", על תולדות משפחת אבולעפיה, ממייסדי נווה צדק. חתנה היה המחנך והמשורר צבי אביאל.
מכונת IAS

מכונת IAS הוא שמו של המחשב הראשון שנבנה במכון למחקר מתקדם (IAS - Institute for Advanced Study) בפרינסטון, על-פי תכנונו של המתמטיקאי ג'ון פון נוימן. בעקבות תכנון זה נבנו באוניברסיטאות ובמכוני מחקר 15 מחשבים נוספים, דומים למחשב המקורי אך לא זהים לו, ובהם ויצק של מכון ויצמן.
הזיכרון של מכונת IAS היה בן 1,024 מילים, שבכל אחת מהן 40 סיביות. כל פקודה הורכבה מ-20 סיביות (חצי מילה): 8 לקוד הפקודה ו-12 לכתובת. מספרים שליליים יוצגו בשיטת משלים ל-2. במחשב היו שני אוגרים: צובר (AC - Accumulator) ומכפיל-מחלק (MQ - Multiplier/Quotient). מכונת IAS הייתה המחשב הראשון שמימש את העיקרון של "ארכיטקטורת פון נוימן" - ניצול הזיכרון לאחסון של תוכנית ונתונים גם יחד.
מייק הרמן

ביוגרפיה

הרמן למד באוניברסיטת ניו יורק.

1957

בתחרויות האתלטיקה של המכביה החמישית שנערכו בשנת 1957 זכה הרמן ב-4 מדליות אישיות, 2 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב, בקרב עשר בתוצאה של 5230 נקודות, לפני דוד קושניר מישראל (4712 נקודות) וסיד קיוויט מארצות הברית (3863 נקודות) ובקפיצה במוט בתוצאה של 3.55 מטר, לפני יצחק לוי (3.10 מטר) וצבי ינובר, שניהם מישראל. מדליות כסף, בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 15.2 שניות, אחרי רוברט ריטנברג מארצות הברית (14.8 שניות) ובקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.96 מטר, אחרי דוד קושניר (6.97 מטר) ולפני רוברט ריטנברג (6.86 מטר).

1958

בתחרות שנערכה בניו יורק ב-19 באפריל 1958 קבע הרמן בקפיצה לרוחק שיא אישי חדש של 7.84 מטר, תוצאה שדירגה אותו במקום שלישי בארצות הברית באותה שנה.

1959

באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1959 זכה הרמן במדליית ארד בקרב עשר בתוצאה של 6760 נקודות. בתחרות שנערכה בפילדלפיה, פנסילבניה ב-19 ביולי אותה שנה הוא קבע בקרב עשר שיא אישי חדש של 7026 נקודות.

1960

באליפות ארצות הברית באתלטיקה שנערכה ביוג'ין אורגון ב-8 וב-9 ביולי 1960 וגם ששימשה כמבחנים האמריקאים לאולימפיאדת רומא (1960) סיים הרמן במקום שישי בקרב עשר בשיא אישי חדש של 7092 נקודות, על אף שלא סיים את ריצת ה-1500 מטר (ריצת 100 מטר: 10.8 שניות, קפיצה לרוחק: 8.00 מטר, הדיפת כדור ברזל: 13.28 מטר, קפיצה לגובה: 1.88 מטר. ריצת 400 מטר: 53.3 שניות, ריצת 110 מטר משוכות: 14.6 מטר, זריקת דיסקוס: 39.78 מטר, קפיצה במוט: 3.64 מטר, הטלת כידון: 52.35 מטר, ריצת 1500 מטר: לא סיים) וכן השתתף בגמר הקפיצה לרוחק, אך פסל את שלוש הקפיצות. במסגרת תחרות קרב עשר הוא קפץ לרוחק בתוצאה של 8.00 מטר, התוצאה השנייה בטיבה במבחנים, אחרי ראלף בוסטון (8.09 מטר) ובכל זאת לא נכלל במשלחת האמריקאית למשחקים. שיאו בקפיצה לרוחק במסגרת קרב עשר נישבר רק בשנת 1990 על ידי דן אובראיין מארצות הברית.

1961

באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1961 סיים הרמן פעמיים במקום חמישי, בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.56 מטר ובקרב עשר בתוצאה של 6489 נקודות.
בתחרויות האתלטיקה של המכביה השישית שנערכו בספטמבר אותה שנה הוא זכה ב-5 מדליות אישיות, 3 זהב, 1 כסף ו-1 ארד ובכך היה לאתלט המצטיין של המשחקים. מדליות זהב, בקפיצה לרוחק בשיא מכביה חדש של 7.47 מטר, לפני דוד קושניר (7.22 מטר) ועמוס גרודז'ינובסקי מישראל (7.06 מטר), בקפיצה במוט בתוצאה של 3.71 מטר, לפני יצחק לוי (3.61 מטר) וסגל מארצות הברית (3.61 מטר) ובקרב עשר בשיא מכביה חדש של 6258 נקודות וזאת על אף שויתר על ריצת 1500 מטר. מדליית כסף, בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.07 מטר, אחרי אליהו קייקוב מישראל שקבע שיא מכביה חדש של 14.12 מטר ולפני פביאן דרזנר מישראל (13.45 מטר) ומדליית ארד, בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.90 מטר, אחרי לוי מבריטניה שקבע שיא מכביה חדש של 1.95 מטר וג'ין זוברינסקי מארצות הברית (1.95 מטר).
חץ (סימן)

חץ הוא סוג של פיקטוגרמה, שתפקידה להצביע לכיוון מסוים, למשל במטרה להורות לאיזה כיוון יש להתקדם על מנת להגיע ליעד שנבחר. כך, למשל, במפות רבות נהוג לציין את כיוון ההצפנה הנכון של המפה באמצעות סימון הצפון על ידי ציור חץ המורה בכיוון המתאים. לאחר סיום הצפנת המפה, התקדמות בכיוון אליו מורה החץ תוביל צפונה. חץ בסיסי מורכב מקו שבקצהו האחד משולש או צורה אחרת המזכירה משולש. בתרבויות מסוימות נעשה שימוש בצורת חץ לשם סימון סכנה.
מיכאל פולני

קורות חיים

פולני נולד למשפחה יהודית בבודפשט. אביו היה מהנדס ויזם מסילות ברזל. אמו ניהלה סלון ספרותי שהיה ידוע בחוגים האינטלקטואליים של בודפשט. אחיו קרל פולני היה כלכלן פוליטי ידוע.
פולני סיים לימודי רפואה באוניברסיטת בודפשט ב-1913. לאחר מכן החל בלימודי כימיה באוניברסיטה הטכנית של קרלסרוהה. לימודים אלו הופסקו עם גיוסו כרופא צבאי בצבא האוסטרו-הונגרי במהלך מלחמת העולם הראשונה. עם שחרורו המשיך את לימודיו באוניברסיטת בודפשט; תיזת הדוקטורט, שאותה סיים ב-1917, הייתה בכימיה פיזיקלית.
לאחר תקופת הוראה בבודפשט חזר לקרלסרוהה. ב-1920 עבר לברלין, שם קיבל את ניהול המחלקה לכימיה של סיבים במכון המחקר על שם הקיסר וילהלם (Kaiser Wilhelm Institut). ב-1923 עבר למכון למחקר הכימיה הפיזיקלית ואלקטרוכימיה על שם הקיסר וילהלם. 
בשנת 1933, בעקבות עליית הנאצים לשלטון, היגר פולני לאנגליה. הוא הוזמן על ידי אוניברסיטת מנצ'סטר לכהן כראש המחלקה לכימיה פיזיקלית, תפקיד בו כיהן עד 1948. במהלך השנים שינה פולני את תחומי התעניינותו מכימיה לכלכלה ולפילוסופיה, ולכן בשנת 1948 הקימה אוניברסיטת מנצ'סטר, במיוחד למענו, קתדרה למדעי החברה, בה כיהן עד 1958.
ב-1921 נישא למגדה קמני, כימאית הונגרייה. הנישואין היו בטקס נוצרי-קתולי, לאחר שפולני הוטבל לדת הקתולית. לזוג נולדו שני בנים: ג'ורג' (יליד 1922), כלכלן, וג'ון (יליד 1929), חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1986.
פולני הוא דודה של אמנית הקרמיקה אווה צייזל.
ליטל קיימן

גאוגרפיה

האי נמצא בים הקריבי כ-140 ק"מ צפונית מזרחית לאי גרנד קיימן וכ-8 ק"מ מערבית לאי קיימן בראק. אורכו כ-16 ק"מ, רוחבו כ-1.6 ק"מ, ומתגוררים בו כ-170 תושבים.
האי שטוח, וגובהו מטרים ספורים מעל פני הים. הנקודה הגבוהה ביותר באי היא 12 מטרים מעל פני הים.

היסטוריה

האי התגלה לראשונה על ידי כריסטופר קולומבוס ב-10 במאי 1503, במסעו הרביעי והאחרון לאיי הודו המערבית. האי התגלה לאחר שרוחות עזות הסיטו את ספינתו ממסלולה. קולומבוס קרא לו ולאי קיימן בראק בשם "לאס טורטוגוס" בשל הצבים הרבים שהיו בהם. בשנת 1585 הגיע לאי סר פרנסיס דרייק אשר קרא לאי בשם "לאס קיימאנאס", שמשמעה תמסח בשפת הקריב, וזאת בשל מספר רב של איגואנות שראה על האי ואשר זוהו בטעות כתמסחים (ראו קיימן שחור וקיימן גמדי של שניידר).
האי יושב לראשונה במאה ה-17, על ידי דייגי צבי ים שבנו באי מחנות. בעקבות תקיפה של שודדי ים ספרדיים בשנת 1671 ננטשו המחנות. האי יושב בשנית בשנת 1833, והוקם בו כפר בשם "כפר בלוסום" ("כפר הניחוח" - Blossom Village).

כלכלה

בראשית המאה ה-20 התבססה עיקר כלכלת האי על יצוא פוספטים, גידול אגוזי קוקוס ויצירת חבלים.
כיום עיקר כלכלת האי מבוססת על תיירות. האי ידוע באתרי הצלילה הסמוכים אליו. 
חברת התעופה קיימן איירוויז מקיימת טיסות סדירות מקיימן בראק ומגרנד קיימן לשדה התעופה אדוארד בודן שבאי.
באי נמצאת כנסייה אחת וסניף דואר אחד, וכן מרכז מבקרים המציג את בעלי החיים הייחודים של האי, ובהם ציפורי סולה אדומת-רגל (Sula sula) המקננים באי, האיגואנה הייחודית (Cyclura nubila caymanensis), וכן ברווזי הודו המערבית (Dendrocygna arborea) וצבי הים (Eretmochelys imbricata) המצויים בסכנת הכחדה.
מרק פטיסון

מרק פטיסון (באנגלית: Mark Pattison; נולד ב-10 באוקטובר 1813 – 30 ביולי 1884) היה סופר אנגלי וכומר בכנסיית אנגליה. הוא שירת כרקטור לינקולן קולג', אוקספורד.

חייו

הוא היה בנו של מרק ג'יימס פטיסון, רקטור האקסוול (Hauxwell), יורקשייר, שהעניק לו חינוך פרטי. אחותו הייתה דורותי וינדלואו פטיסון ("האחות דורה"). 

ב-1832 הוא נרשם ללימודים גבוהים בקולג' אוריאל, אוקספורד, שם הוא קיבל את התואר הראשון שלו ב-1836 במקום שני בכיתה. לאחר מספר ניסיונות להתקבל לאחווה הוא נבחר ב-1839 לאחוות יורקשיר בלינקולן, קולג' אנטי-פוסביט (Puseyite). פטיסון היה בזמן זה בפוסביט והושפע רבות מג'והן הנרי ניומן, שאצלו עבד, וסייע לו בתרגום הספר Catena Aurea של תומאס אקווינס  וכתב ב-British Critic  וב-Christian Remembrancer.
הוא הוסמך ככומר ב-1843 ובאותה שנה הוא החל ללמד בקולג' לינקולן, שם רכש מהר מאוד שם של מורה מצוין, מלהיב וחביב לתלמידיו. הנהלת הקולג' הייתה למעשה בידיו, ושמו כמלומד עלה ופרח באוניברסיטה. ב-1851 התפנתה משרת הרקטור של הקולג', והיה נדמה בוודאות שפטיסון ייבחר לתפקיד, אולם הוא נכשל בכך. הוא התאכזב מכך מאוד ובריאותו נפגעה מכך. ב-1855 הוא התפטר מהוראה, נסע לגרמניה על מנת לחקור את מערכת החינוך המקומית, והחל במחקריו על חייהם של איזק קזובון ושל יוזף יוסטוס סקליגר, בהם עסק לשארית חייו.
ב-1861 הוא נבחר לבסוף לרקטור לינקולן, ובאותה שנה נשא לאישה את אמילי פרנסיס סטרונג (שכונתה אחרי כן ליידי דילקה Lady Dilke). כרקטור הוא כתב סקירות ספרותיות רבות והתעניין במיוחד במדעי החברה, אפילו ישב בראש ועדה בנושא בקונגרס ב-1876. אולם, הוא נמנע מהשגרה של מנהלת האוניברסיטה וסירב להיות סגן הנשיא. אולם בעוד שהוא חי חיי למדנות, הוא אהב מאוד חברה, בעיקר חברת נשים. הוא הלך לעולמו בהרופייט (Harrogate), יורקשייר.
הביוגרפיה של איזק קזובון שכתב ראתה אור ב-1875; הוא גם כתב על ג'ון מילטון  בסדרת "English Men of Letters" של Macmillan' ב-1879. הספרות והתאולוגיה של המאה ה-18 הייתה נושא מחקר אהוב עליו, למשל כתב ב-1860 את 'Tendencies of Religious Thought in England, 1688-1750' לספר Essays and Reviews שהיה בזמנו מפורסם; ספר אחר שלו על התקופה היה מהדורה שלו של Essay on Man של אלכסנדר פופ משנת 1869. ספרו, Sermons and Collected Essays, אותו ערך הנרי נטלשיפ (Henry Nettleship) יצא לאור אחרי מותו ( 1889), כך גם זכרונותיו (1885), אוטוביוגרפיה שטבועה במלנכוליה ובמרירות. הוא מעולם לא זכה להשלים את   Life of Scaliger, עליו עבד.
טורקואן

היסטוריה

האזכור הראשון ליישוב בשם טורקואן הוא משנת 1080.
במהלך המהפכה הצרפתית טורקואן כבר הייתה עיירה בת כ-15,000 תושבים. ב-18 במאי 1794 נערך בקרבת העיירה קרב טורקואן בין צבא המהפכה הצרפתי לבין צבאות הקואליציה האנטי-צרפתית הראשונה, בו ניצח הצבא הצרפתי; הניצחון בקרב היה צעד לקראת כיבוש הרפובליקה ההולנדית בשנת 1795.
במאה ה-19 העיר צמחה במהירות כתוצאה מהמהפכה התעשייתית, ובעיקר בזכות תעשיית הטקסטיל של העיר. אוכלוסיית העיר גדלה מכ-10,000 תושבים בתחילת המאה לכ-100,000 בשנת 1910. במהלך השנים 1857–1865 כנסיית סן כריסטוף עברה שיפוץ והפכה לאחת מהכנסיות הנאו-גותיות הבולטות בצפון צרפת.
בזמן מלחמת העולם הראשונה העיר הייתה תחת כיבוש גרמני ועקב כך תושביה סבלו מקשיים רבים. כמו יתר הערים תחת הכיבוש הגרמני, העיר הייתה מנותקת משאר צרפת למשך ארבע שנות הכיבוש. בין שתי המלחמות העיר התאוששה, ותעשיית הטקסטיל שלה חזרה לשגשג. לאחר כיבוש העיר במלחמת העולם השנייה, מיקמו בה הגרמנים את המפקדה של הארמייה ה-15, שתפקידה העיקרי היה להגן על חופי צרפת ובלגיה מפני פלישה של בעלות הברית. כיום פועל בבניין המפקדה מוזיאון ה-5 ביוני 1944, העוסק בכיבוש הגרמני של צרפת במלחמת העולם השנייה.
החל משנות ה-70 נפגעה העיר עקב דעיכת התעשיות המסורתיות שהיו הבסיס של כלכלת טורקואן, בעיקר תעשיית הטקסטיל, וכיום מרבית מפעלי הטקסטיל שפעלו בעיר נסגרו.

תחבורה

טורקואן מחוברת לערים השכנות ליל ורובה ברכבת תחתית ובטראם, כחלק ממערך התחבורה הציבורית במטרופולין ליל. בנוסף, מתחנת הרכבת טורקואן יוצאות רכבות מהירות לפריז, לרן, לנאנט ולבורדו; כמו כן, עוברות בתחנה רכבות לכיוון בלגיה.
פילים ורודים הולכים בתהלוכה

פילים ורודים הולכים בתהלוכה (באנגלית: Pink Elephants on Parade) הוא שמו של שיר מסרט האנימציה של אולפני וולט דיסני, "דמבו". בשיר דמבו וטימותי משתכרים לאחר ששתו מים שנמהלו בשמפניה והם הוזים פילים ורודים ששרים, רוקדים ועוד.
השיר נכתב בידי אוליבר וולאס ונד וושינגטון, והושר בידי מל בלאנק, ת'ורל ריוונסקרופט והספורטסמן.
לאחר השיר מתעוררים דמבו וטימותי על עץ, וטימותי מבין שדמבו יכול לעוף.
עיתון הגרדיאן שיבח את הקטע אבל ביקר אותו על השימוש באלכוהול שאינו מתאים לילדים.
סיפר (עיר)

סִיפָּר הייתה עיר עתיקה במסופוטמיה ששכנה על הגדה המזרחית של נהר הפרת. שרידי העיר נמצאים בתל אבו חבה (Tell Abu Habbah) כ-60 ק"מ מצפון לעיר בבל ו-30 ק"מ מדרום מזרח לעיר בגדאד.

היסטוריה

העיר הייתה חלק מצמד ערים תאומות. מול סיפר בגדה המערבית של הפרת שכנה העיר האחות סיפר-אמננום. אף על פי שבאתר הארכאולוגי נמצאו אלפי לוחות חרס בכתב יתדות, הם לא הצליחו לשפוך אור רב על ההיסטוריה של העיר.
הממצא הקרמי באתר מצביע שהעיר התקיימה כבר בתקופת אורוכ (4000 עד 3100 לפנה"ס). עיקר חשיבותה של העיר היה באלף השלישי לפנה"ס, בתקופה הבבלית הקדומה שהתקיימה באלף ה-2 לפנה"ס, ובתקופה הנאו-בבלית באלף ה-1 לפנה"ס.
במאה ה-7 לפנה"ס, התקיים מאבק בין נבופלאסר שהפך בהמשך למלך בבל והמלך האשורי סין-שר-אישכון על השליטה באזור, העיר הייתה אחת הערים שהופיעה בכתובים שעליה התנהל המאבק בין שני הצדדים. בשנת 625/624 לפנה"ס יצא הצבא האשורי לכבוש את העיר סיפר וכנראה כבש אותה.
העיר המשיכה להתקיים גם בתקופה האחמנית בתקופת הממלכה הסלאוקית ובתקופת האימפריה הפרתית, אבל בחשיבות הולכת ופוחתת.
העיר שימשה כעיר הפולחן של אל השמש שמש ששכן במקדש אי-באבארה.

מלכי סיפר

ברשימת המלכים השומרית, מלכה של סיפר אנ-מן-דור-אנה מופיע בה כאחד המלכים המוקדמים של התקופה הקדם-שושלתית. המלך הבבלי מהתקופה הבבלית הקדומה שומו-לה-אל (Sumu-la-El) דיווח כי בשנתו ה-29 הוא בנה את חומות העיר. מספר שנים לאחר מכן דיווח חמורבי שהוא הקים את חומות העיר בשנת ה-23 למלכותו, ובשנת 43 למלכותו שיפץ שוב את חומות העיר. חומות העיר עברו שיפוץ נוסף בשנה הראשונה למלכותו של שמשו-אילונה שהיה יורשו של חמורבי. חומות העיר נבנו מלבני בוץ, ודרשו תחזוקה חוזרת. ברשומות של נבוכדנצר השני ושל נבונאיד מצוין שהם תיחזקו את המקדש לאל השמש. בגליל של נבונואיד (Cylinder of Nabonidus) שנמצא בחפירות בסיפר מסופר שהוא שיקם את המקדש לאל סין בחרן ואת המקדשים של עישתר ושל האל שמש.

ארכאולוגיה

אתר תל אבו חבה שגודלו מעל 1 קמ"ר, נחפר לראשונה בשנת 1880 על ידי הארכאולוג והאשורולוג הורמוזד רסאם. החפירה שארכה שנה וחצי נעשתה עבור המוזיאון הבריטי. במהלך החפירה נמצאו אלפי לוחות חרס בכתב יתדות. נמצאו גם לוחות המתייחסים לאל שמש במקדש האל. רוב הלוחות היו מהתקופה הנאו-בבלית. על פי הלוחות שנמצאו במקדש, המלך שמשו-אילונה שיקם ושיפץ את המקדש בשנת 18 למלכותו, ביחד עם שיקום הזיגוראת של העיר.
החפירות לא כללו תיעוד מסודר של הממצאים לא צוינו הפרטים המדויקים היכן נמצא כל פריט. הלוחות נחקרו וממשיכים להיחקר במוזיאון הבריטי. היעדר תיעוד מסודר מקשה על המחקר, מה עוד שבמקביל נחפרה גם העיר התאומה מערב לפרת, ואין מידע מדויק מאיזה אתר הגיע כל לוח.
קרבתו של האתר לבגדאד גרמה לכך שהאתר היה פופולרי לחפירות שוד. לוחות רבים נמכרו בזמנו בשווקים, ונרכשו על ידי המוזיאון הבריטי ואוניברסיטת פנסילבניה.
בשנת 1894 התקיימה באתר חפירה קצרה נוספת על ידי האשורולוג הצרפתי ז'אן-ונסאן שייל (Jean-Vincent Scheil). הלוחות מחפירה זו הועברו למוזיאונים לארכאולוגיה של איסטנבול. בין השנים 1973-1972 נערכה חפירה נוספת באתר על ידי משלחת בלגית. בשנת 1977 החלו חפירות באתר של משלחת עיראקית מאוניברסיטת בגדאד, הם חפרו במשך 20 עונות חפירה. בשנת 2000 הצטרפה לחפירה משלחת של המוסד הגרמני לארכאולוגיה (German Archaeological Institute).
טרבזון

ספורט

קבוצת הכדורגל המקומית, טרבזונספור, משחקת בליגת העל הטורקית. ישנה גם קבוצת כדורסל מקומית, טרבזונספור, שמתמודדת בליגת העל הטורקית בכדורסל.
גזפרום

פעילות

גזפרום היא מהחברות הגדולות בעולם מבחינת שווי שוק. מכירותיה בשנת 2014 הסתכמו ב-106.3 מיליארד דולר, והרווח הנקי שלה עמד על 3.1 מיליארד דולר. ברשות החברה עתודות של 28,800 מיליארד מטר מעוקב (BMC) גז טבעי שווי ערך ל-16% מהעתודות העולמית. לאחר שרכשה את חברת הנפט סיבנפט, היא נחשבת לבעלת עתודות הנפט השלישית בגודלה בעולם (119 מיליארד חביות) לאחר סעודיה (263 מיליארד) ואיראן (133 מיליארד).
החברה נמצאת בחלקה בשליטה ממשלתית (50.01%), והיא הגדולה ביותר בעולם מסוגה. יש לה גם אחזקות בתחום הבנקאות (גזפרום בנק), הביטוח, התקשורת הבנייה והחקלאות.
פעמים רבות השתמשה ממשלת רוסיה בחברה למטרות מניפולציה ביחסים בינלאומיים, בין השאר בסכסוך הגז בין אוקראינה לרוסיה בתחילת 2006, ובמשבר הגז בין בלארוס לרוסיה בתחילת 2007.
החלק עיקרי של שדות התפוקה של גזפרום ממוקם סביב מפרץ אובּ, במחוז האוטונומי של ימלו-ננץ, מערב סיביר. חצי האי ימל מתוכנן להיות אזור תפוקת הגז העיקרי של גזפרום, שמחזיקה במערכת העברת הגז הגדולה ביותר בעולם, עם 158,200 קילומטרים של קווי גז.
בימיו האחרונים של גרהרד שרדר בתפקיד קנצלר גרמניה, הוא חתם על הסכם שנוי במחלוקת עם החברה כאשר ולדימיר פוטין היה נציגה, לבניית צינור הגז הצפון אירופי כדי שהיא תספק גז ישירות לגרמניה מבלי לעבור בצינורות הגז של פולין, אוקראינה והמדינות הבאלטיות. מיד לאחר צאתו מתפקיד הקנצלר הוא התמנה ליושב ראש ועידת בעלי המניות בחברה שבונה את הצינור.
ישנו ניסיון של הקרמלין להשתלט דרך החברה על אספקת הגז למדינות מערב אירופה, וליצור תלות קיומית של אותן המדינות בהחלטות הממשלה הרוסית.
החברה תורמת כ-20% מכלל ההכנסות ממסים למדינה. אספקת הגז למזרח אירופה ולמרכזה, וכן לכל מדינות ברית המועצות לשעבר, נמצאת בבלעדיות כמעט מלאה של החברה.
מנהלי החברה הציבו להם למטרה להגיע לשווי כספי של טריליון דולר עד שנת 2017. יו"ר הדירקטוריון של החברה הוא ראש ממשלת רוסיה לשעבר, ויקטור זובקוב. מנכ"ל החברה הוא אלכסיי מילר.
בשנת 2002 הוענק לחברה פרס איג נובל (הסאטירי) על "אימוץ של המושג המתמטי של מספרים מדומים לעולם העסקים".

גזפרום כספונסר ספורטיבי

גזפרום היא הספונסר הראשי של מועדון הכדורגל זניט סנקט פטרבורג הנחשב לעשיר ביותר במזרח אירופה, מועדון הכדורגל הכוכב האדום בלגרד ומועדון הפאר הגרמני שאלקה 04. בנוסף, גזפרום הייתה הספונסר העיקרי של ליגת העל הרוסית בהוקי קרח ועודנה הספונסר הראשי של נבחרת האופניים הרוסית "קטיושה", המתחרה בטור דה פראנס.
בנוסף, דווח בספטמבר 2010 כי גזפרום התכוונה לקנות 30% ממניות קבוצת הכדורגל מילאן, צעד שקודם במידה רבה גם על ידי סילביו ברלוסקוני, ראש ממשלת איטליה והבעלים של קבוצת מילאן, שגם נחשב לחברו הקרוב של ולדימיר פוטין, מאנשי השליטה בתאגיד גזפרום.
ב-16 בספטמבר 2013 חתמה החברה על הסכם חסות ראשי עם פיפ"א ל-4 שנים החל מ-2015. באותה שנה נחתם הסכם חסות גם עם לבסקי סופיה מליגת העל הבולגרית בכדורגל.
החל משנת 2013 החברה מפעילה תוכנית כדורגל למען חברות.
קורפוס האס אס ה-18

היסטוריה

הקורפוס הוקם בדצמבר 1944, וכמפקדו מונה היינץ ריינפרט. הוא נכלל במסגרת הארמייה ה-19 שהייתה חלק מקבוצת ארמיות אוברריין. הקורפוס הגן על הריין העליון כנגד התקדמות בעלות הברית, ובייחוד הארמייה הצרפתית הראשונה והארמייה האמריקנית השביעית. בפברואר 1945 פורקה קבוצת ארמיות אוברריין, והקורפוס נכלל במסגרת קבוצת ארמיות G. מפקד הארמייה ה-19 אריך ברנדנברגר נכנע לכוחות צבא ארצות הברית ב-21 באפריל 1945, אולם הקורפוס ה-18 סירב להיכנע והמשיך להילחם באזור גבול שווייץ עד שנכנע ב-8 במאי עם כניעת גרמניה.
ז'אן-לואי פלנדרן

ז'אן-לואי פְלַנְדְרָן (Jean-Louis Flandrin;‏ 4 ביולי 1931 - 8 באוגוסט 2001) היסטוריון צרפתי. חקר את ההיסטוריה של המשפחה, המיניות והאוכל.
נולד באלג'יריה ועבר לפריז לאחר מלחמת העולם השנייה, שם החל ללמוד לימודים גבוהים. כתב דוקטורט על אהבה בימי הביניים המאוחרים. בעבודתו, שהתבססה על טקסטים ספרותיים בני התקופה, ניסה למצוא מה הפך נשים לאטרקטיביות עבור גברים. היה מהראשונים שחקרו את הנושא בעולם בהתייחס לתקופת ימי הביניים.
מאוחר יותר, החל פלנדרן לחקור את ההיסטוריה של המזון. היה עורכו של כתב עת מדעי בשם Food and Fodways ותרם מספר פרקים לסדרת הספרים History de la Vie Privee, שתורגמה לאנגלית בשם History of Private Life.
פלנדרן כתב על המטבח הצרפתי בימי הביניים ובעת החדשה המוקדמת ונהג לבשל תבשילים מימי הביניים עם תלמידיו.
לימד באקול פראטיק דה אוטז אטוד והיה ממקימי המרכז האוניברסיטאי בונסן (אוניברסיטת פריז שמונה) לאחר מרד הסטודנטים בפריז ב-1968.
קלואי בנט

ביוגרפיה

נולדה בשם קלואי וונג בעיר שיקגו שבמדינת אילינוי. היא בתם של סטפני, רופאה פנימית, ושל בנט וונג, בנקאי השקעות אמריקאי ממוצא סיני. לבנט יש שישה אחים, שלושה מתוכם, סטיבן, לינקולן וזאקארי, הם אחים ביולוגיים. שני אחים נוספים, ג'וני ג'ונס ואוובי סטורי, הם אחים באומנה, שניהם אפרו-אמריקאים, ואח מאומץ אחד ממוצא מקסיקני-פיליפיני בשם מתיו אלוורדו. בנט למדה בבית הספר "St. Ignatius College Prep". בגיל 15 עברה לסין כדי לקדם את קריירת השירה שלה בשם קלואי וונג (汪可盈).

קריירה מוזיקלית

בהיותה בסין, התגוררה בנט עם סבתה מצד אביה בשאנגחאי, ולמדה מנדרינית תקנית. היא הוציאה לאור סינגל בכורה בשם "Uh Oh", הן באנגלית והן במנדרינית. בהמשך הקליטה באנגלית בלבד את הסינגל "Every Day In Between". בהמשך עברה לגור בלוס אנג'לס שבקליפורניה. הופעתה הראשונה על המסך הייתה בסדרת הריקודים קצרת הימים בשם "The Nightlife" בערוץ TeenNick. ב-2011 הופיעה בנט בווידאו קליפ של להקת BIGBANG מקוריאה הדרומית שהקליטה את המיני-אלבום "Tonight".

קריירת משחק

בעת שקידמה את קריירת המשחק שלה בהוליווד שינתה את שמה ל"קלואי בנט", אחרי שהתקשתה לקבל תפקידים עם שם משפחתה הקודם.
בשנים 2012–2013 שיחקה בנט בתפקיד משנה בדמות היילי בסדרה הדרמה "נאשוויל" של ABC.
בדצמבר 2012 לוהקה בנט לתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "סוכני S.H.I.E.L.D.", שעלתה לשידור ב-24 בספטמבר 2013. בנט מגלמת בתפקיד ראשי את דמותה של גיבורת-העל הבלתי אנושית סקיי / דייזי ג'ונסון / קווייק.
טסקו לוטוס

השירות

החנויות הגדולות של הרשת בנויות כקניונים וכוללות דוכני מזון וחנויות למוצרים שונים וכן מגרש חניה גדול. טסקו לוטוס גם מציע מגוון רחב של שירותים קמעונאיים ופיננסיים, כולל תשלום חשבונות, הלוואות אישיות, כרטיס אשראי טסקו ויזה, מגוון רחב של מוצרי ביטוח בהם ביטוח רכב, ביטוח דירה וביטוח חיות מחמד. לאחרונה, בחודש אפריל 2013, טסקו לוטוס הציעה קניות באינטרנט.
פרנץ ברנטנו

ביוגרפיה

ברנטנו נולד בגרמניה למשפחת אינטלקטואלים גרמנים–איטלקים. למד מתמטיקה, שירה, פילוסופיה ולימודי דת באוניברסיטת ברלין, מינכן ווירצבורג. הוא הפך לכומר, אך המשיך בעיסוקיו האקדמיים, בתחום הפילוסופיה בעיקר, עד שפרש מחיי הדת מעט אחרי 1873. באותה תקופה פרסם כמה כתבים מדעיים בנושאי פסיכולוגיה, ועבר לשמש מרצה בווינה בשנת 1894. 
לשם נישואיו הראשונים, נאלץ לוותר על משרתו ואזרחותו באימפריה האוסטרו-הונגרית, וכששב לווינה נדחה בקבלת משרת המרצה בחזרה. לאחר מות אשתו הראשונה בשנת 1896 עבר לפירנצה, איטליה ונישא שם שוב. 
במלחמת העולם הראשונה עבר לציריך שבשווייץ הנייטרלית ושם נפטר במרץ 1917.

הגותו ומחקריו

ברנטנו נחשב מרצה מחונן וכריזמטי ורבים מתלמידיו הפכו לחוקרים ומרצים מפורסמים ברחבי אירופה, ביניהם גם זיגמונד פרויד, אבי הפסיכואנליזה. 
בניגוד לוילהלם וונדט, בן תקופתו, ממציא הסטרוקטורליזם (גישה בסיסית בפסיכולוגיה הטוענת כי חקירת ההכרה צריכה להתבצע תוך פירוק החוויה ההכרתית למרכיביה), טען ברנטנו כי הפסיכולוגיה צריכה לתאר תהליך דינמי ולא לפרק את החוויה ההכרתית למרכיבים ותגובות, על כך הוא נחשב מחלוצי הפנומנולוגיה בפסיכולוגיה. למשל, על פי ברנטנו, החוויה הפסיכולוגית היא תמיד אחידה, גם כאשר אנו רואים נוף מסוים ובה בעת מאזינים לשריקת הרוח ומריחים את ניחוח העלים היבשים אנו חווים את החוויה, כחוויה אחידה אחת. בכך נבדלת החוויה ההכרתית מהחוויה הפיזיולוגית. ברנטנו עסק גם במודעות ותפישת הזמן של האדם וכן במושג ה"התכוונות".
מבחינת תפיסת הפילוסופיה ניתן לזהות אצל ברנטנו השפעה חזקה של אמפיריציזם על שני פניו: אמפיריציזם בריטי ופילוסופיה אריסטוטלית. את תפיסת הפילוסופיה שלו הוא ניסח בעבודת הפוסטדוקטורט (Die 25 Habilitationsthesen). בתזה מספר 4 ברנטנו טוען: "שיטתה האמיתית של הפילוסופיה איננה אלא שיטת מדעי הטבע". משמעות התזה היא שפילוסופיה מתחילה מניתוח הניסיון הנתון 
לסובייקט בגישה מיידית. ניסיון זה הוא מקור התפיסה הוודאית (Evidenz) והוא אשר מבטיח את מעמדה של פילוסופיה כמדע חמור (שלא מבוסס על שיקולים הסתברותיים). 
תפיסה זו של הפילוסופיה באה לידי ביטוי מובהק בשיטתו הפסיכולוגית ובתורת הנפש. הפסיכולוגיה של ברנטנו היא מדע תיאורי, פסיכולוגיה תיאורית או "פסיכוגנוזיה" למינוחו של ברנטנו. היא מבוססת על נתוני התפיסה הפנימית. לפי ברנטנו הפסיכולוגיה מובחנת באופן חד ממדעים ניסויים: הפסיכולוגיה חוקרת תופעות מנטאליות המוגדרות כתופעות התכוונותיות (אינטנציונאליות). "התכוונות" היא תכונת האקט המנטאלי שתמיד על משהו - האובייקט האינטנציונאלי או התוך-התכוונותי. למשל, נפילת אבן היא אירוע פיזיקאלי ואיננה על אודות משהו. לעומת זאת המחשבה על נפילת האבן מניחה אקט מנטאלי כלשהו שהוא על אודות או מכוון לאובייקט מסוים (האבן הנופלת). מושג ההתכוונותיות לקוח על ידי ברנטנו מפילוסופיה אריסטוטלית ופילוסופיית ימי הביניים, אך מקבל פשר חדש ומהפכני הסולל דרך לפילוסופיית הנפש (mind) המודרנית. ברנטנו אחז בתפיסה הלא-ורידית של אינטנציונאליות, משמעות הדבר הוא שאובייקט אינטנציונאלי איננו אובייקט חיצוני לנפש.