מ.ק. 22

יצירה

הסדרה נוצרה בהשראת חוויותיהם המשותפות של שניים מיוצריה, ירון ניסקי ודורון צור, במהלך שירותם הצבאי באגף האפסנאות. עוד לפני שהשתתפו ביצירתה של "מ.ק. 22", שיתפו ניסקי וצור פעולה בכתיבתו ועריכתו של עיתון הקומיקס "סטיות של פינגווינים". דמויותיה של הסדרה נוצרו תוך שימוש בהנפשת דו-מימד, בסגנון דומה לזה של הסדרה האמריקאית "סאות' פארק", אם כי הסדרה עושה שימוש גם בהנפשת תלת-מימד. הסדרה כולה מאויירת תוך הימנעות כמעט מוחלטת משימוש בקווים מעוגלים: כל עצם שבאופן טבעי אמור היה להיות מעוגל, מלבד קסדותיהם של החיילים וגלגליו של כיסא הגלגלים של מיכל לוינשטיין, מופיע בסדרה כמצולע. כך למשל מאויירת השמש כמרובע צהוב בשמים.
מטרתם הראשונית של יוצרי הסדרה הייתה יצירת סאטירה על ההווי הישראלי והצה"לי בסגנונו של הסרט "גבעת חלפון אינה עונה", תוך אימוץ סגנונה הסאטירי המוקצן של "סאות' פארק". בדומה ל"סאות' פארק", הסדרה שודרה בערוץ כבלים, דבר שאיפשר את שידורם של תכנים בוטים מן הרגיל. הסדרה אף אימצה לעצמה תניית פטור הומוריסטית הדומה לזו של "סאות' פארק". עם זאת, הסדרה הושפעה גם מסדרות אמריקאיות מונפשות נוספות, ביניהן "משפחת סימפסון" ו"פיוצ'רמה".
הסדרה מתוארת לעיתים כסדרה המונפשת הישראלית או העברית הראשונה, אולם תיאור זה אינו נכון מכיוון שקדמו לה הסדרות "משלים שועליים" ו"אגדות המלך שלמה" שעשו שימוש בהנפשת סטופ מושן בפלסטלינה.

תוכן

עלילת הסדרה מתמקדת בעלילותיהם של הרב"טים איתי שולמן ושלומי חנוכה, שני אפסנאים במ.ק. 22 – בסיס טילים גרעיניים סודי בדיוני בדרום ישראל. הסדרה מתאפיינת בהומור שחור, בוטה ומוקצן ונחשבת לבלתי תקינה פוליטית. בין השאר עוסקת הסדרה בהתבדחויות על חשבונם של נכים וערבים. כמו כן מבוטאים בסדרה מספר סטריאוטיפים שליליים ישראליים וצה"ליים, ביניהם "המזרחי הערס", "האשכנזי החנון", "נגד המשמעת הטיפש", "הש"ג האתיופי", ו"הערבי הישראלי המהווה גיס חמישי".
הנושאים בהם עסקה הסדרה כוללים בין השאר את יחסה של התקשורת הישראלית כלפי אילן רמון ערב שיגורו לחלל (הפרק "מים כבדים"), קליטת יהודי אתיופיה בישראל ("שבת בבסיס"), פרשת השמדת מנות הדם של עולי אתיופיה ("יזכור"), העמימות הגרעינית של ישראל (הסדרה כולה ובמפורש ב"אחת משלנו"), הקמת גדר ההפרדה ("הגדר הטובה"), היחס של צה"ל כלפי המיונים ל-קורס הטיס ("זאב זאב"), ההתנגדות הדתית ל"מצעד הגאווה" ("רובו רבי"), ופרשת המסך המפוצל ("אחת משלנו"). כמו כן יצרה הסדרה פרודיות על מספר סרטי קולנוע (ביניהם "אחד משלנו", "יוסי וג'אגר", "הסנדק", "2001: אודיסאה בחלל", "ממנטו", "מבצע יונתן" ו"השעה ה-25") ותוכניות טלוויזיה ("יאיר לפיד", "רובוטריקים") ועל פוליטיקאים וידוענים ישראלים (שמעון פרס, טומי לפיד, שרי אריסון, סאבלימינל והצל, מוחמד בכרי ויעקב אילון). בתפקידי אורח השתתפו מנשה נוי בתפקיד הרמטכ"ל דאז שאול מופז וארז טל ודליה שימקו בתפקיד עצמם.

שידור

לאחר שידורה המקורי של העונה הראשונה בת עשרת הפרקים בערוץ הכבלים ביפ, שודרה "מ.ק. 22" בשידורים חוזרים מצונזרים במקצת בערוץ 2, תוך הימנעות כליל משידורו בערוץ של הפרק השביעי "רובו רבי" העוסק ביחסים בין חרדים והומוסקסואלים בישראל. נטען כי ההחלטה לצנזר את הפרק נבעה מחששה של חברת קשת מהתעמתות עם מועצת הרשות השנייה לקראת מכרז ערוץ 2. כל פרקי הסדרה זמינים לצפייה באתר ערוץ "ביפ" ובספריית הוידאו על פי דרישה של אתר התוכן Mako.
בנובמבר 2004 דווח באתר nrg מעריב כי ערוץ ביפ מנהל מגעים עם חברת ההפקה שורטקאט בנוגע להפקתה של עונה שנייה לסדרה. הכוונה הייתה להעלות עונה נוספת ב-2005 בערוץ ביפ ובהמשך גם בערוץ 2 במסגרת שידורי קשת, אך מאז לא חלה כל התקדמות בנושא. צור וניסקי המשיכו לשתף פעולה עם אסף הראל בכתיבה עבור תוכנית האירוח בהנחייתו, "כל לילה עם אסף הראל", שנחשבה אף היא לפרובוקטיבית ושידורה הופסק לאחר כשישה חודשים.
ב-2010 יצרו צור וניסקי גרסה אמריקאית לסדרה, בת 20 פרקים של 4 דקות כל אחד. גרסה זו נמכרה לרשת פוקס.

תגובות

הסדרה זכתה לביקורות משבחות. רענן שקד מ-ynet שיבח את הסדרה וכינה אותה "סידרת האנימציה הסאטירית המושקעת הראשונה כאן (בישראל)". באתר המסך המפוצל כונתה הסדרה "סרקאזם במיטבו" תוך ציון לחיוב של הביקורת שמעבירה הסדרה על צה"ל, ושל הצלחתה להפוך לסדרה המונפשת הראשונה המשודרת בפריים טיים בטלוויזיה הישראלית. באתר עין הדג הובאה הסדרה כדוגמה להתפתחות ההנפשה בישראל וכונתה "סדרת פולחן".
הסדרה זכתה בפרס האקדמיה לטלוויזיה לסדרה הקומית-דרמטית הטובה ביותר לשנת 2004.