בבילון 5

תחנת החלל "בבילון 5"

נמל חופשי לדיפלומטים, מטיילים ואנשי עסקים. שילוב של בניין האומות המאוחדות וכיכר טיימס בסדר גודל בין-גלקטי...
— ברוס בוקסלייטנר בתיאורו את תחנת בבילון 5, ההקדמה לסדרה The Guide to Babylon 5.
תחנת בבילון 5 היא גרסה משודרגת לגלילו של אוניל, הסובבת סביב צירה לצורך אספקת כבידה מלאכותית. מרכז הצילינדר הוא חלול אשר כולל שטחי מחיה, גינות הידרופוניות ומסילת נוסעים לכל אורכו. התחנה מכילה מספר חלקים, כל חלק למטרה שונה ובו מראה שונה על מנת לתת לסדרה פן פחות קלסטרופובי. כך למשל, החלק הכחול נועד למגורי הסגל, החלק החום נועד לאזור המסחר, החלק הירוק נועד לאזורי הגינה ולמתקנים החקלאיים והחלק האדום נועד לאזורי הבידור והפנאי. אזורים שונים של התחנה סובבים לסירוגין כדי לספק כבידה משתנה לגזעים השונים המאכלסים אותה.
התחנה ממוקמת בצביר כוכבים אפסילון ארידני, וממוקמת בנקודת לגראנז' החמישית בין כוכב הלכת הבדיוני אפסילון 3 וירחו. שלוש התחנות שקדמו לה, בבילון 1 - 3, חובלו והושמדו לפני השלמתן. התחנה הרביעית, בבילון 4, נעלמה 24 שעות לאחר הפעלתה והמסתורין אודותיה נשמר בעונותיה הראשונות של הסדרה. התחנות הוקמו בשיתוף פעולה בין הגזעים המרכזיים בגלקסיה אך הן כפופות לכדור הארץ, תחת משטרו הכלל עולמי "ברית הארץ".
בתור תחנה המהווה נקודת מעבר לנוסעים רבים ברחבי החלל, ניתן למצוא בה אזורים המזכירים תחנות מרכזיות בימינו, כגון טיילת בה יש מסעדות, מקומות בילוי ודוכני מזכרות. באזורים אלה יש אווירה צבעונית ומוזיקה, ועשרות גזעים של חוצנים מתרועעים בהם זה עם זה. לסצנות הממוקמות בהם אווירה קלילה ומבדרת יותר.

נושאים עיקריים

במהלך הסדרה הופיעו נושאים בעלי רלוונטיות לסוגיות חברתיות בנות זמננו. יוצר הסדרה, ג'יי מייקל סטרצ'ינסקי, הרבה לעסוק בסוגיות אלו בדיוניו בקבוצת הדיון בה השתתף.

סדר לעומת כאוס; משטר סמכותני לעומת רצון חופשי

הנושא המרכזי בבבילון 5 היה המאבק בין הסדר לכאוס, והאנשים שנלכדו באמצע. שני הכוחות המוצגים כאן לקוחים מתוך מיתולוגיה בבלית, לפיה היקום נולד כתוצאה מהקונפליקט בין שניהם.
הוורלונים מייצגים את פילוסופיית השלטון הרודני שכופה על אזרחיו "עשו כפי שאומרים לכם, כי אנחנו אמרנו כך". שאלת הוורלונים "מי אתה?" מתרכזת בזהות האישית כמניעה את המטרות העצמיות. הצללים מייצגים את האנרכיה. לפי התפיסה ההגליאנית, אמונתם היא שדרך יצירתו של מאבק ניתן להוליד דור חזק יותר – תאוריית "החזק שורד". השאלה אותה הם מציגים, "מה אתה רוצה?", שמה את התשוקות והשאיפות בעדיפות עליונה, בכך מעודדים קונפליקטים בין הגזעים השונים אשר רוצים תהילה או רווח אישי משלהם. יצר האנוכיות הוא לעיתים נקודת המפנה של הדמות מאור לחושך, ויצר הזהות העצמית מציין שינוי בהיפוכו.
הפילוסופיות המצוינות הן על ידי הוורלונים והן על ידי הצללים מתנגשות כשם שנוכחותם משרה על הסביבה. בזמן שהוורלונים היו "אחראים" באופן מרומז על היקום, מלחמות ומעשי טבח נהיו שכיחים. אולם, ברגע שהצללים הגבירו את נוכחותם, איחוד גזעים מתחיל להיווצר כדי להילחם בהם.
השאלה השלישית שנשאלת על ידי לוריין (הישות העתיקה ביותר שחיה ביקום בבילון 5), "למה אתה כאן?", מרמזת כי יש יותר בחיים מאשר דואליות הסדר נגד הכאוס.
בעצם העלאת נושא השלטון הדיקטטורי של ממשל כדור הארץ, שסופו במלחמת אזרחים ואנרכיה, מובאת כאן מטפורה פוליטית והיסטורית עם דגש למקארתיזם ולוועדת בית הנבחרים לפעילות אנטי אמריקנית בארצות הברית של ימינו. הסדרה שמה דגש על כפיית חירויות האזרח, שעזרו מלכתחילה לעלייתה של "ברית הארץ", ואת אשליית האוכלוסייה להאמין כי עליונותו המוסרית של הממשל תמנע ממנו נפילה לדיקטטורה. המרד בהנהגת תחנת בבילון 5 נוחל הצלחה ומבטיח את החזרת הממשל הדמוקרטי ומתן אוטונומיה מלאה למאדים ולמושבותיו.

הקרבה

תמה מרכזית בסדרה בבילון 5 היא רעיון ההקרבה למטרה נעלה יותר. שגריר הוורלונים קוש מקריב את עצמו עבור הניצחון הגדול הראשון נגד הצללים. ג'ון שרידן מוכן למות בעולם הבית של הצללים, זאהדום, ובכך למנוע מהם התארגנות מחודשת. דלן מוכנה למות בטקס גלגל האש כדי להשיב את החברה המינברית - שמצויה במלחמת אזרחים - על כנה. מרקוס קול מקריב את חייו כדי להציל את סוזן איבנובה הגוססת. לונדו מולארי מקבל על עצמו מרצון השתעבדות מוחלטת לשומר הדראקי כדי להציל את הסנטאורים מהשמדה טוטאלית. דמויות משנה רבות מקריבות את חייהן מרצון כמו צוותי ספינות כדור הארץ המגנות על כדור הארץ מפני הכחדת המין האנושי בקרב האחרון נגד המינברים, צוותי ספינות הדראזים והמינברים בקרב האחרון נגד הצללים כדי להציל את מנהיגי המהפכה, סנטאורים שנותרו מאחור באי סליני כדי לאפשר את השמדתן של ספינות הצללים המתיישבות על האי, וכיוצא בזה.

חלומות וחזיונות

תת ההכרה מקבלת תפקיד חשוב בסדרה, כאשר כל דמות עיקרית בה חווה מסר תת-הכרתי זה או אחר, לפעמים בצורה של חלימה מודעת. כך למשל, לונדו מולארי חלם כי יבוא יום והוא וג'קאר ילפתו זה את צווארו של זה ויחנקו עצמם למוות. בנוסף, הוא חוזה את ימי קיסרותו העתידיים. ג'קאר חוזה (תחת השפעת סם) כי דמותו תהפוך למשהו אצילי יותר מאשר לוחם וינהיג את עמו בדרך שלא עשה עד כה. סינקלייר, דלן ושרידן מקבלים - כל אחד בתורו - חזיונות בדבר היותם "האחד" ותפקידם בסיפור העלילה (סינקלייר הוא "האחד שהיה", דלן היא "האחת שהינה" ושרידן הוא "האחד שיהיה").

התמכרות

בסדרה מוצגות התמכרויות שונות ודרך השפעתן על אישיות האדם. ראש יחידת האבטחה, מייקל גריבלדי, הוא אלכוהוליסט בגמילה, שהצליח לשלוט בדחף השתייה עד לאמצע העונה החמישית. ד"ר סטיבן פרנקלין מתמכר לסמי מרץ בעקבות תשישות כרונית ועומס עבודה, כאשר בשלב מסוים הוא נוטש את עבודתו ונודד במרחבי התחנה וחווה תסמונת נסיגה. קומנדר סוזן איבנובה מציינת, כי אביה הפך לאלכוהוליסט בעקבות התאבדותה של אמה, לאחר שזו סוממה בידי השלטונות ואישיותה דוכאה.
התייחסויות נוספות להתמכרות קיימות לאורך הסדרה, כמו הסם "דאסט" ("אבק") המשמש לפיתוח יכולות טלפתיות.

פורמט

העלילה מתרחשת במאה ה-23 בתחנת חלל גדולה בשם "בבילון 5", מושבת חלל באורך 8 ק"מ ובמשקל 2.5 מיליון טונות, הממוקמת בסמוך לשער בין-כוכבי המקשר בין כוכבי הלכת השונים. התחנה הוקמה כדי להוות מקום מפגש נייטרלי לגזעים הרבים מכל רחבי הגלקסיה לצורך עידוד הקשרים הבין-גזעיים באמצעות מסחר, דיפלומטיה ושיתוף פעולה הדדי, תוך ניצול מיקומה האסטרטגי. מפקד התחנה נדרש פעמים רבות לשמש כמגשר בסכסוכים בין-גזעיים ואחרים וכן לקדם מהלכים דיפלומטיים שיכולים להתקיים רק בשטח נייטרלי כמו התחנה. על אף שהקמתה של התחנה נועדה למנוע מלחמות וסכסוכים, עד מהרה היא הופכת למרכזם של קונפליקטים פנימיים וקנוניה פוליטית, ובסופו של דבר לחוד החנית במלחמה בין-גלקטית. ניתן לראות עדות לכך במונולוג הפתיחה המשתנה של הסדרה. בעונה הראשונה והשנייה מתוארת התחנה כ"התקווה הטובה ביותר והאחרונה לשלום", בפתיח של העונה השלישית שבה מתרחש עיקר המלחמה מצוין כי התחנה נכשלה בתפקידה כתקווה לשלום, אך היא מתוארת כעת כ"התקווה הטובה ביותר והאחרונה לניצחון".
שלא כמו רוב סדרות הטלוויזיה, הסדרה נהגתה כנובלה עם התחלה, אמצע וסוף מוגדרים, כאשר כל פרק הוא אפיזודה בנובלה. בנוסף, אפילו ספרים ונובלות המקושרים לה מהווים חלק מהקאנון המרכזי. עלות ההפקה לכל 110 הפרקים עמדה על מעל למאה מיליון דולר.

כתיבה

סטרצ'ינסקי כתב 92 מתוך 110 הפרקים של הסדרה, שנמשכה חמש עונות, 22 פרקים בכל אחת. נוסף על כך, הוא קבע שיא שטרם נשבר כאשר כתב 59 פרקים רצופים לעונות השלישית, הרביעית והחמישית. בין הכותבים הנוספים שתרמו לכתיבה היו הארלן אליסון וניל גיימן, כמו גם אשתו של סטרצ'ינסקי, קתרין מ. דרנן (שבהמשך כתבה את לחלום בעיר העצב). אף על פי שהסדרה נכתבה כשלמה, היה לפעמים צורך לשנות מספר עלילות בעקבות השפעות חיצוניות. לכן, לכל דמות בסדרה נכתבה עלילת משנה למקרה והשחקן יעזוב. כך למשל, השחקנים מייקל או'הייר, אנדריאה תומפסון וקלאודיה כריסטיאן עזבו במהלך העונות משיקולים שונים, והתסריט שונה בהתאם.
לקראת סוף העונה הרביעית, הסדרה עמדה בפני סכנת ביטול ולא נודע אם היא תמשיך לעונתה החמישית. אי לכך צולם פרק הסיום של הסדרה בסוף העונה הרביעית. לאחר שאושרה הפקתה של העונה החמישית, נדחה פרק זה לסוף העונה החמישית. לסטרצ'ינסקי נותרו שלוש עלילות שדרשו את סיומן, ובסופו של דבר רשת הטלוויזיה TNT איפשרה את צילומם של שני סרטים הסוגרים את אותם קצוות פתוחים.

אפקטים חזותיים

סטרצ'ינסקי צפה מראש את התפתחותו של פורמט הטלוויזיה הדיגיטלי, וצילם את הסדרה בפורמט רחב במקום בפורמט המסך הרגיל – שש שנים לפני שסדרות דרמה נוספות החלו להשתמש באותו רעיון. בבילון 5 היוותה מהפכה אף בשימוש בטכנולוגיה ממוחשבת (בתחילה מחשבים מבוססי אמיגה ולאחר מכן מערכות מבוססות-פנטיום ו-DEC Alpha) ליצירת אפקטים ממוחשבים בזמן שבו השימוש במודלים ומיניאטורות היה הנורמה. זו הייתה גם הסדרה הראשונה לכבד את פיזיקת ניוטון בצילומי קרבות החלל שלה, תוך שימת דגש על אפקט הדחף. סדרות אחרונות כ"פיירפליי" של ג'וס וידון ו"באטלסטאר גלקטיקה" אימצו אף הן פיזיקה ריאלית.
הסטודיו לאפקטים חזותיים "Foundation Imaging", שהיה אחראי לסדרות מסע בין כוכבים: וויאג'ר, מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9 ומסע בין כוכבים: אנטרפרייז בהמשך, יצר את האפקטים בשלוש העונות הראשונות של הסדרה. את האפקטים בשתי העונות האחרונות, בסרטים ובסדרת ההמשך יצרה חברת "Netter Digital".

מוזיקה ופסקול

לפרק הפתיחה המקורי הולחנה מוזיקה מאת סטיוארט קופלנד, מתופף להקת פוליס. כאשר נהפכה לסדרה, סטוארט לא היה זמין, לכן סטרצ'ינסקי שכר את כריסטופר פרנק, מהרכב המוזיקה האלקטרונית טנג'רין דרים. פרנק נשאר כמלחין למשך חמש עונותיה של בבילון 5 ושלושה סרטים מתוכה. כאשר סטרצ'ינסקי השיג מספיק כספים ליצירת גרסה חדשה לפרק הפתיחה, הפסקול המקורי של קופלנד הוחלף בפסקול חדש של פרנק. פרנק הלחין יותר משלושים אלבומים לסדרה, בהם אלבומי הסרטים, אלבומי הפרקים המלאים ואלבומי האוסף. המוזיקה של פרנק ייחודית בכך שמשלבת כלים אלקטרוניים וכלי הקשה ליצירת צלילים שמלאים ברגש אך עם זאת יוצרים אווירה מתוחה ואטמוספירית.