תלוליות ע'סול

תלוליות ע'סול או תוּלֵילַאת אל-עַ'סוּל (Teleilat Ghassul) הוא אתר ארכאולוגי בירדן, באזור ערבות מואב, 14 ק"מ צפונית מזרחית לים המלח ליד הכפר כפריין. האתר מורכב מקבוצה של תלוליות קטנות ומכאן שמו. יש מזהים את האתר עם "שטים" בערבות מואב המוזכר בספר במדבר בתור מושב מחנה שבטי ישראל בטרם כניסתם לארץ כנען. האתר נחפר ונמצאו בו שרידים מהתקופה הכלקוליתית. הוא נחשב לאתר הגדול מסוגו ועל שמו מכונה התרבות הכלקוליתית בשם "התרבות הע'סולית", כשם המקום בערבית. בשנת 2009 מרבית האתר נהרס בעקבות עבודות פיתוח של הירדנים באזור.

אזכורים מקראיים

השם "שטים" או "אבל שטים" מופיע במקרא במקומות אחדים: "וַיֵּשֶׁב יִשְׂרָאֵל בַּשִּׁטִּים" ספר במדבר (כ"ה, א'), "וַיִּשְׁלַח יְהוֹשֻׁעַ-בִּן-נוּן מִן-הַשִּׁטִּים שְׁנַיִם-אֲנָשִׁים מְרַגְּלִים" ספר יהושע (ב',א') ובספר מיכה "מִן-הַשִּׁטִּים" (ו',ה'). המונח נובע מקיומם של עצי שיטה באזור.
אוסביוס מקיסריה מזהה את המקום בו ישבו שבטי ישראל  מ"בית ישימון"  מדרום לאתר הנוכחי עד האתר עצמו שניתן למקם אותו לפי הפסוק "וַיַּחֲנוּ בְּעַרְבוֹת מוֹאָב, מֵעֵבֶר לְיַרְדֵּן יְרֵחוֹ" (במדבר, כ"ב, א') ולכן הוא נראה מתאים יותר. זהו גם המיקום בו בלעם ראה את שבטי ישראל בבואו לקלל אותם.

מציאת האתר

האתר התגלה לראשונה על ידי שני כמרים ישועים שהתעניינו  בארכאולוגיה תנ"כית, אלכסיס מאלון (Alexis Mallon) ורוברט קפל (Robert Koeppel) מהמכון האפיפיורי למקרא בירושלים. הם גרו בירושלים בשנות ה-20 של המאה ה-20. סופר להם שבאזור שהיה צפון מזרחית לים המלח יש שרידים רבים על פני הקרקע. הם חיפשו את סדום ועמורה שהיו בין חמש "ערי הכיכר" (בראשית פרק י"ט). לצורך כך ארגנו שיירה לבדיקת האתר. מאלון וקפל ראו שהקרמיקה של המקום שונה וכי יש לתת לה שם חדש. מאלון וקפל זיהו שמדובר בתקופת מאוחרת לנאוליתית, הם נתנו לתקופה את השם התקופה הכלקוליתית.
האתר נחפר על ידם, בשיתוף הפרהיסטוריון רנה נוויל (Neuville), בין השנים 1929 ‏–‏ 1938, חפירות נוספות התנהלו על ידי רוברט נורת' (Robert North) בין השנים 1959 ‏–‏ 1960, ובשנת 1967 בראשות הארכאולוג האוסטרלי הֶנֶסי (Hennessy).

ציורי הקיר והכוכב מע'סול

הממצאים באתר כוללים ציורי קיר בבתי המגורים שחלקם נמצאו במצב גרוע. קטעי הפרסקו השתמרו בחדרים רבים. השערת החוקרים הייתה שאלו ציורים של אנשים פרטיים בבתיהם. הציורים לא היו יצירה חד פעמית, נמצאו ציורים שכוסו בטיח לבן שעליו צוירו ציורים חדשים. נמצאו קטעי טיח שנשתמרו עליהם למעלה מעשרים שכבות של ציורים. הממצאים לא כללו קירות שלמים אלא שברים שברים שחוברו על ידי החופרים לקטע גדול יותר. 
הקטע המפורסם ביותר הוא "הכוכב מע'סול". הכוכב הוא ציור פרסקו על גבי טיח בצבע קרם בקוטר 1.84 מטר. הכוכב צויר בצבעי אדמה: אדום, שחור, אפור וצהוב. זהו כוכב פולחני. הכוכב בעל שמונה קרניים. בעיגול המרכזי 3 כוכבים זה בתוך זה. חלקי הפרסקו נמצאו נפולים באתר. יש הטוענים שהציור מסמל שמש - אלוהות אחרת. בין קרני הכוכב ומימינו ציורי מבנה המזכירים מבנה כלקוליתי. הציור כולל ראש עם כובע ומסכה, חיה מיתולוגית עם כנפיים, צבי וחיות מרקדות סביב שמאן. כל הסצנות מזכירות טקס פולחני שקשור לכוכב ולמקדשים. הביצוע של הציור מדויק מאד, וקצות הקרניים החיצוניות יוצרות מעגל מושלם.
סביב הכוכב מצוירים קטעים שאינם מצטרפים לתמונה שלמה, ייתכן והם שייכים לשכבה אחרת של ציורים. משמאל לכוכב נמצא בעל חיים עם כנף ומולו חלק מבעל חיים בעל זוג קרניים, לשניהם עיניים גדולות, אף ארוך וניבים ארוכים ואדומים.

ממצאים אחרים

מתחת לרצפות הבתים נמצאו צלמיות משני סוגים: צלמית של נשים הרות (לשם פריון), וצלמיות של בעלי חיים כלבים או כבשים.
הכלים נעשו מחרס פשוט ביד והוחלקו באמצעות גבעולי עשבים. לפי טביעות מחצלות על הכלים עולה כי הניחו אותם על רצפת הטין. אחד הכלים  שנמצאו היה הבזיך שהפך לכלי המסמל את הקרמיקה הע'סולית בגלל חריגותו. באתר התגלה שימוש נרחב באבני צור, כלים העשויים מצור, במיוחד אבן צור שצידה האחד היה רחב וצידה השני צר עם להב מושחז. הם קראו לכלים גרזנים, כן נמצאו  להבים, אזמלים, נקרים, מגרדות ומרצעים, מאבן - אבני רחיים, עליים ומכתשים, ראשי אלות, אבני משקולת לנולי אריגה, וכן מכורכר, בזלת, על פני השטח כמות מועטה של חתיכות נחושת.

כלכלת האתר

על פי העצמות שנמצאו היו ביישוב בקר וצאן, צבאים וחזירים. שרידי גרעינים נמצאו מהצמחים: חיטה, שעורה, אפונה, שעועית, בצל, שום וכן גרעיני זיתים, ענבים ותמר. הימצאות הזיתים והענבים מצביעה על קשר שהיה עם אנשי ההר שם מגדלים גידולים אלה.
התמונה שהתקבלה היא של תרבות חקלאית המייצרת מזון ואוגרת אותו, עושה כלי חרס מפותחים.

התרבות הע'סולית

לפי הקראמיקה שנמצאה באתר הוגדרה התקופה הכלקוליתית בארץ ישראל.
תחילת התקופה הכלקוליתית הוגדרה לפי השכבות התחתונות בתלוליות ע'סול. ניתן לכנותם בדרום הארץ כ"התרבות הבשורית" שהתחילה בסביבות 4,700 לפנה"ס. היא כוללת גם אתרי הבשור וצפון-מזרח סיני, אתרי שכונת רמות בבאר שבע וחלק מממצאי האתר גילת.
התרבות העיקרית של התקופה הכלקוליתית בדרום היא "התרבות הע'סולית" שאותה ניתן לחלק לתרבויות משנה שלהן תפוצה גאוגרפית וזמנים שונים. בהקשר זה ראויה במיוחד לציון העובדה שבאתרי באר שבע (ביר אבו מטר, ביר א-ספאדי, חורבת בתר, תל שבע) התקיים יישוב בערך בין השנים 4,200‏–‏4,000.

תצוגה של הממצאים

הממצאים העיקריים שנמצאו באתר מוצגים במוזיאון המכון האפיפיורי למקרא, שנמצא במבנה המכון האפיפיורי למקרא בירושלים. על קיר המוזיאון מצויר העתק הכוכב מע'סול וכן מגוון של כלי חרס שנמצאו באתר. כוכב ע'סול המקורי נטמן ב-1939 במחסני מוזיאון רוקפלר בירושלים, אך שוחזר ביוזמת רשות העתיקות ויוצג בבניין הקריה הלאומית לארכאולוגיה של ארץ ישראל.