אריה ביתן

ביוגרפיה

אריה ביתן (בוטנויזר) נולד בשנת 1935 בברלין, שבגרמניה הנאצית. עלה לישראל עם הוריו ושתי אחיותיו בשנת 1938. שירת 3 שנים בצה"ל, במסגרת הנח"ל. השתתף כלוחם בשלוש מלחמות: מלחמת סיני, מלחמת ששת הימים ומלחמת יום הכיפורים. כשעבר את גיל ארבעים התנדב לחיל המודיעין ושירת עוד כ-15 שנה ב"מודיעין מחקר".
ביתן היה נשוי לחנה ביתן לבית שני, והיו לו שני ילדים.
ביתן נפטר ביום י"ד באדר א' תשע"ט (19 בפברואר 2019) ונקבר בהר המנוחות, גבעת שאול בירושלים.

פעילות אקדמית

את לימודי התואר הראשון במחלקה לגאוגרפיה ובמחלקה למטאורולוגיה סיים ביתן בהצטיינות בשנת 1960. בשנת 1963 סיים בהצטיינות גם את לימודי התואר השני (מ.א.). את לימודי התואר השלישי (דוקטורט) סיים בשנת 1969. שלושת התארים הוענקו לביתן, על ידי האוניברסיטה העברית בירושלים.
את השתלמות ה"פוסט-דוקטורט" בנושאי אקלים העיר וטופו-קלימטולוגיה עשה ביתן לאורך שנה, בשירות המטאורולוגי הגרמני הראשי, בעיר אופנבך, ליד פרנקפורט. בשובו לישראל התקבל למחלקה לגאוגרפיה באוניברסיטה העברית בדרגת מרצה.
בשנת 1977 התקבל ביתן לחוג לגאוגרפיה של אוניברסיטת תל אביב בדרגת מרצה בכיר. בחוג לגאוגרפיה הקים ביתן את היחידה לקלימטולוגיה אורבנית, קלימטולוגיה יישומית ותכנון תואם אקלים וסביבה. ביתן עמד בראש היחידה עד שנת 2009.
לדרגת פרופסור חבר הועלה בשנת 1981 ולדרגת פרופסור מן המניין הועלה בשנת 1993.
משנת 2003, כיהן כפרופ' מן המניין אמריטוס.
ביתן שימש פעמיים כראש החוג לגאוגרפיה ולסביבת האדם (בשנים 1982 – 1987 ו-1995 – 1998).
ביתן השתלם במוסדות מחקר רבים מחוץ לישראל. ביניהם, אוניברסיטאות קרלסרואה, אסן והאוניברסיטה החופשית בברלין, באוניברסיטאות אריזונה וניו מקסיקו ובאוניברסיטת קליפורניה בסן חוזה. הוא הוזמן למספר רב של אוניברסיטאות, מוסדות מחקר וכנסים בינלאומיים כמרצה אורח (Invited Speaker).
ביתן פרסם 45 מאמרים מדעיים, בחלקם עם עמיתים נוספים, שהתפרסמו בכתבי עת בינלאומיים.
בשנת 1991 פרסם מאמר בכתב העת המדעי החשוב- Energy and Building בו טבע לראשונה את המונח "שיקום אקלימי של המרחב האורבני בערים קיימות"- "Climatic Rehabilitation of the Urban Environment in Existing Cities". מונח זה נמצא כיום בשימוש בינלאומי רחב ומבטא שיטות מדעיות לשיקום ושיפור אקלימי-סביבתי של ערים קיימות.
מאמרים רבים שפרסם עוסקים באקלים ארץ ישראל, אקלים העיר ותכנון תואם אקלים וסביבה שמצאו ביטוי בתכנון האורבני ותכנונם של היישובים החדשים במדינת ישראל.
ביתן פרסם, על בסיס מחקריו, חוות דעת רבות (90), חוות דעת אלה היוו הנחיות פורצות דרך בתחום תכנון תואם אקלים וסביבה, למתכננים של המחלקות להתיישבות בסוכנות היהודית ובהסתדרות הציונית, ליחידת התכנון במשרד הבינוי והשיכון, למשרד התשתיות הלאומיות, ועבור המתכננים במרכז בינוי של צה"ל.
ביתן, יזם וכתב את "אטלס אקלימי לתכנון פיסי וסביבתי לישראל" בשיתוף עם שרה רובין מהשירות המטאורולוגי הישראלי.
בשנת 2003 פרש ביתן לגמלאות, אולם המשיך בפעילותו האקדמית והמחקרית ובהנחיית סטודנטים לתואר שני ולדוקטורט]. כמו כן שימש ביתן יו"ר ועדות מינויים לדרגות הבכירות ביותר של הסגל האקדמי באוניברסיטת תל אביב, והיה חבר בוועדות מינויים בטכניון ובאוניברסיטת בן-גוריון.
ביתן הנחה כ-30 סטודנטים לתואר מוסמך ודוקטור.

פירוט הישגיו המקצועיים

ביתן, נמנה עם דור המייסדים של הגאוגרפיה המודרנית הישראלית והקלימטולוגיה היישומית, אבי האסכולה של תכנון תואם אקלים וסביבה בישראל.
הוא נמנה בין הראשונים במדינת ישראל שמחקריו היישומיים התוו את הגישה הגאוגרפית-רגיונלית-יישומית – שילוב הגורם האקלימי-סביבתי בתכנון ההתיישבות בארץ.
לשם כך פיתח מתודולוגיה לכל שלבי התכנון תואם האקלים מהרמה הארצית, הרמה העירונית, הרמה השכונתית ועד לרמת הבית הבודד. שפה הנלמדת בכל האוניברסיטאות בישראל ומחוצה לה. מחקריו הרבים מובילים בתחום, והם המחקרים הראשוניים באקלים העיר וחקר אקלים ארץ ישראל. מעורבותו בתחום השפיעה על מספר רב של גופים בינלאומיים וישראליים, ותרומתו ניכרת הן ברמה העולמית והן ברמה הלאומית.
בשנת 1977 הקים ביתן בחוג לגאוגרפיה ולסביבת האדם באוניברסיטת תל אביב את היחידה והמעבדה לחקר אקלים העיר, ולקלימטולוגיה יישומית, (תכנון תואם אקלים וסביבה).
ביתן היה הראשון מבין חוקרי אקלים ארץ ישראל שהחדיר שיקולים אקלימיים-סביבתיים למחשבת התכנון האזורי, היישובי והאורבני והראשון והמוביל בביצוע מחקרים טופו-אקלימיים בישראל, שהיוו פריצת דרך בחקר והבנת תהליכי התכנון ויצרו בסיס ידע לבחירת המיקום של יישובים חדשים ותכנונם המפורט.
לאור ההכרה הבינלאומית וההכרה של המוסדות המיישבים במדינת ישראל בחשיבות היישום בשטח של המחקרים הטופו-אקלימיים נבחר ביתן לשמש יועץ בכיר לעניין "נוחות אקלימית" (בחירת האתר המועדף מההיבט האקלימי-סביבתי, בדיקת עומס החום במבנים, בדיקה של החשיפה לעקות סביבתית במרחב חיי היום יום, וגם בדיקת ההיבט האקלימי-סביבתי של אתר לאירועים המוניים). לסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית ולמשרדי ממשלה שונים בתהליכי קבלת החלטות לתכנון יישובים חדשים בבקעת הירדן, צפ'- מע' ים המלח, יהודה ושומרון והערבה. כמו כן ייעץ ביתן למשרד הבינוי והשיכון בתכנון הערים: מודיעין, מעלה אדומים, רמת בית שמש, נצרת, יהוד וכרמיאל.
משנת 1979 שימש ביתן יועץ בכיר ב"מרכז הבינוי של צה"ל" לבחירת מיקום בסיסי צה"ל בנגב לאחר הפינוי מסיני, ותכנונם המפורט, תוך התחשבות מיוחדת בעומס החום, כיווני הרוחות וכיווני הסעת האבק המדברי לאורך עונות השנה. מאז שנת 2003 היה שותף פעיל בתכנון "עיר הבה"דים" בנגב.
ביתן פרץ דרך במספר תחומי חקר חדשים. הוא חקר לראשונה אזורים שלגביהם לא היה ידע אקלימי קודם כמו חבל אשכול, בקעת הירדן, המורדות המזרחיים של יהודה ושומרון.
ביתן ערך מחקר אקלימי מקיף של משטר הרוחות בערבה ובאגמים הפנימיים של ישראל (ים המלח ואגם הכנרת).
ביתן חקר את תופעת "אפיק המפרץ הפרסי", את תופעת הרוחות המזרחיות בישראל והשפעתן, את תופעת השרב בישראל ואת תופעת השינויים האקלימיים בישראל במחצית השנייה של המאה ה-20 והמאה ה-21.
ביתן חקר את ההיבטים המטאורולוגיים המסייעים לשימוש באנרגיית הרוח באזור מלכיה (הגליל העליון) והמורדות המזרחיים של יהודה, שומרון ובקעת הירדן.
ביתן הוא בין החוקרים הראשונים והמובילים בחקר אקלים העיר בישראל. הראשון שחקר את תופעת "אי החום העירוני" בעיר תל אביב וההשלכות שלו על המרחב העירוני וסביבתו.