google/wiki40b huggingface dataset:
איש קטן, מה עכשיו?

תקציר העלילה

רואה־החשבון יוהנס פִּינֶבֶּרְג וחברתו, אשת המכירות אמה "לֶמְשֶׁן" מורשל, מתחתנים כשהם מגלים שהיא כבר בחודש השני להריונה. לא עובר הרבה זמן עד שפינברג מפוטר מעבודתו ובעקבות כך גם חייב למצוא עבודה חדשה בעיצומו של המשבר הכלכלי שפקד את גרמניה בסוף שנות השלושים.
אמו השנואה של פינברג, מיה, מארחת במועדון לילה מברלין, עוזרת לזוג בכך שהיא מוצאת לבנה עבודה כאיש מכירות בחנות כלבו בעיר ששמה "מנדלס". למרות זאת, פינברג נתון תחת לחץ רב משום שמעסיקו, שפנפוס, מציב מכסה חודשית שעל כול אנשי המכירות להגיע אליה, שכן אם לא הם יפוטרו. הדבר מוביל לתחרות קשה בין עמיתיו לעבודה. כשבנם הורסט, שאותו הם מכנים בכינוי החיבה "שרימפ", נולד, הכסף שוב הופך לנדיר, שכן תשלומי ביטוח הבריאות שלהם מתעכבים.
כעבור שנה, יכולותיו של פינברג לעבוד בחנות מתמעטות. כתוצאה מאיחורים חוזרים ונשנים, הוא גם מאחר בהשלמת המכסה החודשית שלו. הוא מתחנן בפני שחקן הקולנוע פרנץ שלוטר, שמגיע במקרה לחנות, שיקנה ממנו משהו. השחקן מסרב לעשות כך, ומתלונן למנהל על התנהגותו של פינברג, מה שגרם לפיטוריו המיידיים של פינברג.
בנובמבר 1932, המשפחה הקטנה עוברת באופן לא חוקי לבית הקיץ של עמיתו לשעבר של פינברג שנמצא כ־40 ק"מ ממזרח לברלין. למרות שפינברג מובטל כבר 14 חודשים, אשתו אוסרת עליו לגנוב פחם. במקום זאת, היא מטליאה גרביים ותופרת שמלות כדי להרוויח קצת כסף. אחד ממסעותיו של פינברג לברלין מסתיים בכשרון חרוץ, שכן הוא גורש מפרידריכשטראסה על ידי המשטרה עקב המראה הלא מטופח שלו. הזוג מבין שהאהבה הטובה והישנה היא כול מה שמשנה.
פאלאדה מוסר בספרו תיאור מפורט של תנאי המחיה של עובדי מקצועות הצווארון הלבן בגרמניה שלפני עליית הנאצים לשלטון. הוא גם מציג את תפקידיהם של איגודים מקצועיים, של מוסדות ממשלתיים ושל בזיזה וגניבה בשוק העבודה. עסקים מוצגים כמסכסכים בין שני בני אותו המעמד וככאלה שחושפים את הצד הגרוע יותר של כל אדם.

תרגום לעברית

הספר תורגם לעברית בידי צבי ארד ויצא לאור בשנת 1987 בשם "איש קטן, לאן?" בהוצאת זמורה-ביתן.
בשנת 2013 תורגם מחדש בידי יוסיפיה סימון ויצא לאור בשם "איש קטן, מה עכשיו?" בהוצאת ידיעות ספרים.
מחזה המבוסס על הספר תורגם בידי דורי פרנס, והועלה בשנת 2013 בתיאטרון הקאמרי בבימויו של איתי טיראן.
דונלד השלישי, מלך סקוטלנד

קורות חיים

דונלד היה בנו השני של המלך דאנקן הראשון. לא ידועים מעשיו של דונלד במהלך שלטונו של אחיו הבכור, מלקולם השלישי. ידוע כי אדוארד, בנו הבכור של מלקולם (מרעייתו השנייה, מרגרט מווסקס), היה יורש העצר של מלקולם ולא דונלד. בעקבות מותם של מלקולם השלישי ואדוארד בקרב אלנוויק בנורת'מבריה בשנת 1093, וזמן קצר לאחר נפטרה גם המלכה הרעייה מרגרט.
על פי כתביו של ג'ון מפרדון, בעקבות מות המלכה פלש דונלד לסקוטלנד בראש כוחות צבא וצר על אדינבורו בה שהו בניו האחרים של מלקולם, ולאחר שכבש את העיר גירש את בניו של מלקולם לממלכת אנגליה. תעוד אנגלי מאותה תקופה מציין כי דונלד נבחר למלך סקוטלנד לאחר מותו של מלקולם השלישי.
במאי 1094, דאנקן, אחיינו של דונלד, בנו של מלקולם השלישי מרעייתו הראשונה אינגיביורג פינסדוטר פלש בראש צבא אנגלי ונורת'מברי לסקוטלנד (בסיועו של אחיו למחצה אדמונד ואבי אשתו גוספטריק, רוזן נורת'מבריה). בעקבות הפלישה המוצלחת הומלך דאנקן על כס המלוכה כ"דאנקן השני", אולם מאוחר יותר באותה שנה מרדו הסקוטים בדאנקן, והוא נהרג ב-12 בנובמבר 1094.
לאחר מותו של דאנקן שב דונלד למלוך בסקוטלנד. בהיותו בן כ-60, ומאחר שלא היו לו צאצאים, בחר דונלד את אדמונד כיורשו, אולם לאחר מותו נאבקו אדמונד ואדגר בנו של מלקולם השלישי על הכתר, ואדגר זכה בכתר בסיועו של ויליאם השני, מלך אנגליה.
נסיבות מותו של דונלד אינן ברורות. ויליאם ממאלמסברי מתאר כי דונלד נרצח על ידי דייוויד, לימים מלך סקוטלנד או ביוזמת ויליאם השני. דברי ימי טיגרנאך מציינים כי עיניו של דונלד נעקרו על ידי אחיו, ואילו ג'ון מפרדון מציין שדונלד נכלא על ידי אדגר לאחר שעיוורו אותו.
לפי חלק מהמקורות נקבר דונלד במנזר דנפרמליין ובקתדרלת דנקלד אולם אין מחלוקת שגופתו הועברה מאוחר יותר לאיונה.
לדונלד לא היו בנים, אולם נולדו לו שתי בנות.

דונלד השלישי בספרות

דמותו של דונלד מוזכרת (איזכור קצר) בדמותו של "דונלביין" במחזה מקבת' מאת ויליאם שייקספיר.
עקומת דרקון

עקומת דרקון היא פרקטל הדומה בצורתו לדרקון, אשר מורכב מעותקים מוקטנים של עצמו.

בנייה של עקומת דרקון

בניית עקומת הדרקון מתחילה בקטע ישר. את הקטע הזה מחליפים בשני קווים היוצאים מנקודה אחת בזווית ישרה ומסתיימים בקצוות של הקטע המקורי. בשלב השני מחליפים כל אחד מהקווים בשני קווים אחרים עם זווית ישרה ביניהם וביחס מתחלף של 45 מעלות לימין ולשמאל. חוזרים על פעולה זו שוב ושוב.
את עקומת הדרקון ניתן ליצור גם על ידי קיפול רצועות נייר לחצי שוב ושוב באותו הכיוון.
פדרציה

פדרציה (מלטינית: foedus, foederis, ברית. בעברית קרויה: מַאֲחָד) או מדינה פדרלית היא סוג של מדינה ריבונית המאופיינת באיגוד של אזורים או ארצות ריבוניות למחצה תחת ממשל מרכזי. בפדרציה, הסטטוס של החלקים המרכיבים את הפדרציה הוא חוקתי ולא יכול להשתנות בהחלטה חד צדדית של הממשל המרכזי. צורת השלטון או המבנה החוקתי המצוי בפדרציה ידוע כפדרליזם. במידה רבה הפדרציה היא רעיון הפוך לשיטת שלטון אחרת, המדינה האוניטארית. בניגוד ליחידות מנהליות המרכיבות מדינה אוניטארית, ליחידות המשנה המרכיבות פדרציה יש סממנים ריבוניים מסוימים ומידה מסוימת של ממשל עצמי: יש להן מוסדות שלטון יציגים ובתי נבחרים, הקובעים את חוקיהן (במידה שמתירה חוקת המדינה), הן מנהלות תקציב משל עצמן, וכן יש להן סמלים משל עצמן, כגון דגל, המוצגים לצד סמלי המדינה. חלוקת הכוחות בין השלטון המרכזי לרכיבי הפדרציה בנושאים כגון מיסוי, חינוך ובריאות משתנה ממדינה למדינה, ולעיתים ניתנות ליחידות שונות בתוך אותה מדינה רמות שונות של ריבונות. בכל המקרים, הסמכויות בענייני ביטחון לאומי ומדיניות חוץ מסורות בידי השלטון המרכזי. 
שבע מתוך שמונה המדינות הגדולות בשטחן הן פדרציות: רוסיה, קנדה, ארצות הברית, ברזיל, אוסטרליה, הודו וארגנטינה. שתי דוגמאות למדינות גדולות, שאינן פדרציות, הן סין וקזחסטן.
ספרד ובריטניה הן דוגמאות למדינות שבהן ישויות אזוריות (ארצות הממלכה המאוחדת והקהילות האוטונומיות של ספרד) מחזיקות בכוח פוליטי רב, כולל סמכויות חקיקה ומיסוי, אך הן אינן עונות במדויק להגדרה של פדרציה כיוון שהשלטון המרכזי יכול, לפחות להלכה, להפקיע את סמכויותיהן של הישויות האזוריות אם רצונו בכך. זאת בניגוד לפדרציה שבה מעמד הרכיבים התת-לאומיים מוגן בחוקה.
במדינת ישראל הועלה רעיון להפוך את המדינה לפדרציה או לקונפדרציה כדי לסיים את הסכסוך הישראלי-פלסטיני. ההצעה הייתה להקים 12 קנטונים אשר כל אחד יהיה אוטונומי במידה מסוימת. אם כי לא צבר פופולריות בקהילייה הבינלאומית, ביחס לפתרון שתי המדינות.
המונח פדרציה משמש בנוסף גם לתיאור גוף המייצג שיתוף פעולה בין מספר חברות או איגודים.

ערי הבירה בפדרציות

כמו לכול סוג אחר של מדינה, לפדרציות ישנן עיר בירה. כמו כן למדינות הפדרטיביות ישנן ערי בירה שכן גם להן יש ממשל. לעיתים קרובות, לעיר הבירה של הפדרציה ישנו מעמד מיוחד. היא מקבלת לרוב מעמד של מדינה פדרטיבית או של טריטוריה. לדוגמה: ברלין מהווה עיר מדינה בגרמניה, וושינגטון די. סי. מהווה טריטוריה של ארצות הברית ללא שיוך לאחת המדינות. מעמד פדרלי לשטח שבו שוכנת עיר הבירה מחזק את עקרון השוויון בין רכיבי הפדרציה, שנפגע במקרה שהבירה שוכנת בתוך אחד הרכיבים הפדרליים. במקרים שעיר הבירה אינה עיר בעלת מעמד מיוחד, העיר מהווה עיר באחת המדינות או שהיא מהווה את עיר הבירה של הפדרציה ושל המדינה הפדרטיבית יחדיו. לדוגמה: העיר ברן מהווה את בירת שווייץ וגם את בירת קנטון ברן.
לעיתים קיימות במדינה פדרטיבית טריטוריות נוספות, מלבד עיר הבירה, שאינן שייכות לרכיב פדרלי כלשהו אלא נשלטות ישירות על ידי המדינה. כאלה הן למשל טריטוריות האיחוד בהודו.
גבר לבוש, אישה עירומה

גבר לבוש, אישה עירומה הוא עירום נשי שבו אישה אחת או יותר עירומות בזמן שגבר אחד או יותר לבושים. תרחיש זה מתואר לעיתים באופן מקוצר כ-CMNF - ראשי תיבות של Clothed male, naked female.

באמנות

הציור "קונצרט פסטורלי", משנת 1510 בערך, המיוחס לג'ורג'ונה או לתלמידו טיציאן, מציג שתי נשים עירומות המבלות בחיק הטבע בחברת שני גברים לבושים. סצנה דומה מוצגת בציורו של אדואר מאנה משנת 1863, "ארוחת בוקר על הדשא", המתאר אישה עירומה שלצידה שני גברים לבושים, סועדים בגן.
אישה עירומה בחברת גברים לבושים מוצגת גם בציור "סוזנה והזקנים" מאת טינטורטו (1556). ביצירתו של יאן מסייס משנת 1562, "דוד ובת שבע", מוצגת בת שבע עירומה, לצד דוד ושתי נשים לבושים.
בציורו של טיציאן משנת 1571, "אונס לוקרטיה" סקסטוס, לבוש וחמוש בפיגיון, אונס את לוקרטיה העירומה. אישה עירומה בחברת שני גברים לבושים (בעלה ומאהבה) מופיעה בציורו של פאולו ורונזה "אלגוריה של אהבה" משנת 1570 בערך.
אישה עירומה בחברת גברים לבושים היא נושא המופיע בציורים אוריינטליסטים מהמאה ה-19 המציגים שוק עבדים שבו שפחה עירומה נבחנת בידי גברים המתעניינים ברכישתה. דוגמה לכך היא ציורו של ז'אן-לאון ז'רום, "שוק העבדים", משנת 1866 בערך. בציורי אודליסק עירומה נכללו פעמים רבות גם דמויות לבושות (אם כי לא בהכרח גברים). יצירה נוספת של ז'רום המציגה אישה עירומה בחברת גברים לבושים היא הציור המציג את משפטה של פרינה באראופגוס. פרינה מופיעה בסיטואציה זו גם ביצירות נוספות.
סיטואציה נוספת המציגה אישה עירומה בחברת גבר לבוש היא זו של עלמה במצוקה, שבה האביר הלבוש מציל את העלמה העירומה. דוגמה נודעת לכך היא ציורו של ג'ון אוורט מיליי משנת 1870. דוגמה קדומה יותר היא ציורו של ג'ורג'ו וזארי משנת 1570 "פרסאוס ואנדרומדה", שבו פרסאוס הלבוש מציל את אנדרומדה העירומה הכבולה אל הסלע.
יצירתו גדולת הממדים של גוסטב קורבה משנת 1855, "הסטודיו של הצייר"  מציגה אותו בעבודתו, מצייר ציור נוף, כשמקרוב צופים בו ילד לבוש ומודל עירומה, ומשני צדדיהם אנשים לבושים רבים, מרביתם גברים. ציורו של הצייר הגרמני כריסטיאן שאד  משנת 1927, "דיוקן עצמי", מציג אף הוא את האמן הלבוש ומאחוריו מודל עירומה.
במאה העשרים הצייר הבלגי פול דלבו  הרבה לצייר עירום נשי. בין ציוריו גם אחדים מסוגת "גבר לבוש, אישה עירומה". גם הצייר האמריקאי אריק פישל  הרבה לצייר עירום נשי. אחד מציוריו הנודעים הוא "ילד רע" משנת 1981, שבו מתואר נער לבוש הצופה באישה עירומה.
R2-D2

עלילותיו בסרטים

R2 מופיע לראשונה מבחינה כרונולוגית בסרט אימת הפנטום כאשר הוא, יחד עם 5 רובוטים נוספים מסוגו שלו, מנסים לתקן את החללית של המלכה אמידאלה. מתוך החמישה, R2 הוא היחיד שמצליח לתקן את החללית ולשרוד – דבר אשר גורם למלכה לקרוא לו לסיפון ולהודות לו באופן אישי. הוא מתלווה לחוליית החיפוש אחר חלקי חילוף לספינה, הכוללת את קווי-גון ג'ין וג'אר ג'אר בינקס, בכוכב טטואין. שם הוא פוגש באנאקין סקייווקר, מי שיצר את C-3PO, שבעתיד יהפוך לחברו הטוב.
במהלך הסרטים מבצע R2 תיקונים רבים ומציל את C-3PO. בסרט השני כאשר הוא נהרס במפעל הדרואידים, ובסרט החמישי כש-C-3PO התרסק בגלל שנכנס למקום אסור בביתו של לאנדו קלריסיאן. 
R2-D2 החליף ידיים רבות במהלך הסדרה. איש אינו יודע היכן יוצר, והוא החל את דרכו כרובוט שירותים ותיקונים על הספינה המלכותית של נאבו, אך בעקבות מלחמת המשובטים עבר לבעלותו של אנאקין סקייווקר, לו הוא סייע בקרבות החלל שלו. אחרי נפילתו של אנאקין לצד האפל וקריסת הרפובליקה הועבר R2-D2 לרשות ברית המורדים. כ־19 שנה מאוחר יותר, בעקבות השתלטותו של דארת' ויידר על ספינת המורדים, R2-D2 ו־C-3PO נשלחים על ידי הנסיכה ליאה אורגנה לכוכב החול טטואין. שם הם נתפשים בידי ג'אוות שמוכרים אותם ללוק סקייווקר, החיי עם דודו החורג. בידיו של לוק, R2-D2 טוען שהאדון שלו הוא "אובי-וואן קנובי" ובעקבות ההודעה שמתגלית בו מוצא לוק את אובי-וואן, שמספר ללוק שהוא בן לאביר ג'דיי דגול. בעקבות הפגישה עם אובי-וואן, יוצאת החבורה - הכוללת את לוק, אובי-וואן, R2-D2 ,C-3PO וזוג הטייסים האן סולו וצ'ובאקה - להרפתקה בחלל, שבסופה הם מצטרפים לברית המורדים. אחרי מותו של אובי-וואן קנובי, עובר R2-D2 לבעלותו של לוק סקייווקר ומסייע לו להטיס את חללית הקרב X-Wing שלו.
האנס האלדורסון

קריירה במועדון

האנס שיחק כדורגל במועדונים האיסלנדיים: לייקניר, אפטורלדינג, פראם וקיי. אר. רייקיאוויק.
ב-28 במרץ 2012, הוא הצטרף למועדון הכדורגל הנורווגי בראן בחוזה לטווח קצר, כמחליף לשוער הפצוע פיוטר לסיוג'ובסקי.
בדצמבר 2013, האנס הצטרף למועדון הנורווגי סנדנס אולף, והתאמן עם הקבוצה באוקטובר 2013 כהכנה למשחק של איסלנד מול קרואטיה במונדיאל.
ב-6 ביולי 2015, קבוצת העל ניימכן הודיעה שהיא החתימה את האנס על חוזה לשנתיים.
ב-15 ביולי 2016, מועדון הכדורגל הדני ראנס החתימו את האנס על חוזה לשלוש שנים.

קריירה בינלאומית

האנס הופיע בהופעת הבכורה הבינלאומית שלו עבור איסלנד ב-2011, במוקדמות יורו 2012 נגד קפריסין.
האנס נחשב לשוער הראשי של הנבחרת הלאומית של איסלנד, לאחר שהופיע בכל שנים עשר המשחקים במוקדמות מונדיאל 2014 עבור איסלנד.
האנס נבחר לשחק ביורו 2016 עבור איסלנד בהופעתה הראשונה אי פעם בטורניר רשמי. הוא הופיע במשחק ליגת האלופות האירופי הראשון שלו ביום הראשון של בית ו' נגד פורטוגל אשר הסתיים ב-1-1 תיקו. איסלנד בסופו של דבר, הגיעה לשלב הנוקאאוט לאחר שסיימה במקום השני לאחר הונגריה בבית ו'.
במאי 2018, האנס נבחר להיות אחד מ-23 השחקנים שישחקו עבור נבחרת איסלנד במונדיאל 2018 ברוסיה. ב-16 ביוני 2018 האנס הציל בעיטת עונשין משחק הכדורגל ליונל מסי ששיחק עבור נבחרת ארגנטינה, במשחקה הראשון של איסלנד במונדיאל, אשר הסתיים ב-1–1 תיקו והאלדורסון נבחר להיות השחקן המצטיין של המשחק.

חיים אישיים

האנס עובד גם כבמאי. הוא ביים בין היתר את סרטון הפתיחה של איסלנד באירוויזיון 2012.
ג'ף פרובסט

ביוגרפיה

פרובסט נולד בויצ'יטה, קנזס וגדל בבלוויו, וושינגטון. לאחר סיום לימודיו בתיכון ניופורט ב-1980 התקבל פרובסט לאוניברסיטת סיאטל פאסיפיק ובאותו זמן עבד בחברת בואינג בתור מפיק וקריין בסרטי וידאו לשיווק מוצרי החברה. לאחר מכן, עבד כמפיק במספר סרטי קולנוע עד לעבודתו כמנחה תוכנית המציאות, הישרדות.
ב-2001 התגרש פרובסט מאשתו שלי רייט, לאחר חמש שנות נישואים. בזמנו הפנוי פעיל פרובסט בארגון של אליזבת' גלסר העוזר לילדים חולי איידס.
ב-2007 הופיע פרובסט בתור עצמו בפארודיה על "אבודים".
בשנים 2008–2009 זכה פרובסט בשני פרסי אמי בקטגוריית מנחה תוכנית המציאות הטוב ביותר.
סקובי-דו (סרט)

תקציר העלילה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
בסרט מתחיל בתעלומת רוח הרפאים לונה בה דפני נחטפת על ידי הרוח וחברי התעלומה מצילים את דפני ופותרים את התעלומה, חברי "מסתורין בע"מ" רבים ומפרקים את החברה. שנתיים לאחר מכן סקובי דו ושאגי נראים בחופש ונקראים לפתור תעלומה ממנהל האי "ספוקי איילנד" כל החבורה נפגשת בנמל התעופה לאחר שבה ולמה עבדה בנאס"א ופרד כתב ספר על עצמו ודפני נשארה עשירה.
במטוס פוגש שאגי אישה בשם מרי ג'יין האלרגית לכלבים (שמתגלה כחלק חשוב בהמשך הסרט) חברי התעלומה מגיעים ל"ספוקי איילנד" ופוגשים את מנהל האי האומר להם שהתעלומה היא שנערים רבים באים מהקולג' פרמיטיבים וכשהם יוצאים מהאי הם מחונכים וחזקים באופן מוזר וכל אחד מתחיל לפענח לבד את התעלומה כדי לראות מי יפתור ראשון את התעלומה.
בהמשך החבורה מתחילה לעבוד ביחד וסקראפי דו (האחיין של סקובי דו) מתגלה.
הוקי רצפה

הוקי רצפה (באנגלית: Floor hockey) הוא משחק ספורטיבי הדומה להוקי קרח, ממנו התפתח.
במשחק משחקות שתי קבוצות, המורכבות מ-5 שחקנים ושוער אחד. את המשחק נהוג לשחק על משטחי רצפה שטוחים, כגון מגרשי כדורסל כאשר השחקנים נוהגים ללבוש נעלי ספורט. השחקנים משתמשים במקלות מעוקלים כדי לשלוט בדיסקית במטרה לחבוטה לעבר שער הקבוצה היריבה ולהבקיע שערים. המטרה של כל קבוצה היא להבקיע את הדיסקית/כדור לשער של הקבוצה היריבה באמצעות המקל בלבד. הקבוצה אשר חבטה את הדיסקית/כדור יותר פעמים לתוך שער הקבוצה היריבה היא המנצחת.
המשחק נפוץ בעיקר באמריקה הצפונית (ארצות הברית וקנדה) ובאירופה.

ציוד

לכל שחקן יש מקל (נהוג לשחק עם המקלות הסטנדרטיים של משחקי הוקי שדה, הוקי קרח, במקלות בנדי, או במקלות פלסטיק קלי משקל). במשחק לא נהוג תמיד לשחק באמצעות ציוד מגן.
ציוד השוער כולל קסדה עם רשת למיגון הפנים, מגן גרון, מגן חזה, מגני רגליים ו"מכנס" שמגן על הברכיים והירכיים.
בנוסף לכך נהוג להשתמש בדיסקית (Puck), או בכדור פלסטיק קל משקל, ובשני שערים.

כללים

במשחק הוקי רצפה משתתפות 2 קבוצות המונות 6 שחקנים כל אחת: 5 שחקני שדה ושוער אחד. המשחקים נערכים על מגרשים שטוחים בגודל 29 מטרים על 15 מטרים. המטרה של כל קבוצה היא להבקיע את הדיסקית/כדור לשער של הקבוצה היריבה באמצעות המקל בלבד. הקבוצה אשר חבטה את הדיסקית/כדור יותר פעמים לתוך שער הקבוצה היריבה היא המנצחת.
השוערים רשאים להשתמש בכל אמצעי אפשרי כדי לעצור את הדיסקית/כדור (עם הגוף, הכפפות, או עם המקל שלהם).
משחק הוקי רצפה נמשך שתי מחציות בנות 20 דקות כל אחת, כאשר ישנה הפסקה בת 10 דקות בין המחצית הראשונה למחצית השנייה. אם בתום המחציות לא הושגה הכרעה, מתקיימת הארכה בת 5 דקות, שנערכת בשיטת "שער זהב" - הקבוצה הראשונה להבקיע בהארכה מוכרזת כמנצחת. אם המשחק לא הוכרע לאחר ההארכה, מתקיים דו-קרב מכות עונשין.
שעון המשחק נעצר במקרים של הבקעת שער, עבירה, פסק זמן, או אירוע חריג אחר. המשחק מתחדש בכדור ביניים (Faceoff) במרכז המגרש (שני כדורים בכל צד של המגרש ואחד מרכזי).
לוקאש הרדצקי

קריירת מועדונים

הרדצקי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של טורון פאלוסאורה. הרדצקי זכה לחשיפה בטורניר בינלאומי לקבוצות בצעירות שנערך בעיר רורלו שבהולנד, בו זכה בשוער הטורניר.
ב-10 בינואר 2009 הרדצקי חתם לארבע שנים באסביירג מליגת העל הדנית. בקיץ 2010 קיבל הצעה ממנצ'סטר יונייטד לשמש כשוער מחליף בה, אך בסופו של דבר העדיף להישאר באסביירג. בסיום עונת 2011/2012 ירדה אסביירג לליגה הדנית הראשונה
ב-12 ביוני 2013 חתם לארבע שנים בברונדבי, אליה הגיע בהעברה חופשית.
ב-7 באוגוסט 2015 חתם באיינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה תמורת 2.5 מיליון אירו.
ב-23 במאי 2018 חתם לחמש שנים בבאייר לברקוזן מהבונדסליגה (עד ה-30 ביוני 2023).

קריירה בינלאומית

בינואר 2010 הרדצקי זומן לראשונה לסגל נבחרת פינלנד לקראת משחק הידידות נגד קוריאה הדרומית. ב-21 במאי 2010 הרדצקי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 2-0 לאסטוניה.
חולדי השק

מאפיינים

חולדי השק חיים בחבורות משפחתיות מתחת לאדמה, שם הם גם מאחסנים את מזונם. הם יוצאים אל פני השטח רק כדי לאסוף מזון. קצב הרבייה שלהם גבוה והגורים נולדים ערומים ופגיעים, והם נסמכים על הוריהם. 
גופם קטן ואפור, אורכו אינו עולה על 200 מ"מ ומשקלם קרוב ל-230 גרם. הזכרים גדולים מהנקבות.
הם אוכלים צמחים שונים, פקעות, ירקות מאכל כמו חסה, גזר וצנון וגם חרקים, תולעי אדמה, חשופיות וכדומה. במקרים מסוימים הם עלולים להיות מטרד קשה לחקלאים, עקב התחפרותם מתחת לצמחים בעלי שורשים ופגיעה קשה בהם עקב כך. הם גם אוכלים את רוב הצמחים, כולל צמחים רעילים. הם עצמם נטרפים על ידי עופות דורסים, נחשים, זאבים, קויוטים וסמוריים שונים. הם יכולים לנשוך בחוזקה את טורפיהם ולגרום להם פציעות רציניות. מסיבה זו רצוי להימנע מלהחזיק אותם ביד.
פוינט פייפר

גאוגרפיה

פוינט פייפר שוכן לשפת מפרץ ג'קסון, ומוקף בים משלושה כיוונים. מדרום הוא גובל בפרוורים דאבל ביי, רוז ביי ובלוויו היל, ממזרח הוא גובל במפרצון רוז ביי, וממערב במפרצון דאבל ביי ומצפון במפרץ ג'קסון. 
בזכות מיקומו נשקפים מחופיו נופים פנורמיים מרשימים, שהעלו את ערך הנכסים בפרוור לגבהים מרשימים. על פי הערכת כתבת הנדל"ן סינדי מרטין ב-2002, הערך הכולל של הנכסים על קרן וולסלי (Wolseley Crescent) לאורך קילומטר חוף, הוא כ-720 מיליון דולר אוסטרלי, מה שהופך את פוינט פייפר להיות הפרוור היקר ביותר בסידני מבחינת ערך יחסית לשטח (אם כי לא בהכרח מבחינת ממוצע שווי בתים). הפרוור הוא מהקטנים בסידני, עם אחד עשר רחובות בלבד: שדרות בקהרסט ולונגוורת; הדרכים סאות' הד החדשה, וונולה, ויונה ווולסלי; הרחובות וונתוורת ורדברס; קרן וולסלי; וונתוורת פלייס ווינגדל פלייס.
בגבולו הצפון מזרחי נמצא חוף ליידי מרטינס ובצידו המערבי חוף שבעה שילינג.

היסטוריה

הנחלה הראשונה שחולקה בפוינט פייפר ב-1816 ניתנה לקפטן ג'ון פייפר, קצין ממוצא סקוטי. בנחלה זו בנה פייפר אחוזה בשטח של 770,000 מ"ר, לה קרא "פוינט פייפר" (מילולית, נקודת פייפר). בעת שירותו של פייפר כנציב המכס בסידני נמצאו עדויות למעילה מטעמו. אף שפייפר מעולם לא הואשם בפשע כלשהו, הוא ניסה להטביע עצמו במימי הנמל ושרד ניסיון התאבדות זה. מאוחר יותר הוא מכר את כל נחלותיו בפוינט פייפר, רוז ביי, ניוטרל ביי ופיטרשהם בעבור 5,000 דולר ועבר לחיות בכפר. במקומו הגיע נציב מכס חדש מטעם הכתר האנגלי, קולונל ג'ון גיבס, ומשפחתו דרה באחוזה. אחוזת פוינט פייפר נהרסה במהלך מאמצי השיקום והבניה במאה ה-19.

תרבות

פוינט פייפר הוא פרוור מגורים יוקרתי, ואינו כולל מרכזים מסחריים או אזורי בידור מכל סוג, והוא אחד הפרוורים הבודדים בסידני שאינו מחזיק בגנים ציבוריים. 
במקום מספר בתים מרשימים ארכיטקטונית, כגון אחוזתו של ג'ון סיימונד, שנבנתה בעלות של 70 מיליון דולר אוסטרלי (לא כולל עלות המגרש), והפכה להיות הבית היקר ביותר שנבנה אי פעם באוסטרליה. בית המגורים השני בעלותו באוסטרליה מצוי גם הוא בפרוור, אחוזת קרייג-יי-מור (Craig-y-Mor), שהייתה בעבר בבעלותו של רנה ריבקין, בנקאי ועמיל בורסה, עד שמכרהּ בעבור 16.15 מיליון דולר. בשנת 2008 נמכרה אחוזה זו שוב ב-32.4 מיליון דולר.
בפרוור מתגוררים מספר אישים בעלי חשיבות: מלקולם טרנבול, חבר פרלמנט ומועמד לראשות הממשלה; פרנק לוי, מייסד רשת הקניונים וסטפילד; ג'ון סיימונד, מייסד רשת הלוואות המשכון Aussie Home Loans; ובוב הוק, ראש ממשלת אוסטרליה ה-23 (1983–1991).
דב לאוטמן

ביוגרפיה

לאוטמן, בוגר בית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה, היה בעל תואר בוגר בהנדסת מכונות מטעם MIT. בגיל 27 התמנה למנכ"ל חברת הטקסטיל "סברינה". בשנת 1975 הקים את מפעל "דלתא" הראשון בכרמיאל, וכיום החברה מעסיקה קרוב ל-14,000 עובדים ברחבי העולם ובעלת מחזור שנתי של כ-700 מיליון דולר. דלתא גליל נחשבת לאחת מ-5 החברות המובילות בעולם בייצור הלבשה תחתונה.]
בשנת 1979 נמנה עם מייסדי חברת ההחזקות "דנות" שקרסה ב-1985.
בשנת 1982 זכה לאוטמן בפרס התעשייה מטעם התאחדות התעשיינים בישראל בקטגוריית הטקסטיל.
במהלך שנות התשעים הועברו מחצית ממפעלי "דלתא" לירדן, תוך פיטורים נרחבים של עובדי ייצור בישראל, כחלק ממשבר הטקסטיל של שנות התשעים. בשנת 2007 הועבר מפעל נוסף, מכרמיאל למצרים. לדעת לאוטמן, העברת מפעלי הטקסטיל, שהתחייבה כתוצאה מהגלובליזציה, דווקא למצרים וירדן, ולא למזרח הרחוק, תסייע לקידום תהליך השלום. לדבריו, כרמיאל תמיד תמשיך להיות מרכזה של "דלתא" העולמית.
בשנות התשעים תרם כספים רבים למפלגת העבודה. לאחר רצח רבין, לאוטמן היה ממקימי תנועת "דור שלום". מאז ועד מותו לאוטמן היה ידוע במעורבותו ונחישותו להשפיע באמצעות חינוך על עתיד המדינה במגוון מיזמים אשר זיכו אותו באות המתנדב של הנשיא לפני שנים אחדות. לאוטמן היה חבר בוועד המנהל של עמותת "אחריי! נוער מוביל שינוי" המפעילה שמונה פרויקטים ייחודיים המשלבים העצמת בני נוער בפריפריה חברתית וגאוגרפית באמצעות פעילות בשטח לצד חינוך לתרומה לקהילה ולקיחת אחריות. לאוטמן תרם כספים גם לקמפיין הבחירות של אהוד ברק באופן עקיף, דרך עמותת דור שלום וכתוצאה מכך שמו נקשר בפרשת עמותות ברק.
לאוטמן היה מהמקדמים הבולטים של רפורמות במערכת החינוך וממעודדי ועדת דוברת. לאוטמן היה חבר בוועד העמותה של תנועת חינוך ישראלי שפועלת להעמקת ערכי החינוך הממלכתי בישראל. בנוסף עסק לאוטמן בקידום עמותות וגופים ציבוריים כדוגמת מרכז פרס לשלום, עמותת "אחריי! נוער מוביל שינוי" המפעילה פרויקט להכנת נוער מעיירות פיתוח לשירות צבאי. כיהן כיו"ר הוועד המנהל של אוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2006 מונה לאוטמן לנשיא עמותת ישראלס למען חולי ALS, מחלה בה חלה בעצמו. במשך שנות כהונתו בהתנדבות, תרם מיליוני דולרים למען חקר המחלה והגברת המודעות אליה. כמו כן, הוא עזר לגייס מיליוני דולרים נוספים למען העמותה.
בחודש יולי 2007 הודיע לאוטמן כי הוא מוכר למעלה ממחצית מאחזקותיו במניות "דלתא" לאיש העסקים אייזיק דבח, שהצטרף להנהלת דלתא שנתיים קודם לכן. לאחר השלמת העסקה הודיע לאוטמן על פרישתו מדירקטוריון החברה וניהולה בשל מצב בריאותו. בספטמבר 2008 הודיע לאוטמן כי לא יתמודד לכהונה נוספת כיו"ר הוועד המנהל של אוניברסיטת ת"א.
בשנת 2007 יסד את עמותת "קו משווה" לעידוד התעסוקה של אקדמאים ערבים-ישראלים, מאז הוא היו"ר שלה.
בראשית 2008 החלו מהלכים להקמת קרן משפחת לאוטמן המתעתדת להמשיך את פועלו של לאוטמן בתחומי החינוך. בשנה זו, ייסד לאוטמן את תנועת הכל חינוך.
לאוטמן היה נשוי במשך שנים רבות לרחל'ה, שהלכה לעולמה ביולי 2008. לבני הזוג בן, נעם, איש עסקים. בנם השני, עדי, התאבד בשנת 1995, ועל שמו קרויה התוכנית הבין-תחומית לתלמידים מצטיינים ע"ש עדי לאוטמן שבאוניברסיטת תל אביב.
ב-23 בנובמבר 2013 הלך לעולמו.
אליגטור סיני

מאפייני המין

מבחינה פיזית, האליגטור הסיני הוא העתק מוקטן כמעט מושלם של האליגטור אמריקאי. אורכם הממוצע של האליגטורים הסינים הוא מטר וחצי, אולם לעיתים נדירות ניתן לצפות בפרטים שאורכם עולה על 2.1 מטרים. משקלם הוא כ-36 קילוגרמים. הם בעלי ראש גדול יחסית לאליגטורים אמריקניים צעירים בעלי גודל דומה. יש להם קשקשים מחוספסים יותר, ותבנית של פסים חלשים ובהירים על רקע גופם הכהה.
בעוד שבעבר האליגטור הסיני היה נפוץ במרבית אזוריה של סין, תפוצתו הנוכחית כוללת מספר קטן של שלוליות המכילות מספר מועט של פרטים שקטן לרוב מ-200. שלוליות אלו ממוקמות לאורך נהר היאנג טסה התחתון על-יד המחוזות ג'יאנגסו, ג'ג'יאנג ואנחווי. הגורם המרכזי להידלדלות שנצפתה באוכלוסייתו של האליגטור הסיני הוא המרת בתי גידול בהם הוא חי לשטחים חקלאיים. גורם נוסף האחראי לכך הוא הרעלתן של חולדות, שהן מכרסמים מהן ניזון האליגטור. בעשור האחרון נראו קני אליגטורים בודדים בלבד, ורק במעטים מהם גדלו אליגטורים המסוגלים להתקיים בעצמם.
האליגטור הסיני נמצא בנספח אחד של אמנת ה-CITES, מה שאומר שהגבלות חמורות חלות על סחר בו וייצוא שלו ברחבי העולם. ארגון ה-IUCN מגדיר את מצבו כמין בסכנת הכחדה חמורה (Critically Endangered Species). מאמצים רבים נעשים כיום על מנת להשיב לטבע פרטים שהורבו בשבי, אולם עד כה הם נחלו הצלחה מועטה בלבד.
האליגטורים הסיניים מתרבים היטב בשבי. על פי ההערכות, מעל 10,000 פרטים חיים בשבי, רובם במרכז המחקר של אנחווי לאליגטורים סיניים, ובבנק לתנינאים שבמדראס, כמו גם במספר גני חיות. הוא נחשב למין צייתן יחסית, אולם בדומה לתנינים אחרים הוא יכול לגרום לחבלות גופניות קשות למאלפים או מטפלים לא זהירים.
מריאנו דיאס

נוער

מריאנו נולד בברצלונה שבספרד. הוא החל לשחק במחלקת הנוער של אספניול ב-2002 ב-2006 עבר לפרמיה.
ב-2008 עבר לסאנצ'ס ליברה עד שב-2009 עבר לבדלונה. ב-2010 הועלה מריאנו לקבוצה הבוגרת וב-2011 ערך מריאנו שלוש הופעות בקבוצה הבוגרת של המועדון אשר שיחקה בליגה השלישית בספרד.

ריאל מדריד

ב-2011 עבר מריאנו למחלקת הנוער של ריאל מדריד. הוא הועלה ב-2012 לריאל מדריד C שם שיחק שנתיים בהן רשם 32 הופעות וכבש 16 שערים.
ב-2014 החל מריאנו לשחק בריאל מדריד קסטיליה שם ערך 43 הופעות וכבש 32 שערים. מריאנו שיחק בריאל מדריד קסטיליה עד 2016.
לקראת עונת 2016/2017 הועלה מריאנו לסגל ריאל מדריד אך לא ביסס את מעמדו כאשר ערך רק שמונה הופעות ליגה וכבש שער אחד.

אולימפיק ליון

ב-30 ביוני 2017 נמכר מריאנו לאולימפיק ליון תמורת 8 מיליון יורו וחתם על חוזה ל-5 שנים.
ב-5 באוגוסט 2017 ערך מריאנו את הופעת הבכורה שלו בליון וכבש צמד בניצחון 4-0 על שטרסבורג.

ריאל מדריד

ב-29 באוגוסט 2018 מריאנו חזר ל-ריאל מדריד תמורת 22 מיליון אירו לחמש שנים, זאת עקב זכות ראשונים של ריאל מדריד על מריאנו שמרשה לה להשוות כל הצעה שתוגש עליו ולרכוש את השחקן עם הנחה של 35% ממחיר ההצעה שהושוותה. החלוץ קיבל את חולצה מספר 7, אשר השתייכה לכריסטיאנו רונאלדו. ב-19 בספטמבר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי ריאל מדריד במסגרת משחקי ליגת האלופות, והבקיע את השער השלישי בניצחון 3-0 על רומא.

קריירה בינלאומית

ב-24 במרץ 2013 ערך מריאנו את הופעת הבכורה שלו בהרפובליקה הדומיניקנית בניצחון 3-1 על האיטי. במשחק זה גם כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת.