אן מרגרט

ביוגרפיה

מרגרט נולדה בסטוקהולם לאנה ולגוסטב אולסון.
כשהייתה ילדה התגוררה מספר שנים במחוז ימטלנד ולאחר מכן עברה להתגורר בארצות הברית שם עבד אביה.
גדלה בשיקגו ולמדה בבית ספר לריקוד.
מרגרט למדה ב"אוניברסיטת נורת'ווסטרן" אך לא סיימה בהצלחה.
כחלק מהרכב מוזיקלי חובבני הופיעה מרגרט במועדונים בשיקגו ובלאס וגאס, כשהגיעו ללוס אנג'לס נפגשה עם מרילין מונרו שהתרשמה מיכולותייה של מרגרט.
את מרגרט גילה לראשונה שחקן הקולנוע ג'ורג' ברנס ששמע אותה בעת הופעתה בלאס וגאס, סידר לה חוזה מוזיקלי בחברת התקליטים "תקליטי RCA" וחוזה משחק בחברת ההפקה "פוקס המאה ה-20".

מוזיקה

מרגרט הוציאה את אלבום הבכורה "And Here She Is...Ann-Margret" שלה בשנת 1961 והועמדה לפרס גראמי לפריצת השנה.
סיפקה בתחילת דרכה כזמרת גרסאות כיסוי נשיים מוצלחות לשיריו של אלוויס פרסלי.
את הסינגל שלה "I Just Don't Understand" מאלבומה השני שהגיע לצמרת מצעדי הפזמונים ביצעה להקת הביטלס במספר הופעות.
בשנת 1962 ביצעה מרגרט בטקס האוסקר את השיר "Bachelor in Paradise" שהיה מועמד לשיר הטוב ביותר.
בשנות ה-70 וה-80 התפרסמה בזכות להיטי הדאנס הקצביים שלה "Love Rush", Midnight Message" ו"Everybody Needs Somebody Sometimes".
בשנת 2001 הועמדה מרגרט בפעם השנייה לפרס הגראמי על אלבומה העשירי בקריירה "God is Love: The Gospel Sessions".
בכל הקריירה המוזיקלית שלה הוציאה לאור מרגרט 14 אלבומים.

משחק

מרגרט החלה את קריירת המשחק שלה ב-1961 בקומדיה הקלאסית של פרנק קפרה "גברת ליום אחד" בתפקיד לואיז בתה של הרוכלת אנני (בטי דייוויס).
הצליחה לקצור הצלחה, זכייה ומועמדות לפרס גלובוס הזהב כבר בהופעתה השלישית בקומדיה המוזיקלית "ביי ביי בירדי" בתור הנערה קים מק'פי, הסרט הפך את מרגרט לכוכבת על באמצע שנות ה-60 והוביל אותה לתפקיד ראשי לצידו של אלוויס פרסלי בסרט "ויוה לאס וגאס". את שיר הנושא של הסרט שרה מרגרט כמו גם את פסקול הסרט.
התפרסמה באותן שנים גם לצידם של סטיב מקווין ואדוארד ג'י רובינסון בדרמת ההימורים "הנער מסינסינטי".
למרות תפקידים מרשימים בתחילת דרכה מרגרט נחשבה לסמל מין מרכזי של שנות ה-60 ולא קיבלה את הערכת המבקרים, שסלדו מהופעתה הזולה מדי לטעמם.
ב-1971 הצליחה מרגרט להתגבר על כך, זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר והועמדה לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה בדרמה הקומית-אירוטית של מייק ניקולס "ידע הבשרים" בה שיחקה את בובי חברתו של ג'ונתן (ג'ק ניקולסון).
ב-1975 נתנה את הופעת הקריירה שלה בדרמה המוזיקלית של קן ראסל "טומי", בסרט גילמה את נורה אמו של הנער החירש והעיוור טומי ווקר (רוג'ר דלטרי).
זכתה על משחקה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסרט קומי/מוזיקלי והועמדה לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר.
מרגרט הייתה אחראית גם על פסקול הסרט.
קיבלה מועמדות גלובוס זהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר גם על הופעתה לצידו של פיטר פירת' בעיבוד הקולנועי לספרו של הנרי פילדינג "ג'וזף אנדרוס".
הופיעה במותחן האימה "קסם" לצידו של אנתוני הופקינס, במערבון "אוכפים מצחיקים" לצידו של ארנולד שוורצנגר ובמלודרמה "פעמיים במשך החיים" בתור המלצרית אודרי בה מתאהב הארי מקנייז (ג'ין הקמן).
באמצע שנות ה-80 הוסיפה מרגרט למאזנה שני פרסי גלובוס זהב על הופעותיה בעיבוד הטלוויזיוני למחזה "חשמלית ושמה תשוקה" ובסרט הטלוויזיה "מי יאהב את הילדים שלי?".
בשנות ה-90 התפרסמה בזכות שיתוף הפעולה שלה עם האגדות ההוליוודיות וולטר מתאו וג'ק למון בקומדיות "זקנים חסרי מנוח" ו"משתגעים על אהבה" בהן שיחקה את אריאל טראוקס, השכנה האלמנה של הפנסיונרים ג'ון ומקס בסרט הראשון ואשתו של ג'ון בסרט השני.
ב-2004 הופיעה בעיבוד האמריקאי של טוני סקוט לסרט הפעולה הצרפתי "טקסי" בתור אמו של הבלש דני וושבום.
ב-2006 שיחקה את וונדי אמה של ברוק מאיירס (ג'ניפר אניסטון) בדרמה הקומית "הצד שלו הצד שלה" ובקומדיית חג המולד "סנטה במשרה חלקית 3".
ב-2010 זכתה מרגרט בפרס אמי היחיד בקריירה שלה על הופעת האורח שעשתה בסדרה "חוק וסדר: מדור מיוחד".
בשנת 2017 שיחקה בסרט "פורשים בסטייל". הסרט הנו קומדיה שחורה בבימויו של זאק בראף ובכיכובם של מורגן פרימן, מייקל קיין ואלן ארקין.

חיים אישיים

מרגרט הייתה נשואה לרוג'ר סמית', משנת 1967 ועד שנפטר ב 2017, שחקן שהפך גם למנהל האישי שלה.
בשנת 2000 עברה מרגרט תאונת אופנוע, פרקה את הכתף ושברה שלוש צלעות.
השחקנית רוז מק'גוון גילמה את דמותה של מרגרט במיני סדרה "אלוויס".