google/wiki40b huggingface dataset:
אנטולי אונופריינקו

אנטולי יוריוביץ' אונופריינקו (25 ביולי 1959 - 27 באוגוסט 2013) היה רוצח סדרתי אוקראיני. אונופריינקו נודע לשמצה בכינויים "החיה מאוקראינה", "המחסל" ו"האזרח או", זאת בשל אופיין הברוטאלי של הרציחות שביצע. בעברו היה סטודנט ליערנות. ב-16 באפריל 1996, בעודו בן 37, נעצר אונופריינקו על ידי המשטרה והודה ברציחתם של 52 בני אדם. לבסוף מצא את מותו בזמן מאסרו בכלא ב-2013.‏

ילדותו

אונופריינקו נולד בעיר לאסקי במחוז ז'יטומיר. אחיו הגדול, ולנטין, היה בן 13 בעת לידתו של אנטולי. אביו, יורי אונופריינקו, קיבל עיטורים על אומץ לבו בקרבות מלחמת העולם השנייה. אמו של אונופריינקו נפטרה כשהיה בן ארבע ממחלה קשה, ובשל כך נאלץ יורי, יחד עם סבו, סבתו ודודתו, לטפל באנטולי במשך תקופה מסוימת עד שנשלח לבית יתומים. לדברי אונופריינקו, הוא לא ראה זאת בעין יפה והתרעם על כך שללא סיבה מוצדקת אביו שלח אותו לבית יתומים, בעוד שאחיו הגדול נותר אצלו וחי חיים נורמליים במשפחה. בראיון שנערך עמו, אונופריינקו הוסיף וטען כי שליחתו לבית היתומים היא זו שחרצה את גורלו, וציין שלפחות 70% מאלו שגדלו בבתי יתומים הגיעו לבתי כלא בבגרותם.

לכידתו והרשעתו

במרץ 1996, שירות הביטחון האוקראיני ומשרד התובע המחוזי עצרו בטעות את יורי מוזולה בן ה-26 כחשוד במספר רציחות אכזריות (לא ברור האם ב"רציחות אכזריות" הכוונה הייתה באופן ספציפי לאותם 52 הקורבנות של אונופריינקו או לחלקם). במשך שלושה ימים, מוזולה עונה, חושמל והולקה על ידי אנשי שירות הביטחון ואנשי משרד התובע המחוזי. בפועל מוזולה לא היה מעורב ברציחות הללו ולכן הוא סירב להודות ברציחות אותן ביצע לכאורה. מוזולה מת מפצעיו במהלך היום השלישי ורק אז הובן כי היה חף מפשע ועונה לשווא. שבעה מהאחראים למותו נשלחו למאסר לתקופות שונות. 17 ימים לאחר מכן, התגלה שאונופריינקו הוא הרוצח האמיתי, וזה נלכד לאחר מצוד מסיבי, שבע שנים לאחר הרצח הראשון שלו. לכידתו התרחשה לאחר שעבר דירה עם חברו ומצבור הנשק שלו נמצא בארגזי ההובלה. אונופריינקו הוצא במהירות מהדירה.
למרות שביצע את זממו באכזריות רבה, אונופריינקו ניצל מעונש מוות ונדון למאסר עולם, שכן במהלך 1995 אוקראינה הצטרפה למועצת אירופה ונאלצה לבטל את עונש המוות בשטחה.

מותו

אונופריינקו נכלא בבית הכלא בז'יטומיר ושם בילה את שארית חייו. ב-27 באוגוסט 2013, בגיל 54, עבר אונופריינקו התקף לב ומת זמן קצר לאחר מכן.
לברדור רטריבר

היסטוריה

משערים כי מוצאו של הלברדור מהאי ניופאונדלנד (מכונה "ניופאונדלנד קטן"), אך ייתכן שהובא לשם על ידי דייגים שיישבו את האזור כדי לעזור להם בציד. הדייגים היו לוקחים את כלבי הלברדור בסירותיהם, והם היו מביאים את הדגים שהיו נופלים מהרשתות. בזכות אופיו הטוב ויכולות הציד והשחייה שלו, האנגלים הביאו אותו עמם לאנגליה בסוף המאה ה-18, אך תחילה לא הייתה הקפדה על טוהר הגזע. הלברדור-רטריבר הוכר לראשונה כגזע על ידי ההתאחדות האנגלית לכלבנות ב-1903. הגזע נרשם בהתאחדות האמריקאית ב-1917.
כיום, משמש הלברדור ככלבי נחייה לעיוורים וגם ככלבי חיפוש והצלה וכמגלי חומרי נפץ וסמים, וזאת בזכות אפם הרגיש ויצר ההבאה הגדול שלו יחד עם רצון לרצות את בעליו, דבר ההופך אותו לכלב עבודה מצוין.

מאפיינים

הלברדורים הם כלבים גדולים יחסית. הזכרים מגיעים בדרך כלל למשקל של 29 - 41 ק"ג, ונקבות ל-25 - 32 ק"ג. קיימים שני סוגים של לברדורים, אנגלי ואמריקאי. שני הסוגים קיימים בשתי המדינות, אך לא קיימת הפרדה רשמית ביניהם. הלברדור האנגלי נמוך במקצת מהאמריקאי, בעל פנים מלאות ומזג רגוע יותר בדרך כלל.
שיער הלברדור קצר וישר. הלברדור משיר את שערו פעמיים בשנה, או באופן קבוע, תלוי באקלים. בזכות הקרום בכפות רגליו, וזנבו הרחב והחזק, הלברדור הוא שחיין מצוין. הקרום עוזר ללברדור גם באקלים מושלג, כך שהשלג לא יכנס בין אצבעותיו.
הגזע כולל 4 סוגי צבעים: בז', שחור, חום (כהה כמו שוקולד) ולבן (המזכיר מעט אפור). בארצות הברית קיימים 30 גוני צבע רשמיים ללברדור רטריבר, בהם לבן (כמו שלג), צהוב (בלונד), דבש, אפור ווריאציות שונות של קשת צבעים זו. בדרך כלל הלברדור יהיה בעל צבע אחד עם אוזניים כהות יותר ודוגמה דמוית אוכף על גבו כהה מעט יותר. לברדור שחור מתאפיין גם בכפות רגליים לבנות ומעט פרווה לבנה באזור החזה.
תוחלת החיים של הלברדור היא 12 - 16 שנים, אולם ישנם כלבים שמאריכים ימים עד 18 שנים.

חרדות נטישה ללברדור

הלברדור מתאפיין גם כבעל חרדות נטישה כבר מלידתו. חרדות אלו קורות לעיתים עקב תלות גבוהה מאוד של הכלב בבעליו, טראומה שהכלב חווה כשהושאר לבדו בבית או נטישה מצד בעליו בעבר. גם כאשר הבעלים נמצא זמן ממושך בבית במשך כמה ימים או שבועות ואז חוזר לעיסוקים יומיומיים. התסמינים לחרדות אלו הם ניסיונות בריחה מהבית שגובלים בפגיעה גופנית, הרס של דברים, נביחות ויללות בכי חזקות, וליווי של הבעלים לכל מקום בבית. הטיפול בחרדות נטישה אצל הלברדור וכלבים בכלל הוא ממושך ואינטנסיבי, תרגול חוזר של כניסה ויציאה מהבית כדי להראות "חזרה" ושאין נטישה, ולעיתים, במקרים חמורים יותר, כלוב וכדורי הרגעה יכולים לסייע. מומלץ להיעזר באיש מקצוע, על מנת להימנע מהחרפת החרדה.
משפט המולטינום

במתמטיקה, משפט המולטינום הוא נוסחה לפיתוח חזקות של פולינום. הנוסחה מהווה הכללה מהבינום של ניוטון, אשר מציג מקרה פרטי עבור בינום.

המקדם המולטינומי בקומבינטוריקה

כאמור, המקדם   נקרא המקדם המוליטנומי. למקדם זה יש משמעות קומבינטורית, המכלילה את משמעות המקדם הבינומי:  היא מספר הדרכים לחלק n עצמים שונים ל-m קבוצות, כך שבקבוצה הראשונה יש k₁ עצמים, בקבוצה השנייה k₂ עצמים וכן הלאה.
בעזרת משמעות קומבינטורית ניתן לספק הוכחה נוספת לנוסחא לעיל, באופן זהה להוכחת נוסחת הבינום של ניוטון.

דוגמה

נחשב את מספר המחרוזות השונות שאפשר להרכיב בעזרת האותיות b,a,n,a,n,a - סה"כ יש כאן 6 אותיות, מתוכן פעם אחת b, פעמיים n, ושלוש פעמים a - ולכן התשובה היא .
קיגליה מנוצה

הפרי

פרותיו מגיעים לאורך של 30-100 ס"מ וכן למשקל של עד 10 ק"ג כל אחד. הפרי הוא חזק וקשיח, עם קליפה חומה אפורה, כשמקלפים אותו, הוא ירוק בהיר מבפנים. 
הפרי נאכל על ידי כמה מינים של יונקים, כולל בבונים, פילים, ג'ירפות, סוסי יאור, קופים ודורבנים.

פרחים

לעץ פרחים גדולים בצבע אדום-ארגמן שפורחים אחרי הגשמים.
הפרחים פורחים בלילה, ומושכים אליהם בעיקר עטלפים שגם מסייעים בדרך זו להאבקה שלהם.

שימושים

פירות העץ משמשים כצמח מרפא לטיפול בבעיות עור. באפריקה מתסיסים את הפרי לצורך הכנת משקה אלכוהולי דומה לבירה. פירות העץ ניתנים למאכל לאחר התססה או ייבוש. הפרות נחשבים לרעילים ללא עיבוד, אך ערכיהם התזונתיים לא נחקרו לעומק וישנן מספר תצפיות של בעלי חיים שאוכלים את הפרי באופן תדיר.
ההד היהודי

ההד היהודי (בפולנית: Echo Żydowskie, אֶכוֹ ז'ידובסקיֶיה; בכתיב יידי: עכאָ זשידאָווסקיע) היה שבועון, ביטאון תנועת "אגודת ישראל" בשפה הפולנית שראה אור במשך תקופה קצרה ובהפסקות במחצית הראשונה של שנות ה-30 של המאה ה-20 בוורשה, פולין.
העיתון נועד להביא את עמדותיה של המפלגה גם לפני הקהל הדובר פולנית, בעוד ביטאוניה העיקריים היו ביידיש או בעברית. העיתון נדפס במשך חצי שנה ב-1932 ובמשך שלושה חודשים מסוף דצמבר 1933 עד סוף מרץ 1934. בסך הכל ראו אור 39 גיליונות.
מוספים שנכללו בעיתון: "הפינה לנשים" (Kącik dla Pań) ו"הד הצעירים" (Echo Młodych).
אולריקה ג'ונסון

ביוגרפיה

ג'ונסון נולדה בשוודיה ולאחר מכן עברה לממלכה המאוחדת, היא עבדה תחילה כמזכירה ולאחר מכן שימשה כמגישת מזג האוויר בשני ערוצי טלוויזיה בבריטניה ושוודיה.
ב-1991 היא החלה להנחות תוכנית של חידות טריוויה ולאחר מכן הנחתה את תוכנית הגרלת הלוטו הלאומית, בין עבודותיה כעיתונאית היא ראיינה את ראש ממשלת בריטניה ג'ון מייג'ור וגורדון בראון.
ב-1991 שיחקה בסרט "The Annunciation of Marie".
היא הנחתה את אירוויזיון 1998, מיס עולם 1999 ומיס שוודיה 2002.
ב-2002 יצאה האוטוביוגרפיה שלה "Honest".
ב-2009 השתתפה בתוכנית "רוקדים על הקרח", ב-2009 היא השתתפה בגרסת המפורסמים של תוכנית המציאות האח הגדול.
ג'ונסון היא אם לארבעה ילדים מבעלים שונים.
הולבי סיטי

עלילת הסדרה

הסדרה בעלת 14 עונות, כאשר מרכז העלילה סובב סביב צוות בית החולים. נושאים שונים מועלים בפרקי הסדרה, יחסי רופאים וחולים, יחסים אישיים וחברויות שונות בין עובדי בית החולים, נושאי האתיקה הרפואית השונים, ועוד המון נגיעות שונות בחיי המטופלים השונים אשר מהווים כנקודות התחלה שוליות למגוון עלילות.
Me. I Am Mariah... The Elusive Chanteuse

רקע והפקה

האלבום הופק על ידי קארי, ג'רמיין דופרי, בראיין מייקל קוקס, היט-בוי, ג'יימס רייט, מייק וויל מייד איט, דרהיל קמפר, הזבנגה, מיגל, האפי פרץ, דייוויס, ריי ריל, רודני ג'רקינס וקיו-טיפ. תחילה, היה האלבום אמור להשתחרר כבר בשנת 2012 והשם שלו היה אמור להיות "The Art of Letting Go" (על השם הסינגל מתוכו), ואילו סינגל הבכורה שלו היה אמור להיות השיר "(Triumphant (Get 'Em", אך לאחר יציאת השיר מריה הקליטה שירים נוספים עבור האלבום מה שגרם לה לדחות את האלבום מספר פעמים. 
שם האלבום לקוח מתוך דיוקן עצמי שציירה קארי בגיל 3 ובו כתבה "Me. I Am Mariah", ואילו החלק השני של השם "The Elusive Chanteuse" לקוח מתוך אחד מהכינויים של הזמרת.

סינגלים

מתוך האלבום שוחררו 4 סינגלים: הסינגל הראשון היה השיר "Beautiful#", דואט עם הזמר מיגל אשר זכה להצלחה בארצות הברית כאשר הגיע שם למקום ה-15 ואף זכה למעמד פלטינה. הסינגל השני מהאלבום "The Art of Letting Go" לא זכה להצלחה בשל היעדר קליפ. 
הסינגל השלישי מהאלבום היה השיר "You're Mine (Eternal)" אך למרות שיצא לו קליפ לא זכה להצלחה. הסינגל הרביעי והאחרון היה השיר "You Don't Know What to Do" בשיתוף עם הראפר וייל אשר לו במקור תוכנן קליפ אך במהלך הצילומים שברה קארי את ידה והקליפ בסוף לא יצא לאור. כהשאלבום יצא במספר מדינות ובניהן ארצות הברית שמו מדבקה על האלבום עם אזהרה להורים מה שהביא לכך שהאלבום יצא בגרסאות חלופיות שמותאמות גם לקהל צעיר.

ביקורת

האלבום זכה לביקורות חיוביות אך נכשל מבחינה מסחרית והפך לאלבום הכי פחות מצליח שלה בכל הקריירה. על מנת לקדם את האלבום קארי הופיעה במספר הופעות בתקשורת ואף יצאה לסיבוב הופעות לקידום האלבום.
יאן רגנסבורג

היסטוריה

יאן רגנסבורג נוסדה בשנת 1886 כמועדון התעמלות, ונקראה על שמו של פרידריך לודוויג יאן, אבי התעמלות המכשירים המודרנית. מחלקת הכדורגל של המועדון נוסדה בשנת 1907. בשנת 1924 התפצלה מהמועדון קבוצת הכדורגל, שנקראה שפורטבונד יאן רגנסבורג, שהתמזגה בשנת 1934 עם שני מועדונים נוספים, שפורטפריין 1889 רגנסבורג ושווימפריין 1920 רגנסבורג. מהמיזוג נוצר מועדון אחד בשם שפורט-אונד שווימפריין יאן 1889 רגנסבורג (תרגום השם לעברית-מועדון ספורט ושחייה). כתוצאה מהאיחוד התחזקה מחלקת הכדורגל של המועדון, והחלה לשחק בליגה האזורית של בוואריה, אך לא הביאה לתוצאות משמעותיות, למעט מקום שני בשנת 1930. בשנת 1933, עם עליית משטר הרייך השלישי, החלה יאן רגנסבורג לשחק בליגת גאוליגה באיירן, שזו אחת משש ליגות אזוריות שהיו הליגות הבכירות בגרמניה. בשנת 1935 נשרה הקבוצה מהליגה, וחזרה אליה בשנת 1937. בשנים 1938 ו-1939 סיימה הקבוצה פעמיים במקום השלישי בגאוליגה באיירן. לאחר מכן נחלשה הקבוצה והפכה לקבוצת תחתית. לאחר תום מלחמת העולם השנייה הפכה יאן רגנסבורג למעין קבוצת נדנדה, שהתנדנדה בין הליגה השנייה לבין האוברליגה הדרומית, שהייתה עד להקמת הבונדסליגה אחת משתי הליגות הבכירות בגרמניה, במקביל לאוברליגה הצפונית. החל מאמצע שנות ה-70 של המאה ה-20 דעך המועדון והחל להידרדר במורד הליגות, כאשר בסוף שנות ה-90 המועדון שיחק בליגה החמישית בגרמניה. 
בשנת 2000 התפצלה קבוצת הכדורגל מהמועדון והפכה עצמאית, כאשר הצטרפו אליה שחקנים ממועדון פוסט/סוד רגנסבורג שהתמזג עמה. עם זאת, הקבוצה שמרה על שמה. במהלך העשור הראשון של שנות ה-2000 החלה הקבוצה להתחזק, ואף שיחקה בבונדסליגה השנייה בעונת 2003/04, אך נשרה כעבור עונה אחת בלבד. הקבוצה סבלה בעונה זו מקשיים כלכליים, וניצלה בקושי מפשיטת רגל בשנת 2005. בעונת 2005/06 הקבוצה שיחקה בליגה הרביעית, והעפילה לליגה השלישית מהמקום הראשון. בעונת 2006/07 הייתה צריכה הקבוצה לסיים באחד מעשרת המקומות הראשונים כדי להשתלב בליגה הגרמנית השלישית שהייתה צריכה לקום בעונה העוקבת. יאן רגנסבורג נאבקה כדי לסיים במקום התשיעי, והשתלבה בליגה זו. בעונת 2011/12 סיימה יאן רגנסבורג במקום השלישי בליגה השלישית, וניצחה בשערי חוץ את קרלסרוהה במבחני העלייה לבונדסליגה השנייה. עם זאת, יאן רגנסבורג שרדה רק עונה אחת בבונדסליגה השנייה, ונשרה בעונת 2012/13 בחזרה לליגה השלישית. בעונת 2014/15 סיימה יאן רגנסבורג אחרונה בליגה השלישית, ונשרה לליגה האזורית הבווארית. בעונת 2015/16, תחת המאמן הייקו הרליך שהגיע באמצע העונה, העפילה הקבוצה בחזרה לליגה הגרמנית השלישית. בעונת 2016/17 סיימה יאן רגנסבורג במקום השלישי בליגה השלישית, והתמודדה במבחני העלייה מול מינכן 1860 מהבונדסליגה השנייה. המשחק הראשון ברגנסבורג הסתיים בתיקו 1-1. במשחק הגומלין במינכן, ניצחה יאן רגנסבורג 2-0 באליאנץ ארנה והעפילה לבונדסליגה השנייה, כשהיא רושמת עליית ליגה שנייה ברצף.

האצטדיון הביתי

החל משנת 1926 שיחקה יאן רגנסבורג באצטדיון יאנשטדיון שהכיל עד 12,500 מקומות. האצטדיון אירח חמישה משחקי כדורגל במסגרת אולימפיאדת מינכן (1972), ועבר מספר שיפוצים והרחבות, כאשר בשנת 1987 הוא נבנה כמעט מחדש. ההרחבה האחרונה בוצעה בשנת 2012. ביולי 2015 עברה יאן רגנסבורג לשחק באצטדיון חדש ומודרני, קונטיננטל ארנה, שהוקם בעלות של 52.7 מיליון אירו, ונמצא בבעלות עיריית רגנסבורג.
Superfrog

עלילת המשחק

המשחק מבוסס על סיפור של האחים גרים "הנסיכה והצפרדע" שבו מסופר על נסיך ונסיכה שהתחתנו. הגיעה מכשפה מרושעת שחטפה את הנסיכה וכישפה את הנסיך לצפרדע. הצפרדע מחליט להפוך ל-superfrog (צפרדע העל בתרגום חופשי) וללכת להציל את הנסיכה. בסופו של דבר, superfrog מצליח לפוצץ את המכשפה ולנשק את הנסיכה בשביל לחזור להיות נסיך, בסופו מתברר שהוא הפך את הנסיכה לצפרדע.

מהלך המשחק (גרסה מקורית)

המשחק עצמו מחולק לשישה עולמות כאשר כל עולם מחולק לארבעה שלבים (חוץ מהעולם השישי בו יש עוד שלב של קרב נגד המכשפה). בכל שלב השחקן יגיע לתוך מרחב מלא במכשולים בו יש גם מספר של מטבעות. מטרת השחקן היא לא לגעת במכשולים המפריעים  ולהשיג את מספר המטבעות הנדרשים. לאחר שסיים להשיג את מספר המטבעות ימטרך השחקן למצוא את נקודת הסיום המתחבאת בשלב.

בונוסים

במהלך המשחק יש כל מיני בונוסים אשר עוזרים לשחקן להימנע ממכשולים ולסיים את השלב מהר. הנה כמה מהם:

כדור ירוק

לשחקן יש אפשרות לירות על היצורים האחרים יריות כדור מרגע שנגע בכדור ירוק עד שהפסיד הוא סיים את השלב.

גלימת גיבור על

לשחקן יש אפשרות להאט את נפילתו.

שיקוי כתום

לשחקן מתמלא פס החיים מרגע שבו נגע בשיקוי הכתום.

כדור כתום (בגרסת הHD זה שיקוי כחול)

השחקן לא יכול להפסיד אלא אם כן נגע בקוצים או באש מרגע שבו נגע בשיקוי הכחול עד שמסתיימות מאז 20 שניות בערך.

סופר-פרוג hd

בשנת 2013 יצא לשווקים משחק נוסף של team 17 בשם superfrog HD בסגנון דומה למשחק מ-1993.

שינויים

כאן השחקן שלך נראה מבוגר יותר מאיך שהיה נראה במשחק המקורי.
המשחק (כמו איך שהוא נקרא) עובד על איכות של HD לעומת האיכות של המשחק המקורי.
בסגנון השלבים: אתה לא צריך לאסוף מספר מבוקש של מטבעות כדי שתוכל להגיע לנקודת הסיום אלא שפשוט ישנה נקודת סיום שאתה צריך להגיע אליה בחיים בלי שום דברים נוספים שצריך לאסוף.
תותח ימי

תותח ימי הוא תותח המורכב על ספינת מלחמה. תותחים אלו משמשים להתקפת ספינות אויב בעת לוחמה ימית, או להפצצת מטרות על היבשה. לעיתים המונח "תותח ימי" מתייחס לתותחי חוף המוצבים על היבשה במטרה לטווח ספינות, למנוע מעברן או כניסתן לאזורי חוף. קיימת אף הבחנה בין תותח ימי לבין תותח סיפון שהוא תותח בעל קוטר קטן יותר ומותקן על ספינות מלחמה קטנות יותר, ספינות סיור ומשחתות.
תקופת השיא בפיתוח ובשימוש בתותחים ימיים החלה עם הופעתן של אוניות מערכה דוגמת אה"מ דרדנוט. תקופה זו, בה תותחים ימיים היו נשק בעל עוצמה אסטרטגית, נמשכה החל משנת 1906 ועד לתחילת מלחמת העולם השנייה. באותה תקופה אוניות מערכה צוידו בתותחים ראשיים שקוטרם הלך וגדל, מ-305 מילימטרים (12.0 אינץ') ל-381 מ"מ ועד ל-406 מילימטרים (16.0 אינץ'). ככל שגדל קוטר התותחים גדל אף טווח הירי וכוח ההרס של הפגזים. התותחים הימיים בעלי הקוטר הגדול ביותר שהורכבו על אוניות מערכה היו תותחי אוניות המערכה היפניות מסדרת יאמטו בקוטר 460 מילימטרים (18 אינץ'). אלה ירו פגזים במשקל 1,460 ק"ג לטווח מקסימלי של 42 ק"מ.
מגבלת הטווח של התותחים הימיים הכבדים בישרה את עליית חשיבותם של מטוסי הקרב הימיים, בעוד שהתותחים הימיים הקלים יותר והתותחים הימיים נגד מטוסים איבדו מחשיבותם לטובת טילים מונחים בעלי טווח ארוך יותר וגמישות רבה יותר בתפעולם. תותחים ימיים ממשיכים להיות בשימוש על ספינות מלחמה. בספינות מלחמה מודרניות, כגון משחתות ופריגטות, מותקנים בדרך כלל שני תותחים לכל היותר.
"מרוץ חימוש" בלתי פוסק בין מפתחי כלי נשק ימיים ונשקי חוף גרמה מחד לפיתוחו של תותח ימי בעל טווח וכושר חדירה גבוה יותר, ומנגד פיתוח ספינות מלחמה המשוריינות באופן עמיד יותר, תחומים אלה התפתחו באופן מואץ במהלך 150 השנים האחרונות. כיוון שהתותחים הימיים הפכו מדויקים יותר, בעזרת כוונות אופטיות משוכללות, הנחיית לייזר וראדאר, בעזרת מנגנוני ייצוב חצובת התותח, גדלו באופן ניכר הטווחים בהם נערכים בדרך כלל קרבות ימיים. בשלהי המאה ה-19 היו הקרבות הימיים מתנהלים בדרך כלל מטווחים של 4–8 ק"מ, בסוף מלחמת העולם השנייה התנהלו קרבות ימיים מטווחים של 30–40 ק"מ. אוניות מערכה פרה-דרדנוט היו נושאות שריון כבד בצידי האוניה, כדי להגן עליהן מפני ירי בכינון ישיר, אשר היווה את האיום העיקרי. עם הגדלת הטווח המדויק של התותחים וכלי נשק ימיים אחרים, ניתנה תשומת לב גוברת להגנת ספינות המלחמה מפני איומים על גבי הסיפון ובקרקעית האוניה.
ככל שהתפתחו התותחים הימיים, פותחו תותחים עם קנה ארוך יותר כדי להגביר את מידת דיוקם. בימינו, אורך קנה תותח ימי בקוטר 406 מילימטרים (16.0 אינץ') הוא למעלה מ-20 מטר. יצור קנה תותח בממדים כאלה מחייב אמצעי יצור משוכללים ובקרת איכות מעולה, אחרת עלול הקנה להתעקם, או אף להתפוצץ, לאחר שימוש תכוף.
קזימיר וקרולינה

קזימיר

קזימיר הוא הדמות הראשית במחזה. הוא חשדן, אך למרות זאת, הוא דמות בעלת מצפון פנימי גדול, ומתנהג בהיגיון יחסי לשאר הדמויות. לרוב הוא מגזים בתגובותיו.
רוצה לקבל את מעמדו בחברה (לפחות זה מה שהוא מפגין).

קרולינה

לרוב מרוכזת בעצמה ומתנהגת באימפולסיביות. הולכת אחר רגשותיה. במהלך המחזה משנה את דיעותיה בקצב די מהיר. בניסיון להרגיז את קזימיר- כמעט בתמימות-הולכת אחר אחד הזקנים מהפארק במחשבה שיעזור לה ויעלה את מעמדה בחברה, אם תעניק לו את אהבתה (הזקן כמובן מעוניין רק בתענוגות החיים).
לבסוף, לאחר שהתנהגה באגואיסטיות כלפי קזימיר, היא מנסה לחזור אליו אך הוא מסרב.

תרגום לעברית והעלאת המחזה בישראל

המחזה תורגם על ידי עידו ריקלין והועלה לראשונה בתרגום זה ב"בית צבי" בשנת 2002. בשנת 2017 הועלה המחזה בחוג לאומנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב, לאחר שהתרגום של ריקלין נערך ועובד על ידי ליאת פסברג בסגנון נגיש ועכשווי.
עומר מילר

ביוגרפיה

עומר מילר נולד וגדל בכפר הנוער "אשל הנשיא". אביו הוא זאב מילר, מנהל הכפר במשך שנים רבות וכיום, מנכ"ל יק"א. בצה"ל שירת בגלי צה"ל. בתום שירותו הצבאי מצא מילר עבודה זמנית בבית קפה "מאיר" ברחוב קינג ג'ורג' בתל אביב, עבד כצורב, ואחר כך למד בבית הספר "בישולים" בתל אביב.
הוא עשה תואר ראשון בכלכלה ובתקשורת. עבר לארצות הברית ועבד במסעדת "טבלה" במדיסון אווניו, ניו יורק. אחר כך עבד במסעדת "מוסקט", בראש פינה, ב"דניאלה" ברחוב נחמני, והמשיך לקייטרינג "פוד ארט" במשכן לאמנויות הבמה בתל אביב, בתחילה כסגנם של השפים ירון קסטנבוים ודני הקר, מהם הושפע יותר מכול. כעבור זמן מה החליף מילר את קסטנבוים והתמנה לשף הראשי של המסעדה והקייטרינג. משנסגרה מסעדת "פוד ארט", קמה במקומה מסעדת "חדר האוכל", ומילר התמנה לשף הראשי שלה ולאחד השותפים (והמשיך להיות השף של קייטרינג "פוד ארט"), ביחד עם סטיבן לובל, איתי ספיבק וקבוצת "פוד ארט". המסעדה הוקמה בהשראת חדר אוכל בקיבוץ, מנוגדת לזוהר של המיקום בסמוך לקאמרי. בה השולחנות מוארכים ובצידם ספסלים המתאימים לארוחה משותפת. זאת תוך התמקדות בפשטות באוכל.
חדר האוכל זכתה בתואר "מסעדת השנה" לשנת 2010 במגזין על השולחן.
מילר גם שותף בפאב "ביפר". בפברואר 2012 פתח את מסעדת "שולחן" בשדרות רוטשילד בתל אביב,
 שנסגרה בשנת 2016.
ב-2010 ראה אור ספרו "מטבח ישראלי" בהוצאת על השולחן.
ב-2012 יצא לאור ספרו "שולחן לחג" (עם עמיר אילן, אבי ביטון ואיילת לטוביץ') בהוצאת רימונים והוצאת כתר.
ב-2015 הוא פתח, יחד עם אולם האירועים ״שבע״, את חברת הקייטרינג BAZAAR.
ב-2015 יצא הספר "גם טעים, גם בריא" (עם אלינוער רבין ובלווי מדעי של פרופ' דן טרנר). הספר כולל מתכונים לסובלים ממחלות כגון קרוהן, קוליטיס וצליאק).
ב-2016 פתח את מסעדת ההמבורגרים "סוסו אנד סאנס" בתל אביב. לאחר הצלחתה הרבה של המסעדה פתח בשנת 2017 סניף נוסף של המסעדה.
בינואר 2018, פתח מילר פיצריה חדשה בשם "פיצה סבא", סמוך לסניף "סוסו אנד סאנס" בשדרות רוטשילד בתל אביב.
באפריל 2018 קנה מילר את מסעדת "מעבר לקצה" שנמצאת בחוף הצוק הצפוני בתל אביב .

טלוויזיה

הוא מגיש בערוץ האוכל את תוכנית הבישול "הכי טרי שיש", ביחד עם מיכל אנסקי, שהגיעה לעונתה השלישית (2011).
בשנת 2012 החל להגיש את תוכנית הבישול "שף על האש" בערוץ 10.
בשנת 2015 השתתף בתוכנית הבישול והבידור "שישי טייק אווי" ברשת, ערוץ 2 בהנחייתם של טום באום ואוריאל יקותיאל.
פרסי הוברט

קריירה צבאית

הוברט נולד ב-14 ביוני 1885 בעיר נאיניטל שבהודו הבריטית כבנם של רוברט וסטנלי הוברט. הוא התגייס לצבא בריטניה בשנת 1902, ולמד באקדמיה הצבאית המלכותית בווליץ' עד 1904. לאחר מכן הוצב בחיל ההנדסה המלכותי, ושרת בהודו עד פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914. במהלך המלחמה, הוא לחם בחזית המערבית ובמערכה במסופוטמיה. לאחר מכן הוחזר להודו, ובין 1919–1920 השתתף בדיכוי תסיסות בווזיריסטן. ב-24 במאי 1922 הוענקה לו דרגת כבוד של לוטננט קולונל, וב-1923 הועבר לרגימנט הטנקים המלכותי. בין 1923–1927 הוא שימש כמאמן במכללה לפיקוד ומטה בכוויתה. ב-1 בינואר 1928 הוענקה לו דרגת כבוד של קולונל, ובנובמבר של אותה שנה הוא נישא לדורותיאה פילד, בתו של קולונל בחיל הנחתים המלכותי. אחותו של הוברט, אליזבת (בטי) נישאה ב-1927 לברנרד מונטגומרי.
ב-1 במרץ 1933 הפכה דרגת הקולונל שלו לקבועה, ובד בבד הוא הועלה לדרגת בריגדיר ומונה למפקח על רגימנט הטנקים המלכותי. ב-1 באפריל 1934 הוא מונה למפקד בריגדת הטנקים ה-1, אשר הייתה בריגדת השריון הראשונה של צבא בריטניה. הוא מילא תפקידי מטה שונים במשרד המלחמה, וב-18 בדצמבר 1937 הועלה לדרגת מייג'ור גנרל. ב-27 באוקטובר 1938 הוא נשלח למצרים, והקים שם את "הדיוויזיה הניידת", אשר לימים הפכה להיות דיוויזיית השריון ה-7 ("עכברי המדבר").

אחריתו

הוברט פרש מהצבא ב-1946. הוא נפטר בפרנהאם ב-19 בפברואר 1957 בגיל 71.
פול זוקונפט

ביוגרפיה

זוקונפט נולד בנורת' ברנפורד שבקונטיקט. ב-1977 סיים תואר ראשון בממשל מאקדמיית משמר החופים. הוא בעל תואר שני בניהול מאוניברסיטת ובסטר ותואר שני בלימודי ביטחון לאומי ואסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצי. בוגר תוכנית המנהיגות של אוניברסיטת הרווארד. 
במהלך שירותו במשמר החופים פיקד על ספינות הסיור "Cape Upright", ‏"Harriet Lane", ו-"Rush". 
ב-2006 קודם לדרגת אדמירל משנה. שימש ראש מטה מחוז 14 של משמר החופים, קצין מבצעים של משמר החופים באזור אסיה-פסיפיק וקצין המבצעים של משמר החופים באזור האוקיינוס האטלנטי.
ב-2010 שימש מתאם הפעולות מטעם ממשלת ארצות הברית בתגובה לדליפת הנפט במפרץ מקסיקו, הגדולה בהיסטוריית המדינה. 
ב-2011 קודם לדרגת תת-אדמירל ושימש ראש אגף בטיחות וביטחון במטה משמר החופים. פיקד על מחוז 11 של משמר החופים, שימש ראש הכוח המשותף המערבי של הסוכנויות הפדרליות השונות בפיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית, והיה אחראי למלחמה בארגוני פשיעה בינלאומיים בגזרת הפיקוד. 
במאי 2014 החל לכהן כמפקד משמר החופים, הוא שימש בתפקיד זה עד יוני 2018.
אשר דורי

ביוגרפיה

הוריו היו הרי וטוני דורי (דורפלאופר). אביו נפטר בהיותו בן 17. דורי התחנך בגן הילדים של הזמרת והשחקנית ליה דוליצקיה. למד בבית הספר תל נורדאו ובבית הספר התיכון עירוני א׳ בתל אביב.
כבר בילדותו הרבה לכתוב סיפורים על הווי השכונה שבה גר (קרן הרחובות אהרונוביץ ולוריא) וכינה אותה בשם שכונת אהרולורה. כשרונו בציור התבלט כבר בילדותו עת נטל חלק פעיל בהכנת התפאורה על ניצחון ישראל על 7 מדינות ערב של בית ספרו בעדלאידע שבשנת 1958. 
דורי בוגר מגמה מזרחנית בתיכון עירוני ה' בתל אביב ושירת ביחידת מודיעין בצה״ל שיש האומרים כי יירטה את שיחת הטלפון בין נשיא מצרים נאצר למלך ירדן חוסיין ערב מלחמת ששת הימים.
דורי נישא לישראלה בשנת 1963 ובשנותיהם הראשונות גרו בתל אביב.
לאחר תקופה קצרה בה עבד במחלקת מלוות המדינה בבנק ישראל בו התקדם מהר עזב את הבנק והתמסר לכתיבה ולתרגום. דורי פרסם בהוצאת ״אלף״ שורת ספרי איכות ואחר כך הפך לכותב ומתרגם הבית של הוצאת רמדור לספרי כיס. כאן פרסם עשרות ספרים מפרי עטו ומתרגומיו ובהם תרגום מאנגלית ומגרמנית של סדרת ספרי קרל מאי וסדרת האימים כמו גם ספרי פטריק קים המלאך והרומן הרומנטי.
בשנותיו האחרונות פנה גם לציור על בד וצייר עשרות ציורים ששני מוטיבים בלטו בהם: מוטיב ההריון והלידה (שהעסיק אותו בתקופה בה ציפו לילד) ומוטיב המוות ואפסות האדם מול איתני הטבע.
אשר דורי נפטר בגיל 32 בגלל כשל טיפולי בהתפרצות פתאומית של סוכרת בבית החולים תל השומר. במותו הותיר, אלמנה, ישראלה, בחודש השמיני להריונה וילד בן שנה.
רעייתו הייתה במשך שנים מנהלת הארכיון של עיתון "הארץ" ותרגמה, אף היא, מספר ספרים. 
ילדיו: דני הבכור ואורי אשר שנולד לאחר מותו.
אחיו, יורם דורי שימש שנים רבות כיועצו הקרוב של שמעון פרס.
אנפית בקר מזרחית

מאפיינים

משקלה 300 עד 600 גרם ואורכה נע בין 46 ל-56 סנטימטר. באופן טבעי היא אנדמית לאזורים מסוימים באפריקה, אסיה ואירופה, אך פלשה לאזורים רבים נוספים וכיום נפוצה גם בצפון אמריקה, דרום אמריקה ואוסטרליה. בישראל היא מצויה מאוד בכל עונות השנה ומקננת באביב ובקיץ.
אנפית הבקר ניזונה מבעלי חיים קטנים בעיקר דו-חיים, חרקים ודגים קטנים. היא מצטרפת לעדרי בקר, לעדרי צאן או לטרקטור חורש כי הם מטרידים חרקים ובעלי חיים קטנים ממקומם וחושפים אותם לעיני האנפית. בדרך זו אנפית הבקר חוסכת אנרגיה ומגדילה את יעילות הציד. האנפית אף עומדת לעיתים על גבם של פרות ופרסתנים גדולים אחרים, ומנקרת מעורם קרציות וחרקים. אנפית הבקר היא חברותית הדוגרת במושבות קינון על עצים. אנפיות בקר מקננות לפעמים על קבוצות עצים ביישובים וגורמות לרעש וללכלוך. ישנם אנשים הרגישים לנוצות וללשלשת של אנפית הבקר, עד כדי קוצר נשימה.
בעונת הרבייה ישנו חילוף נוצות חלקי, הראש החזה והגב מקבלים צבע חום והרגליים צבע אדום. שלא בעונת הרבייה הרגליים כהות והמקור צהוב. אנפית הבקר היא עוף מוגן בישראל על פי חוק. אין להטריד את אנפית הבקר לאחר בניית הקן ולאחר הטלת הביצים ולא עם הופעת הגוזלים. הקן עשוי מזרדים ומענפים בצורת קערית שטוחה. הזכר אוסף את החומר לבניית הקן והנקבה עוסקת בבנייתו. הקן נשמר ברציפות כדי למנוע גניבת חומר קינון. בקן מוטלות 2 עד 4 ביצים, שצורתן סגלגלה מוארכת וצבען לבן.
תפוצת המין בעולם גדלה מאוד במהלך המאה העשרים. תפוצת אנפית הבקר משתרעת על פני אפריקה, הודו, דרום מזרח אסיה, אוסטרליה, ספרד, פורטוגל, דרום צרפת, טורקיה וישראל. בשנת 2002 העריכו באיגוד ה-IUCN ששטח התפוצה העולמי של אנפית הבקר הוא כ-10 מיליון קילומטר מרובעים והאוכלוסייה העולמית נאמדה בסביבות 3,800,000 עד 6,700,000 פריטים.
דה סוטו פאוורמסטר

חטיבת דה סוטו

חטיבת דה סוטו של חברת קרייזלר עסקה בייצור ובשיווק רכב אמריקאי משנת 1928–1968. חטיבת דה סוטו בנתה יותר מ-2 מיליון כלי רכב מאז שנת 1928.
חטיבת המכוניות דה סוטו קרויה על שם הרננדו דה סוטו - החוקר הספרדי שהוביל את המסע האירופי הראשון לשטח עליו משתרעת כיום ארצות הברית, היה האירופי הראשון שגילה את נהר המיסיסיפי.