משקפת

משקפת (מילה נרדפת: מצופית) היא אמצעי תצפית המסייע בצפייה למרחק. משקפת מאפשרת לראות דברים רחוקים כשהם נראים גדולים יותר וקרובים יותר, מאשר בצפייה בעין בלתי מצוידת. את המילה חידש אליעזר בן-יהודה בשנת 1896 כגזירה תניינית של המילה משקפיים, במקור במשמעות של טלסקופ.

מאפיינים

הגדלה - בכל משקפת ליד אחת העיניות חרוטים שני מספרים המשקפים את קוטר העוצמיות ואת כושר ההגדלה של המשקפת. לדוגמה 7X50 זו משקפת בעלת כושר הגדלה פי 7 ועוצמיות בקוטר 50 מילימטר. 
אישון היציאה - קוטר קונוס האור היוצא מהמשקפת אל העין. את קוטר אישון היציאה ניתן לקבל כאשר מחלקים את קוטר העוצמיות של המשקפת בכושר ההגדלה שלה. לדוגמה למשקפת 7X42 אישון יציאה 6 מ"מ.
שדה הראייה - זהו רוחב שדה הראייה שניתן לראות מבעד למשקפת. שדה הראייה הוא במעלות, אך בדרך כלל הוא מבוטא במטרים בהתייחס למרחק של אלף מטרים. ככל ששדה הראייה גדול יותר, הדמות תהיה פנורמית יותר. עשויות להיות 2 משקפות בעלות הגדלה זהה ושדה ראייה שונה. רצוי לבחור במשקפת עם שדה הראייה הגדול ביותר. גודל שדה הראייה מצוין בדרך כלל במעלות וכן בגודל הדמות המרבית שתראה ממרחק מסוים - במטרים או ברגל (רגל = 0.33 מטר) – והמרחק מטרים או יארדים (יארד = 0.9 מטר), בהתאמה. לדוגמה, אם על המשקפת רשם 120/1000 פירוש הדבר שאם מביטים למרחק של 1000 מטר, רוחב הדמות שתראה במרחק זה תהיה 120 מטר. ככל שרוחב הדמות שתראה ממרחק נתון גדולה יותר, כך שדה הראיה גדול יותר.
בהירות יחסית - קיים מושג הנקרא בהירות יחסית והוא מחושב באופן הבא: מחלקים את גודל האובייקטיב בהגדלה ואת התוצאה מעלים בריבוע.
לדוגמה: הבהירות היחסית של משקפת 50X7 היא 50/7 = 7.1 ו-(7.1) בריבוע הוא בקירוב 50. זו בהירות יחסית שאין כמעט לאף משקפת. אפילו למשקפות 50X12 הבהירות היחסית היא מעט למעלה מ-20.

משקפת Galilean

במשקפת זו העצמית היא עדשה מרכזת והעינית היא עדשה מפזרת. לסוג משקפת זה שדה ראייה צר יחסית ולרוב הוא לא משמש לדגמי משקפות עם הגדלה גדולה במיוחד. משקפות אלו זולות יחסית ומשמשות בעיקר לצפייה למרחקים לא גדולים במיוחד (משקפת זו אינה משתמשת במנסרה).

משקפת Prism

במשקפת זו עדשות העינית הן עדשות מרכזות. זהו יתרון מאחר שזה תורם לשדה ראייה רחב יותר ומרחק eye relief גדול יותר (משקפת זו הופכת את התמונה המתקבלת בעזרת מנסרה).
שלב 1 - בתחילת המשקפת נמצאת העוצמית objective, שהיא בעצם העדשה האחראית על הכנסת האור למשקפת. ככל שהיא גדולה יותר ייכנס יותר אור וכך התמונה המתקבלת בסוף תהיה ברורה וחדה יותר. העוצמית היא עדשה מרכזת.
שלב 2 - מאחר שבעדשה מרכזת קרני האור מתחלפות התמונה תגיע הפוכה לצופה במשקפת. פה נכנס תפקיד הפריזמה - הפריזמות הן רכיבים ההופכים את התמונה המתקבלת במשקפת ב-90 מעלות על ידי שבירת והחזרת קרני האור. על מנת להפוך את התמונה ב-180 קיימות בכל "טלסקופ" של המשקפת שתי פריזמות שהופכות את התמונה – סך הכל 4 פריזמות במשקפת. דרך הפיכת התמונה תלויה בסוג הפריזמה הנמצאת במשקפת. הפריזמות מכבידות על המשקפת.
שלב 3 - מהפריזמה עוברות קרני האור אל עדשות העינית eyepieces שנמצאות ליד נקודת המיקוד של קרני האור. נקודת המיקוד היא נקודת מפגש קרני האור המגיעות מן העצם, ומרחק המיקוד הוא המרחק בין נקודת המיקוד לעדשה עצמה. (מרחק המיקוד נמדד במ"מ) עדשות העינית אחראיות על הגדלת התמונה, לכן הן עדשות מפזרות. ככל שמרחק המיקוד של העצם יהיה גדול יותר כך הגדלת התמונה תהיה גדולה יותר, ובאותה מידה – ככל שמרחק המיקוד של עדשות העינית יהיה קטן יותר כך הגדלת התמונה תהיה קטנה יותר.

בחירת משקפת

בחירת משקפת היא בהתאם למטרת השימוש במשקפת. משקפות עשויות לשמש למגוון מטרות: ימאות, צפרות, תיאטרון, אסטרונומיה, צפייה בלילה וכן למעקב וריגול.

תדמית

פוליטיקאים וגנרלים בכירים נוהגים להצטלם עם משקפת ותמונות שלהם צופים במשקפת מתפרסמות רבות בתקשורת. תמונות כאלו של ראש אמ"ן והרמטכ"ל התפרסמו בישראל כבר בשנות ה-60. דורון רוזנבלום הגדיר את המשקפת כרקוויזיט המודיע שיש צופה לבית ישראל באופן הנותן לציבור תחושה של ביטחון. 
במספר מקרים צולמו מנהיגים צופים במשקפת מכוסה, דבר שהביא ללעג כלפי המצולם. כך למשל אריאל שרון, הנשיא ג'ורג' ווקר בוש, עמיר פרץ, בנימין נתניהו, ראש ממשלת נפאל ואחרים צולמו צופים במשקפת מכוסה, ואחרים, תועדו צופים במשקפת מכוסה או הפוכה.