יחסי אוקראינה–ישראל

היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
ב-4 באוקטובר 2001, במהלך תרגיל של צבא אוקראינה, פגע טיל קרקע-אוויר SA-5 תועה במטוס נוסעים טיסה 1812 של סיביריה איירליינס שהיה בדרכו מנמל התעופה בן-גוריון לנובוסיבירסק. ממשלת אוקראינה שילמה פיצויים למשפחות 51 הנספים הישראלים באסון.
ב-16 במאי 2013 מונה עופר קרז'נר, יזם ואיש עסקים ישראלי הפועל באוקראינה בתחום הנדל"ן, כקונסול הכבוד של אוקראינה בירושלים.
בנובמבר 2014 מונה אולג וישניאקוב, יזם ואיש ציבורי אוקראיני, לקונסול הכבוד של ישראל במערב אוקראינה, ובמאי 2015 נחנכה קונסוליית הכבוד של ישראל בעיר לבוב.
במהלך השנים היחסים ההדדיים בין שתי המדינות התחממו, במידה רבה כתוצאה ממספרם הרב של תושבי ישראל שמוצאם באוקראינה (שבאו במסגרת העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות ה-90). ההתקרבות ביחסים באה לידי ביטוי בחתימת הסכם מעבר חופשי בין שתי המדינות, שנחתם בתאריך 9 בפברואר 2011 ומאפשר לאזרחי כל מדינה לבקר במדינה השנייה ללא צורך בוויזה, וזאת לפרק זמן מוגבל ולמטרות תיירותיות בלבד.
בדצמבר 2016, בעקבות החלטה 2334 של מועצת הביטחון של האו"ם שקבעה שהתנחלויות אינן בעלות תוקף חוקי והצבעתה של אוקראינה בעד ההחלטה, הורה ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, לבטל את ביקורו של ראש ממשלת אוקראינה בישראל. בתגובה הוזמן שגריר ישראל באוקראינה לשיחת הבהרה במשרד החוץ בקייב.
במאי 2017, לאחר סיום המשבר עם אוקראינה, ביקר ראש ממשלת אוקראינה, וולודימיר גרויסמן בישראל. ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו נפגש עמו ושיבח אותו על דרך הצבעת אוקראינה באונסק"ו. במהלך הביקור נחתמו הסכמים בין שרים משתי הממשלות. גרויסמן הזמין את נתניהו לביקור באוקראינה, והוא השיב בחיוב.
באוגוסט 2018 נכנס לתפקידו השגריר הרב יואל ליאון.
באוגוסט 2019 ייצא ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, לביקור רשמי באוקראינה במהלכו ייפגש עם נשיא אוקראינה היהודי וולודימיר זלנסקי.

יחסי תיירות ומסחר

בדצמבר 2003 נחתמה אמנה למניעת כפל מס בין ישראל לאוקראינה, שנכנסה לתוקף ב-2007.
היקף התיירות ההדדית בין שתי המדינות גדול, כאשר מהצד הישראלי הסיבה לכך, מעבר לקשרי המשפחה של ישראלים רבים ממוצא אוקראיני הנוסעים לביקור משפחתי, היא ההיסטוריה העשירה של הקהילה היהודית באוקראינה לאורך השנים. בין היתר, אחד ממוקדי התיירות המושכים יהודים מרחבי העולם לאוקראינה הוא קברו של רבי נחמן מברסלב, הנמצא בעיר אומן ומהווה מוקד עלייה לרגל לחסידי ברסלב ולאחרים. הבירה קייב מהווה אף היא מוקד תיירותי עבור ישראלים רבים, וכך גם העיר אודסה שלחוף הים השחור.
במקביל, תיירים אוקראינים רבים מגיעים לביקור בישראל מדי שנה, חלקם לצורכי תיירות (בהם צליינים נוצרים אורתודוקסים רבים המבקרים בירושלים ובשאר האתרים הקדושים לנצרות ברחבי ישראל) וחלקם כמהגרים או עובדים זרים. על פי התחזיות, מספרם של אלו אף עתיד לעלות משמעותית הודות להסכם הפטור מוויזה שנחתם בשנת 2011. תוכניות תיירות מיוחדות ליהודים וישראלים פותחו בשיתוף עם עיריית לבוב ומנהלת המחוז, והן כוללות ביקורים באתרי זיכרון וארכיטקטורה יהודיים ומועברות על ידי מדריכי טיולים בשפה העברית. בחודש מאי 2015 אף נפתח קו טיסה ישיר לבוב-תל אביב-לבוב המופעל על ידי חברת התעופה "Ukraine Int. Airlines", בטיסות סדירות שש פעמים בשבוע.
במהלך יולי 2013, החלו שתי המדינות במשא ומתן לכריתת הסכם אזור סחר חופשי, במסגרתו דנו שני הצדדים בהסרתם של חסמים שונים החלים כיום על הסחר בין המדינות, על מנת להמשיך ולפתח את קשרי המסחר ההולכים ומתגברים בין השתיים. קונסול הכבוד של ישראל באוקראינה, אולג וישניאקוב, יזם הקמת ועדה בין-משרדית אוקראינית-ישראלית בנושאי מסחר ושיתוף פעולה כלכלי והקמת פורום עסקי-כלכלי אשר הושק בנובמבר 2015 בקייב. בפורום לוקחים חלק יזמים מובילים מתחום התעשייה והמסחר מאוקראינה וישראל.
ענפי הייצוא העיקריים מישראל לאוקראינה בשנים האחרונות הם פלסטיק ומוצריו, מכונות וציוד חקלאי וכן שמנים ותכשירים קוסמטיים. בעבר גם תעשיות היהלומים וההיי-טק נמנו ברשימה זו ותפסו נתח נכבד ממנה. בין ענפי הייצוא מאוקראינה לישראל: ברזל ופלדה, כימיקלים אנאורגניים, דגנים ודשנים.
מינהל סחר חוץ במשרד הכלכלה מפעיל נספחות כלכלית במטרה לקדם סחר ויצוא. הנספחות פועלת במספר מישורים: תחזוקה ותמיכה של יצואנים בודדים בפעילות שיווק באוקראינה, משיכת השקעות והרחבת שיתוף פעולה אסטרטגי עם אוקראינה וסיוע בפתרון בעיות לחברות הפועלות בתחומי המדינה. הנספחת הכלכלית בקייב היא יליזבטה סולוביוב.

סחר בנשים אוקראיניות בישראל

ככל שתופעת הגלובליזציה הביאה לגידול בהיקף הסחר בבני אדם, בין היתר למטרת זנות, נשים אוקראיניות רבות נמכרות בארצן מדי שנה למטרה זו, ומוברחות לארצות אחרות. במסגרת התופעה, ישראל מהווה יעד מרכזי של הסחר בנשים אלו. אף שלא קיימים נתונים מאומתים אודות היקפה המלא של התופעה, הרי שלפי העדויות היא רק הולכת ומתגברת, כאשר במהלך שנת 1999 תועדו בשגרירות אוקראינה בישראל רק שלושה מקרים של נשים אוקראיניות שהובאו לישראל לשם עיסוק בזנות, ואילו בשנת 2000 תועדו 26 מקרים כאלו.