google/wiki40b huggingface dataset:
לודוביק אוברניאק

קריירה

אוברניאק נולד וגדל בעיר מץ שבצרפת. מגיל צעיר החל לשחק כדורגל בקבוצת מץ מעיר הולדתו. אוברניאק התקדם בקבוצה במהירות וכבר בעונת 2003/04 ערך את הופעת הבכורה שלו יחד עם הקבוצה הבוגרת כשעלה כמחליף בהפסד 2-0 לבורדו. במשך שנתיים לאחר מכן, מץ הציגה יכולת חלשה במיוחד ובחלוף שתי עונות ירדה ליגה. נקודת האור היחידה של המועדון בשנים האלה הייתה אוברניאק שערך 61 הופעות בהן כבש שני שערים.
כששיחק עם מץ בליגה השנייה, מספר קבוצות מהליגה הראשונה התעניינו לרכוש את הקשר שלמרות התעניינות רבה מקבוצות הליגה הראשונה, את החצי הראשון של העונה ההיא העביר עם מץ בליגה השנייה. ב-23 בינואר 2007, לאחר חצי עונה בה ערך 20 הופעות וכבש שני שערים לאחר משא ומתן ארוך הושג סיכום על מעברו של אוברניאק לליל ששילמה עבורו מיליון ו-200 אלף אירו.
לאחר הסיכום בין המועדונים, חתם אוברינאק על חוזה לארבע שנים בליל עד 2010. את הופעת הבכורה שלו במדי ליל ערך אוברניאק ארבעה ימים לאחר החתימה הרשמית כשעלה כמחליף במשחק נגד בורדו. הוא שיחק בכל משחק של הקבוצה באותה העונה בין אם עלה מהספסל או פתח בהרכב. אוברניאק לקח חלק בצמד המשחקים של ליל נגד מנצ'סטר יונייטד בשלב הנוקאאוט של ליגת האלופות באותה העונה. בעונה שלאחר מכן, ערך אוברניאק 35 הופעות בהן כבש שני שערים אך ליל סיימה את העונה במקום שלא מוביל לאירופה. את עונת 2008/09, פתח אוברניאק בצורה מצוינת כשכבש שבעה שערים ב-16 הופעות שסייעו לליל להגיע למקום החמישי בטבלה עד לפגרת החורף. בשנתיים שלאחר מכן, אוברניאק איבד את מקומו כשחקן הרכב בליל והחליט לעזוב את הקבוצה.
ב-12 בינואר 2012, חתם אוברניאק על חוזה לשלוש שנים וחצי בבורדו. בחודש פברואר של אותה השנה, כבש אוברניאק צמד שערים בניצחון 5-4 של בורדו על קבוצות לשעבר ליל. אוברניאק כבש את שער הניצחון של קבוצתו בתוספת הזמן של המשחק.
בחודש ינואר 2014, עזב אוברניאק לראשונה בקריירה את צרפת כשחתם על חוזה לשנתיים וחצי בורדר ברמן מהבונדסליגה. ברמן שילמה עבורו דמי העברה בגובה 2 מיליון אירו. במדי ברמן אוברניאק לא נחל הצלחה רבה ובמשך שנה רשם רק 16 הופעות ליגה בהן הצליח לכבוש שער אחד.
בחודש ינואר 2015, הושאל אוברניאק לחצי עונה לריזספור הטורקית לה הייתה גם אופציה לרכוש את הקשר הצרפתי בתום העונה. את הופעת הבכורה שלו במדי ריזספור ערך ב-25 בינואר נגד גלאטסראיי. בתום אותה העונה, החליטה ריזספור שלא לממש את אופציית הרכישה על אוברניאק שחזר לוורדר ברמן.
ב-25 באוגוסט 2015, הגיעו ורדר ברמן ומכבי חיפה לסיכום על העברתו של הקשר שיחתום בקבוצה על חוזה לשתי עונות עם אופצייה לעונה נוספת. ב-12 בספטמבר ערך אוברניאק את הופעת הבכורה שלו במכבי חיפה נגד בני סכנין, את שערו הראשון כבש מול הפועל עכו כשחיפה ניצחה 4–0. ב-24 במאי 2016 היה שותף בגמר הגביע נגד מכבי תל אביב, וכך מכבי חיפה ניצחה 1–0 וזכתה בגביע ראשון מזה 18 שנים. בתחילת עונת 2016/2017 הודחה חיפה ממוקדמות הליגה האירופית בסיבוב הראשון. לאחר ההדחה שוחרר אוברניאק מהמועדון.
בנובמבר 2016 חתם באוסר.
ב-4 באוקטובר 2018 הודיע על פרישה ממשחק פעיל.

קריירת נבחרות

אוברניאק ערך את הופעתו הראשונה עם נבחרת צרפת עד גיל 21 אך הופעה זו לא נרשמה כהופעה רשמית בפיפ"א. ב-5 ביוני 2009, הגיש אוברניאק בקשה לקבל אזרחות פולנית בשל שורשים פולניים דרך סבו ונענה בחיוב. ב-23 ביולי של אותה השנה, זומן אוברניאק לראשונה לסגל נבחרת פולין למשחק ידידות מול נבחרת יוון. באותו המשחק, כבש אוברניאק צמד שערים שהעניקו ניצחון לנבחרתו.
אוברניאק שיחק בכל שלושת המשחקים של נבחרת פולין במסגרת יורו 2012, וגם רשם בישול ליקוב בלשצ'יקובסקי בתיקו 1-1 נגד נבחרת רוסיה.
ז'אן מאייר

קריירת מועדונים

ב-26 ביוני 2017 מאייר חתם חוזה ל-3 שנים ברוסטוב עם אופציה להארכה בשנה נוספת. ב-1 בפברואר 2019 עזב את המועדון. ב-20 בפברואר חתם חוזה לחצי שנה בלצ'ה.
אליאס סוראסקי

ביוגרפיה

סוראסקי נולד בביאליסטוק שבאימפריה הרוסית (כיום בפולין) ובשנת 1917 היגר עם אחיו חיים ולאון למקסיקו. במקסיקו היה לאיש עסקים וליזם מצליח. הוא ייסד מפעל טקסטיל ועמד בקשר מסחרי עם חברת הרכבות ועם סוללי כבישים. בהמשך הקים בנקים, חברת ביטוח וחברה פיננסית נוספת, שהתאחדו לבסוף לחברת "המרכז הפיננסי" (Centro Financiero).
סוראסקי הזדהה עם רעיונות התנועה הציונית, ותמך ביישוב ובמדינת ישראל בתקופת מלחמת העצמאות. הוא הרבה לתרום כספים למחקר מדעי ולמוסדות חינוך, הן במקסיקו והן בישראל, וב-1961 הקים את "הקרן לפיתוח חינוכי" (Fondo de Fomento Educativo) אותה מימן במידה רבה באמצעות רווחי "המרכז הפיננסי". ב-1966 ייסד את "פרס אליאס סוראסקי" (Premio Elías Sourasky) למדע, אמנות וספרות.
ב-1959 הקים בשותפות עם משקיעים נוספים את יעסור, בנק למשכנתאות.
ב-1968 העניקה ממשלת מקסיקו לסוראסקי את עיטור מסדר "אגילה אצטקה" (Orden del Águila Azteca), העיטור הרם ביותר המוענק במקסיקו לזרים.
בשנת 1973 נקרא על שמו בית החולים איכילוב.
הספרייה המרכזית של אוניברסיטת תל אביב נקראת אף היא על שם סוראסקי. היא נוסדה בשנת 1954 ועברה ב-1968 למשכנה הנוכחי במרכז הקמפוס.
בבניין על שם סוראסקי שוכנים הארכיון לחינוך יהודי בישראל ובגולה, הארכיון הישראלי לתיעוד אמנויות הבמה, והארכיון למוזיקה ישראלית.
וולטר בראון (ספורט)

בכדורסל ובאתלטיקה

בראון היה בנו של ג'ורג' בראון, אף הוא דמות מפתח בספורט האמריקאי בכלל ובספורט באזור בוסטון בפרט. ג'ורג' בראון ניהל את אולם בוסטון גארדן מיום הקמתו של האולם ועד מותו של ג'ורג' ב-1937, והיה נשיא ה-Boston Athletic Association בעצמו.
עם מותו של ג'ורג' ירש וולטר בראון את ניהול בוסטון גארדן, שבאותו זמן היה אולמה הביתי של קבוצת ה-NHL בוסטון ברואינס. מ-1941 היה גם נשיא ה-Boston Athletic Association.
כמנהל בוסטון גארדן, הגיע בראון למסקנה שבוסטון זקוקה לקבוצת כדורסל מקצוענית. באמצעות משכנתא שנטל על ביתו, ייסד ב-1946 את בוסטון סלטיקס והיה לבעליה ונשיאה הראשון. הסלטיקס שיחקו בליגת ה-BAA ‏(Basketball Association of America) שבראון היה מהאחראים לייסודה.
ב-1949 היה בראון אחד הדוחפים לאיחודה של ה-BAA עם ליגה אחרת, ליגת ה-NBL‏ (National Basketball League) כדי ליצור את ליגת ה-NBA. הוא היה גם מההוגים והיוזמים של משחק האולסטאר של ה-NBA, שנערך לראשונה ב-1951 בבוסטון גארדן.
בראון נשאר בעלים ונשיא של הסלטיקס עד מותו ב-1964, ובתקופתו הפכה הקבוצה לאחת החזקות בליגה וזכתה ב-7 אליפויות בתוך 8 עונות.

בהוקי קרח

כמו אביו, היה בראון אחת הדמויות המשפיעות בהתפתחותו של ההוקי קרח בכלל, וההוקי קרח האמריקאי בפרט. ב-1933 הוביל כמאמן את נבחרת ארצות הברית לזכייה היסטורית באליפות העולם לאחר ניצחון בגמר על קנדה. זה היה הפסדה הבינלאומי הראשון אי פעם של קנדה במשחק רשמי והתואר הבינלאומי הראשון שקנדה לא הצליחה לזכות בו.
ב-1951 רכש בראון את קבוצת ה-NHL בוסטון ברואינס, שמצבה הכלכלי היה בכי רע באותה תקופה. הוא היה בעלי הברואינס עד מותו ב-1964.
בתווך, מונה בראון ב-1954 לנשיא פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית (IIHF), הגוף העליון של ההוקי הבינלאומי, במינוי שקבע תקדים - בפעם הראשונה והיחידה מונה מנהל שבא מהספורט המקצועני האמריקאי, ומה-NHL בפרט, לנשיא הארגון. בראון זיהה את המגמה ששלטה בהוקי קרח העולמי באותה תקופה - עלייתו של הענף במדינות מזרח אירופה, בראשות נבחרת ברית המועצות, לפסגת הענף בעולם. הוא פעל באופן נמרץ לשילוב בין הנבחרות המזרח אירופיות לנבחרות המערביות במפעלים העולמיים, והיה הרוח החיה מאחורי מתן אירוח אליפות העולם ב-1957 לברית המועצות בפעם הראשונה. למרות שהאליפות הוחרמה על ידי מספר מדינות מערביות בראשות ארצות הברית וקנדה, עקב פלישת ברית המועצות להונגריה, האליפות הוכתרה בהצלחה כאשר המשחק המכריע בין ברית המועצות ושוודיה - שנערך תחת כיפת השמיים באצטדיון לנין במוסקבה - משך 55000 צופים וקבע שיא קהל במשחק הוקי קרח שהחזיק מעמד עד 2001.
למרות הצלחותיו, נאלץ בראון לפנות את תפקידו כנשיא הפדרציה ב-1957 עקב הסכם רוטציה שהיה קיים באותה עת בין נשיאים אירופים ונשיאים צפון אמריקאים. הוא נשאר פעיל מרכזי בארגון.

מורשתו

בנוסף לבעלות והנשיאות של בוסטון סלטיקס ובוסטון ברואינס, שנמשכו עד מותו ב-1964, נשאר בראון גם מנהל בוסטון גארדן, נשיא ה-Boston Athletic Association ופעיל מרכזי בפדרציית ההוקי קרח הבינלאומית עד מותו.
עם מותו נקרא גביע אליפות ה-NBA על שמו עד 1984 (כיום נקרא גביע לארי אובריין).
כמחווה סמלית, למרות שלא היה שחקן בקבוצה, בוסטון סלטיקס הוציאה על שמו לגמלאות את הגופיה מספר 1.
בראון התקבל להיכל התהילה של ההוקי קרח ב-1962 ולהיכל התהילה של הכדורסל ב-1965. כשנפתח היכל התהילה של ההוקי קרח הבינלאומי על ידי פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית ב-1997, התקבל בראון כחבר גם בו במחזור הראשון של החברים המתקבלים.
אולם הספורט הישן של אוניברסיטת בוסטון, בו שיחקו בעבר קבוצות הכדורסל וההוקי קרח של האוניברסיטה את משחקיהן הביתיים, נקרא על שמו.
חומצה ציטרית

חומצה ציטרית או חומצת לימון (באנגלית: Citric acid) היא חומצה אורגנית אשר נמצאת בין השאר בפירות הדר והיא שנותנת לפירות אלו את טעמם החמוץ. בלימון עשויה תכולת החומצה הציטרית להגיע עד כדי 8% מהמשקל היבש. נוסחתה: C₆H₈O₇.

חומצה ציטרית היא חומצה תלת-קרבוקסילית; היא מכילה שלוש קבוצות קרבוקסיל (COOH). כל אחת מקבוצות הקרבוקסיל קשורה לאטום פחמן; לאטום הפחמן האמצעי קשורה בנוסף קבוצת הידרוקסיל (OH) כמודגם באיור. 
שמה העברי של חומצה ציטרית הוא חומצת לימון. עוד תעתיק נפוץ לשם הלועזי הוא "חומצה סיטרית"; שמה הכימי, לפי כללי IUPAC, הוא 2-הידרוקסיפרופאן-1,2,3-חומצה טריקרבוקסילית.

ייצור ושימוש

בתעשייה מייצרים חומצת לימון באמצעות גידול העובש Aspergillus niger על מצע של סוכרוז (C₁₂H₂₂O₁₁). העובש יוצר חומצת לימון במטבוליזם הטבעי שלו. מפרידים את העובש מהחומצה על ידי סינון, משקיעים את החומצה כמלח הסידן שלה על ידי סתירה שלה בסידן הידרוקסיד Ca(OH)₂ (סיד) ומהמלח הזה מופקת החומצה הנקיה על ידי תגובה עם חומצה גפרתית. בישראל מיוצרת חומצת לימון במפעל גדות ביוכימיה.
בתעשיית המזון, חומצת לימון משמשת כחומר טעם וכחומר משמר במזון ובפרט במשקאות קלים, ונמצא כי היא מעכבת התפתחות של חיידקים גורמי מחלות כדוגמת Vibrio. כתוסף מזון מסומן החומר בקוד E330. 
חומצת לימון משמשת גם לניקוי אבנית.
התבלין המכונה מלח לימון הוא למעשה לא מלח במובנו הכימי, אלא חומצת לימון טהורה במצב גבישי.

כשרות לפסח

ישנו דיון הלכתי האם חומצת הלימון כשרה לשימוש בפסח, מאחר ובייצור התעשייתי היא מופקת מפטריות (עובש) שעיכלו עמילן המופרד מקמח שבא במגע עם מים. יש פוסקים המחמירים להחשיבו כחשש חמץ, ועל פיהם בדצי"ם וגופי כשרות שונים אינם נותנים הכשר על מוצרים שמעורבת בהם חומצת לימון כתוסף. ויש אומרים שאין בו חשש חמץ, שכן מהרגע שבו הקמח בא במגע עם מים עד השלב שבו העמילן מופרד מהגלוטן ועובר עיקור לא עובר זמן המאפשר החמצה. בנוסף, העמילן עצמו משמש רק כמזון לפטרייה המייצרת את חומצת הלימון, ועל כן חומצת הלימון עצמה אינה תוצר של חמץ אלא של הפטרייה.
אטלס-אג'ינה

שיגורים ידועים

ב-25 באוקטובר 1965 שלב האג'ינה ששוגר על גבי אטלס D, נכשל בשיגורו, וגרם לכך שהחללית הרובוטית בראש הטיל ושהייתה אמורה להתחבר עם החללית ג'מיני 6 המאוישת, לא יכלה להשלים את יעודה. בעקבות כך, החליטה נאס"א שהחללית ג'מיני 6 תפגש ותרחף ליד החללית המאוישת הנוספת שריחפה בחלל באותה עת, ג'מיני 7, אך החלליות לא יבצעו עגינה מאחר שלא היה הציוד המתאים.
קטע קריטי

קטע קריטי הוא מושג במחשבים ובפרט מתחום מערכות הפעלה אשר מתייחס למערכות אסינכרוניות, שעושות שימוש במשאב משותף. השימוש במשאב המשותף מבלי שהמערכות מתואמות ביניהם, יכול להביא לתוצאות לא רצויות. מדען המחשב אדסחר דייקסטרה תיאר זאת במאמרו משנת 1965 - "פתרון בעיית השליטה בתכנות מקבילי", כבעיה שמוכרת כבר משנת 1962 והוא אף מנסה להתמודד אתה במאמר הזה.

בעיית הקוראים-כותבים

בעיית הקוראים כותבים נוצרת כאשר יש מידע ושני סוגי תהליכים שנגשים למידע. תהליך קורא - קורא את המידע מבלי לשנות אותו. תהליך כותב - יכול לקרוא את המידע וגם לשנות אותו. כאשר הכותב ניגש למידע אז אסור לשום תהליך אחר לגשת למידע במקביל כדי שלא יתקבל מידע שגוי. כאשר הקורא ניגש למידע אז ניתן לאפשר גם לקוראים אחרים לגשת למידע והקריאה לא מהווה קטע קריטי ביחס לקוראים אחרים.
תתכן כאן בעיה של הרעבת הכותבים כי ברגע שיהיו הרבה קוראים אז הכותב לא יצליח לגשת אל המידע כי סביר שיהיה לפחות קורא אחד שמשתמש כרגע במידע.
בנימין קלאר

ביוגרפיה

נולד בעיירה בחבל בוקובינה שברומניה וקיבל חינוך מסורתי. ב-1916 עבר לווינה ולמד באוניברסיטת וינה ובבית המדרש לרבנים שם. הוסמך לרבנות בידי אביגדור אפטוביצר ולימד בגימנסיה הראלית ובסמינר העברי בווינה. ב-1936 עלה לארץ ישראל והחל ללמד בבית המדרש למורים "מזרחי" בירושלים (היום מכללת ליפשיץ). בהמשך החל ללמד באוניברסיטה העברית והחליף את פרופ' דוד ילין. ב-1948 היה בין העולים להר הצופים בשיירת הדסה ונהרג בהתקפה על השיירה.
תחומי מחקרו של קלאר היו השפה העברית ודקדוקה, בפרט בתקופת הביניים, וכן הספרות והשירה העברית. הוא ערך והוציא לאור מכתביהם של ר' חיים בן עטר, של רמח"ל ושל שד"ל. כן הכין מהדורה מדעית של "מגילת אחימעץ" (הכינוי שהעניק קלאר לחיבור "ספר היוחסין" לרבי אחימעץ בן פלטיאל), תעודה היסטורית חשובה מאיטליה של המאה ה-11, ושל "ספר השהם", ספר דקדוק של ר' משה בן יצחק הנשיא מאנגלטירא (אנגליה). תרגם מגרמנית שירים של גתה, כתבים של צונץ וספר ילדים בשם "ליז ולנה" (בתרגומו: רות ורנה - גרסת בנות של הולדה פון לפצוב "מקס ומוריץ" מאת וילהלם בוש), ומערבית יהודית אגרת של רבי מימון אבי הרמב"ם. הוא פרסם בגרמנית ביוגרפיה של חיים נחמן ביאליק; מחקריו בלשון ובספרות נאספו לאחר מותו ופורסמו בידי אברהם מאיר הברמן.
המנון הרפובליקה הסינית

בכתב סיני מסורתי

三民主義，
吾黨所宗；
以建民國，
以進大同。
咨爾多士，
為民前鋒；
夙夜匪懈，
主義是從。
矢勤矢勇，
必信必忠；
一心一德，
貫徹始終。

בכתב סיני פשוט

三民主义，
吾党所宗；
以建民国，
以进大同。
咨尔多士，
为民前锋；
夙夜匪懈，
主义是从。
矢勤矢勇，
必信必忠；
一心一德，
贯彻始终。

בתעתיק פין יין

Sānmín zhǔyì,
wú dǎng suǒ zōng;
Yǐ jiàn Mínguó,
yǐ jìn dàtóng.
Zī ěr duōshì,
wèi mín qiánfēng;
Sùyè fěi xiè,
zhǔyì shì cóng.
Shǐ qín shǐ yǒng,
bì xìn bì zhōng;
Yì xīn yì dé,
guànchè shǐ zhōng.
סופיה אלאונורה מסקסוניה

ביוגרפיה

מריה אליזבת נולדה ב-23 בנובמבר 1609 בדרזדן, ליוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה ולמגדלנה זיבילה, דוכסית פרוסיה, בתם של אלברכט פרידריך, דוכס פרוסיה ומריה אלאונורה מקלווה. שתי אחיותיה היו מריה אליזבת ומגדלנה זיבילה, ואחיה היו יוהאן גאורג, אוגוסט, כריסטיאן ומוריץ. 
ב-1 באפריל 1627 התחתנה סופיה אלאונורה עם גאורג השני, רוזן הסן-דרמשטאדט, ממנו נולדו לה 15 ילדים, אותם היא גידלה בקפדנות כלותרנים. עם זאת, בתה אליזבת אמליה, רוזנת הסן-דרמשטדט, המירה בשנת 1653 את דתה לדת הקתולית. 
בשנת 1661 מת בעלה גאורג, ובנם לודוויג השישי, רוזן הסן-דרמשטאדט עלה לשלטון במקומו, וב-2 ביוני 1671 היא מתה בדרמשטאדט.
אופל סנטור

ייצור דגמים זהים ל"אופל סנטור" על ידי חברות בת של ג'נרל מוטורס

בארצות הברית ובדרום אפריקה יוצר הדגם כ"שברולט סנטור" (Chevrolet Senator).
בדרום קוריאה יוצר הדגם תחת השם "Daewoo Imperial".
בבריטניה יוצר הדגם על ידי ווקסהול מוטורס תחת השם "Vauxhall Royale" (בין השנים 1978–1983).
ביוגוסלביה הדגם היה קרוי "Opel Kikinda" (יוצר ברישיון אופל על ידי "IDA-Opel").
משה שצקס

רבי משה שַצקֶס (באנגלית: Moshe Shatzkes; ה'תרמ"ב, 1882, וילנה - י"ח בטבת ה'תשי"ט, 29 בדצמבר 1958, ניו יורק) היה רב וראש ישיבה ליטאי-פולני, רבה האחרון של לומז'ה ובסוף ימיו ראש ישיבה בישיבת רבנו יצחק אלחנן בניו יורק.

משפחתו

לשצקס היו שלושה אחים: חיים (נפטר בצעירותו); הרב אהרן שצקס, שעלה לארץ ישראל בצעירותו, התיישב בירושלים ונפטר בה ב-1953; ורחל ארסט.
בנוסף, היו לו שני אחים-למחצה: שלמה בלזר, עורך העיתון הירושלמי "שערי ציון"; ובריינה, אשת רבי חזקיהו יוסף מישקובסקי.
בנו הרב אברהם אהרן שצקס נישא ליהודית בתו של רבי חיים יצחק קארב, כיהן אחרי אביו כראש ישיבה בישיבת רבנו יצחק אלחנן. בתו חנה נישאה לרב צבי לוינברג.
ג'יימס בונד (אורניתולוג)

ביוגרפיה

בונד נולד בפילדלפיה. החל להתעניין בגיל 11 בהיסטוריה של הטבע, במהלך שליחות של אביו לאזור נהר האורינוקו בדרום אמריקה. התחנך בקונקורד (ניו המפשייר), ולאחר מות אמו עבר עם אביו לאנגליה, ב-1914. שם למד בבית הספר הארו, ולאחר מכן סיים תואר ראשון ב-1922 באוניברסיטת קיימברידג'. 
בהמשך חזר לפילדלפיה ועבד שלוש שנים בחברת בנקאות, אך בשל התעניינותו בטבע התפטר והצטרף למשלחת לנהר האמזונאס מטעם האקדמיה למדעי הטבע של אוניברסיטת דרקסל בעירו. עם השנים הפך למומחה נודע בפילדלפיה בתחום העופות, במיוחד באזור האיים הקריביים. כתב ספר בשם "עופות האיים הקריביים" (Birds of the West Indies), שהופיע לראשונה בשנת 1936, ועדיין מודפס ונמכר עד היום. 
בונד קיבל מדליות ועיטורים ממוסדות אקדמאיים שונים, כהוקרה על עבודתו. נפטר בפילדלפיה בגיל 89.

קריאת ספרי "ג'יימס בונד" על שמו

הסופר איאן פלמינג התגורר בג'מייקה לאחר מלחמת העולם השנייה, עסק גם בצפרות, וכך הכיר את ספרו של ג'יימס בונד. בשנת 1952 החל פלמינג לכתוב את הספר "קזינו רויאל" והחליט לקרוא לגיבור ספרו על פי שמו של ג'יימס בונד, כי חיפש שם "רגיל ככל האפשר". פלמינג כתב לאשתו של בונד מדוע בחר בשם זה: "שם זה - קצר, לא רומנטי, אנגלו-סקסי, ויחד עם זאת גברי - הוא בדיוק השם שהיה נחוץ לי".
בתחילת הסרט ה-20 בסדרת ג'יימס בונד, "למות ביום אחר", נראה השחקן פירס ברוסנן - המגלם את דמותו של הסוכן ג'יימס בונד - מעיין בספר "עופות האיים הקריביים" שנכתב על ידי ג'יימס בונד האמיתי.
פלורין פיירסיק

ילדות ושנות לימודיו

פלורין פיירסיק נולד בכפר קורלטה במחוז סוצ'אבה שבבוקובינה. הוא חי את שנותיו הראשונות בעיר קלוז', בירת חבל טרנסילבניה. אביו היה הרופא הווטרינר שטפאן פיירסיק, רומני יליד בוקובינה.
עם סיפוחה מחדש של העיר קלוז' להונגריה בשנת 1940 עזב פיירסיק עם משפחתו את אזור הולדתו ואחרי הקיץ 1941 עבר לצ'רנוביץ, אז צ'רנואוץ, שכבשה מחדש על ידי הצבא הרומני. אביו עבד שם כממונה על השירותים הווטרינריים במחוז סורוקה שבבסרביה. אחרי נפילת המשטר הפאשיסטי-צבאי ברומניה וחזר העיר קלוז' תחת השלטון הרומני, המשפחה חזרה לשם. כנער, למד פלורין פיירסיק בתיכון לבנים מס.3 בקלוז' ולאחר מכן נרשם ללימודים באקדמיה לאמנויות הבמה וקולנוע ע"ש קאראג'אלה בבוקרשט, אותה סיים בשנת 1957.

הקריירה בתיאטרון ובקולנוע

בשנים 1957–1959 שיחק על במת התיאטרון מקראיובה. בשנת 1959 צורף פיירסיק ללהקת התיאטרון הלאומי בבוקרשט שבה השתתף בהפקות מרובות עד לפרישתו לגמלאות בשנת 1989.
תפקידו הראשון היה ריצ'רד ב"בכור שטן" מאת ג'ורג' ברנרד שו.
בשנת 1958 הופיע לראשונה בקולנוע בסרט הרומני-צרפתי "קוצי ברגאן". פלורין פיירסיק שיחק במעל ארבעים סרטים. בין היתר גילם גבורי-עם ודמויות היסטוריות בסרטים מתקופת השלטון הקומוניסטי, כמו כן במחזות זמר.
פחטרין פיירסיק היה נשוי שלוש פעמים: בין השנים 1962–1974 לשחקנית טטיאנה יקל, שילדה לו בן בשם פלורין פיירסיק הבן; בין השנים 1975–1985 לשחקנית אנה סלש, מאוראדיה, אם בנו השני, דניאל, שהתיישבו מאוחר יותר בהונגריה. החל משנת 1993, אחרי חברות של 7 שנים, התחתן עם אנה טרק.(Török).
אמן פופולרי בקרב העם, נבחר למקום ה-51 בין הרומנים הגדולים, בשנת 2006.
קנוניית אמבואז

קנוניית אמבואז (מרץ 1560) הייתה ניסיון כושל של ההוגנוטים ושל בית בורבון לתפוס את השלטון בצרפת.
ב-10 ביולי 1559 מת אנרי השני, מלך צרפת ובנו פרנסואה השני עלה על כס המלוכה. מאורע זה היה ניצחון גדול עבור בית גיז הקתולי משום שמרי מלכת הסקוטים, אחייניתם של פרנסואה הדוכס מגיז ושל שארל, קרדינל לורן, שהיו מנהיגי הקתולים, הייתה אשתו של המלך הצעיר. בהשפעת בית גיז, אמו של המלך, קטרינה דה מדיצ'י, ששימשה כעוצרת בשם בנה, המשיכה במדיניות בעלה אנרי השני, רדפה את ההוגנוטים שרבים מהם נידונו למיתה ואחדים מהם אף הועלו על המוקד.
ההוגנוטים התכוננו לתפוס את השלטון באמצעות חטיפתו של המלך פרנסואה השני ומעצרם של פרנסואה הדוכס מגיז ושל אחיו שארל,קרדינל לורן. הקשר תוכנן על ידי לואי הראשון דה בורבון, נסיך דה קונדה, ועל הקושרים נמנו, בין היתר, אנשי אצולה הוגנוטים מן הערים אורליאן, טור וליון. גאספאר דה קוליני השני, שהיה מנהיג ההוגנוטים, הביע את התנגדותו ואף מנע את השתתפות אצילי נורמנדי בקנונייה זו.
בגלל תכנון כושל, שמועות על הקשר הגיעו בעוד מועד לאוזניו של שארל הקרדינל מלורן, שקרא לעזרתו את הצבא. המלך הצעיר הועבר מארמון בלואה אל ארמון אמבואז, שהיה מבוצר טוב יותר. ב-16 במרץ 1560 ניסו הקושרים לתקוף את ארמון אמבואז, אך הובסו עד מהרה. החל ב-17 במרץ כ-1200 קושרים נרצחו אחרי שנתפסו, הוצאו להורג בתלייה בחזית הארמון או הושלכו אל הנהר לואר כשהם כבולים.
פרנסואה הדוכס מגיז ואחיו שארל הקרדינל מלורן חשדו בלואי הראשון דה בורבון, נסיך דה קונדה כמעורב בקשר. הוא נעצר, הופיע בפני בית הדין המלכותי, אך שוחרר מחוסר הוכחות. מאורע זה הגביר את המתח בין הקתולים לבין ההוגנוטים שהגיע לשיאו במלחמות הדת בצרפת שהחלו ב-1562 ונמשכו עד 1598.
טום הארדי

ביוגרפיה

הארדי נולד וגדל בפרבר מזרח שין, לונדון שבאנגליה למשפחה נוצרית. אימו ממוצא אירי. התחנך ב"בית ספר מגדל השעות" ועשה את צעדיו הראשונים בתחום המשחק ב"מרכז לדרמה של לונדון".
את תפקידו הקולנועי הראשון קיבל הארדי בתפקיד-אורח בסדרה של סטיבן ספילברג וטום הנקס, "אחים לנשק", בה גילם את טוראי ג'ון יאנובק במשך שני פרקים.
בשלב מאוחר יותר, בשנת 2001 קיבל הארדי חשיפה כלל עולמית בזכות תפקיד המשנה שקיבל מרידלי סקוט בדרמת המלחמה המהפנטת "בלאק הוק דאון". בהפקה זו התפרסם הארדי בדמותו של סמל לאנס טוואמבלי מפעיל המקלע לצידו של חברו לקרב נלסון (יואן ברמנר) מיחידת הריינג'רס של צבא ארצות הברית במהלך קרב מוגדישו.
ב-2002 הופיע הארדי בסרט העשירי בסדרת סרטי "מסע בין כוכבים", "מסע בין כוכבים 10: נמסיס" וגילם את דמותו של פרייטור שינזון, הופעה אשר זכתה לביקורות טובות. לאחר מכן שיחק במותחן הפשע האינטנסיבי "לאייר קייק".
ב-2006 היה הארדי מועמד לפרס באפט"א על הופעתו בהפקה הבריטית "Stuart: A Life Backwards".
ב-2008 השתתף הארדי במותחן הפשע הסבוך של גיא ריצ'י "רוקנרולה".
בשנת 2009 שיחק הארדי ב"אנקת גבהים" את הית'קליף, ביחד עם שרלוט ריילי.
התפקיד המרשים ביותר עד כה בקריירה של הארדי היה בתפקיד מייקל פיטרסן בדרמה הביוגרפית "ברונסון". פיטרסן נידון לשבע שנות מאסר, אשר הפכו לשלושים וארבע בגין התפרעויות, חטיפת נשק וכו'. פיטרסן הפך מפושע קטן וחסר משמעות לאסיר הידוע ביותר לשמצה בבריטניה, וכונה "צ'ארלס ברונסון" על שם השחקן בשם זה.
ב-2010 הופיע בהפקתו המחושבת של כריסטופר נולן "התחלה" בתפקיד איימס, מהנדס אשר מצטרף לצוות המשימה של דום קוב (לאונרדו דיקפריו). הארדי גילם את דמותו של הנבל ביין, אויבו של באטמן, בסרט "עלייתו של האביר האפל" של כריסטופר נולאן, שיצא לאקרנים ב-20 ביולי 2012.
באוקטובר 2014 לוהק הארדי שנית על ידי DC קומיקס לסרט, פעם שנייה לאחר "עלייתו של האביר האפל". הוא נועד לשחק את דמותו של ריק פלאג בסרט "יחידת המתאבדים", אך יצא מהפרויקט והוחלף בג'ואל קינמן.
ב-2015 כיכב הארדי בתפקיד הראשי בסרט הפעולה המצליח "מקס הזועם: כביש הזעם" והיה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על משחקו בתפקיד ג'ון פיצג'רלד בדרמה התקופתית "האיש שנולד מחדש".
בשנת 2016 הצטלם לסרטו של כריסטופר נולאן "דנקרק (סרט)", לצד קיליאן מרפי והארי סטיילס. הסרט יצא לאקרנים ביולי 2017.
ב-2017 החל לגלם את ג'יימס דלייני במיני-סדרת המתח "טאבו" של רשת BBC, הארדי הוא גם היוצר והתסריטאי של הסדרה יחד עם סטיבן נייט.
בשנת 2018 גילם את דמותו של אדי ברוק/ונום בסרט "ונום" מבית סוני. דמות זו הופיעה לראשונה בסדרת הקומיקס ספיידרמן מבית מארוול קומיקס. 
הארדי גרוש, ולו בן אחד מחברתו טרם נישואיו, רייצ'ל ספיד.
ערב שירי לוחמים

ערב שירי לוחמים הוא אירוע תרבות שהפך למסורת ביישובים רבים בישראל החל מסוף שנות ה-70 של המאה ה-20. ערב שירי לוחמים מבוסס על שירה בציבור של שירי לוחמים וסיפורי לוחמים.
רפרטואר השירים בערב כולל שירי זיכרון ועצב (כמו "דודו", "הרעות", "באב אל וואד", "לו יהי", "החיטה צומחת שוב" ו"אחי הצעיר יהודה") משולבים עם שירי נוסטלגיה כמו שירי הפלמ"ח, שירי הלהקות הצבאיות ושירי תקווה ושלום.
על פי דבריו של אליהו הכהן המומחה לזמר עברי, אין כמעט שירים על מלחמות בזמר העברי. שניים משירי המלחמה הבודדים הם "שועלי שמשון" (אבנרי / זעירא) ו"גבעת התחמושת" (טהרלב / רוזנבלום).  יש הטוענים, כי עובדה זו מסמלת אולי יותר מכל, שעם ישראל אינו "שש אלי קרב" אלא שואף לשלום ].
במהלך השנים התפתחו שתי אסכולות בארגון ערב שירי לוחמים: על פי אסכולה אחת, שהיא הנפוצה יותר, המוטו בערב כזה הוא לתת כבוד לנופלים בשיר, כשהוא כולל בעיקר שירי שכול וזיכרון לנופלים, וסיפורים על שכול וגעגוע לנופלים. אווירת הערב היא עצובה, ומעוררת זכרונות נוגים. בגישה זו ערב שירי הלוחמים מתקיים בעיקר בערב יום הזיכרון לחללי צה"ל, לאחר סיום הטקסים הרשמיים ביישובים השונים. האסכולה השנייה גורסת, שהמוטו של אירוע כזה הוא ליצור "חוויה מרגשת" (נתן יונתן הגדיר זאת כ"התרוממות רוח") והאווירה בו מאוזנת ומגוונת יותר מבחינת השירים והסיפורים, כאשר השירים וסיפורי השכול מגוונים בשירים וסיפורי גבורה ואופטימיות; דבר המשרה אווירה אחרת. בגישה זו ערב שירי הלוחמים לרוב לא מתקיים ביום הזיכרון עצמו, אלא בסמוך לו.  
את ערב שירי לוחמים מלווים לעיתים תזמורת ואומנים וכן ציוד אורקולי ומולטימדיה כשקופיות, מצגת או שירונים (להקרנת מילות השירים ותמונות רקע).
ערב שירי לוחמים במתכונתו הנוכחית התחיל בסוף שנות השבעים בטכניון בחיפה, בחסות ועד הסטודנטים (בראשותו של שלמה נחמה לימים יו"ר בנק הפועלים) וביוזמה וליווי של צמד הנוקדים (יהודה צירקל ואיתי תדמור). בתחילת שנות השמונים ערבי שירי לוחמים פרצו לתודעת הציבור, כשביישוב נוה מונוסון החלה מסורת רבת שנים של ערבים כאלה, שהלכו והתפשטו ליישובים רבים בסביבה ולאחר מכן בכל הארץ.
כיום מתקיימים ערבי שירי לוחמים ביישובים רבים בארץ, בעיקר ביום הזיכרון. בכיכר רבין בתל אביב נערך מדי שנה בערב יום הזיכרון אירוע גדול משתתפים לזכר הנופלים, שנקרא "שירים בכיכר", המשתייך לאסכולה הראשונה, המשרה אווירה עצובה; לעומתו בירושלים מתקיים האירוע מרכזי בבנייני האומה "זוכרים שרים ומספרים", אירוע המתקיים ביום הזיכרון אך משתייך לאסכולה השנייה, כשהוא מגוון בנימה אופטימית.
I'm Gonna Be Alright

רקע וכתיבה

גרסתו הרגילה של השיר נכתבה על ידי ג'ניפר לופז, קורי רוני, טרוי אוליבר, לוריין קוק, ורונלד פארד. גרסת הרמיקס של השיר נכתבה על ידי טרוי אוליבר, מר. דאיו, ג'ניפר לופז, וקורי רוני.
לשיר בוצעו שתי גרסאות; האחת, גרסת האלבום המקורית, בוצעה יחד עם הראפר 50 סנט והשנייה היא גרסת הרדיו שכללה דואט עם הראפר נאס.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ לשיר הופק על ידי דייב מאיירס וצולם בניו יורק סיטי. מאיירס היה אחראי גם ללהיט "I'm Real", ולשיר "All I Have".
הספרייה הבריטית

רקע היסטורי

קטע זה אינו מעודכן, ומאז העריכה האחרונה של הערך אירעו מאורעות הדורשים את עדכונו. המעבר למשכן החדש לוקה בחסר
 
כמוסד בפני עצמו הספרייה הבריטית היא צעירה ביחס לספריות אחרות בקנה מידה שכזה. היא הוקמה רק ב-1973, אולם היא פעלה במבנה המוזיאון הבריטי כספריית המוזיאון החל משנת 1753, עת הייתה ממוקמת בבניין המוזיאון. ב-1983 הפך ארכיון המוזיקה הלאומי לחלק מהספרייה.
בשנת 2000 לין ברינדלי התמנתה למנהלת הספרייה. היא הצהירה שמטרה להתאים את הספרייה לתקופה מודרנית, כאשר מורגש מעבר מהדפסת ספרים לשימוש במדיה אלקטרונית.