google/wiki40b huggingface dataset:
דניס שרדר

תחילת הקריירה

שרדר החל לשחק כדורסל באופן מקצועני בקבוצת איי ג'י בראונשווייג ששיחקה בליגה השלישית ומשמשת כקבוצת משנה של ניו יורקר פנטום בראונשווייג מליגת העל הגרמנית בכדורסל (הקבוצה שינתה מאז את שמה לבאסקטבול לוון בראונשווייג). בעונתו הראשונה בקבוצה, עונת 2010/2011, רשם ממוצעים של 7.8 נקודות, 2.1 אסיסטים ו-1.6 ריבאונדים. בעונתו השנייה החל שרדר את פריצתו כשקלע 17.8 נקודות ומסר 6.7 אסיסטים בממוצע ב-23 משחקיו בעונה הסדירה. בעונה זו שיחק גם 30 משחקים בליגה הראשונה עבור ניו יורקר פנטום בראונשווייג וקלע 2.3 נקודות ומסר 0.7 ריבאונדים ב-8 דקות למשחק. בעונה הבאה, עונת 2012/2013, קיבל שרדר דקות משחק משמעותיות יותר בניו יורקר פנטום ותפוקתו עלתה בהתאם: הוא רשם ממוצעים של 12 נקודות, 3.2 אסיסטים ו-2.5 ריבאונדים ב-25 דקות. שרדר נבחר לשחקן המשתפר של העונה ולשחקן הגרמני הצעיר המצטיין של העונה בליגה הגרמנית הראשונה.
ב-2013 השתתף שרדר בנייקי הופ סאמיט, ולאחריו החליט להעמיד את עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA של שנת 2013.

אטלנטה הוקס

בדראפט, שהתקיים ב-27 ביוני 2013, נבחר שרדר במקום ה-17 על ידי אטלנטה הוקס. ב-11 ביולי חתם על חוזה בקבוצה ושיחק במדיה בליגת הקיץ של ה-NBA. בין 4 ל-16 בדצמבר 2013 הוקצה שרדר לקבוצת בייקרספילד ג'אם מליגת הפיתוח של ה-NBA ולאחר מכן חזר לאטלנטה. בסך הכל רשם שרדר בעונתו הראשונה ב-NBA‏ 49 משחקים, בהם שיחק 13.1 דקות, קלע 3.7 נקודות ומסר 1.9 אסיסטים. בפלייאוף רשם שרדר 7 דקות בסך הכל.
שרדר שיחק בליגת הקיץ גם בקיץ 2014, אך בעונת 2014/2015 שרדר הפך למשמעותי יותר עבור קבוצתו. הוא הפך לרכז המחליף של אטלנטה וב-10 אף פתח בחמישייה, בעקבות היעדרו בשל פציעה של הרכז הפותח ג'ף טיג. בתקופה זו רשם שרדר שיא קריירה בנקודות ובאסיסטים, עם דאבל-דאבל של 24 נקודות ו-10 אסיסטים בהפסד קבוצתו 91-86 ללוס אנג'לס לייקרס ב-15 במרץ 2015. שרדר השתתף גם במשחק הכוכבים העולים במסגרת סוף שבוע האולסטאר. בסך הכל רשם שרדר בעונה זו 77 משחקים בהם שיחק 19.7 דקות, קלע 10 נקודות ומסר 4.1 אסיסטים. קבוצתו אטלנטה סיימה את העונה הסדירה עם המאזן הטוב ביותר במזרח.
בשל מעברו של טיג לאינדיאנה, היה שרדר לרכז הפותח של אטלנטה החל מעונת 2016/2017. הוא העלה את ממוצעיו ל-17.9 נקודות ו-6.3 אסיסטים, ובפלייאוף העלה רמה נוספת, וקלע 24.7 נקודות למשחק במדי ההוקס. בעונה שלאחר מכן קלע 19.4 נקודות למשחק, אך ההוקס סיימו במקום ה-15 במזרח.

אוקלהומה סיטי ת'אנדר

ב-25 ביולי 2018, הועבר שרדר בטרייד לאוקלהומה סיטי ת'אנדר ביחד עם מייק מוסקלה, בתמורה לכרמלו אנתוני ובחירת דראפט ראשונה ב-2022.
אמבה מריאם

היסטוריה

בתחילת המאה ה-19, נשלטה אמבה מריאם בידי בני אורומו ונודעה בשם מקדלה (መቅደላ). ב-22 בספטמבר 1855 כבש הקיסר תוודרוס השני את ההר, והקים על ראשו מספר מבנים, ובהם גם ארמון וכנסייה. המקום שימש כבירת אתיופיה לאחר דברה תבור.
בעקבות עלבון שלכאורה עלב בו מיסיונר בריטי, כלא תוודרוס השני מספר דיפלומטים ומיסיונרים בריטים במקום. הבריטים שלחו משלחת צבאית לאמבה מריאם, וזו הגיעה לאתר בחודש אפריל 1868. אנשי האצולה ותומכיו של הקיסר האתיופי נטשו אותו, וצבאו ניגף בקרב למרגלות ההר שהתרחש ב-9 באפריל. הקיסר שם קץ לחייו ביריית אקדח ב-13 באפריל, בעת שהצבא הבריטי החל את ההתקפה על המצודה עצמה.
הבריטים חילצו את הדיפלומטים, בזזו את היישוב והעלו אותו באש. בין היתר לקחו עימם הבריטים את כתרו של הקיסר האתיופי, וזה הוחזר באופן אישי לקיסר היילה סלאסי ב-1925, בעת שביקר בבריטניה ופגש במלך ג'ורג' החמישי. ממבני הבירה לא שרד כמעט דבר, למעט התותח "סבסטופול", תותחו הענק של הקיסר האתיופי במשקל 6.7 טון.
המצודה הנטושה נכבשה לזמן מה על ידי ייאסו החמישי, הקיסר הלא מוכתר של אתיופיה, עד שנאלץ להימלט ממנה ב-1917.
פטור השתתפות

פטור השתתפות - הטבת מס הניתנת לחברת אחזקות, על פי פקודת מס הכנסה.

פטור השתתפות בישראל

במסגרת תיקון 147 לפקודת מס הכנסה, שנכנס לתוקף בינואר 2006, נקבעו הוראות שעיקרן פטור ממס לחברות אחזקות תושבות ישראל, על הכנסות מסוימות, פטור המכונה "פטור השתתפות". 
משטר המס המכונה "פטור ההשתתפות" הוא תרגום מאנגלית של המונח - participation exemption. מדובר בפטור ממס לחברת החזקות בגין רווחים שקיבלה מהחברות הבנות שלה וכן בגין רווח הון הנצמח ממכירת החברות הבנות.
תיקון 147 התבסס על דו"ח הוועדה לתוכנית המיסים הרב-שנתית (דו"ח קפוטא-מצא), אשר ביקשה לשפר את מערכת המס הישראלית כך שתהיה תחרותית ביחס למדינות אחרות. בדוח קפוטא-מצא נאמר כי פטור ההשתתפות לעידוד הקמת מרכזי ניהול בינלאומיים בישראל מתחייב מהטעם שיש הכרח להתאים את מערכת המיסים לתנאי הגלובליזציה. הוועדה סברה כי באמצעות חקיקת פטור ההשתתפות, מדינת ישראל תוכל להתחרות בחקיקה דומה הקיימת זה מספר שנים במדינות אחרות במערב, ובעיקר מדינות אירופה כדוגמת הולנד, בלגיה, לוקסמבורג, אירלנד, שוודיה ועוד.
בשנת 2002 בעת הדיונים בהמלצות על חקיקה דומה, מסר משרד המשפטים באמצעות הגב' דידי לחמן כי החקיקה מנוגדת לנורמות בינלאומיות. ההתנגדות הזאת לא נומקה באופן רציני ונדחתה על ידי ועדת קפוטא-מצא.

פטור השתתפות בעולם

משטר המס המיוחד לחברת אחזקות, המכונה גם "פטור השתתפות", מקובל במדינות רבות ומיועד בעיקר למשקיעים זרים. בהולנד, לדוגמה, הוראת "פטור השתתפות" מקנה פטור ממס לחברה הולנדית המחזיקה במניות של חברות זרות, בהתקיים תנאים שנקבעו, בגין דיבידנדים ורווחי הון המתקבלים אצלה. החברות-בנות משלמות מס במדינת מושבן והדיבידנד או רווח ההון המתקבלים בהולנד אינו חייב במס שם כתוצאה מפטור ההשתתפות. במדינות שבהן מקובל השימוש במשטרי מס מיוחדים לחברות אחזקה, קיימים תנאים והגבלות ביחס לזכאות להטבות המס הניתנות לחברות הנהנות ממשטר המס המועדף.
סיסיניו

קריירה

סיסיניו החל את דרכו המקצועית בקבוצת בוטפוגו ב-1999, אך לאחר שלא הצליח בה במשך שנתיים, עבר לאתלטיקו מיניירו בתחילת עונת 2001. לאחר שלוש עונות באתלטיקו מיניירו, בהן כבש ארבעה שערים בכ־60 הופעות בליגה הברזילאית הבכירה, עבר לסאו פאולו.
בסאו פאולו הייתה לסיסיניו תקופה טובה. הוא כבש 9 תשעה שערים והיה לסגן מלך השערים של קבוצתו למרות היותו מגן. סיסיניו עזר לקבוצתו לזכות בגביע ליברטדורס בשנת 2005 ואף תרם לזכייה באליפות העולם לקבוצות. בשנת 2005 זומן סיסיניו לראשונה לנבחרת ברזיל, ואת הופעתו הראשונה ערך במשחק ידידות נגד נבחרת גואטמלה.
בעקבות הצלחתו בנבחרת ברזיל, התעניינו מספר קבוצות בשירותיו, בהן מנצ'סטר יונייטד. לבסוף, נמכר סיסיניו לריאל מדריד תמורת 6 מיליון אירו, ולקראת ינואר 2006 הוא הוצג רשמית כשחקן הקבוצה.
בסוף אוגוסט 2007 נמכר סיסיניו לרומא. במהלך חמש שנותיו בהן היה רשום כשחקנה של רומא, הושאל סיסיניו פעמיים; האחת בשנת 2010 לסאו פאולו הברזילאית, והשנייה בשנת 2011 לויאריאל הספרדית. בקיץ 2012, פג חוזהו של סיסיניו עם רומא והוא עבר בהעברה חופשית לקבוצת ספורט קלוב רסיפה הברזילאית, וכעבור עונה עבר לסיבאספור הטורקית.
בספטמבר 2017 חתם סיסיניו בברזיליינסה מהליגה הברזילאית הרביעית, לאחר כשנה שלא היה חתום בחוזה בקבוצה כלשהי. במרץ 2018 הודיע על פרישה ממשחק פעיל עקב פציעה חוזרת בברכו.
שלדג אפריקאי ננסי

מידע טקסונומי

התיאור הראשון של השלדג פורסם ב-1780 על ידי ז'ורז'-לואי לקלר דה בופון ללא שם מדעי. 
ב-1783 קיבל את השם המדעי Todus pictus על ידי החוקר ההולנדי פיטר בודהארט.
ב-1848 הסוג שונה ל-Ispidina על ידי החוקר הגרמני יוהאן גאקוב.
מקור השם picta מלטינית ופירושה צבוע. מקור השם בעברית הוא הלחם בסיסים של "שולה דגים".

תיאור

גודל של השלדג כ-12 ס"מ. ללא הבדל בין המינים. פלג גופו התחתון בצבע כתום,כנפיו וזנבו בצבעים כחול ושחור. מצחו בצבע כחול כהה צווארו לבן ועורפו בצבע סגול. המקור ארוך וחד בצבע כתום. לפרטים צעירים המקור בצבע שחור

תזונה

בניגוד לשמו, שלדג זה לא ניזון מדגים, אלא ממגוון של חרקים ועכבישים, ולעיתים לטאות קטנות וצפרדעים. שיטת הצייד: לרוב השלדג נח על ענף נמוך, שממנו הוא תר אחרי טרפו, כאשר הוא מאתר טרף הוא צולל אליו מנקודת התצפית.

רבייה

מין זה יכול לקנן מספר פעמים בשנה, נוהג לקנן במחילות באורך של כ-30 עד 60 ס"מ בגדות נחלים או תילי טרמיטים, הנקבה מטילה 4-6 ביצים שעליהם שומרים 2 בני הזוג. הגוזלים בוקעים עירומים, ללא נוצות, ובעלי מקור בצבע שחור.
מריה גרייפ

ביוגרפיה

גרייפ נולדה כמאיג'ה סטינה וולטר (בשוודית: Maja Stina Walter) ב-25 ביולי 1923, בווקסהולם, שוודיה. אביה היה קפטן בצבא השוודי (דרגה המקבילה לדרגת סרן בצה"ל). כבר בילדותה כתבה ספרים וסיפורים. כאשר הייתה בת שש היא ומשפחתה עברו לעיר אורברו, אחרי כמה שנים עברו שוב, הפעם לסטוקהולם, שם סיימה בית ספר תיכון. לאחר מכן, למדה פילוסופיה והיסטוריה של הדתות באוניברסיטת סטוקהולם.
בשנת 1946 נישאה לאמן (הרלד גרייפ (Harald Gripe), ואימצה את שם משפחתו. הרלד הפך למאייר המרכזי במרבית ספריה. ב-21 במאי 1947, נולדה לזוג הילדה הראשונה והיחידה שלהם, קמילה גרייפ, שהלכה בדרכי אמה, ובחרה להיות סופרת. את רוב חייה המבוגרים חיה גרייפ בעיר נייקופינג.
במהלך חייה כתבה 38 ספרים, ספרה האחרון פורסם בשנת 1997, מאז ועד מותה, כ-10 שנים, לא פרסמה עוד ספרים, מריה גרייפ נפטרה בגיל 83, ב-5 באפריל 2007, בבית אבות שנמצא בעיר רוניג'  ליד סטוקהולם.
צ'וקו (מחוז)

היסטוריה

בתקופה הפרה-קולומביאנית האזור היה מיושב על ידי שבטי הקונה , האמברה  והוונאן (ספ'). האירופאי הראשון שהגיע לאזור היה הקוניקסטדור ומגלה הארצות הספרדי רודריגו דה בסטידס ב-1501, אך עברו לא מעט שנים עד שהספרדים השלימו את כיבוש האזור.
גם לאחר הקמתה של קולומביה האזור עדיין היה שייך למחוזות אחרים ובסופו של דבר למחוז קאוקה. ב-1906 נוצרה האינטנדנסיה (יחידה דומה למחוז אך במעמד פחות יותר ותחת שליטה הדוקה יותר של השלטון המרכזי) של צ'וקו בשטחי המחוז העתידי. כעבור שנים ספורות נוצר מחוז קיבדו בשטחי האינטנדנסיה, אבל השדרוג בוטל כעבור שנה והאינטנדנסיה הוקמה מחדש. השדרוג הסופי למעמד של מחוז התרחש ב-1947.

כלכלה

הכלכלה המקומית מסתמכת על כרייה, בעיקר של פלטינה, זהב, כסף, אבן גיר, מוליבדן ונחושת, גידול מקנה וחקלאות, הכוללת בין היתר גידול בננה, תירס, אורז, קקאו וקוקוס.
קווין מגי

ביוגרפיה

מגי נולד בגארי שבאינדיאנה. גובהו היה 2.03 מטרים. בתחילת הקריירה שיחק בארצות הברית במכללת קאל-ארווין (קליפורניה), ונחשב לאחד השחקנים הטובים במכללה בכל הזמנים. נבחר בסיבוב השני בדראפט בליגת ה-NBA אך לא הצליח לקבל חוזה ועבר לשחק באירופה בקבוצת וארזה האיטלקית. עונה אחת אחר כך עבר למכבי תל אביב.
מגי שיחק בתפקיד פורוורד, והתבלט בשליטה ברחבה, בקליטת ריבאונדים רבים, ובקליעה רכה מחצי מרחק. הוא הוביל את קבוצתו להישגים רבים בהם אליפויות לאומיות ושלוש העפלות לשלב גמר גביע אירופה. מגי נחשב לאחד משחקני הכדורסל הזרים הטובים ביותר ששיחקו בישראל אי פעם, אף שלא הצליח להביא את הגביע האירופי לתל אביב. הוא היה אחד השחקנים האהובים ביותר על קהל האוהדים בישראל. קלע בממוצע למעלה מ-20 נקודות למשחק, ולקח מספר רב של ריבאונדים מגי קלע 2,081 נקודות במדי מכבי תל אביב בגביע אירופה, והוא נמצא במקום השלישי בטבלת הקלעים.
לאחר שעזב את מכבי שיחק בקבוצת סרגוסה הספרדית. שנתיים לאחר מכן שב לשחק בישראל, הפעם במכבי ראשון לציון, שם שיחק עונה אחת.
באוקטובר 2003 נהרג מגי בתאונת דרכים, בהתנגשות עם מכונית בלואיזיאנה בארצות הברית, בגיל 44. הותיר אחריו אישה ושלושה ילדים.
יוחנן קלדי

יוחנן קַלדִי (נולד ב-1940 בהונגריה) הוא מוזיקאי ותמלילן ישראלי.

ביוגרפיה

קלדי נולד ב-1940 בהונגריה. למד באוניברסיטת מוצרטיאום בזלצבורג שבאוסטריה.
בשנת 1968, בסוף שנות העשרים לחייו, עלה לישראל.
במשך 16 שנה, בשנות ה-70 וה-80, היה קלדי מפיק ויועץ מוזיקלי של הטלוויזיה החינוכית. במסגרת זו ערך, יצר והפיק פסקולים לכ-1,800 תוכניות, בהן "רחוב סומסום", "גבי ודבי" ו"סקוטרמן".
לאחר מכן עבד כעצמאי, כמפיק ותמלילן של תוכניות מולטימדיה לימודיות והיסטוריות.
בעשור הראשון של המאה ה-21 חיבר מספר ליברטי לאופרות שהועלו בגרמניה ובצ'כיה.
קלדי נשוי לעיתונאית הגר אֱנוֹשׁ ואב לשלושה.
התגורר עם אשתו בתל אביב עד 2002, אז עברו למושב אוהד שבנגב המערבי.
פרובינציית ברנדנבורג

היסטוריה

בשנת 1815 לאחר קונגרס וינה הוחלט על חלוקת ממלכת פרוסיה ל-10 פרובינציות, וביניהם הוקמה פרובינציית ברנדנבורג, שהשתרעה על השטחים לשעבר של מרקיזות ברנדנבורג.
לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה נכללה הפרובינציה במדינה החופשית פרוסיה, שהייתה חלק מרפובליקת ויימאר, ולאחר מכן חלק מגרמניה הנאצית.
לאחר מלחמת העולם השנייה, נכללו שטחי הפרובינציה בשטח הכיבוש הסובייטי, והוקמו על שטחי הפרובינציה מדינת ברנדנבורג, ומזרח ברלין ומערב ברלין..
מדינת ברנדנבורג היא כיום אחת ממדינות גרמניה המאוחדת.
סון יונג-מין

קריירת מועדונים

בשנת 2008 עזב סון את מחלקת הנוער של סיאול, וחתם באקדיימת הנוער של המבורג. בטרום עונת 2010/2011 סון הרשים בהופעותיו, וב-8 ביולי 2010, ביום הולדתו ה-18, חתם על חוזה מקצועני ראשון, בהמבורג. לאחר שכבש מול צ'לסי באוגוסט, סון נפצע ברגלו ונעדר למשך חודשיים. הוא חזר לשחק ב-30 באוקטובר וכבש בהופעתו הראשונה בבונדסליגה, נגד פ.צ. קלן. שער זה הפך את סון לשחקן הצעיר ביותר של המבורג שכובש שער בבונדסליגה.
במהלך טרום עונת 2011/2012 סון כבש 18 שערים ב-9 משחקים. באותה עונה הוא הופיע ב-30 משחקים, בהם כבש חמישה שערים, בין היתר שערים נגד הנובר ונגד נירנברג בסיום העונה, שהבטיחו את השארותה של המבורג בבונדסליגה.
בעונת 2012/2013 עזבו שחקני הרכב רבים את המבורג, ובעקבות כך סון נהיה שחקן הרכב בקבוצה. אותה עונה הייתה עונת הפריצה של סון, בה הופיע ב-34 משחקים, הבקיע 12 שערים ובישל שני שערים.
ב-13 ביוני 2013 סוכמה העברתו של סון לבאייר לברקוזן תמורת 10 מיליון אירו, שהיה לסכום הגבוה ביותר ששילמה לברקוזן תמורת שחקן. סון חתם על חוזה ל-5 שנים בקבוצה. סון התאקלם במהירות בקבוצה וכבש שלושה שערים בשלוש הופעותיו הראשונות בקבוצה, במשחקי ההכנה לקראת עונת 2013/2014. ב-9 בנובמבר 2013 סון כבש שלושער בניצחון 3-5 על קבוצתו הקודמת, המבורג. ב-10 במרץ 2014 סון כבש נגד ורדר ברמן, שער שהבטיח את העפלת לברקוזן לפלייאוף העלייה לליגת האלופות.
באוגוסט 2015 חתם בטוטנהאם.

נבחרת קוריאה הדרומית

סון ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת קוריאה הדרומית ב-30 בדצמבר 2010, במשחק ידידות נגד סוריה. הוא כבש את שער הבכורה בנבחרת ב-18 בינואר 2011, במשחק נגד הודו במסגרת שלב הבתים של גביע אסיה 2011.
בשנת 2012 סון זומן לסגל קוריאה הדרומית לאולימפיאדת לונדון, אך סירב לזימון והעדיף להתמקד בקריירה שלו בהמבורג. סון שיחק במוקדמות מונדיאל 2014, וסייע לנבחרתו להעפיל למונדיאל 2014. הוא כבש את שערו היחיד בטורניר בהפסד 4-2 לאלג'יריה בשלב הבתים.
במונדיאל 2018 כבש שני שערים, הראשון בהפסד למקסיקו והשני בניצחון על גרמניה. 
בהמשך השנה זכה עם נבחרתו בטורניר הכדורגל של משחקי אסיה.
ליסה גונארסון

ביוגרפיה

גונארסון נולדה בסטוקהולם, בתם של מאטס ואולריקה. אמה התחרתה בקפיצה לגובה. בגיל שלושה חודשים עברה משפחתה משוודיה בעקבות עבודתו של אביה ונדדה בין מדינות שונות, כשבשוודיה התגוררה שלוש שנים ושאר הזמן בצרפת, ארגנטינה, ולוקסמבורג. היא התאמנה בהתעמלות מכשירים בילדותה. בגיל 12 עברה להתאמן באתלטיקה קלה, היא התחרתה בריצת משוכות, בקפיצה לרוחק ובקפיצה במוט ענף בו החלה לעסוק במועדון ספורט בעת מגוריה בפריז.
ב-2016 סיימה במקום השביעי באליפות העולם עד גיל 20 שהתקיימה בבידגושץ' שבפולין. באליפות אירופה באתלטיקה באולם 2017 סיימה במקום השישי בתוצאה של 4.55 מטר, כמו הזוכות במדליית ארד אך עם יותר פסילות. בהמשך השנה זכתה במדליית זהב בקפיצה במוט באליפות אירופה עד גיל 20 שהתקיימה בגרוסטו שבאיטליה, בתוצאה של 4.40 מטר. באליפות העולם באתלטיקה 2017 לא עברה את שלב המוקדמות.
ב-2018 החלה ללמוד הנדסה ולהתאמן באוניברסיטת וירג'יניה טק בארצות הברית. במרץ 2018 קבעה שיא אישי של 4.60 מטר במהלך תחרות באוסטין שבטקסס. ביולי אותה שנה זכתה במדליית כסף באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה בטמפרה
יומי עיני

ביוגרפיה

עיני היה ממייסדי יחידת איסוף המודיעין יחידה 848 (לימים 8200), ויו"ר העמותה של היחידה. במלחמת ששת הימים שירת כמפקד בסיס דרום של היחידה ועבד עם צוותו בצמוד לאלוף פיקוד דרום ישעיהו גביש. במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 הושאל בכמה הזדמנויות לשירות המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים וגם לאחר תום שירותו עשה בשליחות "המוסד" באירופה ובאפריקה בכמה הזדמנויות.
במלחמת יום הכיפורים שימש ראש המנמ"ת (המרכז לניתוב מידע, ההוצאה לאור של הערכות המצב של אמ"ן), ספג חלק מהביקורת בשל הכישלון המודיעיני בפרוץ המלחמה (ו"הקונספציה"), אך לפי עדותו התריע מפני המלחמה בשבוע שלפני שפרצה ודיווחיו נדחו בידי אריה שלו, ראש אמ"ן-מחקר.
ב-1976 פרש מצה"ל בדרגת סגן-אלוף והקים חברה בשם "פירסל סחר בע"מ" שעסקה במסחר עם מדינות ערב. במקביל המשיך את לימודיו האקדמיים, והיה בעל תואר ראשון בהיסטוריה של המזרח התיכון ובמדעי המדינה ותואר שני במדעי ההתנהגות.
יצחק בצלאל

ד"ר יצחק בצלאל (8 באוגוסט 1931 - 6 בדצמבר 2018) היה חוקר של יהדות המזרח ומראשי יד בן צבי.
ערך את מוסף הספרות והתרבות "משא" של העיתון "דבר" (1970–1977). שימש כיועץ לענייני עדות לטלוויזיה הלימודית (1977–1979). ייסד את כתב העת "פעמים" בשנת 1979 וערך אותו בפועל עד שנת 1994.

ביוגרפיה

בצלאל נולד באפגניסטן ב-8 באוגוסט בשנת 1931 (תרצ"א) ועלה לארץ ישראל בגיל שלוש עם משפחתו. המשפחה התיישבה בשכונת "בית ישראל" בירושלים, בה השלים את לימודיו היסודיים. בצלאל יצא בשאלה בגיל ההתבגרות, סיים את התיכון בגימנסיה "הרצליה" והתגייס לחיל קרבי בצבא.
לאחר פרוץ מלחמת העצמאות במהלך שירותו בצה"ל נפצע במהלך קרב בקיבוץ מנרה והוכר כנכה צה"ל. לאחר שחרורו מהצבא הפך לחבר הקיבוץ.
כפעיל בתנועת "המחנות העולים", נשלח כמדריך מטעמה לכמה ערים, וכן שימש כעורך של ביטאונה "במבחן".
את לימודי התואר הראשון עשה באוניברסיטה העברית, בחוגים לתולדות עם ישראל וסוציולוגיה, והשלים תואר שני ושלישי בחוג לתולדות עם ישראל באוניברסיטת תל אביב. בשנות ה-60 היה מהעיתונאים הישראלים הראשונים שנסעו לאפריקה וסיקרו את שחרורן של ארצות רבות ביבשת מעול האימפריאליזם המערבי. מאמריו פורסמו ב"למרחב" וב"דבר". כעורך המוסף הספרותי "למרחב" גילה וטיפח יוצרים צעירים וחדשים, ביניהם ז'קלין כהנוב, דן שביט, מנחם בן ונסים קלדרון.

מחקריו ופועלו

בצלאל היה עורכו של המוסף הספרותי משא ובשנת 1979 ייסד את הרבעון "פעמים" לחקר יהדות המזרח וערך אותו במשך 15 שנה. במהלך חייו פרסם למעלה מאלף מאמרים (שחלקם התפרסמו ב"פעמים") שעסקו בתולדות יהודי ספרד והמזרח ובתרבותם.
בספרו "לבדם במבצר הקץ" תיאר את סופה של יהדות עיראק בסוף שנות ה-60 על רקע הרדיפות שחוו דרך קורותיה של אודיל דלאל שבעלה נלקח לכלא ב-1969 ונרצח על ידי השלטונות. דלאל עצמה ברחה מעיראק כעבור שנה ועלתה לישראל.
ספרו "נולדתם ציונים" שיצא בשנת 2008 הוא פרי מחקריו במשך השנים ובו הוא טוען כי בניגוד לתפישה המקובלת לספרדים בארץ ישראל העות'מאנית הייתה תרומה משמעותית לציונות החדשה ולתחיית השפה העברית. מסקנתו של ד"ר בצלאל הייתה שיש להרחיב את ההגדרה המקובלת לציונות ולהכליל בה גם תפישות מסורתיות המתייחסות אל הלאומיות שלא מן ההיבט המודרני. לדבריו, "הציונות היא בוודאי גם תנועה פוליטית, אבל לא רק. הציונות היא התנועה להחזרת העם היהודי לציון. בוודאי שלא אכלול בה את כל היהודים שעלו בתקופות העתיקות לארץ כדי ללמוד תורה ולהיקבר בה, אבל אני כן רואה את כל מי שפעל להקמת יישוב יהודי תוסס בארץ כציוני, גם אם לא דיבר על מדינה". שם הספר לקוח מדבריו של נחום סוקולוב: "אנחנו נעשינו ציונים, אתם נולדתם ציונים".
בצלאל זכה בפרס יצחק בן-צבי לשנת תשס"ח, ובפרס ראש הממשלה לסופרים עבריים לשנת תשס"ט.
כמו כן זכה בפרס ירושלים ובפרס ע"ש נסים גאון, בפרס נשיא המדינה להנצחת זכרו של יצחק בן-צבי בשנת 1997, בפרס יצחק בן-צבי לחקר קהילות ישראל במזרח תשס"ח על ספרו "נולדתם ציונים", בפרס היצירה לסופרים עבריים 2009 מטעם משרד ראש הממשלה ופרס הכט 2010 מטעם מכון הרצל באוניברסיטת חיפה על "נולדתם ציונים".
בין יתר פעילויותיו בשנותיו האחרונות ניהל חוגי בית ספרותיים, בהם אירח סופרים ומשוררים לשיחות על יצירתם.
הוא נפטר בביתו שבחדרה ב-6 בדצמבר 2018 והוא בן 87. ספרייתו נתרמה למדרשת השילוב נטור שבדרום רמת הגולן.
אלי גולדשמידט

ביוגרפיה

גדל בתל אביב. בצבא עבר קורס חובלים בחיל הים ובמילואים משרת כסרן בפרקליטות הצבאית. בעל תואר שני במשפטים מאוניברסיטת תל אביב, עורך דין במקצועו.
גולדשמידט היה חבר קיבוץ דגניה א' וכיום הוא תושב בנימינה. מילא תפקידים בתק"מ (התנועה הקיבוצית): חבר מזכירות וחבר פורום פוליטי בתק"מ.
כיהן כחבר הכנסת בכנסות 13 - 15 (1992–2001). היה חבר ועדת החוקה וועדת הכספים, יושב-ראש ועדת הכנסת, יו"ר סיעת מפלגת העבודה בכנסת ה-14 ויו"ר ועדת הכספים בכנסת ה-15. בכנסת ה-13 היה חבר הוועדה לבחירת שופטים. התפטר לאחר הבחירות לראשות הממשלה ב-2001, לאחר שמאס בפוליטיקה לדבריו, לאחר שראה שאנשי מפלגתו לא מתאמצים לעזור בבחירות. לאחר מכן הגיש את תוכנית הבוקר של הזכיינית "רשת" בערוץ 2, רשת על הבוקר, לצידה של עינב גלילי. בנוסף הגיש תוכנית ראיונות בערוץ 2 ובערוץ 33.
לאחר פרישתו פנה לעסקים. הוא מונה לסמנכ"ל התקשורת והרגולציה של החברה לישראל שבשליטת עידן עופר.
גולדשמידט נשוי, אב לשלוש בנות.
רענן כץ

רענן כץ (נולד ב-20 במאי 1936) הוא איש עסקים, שחקן כדורסל בעבר ועסקן כדורסל ישראלי.

קורות חיים

רענן כץ נולד בקיבוץ גבעת ברנר לאב מורה ולאם עקרת בית. כשהיה בן 10 עבר לקיבוץ דפנה שבגליל העליון, שם החל לשחק כדורסל.בגיל 15 עבר עם משפחתו לאזור המרכז ושיחק כדורסל במדי הפועל פתח תקווה ולאחר מכן בעונת 1958/1959 שיחק בהפועל חולון, עונה לאחר מכן שיחק בהפועל רמת גן, ושתי עונות במכבי תל אביב. בשנת 1962 נסע לבוסטון שבארצות הברית, שם הלך למחנה האימונים של הבוסטון סלטיקס, אך נחתך מהסגל הסופי של הקבוצה ברגע האחרון. לפרנסתו הוא השתתף במופע הבידורי של קבוצת האולסטאר ההארלם גלובטרוטרס, עד שהחל לעסוק בנדל"ן. הוא קנה דירות, שיפץ אותן ומכר אותן, ולאחר 6 שנים היו בבעלותו 1,800 דירות. כץ מתגורר במיאמי שבפלורידה, נשוי ואב לארבעה ילדים.

דרכו במיאמי

במהלך שנות השמונים החל לקנות מרכזי קניות וגרם להצלחתם, יחד עם התעסקותו בנדל"ן שהחלה גם במיאמי. בשנת 1986 הוא הפך לשותף בבעלות על קבוצת הכדורסל מיאמי היט, איתה לקח 3 אליפויות, אחת ב-2006 שהייתה האליפות הראשונה של המועדון ושתיים רצופות בשנים 2012–2013 והוא ממשיך להיות חלק ממנה עד היום.

השנים במכבי תל אביב

בשנת 2003 רכש כץ 9% מהבעלות במכבי תל אביב מ "חברת גיבור ספורט", לאחר מכן הוא קנה חלקים נוספים ולבסוף החזיק בשליש מהבעלות על המועדון. במהלך 7 השנים שהיה במועדון, עד שנת 2009, הגיע המועדון לגמר 4 פעמים וזכה באליפות פעמיים ברציפות. בשנת 2009 לאחר סכסוך מתוקשר עם גורמים אחרים במועדון הוא עזב אותו, ומכר את חלקו בשווי של 7 מיליון דולר.

חברת RK

חברת RK הוקמה על ידי כץ והוא גם בעליה כיום. בבעלותה למעלה מ-6,000,000 של מטרים רבועים של שטחי מסחר ו-100,000 של שטחי משרדים. הונו של כץ כיום מוערך בכ-750 מיליון דולר, ובמיאמי החליטו לקרוא רחוב על שמו של המיליונר, "שדרות רענן כץ".]

התרומה לכדורסל הישראלי

לאורך כל השנים מאז שעזב את מכבי תל אביב תרם כספים לגופים שונים בכדורסל הישראלי. בשנת 2013 תרם כ-100,000 דולר הן לנבחרת הבוגרת והן לאקדמיית הכדורסל, בנוסף לכל הכספים שתרם לקבוצות בכירות בהזדמנויות שונות, כגון הפועל חולון, הפועל גליל עליון והפועל ירושלים. מלבד כל תרומותיו, מסוף שנת 2013 הוא מעניק מלגה בסך 1,000 דולר לשחקן הישראלי המצטיין בליגת העל מדי מחזור. 
בתמורה לחסות בסך מיליון שקלים בשנה אותה העניק לקבוצת הכדורסל מכבי חיפה, נקרא היכל הספורט רוממה על שמו למשך כשנה.
תמר זליג

ביוגרפיה

זליג התאמנה בקבוצת מכבי חיפה.

אלופת ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוקטובר 1957 זכתה זליג במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא מכבי חדש של 3:26.4 דקות.
באליפות ישראל שנערכה ב-1960 זכתה זליג שוב במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:21.8 דקות, לפני חנה מרון (3:21.9 דקות) ונייגר (3:30.7 דקות), שתיהן מברית מכבים עתיד.
באוקטובר 1961 בשל מחלוקת על השתתפותו באליפות של דייוויד קרצקי, שחיין יהודי אמריקאי, פרשו שחייני הפועל מאליפות ישראל בשחייה. באליפות עצמה זכתה זליג במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:18.5 דקות, לפני חברתה לקבוצה אורנה בלכמן (3:18.8 דקות) וזכתה בתואר בפעם השלישית.
ני-יו

שנותיו הראשונות

ני-יו נולד בקמדן, קנזס. הוא נולד לאב אפריקאי-אמריקאי ולאם אפריקאית-אמריקאית וסינית. שני הוריו היו מוזיקאים. כילד, הוא גדל עם אמו לבד, אחרי שזו נפרדה מאביו.

קריירה

ני-יו החל את הקריירה המוזיקלית שלו בלהקת בנים מלאס ווגאס, ולאחר שזו התפרקה בשנת 2000, חתם בחברת התקליטים "קולומביה רקורדס" בה החל להקליט את אלבום הבכורה שלו, אבל הוא הודח מחברת התקליטים לפני שאפילו הספיק להוציא את האלבום.
מה שהיה אמור להיות סינגל הבכורה שלו "That Girl", יצא בסופו של דבר כסינגל על ידי זמר ה-R&B האמריקאי המצליח מרכוס יוסטון, ששמע את השיר בביצועו של ני-יו והתלהב ממנו. יוסטון הוציא את השיר כסינגל ב-2003 מתוך אלבומו "MH".
השחרור של השיר הזה הוביל את ני-יו להיות כותב שירים מוצלח.
בשנתיים הבאות המשיך ני-יו לכתוב שירים לאמנים כמו- טדרה מוזס ויאנגסטאון, אבל העבודה איתם הרחיקה את ני-יו מהמיינסטרים.
ני-יו אף כתב שירים ל-מארי ג'יי בלידג', B2K, ומיוזיק סולצ'איד.
הפריצה של ני-יו בתור כותב הייתה ב-2004 כשהוא כתב לזמר ה-R&B מאריו את להיטו "Let Me Love You" שכבש את המקום הראשון בארצות הברית.
מאוחר יותר, אחרי שהרשים את אנשי "Def Jam", הוא הוחתם בחברת התקליטים על ידי הבוס- ג'יי זי.
בשנת 2007 שיחק בדרמה המוזיקלית "אחוות הריקודים" בכיכובו של כריס בראון. בשנת 2011 שיחק בסרט "פלישה עולמית: קרב לוס אנג'לס", מותחן מדע בדיוני בכיכובם של ארון אקהרט ומישל רודריגז. בשנת 2012 שיחק בסרט "מעשים טובים" בכיכובם של טיילר פרי וטנדי ניוטון. ב-2016 שיחק ל-2 פרקים בסדרה "מינדי" בכיכובה של מינדי קלינג. ב-2018 החל לשחק בסדרת הרשת "סטפ אפ" בתפקיד סייג' אודום.

In My Own Words

בשנת 2006 הוציא ני-יו את אלבום הבכורה שלו "In My Own Words" שהגיע למקום ה-1 בארצות הברית ולמקום ה-14 בבריטניה. מן האלבום יצאו 4 סינגלים- "Stay", "So Sick", "When You're Mad" ו- "Sexy Love".
האלבום מכר ברחבי העולם כ-2 מיליון עותקים.

Because Of You

בשנת 2007 הוציא ני-יו את אלבומו השני "Because Of You" שהגיע למקום ה-1 בארצות הברית ולמקום ה-6 בבריטניה. מן האלבום יצאו 4 סינגלים- "Because Of You", "Do You", "Can We Chill" ו- "Go On Girl".
האלבום מכר ברחבי העולם כ-מיליון וחצי עותקים.

Year Of The Gentleman

בשנת 2008 הוציא ני-יו את אלבומו השלישי "Year Of The Gentleman" שהגיע למקום ה-2 בארצות הברית ולמקום ה-2 בבריטניה. מן האלבום יצאו 4 סינגלים- "Closer", "Miss Independent", "Mad" ו- "Part Of The List".
האלבום מכר ברחבי העולם כ-2 מיליון עותקים.

Libra Scale

בשנת 2010 הוציא ני-יו את אלבומו הרביעי "Libra Scale" שהגיע למקום ה-9 בארצות הברית ולמקום ה-11 בבריטניה. מן האלבום יצאו 3 סינגלים- "Beautiful Monster", "Champagne Life" ו- "One In A Million".

R.E.D

ני-יו עובד על אלבומו החמישי "The Cracks In Mr Perfect" שישוחרר במהלך 2012. סינגל פרומו ראשון ששוחרר מהאלבום ב--15 בנובמבר 2011 הוא שיתוף הפעולה עם טריי סונגז וטי פיין בשיר The Way You Move. שם האלבום בסופו של דבר שונה ל-"R.E.D" והסינגל הראשון והמוביל מהאלבום הוא "Lazy Love". האלבום יצא לאור ב-6 בנובמבר 2012.