ז'ורז' בולנז'ה (כנר)

ילדותו וצעירותו

גאורגה או ג'ורג'ה "בולנז'ה" פנטאזי נולד בעיר טולצ'ה בשנת 1893 במשפחה בעלת מסורת של לאוטארים צוענים.
אביו, וסילה פנטאזי, שטען בפני בניו כי הוא "יווני", היה יליד קלראש, יאלומיצה, שהגיע לטולצ'ה לפני מלחמת העולם הראשונה. אמו נקראה סטנקה לבית צ'ובאנו.
רבים מבני המשפחה היו כנרים, נגני קונטרבס וגיטרה. ג'ורג'ה נהג מילדותו לנגן עם אביו בכל הכלים הנ"ל, בעוד שאחיו טראיאן התמחה בניגנת פסנתר. שני האחים למדו אצל מורים למוזיקה ממוצא אוסטרי, האחים פורחאזקה, בטול'צה. ג'רוג'ה היה תלמידו של פריץ פרוחאזקה, שלימד נגינת כינור בבית הספר "נורמל" בעיר וניצח על תזמורת בית הספר התיכון. 
בגיל 12 נרשם בעזרת מלגה באקדמיה למוזיקה בבוקרשט. כעבור 3 שנים הובא בפני הכנר והמורה המפורסם לאופולד אאואר שהתרשם מכישוריו והסכים ללמד אותו בדרזדן בין השנים 1910-1908. בפרידתם ב-1910 העניק לו אאואר כינור כמתנה.
הכינוי "בולנז'ה" דבק באב, וסילה פנטאזי, בגלל דמיון פיזי מסוים (בעיקר הזקנקן) לגנרל והפוליטיקאי הצרפתי המנוח ז'ורז' בולנז'ה. ג'ורג'ה פנטאזי הצעיר ירש כינוי זה מאביו והתפרסם בו בכל העולם.

פעילותו ברוסיה וברומניה

ייתכן כי באמצעות קשריו של אאואר שחי ופעל תקופה ארוכה בסנט פטרסבורג פיתח בולנז'ה קריירה מוזיקלית דווקא ברוסיה השכנה. הוא התקבל ככנר ראשי בתזמורת ה"קפה שאנטאן" של סנט פטרסבורג, והיה לחביבה של האריסטוקרטיה הרוסית.
ברוסיה הצטיין ברפרטואר שלו המורכב מקטעי מוזיקה קלה, לרבות מוזיקת לאוטארים, עיבודים מן הפולקלור רומני וואלסים וינאים.
שם הכיר את אשתו לעתיד, אלאונור פאולסון, משכילה מאסטוניה. 
האירועים המהפכניים בשנת 1917 ברוסיה אילצו אותו לשוב לרומניה, בה, ככל הנראה, שירת במסגרת הצבא למשך שנתיים. בשנים שלאחר המלחמה הירבה בולנז'ה לנגן בשטחים שאוחדו עם רומניה בבסרביה (בקישינב, בלצי), בוקובינה (צ'רנוביץ) ודרום דוברוג'ה (בזרג'יק, בשמו הבולגרי דובריץ'), וכן בבראילה. בו זמנית לימד שיעורי נגינה והלחנה. חברתו אליונור נשארה זמנית אצל הוריה באסטוניה עד ששניהם התאחדו בברלין בשנת 1923.

חייו ופעילותו בגרמניה

בולנז'ה התיישב ב-1923 בברלין, שמאות בתי הקפה, המסעדות, מועדוני המיוזיק הול והקברטים ובתי המלון שבה, יצרו ביקוש גדול למוזיקה קלה בידורית (Unterhaltungsmusik). שמו הלך לפניו במיוחד בקרב האריסטוקרטים הרוסים שגלו לשם אחרי מהפכת אוקטובר ופקדו את מסעדת "פסטר" („Föster”).
בשנת 1926 בולנז'ה ניגן לראשונה בתחתנת רדיו גרמנית ובהמשך הוחתם על חוזה עם ההוצאה לאור בוטה אונד בק שפרסמה שבע מקטעי המוזיקה שהלחין, ביניהם "Avant de mourir”.
בשנת 1928 ניגן באנגליה. ב-1931 עם תזמורתו שכללה 11 נגנים, ערך סיור הופעות בערים החשובות של אירופה.
הקליט תקליטים במספר בתי הוצאה לאור והגיע לפסגת תהילתו בשנים 1936-1935. בימי המשטר הנאצי ומלחמת העולם השנייה נשאר בגרמניה. בגלל שמועות על "יהדותו", (שכנראה נפוצו על ידי יריבים שקינאו בו על החוזה שחתם עם חברת "טלפונקן") נאלץ להשיג תעודות מקוריות מעיריית טולצ'ה, עיר הולדתו, לגבי מוצאו ה"ארי" "הנוצרי-אורתודוקסי" של משפחתו. סייעו לו בכך ראש העיר טולצ'ה והשגרירות הרומנית בברלין וכך, למרות שורשיו הצועניים וצבע עורו השחום, התאפשר לו לחיות, ליצור לנגן חופשי, אף הופיע עם תזמורתו בכמה סרטים בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, אחד מהם "Der Ewige Klange" שיצא למסכים בשנת 1943.ב-1945 התגורר בולנז'ה במקלנבורג, באזור הכיבוש הסובייטי. העדיף להימלט לאזור בשליטת ארצות הברית ומשם להגר בשנת 1948 לדרום אמריקה.

שנותיו בדרום אמריקה

חי מספר שנים בברזיל וניגן תקופה במלון "קופקבנה פאלאס" בריו דה ז'ניירו. בעת שהותו בברזיל נהיה ידוע וערך סיורי הופעות ברחבי המדינה. אחר כך השיג חוזה עם תחנת הרדיו לגרנו בארגנטינה והשתקע בארץ זו.
חי בארגנטינה עד יום מותו, בשנת 1958, בעיר אוליבוס, במחוז בואנוס איירס.
השאיר שתי בנות, נורה, שהייתה גם כן מוזיקאית, וז'ורז'ט.