google/wiki40b huggingface dataset:
יחזקאל המאירי

יחזקאל המאירי (1934–1989) דור חמישי לבני צפת, סופר, עיתונאי ומייסד מוזיאון בית המאירי, שהפך למפעל חיים במשך 30 שנה.

ביוגרפיה

המאירי היה דור חמישי בארץ למשפחתו שהגיעה לצפת מאירן, אחרי  רעידת האדמה בשנת 1837. מגיל 16 שימש כתב בשבועון הילדים של העיתון ידיעות אחרונות, וסיפר לילדים מסיפורי צפת. משנת 1953 שימש כתב מן המניין בעיתון ידיעות אחרונות, וכן ברשת הרדיו קול ישראל, ככתב הרדיו בצפון הארץ. בדרכו המיוחדת סיפר המאירי על התרחשויות שונות ביישובי הצפון בגבול הצפון, ונגע בסיפורים אישיים. המאירי הינחה תוכניות רדיו בנושא צפת, ויש האומרים כי בהן נולד הביטוי: "זקני צפת".
בשנות ה-60 ספרה לו מכרה על היעלמותו של ראובן ליבס והוא סייע לה באיתור עדות שליבס נמצא בכלא תדמור בסוריה. לאחר שחרורו של ליבס ישב איתו המאירי שעות ארוכות לשמוע את סיפורו, אותו כתב בספר שבויי סוריה. ספרים נוספים שכתב היו על מלחמת ששת הימים ברמת הגולן ועל מלחמת העצמאות ("צפת בצבת"). במשך 30 שנה עסק המאירי בשיקום ושיחזור מערכות מבנים בעיר העתיקה בצפת, והקים את מוזיאון בית המאירי בצפת, המוקדש למאתים שנות היסטוריה של העיר.
נפטר בשנת 1989, לאחר שזכה לראות את חלום חייו, בדמות המוזיאון לחקר לחקר תולדות היישוב היהודי בצפת, מתגשם. לאחר פטירתו הוקדש חדר מיוחד במוזיאון להנצחת האיש ועשייתו המגוונת.
שנות ה-30 של המאה ה-15

אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
בתה

בָּתָה היא חברת צמחים  שעיקר הצומח בה הוא שיחים, עשבים וגאופיטים. תצורת צומח זו שכיחה מאוד באזורים ים-תיכוניים.

אטימולוגיה

השם "בתה" ניתן לתצורה זו על ידי אלכסנדר אייג, מראשוני הבוטנאים בישראל.
מקור המונח העברי הוא בדברי הנביא ישעיהו: "וְעַתָּה אוֹדִיעָה נָּא אֶתְכֶם אֵת אֲשֶׁר אֲנִי עֹשֶׂה לְכַרְמִי – הָסֵר מְשׂוּכָּתוֹ וְהָיָה לְבָעֵר פָּרֹץ גְּדֵרוֹ וְהָיָה לְמִרְמָס; וַאֲשִׁיתֵהוּ בָתָה, לֹא יִזָּמֵר וְלֹא יֵעָדֵר, וְעָלָה שָׁמִיר וָשָׁיִת. וְעַל הֶעָבִים אֲצַוֶּה מֵהַמְטִיר עָלָיו מָטָר" וברבים: "וּבָאוּ וְנָחוּ כֻלָּם בְּנַחֲלֵי הַבַּתּוֹת וּבִנְקִיקֵי הַסְּלָעִים".
לפי המלבי"ם, המונח הוא המקור למילה "בת". לפי חוקי הירושה התנ"כיים הבן קודם לירושת נחלת האב ועליו מוטל "לבנות את בית אביו", לכן המונח "בת" המבטא עזובה, הוא הפכו של המונח "בן" המבטא את חובתו של הצאצא הזכר לבנות את בית אביו.
מדינת אירלנד החופשית

המבנה המדיני והחוקתי של המדינה האירית החופשית

מבנה המדינה החדשה הוגדר בשני מסמכים - בהסכם האנגלו־אירי וב"חוק החוקה של מדינת אירלנד החופשית". היה מדובר במונרכיה קונסטיטוציונית, הנשלטת על ידי מלך אנגליה, ולה פרלמנט בן שני בתים, הדאל, והסנאט. למדינה הייתה ממשלה שנקראה "המועצה המבצעת" ובראשה עמד "נשיא המועצה המבצעת" שמעמדו היה כשל ראש ממשלה. המלך יוצג על ידי מושל כללי אשר החליף את המשנה למלך שהיה מקובל בטרם הוכרזה המדינה, ולמעשה מאז ימי הביניים.

שבועת הנאמנות

כמקובל במדינות שהיו דומיניון בריטי, נדרשו חברי הפרלמנט להישבע למלך שבועת נאמנות אישית. שבועת הנאמנות האירית הייתה שונה מזו של דומיניונים אחרים. היא הורכבה משני יסודות - הראשון: שבועת נאמנות למדינה האירית החופשית, והשני, שבועת נאמנות למלך האנגלי, ג'ורג' החמישי, יורשיו וממשיכיו. האלמנט השני סויג בשני אופנים - הייתה זו שבועה ל"מלך אירלנד", ולאו דווקא למלך בריטניה, ושנית, שבועה זו הייתה של נאמנות למלך בהקשר לתפקידיו על פי ההסכם האנגלו־אירי, ולא על פי השלטון האנגלי לפני ההסכם. שבועה זו נוסחה בעיקר על ידי מייקל קולינס.
אף על פי ששבועה זו הייתה מתונה בניסוחה לעומת השבועה שנשבעו בדומיניונים אחרים כדוגמת קנדה או אוסטרליה, הייתה השבועה מטרה לביקורת חריפה מאת רפובליקנים ולאומנים. מנסח השבועה, מייקל קולינס, לא היה בחיים על מנת להגן על השבועה, שכן הוא נרצח בשנת 1922 במהלך מלחמת האזרחים האירית, שפרצה על רקע סירובו של דה ואלירה לאשר את החוזה האנגלו־אירי.

ממשל

שתי מפלגות עיקריות משלו במדינה האירית החופשית. האחת Cumann na nGaedhael, מפלגתם של קוסגרייב וחסידי ההסכם, אשר שלטה במדינה עד שנת 1932. השנייה Fianna Fáil (חיילי הגורל) בראשותו של דה ואלירה אשר קיבלה את השלטון באופן דמוקרטי בשנת 1932.
יחסי איחוד האמירויות הערביות–טאיוואן

היסטוריה

ב-2 בדצמבר 1971, טאיוואן הכירה באיחוד האמירויות הערביות, היום בו המדינה הכריזה על עצמאותה. ב-1 באפריל 1995, נשיא טאיוואן, לי טנג-הוי, ביקר באיחוד האמירויות הערביות, כחלק מסדרת ביקורים לא רשמית שערך במזרח התיכון. ב-30 בספטמבר 2005, צ'ן שואי-ביאן ביקר באיחוד האמירויות הערביות. בחודש אפריל 2012, נשיא טאיוואן מא יינג-ג'יו ביקר באפריקה, בדרכו חזרה עבר בדובאי לצרכים טכניים.

המשרד בדובאי

ב-6 בדצמבר 1971, האיגוד לפיתוח סחר החוץ של הרפובליקה הסינית הקים את המשרד המסחרי בדובאי. ב-1 במאי 1971, הועלה דרג המשרד לקונסוליית הכבוד הטיוואנית באיחוד האמירויות הערביות, וב-11 ביולי 1980, הועלה דרג הקונסוליה לקונסוליה כללית במדינה. במאי 1988, שם המבנה שונה ל"משרד הרפובליקה הסינית בדובאי", ייצוג זה מהווה את אחד מהייצוגים המעטים של טאיוואן במדינות שלא מקיימות איתה יחסים דיפלומטים. ב-14 ביוני 2017, משרד החוץ של טאיוואן הצהיר כי בשל לחץ מצד הרפובליקה העממית של סין, שם המשרד יהיה "המשרד המסחרי של טאיפיי, דובאי".

יחסים כלכליים

בשנת 2017, טאיוואן ייצאה לאיחוד האמירויות הערביות סחורה בשווי 1.33 מיליארד דולר אמריקאי בעוד שאיחוד האמירויות הערביות ייצאה לטאיוואן סחורה בשווי 3.87 מיליארד דולר אמריקאי. איחוד האמירויות הערביות היא שותפת הסחר ה-19 בגדולה בעולם של טאיוואן (שותפת הייבוא ה-13 בגדולה ושותפת הייצוא ה-23 בגדולה). טאיוואן מייצאת לאיחוד האמירויות הערביות בעיקר סיבי טקסטיל, רכיבי מחשב, ציוד חשמלי, חלקי רכב ועוד. איחוד האמירויות הערביות מייצאת לטאיוואן בעיקר אלומיניום, נפט ומוצרים פטרוכימיים.
גנרל-מיור

גנרל-מיור (בגרמנית: Generalmajor, בקצרה: GenMaj) היא דרגת הגנרל השלישית בחשיבותה בצבא הגרמני (הר) ובחיל האוויר הגרמני (הלופטוואפה), והיא מקבילה לדרגת מייג'ור גנרל. הדרגה משמשת גם את צבא אוסטריה, אבל היא מקוצרת כ-GenMjr.
מבחינה היסטורית, דרגות הגנרלים בוורמאכט היו זוטרות בדרגה אחת מן המינוח המערבי, ומשום כך, לפני שנת 1945 דרגת גנרל-מיור בצבא הגרמני הייתה מקבילה לבריגדיר גנרל בצבאות המערב, וכן הלאה.

דרגות מקבילות

הדרגה היא מקבילה לדרגת OF-7 בנאט"ו, וכן לקונטרה-אדמירל בדויטשה מרינה, או גנרל-שטאבארזאץ, ואדמירל-שטאבארזאץ בשירותי הרפואה של הבונדסוור.
רבי יוסי צידוניא

רבי יוסי צידוניא. היה מאמוראי ארץ ישראל בדור הרביעי. נקרא צידוניא משום שמוצאו היה מהעיר צידון.
היה תלמידו של רבי ירמיה ושנה לפניו ברייתות.
מסר דברי תורה שבעל פה בשם רבי יוחנן.
This Is Acting

רקע ופיתוח

This Is Acting הוא האלבום השביעי אחרי אלבום האולפן השישי שלה, ‎1000 Forms Of Fear. בדצמבר 2014, אמרה סיה למגזין "ספין": "יש לי עוד 2 הקלטות לסיום". היא חשפה פרטים ראשוניים על האלבום בריאיון בפברואר 2015. בנושא, היא אישרה שוב שהיא סיימה לעבוד על האלבום ושבתוכן שלו יהיה יותר פופ מהאלבום הקודם. היא אמרה ש "שם האלבום הוא 'זהו משחק' משום שישנם שירים שכתבתי לאמנים אחרים לכן לא רציתי שמישהו יחשוב שזה משהו שאני אומרת ומתכוונת אליו, זה יותר כמו משחק, זה כיף".

יציאה וקידום

במהלך שיחת צ'אט ברשת עם מעריציה סיה חשפה שהאלבום ייצא "כנראה" בתחילת 2016, אך יכול להיות גם בסוף 2015. בספטמבר 2015 יצא הסינגל הראשון מהאלבום, "Alive". השיר במקור נכתב לזמרת הבריטית אדל בשיתוף פעולה איתה, אך היא ויתרה עליו ולא הכניסה אותו בסוף לאלבומה.

Nostalgic for the Present Tour

Nostalgic for the Present Tour הוא סבב הופעות של הזמרת סיה, הנשען על האלבום This Is Acting. בהופעה מופיעה סיה בצד ועל במתה מופיעים רקדנים והרקדנית הראשית שלה מאדי זיגלר. סבב ההופעות החל ב-29 בספטמבר 2016 ויסתיים ב-6 בנובמבר 2016.
סיה מבצעת במופע שירים מתוך האלבום: "‎1000 Forms Of Fear" ו-"This Is Acting". סה"כ 16 שירים בניהם הסינגל החדש שמקדם את מהדורת הדלוקס של האלבום הנוכחי: "The Greatest".

מהדורה מחודשת

מהדורת הדלוקס של האלבום יצא לאור ב-21 באוקטובר 2016, המהדורה כוללת 7 שירים חדשים, כולל 3 שירים שלעולם לא הושמעו: "Confetti", "Midnight Decisions" ו- "Jesus Wept", בנוסף רימקס של אלן ווקר לשיר: "Move Your Body", ורימקס לשיר: "Cheap Thrills", בשיתוף שון פול. בנוסף האלבום כולל את הסינגל שמקדם את האלבום: "The Greatest", בשיתוף: קנדריק לאמאר, ובמהדורה הזאת האלבום כולל את השיר המקורי בלי שיתוף הפעולה של קנדריק לאמאר לשיר: "The Greatest".
בגינה

תולדות השיר

לשיר שתי גרסאות, קצרה הקרויה "בגינה" וארוכה הקרויה "בגינת הירק". השיר "בגינה" נכתב, כנראה, בארץ ישראל, בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20. בגרסתו הקצרה, בת ארבעה בתים מרובעים, פורסם השיר לראשונה בכתב העת "נתיבנו", (חוברת ב-ג, תשרי-טבת תרצ"ב), שבעריכת פניה שרגורודסקה, בלוויית לחן מאת מנשה רבינא. 
הגרסה המורחבת של השיר, ובה 13 בתים מרובעים, בשם "בגינת הירק", פורסמה לראשונה במוסף לילדים של 'דבר' שבעריכת יצחק יציב, ב-11 בנובמבר 1932. גרסה זו נכללת בספרו של ביאליק "שירים ופזמונות לילדים", משנת 1933 (תרצ"ג).
הגרסה הקצרה של השיר הודפסה גם במקראה "ספרנו", בעריכת פ' אוירבך ואחרים, בשנת תרצ"ג, וב"מקראה אלף", בעריכת פניה שרגורודסקה, בהוצאת דביר, תש"ד.
קרלוס תומפסון

שחקן ומפיק

תומפסון, בן להורים גרמנים-שווייצריים, מילא תפקידים חשובים בתיאטרון ובקולנוע בארגנטינה. בשנות החמישים נסע להוליווד והשתתף בסרטים אמריקאים, ובדרך כלל גילם דמויות של חובבי נשים אירופאיים. בשנת 1957 עבר לאירופה, ושיחק בעיקר בסרטים בגרמניה. שם התפרסם בעיקר בתפקיד קרלוס ולרה, בסדרת הבידור הסוכן הרגשני. בסוף שנות השישים פרש ממשחק, והחל בקריירה של סופר, עיתונאי ומפיק טלוויזיה.

סופר ועיתונאי

הספר שסימן את תחילת הצלחתו ככותב היה ההתנקשות של וינסטון צ'רצ'יל, שהיה ניסיון להתמודד עם האשמותיהם של דייוויד אירווינג והמחזאי הגרמני רולף הוכהוט, כנגד וינסטון צ'רצ'יל; אירווינג והוכהוט היו בין הטוענים לקשר סודי שנרקם על ידי צ'רצ'יל, להתנקש בחייו של הגנרל הפולני ולדיסלב שיקורסקי, כדי להקל על יצירת קואליציה בין מעצמות המערב לבין ברית המועצות (יריבתה של פולין), כנגד הנאצים. שיקורסקי נהרג בהתרסקות מטוסו ליד גיברלטר ב-1943, ומותו עזר למעשה לקדם את הקואליציה. ספרו של תומפסון היה ניסיון להפריך את תאוריית הקשר, ולנקות את צ'רצ'יל מאשמה.

תומפסון בישראל

תומפסון כתב במגזין הגרמני Die Glocke ("הפעמון") ובכתבי עת אחרים. בכתיבתו כיסה בין היתר את הסכסוך הציוני-פלסטיני. הוא ביקר בישראל פעמים רבות, והרבה לסייר לאורך הגבולות. הוא אף כתב ספר על ישראל, בשם מכתב לחייל ישראלי, שעבודת התרגום שלו לעברית בידי אריה חשביה לא נשלמה. בספר טען המחבר, שישראל היא מדינה מופלאה וברוכת כישרונות עם פוטנציאל לשגשוג ולצמיחה, שלא ממומש בגלל ניהול חלמאי ושחיתות. הוא האמין שיש בידו תוכנית להביא לסיום הסכסוך עם הערבים, שתצליח להביא שלום לאזור. כדי לקדם את תוכניתו, סייר בישראל, נפגש עם קציני צבא, הירצה בפני תלמידים ומבוגרים, ואף נהג לאסוף חיילים במכוניתו ולהסיע אותם במיוחד למחוז חפצם, רק כדי לשוחח עמם בדרך.

חייו האישיים

ביומניו של השחקן, המחזאי, המלחין והמרגל הבריטי ההומוסקסואל נואל קווארד יש רמיזות, שתומפסון היה ביסקסואל. 
עם זאת, תומפסון נשא לאישה את שחקנית הקולנוע ממוצא יהודי לילי פאלמר, זמן קצר לאחר גירושיה מהשחקן רקס הריסון. נישואים אלה נמשכו 29 שנים, עד למותה של פאלמר מסרטן בגיל 71.

מותו

ב-10 באוקטובר 1990, ארבע שנים אחרי מותה של אשתו, נהג שנשלח להביאו לתיאטרון כדי להופיע בהצגה מכתבי אהבה, מצא את גופתו ירויה בראש. ככל הנראה, התאבד בירייה מרובהו. 
הוא מת ונקבר בבואנוס איירס, עיר הולדתו.
מיכאל גרוס (שחיין)

ביוגרפיה

באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), זכה גרוס ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 1:47.44 דקות, לפני מייקל הית' מארצות הברית (1:49.10 דקות) ותומאס פרנר חברו לנבחרת (1:49.69 דקות) ובמשחה ל-100 מטר פרפר בשיא עולם חדש של 53.08 שניות, שיפור לשיא העולם בן החודש של פאבלו מוראלס מארצות הברית (53.38 שניות). שני סיים מוראלס (53.23 שניות) לפני גלן ביוקנן מאוסטרליה (53.85 שניות). מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:57.40 דקות, אחרי ג'ון סיבן מאוסטרליה ששיפר את שיאו העולמי של גרוס במאית אחת וקבע 1:57.04 דקות ולפני רפאל וידאל מוונצואלה (1:57.51 דקות) ובמשחה שליחים 4X200 מטר חופשי בתוצאה של 7:15.73 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 7:15.69 דקות ולפני בריטניה (7:24.78 דקות). כשחיין אחרון הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:46.89 דקות.
גרוס פרש משחייה תחרותית ב-1991.
אריאל בר

אריאל בר (נולד ב-2 באוקטובר 1964) הוא דוקטור לרפואת עיניים, מנתח עיניים, מפקד הרפואה 
הפיקודי של פיקוד העורף לשעבר, מוביל משלחות הצלה לאסונות ברחבי העולם וסופר.

ביוגרפיה

אריאל בר נולד בתל אביב ולמד רפואה בפקולטה לרפואה ע"ש רפפורט בטכניון במסגרת העתודה האקדמאית. בשנת 1990 החל את הקריירה הצבאית כרופא גדודי וחטיבתי בצנחנים. בשנים 1995-1994 יצא לשנת מסע בדרום-אמריקה ובאנטארקטיקה כרופא תרמילאי, ובהמשך פרסם את ספרו הראשון, ספר מסע, "יבשת בתרמיל" בהוצאות אריה ניר-מודן. בשנת 1996 החל את התמחותו כרופא עיניים בבית החולים וולפסון.
בשנת 2001 יצא כחלוץ למשלחת צה"ל בהודו, שם תפקד כרופא עיניים מנתח. בהמשך שימש כרופא אוגדתי בצה"ל, עבר את הקורס לפיקוד ומטה בצה"ל וביצע שורה של תפקידי פיקוד בחיל הרפואה.
ב-2005 ביצע תת-התמחות בבית חולים "שיבא" תל השומר בתחום האוקולופלסטיקה (פלסטיקה של רפואת העיניים), ומאז הוא עובד כרופא עיניים מנתח בבית חולים שיבא בתחום זה. בשנת 2005 סיים גם תואר שני במנהל מערכות בריאות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בהמשך היה חבר בוועדת האתיקה של חיל הרפואה ושל ועדת האתיקה של ההסתדרות הרפואית בישראל מטעם צה"ל.
בשנת 2007 קיבל דרגת אלוף-משנה, והתמנה למפקד הרפואה הפיקודי של פיקוד העורף. במסגרת תפקידו זה יצא שוב כחלוץ למשלחות צה"ל לנפגעי רעידת האדמה בהאיטי (2010) ולרעידת האדמה בסנדאי (2011). לאחר רעידת האדמה בהאיטי פרסם את הרומן הדוקומנטרי "כשהאדמה רעדה" בהוצאת ידיעות ספרים, ואף הוזמן להרצות מטעם צה"ל על פועלה של משלחת ההצלה בכנס איפא"ק בארצות הברית בשנת 2010. 
ד"ר בר ייסד ועמד בראש כנס בינלאומי לקידום תחום רפואת החירום והאסונות, כנס ה-IPRED הראשון והשני. ב-2011 מונה לעוזר מנכ"ל אסותא לתחום בטיחות החולה.
ב-2013 יצא לאור ספרו השלישי, רומן תנכי בשם ״יותם״, שראה אור ברימונים הוצאה לאור. ב-2014 החל ד"ר בר להגיש תוכנית רדיו בתחום בריאות בשם "רבע ל-גוף ונפש" בגלי צה"ל. 
אריאל בר הוא אחיו של השחקן והמנחה ירון ברובינסקי.
נקסוס 5X

נקסוס 5X (באנגלית: Nexus 5X) הוא מכשיר סמארטפון אשר הוכרז ב-29 בספטמבר 2015 באירוע שערכה גוגל בסן-פרנסיסקו. המכשיר מהווה "המשך" לנקסוס 5 (שהוכרז כשנתיים לפני כן), מכיוון שהוא מוצע במחיר זול יחסית למרבית הסמארטפונים בשוק בעלי מפרט כמו שלו, זאת בדומה לנקסוס 5. מכשיר זה, בדומה לנקסוס 5, נוצר כתוצאה משיתוף פעולה בין גוגל לענקית הטכנולוגיה הדרום-קוריאנית LG.
המכשיר הושק לראשונה עם אנדרואיד מרשמלו (אנדרואיד 6.0) וזכה לשדרוג לאנדרואיד נוגט 7.0 ו-7.1.1 וזכה גם לשדרוג ל אנדרואיד אוריאו 8.0.0 ו-8.0.1
לנקסוס 5X מסך בגודל 5.2 אינץ' ברזולוציית 1080X1920 כולל ציפוי מסוג Gorilla Glass 3. הוא בעל זיכרון RAM בגודל 2GB ומעבד Qualcomm Sanpdragon 808. בנוסף,  יש לו חיישן טביעות אצבע,  מצלמה אחורית באיכות 12.3 מגה-פיקסל,  נורית LED להודעות, USB Type-C. ותמיכה ב-NFC.
עבאס זכור

ביוגרפיה

בעל תואר ראשון במדעי האסלאם מאוניברסיטת ירושלים באבו דיס אותו קיבל ב-1990. מנהל עיתון במקצועו.
כיום הוא מתגורר בעכו. נשוי ואב לשישה ילדים.
זכור היה מראשי התנועה האסלאמית בישראל. בחודש דצמבר 2007 הודח מהתנועה האסלאמית בשל אי הסכמתו לפנות את מושבו בכנסת לנבחר החמישי ברשימה, סלמאן אבו חאמד, בהתאם להסכם רוטציה. ראשי התנועה חששו מהקדמת הבחירות, ולכן החליטו לקצר את תקופת כהונתו של זכור בכנסת. זכור סירב להתפטר בטענה שהרוטציה מחייבת אותו לפנות את כסאו בחודש אוגוסט 2008, שנתיים ו-3 חודשים ממועד הבחירות לכנסת השבע עשרה.
התנועה האסלאמית החליטה להטיל עונש על חבר הכנסת בשל כך ומנעה ממנו לפרסם הודעות לתקשורת באתר האינטרנט של התנועה ובביטאונה הרשמי. לאחר שסירב להיענות לדרישתה, עתרה התנועה לבג"ץ נגד חבר הכנסת. זכור סירב להצעת פשרה של בית המשפט, לפיה יתפטר מהכנסת באפריל 2008, ולפיכך המשיך לכהן כחבר הכנסת. לקראת הבחירות לכנסת השמונה עשרה הצטרף לבל"ד והוצב במקום הרביעי ברשימתה לכנסת. בל"ד זכתה בשלושה מנדטים וזכור נשאר מחוץ לכנסת.
במהלך כהונת הכנסת ה-18 נפגע זכור עצמו מסירוב של חבר כנסת אחר, סעיד נפאע, לקיים הסכם רוטציה. בדומה לזכור, גם נפאע הודח מסיעתו עקב סירובו לקיים את ההסכם.

התבטאויות

זכור קרא מעל בימת הכנסת לחייב את הגברים המוסלמים להתחתן עם עד 4 נשים כדי להגביר את הילודה בקרב הערבים, בתגובה להצגתו של המגזר הערבי בישראל על ידי אביגדור ליברמן כאיום אסטרטגי על מדינת ישראל.
כתגובה להתכנסותה של ועידת לסביות בחיפה, עמד זכור בראש הפגנה וטען כי התכנסות זו מזלזלת בערכו של האדם ופעולותיהן של נשים אלו לא מקובלות בעולם המוסלמי והפלסטיני.
זכור, ממנהיגי הציבור הערבי בעכו, נטל חלק מרכזי בניסיונות להרגעת הרוחות ולהפסקת המהומות שפרצו בין תושבים יהודים וערבים בעיר במהלך יום הכיפורים בשנת תשס"ט (2008). עקב איומים על חייו מגורמי ימין קיצוניים, הצמיד לו משמר הכנסת מאבטח צמוד.
ותן טל ומטר

ותן טל ומטר (גם 'שאילת גשמים') היא אחת מההזכרות הנאמרת (בנוסח אשכנז וספרד) בתפילת העמידה בברכת השנים בימות החורף.
ברכת השנים ענינה הוא בקשה מאלוהים שיתן ברכה בתבואת השדה, ובימי החורף מוסיפים לבקש על גשמי ברכה הנצרכים לגידול התבואה.
בנוסח עדות המזרח נהגו לשנות את כל נוסח הברכה, כך שבימות החורף אומרים 'ברך עלינו', ובימות הקיץ אומרים 'ברכנו'.

תחילת הזמן

בארץ ישראל מתחילים לשאול על הגשמים החל מליל ז' בחשוון, בניגוד להזכרת 'משיב הרוח ומוריד הגשם' שמתחילים לומר קודם לכן מיום האחרון של חג הסוכות מתפילת המוסף של יום שמיני עצרת.
ההסבר לחילוק זה נועץ בכך שבזמן שבית המקדש היה קיים הייתה נוהגת מצוות עלייה לרגל, ועקב כך היו בני ישראל עולים לירושלים בכל שלושת הרגלים ובכללם בחג הסוכות על מנת להביא את קורבנותיהם, ורק בסיום החג חזרו לביתם. לכך קבעו חז"ל להמתין עם בקשת הגשמים עד שאחרוני העולים הגרים בקצוות ארץ ישראל יגיעו לביתם, דבר שנמשך עד לתאריך ז' בחשוון, אך אמירת משיב הרוח אינה בקשה רק 'הזכרה' לכך ניתן להזכירה מיד בתחילת זמן הגשמים.

אכן, בתלמוד ירושלמי סובר שכיום שאין בית המקדש קיים, אין להמתין עם שאלת הגשמים עד לתאריך ז' בחשוון:
והא תנינן בשלשה במרחשון שואלין את הגשמים? אמר רבי תנחום בר חייה בשעת המקדש שאני
— תלמוד ירושלמי, מסכת תענית, פרק א', הלכה ב'
ואף בחלק מהראשונים פסקו כך שבזמן הזה יש לשאול על הגשמים מיד בשמיני עצרת
אמנם למעשה המנהג כיום בארץ ישראל להתחיל לשאול על הגשמים בז' בחשוון.
בחוץ לארץ המנהג להתחיל לשאול את הגשמים לאחר שעברו 60 יום מתקופת תשרי. במאה ה-20 וה-21, זה תמיד חל ב-5 בדצמבר (כשחודש פברואר שאחריו 28 יום), וב-6 בדצמבר (כשחודש פברואר שאחריו 29 יום), ובפועל מתחילים לפי יום ההלכתי, דהיינו בערבית של היום שלפניו.

סוף הזמן

מפסיקים לשאול על הגשמים ביום הראשון של חג הפסח, והחל מתפילת מוסף באותו יום מתחילים לומר "ותן ברכה".

נוסח 'שאילת הגשמים'

כאמור לנוסח אשכנז וספרד בימות החורף מזכירים 'ותן טל ומטר' בניגוד לימות החמה שאומרים 'ותן ברכה'.
אך לנוסח עדות המזרח בימות החורף משנים את כל נוסח הברכה כדלהלן: "ברך עלינו ה' אלהינו את השנה הזאת ואת כל מיני תבואתה לטובה. ותן טל ומטר לברכה על כל פני האדמה, ורוה פני תבל, ושבע את העולם כלו מטובך, ומלא ידינו מברכותיך ומעושר מתנות ידיך, שמרה והצילה שנה זו מכל דבר רע ומכל מיני משחית ומכל מיני פורענות, ועשה לה תקוה טובה ואחרית שלום. חוס ורחם עליה ועל כל תבואתה ופרותיה, וברכה בגשמי רצון ברכה ונדבה, ותהי אחריתה חיים ושבע ושלום כשנים הטובות לברכה, כי אל טוב ומטיב אתה ומברך השנים. ברוך אתה ה' מברך השנים."
בנוסח איטליה, אומרים בימות הקיץ "ותן טל לברכה על פני האדמה", ובחורף מוסיפים מלת "ומטר" לפני ה"לברכה".

אותיות של טל ומטר

המילים "ותן טל ומטר" הנוספות לתפילה רק בחלק מחודשי השנה, מודפסות בדרך כלל בסידור באותיות קטנות מהרגיל, לכך נהוג לעיתים לכנות אותיות בכתב קטן במיוחד, בשם 'אותיות של טל ומטר', זאת בניגוד ל'אותיות קידוש לבנה' המציינות אותיות גדולות במיוחד, מאחר שבהרבה בתי כנסת נהוג לרשום את סדר "קידוש לבנה" על שלט התלוי מחוץ לבית הכנסת באותיות גדולות.
קניון חיפה

היסטוריה

הקניון הוקם בין השנים 1995 ל-1997 על ידי חברת דנקנר השקעות שהחזיקה 60% מהבעלות, אנשי העסקים שמשון פריצקר שהחזיק 23%, יעקב חי 13%, וחברת קמור (שהייתה בבעלות אהרון אחיעז ודן ברנר) שהחזיקה 5%. ביולי 1998 רכש איש העסקים הרוסי-ישראלי ולדימיר גוסינסקי מ"דנקנר השקעות" 28.5% ממניות הקניון, תמורת 31 מיליון דולר, על פי שווי קניון של כ-110 מיליון דולר.  בשנת 1999 נפתח בקניון סניף של רשת מועדוני כושר הבינלאומית הולמס פלייס. בשנת 2001 התקבל אישור לבנות על גג הקניון מגדל משרדים, בשטח של 20 אלף מ"ר, בהשקעה של 16 מיליון דולר אך המגדל לא נבנה. 
ב-2004 נמכרה חברת דנקנר השקעות לחברת דלק נדל"ן מקבוצת דלק שבבעלות יצחק תשובה, שהייתה לבעלת השליטה בקניון. בינואר 2010 נרכש הקניון מדלק נדל"ן על ידי קבוצת עזריאלי, תמורת 300 מיליון שקל. 
באוקטובר 2007, הודיעה הנהלת הקניון כי החנויות יפתחו גם בשבתות וחגים. בתי הקפה והאטרקציות השונות של הקניון (קרטינג, באולינג ועוד) פעלו כבר בשבתות.

מבנה הקניון

שטחו 30,000 מטר רבוע, והוא כולל עשרות חנויות ועסקים מגוונים. תמהיל ענפי המסחר בקניון כולל חנויות הלבשה והנעלה, חנויות ספרים, חנויות חשמל, אלקטרוניקה ומחשוב, אופטיקה, תכשיטים, רשתות פארם, בתי קפה, מסעדות, רשתות מזון מהיר, מרכזי שירות של חברות סלולר, מתפרה, מאפיה, רשת מרכולים ומכון כושר. הוא משרת בעיקר את תושבי חיפה, טירת כרמל ויישובי מועצה אזורית חוף הכרמל. 
החל מחודש ספטמבר 2019 פועל בקניון בית קולנוע של הרשת MOVIELAND.
יחידה אריתמטית-לוגית

יחידה אריתמטית-לוגית (או בקיצור ALU) היא יחידה ביצועית חשובה הקיימת בכל יחידת עיבוד מרכזית הבנויה ממעגל אלקטרוני דיגיטלי. היחידה האריתמטית-לוגית מסוגלת לחשב את תוצאותיהן של מגוון רחב של פעולות אריתמטיות בסיסיות. כמעט כל היחידות הארתמטיות-לוגיות המודרניות משתמשות בשיטת המשלים ל-2 בייצוג מספר בינארי.
אצבע הדק

אטיולוגיה

הגידים הם הרקמה הפיברוטית שמחברת את השרירים לעצמות (להבדיל מרצועות, שמחברות בין עצם אחת לאחרת). כל גיד עטוף במעטפת שתכליתה להגן עליו ולבודד אותו מרקמות אחרות. אצבע הדק מתרחשת כאשר מופיעה דלקת במעטפת הגיד - לעיתים על רקע גירוי יתר בגלל שימוש רפטטיבי. הדלקת מפריעה להחלקת הגיד התקינה בתוך המעטפת.
גירוי מתמשך של המעטפת יכול לגרום לדלקת כרונית שבסופו של דבר מביאה להצטלקות של המעטפת ולהתעבות שלה. במצב כזה עלולות להופיע על המעטפת גבשושיות שישבשו אף יותר את תנועת הגיד.

אפידמיולוגיה

אצבע הדק היא אחד הגורמים השכיחים ביותר לכאב בכף היד במבוגרים. השכיחות (prevalence) היא כ-2 אחוזים באוכלוסייה הכללית, והיא גבוהה יחסית בקרב נשים בעשור החמישי או השישי לחייהן.

אבחון

אבחון המחלה לרוב מבוסס על תמונה קלינית אופיינית - היסטוריה של נעילת המפרק, או של 'קנאקים' בתנועת המפרק שמדווחים על ידי המטופלת או מודגמים בבדיקה גופנית (כאשר היא מתבקשת לישר את אצבעות כף היד באופן מלא ואז לכופף אותן). אפשרות נוספת היא שהבודקת תניח את אצבעותיה על המפרק האינטר-פרינגיאלי הפרוקסימאלי בזמן שהמטופלת מתבקשת לבצע כיפוף ויישור של האצבע, על מנת לנסות לחוש את ה'קנאק' (או, במקרה שהמפרק תקין, לחוש שהתנועה חלקה).
ממצאים נוספים כוללים רגישות בבסיס האצבע המעורבת, בדרך-כלל ישירות מעל הגיד. תיתכן גם גבשושית על הגיד.
במקרים נדירים האבחון כרוך בחסימת כאב מקומית.
אמצעי הדמיה אינם דרושים באבחון אצבע הדק.

טיפול

מטרת הטיפול באצבע הדק היא להקל על הכאב ולאפשר תנועה חלקה של האצבע הן ביישור שלה והן בכיפופה. מגוון אפשרויות טיפוליות עומדות בפני הרופאה, החל מטיפול שמרני ועד התערבות ניתוחית. לרוב, ניסיונות טיפול ראשוניים הם בתרופות ממשפחת נוגדי דלקת שאינם סטרואידים (NSAIDs), ובמקרה שאלה אינם מועילים, הזרקה מקומית של גלוקוקורטיקואידים עשויה לעזור. לצד זאת, במקרים שבהם הכאב עז ביותר, או כאשר מדובר באירועים חוזרים ונשנים, קיימת אפשרות לעשות שימוש בגלוקוקורטיקואידים בהזרקה מקומית כבר כ'קו ראשון'.
על-פי-רוב, הגלוקוקורטיקואידים המוזרקים (בדרך-כלל מתיל-פרדניזון) מלווים בלידוקאין לאלחוש מקומי, על מנת להפחית את הכאב בהזרקה. על הזריקה אפשר לחזור פעם נוספת שישה שבועות לאחר הזריקה הראשונה, במידת הצורך. לרוב, לא נהוג להזריק גלוקוקורטיקואידים מקומיים יותר משלוש פעמים. הרוב המכריע של המטופלים חווים שיפור משמעותי כבר לאחר זריקה אחת.
שחרור ניתוחי של הגיד לרוב שמור לאותם מטופלים שלא הועיל להם הטיפול בנוגדי הדלקת שאינם סטרואידים, ושכשל ניסיון טיפול (או ניסיונות טיפול) בגלוקוקורטיקואידים. הניתוח יכול להתבצע או בחשיפה חלקית של הגיד בהנחיית אולטרה-סאונד, או בחשיפה מלאה שלו. אחוזי ההישנות לאחר הניתוח עומדים על שלושה אחוזים בלבד.

קישורים פנימיים

מדיה וקבצים בנושא אצבע הדק בוויקישיתוף
רטטוי

רטטוי (צרפתית: Ratatouille; שם מלא: Ratatouille niçoise) הוא מאכל מהמטבח הצרפתי האופייני לאזור הפרובאנס, המורכב מירקות מבושלים. השם "רטטוי" מקורו בפועל הצרפתי touiller, שפירושו "להקפיץ אוכל".
מוצא המנה באזור שסביב ניס של ימינו, שם שימשה כתבשיל לאיכרים עניים, שהיו מכינים אותה בחודשי הקיץ מירקות העונה: קישואים, עגבניות, פלפלים ירוקים ואדומים, בצל ושום. במקור היו הללו המרכיבים הבלעדיים שנכללו במנה, אולם כיום נהוג להוסיף גם חציל לתערובת. הירקות מתובלים בעשבי תיבול שונים, ומוקפצים קלות בשמן זית.
ישנן שתי דרכים מקובלות להכנת רטטוי. באחת – הירקות השונים מבושלים בנפרד ומעורבבים יחד לקראת סיום הבישול. בשנייה – השום, הבצל, הקישוא, החציל והפלפלים מבושלים יחד למשך פרק זמן ארוך על אש נמוכה, ומעורבבים עם העגבניות כשהם רכים ומתחילים להזהיב. העיקר בשתי שיטות ההכנה הוא לוודא כי הירקות, ובמיוחד החציל, מבושלים במידה מספקת.
את המנה מגישים בדרך כלל כתוספת, אך לעיתים גם כמנה העיקרית בתוספת אורז או לחם.
במטבחים שונים ישנן גרסאות שונות לרטטוי הצרפתי, ולהן שמות אחרים, כגון הקפונטה מהמטבח האיטלקי, הגיבץ' מהמטבח הבלקני והפיסטו מהמטבח הספרדי.