google/wiki40b huggingface dataset:
גבולות בני הגנה

היסטוריה

כבר לאחר מלחמת ששת הימים הייתה הכרה נרחבת שישראל ניהלה מלחמת מגן. האו"ם בהחלטה 242, ממנה שואבת התביעה הישראלית ל'גבולות בני הגנה' את הלגיטימיות המשפטית, קבע שישראל זכאית לגבולות חדשים, "מוכרים ובטוחים" במקום אלה שמהם הותקפה ואין ציפייה מישראל לחזור לגבולות הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות (הקו הירוק). 
גם ראשי המטות המשולבים של צבא ארצות הברית הגיעו למסקנה דומה ב-1967 כאשר נתבקשו לחוות דעתם על השטחים המזעריים ביותר שיש להוסיף לישראל מעבר לקו הירוק וקבעו שעל ישראל להתייצב לאורך שדרת ההר של יהודה והשומרון ואמרו כי "מבחינה צבאית טהורה, ישראל תצטרךך לשמור [בידיה] חלק מהשטח התפוס כדי לספק גבולות בני הגנה". ב-1974 הגיעה המכללה לפיקוד ולמטה של צבא ארצות הברית בתום מחקר שערכה למסקנה דומה". 
לדרישה ל'גבולות בני הגנה' ישנה הסכמה נרחבת בישראל]. המושג אומץ גם על ידי ממשלים שונים בארצות הברית, ועל ידי הקונגרס האמריקאי.

רלוונטיות בשדה המערכה העתידי

המושג רלוונטי במלחמה שבה האיום העיקרי הוא מכוחות יבשה, אך כמעט ולא רלוונטי כאשר האיום העיקרי הוא נשק גרעיני. על רלוונטיות 'גבולות בני הגנה' להשגת משימת ההגנה גם במלחמת טילים עמד יעקב עמידרור: "גם אם קו הגבול עצמו אינו רלוונטי בעידן הטילים, ממדי המרחב שמאחורי הגבול הם שיקבעו את יכולתה של המדינה לפזר את כוחותיה ותשתיותיה כדי לצמצם את פגיעותם...כך יגדלו סיכוייה למנוע מלחמה. ולהפך, ככל שהאויב יבחין שקיימת אפשרות מעשית לשתק את יכולת התגובה של ישראל במהלומה הראשונה, כך יגברו הסיכויים שהוא יתפתה להנחית התקפה כזאת".
יש הרואים, בהקשר של תרחיש התקפה על ישראל ממזרח, את 'קו הגבול' בנהר הירדן, ואת 'המרחב הגאוגרפי' שמאחוריו באזור המשתרע ממערב לו, בקעת הירדן וגב ההר המתנשא ממערב לבקעה. 
רצועת הביטחון, שבה שלטה ישראל בדרום לבנון מיוני 1985 ועד לנסיגה לגבול הבינלאומי בשנת 2000, נועדה לספק ליישובי צפון ישראל גבול בר הגנה מירי קטיושות.
הילדה גדיאה

הילדה גדיאה אקוסטה (Hilda Gadea Acosta מרץ 1921, לימה, פרו - פברואר 1974, הוואנה, קובה). הייתה כלכלנית פרואנית, מנהיגת שמאל וסופרת. הייתה אשתו הראשונה של צ'ה גווארה.

ביוגרפיה

הילדה גדיאה נולדה בלימה שבפרו. הייתה המזכירה הראשונה של ה-APRA, מפלגת שמאל מרכז פרואנית. בשל פעילותה במפלגה, הוגלתה לבסוף למקסיקו ב-1948.
גדיאה פגשה לראשונה את צ'ה גווארה בגואטמלה בדצמבר 1953. גדיאה וצ'ה הגרו למקסיקו בשל לחץ פוליטי. במקסיקו, הציגה גדיאה את גווארה למורדים קובנים. בספטמבר, 1955 התחתנו גווארה וגדיאה. בפברואר 1956 נולדה בתם הבכורה, הילדיטה גווארה. ובמאי 1959 הם התגרשו.
גדיאה נשארה נאמנה לתנועתו הפוליטית של גווארה ומתה בהוואנה ב-1974.
כריסטינה שוואניץ

ביוגרפיה

שוואניץ נולדה בדרזדן, סקסוניה.

2005

באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 סיימה שוואניץ במקום תשיעי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 18.02 מטר.

2008

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה שוואניץ במקום 11 בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 18.27 מטר.

2009

באליפות העולם שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 סיימה שוואניץ במקום 12 בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 17.84 מטר.

2011

באליפות העולם שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 סיימה שוואניץ במקום 12 בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 17.96 מטר.

2012

באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי, פינלנד ביוני 2012 סיימה שוואניץ במקום חמישי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 18.25 מטר.
באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה שוואניץ במקום עשירי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 18.47 מטר.

סגנית אלופת העולם

באליפות העולם שנערכה במוסקבה, רוסיה בשנת 2013 זכתה שוואניץ במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בשיא אישי חדש של 20.41 מטר, אחרי ואלרי אדמס מניו זילנד (20.88 מטר) ולפני גונג ליז'יאאו
מסין (19.95 מטר).

סגנית אלופת עולם באולם

באליפות העולם באולם שנערכה בסופוט, פולין במרץ 2014 זכתה שוואניץ במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.94 מטר, אחרי ואלרי אדמס (20.67 מטר) ולפני גונג ליז'יאאו (19.24 מטר).

אלופת אירופה

באליפות אירופה שנערכה בציריך, שווייץ באוגוסט אותה שנה זכתה שוואניץ במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.90 מטר, לפני יבגניה קולודקו מרוסיה (19.39 מטר) ואניטה מרטון מהונגריה (19.04 מטר).

2015

בתחרות שנערכה בבייג'ינג, סין ב-20 במאי 2015 קבעה שוואניץ בהדיפת כדור ברזל את תוצאת השנה בעולם ושיא אישי חדש של 20.77 מטר.

אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג באוגוסט אותה שנה זכתה שוואניץ במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 20.37 מטר, לפני גונג ליז'יאאו (20.30 מטר) ומישל קרטר מארצות הברית (19.76 מטר).
פארק אואנו

היסטוריה

השטח של פארק אואנו היה שייך בעבר למקדש Kan'ei-ji, אשר נוסד ב-1625. רוב המבנים של המקדש נהרסו בקרב אואנו ב-1868, כחלק ממלחמת בושין, כאשר צבא שוגונות טוקוגאווה הובס בידי אלה השואפים לרסטורציה של שלטון הקיסר. בדצמבר של אותה שנה, הפכה גבעת אואנו לרכושה של העיר טוקיו.
כאשר נוסד ב-1873, פארק אואנו נוהל בידי משרד ענייני פנים (כיום משרד הפנים והתקשורת), ולאחר מכן בידי משרד החלקאות והמסחר, ואחר כך למשרד המשפחה הקיסרית (כיום סוכנות משק הבית הקיסרי). בשנת 1924, לכבוד חתונתו של הקיסר הירוהיטו, פארק אואנו ניתן לעיר באופן רשמי בידי הקיסר טאישו, ממנו קיבל גם את השם הרשמי שלו, שנמצא בשימוש גם היום: "פארק המתנה הקיסרית אואנו".
רופי הודי

מטבעות

מטבעות הרופי נטבעים בהודו בערכים של 1, 2, 5 ו-10. על המטבעות במקום מספרים מצוירים אצבעות, כדי שגם האנאלפביתים יוכלו לדעת את סכומו של המטבע. ואילו הפאיסה יוצרה עד 2017 במטבעות של 25 ו-50 פאיסה. עד 1994 היו גם מטבעות של 5, 10 ו-20 פאיסה אך מטבעות ה-5 וה-20 פאיסה בוטלו באותה שנה, ומטבע ה-10 פאיסה בוטל בשנת 1998.
שמה של הודו מופיע על המטבעות באנגלית INDIA, ובהינדית בכתב דוונאגרי भारत "בהראט". בשנת 1988 נכתב בטעות שמה של הודו כך: मरत "מאראת", על מטבע של 10 פאיסה. תמונתו מקושרת בקישורים החיצוניים. המטבע השגוי נפוץ בכמות רבה עד אשר תוקנה הטעות בשנים שלאחר מכן. הודו מטביעה חלק ממטבעותיה במומבאי, היידראבאד, כלכותה ונוידא ומזמינה הטבעת מטבעות נוספים באוטווה, בירמינגהאם, לאנתריסאנת, תאיגו, מקסיקו סיטי, פרטוריה, מוסקבה, קרמניצא.
הסוכנות הפדרלית לתחבורת ימים ונהרות

סקירה כללית

הסוכנות הפדרלית לתחבורת ימים ונהרות היא הסוכנות האחראית על ניהול רכוש המדינה, מתן שירותים ציבוריים ותפקידי אכיפת חוק בתחום התחבורה הימית והנהרות. יש לה גם אחריות הקשורה לפיתוח ענף הדיג הימי והנמלים. הסוכנות מהווה לסמכות המוסמכת בתחום התחבורה הימית והיא ממלאת אחר התחייבויות הנובעות מההסכמים הבינלאומיים של הפדרציה הרוסית בתחום זה. פעילותה מוגדרת ומוסדרת בהוראת נשיא הפדרציה הרוסית, היא כפופה להחלטות המועצה הימית, בכירי משרד התחבורה, אסטרטגיית התחבורה של הפדרציה הרוסית עד 2030 והיא מיישמת את סעיפי התכנית הפדרלית "פיתוח מערכת התחבורה של הפדרציה הרוסית (לשנים 2010-2020)". היא פועלת לפיתוח תשתית מודרנית ויעילה לתובלה ימית וזהו אחד מסדרי העדיפויות שלה. כמו כן, היא נועדה להבטיח את הזמינות, הנפח והתחרותיות בתחום התחבורה הימית, בהתאם לאסטרטגיית הפיתוח של ממשלת הפדרציה הרוסית. עבודותיה כוללות פעילויות הקשורות להשתלבות במערכת התחבורה העולמית ופעילויות הקשורות בתחבורה ימית בינלאומית.

היסטוריה

הקומיסריון העממי לתחבורת המים (ברוסית: Народный комиссариат водного транспорта, בקיצור Наркомвод) הוקמה ב-30 בינואר 1931.   היה זה המשרד הסובייטי לתחבורת מים והיה האחראי הבלעדי לאחזקת תחבורה ימית ונהרות וניהל את צי הסוחר הסובייטי.   
ב-9 באפריל 1939 בוטל המשרד והתפצל לקומיסריון העממי של צי הנהרות ולקומיסריון העממי של הצי הימי. 
הסוכנות הפדרלית לתחבורת ימים ונהרות הוקמה ב-9 במרץ 2004 בעקבות צו נשיא הפדרציה הרוסית מס' 314.

מבנה וניהול

על פי החלטת הממשלה מספר 371 מיום 23 ביולי 2004, הסוכנות מדווחת למשרד התחבורה של הפדרציה הרוסית. 
ראש הסוכנות הפדרלית לתחבורה ימית ונהרות הוא סגן שר התחבורה של הפדרציה הרוסית. ראש הסוכנות נעזר בחמישה סגנים ושבעה ראשי מחלקות; ראש המחלקה לכלכלה וכספים; ראש מחלקת תובלה ימית. ראש מחלקת אבטחת תחבורה, ראש מינהל, ראש המחלקה לנמלים ופיתוח תשתיות, ראש מחלקת רכוש המדינה ותמיכה משפטית, ראש מינהל אבטחת ספינות.

תחומי פעילות

פעילויות הסוכנות הפדרלית לתחבורה ימית ונהרות הן ניהול נמלי הים, הוצאת אישורים לניווט, תפעול שירות חילוץ והצלה ימי ותיאום, מניעה וחיסול אסונות דליפת נפט לים, מתן אישור/רשיון לגופים פרטיים לאספקת שירותי הצלה ויחידות חילוץ, מצילים ואזרחים הרוכשים מעמד של מצילים ועוסק בחיפוש והצלה, תחזוקת פעילויות ימיות, ניהול פנקס קווי ים, ניהול נתיבי מים יבשתיים, מתן אישור קברניט לספינות ניווט ועוד.
אלכסנדר נבסקי

עיטור אלכסנדר נבסקי

בשנת 1725 נוסד באימפריה הרוסית "עיטור אלכסנדר נבסקי הקדוש". העיטור היה השני בחשיבותו במערכת העיטורים של האימפריה והוענק אך ורק לבני משפחת הצארים ולקציני צבא בכירים (גנרלים).
העיטור בוטל בשנת 1917 לאחר מהפכת אוקטובר.
העיטור נוסד שוב במהלך מלחמת העולם השנייה (בקיץ 1942). העיטור נוסד כחלק מהמדיניות של הנהגת ברית המועצות לעידוד הפטריוטיות בעם ולהציג את חיילי הצבא האדום כממשיכי דרכם של הלוחמים הרוסיים מהמאות הקודמות. 
בשונה מגרסתו הקודמת של העיטור, הפעם הוא הוענק בעיקר לקצינים זוטרים על אומץ לב ומעשי גבורה אישיים במהלך הלחימה. לאחר התפרקות ברית המועצות שוב בוטל העיטור.
עיטור אלכסנדר נבסקי נוסד פעם שלישית במרץ 1992 כחלק ממערכת העיטורים של הפדרציה הרוסית. בשנת 2010 הוחלט על התנאים המחייבים להענקת העיטור. נכון ל-31 במרץ 2016 העיטור הוענק ל-136 אנשים. העיטור הראשון הוענק לבוריס גריזלוב.
הגביע הגאורגי

השתתפות

כל המועדונים המשחקים בליגת העל הגאורגית ובהליגה הגאורגית הראשונה מתחרים בגביע האוקראיני.

שיטת התחרות

הטורניר נערך תחת שיטת "נוק-אאוט". בכל השלבים שהתחרות הקבוצות משחקות ביניהן שני משחקים (בית וחוץ) משחק הגמר נערך כמשחק בודד באצטדיון מיכאיל מסחי בטביליסי . משחקי הסיבוב הראשון משוחקים תמיד באוגוסט, בעוד הגמר משוחק במאי.
הקבוצה שזוכה בגביע מתמודדת בעונה שלאחר מכן בסופר קאפ הגאורגי מול זוכת אליפות גאורגיה.
ברכת כלה

ברכת כלה הוא שם נפוץ לתחינה או לתפילה, שאומרות חלק מן הכלות היהודיות בחתונתן לפני לכתן לחופה, לאחר שהחתן מכסה את פניהן בהינומה. התפילה מבטאת את רצון הכלה להיכנס בברית הנישואין מתוך שלמות ונקיות וללא חטאים. 
התפילה אינה חובה ויש לה נוסחים רבים. נוסח מוקדם של התפילה מובא בספר חופת חתנים של הרב רפאל מלדולה משנת תקנ"ו (1795 או 1796). מחבר נוסח זה הוא רבי יוסף חיים בן סאמון, שחיבר גם את הספר "עדות ביהוסף" על הש"ס.
מארי הארף

מארי אליזבת הארף (באנגלית: Marie Elizabeth Harf; נולדה ב-15 ביוני 1981) היא דוברת ממשל אמריקאית, שכיהנה כיועצת תקשורת אסטרטגית למזכיר המדינה ג'ון קרי בשנים 2015–2017. היא הובילה את תחום האסטרטגיה התקשורתית במשא ומתן על תוכנית הגרעין האיראנית. קודם לכן שירתה כסגנית דוברת מחלקת המדינה וכן כדוברת בפועל.

ביוגרפיה

הארף נולדה בשיקגו, אילינוי. היא גדלה בגרנוויל, עיירה במרכז אוהיו השוכנת מזרחית לקולומבוס, וסיימה את לימודיה התיכוניים בשנת 1999. לאחר מכן סיימה תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת אינדיאנה בבלומינגטון, ובהמשך תואר שני ביחסי חוץ באוניברסיטת וירג'יניה, עם תזה העוסקת ביציבות המשטר בערב הסעודית. היא החלה את הקריירה המקצועית שלה במנהלת המודיעין שב-CIA, כאנליסטית העוסקת במזרח התיכון. בהמשך קודמה לדוברת התקשורת של הארגון.
במהלך מסע הבחירות לנשיאות של ברק אובמה ב-2012, ניהלה הארף את אסטרטגיית התקשורת של מצע הביטחון הלאומי בקמפיין, ושירתה גם כדוברת שלו. ביוני 2013 מונתה לסגנית דוברת מחלקת המדינה, שם שירתה תחת ג'ן סאקי.
מיוני 2015 עד ינואר 2017 החלה לשמש כיועצת בכירה לאסטרטגיה תקשורתית עבור מזכיר המדינה ג'ון קרי, ולקחה חלק מרכזי בשיחות שהובילו להסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית.
בינואר 2017 הצטרפה כפרשנית בערוץ פוקס ניוז.
הארף נשואה החל מאפריל 2012.
מטריצת הסנברג

באלגברה ליניארית, מטריצת הסנברג או מטריצה מצורת הסנברג (לפעמים נקראת מטריצת הסנברג עליונה) היא מטריצה ריבועית שיש לה אפסים החל מהאלכסון המשני התחתון השני ומטה.
לדוגמה: 
או באופן כללי:

חישוב

לכל מטריצה   בגודל  , באמצעות הצמדה במטריצת שיקוף האוסהולדר מתאימות ניתן למצוא את מטריצה מצורת הסנברג הדומה למטריצה  . תהליך זה לוקח   פעולות. דרך נוספת, בעלת זמן חישוב דומה היא באמצעות סיבובי גיבנס.
קפלה (משחק)

קפלה הוא משחק בנייה מכפיסי עץ בגודל וצורה אחידים המותאם לילדים ומבוגרים.

מקור השם

"קפלה" (kapla) הנה מילה בהולנדית שפירושה כפיסי קסם.

תכונות הקפלה

חלקי הקפלה מיוצרים מליבו של עץ האורן הצרפתי הגדל ביערות מתחדשים באזור בורדו שבצרפת. הכפיסים עוברים הליך ייבוש מיוחד, אין בהם "עיניים וכיסי אוויר" (תכונה ייחודית לעץ האורן הצרפתי) ונחתכים בלייזר ביחס מתמטי של 1/3 ו- 1/5 כך שכל חלק זהה לחברו באופן מוחלט, כשאורכו המדויק הוא 117.4 מ"מ, רוחבו 23.48 מ"מ, ועוביו 7.8267 מ"מ.
תכונות אלה הקיימות בכפיסי הקפלה, מאפשרות בניית מודלים פשוטים ומורכבים המבוססים על עקרונות איזון ושיווי משקל. כפיסי הקפלה עמידים מכל מזג אוויר ובמים.
קיימות כיום חברות שונות המייצרות את המשחק גם מחומרים אחרים, אך הטוב ביותר לצורך שיווי משקל מדויק נשאר עץ האורן הצרפתי.

היסטוריה

משחק הקפלה נולד במוחו של מהנדס הולנדי ששמו טום ון דר ברוגן בשנות ה-80, שבכלל חיפש דרך לבנות את טירת חלומותיו. יישומי המחשב של אז היו עדיין בחיתוליהם, וון דר ברוגן מצא דרך מקורית כיצד לבנות דגמים מורכבים תוך יכולת לערוך בהם שינויים תכופים ויומיומיים. את הטירה הוא בנה מכפיסי עץ זהים לחלוטין, כדי לתרום ליציבות המבנה ונעזר לשם כך בחיתוך בלייזר. חבריו האדריכלים התלהבו מדרכו החדשה לבניית הדגמים, ומשם ועד ליצירת משחק בניה פופולרי, הייתה הדרך קצרה ומהירה.
משחק הקפלה נמכר בדרך כלל בישראל בקופסאות של 200 עד 250 כפיסים.
המשחק מתאים לילדים ולמבוגרים כאחד, ומאפשר דמיון מופשט בבניית מודלים. ברוב המקרים המשחק לא מגיע עם הוראות הרכבה כמו לגו או פליימוביל וכדומה, אלא עם תמונות של יצירות, ולכן כל משחק לפי דמיונו בונה מודלים שונים.
וורטון (נמל תעופה)

היסטוריה

בשנת 1940 נבנו מסלולי שדה תעופה בוורטון. המטרה הייתה שישמש שדה תעופה חלופי או משלים עבור בסיס "RAF Coastal Command" (מבנה ארגוני שהיה קיים בעבר (1936-1969) בתוך חיל האוויר המלכותי), שב"סקויירס גייט", בלקפול.
הוא שימש את חילות האוויר של צבא ארצות הברית (USAAF) בזמן מלחמת העולם השנייה תוך שהוא משרת אלפי כלי טיס בדרכם לשירות בבריטניה, צפון אפריקה, המזרח התיכון וברחבי אירופה. 
בשנת 1944 גרמה התרסקות מפציץ מסוג B-24 שהמריא מהשדה לאסון האווירי בפרקלטון.
לאחר המלחמה הוא הפך להיות בסיס של חיל האוויר המלכותי.
בשנת 1947 השתלטה על שדה התעופה חברת אינגליש אלקטריק ובשנת 1948 העבירה לשם את משרדיה הראשיים.
שנת 1960 התמזגה אינגליש אלקטריק עם יצרנים מרכזיים נוספים בבריטניה, והאתר כונה "British Aircraft Corporation Site" (‏BAC). 
בשנת 1977 הולאם BAC ומוזג עם "Hawker Siddeley" ועם "Scottish Aviation" ויחד נקראה החברה החדשה "British Aerospace"‏ (BAe). בשנת 1981 הופרטה BAe ושמה שונה לBAE סיסטמס בשנת 1999.
האתר משמש שדה ניסוי עבור מספר כלי טיס מובילים כגון:קנברה, אינגליש אלקטריק לייטנינג, TSR-2 , יגואר, טורנדו, הוק ויורופייטר טייפון.
נצנת מקונן

ביוגרפיה

מקונן נולדה באדיס אבבה, עיר הבירה של אתיופיה, לאם נוצרייה ואב חצי יהודי. כשהייתה בת שנתיים אמה עזבה לארצות הברית ושנתיים לאחר מכן אביה עלה לישראל. בשנת 1994, בגיל שש, עלתה ביחד עם אחותה לישראל והתגיירה. יש לה שישה אחים ואחיות. בגיל 18, לאחר שלא התראו במשך 16 שנים, נפגשה מקונן לראשונה עם אמה. 
במסגרת שירותה הצבאי בתיאטרון צה"ל, הופקה הצגת יחיד אוטוביוגרפית בכיכובה בשם "נצנת". ההצגה רצה למעלה מעשור. פירוש שמה באמהרית הוא "חירות". מקונן למדה מחול באקדמיה למחול של נדין בומר ובברודויי דאנס סנטר (באנגלית: Broadway Dance Center) בניו יורק, והיא בעלת הכשרה בריקודים סלוניים ולטיניים. בוגרת לימודי משחק ובעלת תואר ראשון בבימוי והוראה מסמינר הקיבוצים. 
מקונן היא פוליגלוטית: מלבד עברית ואמהרית היא דוברת גם אנגלית, ספרדית ופורטוגזית. מקונן למדה במכללה לתזונה טבעית והיא פירותנית. מתגוררת בדימונה עם בן זוגה.

עיסוקים נוספים

מקונן מלמדת משחק בסמינר הקיבוצים ומחול בסטודיו E-motion.
יחסי בורונדי–צרפת

סקירה כללית

בורונדי היא מדינה שקיבלה עצמאות מבלגיה כחלק מעצמאות מדינות האימפריה הבלגית. צרפתית היא אחת השפות הרשמיות והמדינה חברה בארגון לה פרנקופוני. צרפת הכירה בבורונדי וכוננה איתה יחסים עוד זמן קצר אחרי עצמאותה. צרפת השעתה את היחסים הדיפלומטיים שלה עם בורונדי בין השנים 1996–1998 במהלך מלחמת האזרחים בבורונדי.
שגרירות צרפת בבורונדי נפתחה ביולי 1962 והסכם הראשון בין המדינות נחתם שנה לאחר מכן, ב-1963, בנוגע לשיתוף פעולה טכני ותרבותי בין שתי הממשלות ושני העמים.
שתי המדינות היו אחת נגד השנייה בנוגע למשפט של העיתונאי הבורונדי מוסלמי חסן רובקוקי בשנת 2001. צרפת ייצגה את הליברליות וביקרה באופן חריף את בורונדי על שליחת העיתונאית למאסר עולם. מקרה זה עורר את העיתונאים הצרפתים (וכל הכותבים בצרפתית) ליציאה למאבק על ההגנה על חופש העיתונות. בעקבות לחצים מצד מדינות המערב ובראשותן צרפת ובלגיה, הופחת עונשו של רובקוקי לשלוש שנים בלבד בשנת 2013 והוא שוחרר מסיבות בריאותיות בסוף 2013.
שרון כהן

ביוגרפיה

כהן נולד לשחקן התיאטרון אלברט כהן והפסנתרנית הקלאסית רות מנזה. את שירותו הצבאי עשה בלהקה צבאית, שם שר, שיחק וניגן בסקסופון. בהמשך, הופיע לפרנסתו כקוסם. 
למד סאונד ושיחק בתיאטרון הקאמרי ובתיאטרון המסחרי, השתתף בדרמות בטלוויזיה הישראלית ואף השתתף בהנחיית תוכנית הטלוויזיה "בקצה המכחול", העוסקת באומנות.
השתתף במחזהו של חנוך לוין "המתלבט". היה חבר בשלישית ה"נונסנס" "צ'ה צ'ה צ'ה" עם יואב צפיר וניצן זיצר. 
תרגם, ביים, הקליט, ערך, ניהל מוזיקלית והשתתף במאות תפקידים בדיבוב לטלוויזיה ולקולנוע. דיבובו הראשון היה בסרט "המסע המופלא - הביתה" של חברת וולט דיסני, שהיה סרט הלייב אקשן הראשון שדובב לעברית. בסרט דיבב כהן את הכלב צ'אנס, הדמות הראשית.
בשנת 1992 החל את דרכו כבמאי דיבוב באולפני "אולפנטו" של יוני חן (ולאחר מכן באולפני "אלרום"), בהם תרגם, ביים וניהל מוזיקלית עשרות סדרות וסרטים. החל מסוף שנות ה-90, היה אחראי לתרגום ולבימוי הדיבוב של עשרות סרטי קולנוע מובילים של אולפני פוקס, האחים וורנר, סוני, יוניברסל, דרימוורקס, פרמאונט ועוד. בשנת 2004, הוא החליף את שפרירה זכאי כאחראי על בימוי הדיבוב העברי לסרטי דיסני כשהראשון שביים היה "מרי פופינס". עד היום עבד על מאות הפקות דיבוב לקולנוע ולטלוויזיה.
בשנת 2016, הקים את אולפני הדיבוב והתוכן SC Produb, בהם ממשיך לנהל ולביים את הפקות הדיבוב לקולנוע ולתכנים נוספים. 
בשנים האחרונות, שרון מעביר קורסים לשחקנים ולמוזיקאים, בהם יכולים ללמוד ולהתנסות באמנות הדיבוב.
לכהן שלושה ילדים. בתו הבכורה היא השחקנית לני כהן, שבשנים האחרונות החלה לביים דיבוב בעצמה.
פילוסופיה קדם-סוקרטית

בעיית המקורות

קשה להבין במדויק את רעיונותיהם של הפילוסופים הקדם–סוקרטים, בגלל מיעוט הכתבים וערפולם הסגנוני שנשאר בימינו מתקופה זו.
הפילוסופים עצמם כתבו כתבים רבים, אך אף אחד מתוכם לא נשתמר במלואו לימינו, וכיום נותרו מהם רק מקטעים וציטוטים שהופיעו בכתביהם של פילוסופים והיסטוריונים מאוחרים יותר הנקראים פרגמנטים (מילולית: רסיסים), שלא מאפשרים הבנה מלאה של רעיונותיהם.
כמו כן, השפה העתיקה בה נכתבו המקטעים המצויים בידינו, ועולם המושגים וההקשרים השונה שנקשרו בהם בתקופה בה נכתבו מהווים קושי נוסף להבנתם. גם קטעים שניתן להבין את משמעותם המילולית, עדיין קשה לעמוד על מובנם המלא, מכיוון שאין ביכולתנו להבין את ההקשר המלא והרקע התרבותי העומד מאחורי הביטויים והמילים בהם השתמשו.
במשך הדורות, המקורות עברו סינון, עיצוב ובחירה, לפי תחומי העניין של אלה שמסרו אותם, והגיעו אלינו בדרך כלל כדעות ללא הנמקה. מקטעים (פרגמנטים) אלה מאובחנים כמקטעים מסוג A, שהם ניסוח מחודש של דברי הפילוסופים, ומקטעים מסוג B, שהם ציטוטים מדויקים מדבריהם. לעיתים קרובות קשה לזהות בוודאות את סוג המקטע.
אלברכט השלישי, דוכס אוסטריה

חייו

אלברכט השלישי נולד ב-9 בספטמבר 1349, לאלברכט השני, דוכס אוסטריה ויוהנה מפירט, בתם של אולריך השלישי, רוזן פירט ויוהנה מבורגונדיה. בשנת 1358 מת אביו אלברכט השני, דוכס אוסטריה, ואחיו רודולף הרביעי, דוכס אוסטריה ירש את נחלותיו.
בשנת 1365 מת רודולף הרביעי, דוכס אוסטריה, ואלברכט ואחיו לאופולד השלישי, דוכס אוסטריה ירשו במשותף את הנחלות. בשנת 1368 סיפחו האחים את פרייבורג שבשוואביה, ובשנת 1369 סיפחו את טירול. בשנת 1370 נכשל ניסיונם להשתלט על העיר טרייסט, שהייתה בשליטת הרפובליקה של ונציה, ורק בשנת 1382 הם הצליחו לספחה. בשנת 1377 השתתף אלברכט במסע צלב, נגד הפגאנים הליטאים בפרוסיה.
לאחר מותו של קרל הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בשנת 1378, תמך אלברכט בהכתרת בנו ונצל למלך גרמניה. בשנת 1379 חתמו אלברכט ואחיו לאופולד השלישי, דוכס אוסטריה על אמנת נויברג, ולפיו פוצלה אוסטריה ביניהם; אלברכט החזיק באוסטריה עצמה, בעוד שלאופולד החזיק בטריטוריות הירושה, שכללו את שטיריה, קרניולה, קרינתיה וטירול. בשנת 1386 נהרג אחיו לאופולד השלישי, דוכס אוסטריה בקרב זמפאך נגד הקונפדרציה השווייצרית הישנה, ואלברכט מונה לעוצר בשם אחייניו הצעירים. בשנת 1388 יצא אלברכט שוב למלחמה נגד הקונפדרציה השווייצרית הישנה, אך הובס גם הוא בקרב נאפלס.
אלברכט מת בטירת לאקסנבורג בשנת 1395, ובנו אלברכט הרביעי, דוכס אוסטריה ירש את נחלותיו.
קרולינה יושצ'יקובסקה

קרולינה יושצ'יקובסקה (בפולנית: Karolina Juszczykowska, ‏1898, בודקוב ‏ - 1945) הייתה חסידת אומות העולם מפולין שנרצחה על ידי הנאצים.

ביוגרפיה

בשנת 1911 עזבה קרולינה יושצ'יקובסקה את פולין ועברה לעבודה בגרמניה, באזור מקלנבורג-מערב פומרניה. בשנת 1916 שבה יושצ'יקובסקה לפולין והתגוררה עם אחותה בחוותה של האחות, שם סייעה לאחותה בעבודה. בשנת 1924 נולדה בתה היחידה, מחוץ לנישואין. בשנת 1934 עברה יושצ'יקובסקה לטומשוב מזובייצקי ועבדה בעבודות תחזוקה בדרכים, בתור עוזרת בית, כובסת ועוד.

קורותיה בתקופת השואה

בתקופת הכיבוש הנאצי בפולין הייתה יושצ'יקובסקה עובדת של ארגון טודט. בתחילת יוני 1944 פגשה שני צעירים יהודים ברחוב ואלה ביקשו ממנה עזרה. ידועים רק שמותיהם הפרטיים, יאנק ופאול. הם הציעו לה תשלום זעום בתמורה להסתרתם, והיא הסכימה להסתירם למרות שידעה שהיא מסתכנת בעונש מוות שיטילו עליה הגרמנים. כשהייתה יוצאת לעבודתה, היו היהודים נשארים בביתה. 
ב-23 ביולי 1944 פשטה המשטרה על ביתה של יושצ'יקובסקה בטומשוב מזובייצקי ומצאה את שני היהודים מסתתרים במרתף. שני היהודים נורו במקום. יושצ'יקובסקה נעצרה ונחקרה. בחקירתה הכחישה השתייכות לארגון פוליטי או למפלגה כלשהי. 
ב-10 באוגוסט 1944 הועברה יושצ'יקובסקה לכלא בפיוטרקוב טריבונלסקי וב-23 באוגוסט נדונה למוות על ידי בית המשפט המיוחד . למרות שדנו אותה למוות, כתבו שלושת השופטים פניה לרשויות השיפוט בגרמניה בבקשה לחון אותה, עקב סברתם שפעלה מתוך מחסור ויאוש ולא מתוך מוטיבציה אידאולוגית אנטי-נאצית, וכן מכיוון שסברו שהוצאתה להורג לא תהווה גורם מרתיע מכיוון שממילא, כך הניחו, כבר נרצחו רוב היהודים באזור טומשוב מזובייצקי.
עם דחיית בקשתם של השופטים הועברה יושצ'יקובסקה לכלא פרונגסהיים  שבפרנקפורט, ושם הוצאה להורג ב-9 בינואר 1945.

הכרה והנצחה

בשנת 2011 הכיר יד ושם בקרולינה יושצ'יקובסקה בתור חסידת אומות העולם.
בנאומו בשנת 2012 הזכיר סטיבן הרפר, ראש ממשלת קנדה, את קרולינה יושצ'יקובסקה בתור דוגמה לחסידת אומות העולם שנרצחה כדי להגן על יהודים. חלק מצאצאיה של יושצ'יקובסקה מתגוררים בקורנוול  שבאונטריו, קנדה.
זה רק ספורט

רקע ומילות השיר

לפי מילות השיר, המספר הוא נערה או אישה, המתארת ​​את עצמה כאסירה למוזיקה וכמכורה לקצבה. המספר רוצה לרקוד את צרותיו ומועקותיו שלו החוצה, לשיר אל תוך החושך ולשתול אושר באווירה.
בבית השני, המספר נגש למאזינים באומרו: "ואין לי שום רצון להתיפייף, ההתנשאות הזאת היא קטע מעייף, ולא אכפת לי לצפצף כי המשחק עושה לי כיף, בסך הכל נעים וטוב לי לחפף, עם גיטריסט ומתופף ועם קלידן שמתחצף ועם סיכוי אחד לאלף לעופף".
במסגרת קדם-אירוויזיון 1992 זכה השיר במקום הראשון, ונבחר לייצג את ישראל באירוויזיון. ענת עצמון, אשר השתתפה בקדם והגיעה למקום השני עם השיר "התקווה", הגישה תביעה, משום שלטענתה השיר "זה רק ספורט" ארוך ב-17 שניות מהאורך המותר על פי כללי התחרות, שלוש דקות. לאחר שהתברר שגם שירה של עצמון חרג באורכו מן האורך המותר במספר שניות, דקל זכתה במשפט, קיצצה את 17 השניות האסורות והגיעה למקום השישי באירוויזיון באותה שנה.
הגרסה האנגלית של השיר נקראת "ויוה ספורט", והמילים הן הצדעה לאולימפיאדת 1992 בברצלונה.
השיר הושמע שלישי בתחרות הסופית של האירוויזיון ב-1992, לאחר השיר שייצג את בלגיה, "Nous, on veut des violons" (בעברית: "אנחנו רוצים כינורות") והשיר של ספרד, "Todo esto es la música" (בעברית: כל זה זה מוזיקה). בראיון שנערך עם דפנה דקל שבוע לפני האירוויזיון, נשאלה דקל לאיזה מקום היא רוצה להגיע, וענתה "במקום כלשהו בין החמישייה לשביעייה". בתום ההצבעה קיבל השיר 85 נקודות, והגיע למקום ה-6 מתוך 23.
דב ביגון

ביוגרפיה

נולד בחולון בשנת ת"ש (1940) להורים חילונים שעלו לישראל לפני השואה. סבו מצד אמו, דב בער סופר, שימש כסופר סת"ם והיה חברותא של הרבי מאוסטרובצא. הרב ביגון נוהג לספר שעלייתה של אמו לארץ התאפשרה בזכות בנו וממלא מקומו של הרבי מאוסטרובצא. בשנת 1954 עבר כילד חוץ לקיבוץ משמר השרון. היה פעיל בתנועה המאוחדת.
שרת בצה"ל כקצין בנח"ל וכקצין בבה"ד 1, תפקיד שבמסגרתו פיקד בין היתר על ידידו ממשמר השרון, אהוד ברק. נלחם במלחמת ששת הימים כסגן מפקד פלוגה בחטיבת ירושלים בקרב על שחרור ירושלים.
כחובב טבע ואוהב ארץ ישראל היה מראשוני המדריכים בחברה להגנת הטבע.
בגיל 23 החליט להעמיק את ידיעותיו בתורה וביהדות. בהשפעת הרב אהרן קלר, רבה של נהריה, החל ללמוד בישיבת כפר חסידים ומאוחר יותר בישיבת מרכז הרב בירושלים, שם למד למעלה מעשר שנים אצל הרב צבי יהודה קוק וקיבל סמיכה לרבנות.
לאחר מלחמת יום הכיפורים, הקים את "מכון מאיר" על שם אליעזר מאיר ליפשיץ שנפל בקרב על תעלת סואץ חודשים ספורים קודם לכן.
משמש כראש ישיבת מכון-מאיר ומדרשת מכון אורה, העוסקים בחינוך, לימוד תורה והפצת יהדות ברוחו של הרב קוק. הוא כותב מאמרים בנושאים מגוונים, ובפרט כותב את המאמר הראשי בעלון פרשת השבוע "באהבה ובאמונה", שמוציא מכון מאיר.
בשנת תשע"ד (2014) זכה באות יקיר ירושלים.
הרב ביגון נשוי לנאוה ומתגורר בשכונת גבעת שאול בירושלים.