google/wiki40b huggingface dataset:
הרפובליקה הראשונה של קוריאה הדרומית

הקמה

ב-15 באוגוסט 1948, קמה באופן רשמי הרפובליקה של קוריאה תחת הנהגתו של סינגמן רי כנשיאה הראשון. עם הקמת ממשלתו של רי, ריבונותה של קוריאה עברה דה יורה לשליטתה. ב-9 בספטמבר 1948 הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה קמה תחת שלטונו של קים איל סונג. ב-17 ביולי 1948 נכתבה החוקה של קוריאה הדרומית על ידי בית המחוקקים הראשון. החוקה יצרה ממשל עם נשיא חזק שנבחר בעקיפין על ידי בית המחוקקים.

מהפכת אפריל

ב-15 במרץ 1960, התרחשו מאורעות, המכונות גם מהפכת אפריל, שהתאפיינו בדיכוי אלים של הפגנות סטודנטים בעיר מסן, ביום הבחירות לנשיאות. תחילה, המפגינים דוכאו על ידי המשטרה המקומית אך, המהומות פרצו שוב אחרי שנמצאה בנמל גופה צפה של סטודנט שהפגין. בהמשך החלו להתפשט מחאות לא אלימות בבירה וברחבי המדינה כולה. המהומות הובילו להתפטרותו של רי ב-26 באפריל 1960.
לוחית זיכרון

לוחית זיכרון, לוחית הנצחה או לוחית הקדשה (גם: שלט –, לוח –) היא לוח הקבוע בחזית בניין (בספרדית: פסאדה),  על אנדרטה, ברצפה, מדרכה או דרך, והנושא כיתוב המנציח אנשים שנהרגו, אישיות (במקרים רבים במקום שבו התגוררה, פעלה או נהרגה) או מאורע היסטורי (על פי רוב כזה שהתרחש במקום), או כיתוב המספר על ההיסטוריה של המקום.
לוחית זיכרון עשויה מתכת, קרמיקה, אבן, עץ או חומר אחר. פרט לטקסט, לעיתים היא כוללת גם תבליט, תחריט או ציור. לוחיות זיכרון משמשות גם לאזכור שמות תורמים למוסד (מוסד להשכלה, בית כנסת וכיוצא בזה). לוחיות הקדשה ניתנות גם כמתנה, למזכרת, כהוקרה על הישג או על שנות עבודה.
אח"י רהב (צוללת מסדרת דולפין AIP)

פעילות

הצוללת נחשבת לאחת מהמתקדמות בעולם, והיא כלי המלחמה היקר ביותר של צה"ל, כשעלותה הכוללת היא 400 מיליון יורו (1.6 מיליארד שקל). מערכות הסונאר וההגנה של הצוללת מתקדמות ומשופרות ביחס לקודמותיה. הצוללות מסדרת דולפין AIP יכולות לשאת טילי שיוט בעלי טווח של אלפי קילומטרים, וניתן לציידן בראשי קרב גרעיניים. 
אחד השיפורים המרכזיים בצוללת הוא אלמנט טכנולוגי מתקדם שהוצב במרכז הצוללת, הנקרא: Air Independent Propulsion (ר"ת: AIP), שהוא מערכות הנעה לצוללות ללא תלות באוויר חיצון. מערכת זו מבוססת בין היתר על טכנולוגיית תאי דלק, המאפשרת למנוע המשולב דיזל-חשמל להשתמש בחמצן ללא צורך בצריכתו ממקור שמחוץ למים. שדרוג זה הצריך את הארכתה של הצוללת בכעשרה מטרים ומטרתו לאפשר שהייה ממושכת יותר בלב ים. השלמת הרצתן של המערכות והטכנולוגיות החדשות בצוללת זו, יאפשרו במידה מסוימת את התקנתן של חלק מהן גם בצוללות הוותיקות המשמשות כעת את החיל.
הצוללת משתמשת במעגן הפולינום בבסיס חיפה שנבנה במיוחד לצורך קליטת צוללת מסוג זה. עלותה מוערכת בכ-600 מיליון אירו, כאשר שליש ממחירה ממומן בידי ממשלת גרמניה. חלק ניכר מהמערכות שמותקנות בצוללות מפותחות ומיוצרות בישראל. בעקבות ההצטיידות בצוללות מקיימת גרמניה רכש גומלין בחברות אזרחיות וביטחוניות בישראל. 

השם אח"י "רהב" נבחר על ידי ראש הממשלה דוד בן-גוריון עבור אחת הצוללות הראשונות בחיל, אח"י רהב (צ-73), והוא שימש גם את הצוללת אח"י רהב מסדרת גל. השם "רהב" מוזכר בספר ישעיהו: 
עוּרִי עוּרִי לִבְשִׁי-עֹז, זְרוֹעַ ה'--עוּרִי כִּימֵי קֶדֶם, דֹּרוֹת עוֹלָמִים; הֲלוֹא אַתְּ-הִיא הַמַּחְצֶבֶת רַהַב, מְחוֹלֶלֶת תַּנִּין.
— ספר ישעיהו פרק נ"א פסוק ט'
ב-12 בינואר 2016 התקבלה אח"י רהב בטקס ממלכתי בבסיס חיל הים בחיפה, לאחר הפלגה רצופה (רובה מתחת לפני הים) ממפעל היצרנית HDW בעיר קיל בגרמניה.
קמניץ (מחוז משנה)

דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה קמניץ 39,143 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 83.2% בלארוסים, 7.4% אוקראינים, 6.7% רוסים, ו-1.7% פולנים. שפות הדיבור הנפוצות: רוסית (52.1%) ובלארוסית (43.0%).
למינג

מיתוסים

ישנה אגדה אורבנית לפיה כאשר קיימת התפוצצות אוכלוסין בקרב הלמינג הנורווגי (Lemmus lemmus) הם מבצעים התאבדות המונית על ידי קפיצה מראש צוק לעבר הים. המיתוס נפוץ עד כדי כך, שהביטוי "עדר למינגים" חדר לשפה. הביטוי מתאר אנשים שהולכים ללא מחשבה עם הזרם, אפילו אם התוצאות עלולות להיות הרסניות.
בטבע, כאשר צפיפות האוכלוסייה גדלה, יוצאות להקות למינגים (בדומה למיני מכרסמים אחרים) למסע נדודים בחיפוש אחר טריטוריה חדשה. במסע זה עשויים להיספות חיות רבות, חלקן גם בנפילה מצוקים או טביעה במקווי מים שאין הם מצליחים לצלוח. אין מדובר בהתאבדות מכוונת, הלמינגים נעים באזורים שאינם מכירים: אין סימן לכך שהמכרסם ידע מראש שבקצה הדרך מחכה לו תהום או ים. חוש הראייה של הלמינגים חלש מכדי להבחין בין נחל, שניתן לעוברו, לפיורד - בו קרוב לוודאי יטבעו.
בשנת 1958, הסרט White wilderness של אולפני דיסני, תרם רבות למיתוס ההתאבדות ההמונית של הלמינגים, כשהציג לכאורה צילומים אמיתיים של עשרות למינגים קופצים מראש צוק אל עבר נהר ואל עבר מותם. שנים לאחר מכן התברר שיוצרי הסרט, שזיכה אותם באוסקר על הסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר לשנה זו ביימו את הסצנה: למינגים לא חיים כלל באזור בו צולם הסרט (אלברטה שבקנדה), וכמה עשרות למינגים הובאו לאתר, נדחפו לתהום, ובכך הומתו.
על המוניטין של הלמינגים כיצורים חסרי בינה, שבהתעלמות מכל סכנה קופצים מצוקים, התבססו מפתחי סדרת משחקי המחשב הפופולרית "נמלולים", הנקראת באנגלית Lemmings (למינגים). המונח אף נמצא בשימוש במספר סרטים וסדרות טלוויזיה.
אוזימו

היסטוריה

העיר הוקמה במאה השנייה לפנה"ס, על ידי תושבי אנקונה היווניים. מאוחר יותר נכבשה העיר על ידי הרומאים, וחומותיה בוצרו. חלק מן החומה הבצורה קיים עד היום.
העיר התפרסמה בזכות אמנת אוזימו שנחתמה בעיר, שהסדירה את עתיד טריטוריית טריאסטה.
בעיר כ-34,285 תושבים (נכון לאוקטובר 2012).
בעיר מת ונקבר יוסף מקופרטינו, קדוש נוצרי, פטרון הטייסים וחולי הנפש.
יחסי ארגנטינה–ספרד

היסטוריה

הספרדים הראשונים שהגיעו לאזור ארגנטינה היו חוקרים אשר הגיעו לאזור בשנת 1516 בהנהגת חואן דיאס דה סוליס. בשנת 1536 הוקמה התיישבות ספרדית ראשונה. בתקופה שלאחר מכן אזור ארגנטינה הוכפף למלכות המשנה של פרו שנשלטה על ידי האימפריה הספרדית. בשנת 1776 השלטון עבר לידי מלכות המשנה של ריו דה לה פלטה שמרכזה היה העיר בואנוס איירס. במאי 1810 ארגנטינה הכריזה על עצמאותה, בסדרת אירועים שכונו מהפכת מאי שהובלו על ידי חוסה דה סן מרטין. העימותים בין ארגנטינה לספרד בנוגע לעצמאות הסתיימו כשמונה שנים מאוחר יותר. בשנת 1863 נחתם הסכם שלום בין המדינות.
מאז קבלת העצמאות מספרד, היחסים הדיפלומטיים בין שני העמים היו יציבים. במהלך מלחמת האזרחים בספרד, נותרה ארגנטינה נייטרלית ונתנה מקלט לכל אזרח ספרדי המבקש אותה ללא קשר לשאלת עמדותיו הפוליטיות. בתום המלחמה קיימה ארגנטינה יחסים דיפלומטיים עם ממשלת הגנרל פרנסיסקו פרנקו. בשנת 1947 ביקרה בספרד אווה פרון, רעיית נשיא ארגנטינה חואן דומינגו פרון. בביקור זה הכריזה פרון על תרומות מזון בסדר גודל נרחב לספרד.
ספרד תמכה בטענותיה הטריטויאליות של ארגנטינה על איי פוקלנד, במסגרת מלחמת פוקלנד בשנת 1982. לפי מסמכים שנחשפו בשנת 2012, ראש ממשלת בריטניה באותה התקופה, מרגרט תאצ'ר, חששה כי ספרד תצטרף למלחמה כנגד הממלכה המאוחדת באמצעות פלישה לגיברלטר.
כיום, יש טיסות ישירות בין ארגנטינה וספרד באמצעות חברות התעופה אארולינאס ארחנטינס, אייר אירופה, איבריה איירליינס ו-Level.

הסכמים

לאורך השנים נחתמו הסכמים רבים בין המדינות, כגון הסכם התחבורה האווירית (1947); הסכם לביטול האשרות (1947); הסכם על הגירה (1960), הסכם לשיתוף פעולה תרבותי (1971), הסכם לשיתוף פעולה מדעי וטכני (1972), הסכם לשיתוף פעולה כלכלי (1974), הסכם הסגרה (1987), הסכם לקידום השקעות ולהגנה עליהן (1991); הסכם בדבר הכרה הדדית ברישיון נהיגה (2002) והסכם בדבר הימנעות ממיסוי כפול (2013).

סחר

בשנת 2015, הסחר בין ארגנטינה וספרד הסתכם ב -2.6 מיליארד אירו. הייצוא העיקרי של ארגנטינה לספרד כוללים: מוצרים המבוססים על בעלי חיים, דגים קפואים, סרטנים וים ים, נחושת וכימיקלים אורגניים. הייצוא של ספרד לארגנטינה כולל: מרכיבים וציוד לרכב וחומרים חשמליים.
דוד ליכטבלאו

ביוגרפיה

ליכטבלאו נולד בעיר קרולבסקה הוטה (חוז'וב) שבפולין. היה אחד האצנים היהודים הטובים בפולין, הגיע ארצה עם נבחרת פולין למכביה השנייה שנערכה בשנת 1935. עם תום המכביה החליט, כמו משתתפים רבים באותה המכביה, להישאר בארץ. 
באליפות ארץ ישראל שנערכה באצטדיון המכביה בתל אביב במאי 1940 זכה ליכטבלאו במקום הראשון בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.3 שניות, לפני קאלב ממכבי תל אביב (11.5 שניות) ואטרמן ממכבי הצפון (11.7 שניות).
ליכטבלאו המשיך להתחרות במשך מספר שנים בריצות קצרות ותמונת זינוקו המושלם הייתה תלויה שנים רבות על הקיר במכון וינגייט. עם פרישתו שימש שנים רבות כשופט באתלטיקה קלה. עבד בחברת החשמל כמנהל מחלקת הדלק עד לפטירתו בגיל 67 ממחלת לב, השאיר אחריו אישה, פרידה ליכטבלאו, ספורטאית מצטיינת ואלופת ישראל במשך שנים רבות בזריקת דיסקוס, ובת אביבה ליכטבלאו-בלס אתלטית ושחקנית כדורסל מצטיינת בנבחרת ישראל ובמכבי תל אביב
ליכטבלאו נפטר ב-1978, בגיל 68.
עידן הקרח 4: יבשת בתנועה

העלילה

הסיפור נפתח במרדפו הקבוע של סקראט הסנאי אחרי הבלוט, דבר המחלק את העולם ליבשות קטנות יותר וכן לרעידות אדמה ונפילות סלעים. הסיפור נפתח בחיה של מישמיש, בתו של מני, המחפשת דרך להתקרב לאהבת ליבה- לואיס, קיפוד חמוד וקטן עם תובנות חוכמה, בעוד שהיא שרויה בדילמה בין אהבה לו לבין הסתובבות עם ממותה אחרת בשם אִיתן ולקבוצת הבנות שסביבו ואולם הממותות מבקשות ממנה להיפטר מהחברות עם לואיס וכן היא רבה עם אביה המבקש לשמור עליה ולהרחיק אותה משאר החיות. מישמיש מוותרת על החבורה החדשה אחרי שהם יורדים לאזור מסוכן וכמעט מתים, אך לואיס נפגע ממנה אחרי שאמרה שאיננה קשורה אליו. לאחר מריבה בין מישמיש למני, נוצר קרע בקרחון עליו מני נמצא יחד עם דייגו וסיד וכן סבתו של סיד, שהובאה אל הקבוצה במיוחד על ידי משפחתו של סיד, ושלושתם נופלים עם הקרחון לתוך הים ומתחילים להתרחק ללא שליטה מהחוף לתוך הים.
לאחר כמה ימים בלב ים הקבוצה נתפסת על ידי צוות שודדי ים אכזרי שבראשו עומד קוף גדול ואכזרי מסוג גיגנטופיתקוס בשם גאט, ומעלים על הספינה שלהם, עליה נמצא גם סקראט שנתפס על ידי הפיראטים ומשמש לבידור הצוות ונמצאת גם נמרה שן חרבית בשם שירה והיא סגניתו של הקפטן ומתייחסת בזלזול לדייגו שנראה לה רכרוכי. החבורה נכלאת אך לאחר מאבק ורגע לפני זריקתם לים מהכבש, הם מצליחים להשתחרר ולפרק את הספינה. הם מצליחים לעלות על קרחונים שנשברו ממנה אבל שירה כמעט טובעת והם בוחרים להציל אותה, בניגוד לרצונה ולהעלותה לקרחון שלהם. שירה ודייגו כל הזמן רבים ושירה מנסה לברוח. בהמשך החבורה מגיעה לאי גדול ועליו ישנם הרבה שפנים. שירה מצליחה לברוח מהחבורה ולחזור לצוות הפיראטים של קפטן גאט, אך הוא כועס על זה שלא הרגה את החבורה ומוריד אותה בדרגה. קפטן גאט כועס ורוצה להרוג את מני על הרס הספינה שלו. החבורה מכינה לו תוכנית הסחה ומצליחים להשתלט על הספינה שעוגנת על חופי האי. שירה נשארת על האי אך מתחילה להתקרב אל החבורה ולהתאהב בדייגו, כמו שהוא עושה אליה. 
מני וחביריו מגיעים עם הספינה ליבשה אך להפתעתם מגלים שקפטן גאט הצליח לחטוף את מישמיש ואלי והוא מאיים להרוג אותם אם מני לא ייכנע. בעזרתו של לואיס שמגיע לעזור הוא משחרר את מישמיש והחבורה נלחמת בפיראטים. בסופו של דבר קפטן גאט נלחם בדו-קרב נגד מני אך מובס ועף מהקרחון. מני כמעט נופל לים וניצל על ידי הלווייתן שקשור לסבתא של סיד. קפטן גאט המובס נוטש ועוזב לאזור המלא במפלצות סירנה שמפתות אותו לבוא אליהם (בדמות קופה מושכת) ואז טורפים אותו.
הסיפור מסתיים כאשר דייגו מתחבר לשירה, פיצ'ס ולואיס נהיים חברים שוב, שירה וסבתא של סיד מצטרפים לחבורה, שנפרדת מהמקום המתפורר שלה ועוברת אל מקום מגורים חדש.
סקראט מגיע לאי הנראה כמו אולימפוס מלא בסנאים כמותו ומלא באגוזים. הוא נתקף בשיגעון ומתחיל לבזוז את כל האגוזים ולא מקשיב לבקשות המארחים שלו לא לגעת בבלוט הגדול. לבסוף הוא נוגע בו וכל האוקיינוס נשטף לעבר האי ומשמיד אותו ויוצר אזור שומם.
נענע ריחנית

מאפיינים

לנענע הריחנית גבעולים גבוהים (40 ס"מ עד מטר) עם עלים מנוגדים וצמודים בגוון ירוק בהיר. צורת העלים מעוגלת יותר ממחודדת, שפתם משוננת, אורכם בין 3-5 ס"מ ורוחבם 2-4 ס"מ. העלים יכולים להראות מעין פלומה מאוד דקה מעל או מתחת לעלה. 
התפרחות בצורה חרוטית בקצה הגבעול, ומכילות מספר רב של פרחים קטנים בגוון לבן או ורוד בהיר. טעם העלים פירותי ומתקתק יותר מנענות אחרות מסוגן.

תפוצה

נענע ריחנית נפוצה ברחבי מערב ודרום אירופה, והתאקלמה באזורים רבים במזרח התיכון. הנענע הריחנית מעדיפה סביבות לחות לגידול, עם שמש מלאה או חלקית.

מיני כלאיים

נענע ריחנית מוכלאת בקלות עם מיני נענע אחרים ליצירת מיני כלאיים חדשים. נענע ריחנית ונענע קרחת מניבים נענת תפוח, ונענע חריפה עם נענע ריחנית מניבים נענת אשכולית. 
יש גם מגוון זנים מתורבתים של נענע ריחנית שלהם מופעים שונים במקצת של העלים, הריח והפריחה, למשל נענע אננסית שלה עלים מגוונים בירוק ולבן.
פורטו סנטו

היסטוריה

האי התגלה באופן רשמי בשנת 1418, כאשר אוניות בשירותו של אנריקה הספן, שנשלחו בפקודת ז'ואאו הראשון, מלך פורטוגל לגלות טריטוריות חדשות מערבית לאפריקה, ולתבוע אותן עבור פורטוגל, נקלעו לאי. הקברניטים שהיו בדרכם מערבה בחזרה מסיור באוקיינוס האטלנטי, הוטו ממסלולם על ידי סערה והגיעו לאי. שמו של האי ("הנמל הקדוש") נקבע לרגל הצלת האוניות מן הסערה. שנים ספורות לאחר התגלית התיישבו באי מתיישבים פורטוגזים.
תיעוד של האי במפות מהמאה ה-14 הקודמות לתגלית זו, מוכיחה כי ספנים אירופאים 'גילו' את האי עוד קודם לתגלית הפורטוגלית, אולם באירופה איש לא טען לבעלות על האי קודם לתגלית זו.
בנובמבר 1445 מונה ברתולומאו פרשטרלו כמושל האי על ידי המלך. ביתו, פליפה, נישאה ב-1479 לספן איטלקי בשם כריסטופרו קולמבו, שמאוחר יותר התפרסם ככריסטופר קולומבוס וכמי ש"גילה" את אמריקה. קולמבוס ואשתו התגוררו תקופה באי, וביתם כיום משמש כמוזיאון.
צמחיית האי המקורית נכחדה, בעקבות הבאת ארנבות לאי, שבו לא חיו קודם לכן יונקים כלל. הדבר הוביל למדבור וכיום צמחיית האי היא בעיקרה אירופאית.
החיים על האי בשנות ההתיישבות הראשונות היו קשים: מחסור במי שתייה, אוכל ופשיטות שודדי ים ברברים הקשו את חיי התושבים.

כלכלה

מרבית תושבי האי מתפרנסים מתיירות, כאשר האי מושך תיירים בזכות חופיו ומזג האוויר הנוח. באי שדה תעופה בינלאומי עם טיסות קבועות לשדה התעופה במדיירה (כ-15 דקות טיסה).
חיים כרמון

חיים כרמון (1927 - 11 במרץ 2009) היה המלמ"ב (הממונה על הביטחון במשרד הביטחון) הראשון.

ביוגרפיה

כרמון נולד בשם חיים וינריך בלודז' שבפולין ב-1927. כנער לחם במרד גטו ורשה. הוא שרד את מחנה ההשמדה מיידנק ועלה ארצה בשנת 1946. הוא עבד בתעשיית היהלומנות ובמקביל הצטרף לש"י בהגנה. במלחמת העצמאות, כרמון שירת בחטיבת קרייתי כחבלן.
לאחר שחרורו מצה"ל בשנת 1949 הצטרף כרמון למחלקה לתפקידים מיוחדים ובשנת 1950 עבר ליחידת החקירות ובדיקת מהימנות עובדים בשב"כ. משם עבר ליחידת האבטחה של הארגון והיה במשך שנים אחדות מאבטחו של ראש הממשלה דוד בן-גוריון. כשפרש בן-גוריון מראשות הממשלה ועבר לקיבוץ שדה בוקר, חזר כרמון לשב"כ.
בשנת 1954 פרצה מחלוקת בשאלה איזה גוף יהיה האחראי על הביטחון במשרד הביטחון - האם תהיה זו מחלקת ביטחון שדה של אמ"ן או שמא השב"כ. הוחלט שהשב"כ ישא באחריות ועל כן מונה אברהם ניב לתפקיד קצין הביטחון של משרד הביטחון, וכרמון מונה להיות עוזרו. בשנת 1955 פרש ניב, וכרמון מונה לתפקיד.
כרמון כיהן בתפקיד זה במשך כעשור, כאשר מתוקף תפקידו ליווה את כל המפעלים הרגישים של מערכת הביטחון, ובראשם בניית הכורים הגרעיניים בנחל שורק ובדימונה, כמו גם אבטחתם. הוא היה כפוף מקצועית לבנימין בלומברג, שהיה אז ראש אגף האבטחה בשב"כ. כרמון זכה בתפקידים אלו בהוראת שמעון פרס במטרה למדר את ראש המוסד איסר הראל מסוד הקמת הכור בדימונה.
כאשר אירע הפילוג במפא"י ובן-גוריון הקים את רפ"י, הצטרף כרמון אל הפורשים. אולם כישלונם בבחירות של שנת 1965 ועליית כוחו של ראש הממשלה לוי אשכול הביאה לירידת קרנו והייתה, ככל הנראה, הסיבה לכך שנשלח ל"גלות" במשלחת משרד הביטחון בארצות הברית. כאשר שב ארצה מילא תפקידים נוספים במערך האבטחה והביטחון של המשרד. לאחר מלחמת יום הכיפורים ובעקבות שינויים מבניים, מונה כרמון להיות אחראי על הביטחון בכל מערכת הביטחון, מה שהוביל ליצירת תפקיד המלמ"ב - הממונה על הביטחון במערכת הביטחון.
גם בתפקיד זה היה כרמון כפוף לבלומברג, אך הדחתו של הלה ומינוי רפי איתן במקומו הרחיבו את כר הפעולה של כרמון, שכן איתן נשא בכפל תפקידים - גם ראש הלק"ם וגם יועץ ראש הממשלה ללוחמה בטרור. תפקידו והוותק שלו הפכו את כרמון לאחד האנשים החזקים והמשפיעים ביותר במערכת הביטחון, ולאלה נוספה גם היכרותו וידידותו עם ראש השב"כ דאז אברהם שלום.
בשנת 1986 פרש כרמון והוחלף על ידי יחיאל חורב.
Correption

Correption היא מושג בפונטיקה המתאר תופעה בה רצף תנועות, היאטוס, שאינן דיפתונג, מובילה להתקצרות התנועה הראשונה ברצף.

  -   u  u| -    -|- uu|-    u u|- u  u|—  ×
πλάγχθη, ἐπεὶ Τροίης ἱερὸν πτολίεθρον ἔπερσε
Odyssey 1.2
האות אטא במילה πλάγχθη הייתה צריכה להיחשב כתנועה ארוכה. עם זאת מאחר שיש לנו היאטוס, אטא התקצרה.

בדיפתונג

כאשר הרצף הוא דיפתונג, כלומר רצף של שלוש תנועות ה-Correption מתבצע לכאורה, כי התנועה הסופית הופכת לחצי עיצורית לפני התנועה הבאה:

 -   u  u\-     u u\-    - \-   - \ - uu\ -  x
ῥύσκευ, ἔχες δ᾽ ἀλόχους κεδνὰς καὶ νήπια τέκνα
Hom. Il. 24.730
מצפה ארתור רובינשטיין

מצפה ארתור רובינשטיין או מצפור ארתור רובינשטיין הוא מצפור נוף הנמצא סמוך ליד קנדי שבהרי ירושלים, מערבית למושב עמינדב.
המצפור נבנה בשנת 1983, על פי תכנון של הפסל ישראל הדני לזכרו של הפסנתרן ארתור רובינשטיין. המצפור נבנה מאבן ירושלמית ומשיש שיובא מיוון. צורתו של המצפה מזכירה קלידים של פסנתר בעת שלוחצים עליהם, ובכך מנציח המצפור את יכולתו המוזיקלית של הפסנתרן.
ליד אנדרטה נמצאת מצבה צנועה עם שמו של ארתור רובינשטיין בעברית ואנגלית ושנות חייו. מתחת למצבה נמצא כד ובו אפרו של רובינשטיין.
אגאתרכידס

חייו

אגאתרכידס נולד כנראה בקנידוס (כיום בטורקיה), שהייתה אז עיר יוונית. הוא שימש בתפקידים שונים בחצר המלוכה של בית תלמי באלכסנדריה. בצעירותו, אגאתרכידס היה עוזרו של קינאוס, אדם בעל מעמד רם בבית המלוכה. מאוחר יותר הוא הועסק כמזכיר בידי הרקלידס למברוס. ניתן לתארך תקופה זו למלכותו של תלמי השישי (פילומטור), אשר הסתיימה בשנת 145 לפנה"ס.
ספריו אודות הים האדום נכתבו בגוף ראשון, ומהם ניתן ללמוד כי אגאתרכידס נטל חלק במערכה צבאית בדרום מצרים. בתקופה זו היה לו תפקיד חשוב בבית המלוכה, ומשערים שהוא ליווה את אחד מבניו של תלמי השמיני בקרבות אלו. למרות שאין פרטים נוספים על חייו, נראה שהוא מת בסוף המאה ה-2 לפנה"ס.

כתביו

מרבית כתביו של אגאתרכידס לא שרדו. פוטיוס מוסר שבנוסף לחיבור "אודות הים האריתראי" בחמישה כרכים, שבו סקר את הארצות סביב הים האדום, אגאתרכידס כתב חיבור "אודות אסיה" בעשרה כרכים, שבו סקר את קורות הדיאדוכים, וחיבור "אודות אירופה" בארבעים ותשעה כרכים, שבו סקר את תולדות יוון, ככל הנראה משנת 323 לפנה"ס ועד נפילת מוקדון. אתנאיוס מצטט מתוך חיבור בשם "היסטוריה של אירופה", שהוא כנראה אותו חיבור שעליו מדבר פוטיוס.  מספרים אלו שרדו קטעים בודדים. 
בחיבור "אודות הים האריתראי" שאותו השלים אגאתרכידס כנראה בשנת 113 לפנה"ס, לאחר חזרתו מהמסע, הוא מתאר באריכות את הגאוגרפיה, הפאונה והאנתרופולוגיה של אזור קרן אפריקה. אגאתרכידס כתב ביוונית אטית, ועל פי פוטיוס סגנון כתיבתו היה דומה לזה של תוקידידס.
אגאתרכידס מתייחס בספריו למקור השם אריתראה, והוא מתאר את אורחות החיים של תושבי המקום. בין החיות שאותן הוא מזכיר ניתן לציין את הפיל, הג'ירף והקרנף. כמו כן, אגאתרכידס היה הראשון שגילה את הנמטודה אשר גורמת למחלת הדרקונקוליאסיס ("מחלת התולעת הגינאנית"), והראשון שהבין את הסיבה להצפות הנילוס.
בין הרבים שציטטו את אגאתרכידס בספריהם ניתן להזכיר את דיודורוס מסיציליה, סטראבון, פליניוס הזקן ויוסף בן מתתיהו. יוספוס מציין שאגאתרכידס "חיבר ספר על מעשי היורשים" (הדיאדוכים), אולם זה לא היה שמו של חיבורו ההיסטורי, מאחר שההיסטוריה של הדיאדוכים הייתה רק חלק מיצירתו ההיסטורית הגדולה.
כיום, אחד המכתשים על הירח קרוי על שמו של אגאתרכידס.
אלכס כרמל

ביוגרפיה

נולד בברלין בירת גרמניה בשם אלכסנדר בוכמן. בשנת 1939 עבר לחיפה ושם משפחתו שונה ל"כרמל". למד היסטוריה באוניברסיטה העברית בירושלים וסיים דוקטורט בשנת 1971. הוא החל את מחקריו בשנות השישים שעסקו בארץ ישראל בתקופה העות'מאנית המאוחרת ובהתיישבות נוצרים בארץ ישראל במאה ה-19, במיוחד הטמפלרים. כמו כן חקר את ההיסטוריה של חיפה. במחקריו היה הראשון שהעלה את הנושא לתודעת הקהל הישראלי.
לזכרו הוקדשה תערוכה שהתקיימה במוזיאון ארץ-ישראל בשנת 2006, וכן קטלוג התערוכה - "גלגוליה של אוטופיה: הטמפלרים בארץ-ישראל, 1948-1868".
סיבאץ

היסטוריה

האזכור הראשון בכתובים לכפר הוא מ-1692 עת היה מאוכלס ברובו על ידי תושבים שהיגרו מאזור שוואביה. בשלהי המאה ה-18 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הבסבורג היגרו לכפר תושבים סרבים והונגרים. בהמשך שלטה באזור האימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר מלחמת העולם השנייה עבר הכפר לחזקת ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים, אשר שמה שונה מאוחר יותר לממלכת יוגוסלביה.
ב-6 באפריל 1941 תקפה גרמניה הנאצית את ממלכת יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. האזור נמסר לחזקת הונגריה. לאחר המלחמה נכלל סיבאץ בשטח הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה והכפר הפך מרכז סחר אזורי לתוצרת חקלאית. לאחר פירוק יוגוסלביה עבר הכפר לחזקת סרביה.

הקהילה היהודית

יהודים התיישבו בכפר במהלך המאה ה-18 ונסמכו על קהילת סומבור. במחצית השנייה של המאה ה-19 הפכה הקהילה מאורגנת והשתייכה לזרם האורתודוקסי. ב-1878 הוקם בית הכנסת הקהילתי. ב-1880 מנתה הקהילה 191 נפשות. בראשית המאה ה-20 הוקם בית ספר יסודי קהילתי. במועד זה מנתה הקהילה כ-100 נפשות. בני הקהילה היו ברובם סוחרים בעורות, קנבוס ודגן. לאחר מלחמת העולם הראשונה חלה ירידה הדרגתית במספר בני הקהילה.
בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בסיבאץ 47 יהודים. באפריל 1941 פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. עד לסוף אותה השנה גורשו יהודי העיירה למחנה ההשמדה אושוויץ ורק נערה אחת מהקהילה ניצלה. ב-1948 נהרס מבנה בית הכנסת על ידי השלטונות המקומיים.
סטיבן וולפרם

ביוגרפיה

משפחתו של וולפרם הגיעה מגרמניה לאנגליה כפליטים יהודים בשנת 1933. אביו של וולפרם, הוגו וולפרם, היה יצרן טקסטיל וסופר, ואמו, סיביל, הייתה פרופסור לפילוסופיה באוניברסיטת אוקספורד. לוולפרם אח צעיר בשם קונרד. כיום נשוי למתמטיקאית ולהם ארבעה ילדים.
בגיל 12 כתב מילון בנושאי פיזיקה, בגיל 13–14 כתב שלושה כרכים על פיזיקת חלקיקים. הספרים הוקלדו ברמה מקצועית של עיצוב עם שרטוטים מדויקים, אך לא פורסמו.
וולפרם למד בבית הספר הפרטי האקסקלוסיבי איטון, אך נשר עקב תחושת שעמום. התגלה כעילוי כבר כנער, פרסם מאמר על פיזיקת חלקיקים בגיל 15, והחל ללמוד בקולג' סנט ג'ון באוניברסיטת אוקספורד בגיל 17. אך גם הקולג' לא התאים לו; הוא טוען שהיו שם הרצאות "נוראיות", ועזב בשנת 1978 בלי לסיים את לימודיו. בגיל 20 קיבל תואר דוקטור בפיזיקת חלקיקים מקאל-טק והפך לחבר סגל שם. בגיל 21 הוא זכה במענק מחקר של קרן מקארתור.
בגיל 24 התקבל כחבר סגל מלא במכון למחקר מתקדם בפרינסטון (ניו ג'רזי) וקיבל את המשרד של אלברט איינשטיין .

עבודתו

לפי גוגל סקולר וולפרם מצוטט בלמעלה מ-35,000 פרסומים (עדכני לאוגוסט 2015).

פיזיקת חלקיקים

בגיל 15 החל לחקור את פיזיקת החלקיקים ואת תורת השדות הקוונטית ופרסם את המאמר הראשון שלו. עד גיל 23 פרסם כ-25 מאמרים בנושאי פיזיקת חלקיקים. למעשה הפסיק לפרסם מאמרים אקדמיים בשנות העשרים לחייו. בגיל 18 פרסם מאמר על ייצור קווארקים שזכה לציטוטים רבים. מאמר שכתב עם ג'פרי פוקס על כרומודינמיקה קוונטית משמש בניסויים בפיזיקת חלקיקים גם בימינו.

תוכנת אלגברה

בקאל-טק הוא פיתח מערכת אלגברה ממוחשבת, אולם חוקי הפטנטים של המוסד מנעו ממנו להיות הבעלים של המצאתו. על כן הוא עזב לטובת בית הספר למדעי הטבע של המכון למחקר מתקדם בפרינסטון, שם חקר אוטומטים תאיים, בעיקר בעזרת סימולציות ממוחשבות.

A New Kind of Science

בין השנים 1992 ל-2002 עסק וולפרם בכתיבת ספרו מעורר המחלוקת A New Kind of Science, שעסק בביסוס מדעי הטבע על אוטומטים תאיים. הספר זכה לתשבחות וביקורות נוקבות גם יחד. חלק מהמבקרים טענו שוולפרם עשה שימוש לא נאות בהערות שוליים, כתב באופן מעורפל, לא הציג את כתב היד לביקורת עמיתים ושכל הנחות היסוד שלו שגויות. הספר, שגם הופץ בחנויות הספרים, זמין לקריאה בצורה מקוונת באתר המחבר. מאז צאת הספר וולפרם מחלק את זמנו בין עבודה על Mathematica ובין קידום והפצת הרעיונות שבספרו זה, בהרצאות, כנסים ואפילו ״סאמר סקול״ המוקדש לנושא.
יוג'ין בינגהאם

יוג'ין קוק בינגהאם (אנגלית: Eugene Cook Bingham; ‏8 בדצמבר 1876 - 6 בנובמבר 1945) היה פרופסור וראש המחלקה לכימיה בלאפאייט קולג' שבפנסילבניה, ארצות הברית.
בינגהאם תרם רבות לתחום הריאולוגיה אותו פיתח ביחד עם עמיתו למחקר, פרופסור מרכוס ריינר. הוא נחשב לחלוץ בביסוס החלק התאורטי של התחום, וכמו גם החלק המעשי, ויישומיו במדעי ההנדסה. הוא זכה בשנת 1921 בפרס על תרומתו למחקר המדעי ועל בניית מכשיר למדידת צמיגות  מטעם מכון פרנקלין שבפילדלפיה. על שמו קרוי סוג נוזל הנקרא "בינגהאם פלסטיק" או "נוזל בינגהאם". בתור יושב ראש האגודה האמריקנית לכימיה, הוא ניהל קמפיין לנטישת השיטה המטרית בתואנה שהיא אינה משתלבת עם החשיבה המדעית. בנוסף, הוא נודע כאחד האנשים האחראים לקידום ובניית שביל האפלצ'ים.
שוקי לוי

ביוגרפיה

לוי נולד בתל אביב בשנת 1947, והתחיל את הקריירה שלו כזמר ואמן במועדונים שונים בתל אביב. הוא גם השתתף בלהקת השוקולדה יחד עם צביקה פיק וגבי שושן, והופיע במחזמר שיער.
במהלך שנות השבעים, לוי זכה לפרסום רב כאשר הופיע יחד עם בת זוגו (בחיים ועל הבמה) הזמרת אביבה פז בצמד "שוקי ואביבה" וזכה להצלחה רבה באירופה. הזוג ביצע את הלהיט "סניורינה - קונצרטינה" שמכר מעל שני מיליון עותקים.
לאחר שהשניים נפרדו פז חזרה לישראל ולוי עבר ללוס אנג'לס, שם החל לעבוד בכתיבת מוזיקה לסרטים ולסדרות אנימציה בטלוויזיה. יחד עם שותפו לעסקים חיים סבן, השניים ניהלו את חברת ההפקות Saban Entertainment, אשר הפיקה רבות מסדרות האנימציה הפופולריות בשנות התשעים ובהן הסדרה "פאוור ריינג'רס". החברה נמכרה לבסוף לחברת וולט דיסני בסוף העשור.
לוי הלחין עבור הכל עובר חביבי את השיר הלילה שייצג את ישראל באירוויזיון 1981. באותה תחרות הלחין גם את השיר "מונה ליזה" שביצעה עירית בולקא.
ללוי יש בסך הכל 14 תקליטי זהב ופלטינה, הוא הלחין מנגינות הפתיחה ליותר מ-130 תוכניות טלוויזיה ומכר מעל ל-14 מיליון תקליטים ברחבי העולם.

חיים פרטיים

שוקי לוי התחתן בעבר עם שחקנית הטלוויזיה דבורה שלטון ("דאלאס") וקיים מערכת יחסים עם השחקנית שרה בראון ("General Hospital"). יש לו שתי ילדות ממערכות היחסים הללו.