google/wiki40b huggingface dataset:
ג'קאס: הסרט

מבנה הסרט

בתחילת הסרט מוצג הפתיח שמציג את כל הפעלולנים, כשהם נוסעים בעגלת סופר, כשבדרך מוצבות להם מלכודות ובסוף קטע הפתיחה, ג'וני נוקסוויל אומר את המשפט (שנאמר בכל הסרטים וכל פרקי הסדרה): "שלום קוראים לי ג'וני נוקסוויל וברוכים הבאים לג'קאס" ואז החבורה נזרקים מהעגלה אל דוכן. 
במהלך הסרט מוצגים מספר פעלולים ביניהם: צפירת צופר שמטרתו להפריע לאנשים לשחק גולף, השתנה על קרחון ואז אכילתו, הסנפת ואסאבי, ריקוד בעירום חלקי בציבור בתוך חנות ביפן, הדלקת זיקוק כשהוא קשור לישבן של הפעלולן, מלחמת מכוניות גולף, זחילה על מספר רב של מלכודות עכברים, מתיחה שמצולמת במצלמה נסתרת שבמהלכה ג'וני נוקסוויל מתחפש לאיש זקן שמרבה לקלל (על המתיחה הזו נוצר הסרט ג'קאס מציגים: חרא סבא) ועוד מספר רב של פעלולים מסוכנים.
קטע ידוע מהסרט הוא שהפעלולן ראיין דאן ערך מתיחה בו הוא מכניס לפי הטבעת שלו מכונית צעצוע ולאחר מכן ניגש לבית חולים ומתלונן שקשה לו ללכת מסיבה לא ידועה.
בסוף הסרט מוצגים חברי ג'קאס כשהם אנשים זקנים וריפ טיילור אומר: זה הסוף של ג'קאס.

ביקורות והכנסות

הסרט קיבל ביקורות מעורבות של 48% ביקורות חיוביות לפי אתר Rotten Tomatoes, כשרוב הביקורות ציינו שהסרט קשה לצפייה ויש בו הרבה קטעים מגעילים. למרות זאת, הסרט היה הצלחה קופתית והיה הסרט עם הפתיחה הטובה ביותר של שנת 2002.

המשך

בשנת 2006 יצא לאקרנים הסרט "ג'קאס 2" שממשיך עם הסגנון של הסרט הראשון. בשנת 2007 יצא לאקרנים הסרט "ג'קאס 2.5", המכיל קטעים שירדו בעריכה מ"ג'קאס 2" וכן קטעים מאחורי הקלעים.
בשנת 2010 יצא לאקרנים הסרט "ג'קאס 3D", שגם הוא באותו הסגנון של שני הסרטים הראשונים אך היה בתלת-ממד. בשנת 2011 יצא לאקרנים הסרט "ג'קאס 3.5", המכיל חלקים של "ג'קאס 3D" שירדו מהעריכה. 
בשנת 2013 יצא לאקרנים הסרט "ג'קאס מציגים: חרא סבא" שמבוסס על המערכון הקבוע בסרטי ג'קאס, ובשנת 2014 יצא לאקרנים הסרט "ג'קאס מציגים: חרא סבא.5" המכיל קטעים מג'קאס מציגים: חרא סבא שירדו בעריכה וקטעים מאחורי הקלעים. 
חלק מחברי הצוות וההפקה דיברו על אפשרות לסרט רביעי בסדרת "ג'קאס" בעתיד, אולם נכון ל-2016 סרט זה לא הגיע לכדי מימוש.
העשירייה

העשירייה או הציירים האמריקניים הייתה קבוצת ציירים שעזבה את איגוד האמנים האמריקני בסוף שנת 1897. רקע עזיבת הציירים היה חילוקי דעות בנוגע לאופי ניהול האיגוד, בעיקר בנוגע לסגנון אמנותי - הנהלת האיגוד העדיפה את סגנון הציור הקלאסי והרומנטי הריאליסטי על פני האימפרסיוניזם. בנוסף, הקבוצה חשה כי אופי התערוכות שארגן האיגוד היה מסחרי יתר על המידה, ולקה בחסר בכל הקשור לטעם אמנותי.
מארגני הקבוצה היו צ'יילד האסאם, ג'וליאן אלדן ווייר וג'ון הנרי טוואצ'טמן. אליהם הצטרפו רוברט רייד, ווילארד מטקלף, פרנק וסטון בנסון, אדמונד צ'ארלס טארבל, תומאס דוויג, ג'וזף ד'קמפ ואדוארד סימונס. וינסלו הומר התבקש להצטרף לקבוצה, אולם הוא סירב. לאחר מותו של טוואצ'טמן ב-1902, מילא את מקומו ויליאם מאריט צ'ייס.
חברי הקבוצה כולם פעלו בסביבות ניו יורק או בוסטון, כולם תומכי האימפרסיוניזם וכולם בעלי קריירה מבוססת. הקבוצה נוסדה תוך החלטה כי לא תמנה יותר מעשרה חברים, וכי כל אחד מהחברים ישתתף בתערוכה שנתית. ניתן היה לצרף חבר חדש לקבוצה רק באמצעות הסכמת כל שאר חברי הקבוצה בהצבעה אנונימית.
הקבוצה התקיימה במשך כעשרים שנה, והתפרקה עם מות חבריה ודעיכת קרנה של האימפרסיוניזם לטובת זרמים אחרים.
יוסף רוזובסקי

הרב יוסף רוזובסקי (כ"ז באב ה'תר"ע - ב' בתשרי ה'תשל"ז) היה ממקימי וראש הישיבה קטנה אור ישראל בפתח תקווה. דברי תורתו כונסו בסדרת הספרים שיעורי רבי יוסף.

ביוגרפיה

נולד בהוֹרַדְּנַה (גרודנא) שבליטא לשרה (בתו של הרב אברהם גלבורט, שהיה רב ואב"ד בהורדנה) ולרב מיכל דוד רוזובסקי, שהיה אחד ממורי ההוראה בעיר.
באייר ה'תש"א עלה לארץ ישראל ולמד בישיבת לומז'ה בפתח תקווה.
בשנת ה'תש"ג נישא לאסתר, בתו של הרב יעקב ניימן. בתחילת שנת תש"ד (נובמבר 1943) ייסד עם חמיו את ישיבת אור ישראל בפתח תקווה ועמד בראשה, והוא החל למסור שיעורים בישיבה עד לפטירתו במשך 33 שנה.
הרב רוזובסקי גידל בביתו את אחיינו, לאחר שעלה לישראל מברית המועצות.
בא' באלול ה'תשל"ו איבד את הכרתו, וביום שני של ראש השנה ה'תשל"ז נפטר. הובא למנוחות למחרת, ב(צום גדליה) בבית העלמין סגולה בפתח תקווה.
קינטו קאטו

קינטו קאטו (Kintu Kato) היה הקבקה הראשון של ממלכת בוגנדה.
קינטו הקים את ממלכת בוגנדה כאשר השתלט על ארבעה שבטים שחיו באזור. כדי לסמל את ניצחונו על כל שבט, הוא נהג לישון בביתו של ראש השבט הנכבש. על פי המסורת לאחר ניצחונו על בֵמבה (Bemba) ובני שבטו, ישן קינטו בבית הנקרא בוגנדה. בעקבות זאת נקרא השטח בו הוא שלט אחר כך "בוגנדה".
קינטו קאטו בחר בשמו כדי לקשר בינו לבין האגדה על קינטו, האדם הראשון על פני כדור הארץ, לפי המסורת של הבגנדה.
איחוד האדריכלים הבינלאומי

קונגרסים

האיחוד מקיים קונגרסים לאדריכלות שבהם נבחרים חברי המועצה של הארגון. הקונגרס הבא יתקיים בדרבן, דרום אפריקה בשנת 2014, בנושא: "ארכיטקטורה במקומות אחרים".

תחרויות בינלאומיות

האיחוד מנהל גם תחרויות בינלאומיות, כמו גם ניסיונות לשפר את מקומות המגורים האנושיים באמצעות אדריכלות וטכנולוגיה.
מרד קאחתי-חבסורתי

הקרבות

בתחילה חסמה המיליציה את כל כבישי המובילים לתושתי, פשאבי וחבסורתי ולאחר הניצחון בקרב בז'ינוואלי, עבר הצבא לחבסורתי. הבולשביקים השתמשו בצורה נרחבת בחיילים לא מנוסים ובכללם שימוש במטוסי קרב, כנגד אנשי המיליציה וסבלו אבידות כבדות בנפש כאשר לכוחותיו של צ'ולוק'שווילי היו מעט אבידות ואף, בכמה מן המקרים, ללא אבידות.
ההנגשות הראשונה התרחשה ליד העיר סיר'נגי ביוני 1922. בקיץ של אותה שנה, צ'ולוק'שווילי ותומכיו אירגנו מרד כפריים במחוז ההיסטורי חבסורתי. היחידות של הצבא הסובייטי שרפו כמה כפרים עד לאפר, אולם צ'ולוק'שווילי אירגן את בריחתם לשכניהם הצ'צ'נים.
בסופו של דבר נחלש המרד, כתוצאה משתי סיבות. הראשונה הייתה חילוקי דעות שנתגלעו בין המפלגות הפוליטיות השונות בגאורגיה. בין יתר הוויכוחים סברו הסוציאל-דמוקרטים כי צ'ולוק'שווילי, עקב היותו אציל, לא צריך להנהיג את הצבא הפרטיזני. הסיבה השנייה הייתה פעילותם המוצלחת של הבולשביקים במעצר והוצאתם להורג של תומכי המיליציה בכארתלי ובקאחתי והעבירו דיוויזיות נוספות לאזור מגרוזני.
שילוב של עוינות של צ'ה קה (קדם לק.ג.ב.) כנגד האוכלוסייה בגאורגיה והוויכוחים בין המפלגות הפוליטיות השונות, הכריח, כאמור, את צ'ולוק'שווילי לברוח לצ'צ'ניה השכנה. הוא חזר בנובמבר, ערך מספר פלישות ותקף את הכוחות הבולשביקים שוב. אחיו סווימון צ'ולוק'שווילי נהרג באחד הקרבות. חברי משפחת צ'ולוק'שווילי נעצרו ואביו החורג הוצא להורג בידי הסובייטים. הפלישות מנעו מהבולשביקים את האפשרות לקנות אחיזה בהרי מזרח גאורגיה לפני המרד הגדול באוגוסט 1924.
Everybody

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי מדונה עצמה והופק על ידי מארק קמינס.
היא הקליטה דמו של השיר ביחד עם סטיב בריי ולאחר מכן היא דחקה במארק קימנס שהיה די ג'יי במועדונים בהם נהגה לבלות לעבוד על השיר. הוא התפעל מהשיר ולקח אותה לחתום עם סייר רקורדס על חוזה של שני שירים, אך מייקל רוזנבלט לא היה מעוניין להקליט שיר נוסף אלא רק את "Everybody".

וידאו קליפ

בגלל ההשפעות של מוזיקת R&B בשיר, והעובדה שמדונה עצמה לא הופיעה על עטיפת הסינגל גרמו לאנשים לחשוב שמדונה היא כהת עור. אך רושם זה לא נמשך זמן רב לאחר שמדונה הפצירה בחברת התקליטים לצלם קליפ לשיר.
הקליפ בעל התקציב הנמוך מראה את מדונה ומספר נוסף של רקדנים רוקדים ושרים במועדון לצלילי השיר. הקליפ עזר לקדם את השיר ואת מדונה כאמן.

הופעה

במהלך השנים מדונה ביצעה את השיר במספר סיבובי הופעות שלה: בסיבוב ההופעות הראשון שלה "The Virgin Tour", ומאוחר יותר גם בסיבובי ההופעות: "The Girlie Show World Tour", The MDNA Tour" ו-"Rebel Heart Tour".
בנוסף לשיר, יצאה גרסת רמיקס אשר נכללה באלבום הרמיקסים שלה You Can Dance, וגם באלבום הלהיטים שלה Celebration.
אר. סי. ביופורד

קריירת אימון

ביופורד נולד בעיר ויצ'יטה שבקנזס, ובבגרותו למד באוניברסיטת המדינה של אוקלהומה, באוניברסיטת טקסס A&M ובאוניברסיטת פרנדס אשר בוויצ'יטה. בין השנים 1983–1988 שימש כעוזר מאמן בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת קנזס, תחת לארי בראון. בעונת 1987/1988 זכתה הקבוצה בטורניר אליפות המכללות, בפעם השנייה בתולדותיה, הודות ליכולת מצוינת של שחקניה דני מאנינג וקווין פריצ'רד.
בקיץ 1988 מונה בראון למאמן סן אנטוניו ספרס, והביא יחד עמו את ביופורד כעוזרו. לקראת עונת 1992/1993 עברו בראון וביופורד ללוס אנג'לס קליפרס, ובעונה העוקבת שימש ביופורד כעוזרו של לון קרוגר, מאמן קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת פלורידה.

קריירת ניהול

בקיץ 1994 מונה ביופורד על ידי ג'נרל מנג'ר הספרס, גרג פופוביץ', לסקאוט במועדון. בשנת 1997 קודם לתפקיד "ראש מחלקת הסקאוטינג", ושנתיים לאחר מכן לתפקיד "סגן נשיא לענייני כדורסל", במסגרתו שכנע את פופוביץ' לבחור את טוני פארקר בבחירה ה-28 של דראפט 2001. ביולי 2002 החליף ביופורד את פופוביץ' כג'נרל מנג'ר של הקבוצה, בעוד פופוביץ' נשאר בעמדת המאמן.
פעולתו הראשונה של ביופורד כמנהל הקבוצה הייתה החתמתו של מאנו ג'ינובילי, אשר נבחר על ידי הספרס בדראפט 1999. בעונות 2003, 2005 ו-2007 זכו הספרס באליפות ה-NBA, בהובלת טים דאנקן, פארקר וג'ינובילי. בין השנים 2010–2012 צירף ביופורד את קוואי לאונרד, דני גרין ובוריס דיאו, אשר סייעו לקבוצה להעפיל לגמר ה-NBA בעונת 2013, ולזכות באליפות בעונת 2014. בסיום אותה עונה זכה בפרס מנהל העונה.
בסיום עונת 2015/2016 זכה בשנית בפרס מנהל העונה, לאחר שצירף בקיץ הקודם את למרכוס אולדרידג' ודייוויד וסט, והאריך את חוזיהם של דאנקן, ג'ינובילי, לאונרד וגרין. ביולי 2018 העביר את לאונרד וגרין לטורונטו ראפטורס, בתמורה לדמאר דרוזן, יאקוב פולטל ובחירת דראפט עתידית.
לאורך השנים "מצא" ביופורד בדראפט שחקנים יעילים רבים בבחירות נמוכות יחסית, כגון קוואי לאונרד (בחירה 15), ג'ורג' היל (26), טוני פארקר (28), בנו אודריך (28), טיאגו ספליטר (28), קורי ג'וזף (29), דג'ונטה מארי (29) ודריק וייט (29).
מוץ

מוץ הוא אמצעי שיבוש או הטעיה של מכ"ם המפוזר בדרך כלל על ידי מטרה פוטנציאלית, דוגמת כלי טיס או כלי שיט, מהווה "ענן" של סיבים או רצועות דקות העשויים ממתכת כגון אלומיניום או טיטניום, או מחומרים פלסטיים; בכך הוא גורם להחזר חזק של הגלים האלקטרומגנטיים ומופיע ככתם על צג המכ"ם ומקשה על גילוי מיקומה המדויק של המטרה.
צבאות מודרניים משתמשים כיום במוץ כדי להטעות טילים מונחי מכ"ם. מערכות לפיזור מוץ מותקנות במרבית כלי הטיס והשיט, להגנה עצמית. קיימים טילים בליסטיים המשחררים במהלך מעופם מספר ראשי קרב עצמאיים, מספר רב של אמצעי הטעיה ומוץ על-מנת להקשות על יירוטם.
מוץ יכול לשמש גם למטרת איתות מצוקה על ידי כלי טיס כאשר ישנה תקלה בתקשורת. האיתות נעשה על ידי שיחרור מוץ כל 2 דקות. האיתות נקלט במכ"ם ומזוהה כקריאת מצוקה בדומה ל-SOS.
המונח "מוץ" שאול מעולם החקלאות, שמשמעותו המקורית היא העטיפה או הקשקשים העוטפים את פרחי הדגן.

מלחמת העולם השנייה

הרעיון של שימוש במוץ פותח באופן עצמאי בבריטניה, גרמניה וארצות הברית.
כבר ב-1937, ר.ו. ג'ונס הציע שפיסת מתכת המשוחררת באוויר יכולה ליצור הדי מכ"ם. בתחילת 1942, חוקרת במכון מחקר לענייני מכ"מים של חיל האוויר המלכותי (ה-TRE), בשם ג'ואן קוראן, האישה היחידה מבין המדענים, חקרה את הרעיון ופיתחה סכמה להטלת רצועות אלומיניום ממטוס כדי לייצר ענן של הדי שווא. הבריטים כינו את הרעיון "חלון" (Window). במקביל, בגרמניה מחקר דומה הוביל לפיתוח ה"'דופל" (Düppel). בארצות הברית פרד וויהפל פיתח מערכת דומה לחילות האוויר של צבא ארצות הברית (USAAF).
כל המערכות היו מבוססות על אותו רעיון: רצועות אלומיניום קטנות שאורכן מחצית אורך הגל של מכ"ם המטרה. כאשר הוטלו, הרצועות היו מחזירות הד חזק ומופיעות כמפציץ גדול על צגי המכ"ם, דבר אשר היקשה על האויב להפריד בין המפציץ לבין הדי השווא של המוץ.
על-אף הגילוי, נמנעו הכוחות היריבים, שלא ידעו כי גם הצד היריב פיתח את המוץ, משימוש במוץ, מפני שסברו שנזקו יעלה על תועלתו, כיוון שלאחר השימוש בו ילמד היריב על ההמצאה ויפתח מוץ משלו בקלות. בשל חשש זה נדחה השימוש של הבריטים במוץ עד ליולי 1943.
בחינה של ציוד מכ"ם הוירצבורג (Würzburg) שהובא לבריטניה במבצע בייטינג (הפשיטה על ברונוואל), וסיורים נוספים חשפו לבריטים שכל המכ"מים הגרמניים פעלו בלא יותר משלושה תדרים עיקריים; על כן היה ניתן להפעיל כנגדם חסימת לוחמה אלקטרונית. פיקוד המפציצים של חיל האוויר המלכותי קיבל לבסוף היתר להשתמש במוץ במבצע גומורה, ההפצצות על המבורג.
המוץ זכה להצלחה רבה בהטעיה של מערכי ההגנה הגרמניים: תותחי הנ"מ ירו לכל עבר ללא אבחנה, מטוסי היירוט לא הצליחו לאתר את המפציצים. אזורים נרחבים בהמבורג הוחרבו ורק 12 מפציצים בריטיים הופלו.
רצועות המתכת זרעו, בתחילה, בהלה בקרב האזרחים הגרמנים, שרבים מהם חשבו שהם רדיואקטיביים, או נושאים את נגיף הגחלת או מחלה אחרת. אולם המדענים הגרמניים ידעו היטב מה הם היו, כיוון שגם הם פיתחו אמצעי דומה.
הגרמנים הסתגלו במהירות למוץ, ויש הסוברים כי השימוש במוץ הוביל לשיפור במערכי ההגנה, אשר גרם בסופו של דבר לאבדות רבות יותר למפציצי בעלות הברית מאשר אילולא השתמשו בו.
שישה שבועות לאחר הפצצת הבריטים בהמבורג עשה גם הלופטוואפה הגרמני שימוש במוץ בסדרת הפצצות ב-1943, ובסדרת פשיטות גדולה יותר בין פברואר ומאי 1944, הידועה בשם 'מבצע סטיינבוק'. אולם מטוסי היירוט הרבים יחסית של הבריטים הצליחו לאתר לרוב את המפציצים הגרמניים המעטים, חרף השימוש במוץ.
הקורפוס ה-68 (ורמאכט)

היסטוריה

הקורפוס הוקם ב-23 בספטמבר 1942, וכמפקדו מונה הלמוט פלמי. בתחילה פעל הקורפוס בקווקז כחלק מארמיית הפאנצר הראשונה במסגרת קבוצת ארמיות A ולאחר מכן פעל כחלק מארמיית הפאנצר הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות דון, ובהמשך כחלק מפלגת הארמייה הולידט במסגרת קבוצת ארמיות דרום. ביוני 1943 הועבר הקורפוס תחת פיקוד קבוצת ארמיות E ביוון, ובנובמבר 1944 עבר הקורפוס תחת פיקוד ארמיית הפאנצר השנייה במסגרת קבוצת ארמיות F ביוגוסלביה. בהמשך לחם הקורפוס בהונגריה ובאוסטריה, וב-8 במאי 1945 נכנע לכוחות בעלות הברית.
שבוע החלל העולמי

שבוע החלל העולמי הוא מיזם חינוכי בינלאומי בחסות האו"ם. מטרת שבוע החלל היא העלאת המודעות לחקר החלל באמצעות קיום פעילויות רבות במועד קבוע מדי שנה, שייצרו התעניינות מצד הציבור והתקשורת. שבוע החלל העולמי מצוין מדי שנה בין ה-4 באוקטובר לבין ה-10 באוקטובר. שבוע החלל העולמי קיבל את חסות האו"ם לאחר ועידת החלל הגדולה שנערכה בשנת 1999 - UNISPACE III. החלטת העצרת הכללית של האומות המאוחדות קבעה את מועדי שבוע החלל, והחליטה כי משרד האו"ם לענייני החלל החיצון יפקח על הפעילויות ויפיק את הדו"חות השנתיים.

משמעות המועדים של שבוע החלל העולמי

שבוע החלל העולמי נקבע בתאריכים רבי חשיבות להיסטוריה של חקר החלל - ה-4 באוקטובר (1957) מציין את מועד שיגורו לחלל של הלוויין הראשון, הספוטניק 1, וה-10 באוקטובר (1967) מציין את יום חתימתה של אמנת החלל החיצון, באו"ם, המסדירה את הפעילות האנושית והמחקרית בחלל.

סוגי פעילויות בשבוע החלל העולמי

במסגרת שבוע החלל העולמי מתקיימות מגוון פעילויות, הכוללות הרצאות, הקרנת סרטים, תצפיות כוכבים, שיגור רקטות, תחרויות וחידונים בנושאי חלל, ימי עיון, שעורים מיוחדים באקדמיה, סיור במפעלי ומתקני חלל, ועוד. הפעילויות מאורגנות בכל מדינה על ידי מתאם לאומי, והוא מספק חומרים ורעיונות לפעילות. באחריותו לכתוב את סיכום הפעילויות שנערכו במדינתו. מדי שנה מפרסם האו"ם דו"ח שנתי המסכם את שבוע החלל העולמי.
בשנת 2007 אורגנה תחרות בין תלמידים מרחבי העולם, והזוכה טס במטוס המדמה את תנאי חוסר הכבידה השוררים בחלל.

מספר המדינות הנוטלות חלק בשבוע החלל העולמי

בשבוע החלל העולמי משתתפות כחמישים מדינות מרחבי העולם. ישראל שותפה למיזם החל משנת 2002, ואגודת החלל הישראלית מהווה את הקשר לארגון הבינלאומי. יו"ר האגודה משמש כמתאם הלאומי של שבוע החלל העולמי בישראל.
LATAM ארגנטינה

תולדות החברה

החברה נוסדה במרץ 2005. הטיסות הראשונות שלה נערכו ב-8 ביוני 2005 למנדוסה וקורדובה.
ב-28 בספטמבר 2006, קיבלה את הזכויות מהרשויות לתעופה של ארגנטינה, להפעיל טיסות ל-35 יעדים פנימיים ובינלאומים.
מאז 2007, LATAM ארגנטינה היא חלק מברית חברות התעופה Oneworld.
סטפאנו בוארי

חייו

סטפאנו בוארי נולד במילנו, בנם של האדריכלית ומעצבת הרהיטים צ'יני בוארי והנוירולוג רנאטו בוארי. אחרי לימודים ב"תיכון הקלאסי" של מילנו, למד שפות תכנון הערים.
בשנת 1980 סיים לימודי אדריכלות במכון הפוליטכני של מילנו ובהמשך סיים תואר שלישי בתכנון ערים באוניברסיטת IUAV לאדריכלות בוונציה. עבודת הדוקטורט שלו דנה ב"שפות ותמונות של האורבניסטיקה מנוהלת. גרסאות של תוכנית המתאר של מילנו"
I linguaggi e
le immagini dell’urbanistica amministrata. Variante al piano regolatore di Milano (שפות ותמונות של אורבניסטיה 
התמנה לפרופסור לתכנון ערים במכון הפוליטכני במילנו וליד כפרופסור אורח באוניברסיטאות שונות, כולל בית הספר לעיצוב של אוניברסיטת הרווארד, מכון ברלאחה ברוטרדם, במכון הפוליטכני בלוזאן, במכון "סטרלקה" במוסקבה, האקדמיה לאדריכלות במנדריזיו, בשווייץ. 
הציג בתערוכות ופסטיבלים בינלאומיים רבים.
בוארי היה עורך ראשי של המגזין הבינלאומי "דומוס" בשנים 2007-2004, ושל המגזין "אביטארה" בשנים 2011-2007. בשנת 2000 הקים בוארי את רשת המחקר Multiplicity. בוארי מפרסם באופן קבוע מאמרים בעמודי התרבות של העיתון Il Sole 24 Ore - עיתון כלכלי חשוב בארצו.
משרד האדריכלות שלו מעורב בכמה מיזמים של שינויים באזורי הנמל בים התיכון - בג'נובה, נפולי, מיטילנה, סלרנו, טריאסט.
אחיו טיטו הוא כלכלן ואחיו השני סנדרו הוא עיתונאי.
פאריד עבדאללה אסעד ג'אלד

פאריד עבדאללה אסעד ג'אלד (נולד ב-1944 בטולכרם) הוא נשיא בית המשפט העליון של הרשות הפלסטינית. 
קיבל הסמכה לעריכת דין בשנת 1979. בשנת 1989 מונה לסגן ראש לשכת עורכי הדין הפלסטינים. בשנת 1994 מונה לראש לשכת עורכי הדין בגדה המערבית. בשנת 2003 מונה לסגן שר המשפטים ובשנת 2005 מונה לשר המשפטים. בשנת 2009 מונה ליועץ משפטי לנשיא הרשות הפלסטינית ובאותה שנה מונה לבית המשפט העליון של הרשות הפלסטינית וראש המועצה העליונה לצדק.
חבר בוועד של ארגון זכויות האדם אל-חאק.
טדי סמוחה

ביוגרפיה

סמוחה נולד בצ'ורלטון-קם-הארדי, פרבר של מנצ'סטר, לרוזה עדס (ילידת דמשק) וליוסף סמוחה,
בן למשפחה יהודית אמידה שהיגר מעיראק. בשנים 1926–1929 הוא למד באוניברסיטת קיימברידג'. את אימוניו העביר בריצה אחרי מכוניתו של אביו בפארק ריצ'מונד ומאמנו דרש ממנו לרוץ עם מונוקול על מנת שיפסיק לנדנד את ראשו.
בשנים 1927–1928 ייצג סמוחה את קיימברידג' בתחרות נגד אוניברסיטת אוקספורד.

מדליה אולימפית

באולימפיאדת אמסטרדם (1928) זכה סמוחה במדליית ארד בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 41.8 שניות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 41.0 שניות וגרמניה (41.2 שניות).
בשנת 1930 הצטרף אל אביו על מנת לייבש ביצות ליד אלכסנדריה אשר במצרים במטרה לבנות פרבר חדש, סמוחה סיטי.
בשנות ה-40 שירת סמוחה בחיל האוויר המלכותי כמפקד כנף.
במספר מקורות הוא כונה בטעות בשם אליס סמוחה שזהו שמו של אחיו הבכור.
בשנת 1992 נפטר סמוחה בז'נבה, שבשווייץ.

משפחתו

בנו בראיין אצן למרחקים קצרים ייצג את בריטניה בתחרויות בינלאומיות בשנות ה-60 ונכדו ג'יימס אספיר אצן למרחקים בינוניים שהתחרה בשלהי שנות ה-70 ובתחילת שנות ה-80 בעל שתי מדליות זהב מהמכביה ה-11 ואחת מהמכביה ה-12.

תארים והישגים

בשנות ה-70 זכה סמוחה בעיטור מסדר האימפריה הבריטית (OBE), על ידי אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת.
הסכם טאיף

נסיגת סוריה בהסכם

להלן נוסח הפסקה העוסקת בשהות צבא סוריה בלבנון:
מאחר שמטרתה של ממשלת לבנון היא להחיל את ריבונותה על כל שטח לבנון, באמצעות כוחותיה שלה, בייחוד כוחות ביטחון הפנים, ולאור יחסי הידידות הקושרים את סוריה ללבנון, הכוחות הסוריים יסייעו לכוחות של הממשלה הלבנונית החוקית, להחיל את סמכותה של מדינת לבנון, בתקופה של לא יותר משנתיים, החל מאישור הסכם ההבנה הלאומית, בחירת נשיא הרפובליקה, הקמת ממשלת אחדות, ואישור הרפורמות מבחינה חוקתית. עם תום תקופה זו, שתי הממשלות - ממשלת סוריה וממשלת האחדות הלבנונית - יחליטו לפרוס מחדש את הכוחות הסוריים באזור הבקאע מדאר אל-באידר לקו [המזרחי יותר של] חמאנה - אל-מודייריג' - עין דארה, ובמקרה הצורך, בנקודות אחרות שיקבעו על ידי וועדה צבאית לבנונית-סורית. על שתי הממשלות לקבוע בהסכם את גודל [הכוח] ואורך נוכחות הכוחות הסוריים באזורים הנ"ל ולהגדיר את היחסים בין כוחות אלו למנגנוני מדינת לבנון.
עם זאת, הצבא הסורי שנכנס ללבנון בחסות כוח ההרתעה הערבי ב-1976 בעת מלחמת האזרחים, לא נסוג בהתאם להסכם.
ב-11 במאי 2004 חתם נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש על צו נשיאותי שהטיל סנקציות על סוריה בהתאם ל"צו השבת הריבונות הלבנונית" משנת 2003. הצו נחתם, בין היתר מכיוון ש"סוריה שומרת על נוכחות צבאית בלבנון בניגוד לרוח הסכמי טאיף משנת 1989".
החלטת האו"ם 1559 שהתקבלה במועצת הביטחון של האו"ם ב-2 בספטמבר 2004, חוזרת אף היא על רבים מסעיפי הסכם טאיף.
הלחץ הבינלאומי על דמשק לסגת גבר מאוד לאחר רצח רפיק אל-חרירי, ראש הממשלה לשעבר של לבנון, ב־14 בפברואר 2005. הפגנות ענק שזכו לכינוי "מהפכת הארזים" נערכו בכל רחבי לבנון. ב־3 במרץ 2005 הודיע נשיא סוריה, בשאר אל אסד, שבכוונתו "להחזיר את הכוחות הביתה". הנסיגה, בהיקף של כ־14,000 חיילים, הושלמה בתוך כשבעה שבועות.
ב־26 באפריל 2005, לאחר 29 שנות נוכחות סורית בלבנון, עזב החייל הסורי האחרון את אדמת לבנון. לאחר השמדת חומר רגיש או החזרתו לסוריה, הועברו כל בסיסי הצבא והמודיעין הסוריים לידי ממשלת לבנון.
יורם חזן

ילדותו

חזן נולד בשדרות בשנת 1972/1971, בן הזקונים בין 12 אחים. חזן פגש לראשונה את רן אלמליח, חבר מרכזי נוסף בלהקת כנסיית השכל, בכיתה ה'. כשהיה חזן בן 12 נהרג אחיו מאש צה"ל במלחמת לבנון הראשונה, וחזן מעיד על עצמו שעד לאותו אירוע "הייתי ג'וקר בכיתה, יכולתי לעמוד ולנאום מול כולם." לאחר מות אחיו הפך חזן למופנם "היום זה נראה לי הזוי... כשאני מדבר אל יותר משני אנשים אני נלחץ."
בילדותו הרבה חזן, יחד עם חברו, רן אלמליח, לשמוע את הקיור והסמית'ס. את הסמית'ס הכירו דרך מתנדבים אנגלים שעבדו בקיבוצים הסמוכים. כשהיו בני תשע-עשרה הקליט קובי אוז סקיצות לשירים הראשונים של הלהקה ונתן אותם למפיק דני רכט. רכט שהעריך מאוד את השירים אמר להם שכדי לעסוק במוזיקה עליהם לעבור לתל אביב. ב-19 באוקטובר 2017 לקח חלק בשיר "חדשות טובות" של להקת קפה שחור חזק.

כנסיית השכל

חזן הוא ממובילי להקת "כנסיית השכל" יחד עם רן אלמליח. חזן הלחין רבים משירי הלהקה ואף כתב את חלקם.
טלנובלה בע"מ

עלילה

הסדרה פותחת בתהליכי תכנונה של טלנובלה חדשה בשם "פירות אסורים" האמורה לעלות בערוץ "שוס" הפיקטיבי. את תפקיד כתיבת הטלנובלה לוקחת על עצמה רננה לוסטיג (טלי שרון), כותבת מתחילה שכתבה את התסריט על בסיס אירוע מחייה האישיים.
כבר בשלבי הליהוק לטלנובלה (הפיקטיבית), נחשפת רננה לעולם הבידור והתקשורת הקשה, כשמנהלי הערוץ מעוניינים ללהק לתפקיד הראשי, בניגוד לרצונה, דוגמנית מפורסמת בשם דנה בלום (יעל בר זוהר), ואכן מלהקים אותה לבסוף. לאחר מכן, אותם מנהלים מודיעים לדנה בלום על התנגדותה של רננה לליהוקה, והיא מפתחת כלפי רננה שנאה גדולה וכן תוכנית נקמה.
את עבודת ההפקה של התוכנית מקבל מפיק הטלנובלות המפורסם, נפתלי אונגר (בהתחלה גולם על ידי טוביה צפיר, אשר לאחר מכן הוחלף על ידי שרון אלכסנדר). כפיר אונגר (עפר שכטר) הוא בנו של נפתלי, בחור חסר-אחריות וילדותי שרוב תחומי ענייניו נוגעים בכיבוש נשים ובסקס, ובראש תחומי ענייניו – דנה בלום, אחריה מחזר באינטנסיביות על אף שבעבר הרחוק כבר השניים נפרדו. דנה, המודעת לכשרונו של כפיר בכיבוש נשים, מנצלת את חולשתו אליה ודרכו משיגה את נקמתה ברננה.
"אט אט מתברר שהטלנובלה האמיתית היא לא זו שעל המסך אלא זו שמאחורי הקלעים" נכתב באתר התוכנית "שחקנים, מפיקים, במאים ותסריטאים נקלעים כולם למערבולת של שנאות, נקמות, ידידויות, ואהבות. סיפור בו מעורבבים הזיה, מציאות, הומור וטרגדיה".
לסדרה קווים עלילתיים נוספים; סיפור העבר הסודי בין נפתלי אונגר ושחקנית הטלנובלה הפנימית, מירי מורן (גילת אנקורי) והקשר סיפור זה לאשתו של נפתלי, ניצה אונגר (אודיה קורן); סיפור האהבה הסודי של שחקן הטלנובלה הפיקצית שון לב (רון שחר) וניב אלדר (אורי אומנותי), אחיה ההומוסקסואל של בת-זוגו הנוכחית, שירה אלדר (מלאני פרס); סיפורי אהבה שונים- בין במאי הטלנובלה, שחר זוהר (מאור כהן) ושחקנית הטלנובלה, אפרת שושן (תמר קינן), ובין עוזרת הבמאי ובתו של המפיק, עלמה אונגר (הדס מורנו) ובין נער המים אודי בן-ציון (דוד וקסמן); וקישורי סיפורים אלה לדמויות שונות כמו: מנהל הערוץ, בני קייזרמן (גיא לואל), שרית וגרשון חבייה (רותם אבוהב ואלברט אילוז), תסריטאית הטלנובלות המפורסמת, טליה בורשטיין (שרון מלכי-שמש) ודמויות נוספות.
NGC 4570

היסטוריה

לגלקסיה בהירות מדרגה 10.8 והיא התגלתה ב-8 באפריל 1784 על ידי האסטרונום ויליאם הרשל, שכלל אותה ברשימת הערפיליות שפרסם בשנת 1786 תחת הציון I.32, כשהיא מתוארת כדי בהירה, קטנה, עם גרעין בהיר ושני ענפים עמומים שיוצאים ממנו. בנו, ג'ון הרשל, צפה בה מספר פעמים והכניס אותה לקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1833 תחת הציון 1361, כשהיא מתוארת כבהירה מאוד, קטנה, מאורכת מאוד, בעלת מרכז בהיר מאוד שמתבהר בחדות. הוא הכניס את הגלקסיה גם לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים שפרסם בשנת 1864 תחת הציון GC 3110 ובשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש, תחת הציון NGC 4570, כאשר היא מתוארת כבהירה למדי, די קטנה, מאורכת מאוד, בעלת מרכז בהיר מאוד שמתבהר בחדות לגרעין ברור.

תצפית

הגלקסיה נמצאת בחלקו הדרומי של צביר הבתולה, כ-6 מעלות מצפון-מערב לכוכב δ בבתולה, כ-7.3 מעלות ממערב-דרום-מערב לכוכב וינדמיאטריקס וכ-8.7 מעלות מצפון לכוכב פורימה. כ-0.8 מעלה ממערב-צפון-מערב לה נמצאת NGC 4526 ובאותו הכיוון במרחק זוויתי של 1.9 מעלות נמצאת M49, כ-1.1 מעלות מצפון-מערב לה נמצאת NGC 4535, כ-3 מעלות מצפון-צפון-מזרח לה נמצאת NGC 4596 ובמרחק דומה ממזרח-צפון-מזרח לה נמצאת NGC 4698, כולן גלקסיות השייכות גם כן לצביר הבתולה.

תכונות

אורכה הזוויתי של NGC 4570 הוא כ-3.8 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של כ-60,000 שנות אור, פחות משני שלישים מהקוטר של שביל החלב, אך רוחבה הזוויתי הוא רק מעט יותר מרבע מאורכה הזוויתי, כך שקו הראייה אליה כמעט מקביל למישור הגלקסיה. ככל הנראה מדובר בגלקסיית עדשה מסוג S0, אך מכיוון שהיא נראית מצידה הצר, ייתכן שמדובר דווקא בגלקסיה אליפטית מאוד פחוסה מסוג E7. מסתה מוערכת בכ-‎1.7×10¹¹‎ מסות שמש, כ-30% ממסת שביל החלב, כאשר קרוב לשלושה רבעים ממסתה או כ-‎1.2×10¹¹‎ מסות שמש, היא מסת הכוכבים שבגלקסיה. בדומה לגלקסיות אחרות מסוגה, בגלקסיה יש מעט גז ואבק, ולכן יצירה של כוכבים חדשים מתרחשת בקצב נמוך יחסית שמוערך בכ-3 מאיות של מסת שמש בשנה, או מסת שמש בכ-34 שנים. בהתאם לכך, אוכלוסיית הכוכבים בגלקסיה היא די זקנה וגילה הממוצע מוערך בכ-14 מיליארד שנים והמתכתיות של הכוכבים היא כ-65% מזו של השמש. חקירת המבנה הפנימי של הגלקסיה העלתה שדיסקת הגלקסיה אינה שלמה אלא מורכבת מדיסקה פנימית המקיפה את גרעין הגלקסיה ברדיוס זוויתי של שניית קשת השקול לרדיוס של כ-270 שנות אור ודיסקה חיצונית שמתחילה מרדיוס זוויתי של כ-7 שניות קשת השקולות לרדיוס של כ-1860 שנות אור. במרווח בין שתי הדיסקות קיימות שתי טבעות שבהן צפיפות התווך בין-כוכבי גדולה יותר, הטבעת הפנימית היא ברדיוס זוויתי של כ-1.7 שניות רשת או כ-450 שנות אור והחיצונית בקוטר זוויתי של 4.4  שניות קשת או כ-1170 שנות אור. צורת הטבעות מרמזת על קיומו של מוט מרכזי (שלא נצפה ישירות) שאורכו מוערך בכ-3,250 שנות אור. את הגלקסיה מקיפה מערכת של כ-280 צבירים כדוריים, שבניגוד למערכות דומות בגלקסיות אחרות, שמורכבות מאוכלוסיית צבירים צעירה (פחות ממיליארד שנים) עם מתכתיות רגילה ומאוכלוסיית צבירים מבוגרת (מעל 10 מיליארד שנים) עם מתכתיות נמוכה, ל-NGC 4570 יש גם אוכלוסיית צבירים משמעותית, שגילם בין מיליארד שנים ל-3 מיליארד שנים עם מתכתיות רגילה (דומה לזו של השמש). משערים שקיומה של אוכלוסייה זו מצביעה על אירוע מיזוג בין שתי גלקסיות לפני מספר מיליארדי שנים.