google/wiki40b huggingface dataset:
מיכאל בן-יוסף

מלחמת העולם השנייה

בן יוסף יליד רומניה, גדל בעיר יאשי, היה ילד בתקופת מלחמת העולם השנייה, בין השנים 1939 עד 1944 חי תחת משטר גרמני נאצי ובהמשך תחת משטר קומוניסטי עד עלייתו ארצה.
כילד, בן יוסף היה עד לפוגרום שהיה בעיר. בן יוסף שהה אצל דודתו בעיירה קרובה שבה נעצרה רכבת שבה היו כ‑3,000 יהודים שמתו מצימאון ומחום. ברכבת היו שני אחים של אמו, אחד מהם שרד והשני מת ברכבת. כילד עזר לחלק מהם כי אמר להם לא לשתות את מי הביוב והבריכה שהייתה במקום, מי ששתה מת כמעט מיד.
בתקופת השואה הועבר בן יוסף לבית ספר יהודי (תלמוד תורה) שם המשיך ללמוד עד לשחרור הסובייטי באוגוסט 1944. בשנה האחרונה של המלחמה משפחתו התגוררה במרתף שליד הבית עקב הפצצות של בנות הברית ומאוחר יותר הפצצות של הגרמנים והרוסים.
בגיל 17–18 עבר בן יוסף קורס טיס ראשוני מטעם השלטונות הקמוניסטיים ברומניה. לאחר כמאה שעות טיסה קיבל בן יוסף רישיון טייס אזרחי, סיים את לימודי הבגרות ולמד שנה ראשונה בטכניון הרומני, ביאשי בפקולטה להנדסת מכונות.

חיל אוויר

בשנת 1951 בגיל 19 עלה בן יוסף עם אימו למדינת ישראל, באוניה "טרנסילבניה" שעגנה בחיפה ב-19 באוגוסט 1951. בן יוסף ואימו הופנו למעברת "נחלת יהודה" מספר חודשים עבד כפועל בניין, ולאחר גיוסו לצה"ל התחיל קורס טיס מספר 10.
באפריל 1953 הוסמך בן יוסף כטייס, ביחד עם עוד 6 חניכים (מתוך 76 חניכים). בן יוסף שירת בשרות חובה וקבע 6.5 שנים ועוד 20 שנה במילואים.
במהלך השנים הטיס בן יוסף: סטירמן, הרווארד, ספיטפייר, איירספיד אוקספורד, מוסקיטו, דקוטה, נורד והרקולס
בשנת 1956 יצא מיכאל בן יוסף לצרפת בראש משלחת של 20 טייסים, כדי להביא לארץ את מטוסי ה"דקוטה"
בשנת 1956, במבצע קדש, השתתף כטייס מוביל בהצנחת הצנחנים במיתלה ובפינוי הצנחנים הפצועים.
במבצע אנטבה שובץ בן יוסף כטייס בהרקולס השני
הוענקה לבן יוסף תעודה "פרח ניצול" מצבא הגנה לישראל על תרומתו להמשך קיום העם היהודי.

אל על

עם שחרורו של בן יוסף מחיל האוויר, עבר לאל על, שם שירת כטייס במשך כ- 40 שנה. בגיל 32 הוסמך לקברניט. בין המטוסים שהטיס: קונסטליישן, בריטניה, בואינג 707, בואינג 200–747, בואינג 400–747.
במשך השנים מונה בן יוסף לטייס ראשי ומנהל צי 200–747.
בן יוסף צבר 32,000 שעות טייס.
בן יוסף היה אחד מטייסי אל על שהטיסו את דוד בן-גוריון לבורמה.
בהיותו קברניט, סיים בן-יוסף תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב ובהמשך תואר מאסטר ב"טעימת יינות" מאקדמיה של נאפה שבקליפורניה

משפחה

בן יוסף מתגורר בלב תל אביב, נשוי לאביבה, אותה הכיר בזמן שירותה הצבאי בחיל האוויר, אב לשתי בנות ובן וסב לתשעה נכדים.
בן יוסף עבר מבחנים לרישיון משיט. רכש ספינה באנגליה, ובהמשך הוסמך לקברניט מוביל ספינות, מפינלנד ומצרפת לארץ.

יינן

בן יוסף בעל תואר "WINE MASTER" מטעם האקדמיה הבינלאומית ליין בסן-פרנסיסקו, קליפורניה.
בן יוסף השתתף בקורסים לטעימת יין באקדמיות הצרפתיות הגרמניות והבריטית.
בן יוסף עוסק בהדרכה לתרבות וגסטרונומיה.
בן יוסף שופט בתחרויות יין בינלאומיות. ספרו "ספר היין" נמכר בכ-30,000 העתקים ("ספר זהב").
בן יוסף מכהן כעורך המקצועי של המגזין "יין" (בשיתוף עם המגזין הבריטי דקנטר).
בן יוסף מפרסם מאמרים בנושאי "יינות" ב: מגזין "סיגאר", "מגזין יין וגורמה", ובג'רוסלם פוסט.
בערב הגאלה שחתם את תחרות היין הבינלאומית – TERAVINO 2015, הוכרז מיכאל (מימי) בן יוסף לאיש השנה בתעשיית היין הישראלית.
טאתב צ'אקיאן

תחילת דרכה

צ'אקיאן נולדה בירוואן בשנת 1992. היא סיימה תואר ראשון באנתרופולוגית באוניברסיטת ירוואן, ותחומי העניין האקדמיים שלה כוללים את הסמיוטיקה של העיר, "קריאה" של העיר כטקסט. צ'אקיאן משלבת שירה עם אמנות חזותית, למשל, בקולאז ' ים מנייר, אותם היא הציגה בתערוכות בארמניה ובריסל.
היא עורכת את ז'ורנל השירה האינטרנטי iranliter.com המתמקד בתרגומים של שירה איראנית עכשווית.

פרסים

הפרסים שהוענקו לצ'אקיאן כוללים את פרס התחרות הספרותית דיוניצי מליצייבסקי (Dionizy Maliszewski) לשנת 2014, פרס גאזטה אובווטלסקה (Gazeta Obywatelska) לשנת 2016, פרס "הגברת הראשונה" של הספרות הארמנית וכן פרס סאהאק פרטב, המוענק על ידי הכנסייה הקתולית בארמניה. אוסף השירה הראשון שלה היה מועמד לפרס משורר החירות האירופי לשנת 2018., פרס המוקדש ל"כיבוד וקידום תופעות בשירה המתמודדים עם אחד הנושאים העכשוויים החשובים עבור הקוראים – חירות– ואשר, באותו הזמן, מאופיינים בערכים אמנותיים יוצאי דופן."
סמל אוטווה

סמל העיר אוטווה מורכב משלט אצולה המוחזק משני צדדיו על ידי כורת עצים הנושא בידו גרזן וכן רובאי קנדי. הן החייל והן כורת העצים עומדים על גבעת דשא. על גבי שלט האצולה עצמו מצויר צלב כחול על רקע לבן. ברביע הימני התחתון שיוצר הצלב מצוי עלה עץ אדר - סמל קנדה, וברביע השמאלי העליון כתר מלכות אדום. מעל מגן האבירים מצוירים על רקע אדום שני חצים מוצלבים מצד שמאל, אצטרובל ושני כלי עבודה מוצלבים.
מעל מגן האבירים מצויר עץ אורן העומד על ענפי עץ אלון.
בתחתית הסמל, על גבי קלף רשום מוטו העיר:
ADVANCE OTTAWA EN AVANT - "התקדמי אוטווה"
לירן דוד

ביוגרפיה

דוד נולד והתחנך בעיר אשדוד. למד בבית הספר התיכון מקיף ו' במגמת התקשורת. בשנת 2007 התגייס לצה"ל ואת שירותו הצבאי החל כלוחם בחיל ההנדסה בגדוד האב"כ. כעבור שנה וחצי עבר לשרת באוגדה 98. במקביל, החל את דרכו בהופעות כליצן בימי הולדת ומנחה במות ברחבי הארץ.
בשנת 2005 החל בלימודי המשחק בחוג באשדוד עד הגיוס ב-2007. במהלך הצבא ב-2009 המשיך בלימודי משחק אצל ענת ברזילי ולימודי פיתוח קול אצל קובי משעל ובסיומם, ב-2010 החל בלימודי משחק במכינת מבוגרים בסטודיו למשחק ניסן נתיב. משם המשיך ב-2012 ללימודים במסלול תלת-שנתי בסטודיו למשחק יורם לוינשטיין. בתחילת 2015 החל את לימודי המשחק מול המצלמה בסדנה אצל המלהקת גלית אשכול. בשנים 2016 ו-2017 המשיך ללימודי משחק מול מצלמה ב"טכניקה" אצל ניב רז ואולי שטרנברג. לקראת סוף שנת 2017  לקח חלק בסדנת חשיפה בינלאומית של "קאסט ישראל" עם במאים ומלהקים מרחבי העולם. בתחילת 2018 החל בלימודי משחק בקורס צ'באק ישראל ומיד בסיומו השתתף בסדנת חשיפה עם במאים ומלהקים מרחבי ישראל.
בשנת 2012 קיבל את תפקידו הראשון, בסדרת הטלוויזיה "אופוריה" שבה גילם את דמותו של העבריין יזהר (הרומני) המניאק, בבימויה של דפנה לוין. בהמשך לוהק לסדרת הילדים המצליחה של גיורא חמיצר, "החממה" (2013) שבה גילם את דמותו של אוזי בעונה השנייה והשלישית. השתתף בפרסומת למכללה האקדמית עמק יזרעאל. שיחק ב"הרודן" האמריקאית (2014) חייל ירדני בתפקיד אורח. בהמשך השנה זכה דוד בתחרות פרסי אשדוד במקום הראשון, על ביצוע מונולוג מתוך המחזה "סלולרי של איש מת" בבימויו של ליאור אשכנזי. הוסיף להשתתף גם ב"כבודו" (2017)  בתפקיד אסף בן עטר. בתפקיד אורח, ב"כיפת ברזל" (2017) בתפקיד אורן האפסנאי ובסדרה "בר מצווה" של אילן פלד בתפקיד אביחי יעקובי השוטר בהפקתה של חברת ההפקות הצרפתית "אדמה". בשנת 2018 קיבל את תפקידו הראשי בדמותו של רפא בסדרת הילדים "אדוני המאמנת" ששודרה בערוץ ג'וניור. בנוסף, גילם את מרקוס, התפקיד הראשי בסרט האמריקאי הקצר "Blood of Jerusalem" שיצא לאקרנים ביוני 2018. דוד הוסיף להצטלם לסרט הקולנוע "אסיה" בתפקיד תומר הברמן, שצפוי לעלות רק לקראת סוף שנת 2019 ,הצטלם גם לסדרת הדרמה "חיה" בתפקיד יקי הבחור הצפוני של דלית קהן ובתפקיד נרייה לסדרה "צדק צדק תרדוף". 
החל משנת 2015, דוד מעביר שיעורי משחק לבני נוער בעיר אשדוד ובגן יבנה ובנוסף משחק בקבוצת האמנים של ישראל לכדורגל מתחילת 2019. בין עשרות משחקיו השתתף לירן במשחקי ראווה וסולידריות לזכר ענת אלימלך  ובו שר את שיר למעלות ואת "בלרינה" שנכתב עבור אלימלך ובמשחק למען השבתו של החייל החטוף אורון שאול.
בשנת 2009 פרסם את שירו הראשון "אותם ימים" וב-2017 הוציא את שירו השני, "קיסר נאור". הוא כותב, מלחין ומנגן על פסנתר, גיטרה, מפוחית, אקורדיון ותופים.
פדרציית ההוקי הרוסית

היסטוריה

בשנת 1908, נציגי איגוד ההוקי הכל-רוסי (Всероссийский хоккейный союз) קיבלו הזמנה לדון באפשרויות לאגד את ההוקי החובבני, את ההזמנה קיבלו גם צרפת, בריטניה, שווייץ, בלגיה וגרמניה. בקונגרס המייסד הראשון של שנערך במאי 1908, הנציגים הרוסיים לא הופיעו. ב-1911 רוסיה הייתה חברה בליגת ההוקי קרח הבינלאומית. אולם השתתפותה בליגה לא נמשכה הרבה זמן, לאור תחילת מלחמת העולם הראשונה ואי-השתתפות ספורטאים סובייטים בפעילות בינלאומית עד לתחילת שנות ה-50.
האליפות הלאומית הראשונה התקיימה ב-1946 בתור אליפות ברית המועצות בהוקי קרח. בתחילה את ההוקי הסובייטי ניהלה חטיבת ההוקי (Всесоюзная секция хоккея). החל מ-1952 עשתה זאת פדרציית ההוקי הסובייטית (Федерация хоккея СССР). ב-1967, הפדרצייה פוצלה לפדרציית ההוקי קרח עם דיסקית ופדרציית ההוקי קרח עם כדור.
ב-12 בנובמבר 1991 הוקמה פדרציית ההוקי הרוסית שקיבלה הכרה כיורשת הפדרציה הסובייטית.
מבחני התכנסות לטורים

במתמטיקה, ישנם מבחנים שמטרתם לבדוק האם טור אינסופי מתכנס למספר סופי. מבחנים אלו אינם מראים מהו סכום הטור, אלא רק מכריעים בשאלת ההתכנסות. ההגדרה הפורמלית להתכנסות טור היא שסדרת הסכומים החלקיים מתכנסת.
על התכנסות הטור משפיע רק זנבו, כלומר ניתן להוריד מספר סופי של איברים מתחילת הטור מבלי לשנות את התכנסותו (אך ייתכן שתוך שינוי של הסכום שאליו יתכנס). על כן אין צורך שדרישות המבחנים יתקיימו עבור כל אברי הטור, אלא רק עבור כל האיברים החל ממקום מסוים.

תנאי הכרחי להתכנסות טורים

תנאי הכרחי להתכנסות טורים הוא שהאיבר הכללי שואף ל-0 כאשר

דוגמה

הטור  הנו טור מתבדר מכיוון שהאיבר הכללי שלו אינו מתכנס ל-0.
התנאי אינו מספיק, כפי שמדגים הטור ההרמוני שמתבדר.

טורים חיוביים

טורים חיוביים, כלומר טורים שכל אבריהם לא שליליים, ניחנים בתכונה החשובה שסדרת הסכומים החלקיים שלהם היא סדרה מונוטונית עולה. מכיוון שכל סדרה מונוטונית עולה מתכנסת אם היא חסומה, כל שצריך להראות הוא שהסכומים החלקיים של הטור חסומים. עובדה זו מהווה בסיס למספר מבחנים. אם טור חיובי אינו חסום, הוא מתבדר לאינסוף.

מבחן האינטגרל

יהי  מספר טבעי ו- פונקציה חיובית מונוטונית יורדת המוגדרת בקטע , אזי סכום הסדרה החיובית  מתכנס אם ורק אם האינטגרל  הוא סופי. בפרט, אם האינטגרל מתבדר אזי גם הטור מתבדר.

מבחן העיבוי של קושי

תהא  סדרה חיובית שיורדת מונוטונית, אז הטור  מתכנס אם ורק אם  מתכנס. בלשון ציורית: די להחליף כל קבוצה של  איברים ב- מופעים של האיבר הראשון (או האחרון) בקבוצה. הטור שיתקבל מתכנס ומתבדר יחד עם הטור המקורי. לעיתים נקרא גם מבחן הדילול.
דוגמאות. נוכיח כי הטור  מתבדר. על פי מבחן העיבוי, טור זה מתכנס ומתבדר יחד עם הטור , ולאחר צמצום נקבל את הטור . כעת, באמצעות מבחן ההשוואה עם הטור  שידוע כי הוא מתבדר, נסיים את ההוכחה.

טורים כלליים

נאמר על טור שהוא מתכנס בהחלט אם הטור של ערכיהם המוחלטים של איבריו מתכנס. טור מתכנס בהחלט הוא טור מתכנס, ולכן אם נתון טור לא חיובי, ניתן לבדוק האם הוא מתכנס בהחלט תוך שימוש במבחני השוואה לטורים חיוביים (כי הטור של ערכיו המוחלטים הוא טור חיובי), ומכך להסיק על התכנסותו.
טור שמתכנס אך אינו מתכנס בהחלט נקרא מתכנס בתנאי. לטורים מסוג זה קיימים מבחני התכנסות נוספים.

קריטריון קושי

קריטריון קושי להתכנסות טורים מתבסס על כך שסדרה מתכנסת אם ורק אם היא סדרת קושי: הטור  מתכנס אם ורק אם לכל  קיים  כך שלכל  מתקיים .

מבחן לייבניץ

תהי סדרה חיובית שיורדת מונוטונית לאפס. אזי הטור המתחלף שנוצר על ידה  מתכנס.
זנב הטור, , קטן תמיד בערכו המוחלט מגודל האיבר הראשון בו, כלומר: . כמו כן, מתקיים .
דוגמאות. נביט בטור ההרמוני המתחלף: . הסדרה  היא סדרה חיובית מונוטונית יורדת לאפס, ולכן על פי מבחן לייבניץ, הטור מתכנס.

מבחן דיריכלה

תהי  סדרה מונוטונית ושואפת לאפס ותהי  סדרה שעבורה קיים מספר חיובי M כך שלכל N טבעי מתקיים  (הטור של  חסום), בתנאים אלה הטור  מתכנס.
מבחן דיריכלה מכליל את מבחן לייבניץ מבחינת הוכחת התכנסות הטור (אך ללא הערכת גודל השארית שכלול במשפט לייבניץ) שכן מבחן לייבניץ הוא המקרה הפרטי של מבחן דיריכלה כאשר .

מבחן אבל

תהי  סדרה מונוטונית חסומה ויהי  טור מתכנס, אזי בתנאים אלה הטור  מתכנס.

התכנסות של מכפלות אינסופיות

מכפלה אינסופית   מתכנסת או מתבדרת יחד עם הלוגריתם שלה, שהוא הטור . יותר מזה, אם  לכל n, אז אי-השוויון  מראה שהמכפלה  מתכנסת אם ורק אם הטור  מתכנס. 
עובדות אלו מאפשרות להמיר שאלות על התכנסות של מכפלות, בשאלות על התכנסות של טורים.
התזמורת הסימפונית של רשות השידור הקוריאנית

היסטוריה

בין השנים 1969 ו-1981, הפכה התזמורת לארגון ממשלתי, ששינה את שמו לתזמורת הסימפונית הלאומית של קוריאה.  
בתקופה זו התזמורת הופיעה בעיקר בתיאטרון הלאומי של קוריאה. בשנת 1979, יצאה התזמורת לסיור הראשון שלה בחו"ל, בארצות הברית. משנת 1981 חזרה התזמורת לשמה הקודם ותפקידים חדשים, כגון מנכ"ל, מנצח אורח ראשי ומנצח במשרה מלאה, הוקמו בארגון. הסיורים הבאים שלה בחו"ל היו בדרום מזרח אסיה (1984) וביפן (1985 ו-1991). באוקטובר 1995 הופיעה התזמורת בעצרת הכללית של האומות המאוחדות בניו יורק. בשנים 2000 ו-2002 הופיעה עם התזמורת הסימפונית של הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה בסיאול ובפיונגיאנג.  
התזמורת קיימה קונצרטים גם עם תזמורת NHK של טוקיו והתזמורת הסימפונית הלאומית של סין בשנת 2002. 
התזמורת מנגנת בעיקר באולם KBS ובמרכז האמנויות של סיאול.
רוברט שטראוס

רוברט שוורץ שטראוס (באנגלית: Robert Schwarz Strauss;‏ 19 באוקטובר 1918 - 19 במרץ 2014) היה עורך דין, פוליטיקאי ודיפלומט יהודי-אמריקאי, אשר כיהן כשגרירה הראשון של ארצות הברית ברוסיה.
נולד בטקסס בשנת 1918 להורים ממוצא יהודי-גרמני. למד משפטים באוניברסיטת טקסס באוסטין, ובמהלך מלחמת העולם השנייה שירת ב- FBI.
בשנת 1945 פתח בדאלאס משרד עורכי דין (Akin Gump Strauss Hauer & Feld), שלימים נעשה למשרד המעסיק מאות עורכי דין ברחבי ארצות הברית.
בשנות החמישים עסק בגיוס תרומות למפלגה הדמוקרטית, וסייע לבחירתו של מושל טקסס ג'ון קונלי. בכך, נעשה מקורב ללינדון ג'ונסון, והלה נעזר בו בהיותו נשיא ארצות הברית כיועץ מדיני לעניין מלחמת וייטנאם.
בין השנים 1972 ו- 1977 שימש כיושב ראש הוועדה הדמוקרטית הלאומית (DNC), ובשנת 1977 מונה על ידי נשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר לנציב הסחר של ארצות הברית (USTR), במסגרתו השלים בהצלחה את "סבב טוקיו", ליישום הסכמי גאט"ט.
בשנת 1979 מונה על ידי קרטר לתפקיד שליחו המיוחד למזרח התיכון, בניסיון להתמודד עם השלכות המהפכה האיראנית.
בינואר 1981 העניק לו קרטר את מדליית החירות הנשיאותית.
בתקופת כהונתו של רונלד רייגן כנשיא ארצות הברית, מונה שטראוס לעמוד בראש הוועדה הכלכלית הלאומית (National Economic Commission) ביחד עם דרו לואיס.
באוגוסט 1991 מונה על ידי הנשיא ג'ורג' בוש (האב) לשגריר ארצות הברית בברית המועצות, ולאחר פירוקה, נעשה לשגריר ארצות הברית הראשון ברוסיה, לאחר פירוק ברית המועצות, תפקיד בו כיהן עד נובמבר 1992.
הוא שימש חבר סגל בבית הספר למינהל ציבורי על שם לינדון ג'ונסון באוניברסיטת טקסס באוסטין.
נפטר בוושינגטון בשנת 2014, בגיל 95. על שמו נקרא "המרכז לביטחון לאומי ומשפטים" באוניברסיטת טקסס באוסטין.
Making Movies

הקלטות

האלבום הוקלט בין ה-20 ביוני ל-25 באוגוסט 1980, באולפני "Power Station", ניו יורק. נופלר החל בכתיבת האלבום לאחר סיום סיבוב ההופעות "Communiqué Tour" שנערך לקידום האלבום Communiqué. נופלר החליט לשכור את המפיק המוזיקלי ג'ימי איובין לאחר ששמע את הפקתו בשיר "Because the Night" של פטי סמית' וברוס ספרינגסטין, שהפך ללהיט בינלאומי. חבר הלהקה דייוויד נופלר עזב את הלהקה באוגוסט של אותה שנה, וקטעי הגיטרה שהספיק להקליט עבור האלבום, הוקלטו מחדש על ידי אחיו מארק.
פליקס פון בותמר

תחילת הקריירה

פון בותמר נולד במינכן שהשתייכה לממלכת בוואריה ב-10 בדצמבר 1852 במשפחת אצולה, אביו מקס פון בותמר היה גנרל בווארי שפיקד על חיל האפסנאות, אמו לורה הייתה מבית פון ריירכט. ב-1871 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה, ובשנת 1912 מונה למפקד רגימנט בחיל המשמר.

מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

ב-2 בדצמבר מונה פון בותמר למפקד דיוויזיית המילואים ה-6, וב-24 בדצמבר מונה פון בותמר למפקד קורפוס המילואים הבווארי ה-2, ופיקד עליו בקרבות בחזית המזרחית. לאחר מכן השתתף עם הקורפוס שבפיקודו במתקפת גורליצה-טרנוב. ב-7 ביולי 1915 קיבל פון בותמר את העיטור פור לה מריט. ב-8 ביולי 1915 הפך הקורפוס שבפיקודו לארמיית הדרום, עימה השתתף בבלימת מתקפת ברוסילוב בקיץ 1916, ובבלימת מתקפת קרנסקי בקיץ 1917. על הצלחתו בקרבות קיבל פון בותמר ב-19 ביולי 1917 תוספת עלי אלון לעיטור הפור לה מריט.
ב-4 בפברואר 1918 מונה פון בותמר למפקד הארמייה ה-19 שהוקמה על בסיס המפקדה של ארמיית הדרום שפורקה. הארמייה פעלה בחזית המערבית במסגרת קבוצת הארמיות של אלברכט מוירטמברג, וסייעה בהחזקת הקו בדרום החזית שהיה אזור די שקט.
ב-8 בנובמבר 1918 עבר פון בותמר לייעץ למשרד המלחמה הבווארי, ובדצמבר 1918 פרש לביתו.
פון בותמר נפטר במינכן ב-18 במרץ 1937 והוא בן 84 שנים. פון בותמר נקבר בהלוויה מלכותית לפי הוראתו של היטלר, ונספד על ידי רופרכט, נסיך הכתר מבוואריה.
פינלנדיה

פינלנדיה בישראל

היבואן הבלעדי של פינלנדיה בישראל היא חברת אקרמן.
צריכת הפינלנדיה לנפש בישראל היא הגבוהה ביותר בעולם (אפילו יותר מבפינלנד), וישראל היא אף המדינה הרביעית בעולם בצריכה כוללת של פינלנדיה.
במהלך שנת 2009 עברה וודקה פינלנדיה במכירות את וודקה אבסולוט שהייתה הוודקה הנמכרת בישראל].
סטיב לואיס

ביוגרפיה

לואיס נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה. הוא למד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA).

אלוף אולימפי

במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת סיאול (1988) קבע לואיס שיא עולם לנוער עד גיל 20 בריצת 400 מטר בשלב חצי הגמר בתוצאה של 44.11 שניות. בשלב הגמר הוא סיים שלישי בתוצאה של 44.37 שניות. במשחקים עצמם הוא זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר בתוצאה של 43.87 שניות (שיא עולם לנוער הנוכחי, 2012), לפני חבריו לנבחרת שיאן העולם בוץ' ריינולדס (43.93 שניות) ודני אוורט (44.09 שניות) ובריצת שליחים 4x400 מטר, ביחד עם אוורט, קווין רובינזיין וריינולדס בהשוואת שיא העולם, 2:56.16 דקות, לפני ג'מייקה (3:00.30 דקות) ומערב גרמניה (3:00.56 דקות). בתוצאה שנמדדה לו הייתה, 43.69 שניות. 
באליפות המכללות של ארצות הברית (NCAA) שנערכה בשנת 1990 זכה לואיס במדליית זהב בריצת 400 מטר ובהמשך אותה שנה הוא זכה גם באליפות ארצות הברית שנערכה בנורווק, קליפורניה במדליית זהב בריצה זו.
באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכה לואיס בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית כסף בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.21 שניות, אחרי קווינסי ווטס שקבע שיא אולימפי חדש של 43.50 שניות ולפני סמסון קיטור מקניה (44.24 שניות) ולא הצליח להגן על תוארו ומדליית זהב בריצת שליחים 4x400 מטר, ביחד עם אנדרו ואלמון, ווטס ומייקל ג'ונסון בשיא עולם חדש של 2:55.74 דקות, לפני קובה (2:59.51 דקות) ובריטניה (2:59.73 דקות). בתוצאה שנמדדה לו הייתה, 43.41 שניות.
הקריירה של לואיס הופרעה רבות עקב מספר פציעות.
טדי אקלילו

חייו

אקלילו נולד באזור באגמדיר שבצפון אתיופיה, שם נכנס לתחום המוזיקה בגיל צעיר מאוד. כשהיה נער עבר לגור באדיס אבבה, שם התמחה בסוגים השונים של המוזיקה האתיופית, והחל להופיע במועדונים ובבתי מלון. בסוף שנות התשעים היגר לישראל בעקבות אביו, הזמר אַקְלילוּ סְיוּם (አክሊሉ ሥዩም). אקלילו היה פופולרי בקרב קהילת יהודי אתיופיה וקהלים נוספים בשל יכולותיו הקוליות, הקצביות והרגשיות. בין היצירות שביצע ניתן למצוא את ביצועיו לשירים של הזמר אפרם תמרו ולשיר הסודאני "תשעתשר שנה" (הידוע בקרב האתיופים בשם "סברתה").
אקלילו הושפע מאביו ומהזמר אפרם תמירו, אך סגנון שירתו היה מקורי וייחודי. הוא הופיע בעיקר עם הקלידן היילו סבהט. במקרים אחרים הופיע עם אביו אקלילו סיום, עם נגן הסקסופון אבטה בריהון, עם הזמר זמנה מלסה או עם הקלידן יוסי מרשה. בין המוזיקאים האחרים שלצידם הופיע נמצא גם ידידו נדב הבר.
בקרב הקהילה האתיופית אקלילו נחשב לכישרון גדול, אולם בשל מחלת הסרטן בה לקה, פסק מלהופיע באירועים. הוא הותיר מספר הקלטות של מוזיקה לחתונות אשר ממשיכות להיות מושמעות.
"הוא הקשיב בעיקר למוזיקה אתיופית, וקצת למוזיקה סודאנית", מספר ידידו נדב הבר. "כששמע אצלי פעם מוזיקה מרוקאית ברברית, הוא התלהב ואמר שהוא יכול להוציא ממנה מנגינות לשירים באמהרית. הוא לא הספיק להקליט אלבום, ולכן לא נותרו עימנו גם שירים מקוריים שכתב כהכנה לאלבום."
אקלילו נפטר ממחלת הסרטן בגיל 28.
הלוחשת לרוחות

תקציר העלילה

מלינדה גורדון היא אישה צעירה, אשר לה יכולת לתקשר עם רוחות של אנשים שנפטרו. היא חיה יחד עם בן זוגה, ג'ים קלאנסי, בעיירה גרנדוויו. כל פרק בסדרה מתמקד במפגש של מלינדה עם רוח רפאים אחת או יותר, אשר אינן יכולות לעבור לעולם הבא עד שיפתרו את הבעיות שמפריעות להן להמשיך הלאה. לשם כך, הן נעזרות ביכולותיה של מלינדה.
לצד עלילות הפרקים, שכל אחד פורש בפני הצופים סיפור מרכזי העוסק ברוח אחת או כמה שסיפורן נשזר יחדיו, העלילה מתמקדת גם בנרטיב כללי העוסק במאבקיה של מלינדה מול כוחות אחרים המבקשים לשאוב את הרוחות לצד האפל ובכך למנוע מהן את המעבר לעולם הבא.
אהרון גרשגורן

קריירה

גרשגורן הצטרף לראשונה למחלקת הנוער של מכבי חיפה בשנת 1958 בגיל 10. בשנת 1962 הוא התקדם לקבוצת הנוער, וב-1963 זומן לסגל נבחרת הנוער של ישראל ולקח עמה חלק במשחקי אליפויות אסיה לנוער בבנגקוק ובסיאול, ובחלקם אף שימש כקפטן הנבחרת. בנערותו הוא נחשב לשחקן התקפי, ששיחק רבות בעמדת החלוץ.
בשנת 1964, בגיל 16 בלבד, שיחק גרשגורן לראשונה במדי הקבוצה הבוגרת של מכבי חיפה. עם הגעתו לבוגרים, מאמנו אברהם מנצ'ל פיתח אצלו את יכולת הקישור והתמיכה גם בהגנה. ב-1965 הוא ירד עם הקבוצה לליגת המשנה, אך בעונה שלאחר מכן חזר עמה לליגה הבכירה, תוך כדי שלקח תפקיד של שחקן מפתח בקבוצה ואף כבש שישה שערים במשחק כנגד הפועל קריית שמונה, מה שהפך אותו לשיאן כיבושי השערים במשחק אחד בתולדות המועדון. לאחר חזרתה של מכבי חיפה לליגה העליונה, היא הייתה מועמדת מספר פעמים לזכייה באליפות הליגה, אך כשלה בניסיונותיה לעשות זאת.
ב-1966 זומן גרשגורן לראשונה לנבחרת ישראל, אך לא זכה לדקות משחק. במחנה האימונים באתיופיה לקראת הנסיעה למונדיאל 1970 שנערך במקסיקו, התברר כי הוא פצוע. אף על פי שהתברר לבסוף כי הוא כשיר ונבדק מבחינה רפואית, הוא נפצע פעם נוספת במהלך אימון הנבחרת, ונאלץ להיעדר מטורניר גביע העולם. בכל השנים שנכלל בסגל הנבחרת, הוא לא השתתף באף משחק רשמי.
בשנת 1973 החל גרשגורן לעבוד הן כמורה לחינוך גופני בבית הספר התיכון "גימנסיה ביאליק" בחיפה, תפקיד אותו מילא עד סגירת בית הספר ב-1983 והן במסגרת היחידה לחינוך גופני בטכניון. כעבור שנה הוא פרש ממשחק פעיל והפך למאמנה של קבוצת הפועל נהריה. אף על פי כן, הוא חזר לשחק במכבי חיפה כעבור חצי שנה לאחר שהקבוצה ביקשה ממנו לחזור עקב הזדקקותה לעזרה במאבקיה בליגת המשנה, אליה ירדה שוב ב-1974. ב-1976 הוא עמד שוב בפני פרישה ממשחק, עקב פציעה בגיד אכילס שדרשה ממנו לעבור ניתוח יקר בגרמניה. על אף הספקות, הוא המשיך לשחק, ובסיום עונת 1977/1978 פרש סופית. קריירת המשחק שלו במכבי חיפה נמשכה 14 שנים.
בשנת 1984 החל גרשגורן לאמן את הפועל חיפה, וב-1986 הוא עבר לשמש כמאמנה של הפועל טבריה, ולאחר מכן פרש מאימון.
גרשגורן נשוי לאילנה ואב ל-3 ילדים. הוא בעל תואר שני בחינוך (1995), ותואר דוקטור בחינוך גופני (2000). הוא מקיים חוגי כדורגל לילדים במועדון הספורט הוד הכרמל, וכן קייטנות. כמו כן, שימש בעבר כראש היחידה לחינוך גופני בטכניון.
HBO

סקירה כללית

HBO הנה חברה אמריקאית המספקת שירותי טלוויזיה בכבלים אשר הוקמה בשנת 1972 על ידי חברת Time Inc ומשרדיה הראשיים ממוקמים בניו-יורק, ארצות הברית.
בשנת 1975 החברה הייתה הראשונה להציע שירותי טלוויזיה בלוויין ברחבי ארצות הברית ולפיכך מציבה עצמה כחברת הכבלים הלאומית הראשונה.
בשנת 1980 מנו לחברה 9.8 מיליון רשומים ורווחיה עמדו על 440 מיליון דולר, באותה התקופה HBO הייתה המתחרה הגדולה ביותר בשוק ולמעשה גודלה היה כפול 3 ממתחרתה הקרובה ביותר- Showtime.
במהלך השנים, נקטה HBO טקטיקות שיווק מגוונות ובעזרת שילובם עם מוצרים חדשים (כמו רכישת רישיונות שידור משחקי ספורט) אשר הובילו לעליית במספר המנויים וכבר בשנת 1993 הגיע ל-24.7 מיליון משתמשים.
בתחילת שנות ה-90 HBO התמקדה בהפקת סדרות מקוריות אשר צברו פופולריות רבה בקרב הקהל וזכו לביקורות רבות.
בשנת 2017 לחברה 127 מיליון רשומים במעל 150 מדינות ברחבי העולם.
באוגוסט 2019 עלתה לאוויר מיני סדרה ״הנערים״, יצירה ישראלית בעברית וערבית והיא הסדרה השנייה שאינה באנגלית עד כה.

HBO בישראל

רוב תוכני HBO משודרים בישראל בחברת הלוויין yes והשאר בחברת הכבלים HOT ובסלקום tv.
רומן שרון

ביוגרפיה

שרון נולד בשם רומן צ'רנר בוורשה, בירת פולין, לרודולף ולכריסטינה-סטפה. כשהיה בן חמש שנים עלה לישראל עם משפחתו, שקבעה את מושבה בחולון. כדי לסייע בכלכלת המשפחה, החל להופיע כשוליית-קוסם לצדו של אביו כבר מגיל תשע. באותן שנים התחיל גם לשיר ולמד לנגן בגיטרה בקונסרבטוריון למוזיקה בתל אביב, בעידודה של הזמרת רחל אטאס.
שרון גויס לצה"ל במחצית פברואר 1969, ושירת בצוות הווי חיל התותחנים, שם שימש גם כסולן. הוא נחשב לאחד הכוכבים הגדולים שיצאו מהלהקות הצבאיות בתחילת שנות ה-70.
בפברואר 1972, משסיים את שירות החובה שלו, פתח שרון בקריירה של זמר. הוא השתתף בפסטיבלים, הוציא תקליט שנקרא בפשטות "רומן שרון" (שהוא למעשה אלבום הסולו היחיד שלו) בו הופיעו להיטיו באותה תקופה: "לילה טוב", "חיוך שלך", "בלדה למחפשים" ו"העולם שלי ושלך", והשתתף בהצגה המוזיקלית "לילי גם" בתיאטרון חיפה, לצד מרגלית צנעני ויזהר כהן.
במלחמת יום הכיפורים הצטרף ללהקת הווי של צה"ל והופיע עמה ביחידות שונות. ביום י"ד בשבט תשל"ד (6 בפברואר 1974; יום אחרי יום הולדתו) בהיותו באזור בלוזה שבסיני, בדרכו למסיבה ביחידה צבאית אחרי אחת ההופעות, נהרג שרון בתאונת דרכים. הוא הובא לקבורה בבית העלמין הצבאי קריית שאול.
השיר "הבלון שלי", שנכתב על ידי אהוד מנור ומתי כספי והוקלט על ידי כספי לאלבומו הראשון, הוקדש לזכר רומן שרון.
בשנת 2001, הוציא אילן בן שחר אוסף כפול לזכרו של שרון. האוסף, שכלל גם בונוסים (גם השיר "אלת האהבות שלי" שיצא ב-1973 בסינגל) וביניהם כלל שיר בשם "נשארה לי מנגינה". מילות השיר נכתבו ללחן שהשאיר אחריו שרון. את המילים חיבר גידי קורן, מי שכתב לרומן שרון מספר משיריו. השיר בוצע על ידי להקת "האחים והאחיות" והוקדש לזכרו.
רבקה נוימן

ביוגרפיה

נוימן נולדה בקיבוץ משמרות. היא החלה את קריירת המשחק שלה בגיל 15 בעוזבה את הקיבוץ, במטרה להגשים את שאיפתה ללמוד משחק. בהגיעה לתל אביב התקבלה ללימודים בסטודיו למשחק ניסן נתיב.
נוימן שחקה בתיאטראות רבים ובהצגות רבות ברחבי הארץ ובהן: בתפקיד אדלה ב"בית ברנרדה אלבה", יוליה ב"רומיאו ויוליה", אלינור ב"רכוש נטוש", אנג'י ב"נשים בצמרת", הנזי ב"קסטנר" (מבוסס על פרשת קסטנר שכתב מוטי לרנר), קסנדרה ב"הנשים האבודות מטרויה"; בתפקיד בלה ברלו ב"סוחרי גומי" בתיאטרון חיפה; ב"דוניה רוסיטה" ו"ילדים רעים" בתיאטרון הקאמרי, ב"פרויקט שטרנהיים", אליס ב"אליס בארץ הפלאות", ב"משפחה" ולילה ב"פרגודים" בתיאטרון הבימה; בת המלך ב"הצל" בתיאטרון באר שבע ובהצגה "תפוחים מן המדבר" בתיאטרון בית ליסין, תפקיד שזיכה אותה בשנת 2006 בפרס התיאטרון הישראלי לשחקנית השנה בתפקיד משנה.
נוימן השתתפה בסרטי קולנוע ישראלים רבים ובהם בטרילוגיה של אסי דיין: "החיים על פי אגפא", "שמיכה חשמלית ושמה משה" (שעבור הפסקול שלו הקליטה גרסת רוק לשיר "הלוואי" של בעז שרעבי ושיר בשם "בחלום" שכתב אסי דיין והלחין ארקדי דוכין) ו"מר באום". כמו כן השתתפה בסרטים "תל אביב ברלין", "קשר באדי", "אלף נשיקות קטנות" ו"ברלין ירושלים".
בטלוויזיה השתתפה נוימן ב"ארוחת עשר" באחד מפרקי הסדרה "פרפר נחמד" ו"כאילו כלום לא קרה" וכן הנחתה את המגזין "גאים להציג". בשנת 2009 הצטרפה נוימן לסדרת הדרמה "מסכים" ולדרמת הנעורים "תיכון השיר שלנו" ב-yes stars ישראלי.
נוימן כתבה וביימה את הצגת הילדים "בית משותף" וכתבה ספר לילדים "ילד סימפתיקו". בשנת 2015 החלה לשחק בסדרה "החדש של עומרי גורדון" בשידורי קשת של ערוץ 2.
מתגוררת בתל אביב עם בת-זוגה, עורכת הדין ארנה לין.