google/wiki40b huggingface dataset:
רנט ל'אוראנז

ילדותה

ל'אוראנז נולדה בטִיאַרֵט אשר בדרום מערב אלג'יריה. אביה היה רב ממוצא מרוקאי. בגיל שנתיים התעוורה כתוצאה ממחלת אבעבועות שחורות קשה.
היא הושמה במוסד לעיוורים עד גיל 12, שם למדה לקרוא ולכתוב ברייל. אמה, שהייתה נחושה להקנות לה מקצוע שיאפשר לה להיות מאושרת, רשמה אותה ללימודים אצל סעוד מדיאוני, זמר וכנר שהיה בקיא באמנות החאוזי (סגנון שנגזר מהמוזיקה הערבית-אנדלוסית). תוך זמן קצר הראתה רנט הקטנה הצטיינות בלימודיה, פיתחה את קולה, למדה לנגן בעוד, והחלה לעבוד כזמרת בבית-הקפה שבבעלותו של סעוד מדיאוני ברובע היהודי של אוראן.
אומגה בקנטאור

היסטוריה

הצביר התגלה על ידי אדמונד היילי בשנת 1677 ותואר על ידו כ"כתם בהיר בקבוצת קנטאור". למעשה כבר תלמי כלל אותו בקטלוג הכוכבים שלו ככוכב והוא גם נכלל בשנת 1603 בקטלוג הכוכבים אורנומטריה של יוהאן באייר, שגם נתן לו את הציון "ω בקנטאור". ג'ון הרשל זיהה סביב שנת 1830 שמדובר בצביר כוכבים. בשנת 2008, בעקבות תצפיות נוספות, שנעשו על ידי טלסקופ החלל האבל, הועלתה השערה שבמרכז הצביר נמצא חור שחור בינוני ושלמעשה מדובר בגלקסיה ננסית שנלכדה בכוח הכבידה של שביל החלב, שפיזר את הכוכבים שמחוץ לליבתה.

תצפית

הצביר נמצא במרכז קבוצת הכוכבים קנטאור, בהמשך הקו המחבר את β בקנטאור עם ε בקנטאור, כ-8 מעלות מצפון לו, וכ-5 מעלות ממערב ל-ζ בקנטאור. בהירותו של הצביר היא מדרגה 3.7 כך שניתן למוצאו בקלות, אך בשל מיקומו הדרומי קשה לראותו מאירופה או מהמזרח התיכון. בתנאי תצפית מיטביים ניתן להבחין בכך שמדובר בכתם מעורפל ולא בכוכב נקודתי ובמשקפת איכותית ניתן להבחין בכוכבים שבשולי הצביר ובכך שצורתו מעט אליפטית. באמצעות טלסקופ חובבים ניתן לראות בקלות שזהו צביר כדורי.

מאפייני הצביר

קוטרו של ω בקנטאור הוא כ-170 שנות אור ומרחקו ממערכת השמש הוא כ-16,000 שנות אור, כך שגודלו הזוויתי הוא כ-36 דקות קשת - יותר מגודלו הזוויתי של הירח המלא. הצביר מעט אליפטי - אורך הציר המשני שלו הוא כ-80% מהציר הראשי והוא מכיל כ-10 מיליון כוכבים. מסתו הכוללת היא פי 5 מיליון ממסת השמש, עוצמת ההארה הכוללת שלו היא פי 700,000 מעוצמת ההארה של השמש והספקטרום הכולל של אור הצביר מתאים לסוג ספקטרלי F5. גילו מוערך בכ-12 מיליארד שנים. בניגוד לצבירים כדוריים אחרים, הכוכבים בצביר זה הם מגילאים שונים ובעלי מתכתיות מגוונת.
מדידות של מהירות התנועה של כוכבי הצביר סביב מרכזו מעלות שנמצא במרכז הצביר גוף מסיבי שמסתו מוערכת בכ-40,000 מסות שמש וככל הנראה זהו חור שחור. גודלו החריג של הצביר, צורתו הפחוסה, השונות הגדולה בגילאי כוכבי הצביר ובתכונותיהם וקיומו של חור שחור במרכזו, מרמזים על כך שייתכן ומדובר בגלקסיה ננסית שנלכדה בכוח המשיכה של שביל החלב וכתוצאה מכך איבדה את הכוכבים שבשוליה שהתפזרו בשביל החלב. ליבת הגלקסיה נשארה צפופה ודחוסה ונראית כיום כצביר גדול במיוחד.
ספרטק לנינגרד (כדורגל)

היסטוריה

הקבוצה הוקמה כחלק מאגודת ספרטק בשנת 1931 בשם פרומקואופרציה (Промкооперация). 
בשנת 1935 הפכה ל"ספרטק". בשנת 1965 הקבוצה שינתה את שמה לאבטומוביליסט והיה שמה עד לפירוקה, שנתיים לאחר מכן.
בשנת 1967 הקבוצה הוקמה מחדש תחת השם "בולשביק" (שבאמצע עונת הבכורה הפכה ל"נייבה") שפורקה באופן סופי בשנת 1969.
חדשות מטוגנות

עלילה

הסרט מתמקד סביב מגיש ערוץ החדשות, נורם ארצ'ר, שנאבק בהשתלטות ההנהלה בעבודתו. העלילה מתפצלת למערכונים קצרים ברוח ההומור האופייני לעיתון, הכולל פארודיות בתרבות הפופ, סטראוטיפים גזעניים וקריירת המשחק של אמן הלחימה סטיבן סיגל.
במרכזה מגיש חדשות מתוסכל שרוצה להגיש חדשות רציניות על מלחמה במזרח התיכון בזמן ששובר קופות חדש בכיכובו של 
אומן הלחימה סטיבן סיגל מגיע לקולנוע וצוות השידור ירצה לפרסם אותו בכל מחיר

תהליך ההפקה

בשנת 2003 פורסם כי אולפני Fox Searchlight מפיקים סרט שנכתב על ידי כותבי "The Onion" שנקרא אז "The Untiteled Onion Movie" שייבוים על ידי הבמאי טום קונטץ. 
אחרי דחיות רבות והקרנות ניסיון לקהל, הסרט נגנז והפצתו לקולנוע בוטלה על ידי Fox Searchlight, אך  New Regency Productions המשיכו בהפקת הסרט.

החייאת ההפקה והפצה

בנובמבר 2007 הודיעו אולפני Fox Searchlight כי יפיצו את הסרט על גבי DVD. קדימון לסרט הופיע במארזי ה-DVD של היטמן, הנוסע השמיני נגד הטורף: רקוויאם ועוד.
ביוני 2008 חברת פוקס המאה ה-20 הפיצו את "חדשות מטוגנות" ב-DVD.

הסרט בישראל

בישראל הסרט לא הופץ מסחרית ב-DVD אך הוקרן בערוץ HOT Fun בחברת הכבלים HOT, תחת השם "חדשות מטוגנות" החל מ-2009.
מריה אוגוסטה, נסיכת טורן וטקסיס

ביוגרפיה

מריה אוגוסטה נולדה ב-11 באוגוסט 1706 בפרנקפורט, לאנזלם פרנץ, נסיך טורן וטקסיס השני ולמריה לודוביקה אנה פרנצסקה, נסיכת לובקוביץ', בתם של הנסיך פרדיננד אוגוסט לאופולד מלובקוביץ', דוכס זאגן ומריה אנה וילהלמינה, מרקיזת באדן-באדן. מריה אוגוסטה גדלה בארצות השפלה האוסטריות, ולאחר מכן שוב בפרנקפורט, שם היה מושב בית המשפחה.
ב-1 במאי 1727 התחתנה מריה אוגוסטה עם קרל אלכסנדר, דוכס וירטמברג, ממנו נולדו לה 6 ילדים. נישואי הזוג היו מוצלחים, על אף שנהגו לרגל זה אחר זה, ובשנת 1736 פרשה מריה אוגוסטה מניהול ענייני הממשל.
בשנת 1737 מת בעלה קרל אלכסנדר, דוכס וירטמברג, ובנה קרל השני אויגן, דוכס וירטמברג עלה במקומו לשלטון. מכיוון שהיה קטין, ניסתה מריה אוגוסטה להתמנות כעוצרת, אולם לבסוף הצליחה רק להיות מעורבת בחינוכו. בשנת 1739 התפרסם שמריה אוגוסטה ניהלה רומן עם קפטן בצבא, ובעקבות כך נפתחה חקירה והקצין ההוא גורש מהצבא. בעקבות החקירה לא הצליחה מריה אוגוסטה לשמור על הברית עם פרוסיה, ובעקבות כך נותרה דוכסות וירטמברג מבודדת עם פרוץ מלחמת הירושה האוסטרית. מאוחר יותר חזרה מריה אוגוסטה למעמדה ואף סידרה לבניה קריירה צבאית בצבא הפרוסי. בשנת 1749 נחלש מעמדה של מריה אוגוסטה, בעקבות התבגרותו של בנה קרל אויגן, וב-1 בפברואר 1756 מתה מריה אוגוסטה בגפינגן.
צ'ארלי רוברטס

קריירה

רוברטס החל את הקריירה שלו בקבוצת בישופ אוקלנד, אבל מהר מאוד עבר לגרימסבי טאון. ב-1904, הוא עבר למנצ'סטר יונייטד בתמורה ל-750 פאונד. רוברטס ששיחק בעמדת הקשר עזר ליונייטד לזכות בשתי אליפויות (1908 ו-1911) ופעם אחת בגביע האנגלי (1909). באוגוסט 1913 הוא עזב את היונייטד לקבוצת אולדהאם אתלטיק בתמורה ל-1,500 פאונד, אחרי ששיחק 299 משחקים וכבש 23 שערים בשביל היונייטד. 
לרוברטס היו שלוש הופעות בנבחרת אנגליה.
רוברטס נפטר במרפאת רויאל במנצ'סטר בעקבות ניתוח גולגולת שלא הצליח.
מרי בלייר

ראשית חייה

מארי בראון רובינסון נולדה במקאליסטר, אוקלהומה, עברה לטקסס ולבסוף, בגיל 7, לקליפורניה. לאחר שסיימה את אוניברסיטת סן חוזה, זכתה למלגה מ-Chouinard Art Institute. ב-1934 נישאה לאמן לי אברט בלייר, אחיו של האנימטור פרסטון בלייר.

קריירה

שני בני הזוג החלו לעסוק באנימציה והצטרפו לסטודיו של אוב אייוורקס. לי עבד גם באולפנים של הרמן-אייזינג ובהמשך הצטרף לאולפני וולט דיסני, אליהם הגיעה אשתו ב-1940. בלייר איירה עבור הסרטים דמבו, גרסה מוקדמת של היפהפייה והיחפן וגרסה שנייה של פנסטיה שהופצה רק בסוף שנות ה-90.
לאחר שעזבה את האולפנים לזמן קצר ב-1941, טיילה מרי במספר מדינות בדרום אמריקה יחד וולט וליליאן דיסני, וכן אמנים נוספים, כחלק ממדיניות השכנות הטובה של פרנקלין דלאנו רוזוולט. במהלך טיולים אלו עיצבו מרי ולי את האנימציה לסרטים "סלודוס אמיגוס" ו"שלושת הקבלרוס", כשמרי נושאת בתואר של מנהלת אמנותית.
לאחר מכן עבדה על הסרטים שירת הדרום ו"כה יקר ללבי". בסרטים סינדרלה (1950), עליסה בארץ הפלאות (1951) ופיטר פן (1953) זכתה לקרדיט של עיצוב צבע, וסגנונה האמנותי בלט בהם, כמו גם בכמה סרטים קצרים שיצרה באותו זמן.
עם סיום עבודתה על פיטר פן, התפטרה בלייר מדיסני והחלה לעבוד כמאיירת ומעצבת גרפית עצמאית. בתקופה זו יצרה מסעות פרסום עבור חברות כגון נביסקו, פפסודנט, מקסוול האוס ואחרים. בנוסף איירה כמה מסדרת ספרי הזהב של סיימון ושוסטר שחלקם מודפסים עד היום, וכן תפאורות עבור מופעי הפסחא וחג המולד של אולם המוזיקה רדיו סיטי.
לבקשת וולט דיסני שהעריך מאד את כשרונה, החלה בלייר לעבוד על האטרקציה זה עולם קטן. האטרקציה שבתחילה הייתה ביתן שנבנה על ידי פפסי עבור יוניצ"ף בתערוכה העולמית בניו יורק ב-1964, עברה לדיסנילנד עם סיום התערוכה. אותה אטרקציה נבנתה גם בממלכת הקסם בדיסני וורלד וכן באתרי דיסני בטוקיו, פריז והונג קונג.
ב-1967 יצרה בלייר ציורי קיר עבור הטיילת של ארץ המחר. זה של מסע דרך החלל הפנימי כוסה ב-1987 עם פתיחת סטאר טורס. ציור נוסף נותר עד 1998 אז נפתח מטות הטילים לו הותאמו ציורי קיר חדשים. ב-1968 בלייר הייתה מעצבת הצבעים של הסרט "איך להצליח בעסקים מבלי לנסות באמת". ציור הקיר בן 27 המטרים שלה שהושלם ב-1971, נותר המוקד של אתר הנופש העכשווי של דיסני.
בלייר נפטרה מדימום תוך-גולגולתי ב-26 ביולי 1978.

מורשת

הגם שהאמנות אותה יצרה באופן עצמאי אינה מוכרת במיוחד, סגנונה הייחודי עודו מהווה השראה לאנימטורים ומעצבים גרפים.
ב-21 באוקטובר 2011, ביום הולדתה ה-100, גוגל יצרה דודל לכבודה. הדודל הציג דיוקן בלייר כפי שהייתה מאיירת את עצמה, כשמאחוריה צורות ותבניות פשוטות האופייניות לסגנונה.

פרסים

בלייר זכתה בשנת 1991 בתואר "אגדת דיסני", וב-1996 בפרס ווינסור מק'קיי.
עיצומים נגד איראן

איראן ברבות השנים הייתה, ועודנה נתונה לאמברגו, והוטלו עליה סנקציות כלכליות ובינלאומיות רבות מטעם ממשלות וגופים בינלאומיים.

היסטוריה

לאחר המהפכה האיראנית בשנת 1979, ובעיצומו של משבר בני הערובה באיראן, פרסם נשיא ארצות הברית, ג'ימי קרטר, צווים נשיאותיים המטילים סנקציות נגד איראן, אלו הורחבו עד שנת 1997 גם כנגד חברות הסוחרות עם הממשל האיראני. במסגרתן הוקפאו הנכסים של ממשלת איראן והבנק המרכזי שלה בארצות הברית, נאסר סחר וייבוא סחורות עם איראן, נאסר ביצוע פעולות פיננסיות התומכות בהגעה לאיראן או העברת כספים המסייעים לפתח את מקורות האנרגיה (הנפט והגז) של איראן.
בשנת 2006, לאחר שאיראן סירבה להשעות את תוכנית העשרת האורניום, מועצת הביטחון של האו"ם העבירה את החלטה 1696 במסגרתה הוטלו הסנקציות נגד השקעות נפט, גז, תעשייה פטרוכימית וקשרים עם משמרות המהפכה. בין היתר הוטלו סנקציות על קווי ספנות איראניים וגופי בנקאות וביטוח.
במהלך השנים הסנקציות גבו מחיר קשה מכלכלת איראן ומאזרחיה. מאז 1979 ארצות הברית הובילה מאמצים בינלאומיים על מנת להשפיע על מדיניותה של איראן ולעצור את תוכנית גרעין הצבאית שלה. איראן מאז ומעולם הכחישה טענות אלו וגרסה כי תוכנית הגרעין שלה מיועדת למטרות אזרחיות בלבד כגון ייצור חשמל ופיתוחים רפואיים.
ב-15 באוקטובר 2012 הצטרף גם האיחוד האירופי לסנקציות על איראן; פורסם, כי האיחוד הטיל איסור גורף על העברות פיננסיות לאיראן, מלבד כאלו המיועדות לרכישת מזון ותרופות ולסיוע הומניטרי. כל חברה באיחוד האירופי שתבקש לבצע עסקה עם חברה איראנית או להעביר כספים לאיראן, תיאסר מכירת מתכות מסוימות לאיראן וייאסר כליל ייבוא גז טבעי מאיראן למדינות האיחוד האירופי.
כאשר שיחות הגרעין בין איראן למדינות המערב לא נחלו הצלחה, ראו בכך האחרונות חיזוק להמשך הפעלת הסנקציות.
ביולי 2015 נחתם הסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית שצמצם באופן משמעותי את הסנקציות והמגבלות על איראן לעשר שנים לפחות, בתמורה להגבלת תוכנית הגרעין שלה. הסנקציות הקשורות להסכם הוסרו בינואר 2016. עם זאת, הוטלו במקביל עיצומים חדשים על תוכנית הטילים הבליסטיים של איראן.
בפברואר 2017, בהוראת נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ, הטילה ארצו – לראשונה מאז ההסכם ומכניסתו של טראמפ לתפקיד – סנקציות על 13 גורמים ועוד 12 חברות איראניות. הסנקציות נבעו עקב תרומת איראן  "להפצה של כלי נשק להשמדה המונית והקשר שלה לטרור", וכן, בהשפעת ניסוי שיגור של טיל קרקע קרקע בליסטי, ככה"נ מסוג חורמשהר, שהממשל האמריקאי תפס כתוקפני ומתגרה.
ב-13 באוקטובר 2017 הודיע הנשיא דונלד טראמפ על הטלת סנקציות כנגד גורמי משמרות המהפכה בתחום  תוכנית הגרעין, תוכנית הטילים והטרור.
ב-8 במאי 2018 הודיע טראמפ על פרישת ארצות הברית מהסכם הגרעין עם איראן והטלת סנקציות על איראן. איראן טענה כי סנקציות אלה מנעו סיוע של הצלב האדום הבינלאומי לנפגעי השיטפונות באיראן (2019).
סנטרם (ברזיל)

היסטוריה

העיר נוסדה ב-22 ביוני 1661, והייתה העיר השנייה שהקימו הפורטוגלים בצפון ברזיל, אחרי בלם. היא נקראה בתחילה אלדיאה דוס טפז'וס (Aldeia dos Tapajós, "כפר טפז'וס"). בשנים הבאות הגיעו לאזור מיסיונרים ישועים, שהחלו לפעול בקרב התושבים האינדיאנים באזור. ב-1697 הושלמה בניית מבצר לשם הגנה על היישוב. מבצר זה אינו קיים עוד. ב-14 במרץ 1758 העניק לה מושל גראו פארה מעמד של עיירה, ושמה שונה לסנטרם, על שם העיר סנטרם שבפורטוגל. ב-24 באוקטובר 1948 הוכרזה כעיר.
מיקומה של סנטרם, במפגשם של שני נהרות המהווים עורקי תחבורה חשובים, ובאמצע הדרך בין מנאוס לבלם, הפכו אותה למרכז כלכלי ותעבורתי חשוב. עיקר כלכלתה מבוססת על מסחר ושירותים, ואולם יש בה גם תעשייה (בעיקר עץ ומוצריו ומוצרי מזון המבוססים על תוצרת חקלאית ודגים). בסביבתה של העיר גידולים חקלאיים רבים כאורז, סויה ומניהוט מצוי. 
העיר מהווה גם יעד תיירותי, בשל מספר מוקדי משיכה לתיירים המצויים בסביבתה. בתחום שיפוטה נמצאת העיירה אלטר דו שאו הידועה בשל חוף הנהר שלה, המזכיר במראהו חוף ים. חופים נוספים מצויים הן לאורך נהר האמזונאס והן לאורך נהר טפז'וס. סנטרם היא גם שער הכניסה ליער הלאומי טפז'וס, המשתרע על פני כ-5,450 קמ"ר ולפארק הלאומי אמזוניה, המשתרע על פני 9,940 קמ"ר. במרחק הפלגה של שעות ספורות מהעיר מצויות העיירות מונטה אלגרה, שבסמוך לה ציורי הסלע הקדומים ביותר שנמצאו בברזיל, והם בני כ-11 אלף שנים, ואלנקר, שבסביבתה מפלים מרשימים ותצורות סלע נאות.
פרט לנמל, משרת את סנטרם גם נמל התעופה סנטרם-מאסטרו וילסון פונסקו, בו פועלות חמש חברות תעופה המקיימות טיסות סדירות לערים שונות בברזיל. כבישים מחברים את סנטרם עם כמה מהערים הסמוכות לה, וכביש 163 מחבר אותה עם העיר קויאבה, 1,780 ק"מ דרומית ממנה. עם זאת, רק 44% מהכביש סלולים, ובעונה הגשומה הדרך בלתי עבירה עקב הבוץ.
תחנת הרכבת באר שבע – מרכז

היסטוריה

תחנת הרכבת נפתחה ב-20 בספטמבר 2000 ועד מהרה זכתה לקהל נוסעים נרחב בשל מיקומה בלב העיר ובסמוך למספר רב של מרכזים מסחריים.
מפתיחתה בשנת 2000 עד לפתיחת תחנת דימונה בשנת 2006, הייתה זו תחנת הנוסעים הדרומית ביותר של רכבת ישראל. גם כיום נותרה התחנה תחנת קצה משום שהנסיעות לדימונה יוצאות מתחנת באר שבע צפון/האוניברסיטה הנמצאת כחמישה קילומטרים מצפון לה.
בשנת 2001, עקב צפיפות רבה שנוצרה ברכבות היוצאות מתחנה זו, הוכפל מספר הרכבות היוצאות ובאות לתחנה, כך שבכל שעה יוצאת רכבת.
ביולי 2012 החלה רכבת ישראל להפעיל בשעות העומס שתי רכבות בשעה מהתחנה לכיוון צפון – רכבת מאספת שעוצרת בכל התחנות בקו, וברוב שעות היום ממשיכה לחיפה ולנהריה, ורכבת מהירה שעוצרת רק בתחנות באר שבע צפון, קריית גת, תחנות תל אביב ומסיימת את נסיעתה בתחנת הרצליה. זמן הנסיעה ברכבת זו מבאר שבע מרכז לתל אביב ההגנה אורך כשעה בלבד.

מבנה התחנה ותוכניות לעתיד

במשך חמש שנות קיומה, הונחו בתחנה שתי מסילות בסמוך לשני רציפים. ב-2006 החלה תוכנית שדרוגים לתחנה, שבין היתר כללה הנחת שתי מסילות נוספות בסמוך לשני רציפים חדשים, הרחבת מפלס הרציפים, בניית גגונים מעל הרציפים והתקנת דלתות אוטומטיות בכניסה אליהם. בשנת 2011 סיימו את עבודות הרציפים הנוספים ורכבות החלו להיכנס אף אליהם.
בטקס חגיגי, שנערך ב-27 באוקטובר 2014, בהשתתפות ראש העירייה רוביק דנילוביץ', ומאות נכבדים, נחנכה כיכר נאוי על שם ראש העיר אליהו נאוי, המהווה את מתחם התחבורה המטרופוליני החדש בבאר שבע, שמחבר את התחנה המרכזית (טרמינל באר-שבע) ותחנת הרכבת באר שבע מרכז.
טירה סקובי

ביוגרפיה

סקובי נולדה ב-6 במאי 1995 בונקובר שבקנדה, למשפחה ממוצא סקנדינבי.

קריירה

סקובי החלה את הקריירה שלה בגיל 10, וקיבלה את התפקיד המרכזי הראשון שלה בשנת 2007, כששיחקה בסדרת הטלוויזיה האמריקאית-קנדית "Painkiller Jane".
סקובי הופיעה בתפקידים שוליים בעוד סרטים, סרטים קצרים וסדרות רבות, כשביניהן סדרת הטלוויזיה "החץ" והסרט "נשיקה בחצות".
בשנת 2014 שיחקה את דמותה של אליזבת' ברקלי בסרט הטלוויזיה "The Unauthorized Saved by the Bell Story".
בשנת 2017 החלה לשחק בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "ריברדייל", בתפקיד של פולי קופר. 
בין השנים 2017–2018 שיחקה בתפקיד משני בסדרת הטלוויזיה "עד עצם היום הזה".
בשנת 2018 שיחקה בסרט האימה-מסתורין "הקיץ של 84", ובסרט "נשיקה בחצות" לצד בלה ת'ורן.

חיים אישיים

ב-14 באוגוסט 2017 התארסה סקובי לבן-זוגה ג'יימסון פארקר.
אחותה הקטנה של סקובי, אליסיה, היא גם שחקנית.
אורה איל

ביוגרפיה

אורה איל נולדה בשנת 1946 בירושלים למשפחת מצאצאי יצחק ליפקין, מבוני שכונות ירושלים. לאחר סיום לימודיה בגימנסיה העברית רחביה למדה בבית הספר לאמנות "בצלאל", אולם לא סיימה שם את לימודיה. למדה לתואר ראשון במתמטיקה ועסקה בפיתוח ספרי לימוד למתמטיקה במט"ח.
הספר הראשון שאיירה הוא "מעשה בחמישה בלונים" מאת מרים רות, שיצא לאור בשנת 1974. לאחר מכן איירה יותר מ-70 ספרי ילדים, בהם הספרים "הבית של יעל" ו"תירס חם" מאת מרים רות, "מר זוטא ועץ התפוחים" מאת אורית רז וסדרת "סיפורי איתמר" מאת דוד גרוסמן. על איוריה בספרו של גרוסמן "השפה המיוחדת של אורי" זכתה בשנת 1990 בעיטור כריסטיאן אנדרסן לספרות ילדים ונוער.
איל פירסמה גם ספרים שאותם כתבה וגם איירה, בהם "לילה חשוך אחד", "בוקר בהיר אחד", ו"אוגבו". על תהליך יצירת ספריהּ סיפרה: "בדרך כלל הסיפור ישנו לי בראש. אני מכינה את הציורים ורק אז כותבת את כל הטקסט באופן סופי."
בשנותיה האחרונות עסקה בעריכה ובתרגום ספרים, בהם "הגבינה והתולעים" ו"אבא לא רוצה לישון", ומבחר מספרי סופר הילדים האיטלקי ג'אני רודרי כ"איש הגשם", "ליסה בארץ האגדות", ו"סיפורי טלפון".
בשנת 1994 זכתה בפרס בן-יצחק על איור הספר "חמש מכשפות הלכו לטייל" מאת רונית חכם.
אורה איל נפטרה ב-2011, בגיל 64, מפרקינסון, בה אובחנה כחולה כעשר שנים קודם. היא השאירה בן אחד מנישואיה הראשונים, וכן בן זוג אתו חייתה בעשרים שנותיה האחרונות בביתם בשכונת בקעה בירושלים.
רנן שור

ביוגרפיה

רנן שור הוא בנו של הרופא, פרופסור שמואל שור, נכדו של ההיסטוריון ד"ר אלכסנדר שור, ונינו של הרב יעקב שור, מצאצאי הרב יוסף בכור שור. דור שישי בארץ מצד אמו, לאה הלר - מורה, בת הרב אברהם זיידה הלר, איש צפת, נצר לרב שמואל הלר, מנהיג צפת במאה ה-19 ולרב יום-טוב ליפמן הלר, רבה של קרקוב במאה ה-17.
רנן שור נולד בשכונת בית וגן בירושלים ועבר עם משפחתו בגיל 5 לתל אביב. כנער, נמשך לעולם התיאטרון ושיחק תפקידים מרכזיים במחזות הזמר "אוליבר!" (דוג'ר החמקן, "הבימה") ו"המלך ואני" (יורש העצר, תיאטרון גיורא גודיק), הופיע בתחרות כשרונות צעירים ושימש כתב של "קול ישראל" בתוכנית הנוער "רדיועשרה".
יחיא שרעבי

הרב יחיא שרעבי בן חיים (ה'תקנ"ח 1798 - ה'תר"ל 1870) היה רב תימני.

תולדותיו

יחיא שרעבי נולד בצנעא לחיים בן יעקב. נתמנה לרב ומורה-צדק בית שרעבי בסביבות השנים ה'תר"י-ה'תר"ך. הוא לימד שם מדי בוקר משניות עם מפרשים. יעקב ספיר שהגיע לתימן בשנת ה'תרי"ט כתב עליו בספרו "אבן ספיר" שבבית מדרשו מתפללים בנוסח ספרד ולומדים שם ש"ס, רמב"ם ופוסקים.
בספר סערת תימן לרב עמרם קרח מובאת תקנה מסביבות השנים התרכ"א–ה'תרכ"ה "…שלא ידון אדם אחד חוץ מן שלשת חברי בית הדין ואפילו הוא גדול בתורה, כגון מ"ו יחיא קורח בכמ"ו יוסף אלקארה, ומ"ו סאלם אלמנצורה, ומ"ו יחיא אלשרעבי...". לעיתים היה מצטרף לבית הדין בצנעא.
בין שומעי לקחו היו הרב יוסף בן הרב שלום קרח (הראשון), הרב אברהם בן אב בית הדין הרב יוסף אלקארה, והרב שלום ב"ר יחיא חבשוש בעל ספר "שושנת המלך".
MTV Unplugged (קייטי פרי)

רקע

בשנת 2009 הוחלט ב-MTV להחזיר את אלבומי ההופעה מחדש. פרי הרגישה שהופעה ב-MTV Unplugged תהיה טובה עבורה כדי להראות את עצמה כזמרת ולשתף את הקהל בסיפורים שמאחורי השירים שלה לאחר הצלחתה באלבום האולפן One of the Boys.
בדיסק הדיוידי מופיע גם ראיון מיוחד.
אלברכט, דוכס פרוסיה

ילדותו

אלברכט נולד ב-17 במאי 1490 באנסבך כבנם השלישי של פרידריך הראשון, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך וסופיה יגלו, מרקיזת ברנדנבורג-אנסבך, בתו של קז'ימייז' הרביעי, מלך פולין. אלברכט נשלח ללימודי כמורה, ומילא תפקידים שונים בחצרו של הרמן הרביעי מהסן ארכיבישוף קלן. בשנת 1508 ליווה אלברכט את מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לאיטליה, ולאחר שובו בילה זמן מה בממלכת הונגריה.

ראש המסדר הטבטוני

בדצמבר 1510 מת פרידריך, דוכס סקסוניה שהיה ראש המסדר הטבטוני, ואלברכט מונה ליורשו, בתקווה שיחסיו עם דודו זיגמונט הראשון, מלך פולין יועילו לפתרון הסכסוך בפרוסיה המזרחית, שהוחזקה על ידי הפולנים מחתימת האמנה השנייה של תורן בשנת 1466. אלברכט ניסה ליצור ברית עם מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, וסירב להישבע אמונים לזיגמונט הראשון, מלך פולין. בעקבות כך פרצה בשנת 1519 שוב מלחמה בין פולין למסדר הטבטוני, שגרמה להרס רב בפרוסיה. בשנת 1521 הביא אלברכט להסכם הפסקת אש לארבע שנים, ובמהלכה ניסה לקבל סיוע מקרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ונסיכים אחרים, ואף ביקר לשם כך בדיאט של נירנברג בשנת 1522, אך לא הצליח לקבל סיוע.
בשנת 1522 נפגש אלברכט עם מרטין לותר, ששכנע אותו להמיר את דתו ללותרניזם, להתחתן ולהפוך את נחלותיו לדוכסות שתישמר בידי יורשיו. אולם אלברכט התקדם בזהירות, ואף הבטיח לאפיפיור אדריאנוס השישי שהוא יעניש את האצילים שעברו לדת הלותרנית.

דוכס פרוסיה

בשנת 1525 חתם אלברכט יחד עם זיגמונט הראשון, מלך פולין על אמנת קרקוב, שלפיה נקבע שהנחלות שבחזקת אלברכט ייהפכו לדוכסות פרוסיה, שתהיה פייף פולני, ותעבור ליורשיו אחריו. לאחר מכן המיר אלברכט את דתו ללותרנית, וכשהוזמן לבית המשפט הקיסרי סירב להופיע. בעקבות סירובו להופיע הוחרם אלברכט ואף מונה ראש חדש למסדר הטבטוני, אולם בעקבות מרד האיכרים של אלזס והמלחמות עם הטורקים לא נאכף החרם, והדוכסות נשארה בידי אלברכט. בשנת 1526 הצטרף אלברכט לברית טורגאו, אולם לא נטל חלק במלחמות השונות נגד קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
בשנת 1526 התחתן אלברכט עם דורותיאה מדנמרק, דוכסית פרוסיה, בתם של פרדריק הראשון, מלך דנמרק ואנה מברנדנבורג, ובשנת 1550 התחתן אלברכט עם אנה מריה מבראונשווייג-לינבורג, בתם של אריך הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג ואליזבת מברנדנבורג, דוכסית בראונשווייג-קאלנברג-גטינגן.
ב-20 במרץ 1568 מת אלברכט בטפיאוב כתוצאה ממגפה, ובמקומו עלה לשלטון בנו אלברכט פרידריך, דוכס פרוסיה.
סדריק

תקציר העלילה

סדריק הוא ילד בן שמונה, אשר חייו משתנים כאשר תלמידה חדשה מגיעה לבית ספרו. התלמידה החדשה היא ילדה בת גילו ממוצא סיני בשם צ'ן, וסדריק מתאהב בה. בהדרכת סבו ליאופולד וידידו הטוב ביותר כריסטיאן, הוא מנסה לכבוש את לבה של צ'ן. לסדריק יש יריב אשר מאוהב גם הוא בצ'ן - ילד עשיר בשם ניקולס דאוניי-דשרניי-דה-בנטו.
סדריק הוא ילד מקסים ושובב עם לב רחב. הוריו של סדריק לא ממש מבינים אותו, והיחיד שמקשיב לבעיות שלו הוא סבא שלו, בעיות של ילד בן 8: החברים בבית ספר, המורים, הציונים, הילדה שהוא אוהב וכו'.
תיאטרון זווית

תיאטרון זווית נוסד ב-1959 על ידי פנינה גרי, שמואל עצמון ושמואל עומר (מנהל כללי).
בסוף שנת 1958 הפיקה גרי את המחזה "בדלתיים סגורות", בו גם שיחקה. לאחר שהצליח והפתיע גם בתוכנו וגם בביצועו (יוסף קריסטוף ביים, זהרירה חריפאי בתפקיד "אינז"), החליטו שחקניו למסד את הקבוצה כתיאטרון קטן ונייד. שמו נבחר בהשראת שירו של נתן אלתרמן "זווית של פרור" (1936).
תיאטרון זווית פעל 9 שנים כתיאטרון נייד, אינטימי, בסגנון אוף-ברודוויי שהצטיין ברפרטואר ערכי וחדשני.
ב-1968, ביוזמת משרד החינוך, צורפו מנהלי תיאטרון זווית לתיאטרון "הבימה".
מילאן שקריניאר

מ.ש.ק. ז'ילינה וההשאלה לזלטה מורבצה

שקריניאר נולד בעיירה ז'יאר נאד הרונום שבסלובקיה, והחל לשחק במחלקת הנוער המקומית. בשנת 2007 עבר למחלקת הנוער של מ.ש.ק. ז'ילינה מליגת העל הסלובקית. ב-27 במרץ 2012 ערך שקריניאר את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בתיקו 1-1 נגד זלטה מורבצה במסגרת המחזור ה-19 בליגה. הוא הוסיף הופעת ליגה אחת בלבד בעונת 2011/2012 והופעה נוספת בגביע הסלובקי, בעונה בה זכתה מ.ש.ק. ז'ילינה בדאבל.
את עונת 2012/2013 החל שקריניאר במ.ש.ק. ז'ילינה, וב-23 בנובמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-35 בניצחון 4-1 על זלטה מורבצה. הוא שיחק בקבוצה במשך חצי עונה, בה הבקיע שער אחד ב-10 הופעות ליגה. בחודש ינואר 2013 הושאל שקריניאר לזלטה מורבצה מליגת העל הסלובקית למשך חצי עונה. ב-1 במרץ 2013 ערך שקריניאר את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 59 דקות בהפסד 4-1 לסלובן ברטיסלבה במשחק המחזור ה-20 בליגה. הוא ערך במועדון 7 הופעות ליגה, וחזר למ.ש.ק. ז'ילינה למשך 2 עונות וחצי, בהן ערך 65 הופעות ליגה והבקיע 11 שערים.

סמפדוריה

בשלהי חודש ינואר 2016 חתם שקריניאר בסמפדוריה מהסרייה א'. ב-24 באפריל 2016 ערך שקריניאר את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בתוספת הזמן של המחצית השנייה בניצחון 2-1 על לאציו במסגרת המחזור ה-35 בליגה. עד סוף העונה הוסיף שקריניאר 2 הופעות ליגה.

אינטר מילאנו

ב-7 ביולי 2017, חתם שקריניאר לחמש שנים באינטר מילאנו לאחר שנה וחצי במדי סמפדוריה.

קריירה בינלאומית

ב-27 במאי 2016 ערך שקריניאר את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סלובקיה, כששיחק 90 דקות בניצחון 3-1 על נבחרת גאורגיה במשחק ידידות. שקריניאר היה חלק מסגל נבחרת סלובקיה לטורניר יורו 2016, וערך 2 הופעות: בתיקו 0-0 נגד נבחרת אנגליה בשלב הבתים, ובהפסד 3-0 לנבחרת גרמניה בשלב שמינית הגמר.
מיקי מאוס - בן המלך והעני

העלילה

הסרט מתחיל באנגליה כאשר המלך ששלט בארץ בשלום ובחמלה חלה מאוד. בזמן שחלה, השלטון עבר לקפטן פיט ושומריו האכזריים אשר הפחידו את הממלכה. יום אחד, כשמיקי מאוס, כלבו פלוטו וחברו גופי חיפשו אוכל, עבר קרון מלא באוכל גנוב של קפטן פיט. פלוטו ראה נקניק מבצבץ מן המרכבה ורדף אחריו ישירות לתוך הטירה. כאשר מיקי דפק על דלת הטירה כדי להחזיר את פלוטו, אחד החיילים פתח לו את הדלת והכניס אותו מפני שהוא חשב שהוא הנסיך. פיט צעק על החייל שלא יכניס כל אחד שעובר, והצביע על המקום שבו נמצא הנסיך האמיתי, בכיתה שלו עם המורה הוראס הורסקולאר ומשרתו דונלד דאק. הנסיך שמע את פיט בחוץ, ופוקד על מיקי ופלוטו לבוא אליו מיד. פיט בועט במיקי ומעיף אותו ישירות לתוך הטירה.
בזמן שבארמון מיקי פוגש את הנסיך, הם מגלים ששניהם זהים לחלוטין. הנסיך אמר למיקי כי הוא משועמם עם חייו ומשכנע את מיקי להחליף בגדים ותפקידים אחד עם השני. הנסיך מבטיח למיקי שהכל יהיה בסדר, ואם יהיו בעיות כולם יראו שהוא הנסיך עם האמיתי לפי הטבעת שלו. שתי הדמויות החליפו בגדים ותפקידים. שהיה מחופש למיקי, הנסיך עבד על פיט והוא בעט אותו ואת פלוטו מהארמון. מחוץ לארמון הוא פוגש את גופי, בזמן שמיקי למד בכיתה. הנסיך האמיתי היה עד למקרה בו מנסים לגנוב עוף מקלרבל הפרה ושני ילדיה. הילדים מסבירים כי במשך שנים החיילים לקחו את המזון והחפצים שלהם בשם המלך. כאשר כרכרה עם מזון גנוב עברה, הנסיך עצר אותה על ידי הזדהות דרך הטבעת והוא החזיר את האוכל לאנשים. החיילים ניסו לעצור את הנסיך, מפני שהם חשבו שהוא הנסיך, אך הם לא הצליחו. אחד החיילים סיפר לפיט כי לאחד הקבצנים הייתה טבעת מלוכה כמו הנסיך.
פיט נבהל כי הוא הבין שהוא זרק את הנסיך האמיתי מהממלכה. כדי שלא יענישו אותו, פיט תכנן להפוך את מיקי לנסיך החדש ולהרוג את הנסיך המקורי. מיקי, אשר לבוש כמו נסיך, נקרא לראות את "אביו" המלך שעכשיו הוא גוסס. מיקי נכנס לחדר המלך הגוסס, שם המלך אמר לו שהוא חייב לרשת את מלכותו ולהפוך למלך. מיקי מחליט למצוא את הנסיך המקורי מהר ככל האפשר, אבל פיט מגיע וסוחט את מיקי בטענה שאם הוא לא יוכתר כמלך הוא ישרוף את פלוטו. בינתיים, הנסיך האמיתי שמע את הפעמונים מכריזים על מותו של אביו והוא מבין שהוא חייב לחזור לארמון. בזמן שההכרתה התחילה, פיט לכד את הנסיך ועצר את משרתו דונלד דאק מסיבה לא ידוע. גופי התחפש לתליין, ושחרר את הנסיך ודונלד דאק מהכלא, משם הם רצו לטקס ההכתרה. בזמן שמיקי מנסה לדחות את ההכתרה על ידי הארכיבישוף, הנסיך מגיע ונלחם מול פיט. פיט הסתבך עם חייליו ויחד הם נפלו מחלון. הנסיך ומיקי התעודדו בהצלחתם. הארכיבישוף מבולבל ואינו יודע את מי להכתיר כמלך, עד שפלוטו זיהה מי זה מי. הנסיך האמיתי הוכתר למלך אנגליה, ויחד עם מיקי וגופי לצידו הוא שלט במשך שנים רבות בצדק וברחמים.