google/wiki40b huggingface dataset:
מונטסראט (הר)

שם וגאולוגיה

פירוש השם מונטסראט הוא "ההר המשונן" בשל צורתו של ההר. ההר מורכב משכבות של סלעי משקע המורכבים מקונגלומראט של חלוקי נחל. אלו מעידים בבירור על כך שההר היה בעבר עמק שמליוני שנים זרמו בו מים רבים.
כתוצאה מפעילות גאולוגית מורכבת ביותר שינו את כיוונן המקורי, ועתה הן מאונכות לפני הקרקע, אם-כי תנועת הקרקע האיטית שילבה בתוך אותן השכבות האנכיות, שכבות משקע אופקיות אדמדמות המוכיחות שגם השכבות האנכיות, טרם הפיכתן להר, שהוּ מיליוני שנים כקרקעית ים.
מגוון תופעות אלו יצרו את פניו המשוננים של ההר, שממרחק נראה כמורכב מפלחי סלע אנכיים ענקיים. מקרוב נראות בבירור השכבות האפקיות בעלות צבע שונה מעט ומקרוב עוד יותר נראה הרכבו של המסלע, שכולו, כאמור קונגלומראט של חלוקי נחל.

היסטוריה

על פי מסורת נוצרית, המנזר נבנה לאחר שהתגלה במקום פסל הבתולה על ידי רועה צאן. הרועה ניסה להוריד את הפסל לכפר אך לא הצליח להזיזו, אף לאחר שקרא לאנשי הכפר. לאחר שגם אלה לא הצליחו להזיזו, נבנה מנזר במקום, על מנת להגן על הפסל.
הפסל עצמו עשוי עץ שצבעו כהה, והוא משתייך לשורת "המדונות השחורות". הפסל מתאר את מריה יושבת ומחזיקה את ישו התינוק, שניהם עטורים בכתר ומריה נושאת כדור (המסמל את שלטון הכנסייה). הפסל הוא, כנראה, פסל רומנסקי מסוף המאה ה-12, אם כי יש המאמינים שהוא נעשה בירושלים בימיה הראשונים של הנצרות והובא לכאן. הוא מוצב בעומק הכנסייה מעל למזבח ומאחוריו. אלפי עולי הרגל עולים במדרגות כדי לנשק את הפסל.
במנזר מקהלה של נערים המתחנכים במקום, הנותנים מדי יום הופעה לתיירים ולעולי רגל. לפניה נושא אב המנזר תפילה לשלום העולם בשפות רבות, כולל בעברית.

תחבורה

אל המנזר ניתן להגיע באמצעות כביש המוביל אליו, באמצעות רכבל, וכן באמצעות קו הרכבת מונטסראט ראק, מהעיירה מוניסטרול דה מונטסראט בעמק לרגלי המנזר, אל המנזר.
מהמנזר מוביל פוניקולר לראש ההר, בו מצויים מנזרים קטנים נוספים.

טריוויה

שמו של האי מונטסראט שבים הקריבי ניתן לו על ידי כריסטופר קולומבוס, בשנת 1493, על שם ההר הקדוש.
BFI סאות'בנק

היסטוריה

ראשיתו של המוסד במבנה הטלקינמה אשר היה חלק ממתקני ומופיע פסטיבל בריטניה בשנת 1951. לאחר תום הפסטיבל המשיך לפעול במקום בית קולנוע עד שנת 1957 עת עבר המוסד למבנה הנוכחי, מתחת לגשר ווטרלו (מבנה בו הייתה קודם לכן מסעדה של פסטיבל בריטניה). ופעל בשם "תיאטרון הסרטים הלאומי". 
ב-14 במרץ 2007 שונה שם המוסד ל-BFI סאות'בנק, והמבנה הורחב תוך שנעשה שימוש בשטחים ששימשו קודם לכן את מוזיאון התמונה הנעה שהיה במקום. 
במקום פועלים שלושה בתי קולנוע, מדיאטק, גלריה, חנות ספרים, פאב ומסעדה.
טירת הימג'י

היסטוריה

טירה קודמת נבנתה באתר בתקופת אשיקאגה (המכונה גם "תקופת מוּרוֹמאצ'י") החל בשנת 1333 ונקראה "טירת הימיאמה". ב-1580 איחד דאימיו טויוטומי הידיושי את יפן כולה והשתלט גם על הטירה שמצבה התדרדר. במקום נבנה מגדל ובו שלוש קומות שהחליף את הטירה הקודמת, ובראשית המאה ה-17 החלו עבודות הרחבה שנמשכו 8 שנים. ב-1618 הוסף המעגל המערבי שהיה השינוי המשמעותי האחרון במתחם, והטירה קיבלה את מראה הנוכחי בקירוב. עד סוף תקופת אדו נשלטה הטירה על ידי פיאודלים מקומיים, והעיר התפתחה סביבה. 
ב-1868, כאשר נפתחה תקופת מייג'י, שלחה הממשלה היפנית צבא להניס את יושבי הטירה בפגזי סרק. לאחר מכן שימשה הטירה כמתקן צבאי ומגורי הסמוראיים וחלק מהמעגל המערבי נהרס. עם זאת רובה של הטירה נותר על תלו וב-1871 היא נמכרה במכירה פומבית. ב-1929 הוכרה הטירה כאתר היסטורי וב-1931 הוענק לה מעמד של נכס לאומי. לקראת סוף מלחמת העולם השנייה הופצצה הימג'י, אך הטירה כמעט שלא נפגעה, ורובה נשמר גם לאחר המלחמה כאשר מתקנים צבאיים בסביבותיה נהרסו ופינו את מקומם למבנים מודרניים. עבודות שיפוץ מקיפות החלו במקום ב-1956 ונמשכו עד 1964.
הטירה הופיעה במספר סרטים, וביניהם קגמושה וראן של אקירה קורוסאווה, הסמוראי האחרון של טום קרוז, ובסדרת הטלוויזיה שוגון.

הטירה

הטירה נחשבת לדגם מייצג של טירות יפניות והיא שמורה היטב. סביב ה"דונג'ון" הנישא לגובה של חמש קומות משתרעים מבנים וגנים על שטח רבוע מוקף תעלת מים, שאורכו ורוחבו מגיעים לכ-500 מטר. המבנה המרכזי מוקף במבוך של פרוזדורים שחלקם אינם מובילים לשום מקום, דבר שאיפשר לאכן פולשים אפשריים ולטווח אותם. עם זאת, הטירה מעולם לא הותקפה באופן שאיפשר לבחון את יעילות הגנתה.
אנדרטת הטייסים הפולנים בלונדון

רקע – חיל האוויר הפולני בבריטניה

לאחר כיבוש פולין על ידי צבא גרמניה בראשית מלחמת העולם השנייה פונו מרבית אנשי חיל האוויר הפולני אל הונגריה ורומניה ומשם מצאו את דרכם לצרפת. הם השתתפו שם בקרבות לאחר הפלישה הגרמנית במאי 1940. לאחר נפילת צרפת הגיעו רבים מהם לבריטניה. 
על פי הסכם בין ממשלת בריטניה לממשלה הפולנית הגולה שולבו אנשי צוות האוויר הפולנים במסגרת טייסות משלהם בחיל האוויר המלכותי הבריטי (בהמשך המלחמה קיבלו היחידות הפולניות עצמאות רבה יותר). בסופו של דבר הוקמו במסגרתו 15 טייסות של מטוסי קרב ומטוסי הפצצה, שאוישו על ידי אנשי צוות אוויר פולנים והפעילו מגוון של דגמי מטוסים. טייסות פולניות הספיקו להשתתף בקרב על בריטניה בקיץ 1940 ואחת מהן הפילה במהלכו יותר מטוסים גרמניים (בסך הכל 126) מאשר כל טייסת אחרת של חיל האוויר המלכותי שהשתתפה במערכה זו. יחידות האוויר הפולניות נטלו חלק גם בקרבות בצפון אפריקה ובאיטליה ובקרבות במערב ובמרכז אירופה לאחר פלישת בעלות הברית לצרפת. מטוסים מאוישים על ידי פולנים הפילו בקרבות אלו לפחות 769 מטוסים גרמניים (ועוד 177 הפלות בספק).
לאחר סיום המלחמה פורקו הטייסות הפולניות ומטוסיהן הוחזרו לחיל האוויר המלכותי. עקב פרוץ המלחמה הקרה חזרו לפולין רק מעטים מן האוויראים הפולנים ששרדו לאחר המלחמה, ורובם נשארו בגלות.

האנדרטה

האנדרטה ניצבת במערבה של לונדון רבתי, בתחומי רובע הילינגדון, לא הרחק מנמל התעופה הית'רו. היא ממוקמת ליד העיר רואיסליפ (Ruislip), בצמוד לשטח בסיס חיל האוויר המלכותי נורתהולט, ועל אם הדרך של השדרה המערבית (Western Avenue) – אחת הדרכים העיקריות המובילות אל מטרופולין לונדון ואליו, לכיוון צפון מערב.
האנדרטה איננה מפעל זיכרון ממלכתי. יוזמי הקמתה היו אנשי קבוצת קצינים פולנים שנשארו בבריטניה לאחר מלחמת העולם השנייה והקימו את אגודת חיל האוויר הפולני שם. הם גייסו את הכספים שנדרשו להקמתה מתרומות פרטיות. האנדרטה תוכננה על ידי הפסל הפולני מיצ'סלב לובלסקי (Mieczysław Lubelski), ניצול מחנה ריכוז נאצי שהשתקע בבריטניה. הלוט הוסר מעל האנדרטה ב-2 בנובמבר 1948 על ידי הלורד טדר, ראש מטה חיל האוויר המלכותי הבריטי דאז. 
האנדרטה משתרעת על פני שטח של כ-600 מטרים מרובעים, ובנויה מאבן גיר (Portland Stone). חלקה המרכזי הוא קיר אבן, אשר במרכזו קבוע עמוד רבוע. על גבי פאתו הקדמית של הקיר נכתב באנגלית ובפולנית:
על פאתו האחורית של הקיר נרשם פסוק מן הברית החדשה:
בראש העמוד הקבוע בקיר ניצב פסל של נשר – סמלו של חיל האוויר הפולני – ותחתיו הכיתוב "1940-1945". על פני חזיתו של העמוד רשומים שמותיהן של טייסות חיל האוויר המלכותי הבריטי אשר אוישו על ידי אנשי צוות אוויר פולנים, ובתחתיתו – שמות הזירות בהן לחמו יחידות האוויר הפולניות במהלך המלחמה. 
לפני העמוד משתרעת בריכת מים, אשר העמוד והקיר שלרגליו משתקפים בה.
מאחורי הקיר ובמפלס נמוך ממנו ניצבים שני קירות נמוכים במתאר של חצי גורן, היוצרים מעבר ביניהם; מדרגות משני צידי חלקה המרכזי של האנדרטה מובילות אל המעבר. על גבי שני הקירות נרשמו שמות אנשי צוות האוויר הפולנים שנפלו, כמו גם סמל חיל האוויר המלכותי וסמלי טייסות פולניות. בעת הקמת האנדרטה נקבעו על גביהם שמותיהם של 1,243 נופלים. במהלך שיפוץ האנדרטה בשנים 1994–1996 נקבעו עליה 659 שמות נוספים. הכיתוב על חלקיה של האנדרטה כמו גם פסל הנשר עשויים ארד.
שניים מנשיאי פולין ביקרו באתר האנדרטה והניחו זרים לרגליה – לך ואלנסה ב-1991 ואלכסנדר קוושנייבסקי ב-2004.
הפרקליט

"הפרקליט" היה כתב עת משפטי שיצא לאור על ידי לשכת עורכי הדין בישראל בין השנים 1943–2016.
בשנותיו האחרונות נערך כתב העת על ידי סטודנטים למשפטים במסלול האקדמי המכללה למינהל בהדרכתו של עורך איש סגל בכיר של המכללה, והיה כתב העת המשפטי הוותיק ביותר בישראל.

הגיליון הראשון

בהתאם להחלטת ועידת הסתדרות עורכי הדין היהודיים בארץ ישראל בשנת התש"ג-1943, הוטל על נשיא הוועד המרכזי באותה תקופה, עוה"ד ד"ר מרדכי עליאש, וסגנו משה דוכן, לפעול להוצאת בטאון משפטי של ההסתדרות. באותה שנה יצא לאור בעיר תל אביב, הגיליון הראשון של "הפרקליט" מבית הסתדרות עורכי הדין. עורכו הראשון של כתב העת היה פלטיאל דיקשטיין ולאחר סיום תפקידו בא במקומו כעורך הבטאון אהרון פולונסקי, שמאמריו פזורים בגליונות הפרקליט הראשונים תחת שם העט "אפולו". בדברי הפתיחה לרגל הוצאתו לאור של הגיליון הראשון, כתב עו"ד עליאש את הדברים הבאים:
לא בלי רטט מלוה הוועד המרכזי של הסתדרות עורכי הדין היהודים בארץ ישראל את בכור בטאונו בדרכו לקהל המשפטי העברי בארץ. עשרים שנות חכיון ותפלה לילד הזה יצדיקו בלי ספק דרישה לרמה גבוהה באיכות ובכמות, ומאידך גיסא מכריחים אותנו קשיי המלחמה, המחסור בנייר וטרדות הזמן להסתפק בחוברת הצנועה המוגשת בזה לקהל קוראינו. 

חוברת זו יוצאת לעולם בזמן הרס וחורבן, בעת צרה ומצוקה ליעקב שכמוה לא הייתה, בזמן שעצם החוק והמשפט, חופש האדם וערך חייו נרמסים ונדרסים ברשעה ובאכזריות השמים לאל את כל הישגי דורות התרבות בשדה המשפט והחברה. רק התקוה שהניצחון יביא אתו גם התפתחות עצומה בערכים המשפטיים, המדיניים והחברתיים של האנושות כולה וגם של עמנו וארצנו מחזקת את ידינו להתחיל בפעולה בזמן זה

תפקיד העריכה נמסר על ידי הוועד המרכזי לחבר מערכת בראשותו של הח' פ. דיקשטין ועזרתם של כל העוסקים במקצוע המשפט בארץ תהיה לנו הערובה הכי טובה לכך שאחרית מפעלנו זה, שראשיתו מצער, תשגה מאד.

הפרקליט בשנותיו הראשונות

בשנים שקדמו לקום המדינה, ובשנים הראשונות להיווסדה, שימש כתב-העת כר פורה של שיג ושיח אקדמי אודות עתידה של מערכת המשפט הישראלית ושופר לדעות וללבטים שפשו אותה עת בקרב קהילת המשפטנים הצעירה של מדינת ישראל. נכתב בו אודות אימוץ שיטת המשפט החדשה, השימוש במשפט העברי, משמעות הכרזת המדינה, חשיבות הפורמליזם וכדומה. בין הכותבים היו גדולי המשפט והמחקר האקדמאי באותה תקופה, השופטים חיים הרמן כהן ומשה זילברג, האקדמאים פרופ' גד טדסקי ופרופ' בנימין אקצין.
בשנים הראשונות לקום המדינה היה "הפרקליט" הבטאון המשפטי היחידי ששירת את עורכי הדין והשופטים במדינת ישראל, וזאת בטרם נוסדו הבטאונים של הפקולטות השונות למשפטים. 
בשנת 1961, עם הפיכת לשכת עורכי הדין לאיגוד סטטוטורי, לאחר חקיקת חוק לשכת עורכי הדין, הפך "הפרקליט" לבטאונה המשפטי המקצועי המרכזי של לשכת עורכי הדין בישראל. באותן שנים הצטרפה הפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בירושלים למערכת "הפרקליט".

הפרקליט בשנותיו האחרונות

נכון ל-2010, יוצא "הפרקליט" בתדירות של שני גליונות בשנה, וכותבים בו אנשי אקדמיה, שופטים ועורכי דין. במשך שנים ערך את כתב העת פרופ' מיגל דויטש. משנת 2006 ואילך שימשו כעורכים פרופ' יורם רבין וד"ר יניב ואקי, מבית-הספר למשפטים של המסלול האקדמי, המכללה למנהל. הפרקליט נערך בשיתוף עם תלמידי בית-ספר זה.
גיליונותיו האחרונים של "הפרקליט" מוצגים במלואם באתר האינטרנט שלו.
בנובמבר 2016 יצא לאור הכרך האחרון של "הפרקליט", כרך נד.
פוקר 50

פיתוח

פיתוח המטוס החל בשנת 1983 לאחר ירידה במכירות המטוסים פוקר F27 ו-פוקר F28. טיסת הבכורה הייתה בדצמבר 1985, והאישורים להפעלתו התקבלו ב-1987. לקוחות ההשקה היו לופטהנזה סיטי ליין (OLT) ו-Ansett Australia.

גרסאות

F27 Mark 050 הגרסה הראשונה למטוס, מבוססת על ה-F27, במטוס מערכות אלקטרוניות שלא היו במטוסים הקודמים של פוקר.
F27 Mark 0502 במטוס זה שונו מפרט המושבים ומיקום יציאות החירום, נבנו שישה מטוסים מדגם זה.
F27 Mark 0604 למטוס זה דלת גדולה למטען, נבנו ארבעה מטוסים מדגם זה.

מפעילים

באוגוסט 2009 היו 168 מטוסים בשירות פעיל בחברות התעופה: אייר אסטנה, אייר בלטיק, פליגפיילג איסלנדס, אתיופיאן איירליינס, אוויאנקה, לוקסאייר, סודאן איירווייז, סקנדינביאן איירליינס, ארו מונגוליה, ארו קונדור, אריה אייר, CAA, דנים אייר, Amapola Flyg, קיש אייר, VLM איירליינס, ו-Skyways Express.
כמו כן משתמשים במטוס חילות האוויר של הולנד, סינגפור, וסין.
סן קריסטובל (הר געש)

מאפיינים

סן קריסטובל הוא חלק ממתחם געשי הקרוי על שמו ובו חמישה הרי געש. צ'ונקו (Chonco) שוכן 4 קילומטרים מערבית לסן קריסטובל, ומויוטפה (Moyotepe)‏, 4 קילומטרים מצפון מזרח. צמוד למדרון המזרחי של ההר שוכן הר הגעש קסיטס (Volcán Casitas), שקבר כפר במפולת סלעים קטלנית ב-1998. עדיין ניתן לראות את הצלקות ממפולת זו. לבסוף, לה פלונה (La Pelona) שוכן בקצה המזרחי של המתחם.
סן קריסטובל הוא הר הגעש הצעיר ביותר במתחם שעל שמו, והוא גם הר הגעש הגבוה ביותר בניקרגואה. זהו הר געש שכבתי קרוב לסימטרי, כשהוא מתנשא בצורת החרוט האופיינית. המדרון הדרום-מערבי הוא הארוך ביותר ושפת הלוע בצד זה גבוהה ב-140 מטרים מעל הקצה הדרום-מזרחי בשל רוחות הסחר הקבועות המפיצות את הטפרה לדרום מערב.
מידות הלוע הן 500x600 מטרים. בעבר היה ההר מכוסה ביערות טרופיים, אבל הכמויות הגדול של הגזים הגעשיים (בעיקר גופרית דו-חמצנית) והעשן שההר פולט באופן קבוע קטלו את מרבית הצמחייה.

ההתפרצויות האחרונות

סן קריסטובל הוא הר געש פעיל, והוא פולט ברציפות כמויות משמעותיות של גזים ועשן. בספטמבר 2009 דווח על אפר הנושר בערים הסמוכות. בספטמבר 2012 ההר התפרץ שוב, והוא פלט אפר בעמוד שהגיע לגובה של 4 קילומטרים, וגרם לפינויים של כ-3,000 תושבים מהאזורים הסמוכים.
ניו יורק סיטי (כדורגל)

היסטוריה

ליגת ה-MLS הודיעה על כוונתה להעניק זכיון לקבוצה נוספת באזור ניו יורק - בנוסף לניו יורק רד בולס, המשחקת בניו ג'רזי - כבר ב-2010. הפנייה הראשונית נעשתה לבעלי ניו יורק מטס, שהתכוון להקים מחדש את קבוצת ניו יורק קוסמוס שעלתה לגדולה בשנות ה-70 של המאה ה-20. לאחר שבעלי המטס הפסיד כסף רב בהונאת הפונזי של ברנרד מיידוף, ננטש הרעיון.
דון גרבר, הקומישנר של הליגה, פנה לרעיון אותו טיפח עוד קודם - לשכנע מועדון כדורגל גדול מאירופה להשקיע בקבוצה בליגה. הרעיון נוסה עוד ב-2008 כשגרבר ניסה לשכנע את ברצלונה להשקיע בקבוצה שתקום במיאמי, ניסיון שלא צלח. סגן הנשיא של ברצלונה באותם ימים היה פראן סוריאנו.
כשסוריאנו התמנה ליושב ראש מנצ'סטר סיטי ב-2012, פנה אליו גרבר וחידש את הרעיון - הפעם בנושא הזיכיון בניו יורק. הפעם הצליח גרבר לשכנע את סוריאנו ופרנסי מנצ'סטר סיטי, ובמאי 2013 הוענק הזיכיון לקבוצה.
בתחילה התכוונה הקבוצה להקים לעצמה אצטדיון בפארק פלאשינג מדוז שבקווינס, אך נתקלה בהתנגדות של ניו יורק מטס שאצטדיונה נמצא בסמוך. לאור זאת הוחלט לבנות לקבוצה אצטדיון בברונקס, סמוך לאצטדיון יאנקי. האצטדיון צפוי להיות מוכן ב-2018, ועד אז נקבע אצטדיון יאנקי עצמו כמגרשה הביתי של הקבוצה.
ב-11 בדצמבר 2013 הודיעה הקבוצה כי ג'ייסון קרייס, מאמנה היוצא של ריאל סולט לייק, יהיה מאמנה בעונתה הראשונה בליגה. בנוסף, השחקן הראשון שחתם בקבוצה היה דויד וייה הספרדי.
ב-24 ביוני 2014 חתם במועדון השחקן פרנק לאמפרד. עשרה ימים לאחר מכן, עבר לאמפרד למנצ'סטר סיטי.
ב-11 בפברואר 2015 ערכה הקבוצה את משחקה הראשון בהיסטוריה בו גברה על סנט מירן מהליגה הסקוטית הראשונה בתוצאה 0–2 במשחק ידידות.
אדוארד סובול

קריירה

סובול התחיל את הקריירה שלו במטאלורג זאפוריז'יה ששיחק אז בליגה האוקראינית השנייה. ב-5 בנובמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת נגד אנרגטיק בורשטין כאשר הוא עוד לא בן 17. ב-19 במאי סובול הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0-4 נגד קרימטפליטסיה.
בפברואר 2013 חתם בשחטאר דונצק מליגת העל האוקראינית. ב-27 באוגוסט 2014 הושאל למטאלורג דונצק עד לסיום העונה. בקיץ 2015 הושאל למטאליסט חרקוב. ב-1 ביולי 2016 הושאל לזוריה לוהנסק עד לסיום העונה. בתום עונת 2016/2017 חזר לשחטאר. ב-10 באוגוסט 2017 הושאל לסלביה פראג.
ביולי 2019 סובול הושאל לקלאב ברוז' מליגת העל הבלגית.
ב-5 בספטמבר 2016 סובול ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוקראינה בתיקו 1-1 נגד איסלנד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
מחוברים אבל לבד

ביקורת על הספר

באחת הביקורות שנכתבו על אודות הספר נטען כי בתור פסיכואנליטיקאית, טרקל נוטה להתמקד יתר על המידה בבעיות התנהגות של אנשים וכך מציגה גישה צרה וחד-צדדית של המצב, אשר עקב כך, נכשלת לשכנע את הקורא:
"אם יש כל כך הרבה השלכות שליליות לשימוש זה בטכנולוגיות של רשתות ותקשורת חברתיות, מדוע משתמשים כל כך מסרבים לכבות אותם? התשובה היא כנראה שעבור רוב המשתמשים, לטכנולוגיות כאלה יש השפעות חיוביות בעיקר." (עמ' 2011)
טרקל מתארת בספר אישה אשר באופן קבוע מקיימת שיחות באמצעות סקייפ עם סבתה. במהלך שיחות אלה היא מוצאת את עצמה מבצעת משימות שונות אשר גורמות לה תחושות אשמה, לרבות גלישה באינטרנט ובדיקת תיבת הדואר האלקטרוני שלה. השאלה היא האם זהו באמת מצב שונה מאשר פעולות שהייתה מבצעת בו זמנית אם הייתה מקיימת עם הסבתא שיחת טלפון טרם עידן הסקייפ. זאת ועוד, טרקל קובעת שהטכנולוגיה עשויה להשפיע באופן רדיקלי על תהליכים חברתיים בסיסיים אך אין זה תמיד ברור מהדוגמאות הקיצוניות שהיא מציגה. ביקורת נוספת מושמעת לגבי טענתה שפעילות בפלטפורמות דיגיטליות ויצירת פרופילים מקוונים גורמים לבני נוער לדאוג לגבי האופן שבו הם נתפסים על ידי עמיתהם, בעוד ידוע כי הדאגה לגבי "איך אני נתפס על ידי חבריי" נפוצה ואינה קשורה בהכרח לעולם הדיגיטלי.

הרעיונות של "מחוברים אבל לבד" בתיאטרון ישראלי

"לבדנו, ביחד" הצגה מאת ליאור זלמנסון הוא מחזה ישראלי מקורי על מערכות יחסים בעידן בו לא ברור איפה מתחיל האדם ונגמר המכשיר. המחזה, שבוים על ידי מיה אופיר מגנט והועלה לראשונה בצוותא בשנת 2014, מורכב מ"14 אפיזודות על הרצון שלנו לאהבה, מגע או כתף לבכות עליה ואיך למדנו לסמוך על אפליקציות ומכשירים שיתנו לנו תחושה שאנחנו לא לבד אפילו לרגע."
מודל ישויות קשרים

ישויות

על פי המודל, ישות היא עצם ייחודי בעולם בעל נגיעה למודל הנדון. לישות מספר תכונות מוגדרות (Attributes) אשר חלקן או כולן מאפשרות לזהות את הישות באופן ייחודי.
טיפוס ישויות (קבוצת ישויות) הוא אוסף ישויות בעלות אותם מאפיינים, לכל ישות עשוי להיות ערך שונה למאפיין כלשהו. חלק או כל המאפיינים מבדילים באופן ייחודי פרט מסוים בקבוצה מהשאר.
למשל, כל המשתמשים בוויקיפדיה הם בעלי מין מוגדר, גובה, צבע עיניים ומספר משתמש. לכן, ניתן להגדיר את משתמשי ויקיפדיה כישויות. משתמש יחיד יכול להיות זכר או נקבה, בעל צבע עיניים כחול או חום ומובדל משאר המשתמשים באמצעות מספר המשתמש הייחודי שלו. טיפוס ישויות נוסף הוא ספקי שירותי האינטרנט בישראל. כל חברה המספקת שירותי אינטרנט היא ישות בקבוצה זו בעלת המאפיינים מספר חברה, ושנת הקמה. בדוגמה זו משתמשים בכל מאפייני הישות כדי להבדיל אותה באופן ייחודי מישויות אחרות.
בהצגה גרפית נהוג לסמן ישות באמצעות מלבן ואת מאפייניה באמצעות אליפסות המחוברים אליה.

קשרים

קשר הוא חיבור בין שתי ישויות או יותר.
טיפוס קשרים (קבוצת קשרים) היא כלל המחבר בין ערכים בקבוצת ישויות לערכים נוספים בקבוצת ישויות. למשל, ניתן להגדיר קשר בשם "ספק של" המחבר בין כל משתמש לספק האינטרנט שלו. לקשר יכולות להיות תכונות המבדילות אותו משאר הקשרים בקבוצת הקשרים. לדוגמה לקשר "ספק של" ניתן להוסיף "זמן התחברות" כדי שיובדל משאר הקשרים בהם משתתפים המשתמש וספק האינטרנט המסוימים.
בהצגה גרפית נהוג לסמן קשר באמצעות קו המחבר בין ריבועים. במידה ולקשר יש שם נהוג להציג אותו כמעוין ואת התכונות שלו כעיגולים המחוברים למעוין.

תכונות

תכונה היא היבט מסוים המתאר את האובייקט, תכונה יכולה להיות חלק מישות או מקשר. תכונה של אובייקט מקבלת ערכים. למשל, לתכונה צבע עיניים מתאימים הערכים: ירוק, כחול, חום או שחור. תחום התכונה הוא קבוצת הערכים האפשריים לתכונה. לא ניתן לקרוא לשתי תכונות באותו שם.
ג'יימס אירווין

בצי האמריקאי

ג'יימס אירווין נולד בפיטסבורג, פנסילבניה. בוגר במדעים מהאקדמיה הימית של ארצות הברית 1951. מוסמך במדעים בהנדסת אווירונאוטיקה והנדסת מכשירים מאוניברסיטת מישיגן, 1957. בתום לימודיו באקדמיית הצי, הצטרף לחיל האוויר. עבר קורס טיס בבסיס חיל האוויר "הונדו" ובבסיס ריס, בטקסס. היה ראש ענף דרישות מתקדמות במפקדת פיקוד ההגנה האווירית. בשנת 1961 סיים את בית הספר לטייסי ניסוי של חיל האוויר, וב־1963 סיים את בית הספר לטייסי מחקר אווירונאוטי של החיל. שירת במשרד הפרויקט של פיתוח הטיל AIM-47 פלקון בבסיס חיל האוויר רייט-פטרסון. בחיל האוויר הגיע לדרגת אלוף-משנה (קולונל).

שירותו בנאס"א

נבחר לשירות בנאס"א באפריל 1966. היה חבר בצוות התמיכה של אפולו 10, וטייס גיבוי של מודול הירח באפולו 12.

לאחר אפולו 15

לאחר חזרת הצוות לכדור הארץ התברר כי הצוות לקחו עימם ללא רשות ותיאום 398 מעטפת היום הראשון שמתוכם 100 נמכרו לסוחר בולים גרמני. כספי המכירה נועדו לשמש את ילדי הצוות ללימודי השכלה גבוהה. בעבר נאס"א העלימה עין מפעילויות דומות אולם כיוון שהפעם זה נעשה בצורה מסחרית גלויה, נאס"א נזפה באסטרונאוטים והם לא קיבלו את הכסף. אירווין הודיע על כוונתו לפרוש עוד בטרם קיבלו את הנזיפה.

לאחר נאס"א

ג'יימס אירווין התפטר מנאס"א ביולי 1972 והקים ארגון דתי להפצת הנצרות בשם: "קרן הטיסה הגבוהה" (High Flight Foundation).  ביצע שתי נסיעות להר אררט בטורקיה, במטרה למצוא את תיבת נוח. הוא לא מצא אותה. ("היה קל יותר ללכת על הירח", אמר לאחר סיום המשלחת השנייה)

מותו

לאחר חזרתו מהחלל, אירווין סבל מהתקפי לב, הראשון שנתיים לאחר הטיסה. אירווין נפטר ב-8 באוגוסט 1991 מהתקף לב, בגיל 61. הוא הותיר אחריו את אשתו מרי אלן וחמשת ילדיהם.
פרווה מלאכותית

פרווה מלאכותית היא כל חומר העשוי מבד סינתטי המיועד לחקות פרווה, לרוב כחלק מפריט לבוש. פרווה מלאכותית הוצגה לראשונה בשנת 1929 וניתנת לרכישה החל משנות ה-50. השימוש הנפוץ בפרווה המלאכותית ניתן לזקיפה לארגוני זכויות בעלי חיים ורווחת בעלי חיים, הטוענים כי פרווה מלאכותית היא תחליף לא אכזרי לבגדי פרווה.

שימושים

פרווה מלאכותית לא משומשת רק לביגוד, אלא גם לבובות ממולאות, אביזרי לבוש, וחפצים בייתים כגון כריות, מיטות ושמיכות. לעיתים פרווה מלאכותית משומשת גם לעבודות מלאכה, מאחר שניתן לתפור אותה באמצעות מכונת תפירה. פרווה אמיתית היא לרוב עבה יותר, ודורשת מכונה מיוחדת, תפירה ידנית או מרצע בשביל לתפור אותה. בצבא הסוביטי ועכשיו ברוסי, "פרוות דג" הוא סלנג לפרווה מלאכותית המשומשת בבגדי חורף ובכובעי האושאנקה הנפוצים במיוחד. בזמן האחרון, פרווה מלאכותית משומשת יותר ויותר באופנת הנוער, לדוגמה, רשתות החנויות אברקרומבי אנד פיץ' ואמריקן איגל אאוטפיטרס משתמשות בה בשביל כובעי צייד ומעילים. בהתאם למגמה בעולם האופנה, מעצבים מוכרים כגון ראלף לורן ושאנל מקדמים שימוש בפרווה מלאכותית.

שימוש בפרווה אמיתית

כפי שנחשף על ידי הHSUS, מעילים מסוימים שתויגו כעשויים מפרווה מלאכותית למעשה הכילו פרווה אמיתית. בארצות הברית, חוקי התיוג בנוגע לפרווה מלאכותית מרשים לא לציין את השימוש בפרווה טבעית בתנאי ששוויה לא עולה על 150$. סכום זה שווה לפרוותם של שלושים ארנבים, שלושה דביבונים, שלושה שועלים מצויים, שלושה כלבים או דוב אחד.
קנז'ה

היסטוריה

התיישבות אנושית ראשונה במקום מתוארכת לתקופת הברונזה המאוחרת, עידן הממלכה התראקית ובמאה ה-1 נכבש האזור על ידי האימפריה הרומית. החל מהמאה ה-3 החלו פלישות של שבטים גותים לאזור וחלקם התיישבו בשטח תוך מאבקים בלתי פוסקים מול הרומאים. באזור קנז'ה נתגלו שרידים ארכאולוגיים מהמאה ה-7, תקופת האימפריה הבולגרית הראשונה. בתחילת המאה ה-14 עבר היישוב לשליטת האימפריה העות'מאנית, אשר שינו את שמו לאיסמעיל. בתקופה זו הצטמצמה אוכלוסיית היישוב לממדי כפר קטן. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), נכבש היישוב על ידי צבא האימפריה הרוסית ולאחריה הפך חלק מנסיכות בולגריה מתוקף סיכומי קונגרס ברלין.

אקלים

בעיר שורר אקלים ממוזג עם השפעה יבשתית, הגורמת להפרשי טמפרטורות משמעותיים בין הקיץ לחורף. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 10.5ᵒc וערכי שיא הקיצון שנמדדו היו מינוס 35ᵒc, בחורף 1942 ו-42.7ᵒc, בקיץ 1945.

כלכלה

באזורים הסובבים את העיר מגדלים חיטה, שעורה, תירס, שבולת שועל וחמניות . בשטח העיר 4 בתי ספר יסודיים ושני בתי ספר תיכוניים.
ג'וני וגאס

ביוגרפיה

וגאס נולד באזור ת'אטו הית' שבעיר סנט הלן במחוז לנקשייר. הוא הצעיר מארבעת ילדיהם של לורנס ופטרישה פנינגטון. יש לו שני אחים (רוברט ומארק) ואחות (קתרין). הוא גדל כנוצרי קתולי. בגיל 11 החל ללמוד בקולג' סנט ג'וזף באפהולנד, סמינר ופנימייה קתוליים שבו מכשירים נערים לכמורה. אחרי ארבע שלישים חזר הביתה חולה מגעגועים. עוד למד בבית הספר "וסט פארק" שבסנט הלן.
במשך שלוש שנים למד וגאס אמנות וקרמיקה באוניברסיטת מידלסקס וסיים עם תואר BA. אחר כך חזר לת'אטו הית' ועבד בעבודות שונות במשך זמן קצר. בין השאר עבד במחסן של ארגוס, מכר ביטוח מדלת לדלת, וארז בקבוקים במפעל של חברת Jif. לבסוף עבד כברמן בפאב בשם "בראון אדג'" בת'אטו הית'.
בין השנים 1994 ל-1997 היה וגאס חבר ב"קלאב זרתוסטרה" (Cluub Zarathustra), קבוצת קומיקאים בראשותם של סטיוארט לי, רוג'ר מאן, וסיימון מונרי.

חיים אישיים

באוגוסט 2002 התחתן וגאס עם קתרין "קיטי" דונלי. בני הזוג התגרשו במרץ 2008 אחרי שחיו בנפרד יותר משנתיים. באפריל 2011 נשא לאישה את בעלת הטור ומפיקת הטלוויזיה האירית מאיה דונפי בסביליה. ביולי 2015 נולד בנם טום.
ביולי 2014 הוענק לוגאס תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת אדג' היל.
לאה טרן

לאה טרן היא משוררת, עיתונאית ואמנית רב-תחומית ישראלית. יצירותיה תורגמו למספר שפות.
טרן, ילידת קריית טבעון בוגרת מכללת אורנים, החוג לתנ"ך ולהיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטה העברית בירושלים, המכללה לאמנות בלונדון, אנגליה, בעלת תואר שני לספרות עברית באוניברסיטת יוהנסבורג בשיתוף עם אוניברסיטת בר-אילן ולימודים אקדמיים לצורך קבלת תואר דוקטור.] כלת פרס רחל לשירה, פרס רוטרי הבינלאומי ומספר מלגות ספרותית (קרן עמו"ס שליד לשכת נשיא המדינה קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב).

קריירה אמנותית

טרן פועלת גם כציירת. לעיתים קשורים ציוריה בשירתה. היא השתתפה ב-5 תערוכות יחיד וב-16 תערוכות קבוצתיות, בארץ ובחו"ל.
טרן הופיעה בספר אמנות שיצא לרגל 60 שנים למדינת ישראל בצרפת באנגלית ובצרפתית, בשיתוף עם מגזין האמנות לגזט.
לאה מציגה את שיריה בקלטת שהוציאה בשם "להתלבש, להתפשט". 
מלבד יצירותיה ושיריה, עסקה לאה טרן בארגון אירועים ספרותיים ובפעולות למען הסופר והמשורר העברי, ומילאה תפקידים באגודת הסופרים, בתיאטרון חיפה ובעוד מקומות.
שיריה התפרסמו בכתבי העת עכשיו, מטעם, מאזנים ועוד.
בנוסף היא מנחה ערבי ספרות וכן סדנאות לכתיבה יוצרת. בעבר לימדה באוניברסיטת תל אביב ובמכללת לוינסקי לחינוך הבעה עברית וכתיבה יוצרת. עשתה בשליחות הסוכנות היהודית באנגליה, ניהלה אולפנים לעברית לעולים חדשים, מרכזים קהילתיים לנשים, יסדה  מועדון לסופרים ולאמנים בשם "מלאת", בחיפה, וכיום כותבת טורי תרבות אמנות וספרות באתרי אינטרנט.
טרן שימשה חברת הוועד המרכזי באגודת הסופרים העבריים. שמשה בו כיו"ר ועדת אירועים. כמו כן היא חברה באקו"ם, בפא"ן ובאיגוד העיתונאים לכתבי עת. שיריה תורגמו לערבית, אנגלית וצרפתית, ורבים מהם הולחנו והושמעו מעל במות ספרותיות שונות.