google/wiki40b huggingface dataset:
פוליטיקה של גרמניה

הרשות המחוקקת

בית הנבחרים הגרמני כולל את הבונדסטאג ואת הבונדסראט. סמכות החקיקה העליונה היא בידי הבונדסטאג (בית הנבחרים הפדרלי), הבית התחתון של הפרלמנט, אשר נבחר כל ארבע שנים בבחירות עממיות. בית זה, בתורו, בוחר את הקנצלר הפדרלי (בונדסקנצלר). הבונדסראט (המועצה הפדרלית), הבית העליון של הפרלמנט, מורכב מנציגי 16 מדינות הפדרציה ומשתתף בתהליך החקיקה וניהול הפדרציה. חברי הבונדסראט נבחרים בנפרד על ידי מדינותיהם. לאחרונה היו שהביעו חששם כי שני הבתים חוסמים ומבטלים זה את זה, ובכך מקשים על ניהול ממשל אפקטיבי.

בחירות 2009

הבחירות הארציות לבונדסטאג התקיימו ב-27 בספטמבר 2009. מערכת הבחירות זו היא השישית מאז איחוד גרמניה המערבית וגרמניה המזרחית, ואנגלה מרקל, מנהיגת המפלגה הנוצרית דמוקרטית, זכתה בקדנציה נוספת. בבחירות ב-2009, הנוצרים-דמוקרטים (CDU) הצליחו – ביחד עם מפלגת האחות הבווארית שלהם (CSU) – לנצח בבחירות בהפרש ניכר מיריביהם הסוציאל-דמוקרטים (SPD). הם זכו בתמיכתם של 34% מקולות הבוחרים וקיבלו 239 צירים (מתוך 622) בבודנסטאג. הסוציאל-דמוקרטים קיבלו 23% בלבד מקולות הבוחרים וקיבלו 146 צירים. התמיכה בשתי המפלגות הגדולות ירדה בשנים האחרונות באופן משמעותי, לטובת המפלגות הבינוניות (בבונדסטאג אין ייצוג למפלגות קטנות, בשל אחוז החסימה הגבוה (5%). המפלגה הליבראלית (FDP) זכתה בכ-14% מהקולות וקיבלה 93 צירים. מפלגת השמאל (Die Linke), זכתה בכ-12% מקולות המצביעים וקיבלה 76 צירים. מפלגת הירוקים זכתה בכ-11% מהקולות וקיבלה 68 צירים.

הרשות השופטת

בית המשפט הפדרלי החוקתי (Bundesverfassungsgericht), הממוקם בקרלסרוהה, מכהן בתור הערכאה המשפטית הגבוהה ביותר. תפקידו להבטיח כי נוהלי החקיקה והמשפט עולים בקנה אחד עם "המשפט הבסיסי", או החוקה הגרמנית. אף על-פי שבית המשפט פועל בנפרד מיתר מוסדות המדינה, הוא אינו מסוגל לפעול מבלי שהפנו אליו סוגיות לבירור.

רווחה חברתית

למערכת הרווחה החברתית בגרמניה שורשים היסטוריים עמוקים; החל בקשר ההדוק בין הפרט לחברה שנוצר לאחר הרפורמציה, דרך תחייתה של הממלכה הפרוסית לאחר מלחמת שלושים השנה, כמו גם ראשית המהפכה התעשייתית. מערכת הרווחה העתיקה נתפסת כהיבט חיובי של החברה הגרמנית, וגרמנים רבים מתגאים בו. המערכת מספקת ביטוח רפואי אוניברסלי (אם כי לא ממשלתי), דמי אבטלה, קיצבאות ילדים ושאר צרכים חברתיים. כמו בשאר המדינות הצפון\מערב אירופיות אשר מקיימות מערכות דומות, כלכלנים רבים סבורים כי רפורמה במנגנון הביטוח הלאומי הנה הכרחית לצורך ייעול. נכון ל-2005, עומדת רפורמה זו במוקד השיח הציבורי והמדיני בגרמניה.

יחסי חוץ

יחד עם צרפת, גרמניה משמשת שחקן מוביל באיחוד האירופי. בנוסף, גרמניה עומדת בראש מחנה מדינות האיחוד הקוראות להמשך האינטגרציה באופן שיחזק את הארגון ויקנה לו, לצד עוצמתו הכלכלית האדירה, גם סמכות פוליטית ואף ביטחונית. ב-1999 נשלחו כוחות גרמניים לקרב לראשונה מאז מלחמת העולם השנייה (ובכך הופרה מסורת גרמנית כבת יובל שנים שלא לעורר תשומת לב בזירה הבינלאומית) כאשר הקנצלר שרדר בחר להצטרף למלחמת נאט"ו נגד יוגוסלביה. נכון להיום, כוחות גרמנים מוצבים גם באפגניסטן. אחד מיעדי מדיניות החוץ של גרמניה הנו השגת מושב קבע במועצת הביטחון של האו"ם. גרמניה וצרפת עמדו בראש המדינות אשר התנגדו לפלישה הצבאית לעיראק (2003) שהונהגה על ידי ארצות הברית, יחד עם מדינות הקואליציה, לרבות פולין, ספרד, איטליה, הממלכה המאוחדת, יפן, קוריאה הדרומית ואומות נוספות.
אייר קיירו

היסטוריה

החברה נוסדה בשנת 2003 והיא בבעלות של חברת התעופה איג'יפטאייר (60%) ושני בנקים מצריים (20% כל אחד).
בתחילת דרכה עסקה החברה בביצוע טיסות שכר אך בשנת 2012 שינתה את המודל העסקי שלה והפכה לחברה לטיסות חסך.
אמיר נדן

ביוגרפיה

עם גיוסו לצה"ל התנדב נדן לצנחנים, עבר את הגיבוש ליחידות החטיבתיות והתקבל לפלוגת העורב החטיבתית. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום קורס הקצינים מונה למפקד צוות בפלוגת עורב צנחנים, ובהמשך שימש סמ"פ פלוגת הנ"ט ולחם במבצע חוק וסדר. בהמשך שימש במספר תפקידי פיקוד בחטיבה ובהם מפקד פלוגה, מפקד מגמת האימון המתקדם בבסיס האימונים החטיבתי ומפקד גדוד 202. בהמשך שימש כמפקד גדוד גפן בבית הספר לקצינים, סגן מפקד חטיבת הצנחנים, מפקד עוצבת חירם וקצין אג"ם פיקוד הצפון. בתפקידו הבא שימש כנספח צה"ל לפיקוד הכוחות המשותפים של צבא ארצות הברית (JFCOM), ולאחר מכן מונה לפקד על מגמת יבשה במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. נדן הועלה לדרגת תא"ל  ומונה לסגן מבקר מערכת הביטחון ורח"ט לביקורת מוכנות צה"ל. לאחר תפקיד זה, נדן פרש משירות סדיר בצה"ל. נדן משרת כסגן מפקד גיס במילואים.
החוק השני של התרמודינמיקה

ניסוח מתמטי

ההגדרה הדיפרנציאלית לחוק השני של התרמודינמיקה היא: בתהליך מחזורי, , כאשר  הוא שינוי האנטרופיה בסביבת המערכת במשך מחזור אחד של התהליך. שוויון מתקיים אך ורק אם התהליך המתבצע הוא תהליך הפיך, תהליך שיכול לעבוד באופן זהה במהלכו הרגיל, וגם לאחור. שוויון שכזה מתקבל, למשל, במכונת קרנו.

בתרבות פופולרית

סיפורו הקצר של אייזק אסימוב, השאלה האחרונה, דן בקיומו ובהשפעותיו של חוק התרמודינמיקה השני.
פולקר ויקר

ביוגרפיה

ויקר נולד בדלמנהורסט ב-1 במרץ 1954, ובשנת 1974 התגייס לבונדסוור. בשנת 1977 הועלה לדרגת לויטננט, ובשנת 1979 כבר החזיק במספר תפקידים בכירים בארטילריה ופיקד על הגדוד המשוריין 315. בשנת 1984 קודם לדרגת האופטמן. מאוקטובר 1987 עד ספטמבר 1989 סיים קורס מטכ"ל במכללת צוות בהמבורג, ובשנת 1990 הועלה לדרגת מיור. בשנת 1991 היה בבון עד 1992 ופיקד על חטיבת שריון ה-21 כקצין מטה לפעולות ואימונים, ובשנת 1993 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. משנת 1996 עד 1997 הועסק כקצין מטה להכשרה ותפעול וכראש מחלקת המבצעים. במסגרת זאת יצא למשימת חוץ בבוסניה והרצגובינה. בשנת 1999 קיבל קידום לדרגת אוברסט, וב-3 במרץ הועבר לבון תחת פיקודו של האלוף האנס אוטו. בשנת 2002 הוא הועלה לדרגת בריגדגנרל, ובשנת 2004 הועלה לדרגת גנרל-מיור. בשנת 2008 הוא הועלה לדרגת גנרל-לויטננט, ומונה למפקד הקורפוס הגרמני-הולנדי ה-1.
בתחילת ספטמבר 2009 נחשף ביומון "בילד" כי הקצין המפקד על הכוחות הגרמניים בצפון אפגניסטן גאורג קליין הזמין הפצצה על שתי מכליות דלק שנחטפו על ידי הטאליבאן. הפצצה זו הביאה למותם של מאות אפגנים חפים מפשע, בהם ילדים. כמו כן נחשף שהפיקוד הגרמני ידע על הטבח, אולם שר ההגנה דאז פרנץ יוזף יונג הכחיש ואמר כי כל ההרוגים היו אנשי טאליבאן בלבד ולא היו קורבנות חפים מפשע. עם זאת, כאשר שר ההגנה החדש קרל תיאודור צו גוטנברג התמנה לתפקיד, הוא חשף את הפרשה במהלך נאום בבונדסטאג ב-26 בנובמבר 2010 כי שניידרהאן נכשל ולא דיווח כראוי על התקרית, ולכן הלה שוחרר לפי בקשתו.
שניידרהאן יחד עם עוד כמה קצינים גרמנים התפטרו, ופולקר ויקר תפס את מקומו כמפקד הצבא. בשנת 2018 פרש ויקר מהצבא, ואברהרד צורן החליפו בתפקיד הרמטכ"ל.
חורפן

תכונות

לכל מיני החורפן פרווה כהה, ויכולת לשחות.
החורפן האמריקאי גדול יותר מהאירופאי. לחורפן האירופאי יש תמיד כתם לבן על שפתו העליונה, ולחורפן האמריקאי לפעמים אין.

תפוצה וגידול בידי האדם

בשל הביקוש הרב לשימוש בפרוות החורפן ליצירת אביזרי ביגוד ערכה הכספי גבוה. בעקבות כך לאורך השנים היה ציד החורפנים לצורך מכירת פרוותיהם פופולרי למדי. לאורך העשורים האחרונים דעך ציד החורפנים בעקבות ריבוי החוות בהן מגדלים חורפנים.
חורפנים אמריקאים רבים מצאו את דרכם חזרה לטבע בדרום אמריקה ובאירופה, על ידי פעילות של ארגוני צער בעלי חיים ופעילי זכויות בעלי חיים ששחררו אותם מחוות הגידול, או על ידי בריחה מחיי השבי.
שמן המיוצר מהחורפן מכונה "שמן מינק". הוא משמש בתעשיות הקוסמטיקה והרפואה. עבור בעלי החיים, השמן מעניק לפרווה זוהר וברק, מגן מפני קרני השמש המזיקות, מונע התייבשות, שריפה ושבירת הפרווה.

גידול בישראל

בתחילת 1961 הוחלט במחלקת ההתיישבות של הסוכונות היהודית לבצע גידול נסיוני של חורפנים בישראל, כענף פרנסה עבור יישובי פרוזדור ירושלים ההרריים. באפריל 1961 הוחל בגידול נסיוני של חורפנים בחוות הלימוד, במטרה לבדוק האם הם יסתגלו למזג האוויר החם יחסית בישראל. לקראת סוף 1961, בעקבות הצלחת הניסוי, הוחלט על הקמת שתי חוות לגידול חורפנים בפרוזדור ירושלים. עם זאת, הופקו לקחים מטעויות שנעשו בתחילה בגידול החורפנים. התברר שהחזקתם בסככה ממוזגת ללא חשיפה לשמש הייתה בעוכריהם ומנעה מהנקבות להתעבר. בשנת 1963 הוקמה חוות גידול במבוא ביתר ובשנת 1966 הוקמה חווה נסיונית נוספת בקבוצת יבנה, במטרה לנצל פגרי עופות מענף הלול של הקיבוץ. בתחילת 1967 פרסם מבקר הסוכנות היהודית דו"ח ביקורת על ההשקעות בגידול חורפנים בו קרא לדיון מחודש בכדאיות הגידול בישראל. גידול החורפנים לא נפסק ובשנת 1968 הוקמה חוות חורפנים ליד כפר חסידים.
בסוף שנות ה-60 הענף התבסס ופרוות מינק היו לאחד ממוצרי הייצוא החקלאיים של ישראל.

בתרבות

החורפן (מינק) מינקובסקי הוא הקמע של נבחרת ישראל במתמטיקה.
חלולים בחלל

עלילה

חמישה חייזרים מהחלל החיצון יצאו לפיקניק בכוכב אחר, אולם הם התנגשו במטאור אשר גרם להם לנחות על כדור הארץ. שם הם גרים בבית ומנסים לסלק את כל האנשים שמנסים לפרוץ לביתם.

הצלחה

הסדרה זכתה להצלחה גדולה בצרפת, בעקבות בדיחות הסלפסטיק, והומור לא תקין פוליטית. 
התוכנית שודרה בארץ במסגרת "טלמאניה".
תאוריית המצב היציב

מודל המצב היציב הוא מודל קוסמולוגי שפותח בשנת 1948 על ידי המדענים פרד הויל, הרמן בונדי ותומאס גולד כאלטרנטיבה למודל המפץ הגדול שנוצר כתוצאה מתגליתו של אדווין האבל בדבר התפשטות היקום וחישובים שהוכיחו כי יקום סטטי אינו אפשרי למעשה.
מאחורי פיתוח המודל עמד הרצון לעקוף את הבעייתיות הנובעת מהתפישה שליקום הייתה ראשית, דבר שמעורר שאלות לוגיות ופילוסופיות רבות מהבחינה שההסבר שמחייב את ראשית היקום, מחייב הסבר נוסף, של בורא או של רקורסיה אינסופית של יצירת היקום מה שלא ניתן להוכיח מדעית. למודל זה היו תומכים רבים בשנות החמישים והשישים של המאה העשרים, אך לקראת סוף שנות השישים החלו המדענים לזנוח אותו.
חשיבותו של המודל היא בכך שניתן בקלות יחסית לוודא את נכונותו בניסוי, ומחקר רב באסטרופיזיקה נערך לשם כך. מחקר זה אישש ברובו את מודל המפץ הגדול.
לפי המודל, החומר מתפשט בחלל כל העת, אך בו בזמן מתהווה במקומו חומר אחר, כך שנוצרת יציבות מבחינת כמות החומר ופיזורו ביקום. לפי המודל נדרש "ייצור" של כמה מאות אטומי מימן בלבד בשנה בגלקסיה בגודל שביל החלב ולכן לא היה קשה לטעון כי יצירה מועטה שכזו לא נצפתה על ידי האסטרונומים.
מודל זה לא הצליח להסביר את שכיחותו הגבוהה יחסית של הדאוטריום (איזוטופ כבד של מימן) ביקום, שכן אין אף תהליך ידוע שמסוגל לייצר דאוטריום בשיעור מספיק כפי שנצפה ביקום (על פי מודל המפץ הגדול, נוצר כל הדאוטריום מיד לאחר המפץ, עוד בטרם נוצרו כוכבים). בנוסף גילו כי הצפיפות הייתה גדולה יותר בעבר ביקום, מה שסותר את המודל.
ב-1964 נתגלתה קרינת הרקע הקוסמית, שנחזתה במודל המפץ הגדול. תגלית זו הפריכה בעיני קוסמולוגים רבים את מודל המצב היציב כליל. סטיבן הוקינג טען כי גילוי קרינת מיקרו זו הוא "המסמר האחרון בארון תאוריית המצב היציב".
אביאור מלסה

ביוגרפיה

אביאור נולד למשפחה שעלתה בשנת 1991 מאתיופיה. כשהיה בן שמונה, עזב אביו את משפחתו. מלסה מתגורר בבאר שבע ביחד עם אמו ו-2 אחיו.
שירת בצה"ל בבסיס צאלים.

קריירה

תחילת הקריירה המוזיקלית של מלסה החלה ב-2015 כאשר שיתף פעולה עם להקת KGC בשיר "מהמתוק אל המר", השיר זכה לביקורות חיוביות על התוכן שלו וזכה להצלחה.
ביוני 2016 הוציא את סינגל הבכורה שלו "קיץ", השיר זכה להצלחה גדולה והיה לאחד השירים המצליחים ביותר של אותה שנה לאחר שנכנס לפלייליסט של גלגלצ והגיע לשלישי במצעד השירים של מדיה פורסט, בספטמבר אותה שנה הוציא אביאור את הסינגל השני שלו "מצאנו אהבה" בו הוא מארח את הראפר איזי ובדצמבר הוציא את הסינגל "הכל", השיר הצליח לשחזר את הצלחת סינגל הבכורה שלו, הגיע למקום שני במצעד השבועי של מדיה פורסט, היה לשירו השני להיכנס לפלייליסט של גלגלצ ואף הגיע למקום ה-20 במצעד השנתי של התחנה לשנת תשע"ז.
במהלך שנת 2017 הוציא מלסה כשלושה סינגלים מתוך אלבום הבכורה שלו: "מקום לשינוי" - שיתוף פעולה עם הזמרת נועה קירל, "גיבור" ו"ככה אנשים" שזכה להצלחה והגיע למקום שביעי במצעד השבועי של מדיה פורסט, האלבום המלא שנושא את השם של מלסה יצא ב-31 באוקטובר אותה שנה.
הלחם בסיסים

הֶלְחֵם בסיסים (בספרות חז"ל נוטריקין) הוא דרך תצורה של מילים בשפה באמצעות חיבורן של שתי מילים (ובמקרים נדירים, במספר שפות, אף שלוש מילים. דוגמה בעברית: "שוקחתן" - הלחם של "שוק", "קח" ו-"תן") קיימות למילה אחת, בדרך כלל תוך השמטה של הגאים מאחת המילים או משתיהן. הלחם שבו שתי המילים נשארות שלמות מכונה "הלחם בסיסים מלא" בעוד הלחם בסיסים בו נשמטים הגאים מכונה "הלחם בסיסים חסר".
דרך תצורה זאת התפתחה מהתופעה הקדומה יותר של "הצמדת מילים" - אשר מופיעה כבר בתנ"ך (ראו להלן בפרק: הצמדת מילים). עם זאת, היא אינה אופיינית לעברית ולשפות שמיות, והיא רווחת בעברית בעיקר בתחום הרעיונאות, ופחות כדרך סטנדרטית ליצירת מילים. אנגלית, לעומת זאת, ועוד יותר מכך: גרמנית (וכן שפות אגלוטינטיביות כדוגמת טורקית), הן שפות פוריות ועשירות בהלחמים.
המושג "הלחם בסיסים" (במקור: Portmanteau) הומצא על ידי לואיס קרול כדי להסביר את שירו המפורסם "ג'ברווקי" ב"מבעד למראה ומה אליס מצאה שם", והשיר אכן משופע במילים כאלו.

דוגמאות להלחמים בעברית

במקרא נמנות עשרות מילים מורכבות, ורבות מהן נפוצות עד היום, כמו הללויה, שלשום (שלוש+יום), הראל, בליעל (בלי + יַעַל), גַלְעֵד, שנהב (שן+יב, שהוראתו על פי הסנסקריט פיל) ועוד. יש שמות פרטיים המהוים הלחמים : אברם ואברהם, חֲזָאֵל ומיכאל, ישעיה וירמיה, ראובן ובנימין ועוד. גם התלמוד תרם את חלקו במילים נפוצות כמו איזה (אי+זה), היכן (אי+כאן), משהו, כיצד ואפילו (אף+אם+לו). מילים אחרות נשכחו. תוכבר (תוך+בר) הוא גדי תלמודי צלוי הממולא באבריו, ובהשאלה מאוחרת אדם שתוכו כברו. חלביץ (חלב+ביצה) הוא צמח תלמודי.

הצמדת מילים

הצמדת מילים היא תופעה אחרת - המשתקפת בהצמדת כמה מילים זו לזו בשלמותן, ללא השמטת הגאים. כך למשל, המילה התנכית: "הללויה", ובדומה לכך: המילה העברית המודרנית "כדוריד", אינן נוצרות מהלחם אמיתי אלא מהצמדה של שתי מילים. תופעת ההצמדה פחות נפוצה בשפות שמיות, והרבה יותר נפוצה בשפות אירופאיות - במיוחד בגרמנית.
יעקב שריד

ביוגרפיה

שריד נולד בשם יעקב שניידר בעיירה רפלובקה (ברוסית: Рафаловка) (אז בתחומי האימפריה הרוסית וכיום באוקראינה). הוא למד ב"חדר" ואחר כך בבית המדרש למורים העברי של "תרבות" בווילנה. עבר כמורה במקומות שונים בווהלין ובמקביל היה פעיל ציבור בהסתדרות המורים העבריים בפולין. בשנת 1935 עלה לארץ ישראל ועבד כמורה ומנהל בית ספר ברחובות (כיום קרוי על שמו בית הספר "שריד" בעיר זו).  
לאחר שנודע לו שכל בני משפחתו נספו בשואה שינה את שם משפחתו לשריד.  מאוחר יותר התברר לו שלא כל בני משפחתו נספו ועדיין נשארו בני משפחה עם השם שניידר.
לאחר הקמת מדינת ישראל היה למנהל "המרכז לחינוך" של זרם העובדים ועסק בקליטת ילדי העולים לבתי ספר של זרם העובדים.  ביקורת  לאחר חקיקת חוק חינוך ממלכתי בשנת תשי"ג עבר לעבוד במשרד החינוך, ובראשית שנת הלימודים תשט"ו התמנה לאחראי על מספר תחומים במשרד ובהם החינוך היסודי, כוח האדם בהוראה והקשרים עם הסתדרות המורים, בדרגת משנה . בפברואר 1967 מונה על ידי השר זלמן ארן למנכ"ל משרד החינוך, לאחר התפטרותו של חנוך רינות . הוא כיהן בתפקידו עד ספטמבר 1970, אז פרש לגמלאות והוחלף באלעד פלד.

משפחתו

שריד היה נשוי לדובה (דובל) לבית גרובר (התאבדה ב-1961 בעקבות מחלת הדיכאון בהיותה בת 58), אחותם של יוסף גדיש (ראש עיריית עכו) וסוניה רֶפֶּטוּר (אשתו של ברל רפטור), שאותה הכיר בבית המדרש למורים בווילנה.
בנו היה יוסי שריד ונכדו הוא העו"ד והסופר ישי שריד. בתו, הדסה אבטליון (נפטרה ב-2012), הייתה מחנכת. שתי בנותיה של אבטליון עוסקות גם הן בחינוך: ליאת באומינגר היא פסיכולוגית חינוכית, ודלית דננברג (אשתו של הקרדיולוג פרופ' חיים דננברג) היא מחנכת בירושלים. בתו של יוסי שריד, נעה שריד הראל, היא מנהלת בית ספר יסודי בתל אביב.
יצחק פלורנטין

ביוגרפיה

יצחק פלורנטין נולד בישראל וגדל בצפון תל אביב, הוא בן להורים ניצולי שואה, בילדותו אהב לראות בקולנוע את מערבוני הספגטי של סרג'ו ליאונה ואת סרטיו של ברוס לי. בוגר החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. למד קרטה, בין השאר אצל תאמס וובר בשוודיה ופתח ב-1979 מועדון קרטה בבית הפועל באוסישקין, תל אביב, אותו ניהל כעשר שנים. בפרויקט הסיום שלו בחוג לקולנוע ב-1987 ביים את סרט הפעולה הקצר "שלום למחסל", שזכה בפרסי מוגרבי לסרטי גמר בקטגוריות בימוי, עריכה, תפאורה, תלבושות, הפקה ומוזיקה.
בתחילת שנות ה-90 היגר פלורנטין עם אשתו לארצות הברית, כדי לנסות ולממש את חלומותיו הקולנועיים, באותה עת התיידד עם בועז דוידזון, שנהפך למדריך שלו בעולם סרטי הפעולה. בהתחלה עבד עם המפיק הישראלי רוני הדר כבמאי קרבות בסרטים וכבמאי משנה. את ההזדמנות הראשונה לביים קיבל ב-1992 ממנחם גולן, אז ביים את "נץ המדבר" עם פול ל. סמית'.
בשנים 2001-1996 עבד פלורנטין עם המפיק הישראלי חיים סבן ביים כשבעים פרקים של סדרת הילדים "פאוור ריינג'רס". כן ביים למעלה מ-40 פרקים בסדרות אחרות, במיוחד ב-WMAC Masters, סדרת פעולה ואמנויות לחימה. ב-1998 החל פלורנטין לעבוד עם חברת "ניו אימאג'" בבעלות הישראלים דני דימבורט ואבי לרנר, ומאז ביים עבורם כעשרה סרטים. ב-1999 ביים את הסרט "גשר הדרקונים" (Bridge of Dragons) עם דולף לונדגרן. ב-2006 הוא ביים את "Undisputed II: Last Man Standing", סרט המשך לסרט בכיכובו של וסלי סנייפס, בכיכובם של מייקל ג'אי וייט, שמגלם מתאגרף מפורסם שנשפט למאסר וסקוט אדקינס גילם את בויקה, הגיבור הרוסי שחיכה לו בבית הכלא כדי להילחם נגדו. ב-2008 ביים את הסרט "רועה החוק" (The Shepherd: Border Patrol) עם ז'אן-קלוד ואן דאם. ב-2009 ביים את "נינג'ה חוזר", שמספר על יריבות בין שני אמני נינג'ה, האחד אמריקאי - הוא טוב והשני יפני - הוא רע. ב-2010 ביים את "בלתי מנוצח" (Undisputed III: Redemption), בו בויקה, הגיבור המובס מהסרט הקודם משתתף בטורניר בו נלחמים בטורניר האסירים הכי קטלניים בתבל. הסרט קיבל שני פרסים בפסטיבל "Actionfest" לסרטי פעולה בצפון קרוליינה: פלורנטין זכה בפרס הבמאי, ולארנל סטובאל, כוריאוגרף הקרבות של הסרט, זכה בפרס נוסף. ב-2011 ביים את סרט הדרמה "סופיה" עם דונלד סתרלנד וכריסטיאן סלייטר. ב-2015 ביים את סרט הפעולה "מטווח אפס". פלורנטין צילם את רוב סרטיו בבולגריה.
פלורנטין ייסד חברת הפצה לסרטי תעודה והדרכה לאמנויות לחימה, שחלק מהם ביים תחת השם הבדוי "אישימוטו". השחקן הבולט בסרטיו של פלורנטין הוא הבריטי סקוט אדקינס, שחקן טלוויזיה לשעבר, שהופיע בחמישה מסרטיו. עורכת הסרטים הקבועה שלו היא הישראלית אירית רז.
פארק גולדה

פארק גולדה הוא פארק שהוקם על ידי קק"ל כאתר נופש על גבי שרידי מחצבה שפעלה במקום. הקמת הפארק הובילה לשיקום הנוף הפגוע שהותירה אחריה פעילות החציבה. הפארק משתרע על פני כ-540 דונם וממוקם סמוך לצומת משאבים וקיבוץ רביבים. הפארק קרוי על שמה של גולדה מאיר, ראש ממשלת ישראל הרביעית. בתה של מאיר, שרה, השתייכה למייסדיו של קיבוץ רביבים, הסמוך לפארק. במרכז הפארק עובר נחל רביבים שאורכו כ-170 מטר ורוחבו כ-50 מטר. 
באזור הייתה בעבר נקודת התיישבות בדואית בשם "ביר עסלוג'" אשר התפתחה סביב בארות המים העתיקות. השם העברי שניתן למקום אחרי מלחמת העצמאות הוא באר משאבים בפארק קיים אגם מלאכותי ורוב המים באגם מגיעים מאתר המרחצאות הסמוך נווה מדבר, לאחר שעברו סינון. כמו כן, בפארק מדשאות, מתקני שעשועים לילדים ושולחנות פיקניק. בקרבת השער לפארק נמצא בית הבאר המשוקם (באר נאפ"י-"NAAFI Navy, Army and Air Force Institutes"), שבו שוכנת תצוגת קבע. תצוגה זו היא חלק מפעילות קק"ל להנצחת מורשת חיילי אנזא"ק, שלחמו בנגב במלחמת העולם הראשונה.
נכון למרץ 2017, האגם המלאכותי יבש עקב הפסקת פעילות אתר המרחצאות.

מצפור טלי

מצפור טלי קרוי על שמה של טלי קסטנבוים, שעבדה ברשות לפיתוח הנגב. המצפור מגיע לגובה של 338 מטר בראש הגבעה שמצפון לאגם, וניתן לקיים ממנו תצפית על אזור צפון הנגב וקמר מחמל, וכן על האגם שנמצא בלב פארק גולדה. אל המצפור ניתן לטפס בעזרת 170 מדרגות הבנויות מאדני רכבת או להגיע בשביל העפר.

באר נאפ"י ותצוגת אנזא"ק

הבאר קיבלה את כינויה מראשי התיבות נאפ"י "NAAFI Navy, Army and Air Force Institutes" מאחר ששימשה בתקופת המנדט כחנות מצרכים לחיילי הצבא הבריטי ששירתו בביר עסלוג'. בית הבאר ממוקם בסמוך לשער הפארק. לאחר מלחמת העצמאות, קיבוץ משאבי שדה עשה שימוש במי הבאר להשקיית השטחים החקלאים שעיבדו. קרן קיימת לישראל ביצעה עבודות לשיקום האתר וייסדה בבית הבאר תצוגה המספרת על חשיבותה של ביר עסלוג' בדרכם של חיילי אנזא"ק לכיבוש באר שבע בשנת 1917.

באר הפלפלון

הבאר נמצאת 100 מטרים ממזרח לאגם. השם ניתן לבאר בגלל עץ פלפלון הצומח סמוך לה. בתוך בית הבאר ישנה מגלשה לילדים, אך היא אינה פועלת מסיבות בטיחות.

בריכת הכיפה

בריכת הכיפה היא מבנה בטון קטן דמוי איגלו שגובהו כמטר. זה מתקן השקיה שבנו שלטונות המנדט הבריטי למען עדרי הצאן והגמלים של הבדואים בסביבה. הבריטים נהגו לחפור בארות כדי למשוך אליהם את הבדואים, ובכך לחזק את השליטה על תושבי הנגב.
נחמן מייזל

ביוגרפיה

מייזל נולד בבית כפרי ליד העיר קייב שבדרום-מערב רוסיה (אוקראינה) במשפחה יהודית אדוקה ואמידה, בנם של שרה חנה ור' ישראל, ואחיה הגדול של גיטל מייזל (לימים מבקרת ספרות). קיבל חינוך ביתי עד גיל 17 אצל מלמדים. נישא לחינה, בתו של הרב שלמה הכהן אהרונסון, רבה הראשון של תל אביב יפו.
ב-1905 פרסם את חיבורו הראשון בעברית, לאחר מכן במשך מספר שנים פרסם ביקורות ספרות בכתבי עת ועיתונים עבריים. הוא שקל לעלות לארץ ישראל ולעסוק בחקלאות. ב-1909 הוא החל לכתוב ביקורות על ספרות יידיש; הביקורת הראשונה הייתה על חיבור של דוד ברגלסון. בין 1912–1914 ניהל את הוצאת הספרים "קונסט פארלאג" בקייב, ובמקביל היה עורכו של כתב העת הספרותי "די יידישע וועלט" ('העולם היהודי/היידי'). אחרי מלחמת העולם הראשונה ייסד הוצאה לאור בקייב והיה ממייסדי קולטור-ליגע, אגודת תרבות ביידיש. היה מעורכי "ביכער וועלט" ('עולם הספרים') בין השנים 1919–1920.
עם נפילת הרפובליקה העממית של אוקראינה עבר לוורשה בירת פולין, ושם ב-1921 חידש את פעילותה של קולטור-ליגע. בין השנים 1925–1938 הוא היה חבר מערכת ועורך כתב העת הספרותי "ליטערארישע בלעטער". ב-1934 פרסם ספר על חיים נחמן ביאליק, "ביאליק (זיין לעבן און שאפן)", בהוצאת פארלאג גראשן-ביבלאטעק, ווארשע. ב-1936 ביקר בארץ ישראל, ואת חוויותיו פרסם בספר "טעג און נעכט אין עמק" ('ימים ולילות בעמק [יזרעאל]'; 1937).
בדצמבר 1937 היגר לארצות הברית, שם היה מזכיר וחבר הנהלת יידישער קולטור-פארבאנד והיה עורך ירחון "יידישע קולטור".
ב-1964 עלה לישראל והתיישב בקיבוץ אלונים, קרוב לבני משפחתו, שם נפטר ב-1966, בגיל 79. בנו, דב מייזל, היה ממייסדי קיבוץ אלונים.
מכון זכרון אהרן

מכון זכרון אהרן הוא מכון הוצאה לאור וההדרה, העוסק בספרות תורנית מגוונת מספרי מדרשי חז"ל, וכן בספרות הראשונים עד לספרות האחרונים.

המכון ופעילותו

מכון זכרון אהרן נוסד בראשית שנות התש"ס, כאשר מטרתו הראשונית הייתה לצורך הדפסת והפצת ספרי הרב יונתן שטייף, כאשר מייסד המכון הוא נכדו, שייסד לצורך כך את המכון.
המכון הוא מהוצאות הספרים הגדולות בתחום הספרות התורנית, בישראל ומחוצה לה. ספרי המכון מתייחדים ביופי וההדר המושקע בהוצאתם, מלבד מעלות נוספות כגון צירוף חיבורי פרשנות רבים לספרים שבהוצאתם.
המכון אף עוסק בחקר והוצאת כתבי יד של גדולי הראשונים והאחרונים, עידוד מחקרים תורניים, והפצת פרסומים תורניים בנושאי הלכה ואגדה. בנוסף מנהל המכון מרכז מחקר ספרותי הלכתי בשם כולל אהל יונתן ובלומא, על שם הרב יונתן שטייף.

תחומי עיסוק

סדרות שונות של ספרים יצאו לאור על ידי המכון, כמו סדרת ספרי שאלות ותשובות, ספרי הרב יהונתן אייבשיץ, ספרי הרב יעקב עמדין יעב"ץ, ספרים אקטואליים.
המכון ידוע בעיקר בהוצאתם לאור של סדרת ספרי המדרשים, כדוגמת מכילתא דרשב"י, מכילתא דרבי ישמעאל, סדר עולם, מדרש תנחומא, פרקי דרבי אליעזר, עם פרשנים רבים, ועוד למעלה מארבעים כרכי מדרשים שונים.
ספרי המכון נערכים בתוספת הערות עדכניות, ציונים וכדומה, כפי הנהוג במכונים התורניים כיום.

ראשי המכון

יו"ר המכון ומייסדו הוא הרב יהונתן בלייער, תושב ניו יורק.
המכון הוקם בראשיתו בערך בשנת תשס"ג, למען הפצת ספרי הרב יונתן שטייף, זקנו של הרב בלייער, שהיה נערץ מאוד על ידי הרב משה פיינשטיין. בין ספריו:  ספר מצוות השם, שו"ת מהר"י שטייף, ספר חדשים גם ישנים, ועוד. לאחר מכן התרחב המכון לספרים נוספים, וכיום המכון מונה מאות ספרים מפוארים, ביניהם כמעט כל המדרשים הקיימים. 
הרב חיים קניבסקי והרב משה שטרנבוך העניקו מכתבי הסכמה בצירוף חתימתם לחלק מהמדרשים שיצאו על ידי המכון.
I'm Real

כתיבה והקלטה

השיר נכתב על ידי לופז, טרוי אוליבר, קורי רוני ולשן דייוויד לואיס והופק על ידי אוליבר ורוני עצמם. השיר הוא שיר פופ ו-R&B אשר נחשב גם כשיר רטרו-פופ וסינתפופ. מבחינה לירית השיר מדבר על כך שלופז היא כנה ואמיתית עם בן זוגה ושהיא מציגה בפניו את האני האמיתי שלה ללא מסכות.
לופז סיפרה כי היא בעצמה כתבה את המלודיה של השיר לאחר ששמעה את המנגינה האינסטרומנטלית של השיר: "אני פשוט אהבתי את הפזמון של השיר אז כתבתי את זה, זה היה די אישי עבורי" אמרה לופז. באותו היום בו יצרה את המלודיה היא ביקשה מבן זוגה באותה תקופה שון קומבס לשיר את המילים של השיר על המלודיה שיצרה ולאחר מכן הקליטה את השיר בעצמה.

ביקורות והצלחה

הגרסה המקורית של השיר זכתה לביקורות חיוביות מהמבקרים אשר החמיאו לסגנון של שנות ה-80 אך גרסת הרמיקס של השיר זכתה לביקורות מעורבות על מילותיו שכן עורר מחלוקת עם יציאתו, אם כי גרסת הרמיקס של השיר זכתה להצלחה רבה יותר מאשר הגרסה המקורית של השיר.
גרסת הרמיקס של השיר הגיע למקום ה-1 בארצות הברית, שם שהה במשך 5 שבועות, ובנוסף גם הגיע למקום הראשון במצעד ההשמעות ברדיו.
כבוד הבריות במשפט העברי

כבוד הבריות הוא ערך יסוד במשפט העברי, והוא כולל זכויות שונות ככבוד הגוף, מניעת קלון ושוויון. המשנה קובעת: "איזהו מכובד, המכבד את הבריות, שנאמר: 'כי מכבדי אכבד ובוזי יקלו'" (ספר שמואל א', פרק ל', פסוק ב').
כבוד הבריות אינו ערך מוסרי בלבד, אלא יש לו השלכות לעיצוב נורמות הלכתיות והוא מהווה כלל משפטי הדוחה לעיתים כללים משפטיים אחרים כפי שקבעו חכמים: גדול כבוד הבריות שדוחה את לא תעשה שבתורה.

הרציונל הרוחני-המוסרי לכבוד הבריות

נחום רקובר סבור שמקור כבוד הבריות הוא בכבוד הבורא, שכן המקורות אינם מדברים על כבוד "האדם" אלא על כבוד "הבריות". במילה "ברייה" יש רמיזה לבורא העולם, וכאשר מדברים על "הבריות"- אלו הן בריותיו של הבורא. לכן הוגדר כבוד הבריות על ידי חכמים כערך "גדול" שכן חל על כל הברואים, בני כל העמים והלשונות, בני ברית ושאינם בני ברית. יעקב בלידשטיין חולק על כך. לדעתו, אין למינוח "בריות" משמעות תאולוגית. הרב אהרן ליכטנשטיין רואה במושג "כבוד הבריות" ביטוי למעלת האדם שנברא בצלם אלוהים. מבחינה זו הביטוי "כבוד הבריות" מבטא מחויבות לא רק לכבודו של האחר, אלא גם לכבודו העצמי של האדם. בנוסף, בגין הזיקה שבין כבוד הבריות לבין כבוד המקום אין אדם רשאי למחול על כבודו.

כבוד הבריות כמעצב נורמות הלכתיות

דוגמה בולטת לכך שערך כבוד הבריות מעצב נורמות הלכתיות ניתן למצוא בקנס המוטל על גנב. התורה מחייבת גנב לשלם קנס לבעלים על גנבת בהמתו, במקרה שלא ניתן להחזיר אותה בשל כך שהיא כבר נטבחה או נמכרה. אולם הקנס על גנבת שור הוא גבוה מזה המוטל בגין גנבת שה: מי שגנב שור וטבחו או מכרו חייב לשלם לבעלים פי חמישה מערכו, לעומת הגונב שה וטובח או מוכר אותו החייב לשלם לבעלים רק פי ארבעה מערכו. לדברי חכמים דין זה נובע מהערך כבוד הבריות:
אמר רבן יוחנן בן זכאי בֹּא וראה כמה גדול כבוד הבריות - שור שהלך ברגליו חמִשה, שה שהרכיבו על כתפו ארבעה.
— תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף ע"ט, עמוד ב'; מכילתא דרבי ישמעאל, מס' דנזיקין, פרשה יב
רש"י בפירושו לדברים אלה מסביר: "שה שהרכיבו הגנב על כתיפו וזלזל את עצמו בו לפיכך היקל הקב"ה עליו בתשלומין". כלומר, כיוון שבעת הגניבה נאלץ הגנב להרכיב את השה על כתפיו, פעולה שיש בה ביזיון, התורה התחשבה בכך והפחיתה את הקנס המוטל עליו. התורה אם כן מעניקה כבוד גם למי שלכאורה לא היה ראוי לכך בשל מעשיו (עבריין), וקובעת כי יש לכבדו בהיותו אדם.