צביקה כספי

ביוגרפיה

כספי נולד במושבה רחובות ב-1938, בן ראשון לאפריים (פישל) ומלכה זילברברג. צביקה החל לנגן בכינור בגיל 9, ומאוחר יותר הצטרף לתזמורת הגדנ"ע. בשנת 1957 התגייס לצה"ל והצטרף לתזמורת צה"ל בניצוחו של שלום רונלי-ריקליס. בתזמורת צה"ל, בנוסף לכינור, ניגן צביקה בטובה בטקסים ומצעדים. לאחר שחרורו המשיך לשרת במילואים במשך שנים רבות, בעיקר בהכנת מקהלות גדולות לאירועים מיוחדים.
לאחר שחרורו ב-1960 ניגן כספי זמן קצר ככנר בתזמורת קול ישראל, אך החליט שעתידו אינו כנגן אלא כמורה. הוא פרש מהתזמורת והחל ללמד מוזיקה במקומות רבים, בהם קריית עקרון, קבוצת שילר, קיבוץ גבעת ברנר, קיבוץ נגבה, ופתח תקווה. מאוחר יותר לימד בקונסרבטוריון למוזיקה בקרית אונו, ועבד עם תזמורות נוער בלוד, רמלה, ובני עטרות (שאז נקראה וילהלמה).

מחזות זמר ומופעי זמר עברי

ב-1969 פגש צביקה במפיק/זמר אמנון ברנזון, שהציע לו להיות המנהל המוזיקלי של ערב משירי לאה גולדברג שנקרא "נסיעה מדומה". שם פגש צביקה במלחין אלכסנדר (סשה) ארגוב, שהלחין את שירי המופע, והשניים נותרו ידידים קרובים במשך שנים רבות ,עד למותו של סשה ב-1995. את השירים עיבד ידידו של צביקה דניאל שליט. לאחר "נסיעה מדומה" המשיכו צביקה ואמנון ברנזון את שיתוף הפעולה במופע חדש שנקרא השטן ואשת האיכר. במופע, שכלל בלדות ושירי עם מרחבי העולם, השתתפו בנוסף לאמנון גם רפי גרנות ומיכל טל. המופע, והתקליט שיצא בעקבותיו, זכו להצלחה ניכרת ולמאות הופעות ברחבי הארץ.
דרך סשה ארגוב הכיר צביקה את הצייר/במאי שמואל בונים, שהציע לו לעבוד כמנהל מוזיקלי במחזות זמר. צביקה השתתף במספר מחזות, שכללו את "מחברות החשק" בתיאטרון בימות, "שמח בנמל" בתיאטרון אלהמברה, "חגיגת קיץ" בתיאטרון הקאמרי ו"הסוחר מוונציה", גם הוא בתיאטרון הקאמרי.
ב-1973 הוציאו צביקה ואמנון ברנזון מופע המשך ל-השטן ואשת האיכר שנקרא החייט ואשת הסנדלר, בו השתתפו אמנון, שלומית אהרון, רפי גרנות וקרול מריל. למרות ההצלחה הראשונית, הופעות המופע נקטעו עקב מלחמת יום כיפור.
ב-1974 השתתף צביקה כמנהל מוזיקלי במופע שירים שהולחנו על ידי סשה ארגוב בשם "תפוח זהב". השירים עובדו על ידי טובי המעבדים בישראל ובוצעו על ידי עודד בן-חור, צילה דגן, נעמי כפרי ודני מסנג.

שלישיית המעפיל ולהקת הגבעטרון

בתחילת שנות ה-70 החל צביקה לעבוד עם שלישיית המעפיל. במקביל להיותו המנהל המוזיקלי, החל לעבד את השירים בעצמו. עיבודיו, שתרם להם ניסיונו ככנר קלאסי, יוחדו במקוריות, יצירתיות, והרמוניה מורכבת, וזכו לפופולריות רבה. השלישייה הקליטה שלושה תקליטים במהלך העבודה המשותפת עם כספי.
בין השנים 1972–1974 הופיעה השלישייה מספר פעמים במופעי "ניחוחי חציר", בו הופיעו בני ההתיישבות העובדת. צביקה החל לעבוד עם מספר מהמשתתפים במופע, וב-1974 החל לעבוד עם להקת הגבעטרון.
במהלך 16 השנים בהן עבד עם הגבעטרון הקליטה הלהקה 10 תקליטים, כאשר כל השירים מעובדים על ידי צביקה. בתקופה זו הרקיעה הפופולריות של הלהקה שחקים, ורבים מהתקליטים הפכו תקליטי זהב, ואחר כך פלטינה. בניצוחו של צביקה הופיעה הלהקה בכל רחבי הארץ, השתתפה בתוכניות רדיו וטלוויזיה, ויצאה להופעות בארצות הברית, אירופה, וברזיל.

חבורות הזמר

לאחר סיום עבודתו עם הגבעטרון החל צביקה לעבוד עם חבורות זמר ברחבי הארץ, ביניהן חבורות מתל אביב (התל אביבים), רעננה (הרעננים), שדות ים, בנימינה (הבינימינים), שער הנגב (קולות חמים), ורחובות (הפרדס). במהלך תקופה זו הגיש צביקה במשך מספר שנים תוכנית רדיו שבועית בשם "שישי זהב", בה השמיע שירים עבריים, סיפר סיפורים, וארח זמרים ונגנים ישראלים.

חיים אישיים

במהלך שירותו הצבאי, בזמן שהדריך בקורס מתופפות, פגש צביקה את נילי (נלי) קרסיק, מ"כית מבה"ד 12, והשניים נישאו ב-1961. בנם רון נולד ב-1962, ושנתיים מאוחר יותר עברו להתגורר בנוה מונוסון. ב-1967 נולדה בתם דפנה. ב-1974 עברה המשפחה לקיסריה, שם חי צביקה עד יום מותו. בגיל 74 הלך צביקה לעולמו עקב מחלת הסרטן ונטמן בבית העלמין של קיבוץ שדות ים. הוא השאיר אחריו אישה, שני ילדים ושלושה נכדים.