google/wiki40b huggingface dataset:
מכ"ם מונופולס

מכ"ם מונופולס (באנגלית: Monopulse radar) הוא מכ"ם אשר עורך השוואה בין אות נקלט מפולס בודד של מכ"ם כנגד עצמו כדי להשוות את האות כפי שיראה בכיוונים שונים, קיטובים שונים או שינויים אחרים. הטכנולוגיה הוצגה לראשונה על ידי הפיזיקאי רוברט מוריס פייג' בשנת 1943 בניסוי של ה-NRL, מעבדת המחקר של חיל הים האמריקאי.
המקרה הנפוץ ביותר הוא הסתגלות של סריקה קונית אשר משווה את ההחזר מכוונים שונים כדי למדוד במדויק את מיקום המטרה. צורה זו מנטרלת את הצורך בפענוח הקיים במערכות סריקה קונית רגילות אשר רגישות לשינויים מהירים בעצמת האות.
מערכת מכ"ם הפועלת בשיטה זו גם מקשה יותר את פעולת החוסמים. מרבית המכ"מים שתוכננו מאז 1960 פועלים בשיטה זו.

עקרון פעולה

במכ"ם מונופולס ייווצר ערוץ נוסף לערוץ הרגיל, זהו ערוץ סינתטי שבעזרתו יחולק שטח קליטת המכ"ם לזוג חלקים שווים בציר כלשהו (צידוד או הגבהה), בערוץ הרגיל תתבצע סכימה רגילה (ערוץ סכימה), ואילו בערוץ החדש, יבוצע חיסור של חצאי האנטנה(ערוץ הפרש), מההבדל בין ערוץ הסכימה לערוץ ההפרש ניתן לדייק בציר הנבחר את הזווית שנמדדה.
פעולת המונופולס משפרת את דיוק המכם בסדר גודל.
391 (מגזין)

391 הוא מגזין שיצא לאור על ידי פרנסיס פיקבייה בברצלונה בין השנים 1917-1924. המגזין פרסם בעיקר יצירות של הזרם הדאדאיסטי, בין השאר של אולגה סחרוף.
שם המגזין הוא על פי שמו של המגזין הניו-יורקי 291 (בו השתתף פיקבייה) שיצא לאור בין השנים 1915-1916.
למרות שפיקבייה היה צייר, מרבית תוכנו של המגזין הייתה מילולית, ובכתיבה השתתפו אלפרד ז'ארי וגיום אפולינר.
אליעזר מרכוס

אליעזר מרכוס (12 בפברואר 1933 - 26 ביוני 2010) היה ד"ר לספרות, סופר מורה ומחנך, כיהן כיושב ראש המזכירות הפדגוגית של משרד החינוך, בין השנים 1989–1993

ביוגרפיה

מרכוס נולד בירושלים לחנה ואליהו, בילדותו עברה משפחתו ל-תל אביב ומרכוס סיים את הגימנסיה העברית "הרצליה".
בצה"ל שירת מרכוס בנח"ל. בשנת 1951 שובץ בכפר בלום ולימד ב-אל-ח'אלצה (קריית שמונה בראשיתה), בשל מחסור בכוח אדם במערכת החינוך במעברה שובץ מרכוס כמורה לכיתות ז'-ח' במעברה.
בשנת 1952 עבר מרכוס עם גרעין הנח"ל לגונן.
בשנת 1956 ניהל מרכוס בית ספר במושב מסלול במועצה אזורית מרחבים בנגב, והיה למנהל הצעיר ביותר בישראל.
בהמשך למד מרכוס חינוך באוניברסיטה העברית בירושלים, בסיום לימודיו חזר לנגב לנהל בית ספר במבועים.
ב-1964 הוזמן מרכוס לנהל את הפנימייה בעין כרם, שתיהפך לבית הספר התיכון על שם מיי בויאר
לאחר שליחות חינוכית באנגליה נקרא מרכוס לנהל את בית הספר הניסויי בירושלים, הראשון מסוגו בארץ, פרי הגות של פרופ' משה כספי, שם העמיד את התלמיד במרכז והשקיע רבות ב"טעוני טיפוח".
בשנות השמונים של המאה ה-20 ניהל מרכוס את "בית ספר גבוה לעובדי הוראה בכירים" בירושלים. (קרו היום: "המרכז לפיתוח עובדי-הוראה בכירים")
מרכוס קיבל דוקטורט בנושא ספרות עממית. מורו היה הפרופ' דב נוי.
בין השנים 1989–1993 מונה מרכוס ליושב ראש המזכירות הפדגוגית, במשרד החינוך. המזכירות הפדגוגית עוסקת בחינוך היסודי, בהכשרת מורים והשתלמותם.
מרכוס הקים רשת של בתי ספר ניסויים, ניסח אמנה לשיתוף מורים, הורים ותלמידים, יסד את "הקו הפתוח" לקובלנות הורים ותלמידים ויזם את הקמת מועצת התלמידים הארצית.
בשנת 2001 מרכוס מונה לחבר בוועדת היגויי של משרד החינוך בנושא: "ערבות ומעורבות - כל ילדה שווה, כל ילד שווה"
עם פרישתו לימד מרכוס חינוך במכללת לוינסקי לחינוך ובמוסדות אחרים.
מרכוס, טיפח את נושא החינוך לצפייה בטלוויזיה, כיהן כיושב ראש אגודת יאנוש קורצ'אק
ב-1999 הוענק למרכוס "פרס החינוך על מפעל חיים אישי", מנשיא המדינה עזר ויצמן.
מרכוס נפטר ב-26 ביוני 2010
מרכוס השאיר את עמית וערן, ילדיו מאשתו הגר, ואת בת זוגו נינה.
שמיים ומים

שמיים ומים 1

היצירה מדגימה כיצד ניתן לחלק את המישור לאלמנטים שונים המשתלבים זה בזה במעין תצרף (פאזל).
במרכז התמונה ניתן לראות מספר שווה של ציפורים ודגים המשתלבים זה בזה והנעים באותו כיוון. הדגים לבנים מהווים רקע (שמיים) לציפורים השחורות, ולהפך - הציפורים השחורות מהוות רקע (ים) לדגים הלבנים. במעלה התמונה הופכת צורת הדגים למופשטת יותר והמרווחים בין הציפורים גדלים עד שברור לצופה שמדובר בשמיים. במורד התמונה המרווחים גדלים והציפורים הופכות לים. כל אחד מהאלמנטים בתמונה (הדגים והציפורים) מהווים בו זמנית חזית התמונה ורקע לאלמנט השני, ונוצרת אשליה אופטית שהצופה יכול לעבור בין תמונה אחת למשנייה באותה יצירה. 
וכך מתאר האמן את היצירה:
מעוף הציפור מתקשר במוחנו עם שמיים, והשמיים שבהם מעופפת כל אחת מן הציפורים השחורות נוצרים איפוא מארבעת הדגים הלבנים המקיפים אותה. כיצוא בזה, שיחה מתקשרת במוחנו עם מים, וארבע הציפורים השחורות המקיפות כל אחד מן הדגים יוצרות איפוא את המים שהדג שוחה בהם.
— מ.ק. אשר, עבודות גרפיות, בנדיקט טאשן וסטימצקי בע"מ, 1994
באמיר תופי

באמיר מירזטה תופי (Bamir Myrteza Topi; נולד ב-24 באפריל 1957 בטירנה) הוא נשיא אלבניה  לשעבר.
בעל תואר דוקטור בביולוגיה. בשנת 1997 נבחר לאספה הלאומית של אלבניה. נחשב לתומך נלהב של עצמאות קוסובו.
ב-20 ביולי 2007, לאחר ארבעה סיבובי הצבעה שהתקיימו באותו חודש, נבחר תופי לנשיא. תופי החל את כהונתו ב-24 ביולי 2007. הוא סיים את כהונתו ב-24 ביולי 2012, עם כניסתו של בויאר נישני לתפקיד.
יחסי ברזיל–גרמניה

ראשית היחסים: 1824-1914

היחסים בין שתי המדינות כוננו ב-1824, כאשר מתיישבים גרמנים התיישבו במדינת ריו גרנדה דו סול. ב-1825 פרוסיה הכירה בעצמאות ברזיל וב-1826 הוקמה קונסוליה ברזילאית בהמבורג.
ב-1859 הוציאה פרוסיה צו רשמי, בשם צו הייט (Heydt Rescript) האוסר על תעמולה למען הגירה לברזיל, עקב יחס רע (mistreatment) למתיישבים הגרמנים במדינת סאו פאולו. הצו פגע במהגרים הפוטנציאליים לברזיל מפרוסיה, והחל משנת 1871, בכל גרמניה. הצו בוטל רק בשנת 1896. ב-1900, ז'וזה פרניוס, ברון ריו ברנקו נשלח לברלין, על מנת לייצג את ברזיל בגרמניה.

מלחמת העולם הראשונה: 1914-1918

במהלך מלחמת העולם הראשונה, השעתה ברזיל את יחסיה עם הקיסרות הגרמנית וב-27 באוקטובר 1917, הכריזה ברזיל מלחמה על הקיסרות, בעקבות הטבעת אניות סחר ברזילאיות בידי צוללות גרמניות חודשיים לפני כן.

מלחמת העולם השנייה: 1939-1945

לאחר פלישת גרמניה הנאצית לפולין ב-1939, ברזיל הכריזה על עצמה כמדינה נייטרלית. ביולי 1942 הוטבעו שלוש עשרה ספינות סוחר ברזילאיות בידי צוללות גרמניות. כתגובה למתקפות, החליט נשיא ברזיל, ז'טוליו ורגאס, שלא לנקוט בצעדים נוספים נגד מדינות הציר, כדי להימנע מסחף שיוביל למעורבות ישירה במלחמה. עם זאת, לאחר שבאוגוסט 1942, הטביעה שוב צוללת גרמנית 5 כלי שיט, הדבר הוביל לכעס רב בברזיל, ובריו דה ז'ניירו החלו אנשים בפעולות נקמה כנגד בעלי עסקים ממוצא גרמני. עמדתה הפסיבית של הממשלה לא היה בה די כדי להרגיע את הרוחות הסוערות ולבסוף הכריזה ברזיל מלחמה על מדינות הציר ב-22 באוגוסט 1942. בעקבות זאת, הקימה ברזיל את כוח המשלוח הברזילאי, שלחם בחזית האיטלקית במלחמה.

אחרי המלחמה: 1945-היום

ביולי 1951, לאחר מלחמת העולם השנייה, היחסים בין שתי המדינות חודשו, ונבנתה שגרירות גרמנית בריו דה ז'ניירו.
שנת 2013 הייתה שנת גרמניה בברזיל.
בשנת 2015 ביקרה קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל בברזיל עם שבעה שרים וחמש מזכירות מדינה גרמניות על מנת להתחיל בהליך "ייעוץ בין-ממשלתי" (consultas intergovernamentais) בין שתי המדינות. גרמניה שומרת על מערכת יחסים כזו עם שבע מדינות אחרות (צרפת, איטליה, ספרד, פולין, ישראל, רוסיה, סין והודו). הייעוץ הבין-ממשלתי הבא עתיד להיערך בשנת 2017.

יחסים ספורטיביים

במונדיאל 2014 ניצחה נבחרת גרמניה את נבחרת ברזיל במשחק מינייראסו 7-1. לאחר המשחק גרמניה זכתה בגביע העולם בכדורגל לאחר ניצחון נוסף על ארגנטינה. לאחר המשחק כמה שחקנים בנבחרת ברזיל הכריזו על סיום דרכם במדי ברזיל, בהם השוער של הנבחרת.

שגרירים

מאז ה-2 בספטמבר 2016, השגריר הגרמני בברזיליה הוא גאורג ויטשל (גר'). מאז 2016, השגריר הברזילאי בברלין הוא מריו ויללווה  .
הסקיתי (סרט)

תקציר עלילת הסרט

המאה הראשונה לספירה. עידן חדש מתחיל ביבשת אירואסיה. הסקיתים בסכנת הכחדה, וצאצאיהם הופכים ללוחמים ושכירי חרב, המכונים "זאבי ארס".
רטניק ליוטבור עומד בפני משימה קשה. הוא יוצא למסע מסוכן בליווי סקיתי שבוי בשם קוניצה, על מנת להציל את משפחתו.
Sunshine Kitty

רקע והפקה

האלבום הוקלט בלוס אנג'לס ובשוודיה וכונה כ"הפרק החדש של לו", האלבום מדבר על "השבת אמון, חוכמה ושיכורות קשה, ועוד על פרק זמן ורומנטיקה התנשאה". לו גם אמרה שכותרת האלבום היא כמו "לשחק על כוח הכוס", וכינה את החתול המצויר "הרחבה שלי וחלק שלי מהמוזיקה החדשה". לו גם אמרה שהשירים באלבום " יותר שמחים ומאושרים" מהחומר הקודם שלה וכי באלבום יופיעו בסגנון "בנג'רס מועדונים". ב-31 ביולי, הכריזה לו ברשתות החברתיות שלה על עטיפת האלבום ורשימת הרצועות.
מלכת השלג (סרט)

תקציר העלילה

מתוך תקווה ליצור עולם חדש בו גבולות ברורים מחליפים רגשות ורוח הקוטב מצננת את הנפש האנושית מלכת השלג כיסתה את העולם בקרח ויצאה למסע של הרס. התחזיות של מראת הקסם מציינות שהאיום האחרון על המלכה הוא יוצר זכוכית בשם וגארד, שמראותיו משקפות לא רק את המראה אלא גם את הנפש. יום אחד רוח הקוטב לוקחת עמה את וגארד ואשתו אונה. אבל הם מצליחים להסתיר את בנם התינוק קאי ואת בתם גרדה.
הזמן עובר, משרתה של מלכת השלג מוצא את אחיה של גרדה, קאי, ומאמין שהוא יורשו של וגארד. אחרי שקאי נחטף ומובא לארמונה של המלכה, יוצאת גרדה למסע רצוף מכשולים לחציית ארץ הקרח במטרה לשחרר את אחיה, לנצח את מלכת השלג ולחמם את לבם של האנשים בכל מקום.
מיץ פטל (ספר)

עלילה

"הבית של מיץ פטל עמד בקצה החורשה: היו לו וילונות צהובים, חלונות ירוקים ותריסים אדומים. החיות בחורשה שאלו: 'מי הוא מיץ פטל?' אבל אף חיה לא ידעה", כך מתחיל הספר מיץ פטל, שמספר את סיפורם של ג'ירפה ואריה שמנסים לברר את זהותו של מיץ פטל המסתורי. ג'ירפה ואריה עוברים מסע נפשי ומנסים (ואף מצליחים) בדרכי תחבולה לגלות מיהו מיץ פטל, מה שמוביל לתחרות ריצה ומסתיים בשתיית מיץ פטל צונן שמוגש בכוסות גבוהות.

עיצוב הספר

הספר "מיץ פטל" אויר על ידי האמנית תמרה ריקמן, הוא מתאפיין באיורים פשוטים, בעלי צבעוניות עזה עם דגש על צבעי היסוד (כחול, אדום וצהוב).
במהדורה המקורית בהוצאת "עם עובד", בחלק בסיפור בו מוצג מיץ פטל "ואז - נפתחה הדלת..." לא נראה באיור דבר פרט לביתו. הקורא, יכול לגזור את הדלת המוצגת בצדו השמאלי של הדף בצורת 'ר' הפוכה, באופן המאפשר את פתיחתה. על ידי כך, מציצה דמותו של מיץ פטל המצוירת בדף הבא - דרך הדלת.
ארנסט יונגר

חייו

יונגר נולד בהיידלברג וגדל בהנובר, בנעוריו היה חבר בתנועת הנוער הוואנדרפוגל. במלחמת העולם הראשונה שירת כמתנדב בחזית המערב, נלחם בקרב על הסום, נפצע וזכה בעיטורים רבים בהם העיטור הרם ביותר פור לה מריט. את חוויותיו במהלך המלחמה תיאר בסדרת מסות וספרים שכתב במהלך שנות העשרים בהם "בסופת הפלדה" (1920), ו"המלחמה בחזית הפנימית" (1922). 
עם פרישתו מהצבא בשנת 1923 החל ללמוד זואולוגיה ופילוסופיה, אך פרש בטרם סיים את לימודיו. יונגר היה חבר במספר קבוצות לאומניות בתקופת רפובליקת ויימאר והיה בקשר עם מנהיגים נאצים כיוזף גבלס ואוטו שטראסר. יחד עם זאת, סירב להצטרף למפלגה הנאצית ולהיות חבר ברייכסטאג מטעמה. 
ב-1932 ראה אור ספרו של יונגר "העובד" הפורש את משנתו הפוליטית באותה עת. לפיה הוא תפס את החברה כמערכת של גיוס וייחס תפקיד מכריע לטכנולוגיה כמאפשרת את גיוסה המוחלט של החברה למלחמה. החיבור בין הגוף למכונה יוביל לגאולה פיזית ורוחנית של האדם. את המלחמה קישר לאסתטיקה וליופי. בטכנולוגיה אף טמון מרכיב משמעותי בגיוסו הפוליטי של ההמון, רעיון שהשפיע ויושם על ידי הנאצים.
ב-1933 סירב יונגר להצטרף לאגודת הסופרים הגרמנית שטוהרה בידי הנאצים. על פי יומנו שפורסם לאחר מלחמת העולם השנייה, יונגר התנגד לנאציזם וחש כלפיו בוז עמוק, יותר בגלל התנגדות האינטלקטואל לוולגרי מאשר מתוקף התנגדות אידאולוגית. ביומנו הוא מספר על הבושה שאחזו בו למראה יהודים עם טלאי צהוב. 
ב-1940 הוצב יונגר כקצין במפקדת הוורמכט בפריז. בעת היותו בפריז יצר קשרים עם משכילים צרפתים כמו פבלו פיקאסו וז'אן קוקטו. לאחר ניסיון ההתנקשות הכושל בהיטלר ב-20 ביולי 1944 שוחרר מהצבא, על אף שככל הנראה לא היה מעורב בו. בראשית 1944 נעצר בנו על פעילותו האנטי נאצית. עד לשנת 1949 נאסר פרסומם של כתביו של יונגר. לאחר מלחמת העולם השנייה היו שלמדו זכות על יונגר וטענו שספרו "צורי שיש" מהווה אליגוריה המבקרת את השלטון הנאצי. אחרים הזכירו שהספר זכה לתשבחות בבטאון דאס רייך של יוזף גבלס, וראו ביונגר דוגמה לסופר גרמני אנטישמי. 
זכה בפרסים רבים והחשוב שבהם בשנת 1982 פרס גתה לספרות, שהוענק לו לאחר ויכוחים מרים בין חברי הוועדה הבוחרת עקב קשריו בעבר עם הנאצים, וכן בשל הגותו ועברו הלאומני.
יונגר הוא מן המחברים והוגי הדעות הרבגוניים ביותר. הוא כתב מסות, מניפסטים פוליטיים, יומנים, ספרי פילוסופיה וסיפורת.
פארק ענבה

פַּארְק עֲנָבָה הוא הפארק המרכזי בעיר מודיעין-מכבים-רעות והפארק החכם הראשון בישראל. הפארק נקרא על שם נחל ענבה שזרימתו מתחילה ממזרח לעיר ואפיקו עובר במנהרה לאורך רוב התוואי שלו בפארק. שדרות החשמונאים, השדרה המרכזית של העיר, עוברת בסמוך לפארק, ומסילת הרכבת, המסתיימת בתחנת הרכבת מודיעין מרכז, חולפת דרך הפארק בטרם כניסתה למנהרת התחנה. הפארק נפתח לקהל בחודש אפריל 2010. 
במרכז הפארק נמצא אגם בשטח 14,100 מטר רבוע ובהיקף של 570 מטר. עומקו בין 70 ל-100 ס"מ ונפח מימיו כשהוא מלא הוא 12,325 מטר מעוקב. באגם חיים כ-1,000 דגים מסוג קרפיון שחור ואמנון כסוף. בנוסף יובאו למקום גם 350 דגי גמבוזיה הנוהגים לאכול ביצי יתושים. באגם שטים קיאקים וסירות פדלים. ממערב לאגם נמצא גן שעשועים שבמרכזו מתקן הבנוי מקורות עץ עגולות. ממזרח לאגם נמצא גן הבוסתן בשטח של שישה דונם שבמרכזו פרגולת בטון המצופה באבן ירושלמית. הוא מבוסס על עצים המאפיינים את ארץ ישראל כמו אלון מצוי, אלון התבור, עץ זית, שקד מצוי, גפן וצמחי תבלין. מדרום לאגם בנוי אמפיתיאטרון שבו 900 מושבים קבועים ומדשאה משופעת המתאימה ל-4,800 מקומות נוספים. בפארק פרגולות בטון מצופות באבן ירושלמית ושבילי הליכה באורך של כשלושה קילומטר. באוקטובר 2011 נחנכו בפארק פסלים של דינוזאורים, תנינאים, שקנאים וצבי ענק, שכיום חלק מהם שבורים. בנוסף ניתן לשכור במקום אופני רכיבה משפחתיים.
בספטמבר 2012 הודיעה עיריית מודיעין כי תגביל את הכניסה לפארק בחגים ובחופשות לתושבי העיר בלבד. הדבר בא לאחר הצהרתו של ראש עיריית מודיעין עילית יעקב גוטרמן כי יגביל את הכניסה לאתר המתוכנן בח'רבת בד עיסא לחרדים בלבד. במכתב לגוטרמן הבהיר חיים ביבס, ראש עיריית מודיעין, כי הוא נמנע עד כה מלהגביל את הכניסה למרות תלונות של תושבים על כך שהפארק נגזל מהם עקב מבקרים רבים ממודיעין עילית הסמוכה משום שאינו מאמין באפליה בין אוכלוסיות במדינה, אולם לאור הצהרתה של עיריית מודיעין עילית תחיל עיריית מודיעין הגבלה על הכניסה לפארק החל מספטמבר 2012, בכפוף להצגת תעודה מזהה.
הצעד נעשה לאחר התייעצות עם פרופסור אריאל בנדור שהחווה את דעתו בחוות דעת שהגיש כי יש להעניק לתושבי העיר אשר תפעול הפארק מתאפשר באמצעות המיסים שהם משלמים יתרון בנגישות לפארק. עם זאת, כחצי שנה לאחר מכן, בוטלה ההגבלה ובפסח 2013 היה הפארק פתוח לכלל המבקרים.
בפסח 2017, נחנך פארק ענבה כפארק החכם הראשון בישראל. פרויקט הפיכתו לפארק חכם מתבצע על ידי חברת בזק. שינוי זה כולל התקנת מערכת אינטרנט אלחוטי (Wifi) ברחבי הפארק, מצלמות, חיישנים, מערכות בקרת איכות סביבה, ומערכות פיקוח וניטור המסייעות לתפעול השוטף של הפארק לרווחת מבקרי הפארק. 
בקיץ 2017 הוחלפו מתקני המשחקים הישנים בחדשים והוחל בקיום מופעי קיץ באמפי הפארק בשם "ענבה LIVE". את הסדרה הראשונה חנכה להקת כנסיית השכל ואחריה הופיע בפארק לראשונה שלמה ארצי. במהלך 2018 הורחב שביל המטיילים והותקנה בו תאורה. בקיץ זה נפתח בו לראשונה בית קפה סמוך לאגם.  
בקיץ 2018 הופיע שלמה ארצי בפארק בשנית ובאותה סדרה הופיעו גם ריטה, שלומי שבת ואייל גולן. בסדרת "לילות ענבה" הופיעה בין היתר להקת רוקוויל במחווה לכוורת. את מופעי אותו קיץ חתמה להקת התקווה 6.
טובה אפשטיין

ביוגרפיה

בורנשטיין אפשטיין  שיחקה כדורסל ונמנתה עם הכדורסלניות הטובות בישראל, נוסף לכך, היא שיחקה טניס בקבוצת הפועל תל אביב. בשנת 1958 היא זכתה בתואר אליפות ישראל הראשון שלה מתוך 12. בשנת 1961 בכינוס הפועל השביעי היא זכתה במדליית כסף בטורניר לנשים יחידות ובשנת 1966 בכינוס הפועל השמיני היא זכתה במדליות זהב וכסף בטורניר יחידות ובטורניר לזוגות מעורבים בהתאמה. במהלך קריירת הטניס שלה היא השתתפה בתחרויות רבות ברחבי העולם. 
אפשטיין היא אחותו של אמנון ענבר, איש ההגנה ופעיל ציבור.
בת קול - ארגון לסביות דתיות

הארגון

בת-קול הוקמה בחורף 2005 על ידי כעשר נשים דתיות לסביות, אשר ביקשו לשמור על זהותן הדתית מצד אחד, ולממש את חייהן כלסביות מצד שני - להקים משפחה המורכבת משתי נשים, כולל גידול ילדים. במסגרת בת-קול מתקיימים מפגשי שיחה קבועים ופעילויות חברתיות שונות ללסביות דתיות לאורך כל השנה, ביניהן קבוצת לימוד ושבת משותפת. מפגשים אלו מהווים מסגרת חברתית חשובה וקבוצת תמיכה וסיוע. בנוסף פועלת בת-קול במישור הציבורי ומעוררת מודעות לנושא הנטייה המינית בחברה הדתית באמצעות פעולות הסברה, ראיונות באמצעי התקשורת, וצעידה כארגון במצעד הגאווה והסובלנות בירושלים.
ביולי 2008, שלוש שנים וחצי לאחר שנוסד, עבר מניין החברות בארגון את ה-150, והוא ממשיך לעלות. לאחר תהליך של ארגון מחדש, בי"ד בתמוז תשס"ח (17 ביולי 2008) התכנסה לראשונה מליאת בת-קול, נערכו בחירות פנימיות, ונבחרו חמש חברות הוועדה המנהלת הראשונה.
בת-קול, בנוסף להיותה מסגרת חברתית, מנסה לשנות את התפיסות של החברה הדתית בנושא זה, ולקדם את שילובן המלא של לסביות בחברה הדתית.

כנס פסח שני

בת קול שותפה במיזם "פסח שני - יום הסובלנות הדתית", המתקיים בפסח שני בכל שנה.
המיזם בו שותפים חברותא, נאמני תורה ועבודה, וארגון קולך, נועד לקדם סובלנות בחברה הדתית כלפי השונה.
יום זה נבחר לאירוע מפני הסיפור המקראי על תשובתו של הקב"ה שיש אפשרות למצוות הקרבת הפסח, גם למי שלא היה יכול להיות חלק מהציבור בפסח.
פעם בשנה ביום זה, מתקים כנס העוסק באדם השונה בחברה הדתית. בכל שנה נבחר נושא אחר המציע זווית לבחינת הנושא, ורבנים ואישי ציבור נפגשים על מנת לעסוק בו.
בין הדוברים בכנסים האחרונים: פרופ' הרב דניאל שפרבר, הרב יהודה גלעד, הרב שי פירון, פרופ' תמר רוס וד"ר חנה קהת.
ככל שהפער בין ההלכה לזכויות אדם במובן המודרני שלהם ילך ויגדל, יכולת ההזדהות של אדם סביר עם היהדות תלך ותקטן. יהדות ודמוקרטיה, יהדות וזכויות אדם, אלו סוגיות קריטיות. אם לא נבין את זה יקרה משהו רע ליהדות שלנו... הישיבה הזו ביחד במקומות שעוסקים בקבלת האחר והשונה חשובים, כי הם יכולים להגדיל תורה ולהאדיר
— הרב שי פירון, כנס פסח שני, תשע"א
א-תאבעון

הגדרת התאבעון

לפי הגדרת אבן חג'ר:תאבעי הוא מי שפגש באחד מחברי הנביא.
לפי הגדרת אבן א-צלאח: תאבעי הוא מי שהתלווה לאחד הצחאבה, ומספיק שהוא שמע או פגש פעם את אחד הצחאבה.
התאבעון שייכים לגל השני של מוסלמים שקבלו את הדת והידע שלהם מהצחאבה, והלכו בעקבותיהם כנושאי שליחות האסלאם. התאבעון דבקו בצחאבה כדי ללמוד מהם את הקוראן, החדית' והשריעה. 
הם גם שימשו כחוליה המקשרת בין הצחאבה לבין הדור הבא של המלומדים שעיצבו את האוסכולות השונות.

מעלותיהם

על פי חלק מהפרשנויות, הם הוזכרו בפסוקי הקוראן (והמקדימים הראשונים בין המהגרים והתומכים ואלה אשר הלכו בעקבותיהם בצורה הטובה ביותר,אללה מסופק מהם,והם מסופקים ממנו,והוא הכין להם גני עדן אשר נהרות זורמים מתחתיהם,אשר שוכנים בהם לנצח,וזוהי הזכייה האדירה)9/100. 
הפסוק כלל שבחים רבים מאלוהים לשני המחנות הראשונים ואלה אשר הלכו בעקבותיהם, אמר אלוהים שהוא מרוצה מהם והם מרוצים.
סחיח אל-בוכרי ומוסלם סיפרו כי עמרן בן חוסיין אמר: שליח אללה מוחמד עליו השלום אמר (הטובים ביותר מהאנשים אלה שחיו בתקופה שלי,ואחריהם התקופה שאחריהם ואחריהם התקופה שאחריהם)

תיעוד החדית'

במהלך חיו הנביא מוחמד לא בקש ולא אשר לאף אחד מהצחאבה לתעד ולכתוב את החדיתים שלו,וגם בתקופת הצחאבה הדבר כך היה עד אשר הגיע לשלטון החליף עומר בן עבד אלעזיז אשר צווה שיאספו את כל החדיתים,וזאת לאחר שהתאבעין הספיקו כבר לשמוע ולדעת בעל פה את כל החדתים מפיהם של  הצחאבה התחיל השלב של כתיבת ותיעוד פורמלי של החדיתים של הנביא מוחמד.
נחל דליות

הצומח

במדרונות מג'רסה גדלים אלה אטלנטית, אשחר רחב-עלים, דנדנה רפואית, הרדוף הנחלים, חשפונית עדינה, ליבנה רפואי,עבקנה שכיח, שיח אברהם, שערות שולמית, שקד קטן-עלים, שרכרך ריחני ותאנה. בקטעים המרכזיים של נחל דליות צומחים עצי ערבה רבים ושיחי הרדוף הנחלים. בקטעים הסלעיים של הנחל צומחים חלבלוב מגובשש, פטל קדוש ושיח אברהם. המדרון הדרומי של הנחל מכוסה חורש ים תיכוני ובו אחירותם החורש, אלה ארצישראלית, אלה אטלנטית, אלון התבור, אלון מצוי, אלת המסטיק, אשחר, כליל החורש, עוזרר חד-גלעיני, ער אציל ושקד. באביב יש פריחה יפהפייה של כלניות.

החי

תופעה מיוחדת בנחל דליות היא קינון עופות דורסים גדולים במצוקי הנחל. נצפו כאן למעלה מעשרה אתרי קינון של נשרים.
במדרונות הנחל גם בעלי חיים ובהם נמצא את הדורבן חזיר בר, נמייה מצויה, צבי, חתול ביצות, ושפן סלעים מצוי.
יצחק רדשקוביץ'

ביוגרפיה

יצחק רדשקוביץ' למד לשחק שחמט במועדון הפיונירים בלנינגרד. לאחר סיום בית הספר הוא למד הנדסה בלנינגרד, וסיים עם קבלת תואר מהנדס. 
בשנת 1973 הוא עלה לישראל. בשנת 1976 השיג דרגת אמן בינלאומי.
כיתה (צבא)

כיתה (Squad) היא יחידה צבאית שכפופה למחלקה, מורכבת משתיים עד ארבע חוליות וכוללת בין 6 ל-21 חיילים. רוחב חזית התקיפה המקובל של כיתת חיל רגלים, בשטח פתוח הוא כמאה מטרים. מפקד כיתה (מ"כ) הוא מפקד שאינו קצין (מש"ק), לרוב בדרגת סמל או סמל ראשון. מפקד הכיתה הוא תחת פיקודם הישיר של הסמל המחלקתי ושל מפקד המחלקה. בחיל הרגלים, חלוקתה של כיתה לחוליות אינה חלוקה קבועה, אולם מפקדי החוליות קבועים. סגנו של מפקד הכיתה הוא אחד ממפקדי החוליות שבה.

מפקד כיתה

מפקד כיתה או בקיצור מ"כ, הוא תפקיד של מש"ק בצה"ל, העומד בראש כיתת לוחמים בחי"ר, הנדסה, איסוף קרבי, מערך ההגנה האווירית, חטיבת החילוץ הקרבית או יחידה מובחרת. בצה"ל מתייחס מונח זה למפקד יחידה הכפופה למחלקה. מפקד הכיתה עבר קורס מ"כים חי"ר ודרגתו היא בדרך כלל דרגת סמל וסמ"ר. בעבר היה רב"ט נושא בתפקיד זה.

מ"כ טירונים במגל

בטירונות כלל צה"לית של מגל, המכשירה את החיילים העורפיים ותומכי הלחימה לרמת רובאי 03 במשך חודשיים עד חודשיים וחצי ובנוסף הכשרת קורס הפיקוד במשך כשלושה חודשים, מחולקים הטירונים בבסיסי הטירונות לכיתות טירונים כאשר על כל אחד מהם מפקד, בדומה ליחידות החי"ר, מש"ק שהוכשר להיות מ"כ טירונים בקורס מ"כים של מגל המתקיים בבה"ד 12 (בית ספר לפיקוד של מגל) שדרגתו נעה בין רב"ט לסמל ולעיתים נדירות גם סמ"ר וכפוף למפקד המחלקה שלו (קצין בדרגת סג"ם או סגן).
The whirlwind

רקע

לאחר שטראנסאטלנטיק התפרקה לראשונה ב-2002 (לאחר פעילות של שלוש שנים והוצאת שני אלבומי אולפן), ניל מורס פנה לקריירה כמוזיקאי נוצרי. הוא הוציא מספר אלבומי סולו, ואז החל לכתוב את היצירה הזו, The Whirldwind. לאחר שכתב את כל היצירה, הוא שיתף בה את כל חברי הלהקה, והם באו אליו לסטודיו ועזרו לו להקליט ולעבד את היצירה, והיא יצאה על שם הלהקה וכך הלהקה התאחדה באופן רשמי.
כעך

כַּעַךְ (הקרוי בקרב דוברי העברית גם בשמו בשפות אחרות: בֵּיְגְל או בֵּיְגָּלֶה) הוא לחם בצורת טבעת העשוי מקמח חיטה.
הבייגל עשוי מגרסה של בצק שמרים, ונוצר בצורה של טבעת בגודל של יד, אשר מבושל בסירופ קל לקבלת ציפוי כהה באפייה שנעשית לאחר מכן. הקרום שמתקבל כהה וקשה, אך תוך הבייגל אמור להיות רך. למאפה ניתן להוסיף בצל, שום, ביצים, קמח שיפון או חיטה מלאה, מחמצת שאור ועוד. את המאפה נוהגים לצפות בזרעים שונים, כמו פרג ושומשום. במקור היה הבייגל מאכל נפוץ בקרב יהודי אירופה.
בארצות הברית קרוי הבייגל Jewish Bagel (בייגל יהודי), ואילו בישראל נמכר "בייגל אמריקאי", הנבדל מהכעך הנפוץ בישראל במידותיו ואווריריותו.
ויקטור עידה

ויקטור עידה (נולד ב-1934) הוא נגן קאנון, כלי פריטה מסורתי ערבי, ואחד מנגני הקאנון המקצועיים היחידים בישראל.

ביוגרפיה

נולד בארץ ישראל לאביו, נגן עוד ובונה כלי נגינה, ואמו, עקרת בית, שעלו מבגדד. כשהיה בן 3 חודשים חזרה המשפחה לעיראק למשך 5 שנים. בדרך חזרה לארץ נפטר האב, ועידה נשלח לבית יתומים. 
בגיל 19 החל להופיע כנגן קאנון ובמקביל התפרנס כפועל בניין.
עידה הופיע ברחבי העולם עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית ועם אנסמבל מזרח מערב.
עידה גם בונה קאנונים]. עידה הוא אחת הדמויות הידועות בקהילה העיראקית היהודית-מסורתית בישראל.

קריירת משחק

את מרבית פרסומו קנה ויקטור עידה בהשתתפותו בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה "בת ים - ניו יורק" (כתיבה ובימוי דוד אופק ויוסי מדמוני), סדרה עטורת פרסים שהציגה, בפעם הראשונה על מרקע הטלוויזיה הישראלי, חיי משפחה מזרחית ישראלית באופן נטורליסטי. עידה גילם את שלמה זלאייט, נגן קאנון ואב משפחה פטריארכלי המתמודד עם התפוררות התא המשפחתי בחברה הישראלית המודרנית. לאחר מכן שיחק בתפקיד דומה גם בסרטם של אופק ומדמוני - המנגליסטים. ויקטור עידה הפך למייצג הסדרה ומזוהה עימה, וכך גם למעין מייצג של התרבות העיראקית המסורתית בתקשורת הישראלית.
עידה מתגורר בחולון. נשוי לכוכבה ולהם 5 ילדים, וכן נכדים ונינים.
תסמונת הווריד הנבוב העליון

אבחנה

האבחנה של חסימת הווריד הנבוב העליון היא על בסיס קליני, משמע, בהתאם לתלונות ולתסמינים אותם מציגים המטופלים ועל ידי בדיקתם. בצילום חזה ניתן לעיתים לראות הרחבה של בית החזה (המדיאסטינום, החלק שבין הריאות) העליון, עם שכיחות גבוה יותר בצד הימני. ב-CT ניתן לראות באופן מדויק יחסית את האנטומיה של בית החזה וכתוצאה מכך את העדות לחסימה עצמה. 
תפליט פלאורלי קיים אצל רבע מן החולים והוא ברובו מכיל נוזל לימפטי ובעל אופי אקסודטיבי (עשיר בחלבונים).

טיפול

הטיפול בתסמונת הווריד הנבוב העליון תלוי בגורם לחסימה. כך למשל, במידה והסיבה היא לימפומה, ניתן לתת סטרואידים אשר יכולים להיות יעילים בצמצום המסה הלוחצת. במידה ומדובר בסרטן ריאה מסוג מסוים (NSCLC) או בגידולים ששלחו גרורות, ניתן לטפל באמצעות קרינה, ובמקרים אחרים הטיפול יעשה באמצעות כימותרפיה. 
במידה ויש חסימה של דרכי האוויר מדובר במצב חירום ויש לטפל באופן דחוף. 
מאחר שבחלק מן החולים התסמונת עלולה לחזור יש צורך בהשתלת תומכנים (סטנטים) שימנעו את החסימה.