google/wiki40b huggingface dataset:
מילאן פושט

ביוגרפיה

הוא נולד בשם מילאן קונסטנטין פירסט במשפחה בורגנית יהודית ענייה בבודפשט. אביו היה דמות מוזרה, בוהמית, פואטית, שהעניק לבנו שם של מלך דרום סלאבי. לאחר מותו המוקדם, המשפחה חיה בעוני רב, עד שמילאן הצליח להשיג לאמו רישיון לקיוסק רחוב לממכר סיגריות ומוצרים נלווים. מילאן הצעיר רכש תואר ראשון במשפטים אפילו בנסיבות אלה והפך למורה בכיר בבית הספר גבוה למסחר לבנות. תלמידותיו זוכרות אותו כאחד שנתן את כל נשמתו לפדגוגיה, ששיעוריו היו נפלאים, מעוררי מחשבה, מורה מעניין. בו בזמן, בשיטת חשיבתו והאפיון שלו, היה תמיד משהו שנותר מעובדות המציאות, מההיגיון המשפטי ומהפרשנות הלוגית, בשים לב להתנהגות האנושית.
מילאן פושט הוא אחד הסופרים הגדולים של הספרות ההונגרית של המאה ה-19, וכנראה המשפיע ביותר על דורות שלאחריו אחרי הסופר הגדול אנדרה אדי. הוא רכש רמה גבוהה של אוריינות מדעית, שבה התרבות היוונית העתיקה והתנ"ך תפסו מקום משמעותי. שני עולמות תרבותיים אלה השפיעו רבות על שירתו לאורך כל הדרך. דז'ה קוסטולני ופרידייש קרינתי היו חברים טובים מן נעוריו. יחד איתם התוודע את המגמות המודרניות של הספרות העולמית המודרנית.
משנת 1947 החל להרצות באוניברסיטה הפתוחה. ב-1948 הפך לפרופסור באוניברסיטה והחל בהרצאות על אסתטיקה. עבודתו האסתטית הגדולה פורסמה (מבוססת על הרצאותיו באוניברסיטה ועל היומן שלו בשם "חזון ומזג באמנות"). בשנת 1948 הוענק לו פרס הגבוה ביותר בהונגריה, פרס קושוט. בשנות הדיקטטורה הקומוניסטית - אחרי 1949 – ספריו לא פורסמו במשך שנים רבות: עד 1955. מילאן פושט היה משורר שהוערך על ידי סופרים ומשוררים שראו בו את מוריהם.

יצירתו

העיצוב החדש לחלוטין של חריזתו והתבטאותו המיוחדת בשפה הלירית ההונגרית עשויים להישמע כקולות תפילה ומזמורים של ימי הביניים. שירתו החופשית, הכתבתו הפתטית, הביטויים שלו שאין דומים להם, הסתתרותו יוצאת הדופן בתוך שירתו ומשחקי התפקידים בכתיבתו ממלאים תפקיד ייחודי בספרות ההונגרית. הוא ענק מעט נשכח ולא מוזכר מספיק, בצורה לא צודקת, של הספרות ההונגרית המודרנית.
הרומן הגדול ביותר שלו, סיפורה של אשתי", אשר לאחר הופעתו בצרפת בשנת 1965 הוגש למועמדות לפרס נובל לספרות, עם הופעתו בשנת 1942 ספג ביקורת שלילית. לא המומחים המקצועיים של הספרות באותה תקופה, ואף לא ידידיו הקרובים הבינו והעריכו את משמעותה ויופייה העצומים של היצירה.
מהיר ועצבני 6

תקציר העלילה

לאחר אירועי מהיר ועצבני 5, דומיניק טורטו וצוותו הופכים אמנם לעשירים, אך הרישום והרקורד הפלילי שלהם מונע מהם לשוב למולדתם. בעקבות ניסיונותיו לעצור אותם, איש שירות הביטחון הדיפלומטי (DSS), הסוכן לוק הובס, מציע לצוות עסקה: הוא ייתן להם חנינה מלאה ומחיקה של כל הרישום הפלילי של פשעיהם, אם הם יעזרו לו להשתלט על ארגון של שכירי חרב מיומנים בראשות אדם הנקרא "שואו" המונה גם את לטי אורטיז, האקסית של דומיניק שנחשבה למתה, ושבכוונתה לגנוב שבב ששווה מיליארדים, היכול לגרום לכך שמיליוני אנשים יהרגו. דומיניק לא מתרשם מהעסקה, אבל כשהובס מראה לו תמונה של לטי, הוא מיד מצטרף להובס. אף על פי שדומיניק רוצה לעזור להובס לבד, הובס מתעקש ומסביר לדומיניק שללא הצוות שלו אין לו סיכוי לנצח את שואו וכך דומיניק קורא לחבריו (בראיין אוקונר, רומן פירס, טאג',האן וג'יזל) והצוות מתאחד שוב ויוצא למשימה שמבחינתם המטרה שלה היא להחזיר את לטי. בסופו של דבר ג'יזל מתה, האן נסע לטוקיו ונהרג בידי דקארד שואו - אחיו של אוון כנקמה על מה שעשו לאחיו.

הפקה

פיתוח הסרט החל באפריל 2011, כאשר כריס מורגן החל לעבוד על התסריט, וביוני 2011 אולפני יוניברסל פרסמו את תאריך היעד ליציאת הסרט לאקרנים: 23 במאי 2013. מוריץ ודיזל, שעבדו על הפקת מהיר ועצבני 5, הצטרפו כמפיקים גם לסרט הזה, יחד עם ג'ונתן לין כבמאי.
צילומי הסרט החלו ביולי 2012, ובפברואר 2013 פורסם כי הסרט ייקרא בפשטות "מהיר ועצבני 6". הצילומים התקיימו בלונדון, עם צילומי פנים שנעשו באולפנים מקומיים באנגליה, וסצנות מרדפי מכוניות והתרסקות מטוס שנעשו בליברפול ובבסיס חיל האוויר הבריטי בובינגדון שבהרטפורדשייר. בקיץ 2012 צולמו סצנות מרדף מכוניות גם בגלאזגו, סקוטלנד ובנובמבר 2012 הצילומים הועברו לאיים הקנריים בספרד. הליך הצילומים הסתיים לבסוף בדצמבר 2012.
אולפני יוניברסל הוסיפו הצהרה לפיה בכוונתם גם לעבוד על סרט שביעי בסדרה. ואכן, הסרט מסתיים בסצנת סיום מותחת שבה האן עושה מרוץ בטוקיו (בדומה לסצנה ממהיר ועצבני 3) אך נעצר ונרצח על ידי איש מסתורי (ג'ייסון סטיית'ם) ששלח הודעה לטורטו שהוא עוד יכיר אותו.

פסקול

את המוזיקה המקורית לסרט הלחין וכתב לוקאס וידאל, בנוסף בפסקול הסרט יש שירים של זמרים ובהם :הזמר Wiz Khafila ששר ביחד עם הזמר 2 Chainz והם הלחינו וכתבו את שיר הנושא לסרט שנקרא בשם We Own It.
תבליט פסילאר

תבליט פסילאר (בטורקית:  Kurt Beşiği, שמשמעותו היא "עריסת זאב") הוא פסל חתי גדול של אל הסער האנטולי השוכן ליד הכפר פסילאר (Fasıllar) כ-60 ק"מ מערבית לקוניה דרומית-מערבית לאגם ביישהיר  בנפת קוניה  בטורקיה. הפסל שוכב בודד על מידרון גיא הנמצא מעל לכפר ובו דרך המובילה אליו.

התבליט

בניגוד לתבליטים חתיים אחרים, שנחצבו או גולפו באתרם על מצוק או סלע, תבליט זה נמצא בודד, שוכב על צידו, על המדרון משקיף על הכפר פסילאר. במקום לא נמצא כל אתר ארכאולוגי. אורכו של הפסל הוא 8 מטר ורוחבו 2.75 מטר. ומשקלו המוערך הוא כ-70 טון. והוא גולף מגוש סלע בזלת אחד שנלקח כנראה ממחצבה סמוכה. כנראה יוצריו התכוונו להעבירו למקום אחר.
הפסל מתוארך לתקופת המלך החתי תודחליאש הרביעי, שמלך בין השנים 1237–1209 לפנה"ס בתקופת האימפריה החתית. הפסל מתאר כנראה את האל תשוב שהיה אל הסער ומזג האוויר בתרבויות החורית והחתית. אל הסער מתואר עם כובע שעליו ארבע קרניים המזהות אותו כאל. ידו הימנית מורמת ואילו ידו השמאלית מופיעה רק כגדם לא גמור. הוא ניצב מעל ראשו של אל ההר. משני צידיו של אל ההר תבליט של אריה, כשרגל אחת של אל הסער ניצבת על ראשו של אל ההר, והשנייה על תבליט האריה השמאלי. חלק מהתבליט מגולף עם פרטים, וחלק אחר נעשה בגילוף גס.
 
החוקרים חלוקים בשאלה למה נמצא במקום זה תבליט זה. הארכאולוג ג'יימס מלארט הציע שתבליט זה, שפיסולו לא הסתיים ונמצא לא באתרו הסופי, היה מיועד במקורו להיות חלק מהאתר של אפלטון פינאר שנמצא 37 ק"מ משם, וכי מספר שברים שנמצאו באפלטון פינאר, יש להם דמיון לפסלי האריות בפסילאר, וכי פסל זה היה מיועד במקורו לעמוד מעל דיסק השמש הגדול המכונף בקיר ששרד שם.
רעיון אחר בקשר לתבליט, מתייחס למיקום הספציפי בו הוא נמצא על הדרך המובילה מהאזור בשליטת החתים, דרומה לכיוון האזור שנקרא בטקסטים החתיים אדמות לוקה , החלק הדרום-מערבי של אנטוליה. אזור זה לא נשלט על ידי החתים והוא מזוהה עם החוקרים עם השטח של ליקיה. ייתכן והתבליט ציין פרשת דרכים, או אזור מקודש שבו נערכו טקסים דתיים.
במוזיאון לתרבויות אנטוליה השוכן באנקרה, נמצא העתק זקוף של התבליט.

הקבר הרומי

על המצוק שמעל המדרון שמול התבליט החתי, מופרד על ידי הגיא, נמצא קבר סלע מתקופת האימפריה הרומית. מימין לפתח הקבר החצוב, תבליט חצוב בסלע של סוס רתום ברתמה, הרוקע ברגלו הימנית. הקבר בנוי כקשת שאולי הכילה בעבר את פסלו של האדם שנקבר שם. משני צידי הפתח מחוברות לקשת שני עמודים קורינתיים. מתחת לפתח כתובת יוונית המציינת שהקבר מוקדש לגיבור הרווק לוקיאנוס. כתובת נוספת במקום עוסקת בכללי תחרות.
יחיאל בר לב

הרב ד"ר יחיאל אברהם הלוי בר לב (נולד ב-1943) הוא רב ומחנך ישראלי, מחבר סדרת ספרי "ידיד נפש" על הקבלה ועל התלמוד הבבלי והירושלמי.

ביוגרפיה

נולד ב-כ"ז באדר ב' תש"ג, 1943 בתל אביב לרב בנימין הלוי ומרים בר לב, ולמד בישיבת היישוב החדש. בגיל 16 עבר לישיבת פוניבז', שם למד כחמש שנים. בגיל 21 התגייס לצה"ל ושירת בחיל חינוך, לאחר שירותו הצבאי למד באוניברסיטת בר-אילן והוציא תואר ראשון בכלכלה ומדעי המדינה. 
נסע לשיקגו ועסק בחינוך לתקופה קצרה, חזר לארץ, התחתן והוסמך לרבנות. לאחר מכן חזר לארצות הברית והוציא תואר שני בחינוך באוניברסיטת סן פרנסיסקו, ובשנת 1975 קיבל תואר ד"ר בפסיכולוגיה חינוכית מאוניברסיטת אריזונה. לאחר קבלת התואר חזר לארץ ומשנת 1980 החל לעסוק בחינוך ילדים. 
למד תקופה עם הרב חיים פרידלנדר, המשגיח של ישיבת פוניבז', כתבי הרמח"ל ובשנת 1982 בהדרכת רבו כתב מבוא לתורת הקבלה המבוסס על הספר "קל"ח פתחי חכמה" לרמח"ל ועל מה שלמד מהרב פרידלנדר בקבלה. בהתייעצות עם הרב אלעזר אבוחצירא קרא לספר "ידיד נפש". בשנת 1987 הקים את מכון ידיד נפש להוצאת פירושיו על הקבלה והתלמוד. בשנת 1990 הוציא בהוצאה מחודשת את מגיד מישרים לרבי יוסף קארו בתוספת תרגום מארמית ומבוא למושגים בקבלה המוזכרים בספר. לאחר סיום החיבור על התלמוד הירושלמי החל בחיבור על התלמוד הבבלי. 
על מפעלו התורני כותב העיתונאי זאב גלילי, ממקור ראשון:
הסיפור המדהים של אדם שללא כל הכשרה אקדמית בתחום הקבלה, וכשברקורד שלו לימוד ישיבתי קצר יחסית, חיבר פרושים ותרגומים לשלושת המפעלים הגדולים ביותר בארון הספרים היהודי לאחר התנ"ך - התלמוד הבבלי, התלמוד הירושלמי, והזוהר. והכל בפחות מעשרים שנה.
כיום (2010) הוא מוסר שיעורים בדף היומי. מתגורר בפתח תקווה, נשוי ואב לחמישה. אחיינו הוא הרב יצחק מאיר בר לב, רבה של עמנואל.
אנדרה רוברסון

קריירה במכללות

בין השנים 2010 – 2013 שיחק רוברסון באוניברסיטת קולורדו. בעונת 2011/12 סיים במקום השלישי בממוצעי הריבאונדים למשחק ובעונת 2012/13 סיים במקום השני. בשתי העונות הוביל את הקבוצה לטורניר אליפות המכללות בכדורסל.
בעונתו השלישית בקבוצה השיג ממוצעים של 10.9 נקודות ו-11.2 ריבאונדים למשחק. בסיום העונה הודיע על כוונתו להתמודד בדראפט.

קריירה ב-NBA

רוברסון נבחר במקום ה-26 דראפט של 2013 על ידי מינסוטה טימברוולבס, אך הועבר מיידית בעסקה משולשת לגולדן סטייט ווריירס ומשם לאוקלהומה סיטי ת'אנדר. ב-12 ביולי חתם על החוזה ובאותו יום סייע לאוקלהומה לזכות באליפות ליגת הקיץ של אורלנדו, לאחר ניצחון 85 - 77 על יוסטון רוקטס. במהלך עונת הרוקי שותף ב-40 משחקים במדי הת'אנדר ועוד 8 משחקים במדי טולסה 66, קבוצת הבת של אוקלהומה המשחקת בליגת הפיתוח.
ב-22 באוקטובר 2014 ניצלה אוקלהומה את הזכות שהייתה לה והאריכה את חוזהו של רוברסון ל-3 עונות. בעונת 2014/15 הפך רוברסון לשחקן חמישייה קבוע ופתח ב-65 מתוך 67 המשחקים בהם שותף. ב-23 באוקטובר 2015 האריכה אוקלהומה את החוזה עם השחקן עד סוף עונת 2016/17.
בנק ערבי ישראלי

היסטוריה

בנק ערבי-ישראלי הוקם בסוף 1959 במטרה לפנות לקהל ערביי ישראל. מקימי הבנק היו הבנק לסחר חוץ ומספר אנשי עסקים. המשרד הראשי של הבנק שכן בחיפה. תוך שנה הוקמו לבנק שני מרכזים, בחיפה ובנצרת, ועוד תשעה סניפים, בעכו, שפרעם, טייבה, באקה אל-גרבייה, קלנסווה, אום אל-פחם, תרשיחא וראמה. בשנת 1967 היו לבנק 25 סניפים. מיד לאחר מלחמת ששת הימים החליט הבנק לפתוח סניפים ברחבי יהודה ושומרון וחבל עזה וביולי 1967 נפתחו סניפים בעיר העתיקה של ירושלים ובג'נין. לאחר מספר שנים של הפסדים מונה יוסף נחמיאס למנהל הבנק והוא צמצם את מספר הסניפים. בשנת 1971 נמכר בנק ערבי ישראלי לבנק לאומי. 
בשנת 1975 נפתחו סניפים חדשים רבים, בין השאר בדבורייה, כפר מנדא, גוש חלב, אעבלין וירכא ומספר הסניפים עלה מ-15 ל-23. בשנים שלאחר מכן המשיך הבנק במגמת התרחבות.
בפברואר 2008 מיצב עצמו מחדש והשיק "זהות תאגידית" כ-"ai Bank"‏.
בסוף 2010 התגלה שהבנק עבר על חוק איסור הלבנת הון. "ועדת העיצומים לתאגידים בנקאיים לעניין איסור הלבנת הון ומימון טרור" הטילה על הבנק קנס של 850 אלף ש"ח.
במאי 2015 פורסמה הודעה לתקשורת על כך שדירקטוריון לאומי ודירקטוריון בנק ערבי ישראלי אישרו את מיזוג בנק ערבי-ישראלי לתוך בנק לאומי. המיזוג בפועל התרחש ביום 31 בדצמבר 2015.
מיליצה, נסיכת מונטנגרו

ביוגרפיה

מיליצה נולדה ב-14 ביולי 1866 בצטיניה, לניקולא הראשון, מלך מונטנגרו ולמילנה ווקוטיץ', בתם של פטר ווקוטיץ' וילנה ווקוטיץ'. בילדותה נשלחה מיליצה יחד עם אחיותיה אנסטסיה, מריה ואלנה לרוסיה לצורך חינוכם, וב-26 ביולי 1889 התחתנה מיליצה עם פיוטר ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, ממנו נולדו לה 4 ילדים. בשנת 1907 התחתן אחיו של בעלה ניקולאי עם אחות אשתו אנסטסיה, נסיכת מונטנגרו, ושני הזוגות ביחד היו בעלי השפעה חברתית רבה בחצר הקיסרית הרוסית, ואף היו מידידיו של רספוטין. בשנת 1909 הסתכסכו מיליצה ואנסטסיה עם רספוטין, ומאז הפכו לאויביו והיו מגדולי רודפיו.
לאחר המהפכה הרוסית נעצר בעלה פיוטר על ידי הבולשביקים והושם במעצר ליד סבסטופול, אולם במרץ 1918 רוסיה חתמה על הסכם הפסקת נשק עם גרמניה, והכוחות הגרמניים שחררו את חברי משפחת המלוכה. באפריל 1919 עזבו פיוטר ומיליצה את חצי האי קרים יחד עם הקיסרית האלמנה מריה פיודורובנה ובני משפחה אחרים, על גבי הסיירת הבריטית מרלברו. מריה ופיוטר יחד עם גיסה ניקולאי התגוררו ביחד בדרום איטליה, ולאחר מכן בצרפת, שם מת פיוטר באחוזת המשפחה באנטיב בשנת 1931.
לאחר מותו עברה מיליצה להתגורר באיטליה לצד אחותה אלנה, נסיכת מונטנגרו ובעלה ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה, אולם לאחר הפיכת איטליה לרפובליקה עזבה מיליצה את איטליה יחד עם בני משפחתה, ועברה להתגורר באלכסנדריה שבמצרים, שם מתה ב-5 בספטמבר 1951.
זיקיתיים

שינוי צבע

הזיקית מחליפה את צבעה בהתאם לטמפרטורה, מצבה הנפשי ולאיתות חברתי. כמו כן, ניתן לומר כי שינוי הצבע עוזר גם להסוואה אך לא זה העיקר.
זיקית מאוימת או פוחדת תהיה שחורה או בצבע חום כהה, במצב נינוח יותר היא תהיה ירוקה, נקבה פנויה לחיזור תגוון את הופעתה בנקודות צהובות. נקבה מעוברת תהיה שחורה עם נקודות צהובות (ובמצב זה ידחו ניסיונות התקרבות של זכרים) הצבע הבוהק הוא אמצעי לביסוס מעמד בין הזכרים.
הזיקית מגיבה גם למזג האוויר בשינוי צבע: בשעות הבוקר הקרירות, כאשר על הזיקית לקלוט את אור השמש כדי להתחמם, היא נוטה לצבעים כהים הבולעים ביעילות את הקרינה, ומסייעים לה להגיע במהירות לחום הגוף האופטימאלי בגלל זה צבעה האמיתי של הזיקית אינו ידוע עד היום.
מנגון שינוי הצבע
בעורה של הזיקית שלוש שכבות מסוגי תאים שונים היוצרים את הגוון: בשתי השכבות התחתונות מצויים תאים כרומטופורים - בשכבת העור הפנימית ביותר שוכנים תאי מלנין (melanophores), המייצרים את אותו פיגמנט כהה המצוי גם בעורם של בעלי חוליות רבים אחרים. מה שמייחד את הזיקית הוא שלוחות של תאי המלנין, המסתעפות מעלה לשכבת העור העליונה. בעת הצורך, על פי אות עצבי או הורמונלי, יוזרם המלנין דרך הבליטות הללו כך שיכסה את הצבעים האחרים. למלנין תפקיד חשוב בשמירה על הטמפרטורה.
מעל שכבת המלנין מצויים תאים בעלי פיגמנט צהוב.
בשכבה העליונה מצויים תאים המכילים סריגים העשויים גבישי גואנין מזעריים. שינוי הצפיפות בין הגבישים משנה את האור המוחזר ובכך משתנה גוון עורה של הזיקית. כאשר הזיקית שלווה ורגועה הצפיפות בין הגבישים גבוהה והאור מוחזר באורכי גל קצרים (גוון כחול/ירוק), לעומת זאת, כאשר הזיקית מתרגשת הגבישים מתרחקים זה מזה והאור מוחזר באורכי גל ארוכים (ירוק/צהוב/כתום/אדום). שילוב בין הפיגמנט הצהוב מהשכבה התחתונה לבין האור הכחול המוחזר בשכבה העליונה יוצר את הגוון הירוק המוכר של הזיקית.

תזונה

הזיקית ניזונה בעיקר מחרקים כגון: חגבים, חרגולים, גמלי-שלמה, זבובים, זחלים ובעיקר פרפרים.
כמו כן היא גם ניזונת מעלים וצמחים מיוחדים.
הזיקית מעדיפה מים זורמים על פני מים עומדים.

בתרבות

לפי אריסטו, הזיקית משנה את צבעיה כשהיא בולעת אוויר. האמונה בכך שהזיקית ניזונה מאוויר מופיעה גם בכתבי אובידיוס ופליניוס הצעיר הרומאים. מקור השם העברי ב"זקיתא" המוזכרת במסכת סנהדרין כחיה שנח לא ידע במה להאכיל עד שפעם אכלה תולעת שנפלה מרימון ומאז חתך לה נח ירק מתולע למאכל
האי זקיתא, לא הוה ידע אבא מה אכלה. יומא חד, הוה יתיב וקא פאלי רמונא, נפל תולעתא מינה, אכלה. מיכן ואילך הוה גביל לה חיזרא, כי מתלע, אכלה
— סנהדרין דף ק"ח ע"ב
.
לדעת חוקרים רבים, הזיקית כלולה ברשימת שמונת השרצים, רק שיש ויכוח מי היא מבין השמות שברשימה. רס"ג סבור שזו החומט. לדעת אהרוני ה"כוח" שמוזכר ברשימת השרצים זה הזיקית. פליקס חושב שהיא ה"תנשמת" המוזכרת ברשימת השרצים. על פי פליקס שמה של הזיקית בתנ"ך מגיע מקולות הנשיפה הידועים שהיא משמיעה כשהיא חשה מאוימת (זיק בעברית עתיקה = רוח). מנגד יש כאלה שלא מסווגים את הזיקית ביחד עם השרצים, יש אף כאלו שטוענים שלא ייתכן שהיא תהיה ברשימה היות שאין עליה די בשר שיהיה צריך לאוסרו.
מנדלי מוכר ספרים זיהה את ה"זקיתא" עם ה-Chamaeleon "הכמיליון שניזון מן הרוח, ועל כן נקרא בפי העם זיקית, כי דרכו לאכול תולעים ושרצים".
ידועים אגדות באזורי המזרח התיכון שהזיקית מקללת את אויביה בקולות הנשיפה שהיא משמיעה. בתרבויות אפריקאיות רבות יש אמונה שאסור להרוג זיקיות, כנראה בגלל כוח הנזק הרב הטמון בהן.
יוסף קולר

שירות צבאי

בשנת 1955 התגייס  קולר לצה"ל, התנדב לצנחנים ושירת בפלוגה ב' בגדוד 890. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, השתתף בפעולות התגמול מבצע הר געש ומבצע כנרת. עבר קורס מ"כים חי"ר ושירת בסיירת הצנחנים. בפעולת קלקיליה נפצע והוענק לו צל"ש אלוף. ב-1957 השתחרר מהשירות הסדיר אך חזר לאחר מספר חודשים. עבר קורס קציני חי"ר ועם סיומו שב לסיירת צנחנים כמפקד מחלקה בגדוד 890. בשנת 1960 שימש קולר כמדריך בבה"ד 1. לאחר מכן שימש כמפקד פלוגה בגדוד 890. בשנת 1964 סיים קורס קומנדו והשתלם ביחידת הריינג'רס של צבא ארצות הברית. במלחמת ששת הימים לחם כקצין בגדוד הנח"ל המוצנח. לאחר מכן השתלם במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה ושימש כקצין אג"ם בחטיבת הבקעה. בשנים 1970-1969 היה קולר מפקד סיירת חרוב והוביל אותה בלחימה כנגד המחבלים בארץ המרדפים בעיצומה של מלחמת ההתשה. לאחר מכן פיקד על בית הספר לצניחה. בשנת 1972 היה סגן מפקד חטיבת הבקעה ובשנת 1973 כקצין אג"ם במפקדת קחצ"ר, ובכלל זה במלחמת יום הכיפורים. בשנים 1974–1976 פיקד על עוצבת חירם ולאחר מכן שימש כסגנו של קצין חי"ר וצנחנים ראשי, דן שומרון. לאחר מכן מונה למפקד חטיבת ביסלמ"ח. עם סיום תפקידו הועלה לדרגת תא"ל ונתמנה למפקד עוצבת הגליל, עליה פיקד בשנים 1979–1981. בתפקידו זה שימש, בין היתר, כמפקד הבכיר בשטח בשעות הראשונות של פיגוע המיקוח במשגב עם.
לאחר שחרורו עסק בנושאי ביטחון ביהודה ושומרון ובהדרכת טיולי ג'יפים.
אריה ים ניו זילנדי

מאפיינים

פרוותם של הבוגרים חומה-שחורה, וצבע פרוותן של הנקבות בהיר יותר משל הזכרים. אריות ים ניו זילנדים זכרים מגיעים באורכם לכ-3.5 מטר, ואילו הנקבות מגיעות לאורך של 2 מטרים בלבד. הזכרים שוקלים בין 300 ל-450 ק"ג והנקבות שוקלות עד 160 ק"ג.
במהלך מסעות ציד, יכולים אריות הים הניו זילנדים להרחיק מהחוף אף למרחק של 130 ק"מ. להם יכולת לצלול לעומק של 300 מטר. תזונתם מורכבת מתמנונים, דגים קטנים, סרטנים, שבלולים ופינגווינים. הם נוהגים לבלוע אבנים המסייעות להם בתהליך העיכול, ומאוחר יותר הם מקיאים אותן.
אריות הים הניו זילנדיים מתרבים במושבות בין נובמבר לינואר, כאשר הגורים נולדים בתקופה שמתחילת דצמבר ועד לסוף ינואר. בנובמבר מגיעים הזכרים לחופים, ושם נאבקים ביניהם על טריטוריה. כמה שבועות לאחריהם מגיעות הנקבות לחופים, והזכר המנצח בכל טריטוריה זוכה בשטח שאליו מגיעות 8 עד 25 נקבות.
גורי אריות הים הניו זילנדיים נולדים עם פרווה עבה בצבע חום. אורך גופם בלידה 70-100 ס"מ, ומשקל הגורים הזכרים כ-7.9 ק"ג בעוד שמשקלן של הנקבות הוא כ-7.2 ק"ג. כעבור 2-3 שבועות מתחילים הגורים לשחות. הנקבות מגדלות את גוריהן עד הגיעם של הגורים לגיל 8 חודשים לפחות.
הנקבות מגיעות לבגרות מינית בגיל 3-4 שנים. הזכרים מגיעים לבגרות מינית בגיל 5, אך רק בגיל 8 או אף יותר מכך מגיעים לבגרות חברתית המאפשרת להם להתרבות. תוחלת חייהם של הזכרים יכולה להגיע עד 23 שנים ואילו תוחלת חייהן של הנקבות עד 18 שנה.

אוכלוסייה

כבעלי חיים נוספים בפאונה של ניו זילנד, גם אריה הים הניו זילנדי הוא מין בסכנת הכחדה.
במהלך המאה ה-19 ניצוד אריה הים הניו זילנדי במידה נרחבת בשביל עורו ושמנו. כאחד מבעלי החיים הגדולים בפאונה הניו זילנדית, אריה הים הניו זילנדי מוגדר כמין מוגן החל משנות התשעים של המאה התשע עשרה. בשנות התשעים של המאה העשרים, גודל האוכלוסייה הוערך בכ-15,000 פרטים. ייתכן שהאוכלוסייה הצטמצמה בשל מחלה שהתפרצה בשנת 1998 והביאה למותם של 20% מהנקבות הבוגרות ו-50% מהגורים בשנה זו. בהערכה מעודכנת יותר משנת 2004, הוערכה האוכלוסייה בכ-13,000 פרטים.
דות'ראקית

פיתוח

אוצר המילים בשפה נוצר על ידי פיטרסון זמן רב לפני העיבוד הטלוויזיוני של הסדרה. HBO שכרה את החברה ליצירת שפות כדי ליצור את השפה, ואחרי תהליך השמה אשר כלל יותר משלושים בלשנים, דייוויד פטרסון נבחר לפתח את השפה הדות'ראקית. הוא הציג 1700 מילים ל-HBO לפני תחילת צילומי הסדרה. פיטרסון שאב השראה מתיאוריו של ג'ורג' ר. ר. מרטין של השפה, כמו גם משפות כמו רוסית, טורקית, אסטונית, אינוקטיטוט וסוואהילית.
דייוויד פיטרסון ופיתוח השפה הדות'ראקית הופיעו בפרק של התוכנית "The Next List" של CNN ב-8 באפריל 2012.

אילוצי השפה

השפה הדות'ראקית פותחה תחת שתי מגבלות משמעותיות. ראשית, השפה הייתה חייבת להתאים לשימוש שכבר היה בה בספרים. שנית, על השפה להיות קלה ללימוד ולהגייה על ידי השחקנים בסדרה. שני האילוצים האלו השפיעו על הדקדוק והפונולוגיה של השפה: למשל, אין הבחנה פונמית בין עיצורים מנושפים לעיצורים לא מנושפים, בדומה לאנגלית.

כתיב

לילידים הדות'ראקים עצמם אין מערכת כתב עקב היעדר אוריינות. כך גם לרבים מהעמים השכנים (למשל ילידי לזרין). אך אילו היו דוגמאות כלשהן בכתב דות'ראקי ביקום של "שיר של אש ושל קרח", הן היו מבוססות על מערכת הכתב שפותחה בערים החופשיות או באזור קרוב והותאמה לשימוש דות'ראקי.
ראש בקיר

ראש בקיר הוא שעשועון ששודר בערוץ 10 בהנחייתם של שי ודרור.
השעשועון מבוסס על המקביל היפני "טוֹנרוּזוּ נוֹ מינַסָן נוֹ אוֹקָגֶה דְשיטָה" (とんねるずのみなさんのおかげでした מילולית: "מנהרות תודה לכולם", גרסאות במערב מוכרות גם כ-Brain Wall או Human Tetris). בכל תוכנית מתחרות שתי קבוצות המורכבות משלושה אנשים ממגזרים שונים (לדוגמה עובדי חברת החשמל, מדריכות כושר וכו').

המקבילות ברשתות הטלוויזיה הזרות

התוכנית שהייתה להצלחה ביפן, נקנתה למעל 20 מדינות ביניהן: ישראל, ארצות הברית, אוסטרליה, רוסיה ואינדונזיה.

מטרת המשחק

מטרת המשחק היא לשרוד את הצורות השונות שבאות בתוך קיר עשוי מקלקר, כלומר להתאים את הגוף לפי הצורה שמגיעה ובכך להימנע מנפילה לבריכה. מדי פעם מגיע קיר עם כתב חידה, המורכב משתי אופציות לתשובה. על המתמודד למצוא את התשובה הנכונה בזמן הקצר ביותר, להפנות ראשו לכיוון התשובה. אם התשובה נכונה, יעבור המתמודד את הקיר, ואם לא - יפול המתמודד למים.

שלבי המשחק

המשחק  מורכב משלושה שלבים: בשלב הראשון ישנו מתמודד אחד מכל קבוצה, ועל כל הצלחה של מתמודד לעבור את הקיר דרך הצורה שניתנה לו מבלי ליפול למים, הקבוצה מקבלת 10 נקודות. בשלב השני מתמודדים שני אנשים מכל קבוצה, כאשר על כל מעבר צורה מבלי ליפול למים מקבלת הקבוצה 20 נקודות. במצב של שוויון נקודות בין הקבוצות לאחר שני הסיבובים הראשונים, הקבוצה שניצחה הכי הרבה משחקים בתוכניות הקודמות, מחליטה אם היא מתמודדת בשלב השלישי או הקבוצה היריבה. במידה שאחת הקבוצות ניצחה, היא גם מחליטה מי תתמודד בסיבוב השלישי. במידה שהקבוצה השנייה עולה לשחק בסיבוב השלישי ומנצחת היא מדיחה את הקבוצה בעלת הניקוד הגבוה יותר שניצחה בתום שני הסיבובים הראשונים ועוברת לתוכנית הבאה, שם היא פוגשת קבוצה חדשה. המשחק הוא טטריס אנושי לחלוטין. בעונה השנייה נוסף עוד שלב לקבוצה המנצחת בלבד: קיר החופש. המשתתף רץ על מסוע וצריך להזהר ממכשולים כשהוא רץ על המסוע. כשהוא מגיע לקיר, ועובר אותו, הקבוצה המנצחת זוכה בחופשה זוגית בחו"ל.

המשך שידורי התוכנית בישראל

ב-4 באוגוסט 2008 הודיע ערוץ 10 על עונה שנייה לתוכנית, ובספטמבר אותה שנה החלו שידורי העונה השנייה.
יהודה לוירר

ביוגרפיה

דר' לוירר נולד בשנת 1925 בנירנברג שבגרמניה לדר' הנס לוירר ונלי לבית אוטנזוסר. לאחר עליית הנאצים לשלטון, בשנת 1935 עלה לישראל עם הוריו ואחיותיו.
בשנים 1935–1943 למד בבית הספר מעלה בירושלים. עם סיום לימודיו התגייס לצבא הבריטי, ושירת במצרים ואיטליה בחיל ההנדסה המלכותי.
בתום מלחמת העולם השנייה התקבל ללימודי רפואה בבית הספר לרפואה בברן. עם הקמת המדינה חזר לירושלים ושירת במהלך מלחמת העצמאות כמתמחה בבית החולים הצבאי מס 11.
לאחר מלחמת העצמאות חזר לשווייץ והשלים את לימודיו בבית הספר לרפואה בציריך. עם קבלת ההסמכה כרופא ב-1953, שב לירושלים והיה למתמחה הראשון בתולדות בית החולים שערי צדק (באישור מיוחד של משרד הבריאות).
בשנת 1955 סיים קורס קציני רפואה ולימים הפך למפקדה של פלוגת רפואה חטיבתית בחטיבת ירושלים, תפקיד בו החזיק גם במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים.
ב-1961 נסע ללונדון והתמחה ברפואה פנימית בבית חולים האמרסמית׳ ובבית החולים המלכותי ברומפטון למחלות חזה.
בשנת 1969 פרש מעבודתו בבית החולים שערי צדק והפך לרופא עצמאי. אף על פי שעזב את בית החולים, המשיך לשמש כרופאה האישי של האחות הראשית של בית החולים, זלמה מאיר.
בשנת 2001 קיבל את התואר יקיר ירושלים. בנימוקי הוועדה לבחירתו נכתב, בין היתר, כי "הקדיש 45 שנה מחיו לטיפול בחולים בירושלים, להצלת חייהם ולהקלה על סבלם ומצוקתם, במסירות ובאכפתיות".
דר' לוירר נפטר בירושלים ב-22 באפריל 2017.
שנות ה-50 של המאה ה-8

אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
מונסון

מוֹנסוּן הוא מונח במטאורולוגיה המתייחס לרוב לזרימות אוויר עונתיות קבועות המתהוות באזור הודו ודרום אסיה עקב הפרשים תרמיים (הפרשי-טמפרטורות קבועים) בין הים ליבשה. ניתן להתייחס גם למונסונים במקומות אחרים בעולם, שכן ההגדרה ההידרולוגית למונסון הוא ירידת ממטרים בעונה קבועה ומסוימת. 
המונסון יכול להיווצר הן בעונה היבשה והן בעונה הגשומה. במהלך עונת הקיץ מעל הגוש היבשתי, הנוטה להתחמם במהירות, מתהווה מסת אוויר חמה ביחס לאוויר האוקיאני הקריר יחסית, ולכן מתהווה זרימת אוויר מן הים אל היבשה. לרוב זרימה זו נושאת בחובה לחות רבה, אשר עם עלייתה לרום מתעבה וניתכת אל הארץ כ"גשמי מונסון".
המונסון הקיצי מלווה בהתהוות של שקע תרמי.
תופעה הפוכה מתרחשת בעונת החורף, אז מתהווה זרימה יבשה קרה ודלה בלחות, שלרוב מלווה בהתהוות רמה תרמית.
המקור הראשוני של המילה מונסון הוא המילה הערבית "מַוְּסִם" (בערבית: موسم) - "עונה". המונח מונסון היה בשימוש לראשונה באנגלית בראג' הבריטי, (במאה ה-21, הודו, בנגלדש ופקיסטן) ומדינות שכנות כדי לתאר את הרוחות העונתיות במפרץ בנגל והים הערבי שבדרום-מזרח הגורמות לממטרים כבדים באזור. בהידרולוגיה מתייחסים לכל מצב שבו אזור מקבל את מרבית הגשמים שלו בעונה מסוימת כאל "גשם מונסוני". 
ישראל מושפעת בעונת הקיץ משלוחה של מערכת המונסון ההודית, היוצאת למפרץ הפרסי (ומכאן שמו, "האפיק הפרסי") ומשם ללבנט הציקלוגנטי.