שפרה הורן

רקע משפחתי

הורן נולדה בתל אביב לאם שמוצאה ממשפחה ספרדית, וממוצא בוכרי שחייתה בישראל מספר רב של דורות, ולאב שכל משפחתו הושמדה בשואה והגיע כפליט מרוסיה לפני מלחמת העולם השנייה. הורן נקראת על שם סבתא שפרה כהן-אהרונוב, וכן שמה השני על שם סבתא השנייה אלכסנדרה. צילום משפחה של סבתא מבוכרה מוצג במוזיאון ישראל. הורן היא צאצאית של הרמב"ם, ויוסף ממן רב ומנהיג הקהילה היהודית בבוכרה.

שנותיה המוקדמות

ילדותה עברה עליה בירושלים בשכונת קטמון הישנה, בבית שהיה שייך לפני מלחמת העצמאות למשפחה ערבית עשירה שנמלטה עם כיבוש השכונה. הבית ושכונת מגוריה השפיעו עליה מאוחר יותר בבחירת מיקום העלילה בספרה "היפה בנשים", ובעיקר - "בית התווים", מול בית ילדותה, בפינת הרחובות כ"ט בנובמבר ובוסתנאי.

לימודים ושירות צבאי

הורן סיימה את בית הספר התיכון שליד האוניברסיטה במגמה ספרותית-פילוסופית ושירתה בצה"ל בבסיס חיל האוויר. עם תום השירות למדה באוניברסיטה העברית, לתואר הראשון במקרא ובארכאולוגיה והמשיכה ללימודי התואר השני וקומוניקציה.

פעילות ציבורית

במהלך לימודיה נולד בנה גלעד ובאותה תקופה נבחרה להיות רכזת החינוך של ההתאחדות העולמית של הסטודנטים היהודים - WUJS ("ווג’ס"). במסגרת תפקידה ארגנה כנסים וקונגרסים בינלאומיים לסטודנטים יהודים בכל רחבי העולם והתמקדה בארצות שבאותן השנים לא קיימו קשרים דיפלומטיים עם ישראל כמו מדינות מזרח אירופה, מדינות צפון אפריקה, איראן ואתיופיה. 
הייתה ממונה על פרויקט יהדות המצוקה ונהלה מאבקים בקמפוסים בעולם למען יהודי אתיופיה, יהודי ברית-המועצות ויהודי סוריה. כמו כן הפיקה סרטים ותוכניות אודו-ויזואליות, עסקה בדוברות ויצגה את ווג'ס בכלי התקשורת הארציים והעולמיים.
במהלך אותן השנים שמשה יו"ר ועדת קשרי חוץ ב"ועד הציבורי למען יהודי אתיופיה" במסגרתו שמרה קשר עם הארגונים היהודיים בעולם בנושא מצוקת יהודי אתיופיה.
בתום תקופה של שש שנים בווג'ס נבחרה להיות דוברת המשרד לקליטת העלייה ועסקה בקליטת יהודי אתיופיה עם הגיעם לישראל במסגרת "מבצע משה".

שהות ביפן

את עבודתה במשרד הקליטה סיימה עם נסיעתה ליפן שם חייתה חמש שנים במסגרת שליחות ממלכתית של בן זוגה לשעבר. ביפן ניהלה את מרכז הקהילה היהודית של טוקיו, לימדה מקרא בקולג' למקרא שברובע גינזה והייתה כתבת העיתון "מעריב", ותחנת "גלי צה"ל" במזרח הרחוק.

ספרות ומדיה אחרת

עם שובה לארץ כתבה את ספרה הראשון "חוויה יפנית" - ספר עיון שיצא בהוצאת מעריב והיה לרב מכר. הספר תורגם לאנגלית וזכה לקבל ציון לשבח מהניו-יורק טיימס. משך תקופת כתיבת הספר שמשה דוברת וממונה על יחסי-הציבור והפרסום במוזיאון מגדל דוד לתולדות ירושלים. כמו כן הגישה תוכנית טלוויזיה שעסקה ברפואה משלימה ששודרה בערוץ 2. 
באותן שנים עסקה גם בכתיבה עיתונאית במגאזינים ובעיתונים יומיים ארציים בנושאי תרבות, חברה, כלכלה וספרות. ספר הסיפורת הראשון שלה, "ארבע אמהות", יצא לאור בשנת 1994 בספריית מעריב, הספר הבא, "היפה בנשים'", יצא בהוצאת קשת של הספר רם אורן ב-1998. את כתב היד לספרה "תמרה הולכת על המים" שלחה להוצאת עם עובד בעילום שם ואחת מעורכות ספרייה לעם, אילנה המרמן, קראה אותו והחליטה להוציא אותו לאור ב-2002.  
ב-2010 השתתפה בגרסה הישראלית של הסדרה "מי אתה חושב שאתה".
ספריה תורגמו לשפות:
אנגלית, גרמנית, הולנדית, צרפתית, איטלקית, סינית, יוונית, אזרית  וטורקית.

פרסים

שפרה הורן זכתה במספר פרסים בהם פרסי זהב ופלטינה לכל ספריה, פרס בת-ים לספרות, פרס ויצ"ו ישראל, פרס היצירה לסופרים עבריים לשנת 2005, פרס ברנר לשנת 2006, ופרס ויצ"ו צרפת לשנת 2008 לספר 'הימנון לשמחה' . כמו כן זכתה בפרס אדי איטליה [פעמים] על ספריה 'המנון לשמחה' ו'מחול העקרבים' ופרס היצירה בתחום הציונות לשנת 2014 על ספרה 'מחול העקרבים'.