ג'ון מאסטרס

קרירה צבאית

מאסטרס נולד ב-26 באוקטובר 1914 בעיר כלכולתה שבהודו הבריטית, למשפחה בריטית בעלת עבר צבאי. הוא למד במכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט, וב-1933 התגייס לצבא הודו הבריטית. הוא הוצב כחלק מרובאי גורקה, וביצע משימות סיור שונות בהודו. ב-1938 הוא הרג טיגריס בוגר בקרב פנים אל פנים, ובחלק הראשון של האוטוביוגרפיה שלו הוא מספר כי מאז כינו אותו הגורקה "הסאהיב שירה בטיגריס". ב-1939 הוא מונה לשליש גדודי, וב-1941 נשלח לעיראק והשתתף בקרבות בצרה במסגרת המלחמה האנגלו-עיראקית. לאחר מכן לחם גם במערכה בסוריה ובלבנון ובפלישה הבריטית-סובייטית לאיראן. לאחר מכן עבר קורס לפיקוד ומטה, הועלה לדרגת מייג'ור והוחזר להודו כדי להשתתף במערכה על בורמה. הוא שולב במסגרת הבריגדה ההודית ה-111, שהייתה בריגדת צ'ינדיטים תחת פיקודו של ולטר לנטיין. הוא לחם עם הבריגדה במסגרת מבצע יום חמישי, וב-24 באפריל 1944 קיבל פיקוד עליה לאחר שלנטיין מונה למפקד הדיוויזיה ההודית השלישית במקומו של אורד צ'ארלס וינגייט. 
ב-8 במאי השתתפו אנשיו בהקמת המעוז "בלקפול" בעורף הקווים של הצבא היפני הקיסרי. אולם באזור זה כבר היו כוחות יפניים מוכנים, וזמן קצר לאחר ההקמה כבר הרעישו היפנים את האזור. ב-25 במאי, לאחר שכל הניסיונות להגיש סיוע לצ'ינדיטים הנצורים נכשלו, התקבלה הוראה לפנות את "בלקפול". בכרך השני של הביוגרפיה שלו הוא מודה כי בעת פינוי הבסיס הורה לאנשיו לירות ב-19 חיילים שנראה היה כי אין להם תקווה והם רק יאטו את הנסיגה. לאחר פינוי הצ'ינדיטים מבורמה מונה לראש המטה של הדיוויזיה ההודית ה-19, שלקחה חלק חשוב בשלב האחרון של המערכה על בורמה. על שירותו הוענקו לו אות השירות המצוין ודרגת קצין במסדר האימפריה הבריטית. הוא שימש לזמן מה כמדריך צבאי, לפני שפרש מהצבא בדרגת לוטננט קולונל והיגר לניו מקסיקו שבארצות הברית.

קריירה ספרותית

בארצות הברית הוא ניסה להקים חברה לטיולי הליכה בהרי ההימלאיה, אולם העסק נכשל, וכדי להשלים את הכנסותיו החל לכתוב רומנים היסטוריים. לאחר שהרומן הראשון שלו, "רצי הלילה מבנגל" ("Nightrunners of Bengal"), הפך להצלחה, החליט להפוך לסופר במשרה מלאה. יצירתו המפורסמת ביותר היא סדרת רומנים היסטוריים בת שמונה כרכים, המספרת את תולדותיה של משפחת סאבאג' הבריטית, אשר בניה משרתים בהודו. הסדרה עוקבת אחרי כל ההיסטוריה של השלטון הבריטי בהודו דרך דורות רצופים של בני המשפחה, אולם הספרים בסדרה לא פורסמו לפי סדר האירועים המתוארים בהם. בסדר כרונולוגי (אך לא על פי סדר הפרסום), הספרים הנם: "קורומנדל!" (1955), "הרמאים" (1952), "רצי הלילה מבנגל" (1951), "הלוטוס והרוח" (1953), "רחוק, רחוק בשיא הפסגה" (1957), "מפגש בוואני" (1954), "אל חוף האלמוגים" (1962) ו"נושאי רומח ראבי" (1972). הסדרה מתוארת דרך עיניהם של השליטים הבריטיים, אך לא מתעלמת גם מנקודת מבטם של ההודים הנשלטים. אחד מספרי הסדרה "מפגש בוואני" העוסק בחלוקת הודו, אף עובד ב-1956 לסרט בעל אותו שם בכיכובה של אווה גרדנר. בשנת 1988 הפך גם "הרמאים" לסרט בכיכובו של פירס ברוסנן. בשנת 1960 הוא פרסם רומן נוסף בשם "ונוס מקונפארה", אשר בניגוד לקודמיו הדמויות הראשיות בו הן הודיות, ומשפחת סאבאג' לא ממלאת בו תפקיד (אם כי נרמז בספר שאחת מהדמויות השוליות היא אולי בת משפחה).
מאסטרס פרסם גם שלושה כרכים המהווים יחדיו את האוטוביוגרפיה הרשמית שלו. הכרך הראשון, פורסם ב-1956 ונקרא "חצוצרות וטיגריס" ("Bugles and a Tiger"), הכרך השני פורסם ב-1961 ונקרא "מעבר למנדלי" ("Road Past Mandalay"), והכרך השלישי פורסם ב-1971 ונקרא "בן הצליין" ("Pilgrim Son"). "מעבר למנדלי" הוא היחיד מבין ספריו שתורגם לעברית. הוא יצא לאור בישראל שנה לאחר מותו של מאסטרס ב-1984 בהוצאת מערכות. הוא פרסם ספרים נוספים, ובין היתר בולטת הטרילוגיה שלו העוסקת במלחמת העולם הראשונה ובהשפעותיה על החברה הבריטית. ספרי הטרילוגיה הם: "עכשיו, תודה לאל" (1979), "לב המלחמה" (1980), ו"על ידי הירוק של האביב" (1981). נראה שהוא תכנן להוציא טרילוגיה דומה גם על מלחמת העולם השנייה, והכרך הראשון שלה "איש מהמלחמה" פורסם ב-1983. הוא לא הספיק להשלים את התוכנית, ונפטר בסנטה פה ב-7 במאי של אותה שנה והוא בן 68. הגנרל הבריטי מייקל רוז  הוא בנו החורג.