google/wiki40b huggingface dataset:
קרפ (להקה)

פעילות הלהקה

הלהקה הוקמה ב-1986 בשם "ברבריה מסחרה" על ידי חברים שגדלו בראשון לציון: קובי נחום הסולן, אסף לוי הגיטריסט, אחיו לידור הבאסיסט ואורן ג'ורנו המתופף. "ברבריה מסחרה" הקליטה סקיצות אשר לא יצאו לאור והתפרקה ב-1987. כל אחד מחבריה פנה לדרכו. נחום גם עסק בבמאות (ב-1994 ביים קליפ בהשתתפות השחקן אביב אל-בחר לשיר "מול חלון" של היוצר אלון ולדז'י).
ב-1996 חיפש מוטי שהרבני, איש הלייבל "פוך", להקות צעירות כדי להחתים אותם בחברה. לשם כך הוקמה "ברבריה מסחרה" מחדש תחת השם "קְרָפ" (תעתיק של המילה האנגלית "Crap" שפירושה שטויות; רבים עדיין טועים לחשוב ששמה הוא קְרֶפ - שזהו אחד השמות הלועזיים לחביתית), ושלחה לשהרבני קלטת עם שלוש סקיצות (שבה השתתפה קלידנית ששמה לא פורסם), שהובילה לחתימת חוזה מסחרי עם הלייבל NMC וחוזה הפצה עם הלייבל "פוך".
תוך כדי החזרות החלו להיווצר לחנים חדשים ולאחר מכן גם מילים לאותם לחנים. התוצאה הולידה את אלבום הבכורה שנשא את השם המשעשע "לא למכירה". האלבום, הזכור בזכות עטיפתו (שעליה מצויר ליצן שהופיע גם על עטיפת תקליטי השדרים שנשלחו לרדיו בצבעים שונים פרט לשיר "שחררו את דודו"), כלל 17 שירי רוק (3 מתוכם באנגלית), רובם רועשים ועמוסים בדיסטורשן וחלקם מלודיים. את רובם כתבו קובי נחום ואסף לוי והלחינו כל חברי הלהקה. בין השירים הבולטים היו "המספר האחרון", "אזעקת שוא", "Never Rain", "גלימה ירוקה", "הכתר", "סודות", "טוב לי ככה" ושיר הנושא, אך דווקא הם (ובמיוחד שיר הנושא, שהיה השיר הראשון שהלהקה הקליטה) הושמו בצילו של השיר "שחררו את דודו" שארך כ-30 דקות. השיר החריף קורא לשחרר את "מלך הגרפיטי" הירושלמי דודו ברזני, שנידון ל-25 שנות מאסר במצרים לאחר שנתפס בטאבה כשבידו קילו חשיש. החל מדקה 3:30 ועד תום 30 הדקות של השיר נשמעת הקריאה "שחררו את דודו!". שהרבני, שכלל בחוברת המילים מאמר שכתב בזכותו של ברזני, נהג מדי פעם להוציא באותה תקופה את השיר על גבי סינגל עם תמונתו של ברזני, תוך כדי קיצוץ 27 הדקות שלאורכן חוזרת על עצמה הקריאה "שחררו את דודו!".
שבועיים לפני שיצא האלבום פרש נחום מהלהקה בגלל סכסוך "מקצועי", להגדרתו, בינו לבין שהרבני. שלושת חברי הלהקה לקחו על עצמם את תפקיד השירה ואף ערכו הופעה מוצלחת בפסטיבל צמח.
ב-2004 חזרה הלהקה והוציאה שיר חדש, "ווי הו". השיר בעל שתי המילים בלבד ("ווי הו") זכה להצלחה מתונה וכך גם הבאים אחריו, "כל כך יפה" ו"מישו מישו בא". לאחר מכן יצא האלבום המלא, "22". אלבום זה, בניגוד לקודמו, לא יצא בחברת תקליטים מסחרית והופץ דרך "פוך" בלבד. האלבום כלל 12 שירים שאת רובם כתב אסף לוי. בין השירים הבולטים באלבום פרט לסינגלים היו "צעקות", "בואי", "הכתר 2" (המשך לשיר "הכתר" שגם אותו כתב קובי נחום) ו"זבובים", שכתב המשורר חגי הופר.
לאחר יציאת האלבום, שהצלחתו לא השתוותה לזו של "לא למכירה", הלהקה התפרקה.
דן האג (כדורגל)

תארים

דן האג זכתה ב-2 אליפויות הולנד בשנים 1942 ו-1943, ובגביע ההולנדי בשנים 1968 ו-1975. הקבוצה הגיעה לגמר הגביע ההולנדי 6 פעמים נוספות.

השלב המתקדם ביותר אליו הצליחה הקבוצה להגיע באירופה הוא רבע גמר גביע המחזיקות ב-1976. בשלב זה הודחה הקבוצה על ידי וסטהאם יונייטד.
פבלו כריסטיאני

פבלו כריסטיאני (Pablo Christiani או בפי הרמב"ן: פראי פול) היה יהודי בן המאה ה-13 בשם שאול, שהמיר את דתו לנצרות והפך לנזיר דומיניקני.
כריסטיאני קיבל חינוך יהודי הלכתי, כמקובל, ונשא לו אישה יהודייה, שממנה נולדו לו מספר ילדים. בהמשך, כאשר החליט להמיר את דתו לנצרות, לקח את ילדיו מאשתו והמיר גם את דתם. הוא הצטרף למסדר הדומיניקני, והיה מתומכיו של היהודי המומר ניקולס דונין במלחמתו נגד התלמוד.

ויכוח ברצלונה

ב-1263 ייצג את העמדה הנוצרית בוויכוח ברצלונה – ויכוח שאירגן המלך יעקב הראשון, אשר נועד לקבוע את האמונה "האמיתית" ובכך לגרום לכל יהודי הממלכה להמיר את דתם. יריבו בוויכוח היה הרמב"ן.
כריסטיאני קבע ארבע הנחות יסוד בטיעוניו: המשיח שהיהודים מחכים לו כבר בא, המשיח על פי הנבואות במקרא הוא אדם ואל, המשיח סבל עינויים למען גאולת האנושות, ועם בואו של המשיח כל חוקי התורה והמצוות בטלים ומבוטלים. כריסטיאני הביא ציטטות מהתלמוד כדי להוכיח את טיעוניו. הציטטה המרכזית הייתה שבתלמוד נאמר שהמשיח נולד ביום שחרב בית המקדש. הרמב"ן סתר אחת לאחת את הנחות היסוד של כריסטיאני, והביא פרשנות שונה לחלוטין לפסוקים מהתנ"ך והתלמוד שעליהם הסתמך כריסטיאני. הרמב"ן טען שבזמן שחרב בית המקדש ישו כבר היה מת. ישו נצלב, ככל הנראה בין השנים 29 ל-33 לספירת הנוצרים. בית המקדש נחרב בשנת 70 לספירה הנוצרית. כמו כן, הוא ביטל את האפשרות שבורא עולם עיבר אשה יהודיה והבן שנולד היה בן אלוהים – טענה המנוגדת לטבע ולשכל הישר. הרמב"ן גבר למעשה על כריסטיאני, אולם הכנסייה פרסמה הודעה שידו של כריסטיאני הייתה על העליונה, ואילצה את הרמב"ן לפרסם הודעה המאשרת זאת. חייו של הרמב"ן היו בסכנה לאחר הוויכוח, והוא נאלץ לברוח מספרד ב-1267 כדי להימלט ממאסר ולגלות לארץ ישראל.

לאחר הוויכוח

למרות שנכשל בוויכוח מפורסם זה, לא פסק כריסטיאני מלפעול למען המרת דתם של היהודים. הוא נעזר במכתבי הגנה מאת המלך, ויצא למסעות מיסיונריים, תוך כדי אילוץ היהודים להקשיב לנאומיו ולשלם עבור מסעותיו.
למרות זאת, לא זכה כריסטיאני להצלחה רבה בהמרת הדת. הוא פנה אל האפיפיור קלמנס הרביעי, בטענה כי התלמוד היהודי מכיל כינויי גנאי על ישו ומריה. בשל כך קרא האפיפיור לבישוף טרגונה בדרישה להחרים את כל ספרי התלמוד לשם בדיקה מדוקדקת של הדומיניקנים הפרנציסקנים. כריסטיאני היה חבר בקבוצה זו שדאגה לצנזר את התלמוד, והם ביצעו מחיקה של כל הקטעים שלתפיסתם ביטאו יחס עוין כלפי הנצרות.
בשנת 1269 פעל עם לואי ה-9 מלך צרפת וקיבל את הסמכות להוציא לפועל את אכיפת הצו המחייב את כל היהודים לענוד סימן מזהה.
פאולי פביליון

היסטוריה

האולם תוכנן על ידי האדריכל וולטון בקט, שתיכנן מספר מבנים ואתרי ספורט מפורסמים נוספים. מ-1965 משחקת בהיכל קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, ה"ברואנז" (Bruins). ב-1984 זכה לארח את תחרויות ההתעמלות באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984). ב-2015 זכה לארח את תחרויות הכדורעף בספיישל אולימפיקס. האולם נכלל בהצעת לוס אנג'לס לאירוח אולימפיאדת 2024 לאירוח תחרויות הג'ודו וההיאבקות.
הנדסת המרחב

היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

טכניקות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

שימושים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
ג'ו דיומרס

קריירת משחק

דיומרס נבחר במקום ה-18 סה"כ בדראפט 1985 מאוניברסיטת מקניס על ידי הדטרויט פיסטונס, שם שיחק מ-1985 ועד 1999, במשך כל הקריירה המקצועית שלו. בתור שחקן זכה דיומרס בשתי אליפויות רצופות ב-1989 וב-1990 עם ה"בד-בויז" של דטרויט. בסדרת הגמר של 1989 קיבל את פרס ה-MVP כשקלע בממוצע 27.3 נקודות למשחק בסדרה בה דטרויט משלימים ניצחון חלק של 4:0 על לוס אנג'לס לייקרס בסדרת הטובה משבעה משחקים.
בשנה שלאחר מכן, זכה דיומרס בתשבחות רבות בגמר המזרח כאשר הציג יחד עם דניס רודמן את שיטת ההגנה החדשה של המאמן צ'אק דיילי, "חוקי ג'ורדן", שנועדה לעצור את הפנומן. שיטה זו עזרה לפיסטונס להיות הקבוצה היחידה שהצליחה לעצור את מייקל ג'ורדן. דיומרס, כמוביל השיטה, קיבל מחמאות רבות בין היתר מג'ורדן עצמו שאמר שדיומרס הוא השומר הטוב ביותר שפגש ב-NBA.
בגמר אותה שנה, פגשו הפיסטונס את הפורטלנד טרייל בלייזרס. לאחר שני משחקים, במצב של 1:1 בסדרה, הגיעו הפיסטונס לפורטלנד למשחקים 3, 4 ו-5, לאחר ש-17 שנים לא ניצחו שם. ללא דניס רודמן, ניצחו הפיסטונס בזכות הופעה הירואית של דיומרס שקלע 33 נקודות באותו ערב, ומיד לאחר המשחק קיבל שיחת טלפון שבישרה לו כי אביו החולה מת מוקדם יותר באותו יום. חבריו לקבוצה ידעו על הידיעה עוד לפני תחילת המשחק, אך לא רצו להסיח את דעתו של דיומרס מהמשחק החשוב. דיומרס שוחח עם אמו בטלפון מיד לאחר ששמע את הבשורה המרה ואמר לה כי אחד מבעלי המועדון, ביל דייווידסון, נתן לו את מטוסו הפרטי כדי לטוס לאמו ולהיות איתה בשעתם הקשה. אמו אמרה לו שיש לו עוד שני משחקים כדי לנצח את הסדרה, הוא יעשה כן, ייקח אליפות ורק אז יטופלו הסדרי ההלוויה של אביו המנוח, והוא "יורשה" לחזור. בעקבות זאת, דיומרס נשאר והפיסטונס ניצחו בסדרה 4:1. היה זה התואר השני בהיסטוריה של המועדון והתואר השני ברציפות שלו.
אף על פי שהיה חלק חשוב מאוד ב"בד-בויז" של דטרויט, שנודעו בסגנון ההגנה הקשוח והנוקשה שלהם, נחשב דיומרס לשחקן שקט וצנוע. למרות השתייכותו לקבוצה עם שחקנים הידועים בסגנון המשחק האגרסיבי בליגה, נקרא שם תואר השחקן הספורטיבי של השנה בליגת ה-NBA על שמו של דיומרס בשל היותו ספורטיבי, תורם לחברה ואנושי גם ליריביו על המגרש. בשנת 2000 נתלתה גופייתו של דיומרס בתקרת אולם הפאלאס של אובורן הילס, מגרשה הביתי של דטרויט מאז 1989.
במהלך הקריירה נבחר דיומרס למשחק האולסטאר שש פעמים, ולנבחרת ההגנה הראשונה של השנה ארבע פעמים. ב-14 עונות בפיסטונס קלע דיומרס 16,401 נקודות, מסר 4,612 אסיסטים, קלט 2,203 כדורים חוזרים וחטף 902 כדורים. לאחר 14 עונות, 6 הופעות באולסטאר, 2 אליפויות עם דטרויט, תואר MVP של סדרת הגמר ב-1989 והכרה כאחד מהשחקנים העיקשים, הקבוצתיים והלוחמניים בליגה ובתור השחקן שידע לעצור את מייקל ג'ורדן, זכה בכבוד הגדול כשנכנס להיכל התהילה של הכדורסל בשנת 2006 יחד עם צ'ארלס בארקלי ודומיניק וילקינס.

קריירת הניהול

לפני תחילת עונת 01–2000, מונה דיומרס לנשיא הקבוצה בה שיחק בכל 14 שנותיו ב-NBA, הדטרויט פיסטונס.
בעונת 03–2002 זכה בפרס נשיא הקבוצה המצטיין של הליגה והצליח לבנות את קבוצת האליפות של עונת 04–2003 ואלופת המזרח בשנת 05–2004, לאחר שאסף שחקנים לא בולטים, שלא הצליחו להגיע לגדולה בקבוצות אחרות, אך דיומרס האמין שביחד הם יוכלו להפיק את המיטב.
תיאודור ליכטנהיין

ביוגרפיה

ליכטנהיין נולד במזרח פרוסיה, ולמד שחמט בגיל 12. שש שנים יותר מאוחר היה נשיא מועדון השחמט של קניגסברג. הוא למד רפואה, ולאחר מכן התגייס לשרות בצבא הפרוסי.
ליכטנהיין היגר לארצות הברית בשנת 1851, והשקיע את כל זמנו לפרנסתו. בשנת 1856 הצטרף למועדון השחמט של ניו יורק והפך לחבר המועדון החזק ביותר. בקונגרס האמריקאי הראשון לשחמט, שהתקיים בשנת 1857 הגיע למקום השלישי. בסיבוב הראשון ניצח את צ'ארלס סטנלי 3-2, בסיבוב השני ניצח את פרדריק פרין 0–3, בחצי הגמר הפסיד לפול מורפי 3.5-0.5 ובהתמודדות על המקום השלישי ניצח את בנימין רפאל 0–3 .
ליכטנהיין נבחר לנשיא מועדון השחמט של ניו יורק בשנת 1858. הוא סיים בתיקו עם פרדריק פרין 1-1 בדו-קרב בין ניו יורק לבין ברוקלין בשנת 1860, וניצח בדו-קרב נגד הרדמן פיליפס מונטגומרי 7.5-2.5 בפילדלפיה בשנת 1861 .
ליכטנהיין שרת בדרגת רב-סרן בגדוד ה-58 של מתנדבי ניו יורק במלחמת האזרחים, ושימש גם ככתב לעיתון Frank Leslie's Weekly.
שנות ה-70 של המאה ה-9

אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
נייר דבק

נייר דבק הוא רצועת נייר שבצידה האחד נמצא דבק אורגני יבש. כדי להשתמש בנייר זה יש להרטיב את הדבק בצד הדביק ולאחר מכן להצמידו למקום בו רוצים להדביקו. 
נייר דבק משמש היום בעיקר לבולי דואר ולחיבורי קופסאות קרטון ומוצרי אריזה מנייר. בעבר שימש לתיקון של ניירות קרועים ולמדבקות. סרטים דביקים עשויים נייר דבק היו גם בשימוש משרדי.
יתרונו של נייר הדבק הוא בכך שלאורך זמן הדבק שלו לא מתייבש, נחלש ונושר כמו המדבקות הנדבקות מעצמן. כן אפשר בקלות להמיסו במים, זאת בניגוד לניירות או הסרטים הדביקים הנפוצים כיום, הגורמים נזק לאובייקט המודבק. חסרונו של נייר הדבק הוא ששקיפותו מוגבלת ובדרך כלל הוא אטום.
נייר דבק השקוף שווק לראשונה על ידי חברת 3M בשנת 1930.
דרך ארץ (תנועה)

מרכז דרך ארץ בגליל הוא מיזם חינוכי-חקלאי המשלב פעילויות שטח שונות במסרים חינוכיים וציוניים. המרכז יושב על רכס הר תורען בגליל התחתון ושטחו מאות דונמים. בשנות פעילותו ביקרו במרכז עשרות אלפי בני נוער, צעירים ומשפחות.

היסטוריה

מרכז "דרך ארץ" הוקם בשנת בשנת 2007 כמיזם מייסודו של המלכ"ר "תנועת אמ"ת" (אמת מארץ תצמח), שנוסדה בשנת 2005 בידי קבוצת חברים ובני משפחה שנולדו וגדלו בגליל לזכר רס"ן דניאל גומז, טייס יסעור שנהרג במלחמת לבנון השנייה, "מתוך ההכרה כי פעולת הקמת המדינה לא הסתיימה, ותוך חיזוק הקשר של דור העתיד לעמל, לציונות, לפשטות, ללקיחת אחריות ומנהיגות מתוך חיבור למורשת ישראל". בהתאם לכך מנציח "דרך ארץ" בפעולותיו את זכרו של גומז.

פעילות

פעילותו המרכזית של "דרך ארץ" היא מספר שעות, יום, מספר ימים או שבוע עבודה התנדבותית-חקלאית על רכס הר תורען בגליל התחתון מול בקעת בית נטופה. הפעילות מסייעת לחקלאות וליישובים בגליל, וכוללת, בין השאר, סיקול חלקות, גיזום נוף, בניית טרסות, עיבוד קרקע ונטיעות בשטחי החווה הממוקמת בהר. בנוסף נערכות סדנאות שונות דוגמת בישולי שדה, בנייה בבוץ, קליעת מחצלות, ניווט, פעילויות לילה וחושך, הישרדות ושדאות שטח. לאחר שעות העבודה נערך שיח קבוצתי בהנחיית אנשי המרכז בסוגיות ערכיות כמו אחריות, מחויבות ומורשת. במסגרת השיח נידונים ערכי אהבת הארץ, נטילת אחריות אישית ומעורבות חברתית. הנושאים העולים בשיחה מותאמים לגילם ועיסוקם של המתנדבים.
מדי שנה משתתפים בפעילות המיזם 10,000-15,000 בני נוער, צעירים ומשפחות. במשך השנים ביקרו ומבקרים במרכז לוחמי חטיבת גולני וצוותי אוויר בטייסות חיל האוויר, צעירי פרויקט תגלית, עולי יהדות אתיופיה ויהדות רוסיה, משתתפי "מסע גליל", תלמידי תיכון כפרי נוער ומכינות קדם צבאיות, סטודנטים, צעירים בעלי צרכים מיוחדים ולקויות שונות, אנשי היי-טק ועוד. פעילויות המיזם מבוצעות כולן בידי מתנדבים.
בעבר הפעיל מיזם "דרך ארץ" מרכז נוסף בנחל ציפורי, שפעל בשיתוף רשות ניקוז הנחלים קישון לשיקום הנחל, הכשרת שטחי החקלאות ושחזור טחנת הקמח העתיקה במקום.
רעש שוט

מטענים שבריים Fractional Charges

בשלהי שנות השמונים "רעש שוט" (ירייה) לא נחשב נושא שחשוב לחוקרו, ואולם רעיונות חדשים הציעו שרעש זה עשוי לחשוף תכונות במערכות מזוסקופיות, שאינן ניתנות למדידה בקלות על ידי מדידת המוליכות. פרופסור מוטי הייבלום עבד על פיתוח שיטות עדינות שיאפשרו לגלות רעשי שוט חלשים מאוד, שחבויים עמוק בתוך רעשים חיצוניים. קבוצתו הייתה הראשונה שמדדה את רעש השוט במבנה מזוסקופי ולאחר מכן הצליחה למדוד את המטענים השבריים של קוואזי-חלקיקים באפקט הול. לתוצאה זו ניסו להגיע פיזיקאים נסיינים רבים בחמש עשרה השנים קודם לכן.
מדידה זו הובילה לזכייה בפרס נובל לפיזיקה ב-1998 למדענים שגילו את אפקט ההול השיברי, והיא צוטטה בידי ועדת פרס נובל.
בתר-דוקטורנט של הייבלום, דר' מישה רזניקוב, קיבל עליה את פרס Egilent Europhysics.
עבודה זו השיקה תחום חדש במחקר של מדידות רעש שוט.
מעבר ג'רביס

היסטוריה

ב-9 בדצמבר 1874, מגלה הארצות והחוקר  א. וו. ג'רביס (E.W. Jarvis) והמייג'ור סי. פ. האנינגטון (C. F. Hanington) מאוטווה יצאו במשלחת חקר בהרי הרוקי הקנדיים, במטרה לקבוע איזה מסלול יכול לשמש את הרכבת הקנדית פסיפית. בפברואר 1875, גילה ג'רוויס את המעבר.
המעבר לא יכול היה לשמש את מעבר הרכבת בשל גובהו הרב.
המעבר נקרא על שם ג'רביס, בשנת 1917. השם אומץ רשמית על ידי הוועדה הגאוגרפית ב-15 בדצמבר 1982. וההרים משני צדי המעבר נקראו הר ג'רוויס והר האנינגטון, על שם החוקרים.
תוכנית משחק

עלילה

במשחק האחרון בסדרה בין הבוסטון רבלס לניו יורק דוקס, ג'ו קינגמן (דויין ג'ונסון) עושה טאצ'דאון ומנצח את המשחק, תוך כדי התעלמות מהשחקן שהיה אמור למסור לו את הכדור, טראוויס סנדרס (מוריס צ'סטונס). בבוקר למחרת, ילדה בת 8 בשם פייטון קלי מדיסון פטיס מתדפקת על בתו של ג'ו ומספרת לו שהיא בתו הביולוגית מגרושתו, ששלחה אותה לפגוש אותו. סטלה (קירה סדג'וויק) מנסה להניא את ג'ו מהרעיון לגדל אותה, וחושבת שזה לא יהיה טוב לתדמיתו לקראת תחילת משחקי הפלייאוף.
ג'ו משיק את מסעדתו החדשה, הוא הגיע להשקה עם פייטון אך יוצא ממנה בלעדיה. והעיתונים ושאר התקשורת משמיצים את ג'ו על כך שלקח ילדה בת 8 להשקה של מסעדה באמצע הלילה. סטלה מחליטה שהוא צריך תדמית אבהית חדשה ומכנסת עבורו מסיבת עיתונאים, העיתונאים לא חוסכים בביקורת על ג'ו, אך פייטון מצילה את המצב בכך שאומרת שג'ו מנסה ומשתדל, ושהוא האבא הטוב ביותר בעולם. לאחר מכן אומרת לג'ו שהוא חייב לה, והוא רושם אותה בתגובה לחוג בלט מקצועי אצל מוניק ואסקז (רוזלין סאנצ'ז). ג'ו מצטרף לאימוני הבלט לאחר שמוניק רוצה להוכיח לו שבלט לא פחות אתלטי מאשר פוטבול. לאחר מכן, ג'ו לוקח את פייטון וחברותיה לחוג לקניון.
בפלייאוף, בוסטון רבלס אמורים להתמודד נגד דנבר, לאחר מכן אינדיאנפוליס ואז בולטימור. הם מנצחים את המשחקים ומגיעים למשחק הגמר שנערך שוב נגד הניו יורק דוקס. סטלה מציעה לג'ו עסקה עם "הבורגרים של בלייק", מסעדת בורגרים מצליחה. כל מה שהוא צריך לעשות זה להזכיר את המוצר בראיון לאחר הזכייה באליפות. במהלך ארוחת צהריים במסעדה עם מוניק ופייטון, מגלה פייטון בטעות שאמא לא יודעת שהיא איתו, ושהיא הייתה אמורה ללכת לתוכנית בלט למשך החודש, אך בסוף ברחה אליו. לאחר מכן יש לפייטון תגובה אלרגית לבוטנים, והיא נלקחת לבית חולים אך לבסוף התברר שנפגעה יחסית במידה קלה. ג'ו נפגש עם קרן, גיסתו והאפוטרופוס החוקי של פייטון, ובכך הוא מתוודע למותה של שרה (אשתו לשעבר ואמו של פייטון) שנהרגה בתאונת דרכים לפני חצי שנה. בעודה שוכבת בבית החולים, שומעת פייטון את סטלה אומרת שפייטון היא הסחת דעת לג'ו. לאחר מכן, בוחרת ללכת עם קרן ולעזוב את ג'ו. במשחק האליפות, ג'ו לא במיטבו ומשחק בצורה חלשה מאוד, לאחר מכן הוא נפצע לאחר תיקול אגרסיבי של אחד משחקני הקבוצה היריבה, מוחלף ויוצא מן המשחק. בעודו יושב בחדר ההלבשה, קרן ופייטון חוזרות והוא מחבק את שתיהן, וקרן מאפשרת לפייטון לעבור לחיות עם ג'ו. הוא מקבל כוחות מחודשים, חוזר למשחק, ומוסר את המסירה המכרעת לסנדרס שמנצח את המשחק. בריאיון של אחרי המשחק, ג'ו לא ממש את האופציה העסקית עם הבוגרים של פאני, ובמקום זה הוא אומר שהוא לוקח את פייטון הביתה.

מדיה

הסרט יצא בדיסני די.וי.די ובדיסני בלו ריי ב-22 בינואר 2008. והצליח להישאר ברשימת ה50 הראשונים של השירות, בזמן שמכניס יותר מ48 מיליון דולר.
צ'הארשנבה סורי

צ'הארשנבה סורי (בפרסית: چهارشنبه ‌سوری, בתרגום לעברית: יום רביעי של האור או יום רביעי האדום), נקרא גם פסטיבל האש. נחגג בקרב העמים האיראניים, כדוגמת הפרסים, האזרים, הכורדים ועוד. האירוע מתקיים בערב יום רביעי שלפני הנורוז; יום רביעי האחרון של לוח השנה הפרסי כהקדמה לנורוז, המציין את בואו של האביב. הפסטיבל מתוארך להתקיים בקרב העמים הכורדים זורואסטרים מכ-1,700 לפני הספירה.
הפסטיבל כולל הדלקת מדורות ומשחקי אש: קפיצה ואקרובטיקה מעל האש, ויצירת צורות בעזרת האש שמטרתם העברת האדמומיות, הבשלות והבריאות של האש לאנשים דרך פעולות אלו. המדורות נשארות דולקות עד לשעות הבוקר כדי "לשמור על השמש בחיים". החגיגה מתחילה בדרך-כלל בערב בהדלקת המדורות; האנשים קופצים מעל למדורות וקוראים: "zardi-ye man az toh, sorkhi-ye toh az man", שפירושו: "הצהוב שלי אליך והאדום שלך אלי". הכוונה בכך למעין טקסט טיהור שבו החולי, החיוורון, הבחילות, והבעיות של האדם עוברים למדורה – והאדמומיות, הבשלות, החום, האנרגיה והבריאות של המדורה עוברים לאדם. ביום זה יש אנשים הלובשים תחפושות ועוברים מדלת לדלת בבקשה לממתק או קונדס; נוהגים לחלק פירות יבשים או דליי מים.

ביקורת

אנשי דת איראנים מוסלמים יצאו נחרצות נגד מנהג חגיגות הצ'הארשנבה סורי, לאור מקורו הלא-אסלאמי. מגמה זאת התחזקה בפרט החל מ-1979 והמהפכה האסלאמית, בטענה כי "מנהגי החג הם בבחינת אמונה תפלה שיש לבטלה."
צבים כל הדרך למטה

"צבים כל הדרך למטה" (באנגלית : "Turtles all the way down") הוא ביטוי המייצג פרדוקס לא פתיר. מקור הביטוי באנקדוטה המתייחסת למודל של כדור הארץ השטוח. חלק מהאנשים שהאמינו במודל הארץ השטוחה, חשבו שמה שמחזיק את הארץ מליפול, הוא צב העולם עליו הארץ הייתה מונחת (זאת לפי מיתוס הינדי עתיק). צב העולם, בתורו נתמך על ידי טור של צבים. אמונה זו מזמנת את השאלה הבלתי נמנעת - על מה עומד הצב האחרון בטור? על כך ניתנה התשובה הפרדוקסלית "יש צבים כל הדרך למטה". אי לכך נטבע הביטוי בסלנג פופולרי כסמל לאבסורד. בפילוסופיה, הביטוי מבטא נסיגה אינסופית בקוסמולוגיה המוצגת על ידי פרדוקס "הזז ללא הזזה" (הזה שזז בלי שיזיזו אותו).
ביטוי זה ממחיש את תפיסת האבנאסטה בפילוסופיה ההודית, ומתייחס לפגם הנסיגה האינסופי בכל ויכוח פילוסופי. בניגוד למרבית האמונה המערבית, זו לא אמונה מאוד פופולרית. למעשה זה עיקרון מקובל בפילוסופיה ההודית, המשמש בדרך כלל כדי לדחות טענות התומכות בקיום "אלוהים בורא עולם" או קיום "הזז ללא הזזה".
הביטוי נפוץ, לפחות מאז תחילת המאה ה-20.
מטאפורה דומה המתארת את הנסיגה האינסופית ומעגלי הסיבה ותוצאה לאותה הבעיה היא "פרדוקס הביצה והתרנגולת".
שדה התעופה רמלה

שדה התעופה רמלה (בתקופת המנדט: RAF Ramleh) היה שדה תעופה בעל מסלול אחד, דרום-מזרחית לעיר רמלה, במקום בו נמצאת כיום מפקדת פיקוד העורף. הוקם בשנת 1916, וכיום המקום איננו משמש יותר כשדה תעופה. כל קורסי הטיס במחלקת הטיס של הפלמ"ח נערכו בשדה תעופה זה.

מלחמת העולם הראשונה

עם תחילת המערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה, הכשיר הצבא העות'מאני בשנים 1916–1917 כ-15 מנחתי תעופה בארץ ישראל ובסיני, אחד מהם הוא המנחת ברמלה. הגרמנים בעלי בריתם של העות'מאנים הקימו כוח אווירי בארץ (המוכר בשם Germain Air Services או בר"ת GAS), המורכב בעיקר מגף 300 של גרמניה, שבסיסו היה בבאר שבע. בעקבות הפצצות בריטיות על באר שבע עבר הכוח לשדה התעופה ברמלה.
חיל האוויר הבריטי, שכוחו הלך ועלה, הטיל מצור אווירי על שדה התעופה ברמלה ב-26 ביוני 1917, והצבא הבריטי כבש את רמלה בנובמבר 1917. שדה התעופה ברמלה עבר לידי הבריטים, שהפכו אותו לבסיס אווירי. כוח בריטי משדה התעופה רמלה תקף ב-19 בספטמבר 1918 כוח טורקי גדול באזור טולכרם, וכעבור יומיים בקרב בנחל תרצה השתתף בהשמדת כוחות גדולים של הצבא העות'מאני.

מאורעות תרפ"א

עם תחילת מאורעות תרפ"א, ב-5 במאי 1921, המריא מטוס בריטי משדה התעופה רמלה וסייע ליישוב העברי במאבקו בפורעים ערבים בפתח תקווה, בהטילו עליהם ארבע פצצות. אותו מטוס סייע למחרת נגד פורעים ערבים בחדרה.

תקופת מלחמת העולם השנייה

עם תחילת מלחמת העולם השנייה נמצאו בארץ ישראל רק שלושה שדות תעופה קבועים - לוד, רמלה ועזה. הבריטים נערכו לקראת פלישה גרמנית מדרום או מצפון, ולכן שיפרו את שדות התעופה האלה, ואף הכשירו מסלולים נוספים בכל רחבי הארץ.
היישוב העברי נערך אף הוא, והפלמ"ח העביר בחשאי קורס דאייה בעמק יזרעאל במאי 1943, וארבעת המצטיינים בקורס זה נבחרו לקורס הטיס הראשון של הפלמ"ח שנערך בשדה התעופה רמלה בחסות חברת אווירון, במסווה אזרחי. פרחי הטיס היו לנים בקיבוץ נען ומתחזים לחברי המשק. רוב האימונים היו במטוס RWD-8 - מטוס אימונים דו-מושבי תוצרת פולין. ארבעת הבוגרים קיבלו רישיון טייס מטעם המחלקה לתעופה אזרחית של ממשלת המנדט. מחזור שני של חניכים החל את קורס הטיס ביולי 1944, ובסיומו עם תחילת 1945 הוקמה מחלקת הטיס של הפלמ"ח, ובסיסה היה בקיבוץ נען השכן.

לאחר סיום מלחמת העולם השנייה

לקראת סוף שנת 1945, בחודשים שבהם הסתיימה כבר מלחמת העולם השנייה, נערכו עוד שלושה קורסים של חברת אווירון, ומחלקת הטיס של הפלמ"ח מנתה אז כעשרים טייסים.
בשנת 1946 גבר החשש שהבריטים ייסגרו את בית הספר לטיסה ויחרימו את המטוסים, עקב פעילות תנועת המרי העברי. עקב כך הכשירו מספר מנחתים במקומות מרוחקים, אולם בסופו של דבר לא היה צורך להרחיק את המטוסים משדה התעופה.
טייסי הפלמ"ח ניצלו את טיסות האימונים גם לצורכי צילומי אוויר של מטרות שונות - תחנות משטרה, מחנות צבא, כפרים ערביים ועוד.
עם החרפת המאבק כנגד הבריטים, הם התחילו לחשוד ולעקוב אחר הפעילות של חברת אווירון. חיפוש קפדני נעשה על גופם של כל הנכנסים לשדה התעופה, ואנשי הפלמ"ח נאלצו למצוא דרכים יצירתיות כדי להסתיר את ציוד הצילום. לקראת סיום כל גיחת צילום, היו מטילים את סרטי הצילום סמוך לקיבוץ נען, ואילו את המצלמות עצמן היו מחביאים בתוך שדה התעופה.
באוקטובר 1947 הצטרפו למחלקת הטיס עוד שני מטוסי טייגר מות' DH-82C, שנרכשו בכספי תרומות יהדות קנדה, אולם באותו חודש הופסקה פעילות חברת אווירון בשדה רמלה, והמטוסים הועברו לשדה לוד ולשדה חיפה.
לקראת סיום המנדט, מכרו הבריטים חלק משדה התעופה לעיריית רמלה.

המקום כיום

המסלול משמש כיום כשדה אנטנות, ואילו המבנים שנותרו משדה התעופה - הם חלק ממחנה רחבעם, בסיס מפקדת פיקוד העורף.
פרדריקה אמליה, נסיכת דנמרק

ביוגרפיה

פרדריקה אמליה נולדה ב-11 באפריל 1649 בקופנהגן, לפרדריק השלישי, מלך דנמרק ולסופיה אמליה מבראונשווייג-לינבורג, בתם של גאורג, דוכס בראונשווייג-לינבורג ואנה אלאונורה מהסן-דרמשטדט.
ב-24 באוקטובר 1667 התחתנה פרדריקה אמליה עם כריסטיאן אלברכט, דוכס הולשטיין-גוטורפ, כחלק מהסכם שלום בין דנמרק להולשטיין-גוטורפ, אולם המלחמות המשיכו בין המדינות. נישואי הזוג לא היו מוצלחים, ובעלה התעלל בה בקביעות, בעקבות המתח בינו לאחיה כריסטיאן החמישי, מלך דנמרק. מאידך בית המלוכה הדני התייחס לפרדריקה אמליה בחיבה, ודאג לשלוח לה מתנות לחיזוק הקשר עמה. בני הזוג ביקרו פעמיים בשוודיה אצל אחותה אולריקה אלאונורה, נסיכת דנמרק ובעלה קרל האחד עשר, מלך שוודיה, והתקבלו בצורה יפה ובמסיבות גדולות.
בשנת 1695 מת בעלה כריסטיאן אלברכט, דוכס הולשטיין-גוטורפ, ובנה פרידריך הרביעי, דוכס הולשטיין-גוטורפ ירש את נחלותיו ותאריו. ב-30 באוקטובר 1704 מתה פרדריקה אמליה בקיל, אולם אף בעת הלווייתה נוצר מאבק בין בניה שהיו אנטי-דניים לקרובי משפחתה איך לצלצל בפעמונים, וכמעט פרצה בעקבות כך מלחמה.