google/wiki40b huggingface dataset:
דרגון 2.0 (חללית)

דרגון 2.0 (נקראת גם Crew Dragon) היא חללית מאוישת לשימוש חוזר שפותחה ונבנית על ידי חברת ספייס איקס, היא מיועדת לשאת צוותים של עד 4 אסטרונאוטים אל תחנת החלל הבינלאומית ובחזרה לכדור הארץ. היא תשוגר על גבי טיל פאלקון 9 (של אותה חברה) ובחזור תצנח במימי האוקיינוס. נאס"א חתמה על חוזה לרכישת עד שש טיסות צוותים לתחנת החלל הבינלאומית, תמורת 380 מיליון דולר לטיסה.
 
שיגור ניסוי ראשון ללא אנשים התקיים במרץ 2019 בהצלחה, במקור תוכנן שיגור מאויש בזוג אסטרונאוטים כמה חודשים מאוחר יותר - ביוני 2019, אלא שבניסוי שנערך באפריל 2019 שבדק את התמודדות החללית עם תקלה באמצע השיגור החללית התפוצצה. עקב כך נדחה תאריך השיגור המאויש הראשון לא לפני אמצע נובמבר 2019.
לדברי אילון מאסק במהלך 2020 החללית תחליף את הגרסה הלא מאוישת ותשמש הן למטען והן לשליחת אסטרונאוטים.

מאפיינים ויכולות

החללית מבוססת על דרגון 1.0, אך שונה ממנה בהרבה, בשונה מקודמתה יש לה חלונות גדולים, מחשבי טיסה ומערכות אוויוניקה חדשות, מערך סולארי מובנה, ומגן חום משודרג שיוכל לעמוד גם במהירויות חדירה של טיסות השבות מהירח. היא מצוידת בארבעה זוגות מנועי סופר-דראקו המיועדים למילוט חירום תוך כדי השיגור (במקור הם יועדו גם לנחיתה יבשתית בחזרה מטיסה, אך אופציה זו בוטלה ונשארה רק כאמצעי חירום במידה ולא תתאפשר נחיתה באוקיינוס).
להבדיל מהגרסה הקודמת והלא מאוישת שעגנה בתחנת החלל רק באמצעות הזרוע הרובוטית שלה, דרגון 2.0 מצוידת במערכת עגינה מסוג NDS‏ (NASA Docking System ) המאפשר לה לעגון באופן עצמאי ואוטומטי.
החללית מסוגלת לשאת עד שבעה אסטרונאוטים או כ-6 טון מטען למסלול לווייני נמוך ובחזרה לכדור הארץ (אם כי במשימות עבור נאס"א יהיו 4 מושבים בלבד) אך עם שינויים מסוימים היא תוכל להרחיק אפילו עד הקפת הירח ולשוב ארצה.

היסטוריית הפיתוח והבדיקות

החללית נחשפה לראשונה ב-29 במאי 2014, באירוע השקה שהתקיים במשרדי SpaceX בהות'ורן, קליפורניה.
מאז נעשו לה כמה ניסויים ובדיקות, בין השאר ניסויי הפלה מגובה רב לבדיקת פריסת המצנחים, ניסוי מערכת מילוט החירום, בדיקה בתא ואקום שמדמה את תנאי החלל ועוד.
בתחילת מרץ 2019 שוגרה לראשונה דרגון 2 על גבי טיל פאלקון 9 אל תחנת החלל הבינלאומית, היא לא נשאה אסטרונאוטים בשיגור זה אלא רק בובת ניסוי לבושה בחליפת החלל של החברה וכן מטען בן כמה מאות ק"ג, כעבור כיממה מהשיגור היא עגנה שם וכעבור חמישה ימים התנתקה ונחתה באמצעות ארבעה מצנחים גדולים באוקיינוס בהצלחה.
ב-20 באפריל 2019, בזמן שנערך ניסוי שבדק את התמודדות החללית עם תקלה באמצע השיגור החללית התפוצצה. אירוע זה גרם לדחיה של השיגור האנושי המתוכנן לאמצע נובמבר 2019, כפוף לתוצאות בדיקת הסיבה להתפוצצות.
תצורת שורק

תצורת שורק (Kus - במפות הגאולוגיות) היא תצורה גאולוגית בחבורת יהודה. היא נחשבת לשכבה שממנה נובעים מעיינות עם שפיעה נמוכה כמו : עין חמד ועין סטף. התצורה בנויה לסרוגין משכבות של אבני דולומיט ושכבות חוואר, צהבהב האטום למים, מהן נובעות מי המעיינות. בתקרה של התצורה מצויות אבני צור, בחלקן חלולות, המכונות כדורי אליהו. העובי המשוער של השכבה הוא 180 מטר.

איפיוני התצורה

התצורה נמצאת מעל תצורת גבעת יערים ומתחת לתצורת כסלון. (ליד בית זית, נמצאו מוטבעים בסלע רצף של עקבות דינוזאורים (ראו בתמונה).
חלק מהטרסות החקלאיות, האופייניות להרי ירושלים, מנצלות את ה"מדרגות" של תצורת שורק. מדרגות המכילות קרקע פורייה, בעיקר טרה רוסה. אלו מהווים את השטחים הפוריים של הרי יהודה הודות לשפע המים שבתוכם וטיבה של האדמה.
מחשופים משכבה זו מצויים באזור שער הגיא, אבו גוש, בית זית ושמורת טבע נחל חלילים וגן לאומי עינות תלם מערבית ממבשרת ציון
הגיל המשוער של התצורה הוא קנומן בתקופת הקרטיקון עליון.

מבנה האקוויפר

על האקוויפר של תצורות הרי יהודה דן חיים גבירצמן בספרו "משאבי מים בישראל" המובא בקישור של רשות המים. הוא מציין כי האקוויפר-ההר הנובע מתצורת שורק שייך לתת-האקוויפר התחתונה של הרי יהודה . הוא מציין במאמרו כי "יש הטוענים שתצורת שורק היא אקוויטרד (Aquitard), דהיינו שכבה המוליכה מים באיטיות רבה – שכבה מוליכה למחצה או שכבה דולפת. מכאן גם נובעת שיפעת מי המעיינות הנמוכה בתצורת שורק. רק שתי התצורות מתחתיה : גבעת יערים וכפירה מהוות את התת-האקוויפר הנמוך (תצורת כיסלון היא דקה יחסית ולא נכללת).
מגדל המים בשכונת מונטיפיורי

ההיסטוריה של המגדל

שכונת מונטיפיורי הוקמה ב-1925 על שטח בו גדל לפני כן פרדס מונטיפיורי (נשתל ב-1842 ונעקר ב-1923). לצורך השקיית הפרדס נחפרה במקום באר ולידה נבנה בית באר בן 2 קומות (שכונה "מכון המים"). לאחר הקמת השכונה הזינו מי הבאר באמצעות המשאבות של מכון המים את המערכת לאספקת מים של תושבי השכונה. ב-1931 החל וועד השכונה לתכנן מגדל מים כתחליף למכון המים ומתוך כוונה להרוס את מכון המים ולהשתמש באבניו. לבסוף בשנת 1935 הקים תושב השכונה, המהנדס יעקב צוואנגר את המגדל שבהתאם לתכנון ניזון מאותה באר מים ישנה. המגדל שירת את תושבי השכונה, שהייתה רשות עצמאית, עד שנת 1943 אז סופחה השכונה לתל אביב והמגדל חובר למערכת המים של העיר. לפני מלחמת העצמאות שימש המגדל לאימונים של חברי ארגון ההגנה.
לאחר שהוגדר כאתר מורשת בוצעו במגדל, ב-2014, פעולות שימור בהובלתה של האדריכלית ענת ארז ברלוביץ'.
המגדל מוזכר בספרה של לאה גולדברג ידידי מרחוב ארנון.

תיאור המבנה

גובה המגדל כ-15 מטר ובראשו מיכל בטון בקיבול של כ-110 מ"ק. המיכל נתמך על ידי 6 עמודי בטון היוצרים בחלקו התחתון תבליט של מגן דוד. הגישה לראש המגדל נעשתה על ידי סולם מצידו החיצוני.
בקרבת המגדל קיימים מספר מבנים מראשיתה של השכונה, המוגדרים גם הם כאתרי מורשת. וביניהם בית הבאר, מבנה בו שוכן סניף של ויצ"ו ובית כנסת.
תפוס ת'פטיש

תקציר העלילה

ת'ור הוא נפח שחי עם משפחתו בכפר קטן באושר, עד שבמקרה מגיע אליו כלי הנשק החזק בעולם "פטיש המחץ". קצת מאוד זמן אחרי שהוא מוצא את הפטיש הוא מוצא את עצמו נלחם עם יצורים דוממים של המלכה המרשעת, הל, שרוצה להשתלט על העולם. הל ויצוריה מקפיאים כל מקום שעוברים בו בניצחון ומצליחים לשים יד על הפטיש. גם כשהכל היה נראה אבוד, העזרה הגיעה מהמקום הכי לא צפוי: ת'ור יוצא למאבק האחרון, להשיב את פטיש המחץ ואת השליטה אליו.
עומרי גלזר

קריירה

גלזר החל את דרכו במחלקת הנוער של מכבי תל אביב, ובגיל 17 הצטרף לקבוצת הנוער של הפועל רעננה. ב-16 במאי 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשפתח בהרכב בהפסד 2–4 להפועל פתח תקווה במחזור האחרון של עונת 2014/2015. בעונת 2015/2016 ערך שש הופעות בליגת העל.
ב-23 ביוני 2016 חתם גלזר במכבי חיפה, ששילמה עבורו מיליון שקל. ב-13 בספטמבר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, במשחק מול הפועל כפר סבא במסגרת גביע הטוטו. תחילה שימש כשוער מחליף לאוהד לויטה, ואת הופעת הבכורה שלו בליגה במדי הקבוצה ערך ב-1 באוקטובר 2016 בתיקו 0–0 נגד עירוני קריית שמונה. עקב פציעתו של לויטה שנמשכה כחודש וחצי שימש גלזר כשוער ראשון בתקופה זו, ובעקבות יכולתו הטובה המשיך בהרכב גם לאחר החלמתו של לויטה מהפציעה, ובסך הכל ערך 26 הופעות ליגה בעונת 2016/2017.
בעונת 2017/2018 גילה גלזר יכולת חלשה, כמו יתר הקבוצה שנקלעה לתחתית הטבלה. גלזר פתח את העונה כשוער ראשון וערך 24 הופעות בליגה, אך ב-1 במרץ 2018, במהלך משחק דרבי מול הפועל חיפה ברבע גמר גביע המדינה, מסר גלזר את הכדור לשחקן היריבה גילי ורמוט וספג שער, שהביא בסופו של דבר להדחתה של הקבוצה מהגביע. גלזר הוחלף במחצית ולא שותף במשחקי הקבוצה עד תום העונה.
ב-18 ביולי 2019 הושאל לעונה אחת לסקציה נס ציונה.

קריירת נבחרות

לזכותו של גלזר ארבע הופעות בנבחרת הנוער של ישראל, ותשע הופעות בנבחרת הצעירה של ישראל.
בנובמבר 2016 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת המשחק נגד נבחרת אלבניה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. ב-2 בספטמבר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 0–1 למקדוניה.
רנגו

עלילת הסרט


זיקית חסר שם הנקלע בטעות למדבר מוהאבי פוגש לטאה נאה בשם שעועית המובילה אותו לעיירה המאוכלסת בחיות מדבר. כאמצעי הגנה עוטה הזיקית את זהותו של "רנגו", הלוחם האמיץ. עד מהרה מגלה רנגו שמאחורי התפוררותה של העיירה עומדת קונספירציה מסעירה בעקבות המים ויוצא להגנת התושבים מפני ג'ייק המתקתק, נחש פעמונים מרושע.

הפקה

הסרט הופק על ידי Nickelodeon Movies Studio, חברת ההפקות של גור ורבינסקי. הנפשת ה-CGI נוצרה על ידי Industrial Light & Magic (‏ILM); הסרט היווה הראשון באורך מלא שהחברה מפיקה לו הנפשה כאשר קודם לכן עסקה החברה בהפקת אפקטים חזותיים לסרטי לייב אקשן. הסרט הוא סרט ההנפשה הראשון של גור ורבינסקי. מטרתו של ורבינסקי הייתה ליצור סרט "קטן" לאחר "שודדי הקאריביים" שהיה "גדול".
במהלך הקלטות הדיבוב קיבלו השחקנים תלבושות והוצבה תפאורה על מנת לתת להם "תחושה של המערב הפרוע".
הפרק כולל אזכורים לסרטי המערבונים "בעבור חופן דולרים", "האקדח הרעוע במערב", "הטוב, הרע והמכוער", "צ'יינהטאון", "פחד ותיעוב בלאס וגאס", "בייבי אריזונה", "קט בלו", "היו זמנים במערב" ו"מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה".

ביקורות

הסרט קיבל ביקורות חיוביות באופן כללי. באתר Rotten Tomatoes קיבל הסרט ציון של 88% המבוסס על 200 ביקורות עם דירוג ממוצע של 7.6/10, הקונצנזוס הסכים כי הסרט פורץ דרך וחכם. באתר Metacritic קיבל הסרט ציון של 75 מתוך 100. רוג'ר איברט מהשיקגו סאן-טיימס נתן לסרט ציון מקסימלי של ארבעה כוכבים מתוך ארבעה וכתב "נס: קומדיה מונפשת חסמה לצופי הקולנוע הנראית נהדרת... הסרט הוא ללא ספק אחד מן קלסיקות האנימציה הגדולות ביותר של כל הזמנים". ריצ'רד קורליס מטיים מגזין שיבח את הסרט וכינה אותו "כיפי, חכם ומצחיק"; בהמשך דירג קורליס את הסרט כתשיעי הטוב ביותר לשנת 2011 וכתב "בשנה חזקה יחסית לאנימציה... רנגו היה הכי מצחיק ומגניב!".
גם בישראל קיבל הסרט ביקורות חיוביות רבות. דורון פישלר מעין הדג ביקר את הסרט בצורה בינונית וכתב כי הוא מוזר וסטרנדרטי. באתר Opinion קיבל הסרט ארבעה וחצי כוכבים, קונצנזוס הסכים כי הסרט מבדר ומעניין. ב-mako נכתב כי "האנימציה החכמה, הדמויות המקוריות והדיבוב הכובש של ג'וני דפ מחפים על העלילה הקצת צפויה של 'רנגו'...". באתר ynet קיבל הסרט ארבעה וחצי כוכבים ונכתב עליו כי הוא "בידור אינטליגנטי ופרוע למבוגרים, שגם ילדים עם מקדם מגניבות גבוה יוכלו ליהנות ממנו...". באתר עכבר העיר כונה הסרט "מערבון מצויר על משמעות החיים" ושובח.

הכנסות

רנגו היה להצלחה קופתית עבור Nickelodeon Movies Studio ופרמאונט כאשר הכניס $123,477,607 בצפון אמריקה ו-$122,246,996 בשאר העולם, ובסך הכול $245,724,603. הסרט הוא ה-23 בהכנסות בשנת 2011.
ביומו הראשון הכניס הסרט $9,608,091 ובסוף השבוע הראשון $38,079,323 ודורג ראשון בקופות בהכנסות. ב-26 במרץ 2011 הפך לסרט הראשון ב-2011 שחצה את רף ההכנסות של $100,000,000.
לאחר סיום החוזה של חברת ההפצה של הסרט, פרמאונט, עם דרימוורקס אנימציות החליטה חברת ההפצה להקים חטיבת אנימציה משלה לאור הצלחת סרט זה.

מחלוקות בקשר לעישון

ארגון המלחמה לעישון של סקרמנטו קליפורניה אמר כי הסרט הוא סכנה בריאותית וציין כי יש בו לפחות 60 מקרי עישון, מסיבה זו ארגוני מלחמה בעישון רבים קראו לשנות את הגבלת הסרט ל-PG (ילד מעל גיל 8 בליווי מבוגר) מ-G (סרט ילדים לכל הגילים) אך למרות זאת ההגבלה לא השתנתה.
אימאן מרסאל

אימאן מֶרסאל (ערבית: إيمان مرسال; בתעתיק לטיני: Iman Mersal; נולדה ב-30 בנובמבר 1966) היא משוררת מצרייה המתגוררת בקנדה.
מרסאל נולדה בכפר הקטן מית עדלאן (ميت عدلان) שבצפון דלתת הנילוס. כבר כתלמידת תיכון פרסמה שירים בעלוני שירה מקומיים. במהלך לימודיה לתואר בספרות ערבית מאוניברסיטת אל מנצורה, השתתפה בעריכת העיתון הפמיניסטי העצמאי "בת הארץ" (بنت الارض), ופרסמה שירה במגזינים רשמיים (במימון שלטוני) כמו "יצירה" (إبداع) ו"קהיר" (القاهرة).
בשנת 1990 פרסמה את ספרה הראשון "אפיונים" (اتصافات), בשנת 1995 את ספרה השני "פרוזדור אפל המתאים ללימודי ריקוד" (ممر معتم يصلح لتعلم الرقص), ובשנת 1997 את ספרה השלישי "הליכה ככל שהזמן מאפשר" (المشى أطول وقت ممكن).
בשנת 1998 עברה לגור בארצות הברית, ובשנת 1999 עברה לקנדה. בשנת 2006 יצא ספרה הרביעי "גאוגרפיה חלופית" (جغرافية بديلة) אשר תורגם לעברית על ידי ששון סומך ויצא לאור בישראל בהוצאת הקיבוץ המאוחד בשנת 2009. פרסום התרגום, שנעשה בהסכמתה של המשוררת, עורר ויכוח במצרים בנוגע לשאלת הנורמליזציה התרבותית עם ישראל.
מרסאל כותבת בסגנון השירה החופשית, שבניגוד לסגנון הקלאסי של השירה הערבית איננו כבול למשקל ולחריזה. כמו כן, תוכני השירה פחות נוגעים באופן ישיר בנושאים אידאולוגיים ופוליטיים, אלא עוסקים יותר בחוויות אישיות שבאמצעותן מעבירה המשוררת את מסריה. שירתה תורגמה לשפות רבות, בהן אנגלית, צרפתית, גרמנית, ספרדית והולנדית.
משה מינץ

תולדות חייו

מינץ נולד בפודוליה ב-1750. תחילה כיהן כרב בווישניביץ (Vyshnivets), ומשנת תק"ן (1790) היה לאב בית הדין ורב הקהילה של אובודה, כיום בבודפשט, הקהילה הגדולה והצומחת ביותר באותה עת בהונגריה). חמש שנים לאחר מכן היה לרב הגליל (המחוז) שכלל את כל קהילות האזור.
גיסו היה משה יהושע השיל אורנשטיין בעל "ים התלמוד", ומחותנו היה החתם סופר. 
ב-1803 כתב מינץ הקדמה לספר "עמק השוה" של הרב אהרן חורין מאראד, ממבשרי היהדות הרפורמית. מינץ לא חזר בו מתמיכתו בחורין גם לאחר מכן וקבע כי ספרו לא הכיל דברי מינות, אך נמנע מלהשתתף במשפט בו נגזר על חורין לגנוז את החיבור. הוא היה מאחרוני רבני הונגריה שתמכו בו: רק ב-1818 פנה סופית נגדו כשהלה התעלם מאזהרת מינץ שלא לחבר שו"ת תמיכה בהיכל בהמבורג, והתנער ממנו. לאחר מכן, במהלך ריב ההיכל, כפה על חורין לחזור בו. מאז נעשה הרב מאראד מבודד לגמרי.
כרב הקהילה הקים מינץ באובודה ישיבה, בית דין צדק ובית כנסת – בית הכנסת המפואר ביותר באירופה של אותה תקופה, לדעת רבים. בטקס חנוכת בית הכנסת קרא הרב מינץ דרשה שיצאה לאחר מותו בספר בשם "דביר הבית", ובו דימה את מעשה הקמת בית הכנסת להקמת מקדש שלמה על ידי שלמה המלך.
תלמידו וממשיך דרכו בהובלת הקהילה, ר' משה קוניץ, למד לימודי חול והתכתב עם מלומדים חילונים ואף כתב תשובה בחיבור שזוהה כרפורמי "נגה הצדק" (הוא כתב גם את הספר "בן יוחאי", המיוחס לעיתים בטעות למשה מינץ, שבא להדוף את טענתו של רבי יעקב עמדין בחיבורו מטפחת סופרים כאילו ספר הזוהר לא חובר על ידי רבי שמעון בר יוחאי). תלמידו האחר היה הרב ברוך גויטיין, אב"ד העדיעס.
בנו הרב יעקב נרצח בפוגרומים במהלך המהפכה ההונגרית.
ארמון ארדשיר

תיאור האתר

המבנה כולל שלוש כיפות, דבר שהופך אותו לגדול ומפואר יותר מן המבנה שקדם לו, ארמון דוח'תר הסמוך. עם זאת, נראה כי המתחם נועד להציג את דמותו המלכותית של ארדשיר הראשון, ולא לשמש כמבצר למטרות הגנה. לכן אולי עדיף לכנות את המבנה "ארמון" ולא "טירה", אף על פי שחומות ענק מקיפות אותו (החומות עבות כפליים מן החומות של ארמון דוח'תר), והוא מבנה מסוגר. מבחינה ארכיטקטונית, נראה כי הארמון שימש כמקום למפגש חברתי שבו האורחים הוצגו בפני כס המלוכה הקיסרי. 
מעניין במיוחד הוא העיצוב הארכיטקטוני שאינו תואם במדויק את העיצוב הפרתי או הסאסאני. העיצוב הוא ייחודי לארכיטקטורה של פארס.
הארמון נבנה בקרבת אגם שמימיו מגיעים ממעיין טבעי, אולי בהקשר של אלת המים והצמיחה הפרסית, אנאהיטה. המעיין אמור היה לספק מים לגן מלכותי, בדומה לאופן בו בנה כורש את הגן שלו בפסארגאדה. האגם היה מחופה באריחים בצדדיו ומוקף ריצוף.
גודל המבנה הוא 104 מ' על 55 מ'. גובה האיוואן הוא 18 מ', אף על פי שקרס חלקית. המבנה נבנה מאבנים מקומיות ומטיט, וטיח על הקירות הפנימיים. הסגנון של עיצוב הפנים דומה לזה של ארמון תצ'ר, שבנה דריווש הראשון בפרספוליס.

התקופה המודרנית

זוג ארכאולוגים צרפתיים, ג'יין ומרסל-אוגוסט דיולפואה, ביקרו באתר בסוף המאה ה-19 ותיארו אותו בספרם La Perse, la Chaldée et la Susiane. 
רוברט ביירון ביקר באתר בפברואר 1934, וכתב על ביקורו בספר The Road to Oxiana. ביירון סבר כי הארמון כולל את אב-הטיפוס של קשת הזווית. לדעתו, מבנים כגון בזיליקת פטרוס הקדוש והטאג' מאהל לא היו קיימים ללא קשת הזווית והפנדנטיבה.
בשנת 1997, איראן הוסיפה את ארמון ארדשיר ואתרים אחרים באזור פירוזאבאד כאתרים פוטנציאליים לרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו. בסופו של דבר הוא הוכרז כחלק מאתר המורשת העולמית "הנוף הארכאולוגי הסאסאני בחבל פארס" ב-2018, שכולל עוד שבעה אתרים באזור.
חוש

בתחום הפיזיולוגיה, החושים הם היכולות של יצורים חיים לקלוט מידע מהסביבה או מהגוף, ולהמירו לקוד חשמלי-כימי כדי שהמוח יוכל לעבד אותו.

חוסר חושים

לבני אדם רבים יש לקויות הגורמות לחוסר בחושים מסוימים, כגון חירשות או עיוורון. הלקות נגרמת מפגיעה במערכת החישה של החוש. הלקויות הידועות הן עיוורון, שהוא פגיעה בחוש הראייה, חירשות, שהיא פגיעה בחוש השמיעה ותתרנות, שהיא פגיעה בחוש הריח. ידועות גם פגיעות חלקיות שלא פוגעות בחוש באופן מוחלט אלא פוגעות רק בחלק מהחוש ולעיתים אפשרם לתקן אותן.

חושים שונים אצל בעלי חיים וצמחים

ליצורים רבים יכולות קליטה נוספות, אשר אף הן נחשבות לחושים: קליטת שדות חשמליים (קיימת בדגים מסוימים כמו כריש; היונק היחידי בעל יכולת קליטת שדות חשמליים הוא הברווזן). יכולתו של הכריש לחוש אותות חשמליים נמוכים (עד אחד חלקי חצי מיליארד הוולט), מאפשרת לו לזהות בעלי חיים, בשל הפולסים החשמליים העוברים בגוף בעל החיים.
קליטת שדות מגנטיים (אצל עופות, למשל; הללו מנווטות את מסעותיהן הארוכים באמצעות השדה המגנטי של כדור הארץ; חוש זה קיים גם אצל דבורים ואצל חיידקים מסוימים).
קליטה מוגבלת של אור, אשר אינה נחשבת ל"ראייה" (פרחי חמניה, למשל, ידועים בתזוזתם לעבר כיוון השמש).
קליטת קרינה תת-אדומה, חוש נדיר הנמצא אצל כמה נחשים והמאפשר להם לזהות טרף ממרחק באמצעות קליטת חום גופו. קליטת קרינה על סגולה מצויה אצל חרקים מסוימים.
לפיל ישנו טווח שמיעה של צלילים נמוכים מאוד. הפיל גם קולט תנודות קרקע באמצעות עצב מיוחד, ויכול לתרגם אותם לשמיעה.
לעטלפים ודולפינים, למשל, קיים חוש שמיעה, המאפשר להם לנווט דרכם בסביבה חשוכה באמצעות גלי על שמע (אולטרסאונד) הנשלחים על-ידם, פוגעים בחפצים וחוזרים אליהם לשם עיבוד מוחי לתמונה תלת ממדית בדומה לסונאר. חוש מיוחד זה משלב כמה יכולות וחושים אחרים; התוצאה הסופית היא מעין "חוש ראייה", אשר בעצם אינו מסתמך כלל על קולטני אור אלא על החזרת גלי קול.

הגנתיות חושית

הגנתיות חושית היא תסמונת שבה האדם מגיב באופן מוגזם לתחושות שהוא חווה, בהשוואה לאדם אחר (קבוצת ביקורת), בוויסות של הגרויים. אנשים אלו יכולים לחוות ליטוף קל ככאב או להתייחס לרעש באופן מוגזם. פסיכיאטרים מובילים בתחום מעריכים שכ-20% מהאוכלוסייה לוקים בתסמונת בצורה כזו או אחרת, החל מצורה קלה בה האנשים נתפסים כאיסטניסים ועד מצב שבו חייו של האדם משתבשים לחלוטין בשל התסמונת.
Bartholomeus Night

היסטוריה

הלהקה הוקמה על ידי הגיטריסטT.K.O.R ב-1998 כפרויקט של איש אחד, אך באפריל 1999 ביקש מ-Refahim, שהיה עד אז חלק מDalmerot's Kingdom, להצטרף כזמר סשנים. מאוחר יותר הצטרף רועי סופרין (הקלידן של פיליגראן).
בשנת 2000 הקליטו את שירם הראשון, The End Of Time, באולפני מידיקול בירושלים, ובעקבות התגובות החיוביות חזרה הלהקה להקליט באולפן עוד צמד שירים (True Natureו-Nocturnal Chant) שהרכיבו את הדמו הראשון של הלהקה - The End Of Time.
בשל שירותו הצבאי של T.K.O.R הלהקה הפסיקה את פעולתה למשך תקופה לתקופה, עד שנת 2001, בה החליטו להוסיף נגנים נוספים ללהקה כדי שיוכלו להופיע.
כמתופף צורף אילן הוכמן (Decayed Soul) וכגיטריסט שני צורף D.Wrath, שהיה מחליפו של רפאים ב-Dalmerot's Kingdom.
הלהקה נכנסה לחזרות מספר חודשים ובסיומם הקליטה חומר חדש, ואחד השירים ("Survival of the Fittest") אף נכלל באוסף המטאל הישראלי "Holy Shit".
הופעת הבכורה של הלהקה נערכה בחיפה בשנת 2002 ב-26 ביוני לצד הלהקות Emblaze (שמאוחר יותר הפכה לנייל וית'ין) ולהבות.
הופעה חשובה נוספת נערכה ב-2003, ב-1 בינואר מופע ההשקה של הEP, שנקרא Survival, אליו הגיעו כ-600 צופים. כל עותקי EP נמכרו.
אחרי ההופעה המריאה הלהקה לפולין לאולפני סלאני, שם הקליטו בעבר להקות מטאל עולמיות כ-ויידר ו-בהמות. הלהקה הקליטה שם את אלבום הבכורה, Theosophia Pneumatica, שיצא ביוני 2004.

חברי הלהקה

T.K.O.R - גיטריסט, סולן
רועי סופרין - קלידן
רפאים - סולן
אילן הוכמן - מתופף
רטימוס - בסיסט
גלעד ערמה - מתופף
Dark Wrath - גיטריסט
חיזמה

היסטוריה

בכפר נתגלו עתיקות רבות מתקופת בית שני, בהן כלי חרס כגון אגרטלים, קערות וספלים, וכן גלוסקמאות עם כיתוב בעברית.
צפונית לכפר נמצא האתר "קובור בני אישראיל", שלפי סברה אחת הוא קבר רחל, ולפי סברה אחרת קבר בני ענק מתקופת המקרא.
החוקר אדוארד רובינסון הציע לזהות את הכפר עם העיר המקראית בֵּית עַזְמָוֶת, וזהו הזיהוי המקובל כיום.
עַזְמָוֶת נזכרת פעמים רבות בתנ"ך, לצד עֲנָתוֹת (היא ענאתא של ימינו), עָלֶמֶת (היא "ח'רבת עלמית" של ימינו) וזִמְרִי (היא "ח'רבת זמרי" שבשכונת פסגת זאב) - כולם אתרים הנמצאים בסמוך לכפר חיזמה.
הכפר מוזכר ברישומים של האימפריה העות'מאנית משנת 1517. בשנת 1596 חיו בו 28 משפחות.

בתקופת המנדט הבריטי

במפקד 1922 שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, הייתה אוכלוסיית הכפר 515 מוסלמים, ובמפקד 1931 היא גדלה ל-521 מוסלמים אשר שכנו ב-91 בתים. 
בסקר בשנת 1945 אוכלוסיית חיזמה מנתה 750 איש, ושטחי הקרקע של הכפר היו 10438 דונם, מתוכם כרבע שימשו לחקלאות. חלק מהקרקעות נמכרו ליהודים בשנות ה-30 של המאה ה-20.
לאחר הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות, חיזמה עברה לשלטון ירדן.

לאחר 1967

בעקבות מלחמת ששת הימים, ב-1967, עבר הכפר משליטה ירדנית לישראלית. מיד אחרי מלחמת ששת הימים החילה ממשלת ישראל את החוק הישראלי על מזרח ירושלים לפי צו בהתאם לסעיף 11ב של פקודת סדרי השלטון והמשפט. שר הביטחון דאז משה דיין מינה ועדה של שלושה אלופים (חיים הרצוג, רחבעם זאבי ושלמה להט) על מנת לקבוע את גבולות ירושלים. ממצאי הוועדה של האלופים הוגשו לקראת סוף יוני 1967 ואל ירושלים המערבית הצטרפה ירושלים המזרחית יחד עם 70,000 דונם. גבול ירושלים המאוחדת נקבע מטרים ספורים ממערב לשטח הבנוי של הכפר דאז. אך רבים מהאדמות החקלאיות של הכפר בהם גידלו בעיקר זיתים נמצא בתוך תחום ירושלים המאוחדת.
בתחילת 1980 הופקעו חלק מאדמות הכפר לצורך הקמת שכונת פסגת זאב.
בהסכמי אוסלו נקבע כי כ-9% משטח הכפר יוגדר כשטח B, ו-91% הנותרים יהפכו לשטח C. כתוצאה מבניית גדר ההפרדה, חלק מהתושבים הפלסטינים של חיזמה העתיקו את מגוריהם לצד המערבי של הכפר].
לצורך בניית כביש 437 הופקעו כ-300 דונם מאדמות הכפר.
שוטוקאי

שוטוקאי (ביפנית: 松濤會) הוא ארגון שהוקם ב-1930 על ידי גיצ'ין פונאקושי על מנת ללמד ולהפיץ את אומנות הקראטה. הארגון, שעדיין קיים, מקדם שיטה של אמנות לחימה הדוגלת במסורות של או סנסיי, כאשר העיקרון המרכזי הוא שתחרות מנוגדת לעצם מהותו של הקראטה. כיום משמש השם גם לתיאור של סגנון ושיטה.

מקורות

השוטוקאי מזוהה מאז מותו של מסטר פונקושי כשיטה מובדלת בקרטה.  במקור, השוטוקאי לא התקיים כשיטה רשמית בקראטה, אלא כשמו של ארגון שנוסד בשנת 1930. שמו המקורי של הארגון היה דאי ניאון קראטה-דו קנקוקאי, והוא התפרסם ביפן כדאי ניאון קראטה-דו שוטוקאי החל משנת 1936. שוטוקאן זהו השם של הדוג'ו - המכון בו מתאמנים. סגנון לוחמת הקראטה של פונאקושי ידוע גם כשוטוקאן ריו.  אירועים שונים שהתרחשו אחרי מותו של פונקושי גרמו לפיצול לשתי שיטות: שוטוקאן ושוטוקאי.  ההבדל העיקרי בין השיטות הוא שבשוטוקאי אין תחרויות, ונשמרת בו שיטת הדרגות המקורית (חגורות שחורות עד דאן 5 בלבד).
מקור השם נובע מהמילה שוטו - שם העט בו היה פונאקושי נוהג לחתום על שיריו (בתרגום מילולי גלי אורן). פירוש המילה קאי הוא קבוצה או שיטה. לכן, המילה שוטוקאי מתורגמת כקבוצת או שיטת שוטו. מאסטר השוטוקאי הבולט ביותר הוא ג'יצ'ין פונאקושי, יחד עם תלמידיו הבכירים - יושיטקה פונאקושי (בנו של ג'יצ'ין), ג'נשין הירונישי, טדאו אוקוימה ושיגרו אגמי.
שיטת הדרוג בשוטוקאי היא חגורה לבנה, אדומה, צהובה, כתומה, ירוקה, כחולה, חומה ושחורה. הדירוג המרבי בחגורה שחורה הוא דאן 5, וזאת בשונה משיטות קראטה אחרות.
האימונים בשוטוקאי כוללים גם חלקים של אימון איטי.  הרציונל הוא שבעבודה איטית ניתן להתרכז יותר במהלכים ובדיוק של התנועה. באימון ניתן דגש על עבודה עם אזור האגן שהוא החלק המוביל והמשפיע בכל מהלך. עיקרון נוסף הוא היעדר עידוד לתחרויות כיוון שלפי שיטת השוטוקאי הן סותרות את עקרונות הקראטה.
אלבדו

אלבדו (בלטינית: Albedo, לובן. נגזר מ-Albus, לבן) הוא גודל חסר ממד המבטא את מידת ההחזריות של משטח או גוף. זהו היחס בין כמות הקרינה האלקטרומגנטית המוחזרת מגוף או משטח לכמות שפגעה בו. התוצאה, לרוב מבוטאת באחוזים בין 0% ל-100%, היא מושג חשוב בקלימטולוגיה ובאסטרונומיה. היחס הזה תלוי בתדירות הקרינה הפוגעת ובזווית הפגיעה. אלבדו של שלג טרי הוא גבוה: עד 90%. לפני האוקיינוס לעומת זאת יש אלבדו נמוך. האלבדו הממוצע של כדור הארץ עומד על 37-39%, בעוד האלבדו של הירח הוא 12%. באסטרונומיה האלבדו של גופים לוויניים ואסטרואידים יכול להעיד על הרכב פני השטח שלהם, ובייחוד על תכולה של קרח.
פעולות בני האדם שינו את האלבדו של אזורים רבים בכדור הארץ (בין היתר על ידי בירוא יערות והקמת חוות), אולם קשה לכמת את ההשפעה הזו ברמה גלובלית, לא ברור גם האם ואיך משפיעים שינויים אלה על התחממות כדור הארץ.
הדוגמה ה"קלאסית" של אפקט האלבדו היא משוב טמפרטורת השלג. כאשר אזור מכוסה שלג מתחמם, השלג נמס לאטו והאלבדו פוחת. יותר קרינה נקלטת, וקצב ההתחממות עולה. ההפך גם הוא נכון: אם נוצר שלג, מתחיל מעגל של קירור מואץ. עוצמת השפעת האלבדו תלויה בגודל השינוי באלבדו ושיעור החשיפה לשמש. מסיבה זו ההשפעה עשויה להיות גדולה באזורים טרופיים.

האזורים הטרופיים

למרות שאפקט האלבדו ידוע יותר לגבי האזורים הקרים של כדור הארץ, מאחר שמצוי שם יותר שלג, למעשה הוא חזק יותר באזורים הטרופיים, וזאת משום שהם מצויים תמידית תחת אור שמש. כאשר חוואים ברזילאים חוטבים אזורים של יער גשם טרופי חשוך כדי להחליף אותם באדמה כהה יותר כדי לגדל בה גידולי שדה, הטמפרטורה הממוצעת של האזור נוטה לעלות בכ-3°C בשנה.

אפקטים בקנה מידה קטן

אלבדו פועל גם בזעיר אנפין. אנשים הלובשים ביגוד כהה בימי הקיץ נמצאים בסיכון גבוה יותר למכת חום מאלו הלובשים בגדים בהירים.

אזורי טבע נוספים

האלבדו של אזורים מיוערים המכוסים לחלוטין באורנים עומד בתקופת החורף על 9% בלבד, ערך נמוך עבור סביבה טבעית. הדבר נובע חלקית בשל צבע האורנים, וחלקית בשל פיזור אור השמש בתוך העצים אשר מפחית את כמות כלל האור המוחזר. בשל החדירות הנמוכה, אלבדו האוקיינוס אף נמוך יותר, כ-3.5%, למרות שהדבר תלוי עד מאוד בזווית הקרינה. לאדמת ביצות גדושה אלבדו של בין 9% ל-14%. אזורי עצים נשירים עומדים על 13%. שדה מכוסה עשב עומד לרוב על 20%. מדבר או חוף ים גדול עומדים לרוב על 25%, אך הדבר משתנה לפי צבע הקרקע. (הנתונים לפי ויקיפדיה האנגלית, מתוך מחקר של אדוארד ווקר).

אזורים עירוניים

לאזורים עירוניים יש ערכים לא טבעיים של אלבדו בשל מבנים עשויים ידי אדם אשר קולטים את אור השמש לפני הגיעו לקרקע. באזורי צפון כדור הארץ, הערים חשוכות באופן יחסי, ונמצא כי האלבדו בהן עומד על 7%, עם עליה קלה בלבד בתקופת הקיץ. ברוב הארצות הטרופיות האלבדו הממוצע בערים עומד על 12%. ההבדל נובע כמובן מההבדל בסביבה הטבעית.

עננים

עננים הם גורם נוסף המשפיע על האלבדו הנכללים בגורמי ההתחממות הגלובלית. לסוגים שונים של עננים יש ערכי אלבדו שונים, תאורטית בין מינימום של 0% עד ל-70%. מודלים אקלימיים הראו כי אם כל כדור הארץ היה מתכסה לפתע בעננים לבנים, טמפרטורת הקרקע הייתה צונחת  לכ-151°C- ]. מדובר עם זאת במודל הרחוק מלהיות מושלם, בהיותו מנבא גם כי כדי לשנות ב-5°C את הטמפרטורה הגלובלית "כל" שעלינו לעשות הוא להעלות את האלבדו הממוצע של כדור הארץ ב-12% על ידי הוספת עננים לבנים.
אלבדו כבר הושפע בעבר על ידי עננים לא טבעיים, כגון שובל האדים של מטוסים מסחריים.  בדיקה הראתה כי לאחר אירועי 11 בספטמבר, בהם הופסקה תנועת המטוסים לשלושה ימים, עלתה הטמפרטורה המקומית ב-1°C.