אגדה אורבנית

אגדה אוּרבנית או אגדה עירונית היא סוג של אגדה או אנקדוטה שייחודה בהעברתה מפה לאוזן בטענה שמדובר בסיפור אמיתי. האגדה האורבנית מסופרת לרוב מפי מישהו המוכר לאדם הקרוב אל המספר, שהיה, כביכול, עד לאירועים במו עיניו. הסיפורים מסופרים כאמיתיים, ולרוב תוך נקיבה במיקום מסוים שבו אירע כביכול האירוע, או באדם ידוע שהיה עד לו, והדבר המוסיף נופך נוסף של אמינות לסיפור, שהוא לרוב מופרך מיסודו. האגדות העירוניות לא מתרחשות בהכרח באזורים עירוניים. הן נקראות כך משום שסוגה זו הומצאה בעת המודרנית, שבה מרבית האנשים מתגוררים בערים. 
לעיתים משתמשים במונח אגדה אורבנית גם כדי לתאר "עובדות" מקובלות שאינן נכונות: לדוגמה, ה"עובדה" שאפשר לראות את חומת סין מהירח. לאגדה כזאת קוראים לפעמים גם "מיתוס אורבני" (או עירוני) או "מיתוס פרוורי".

מקור

לחלק מן האגדות האורבניות בסיס כלשהו במציאות, אלא שהן עוותו, והוגזמו במהלך העברתן. אחרות התחילו את דרכן כבדיחה, שחלק ממעביריה טענו שהיא סיפור אמיתי כדי להוסיף לכוחה הסיפורי והבידורי. יש אגדות שהתחילו את דרכן כסיפורים שהורים סיפרו לילדיהם כדי להזהיר אותם מתוצאות של התנהגות לא נאותה.

מבנה ונושאים

רוב האגדות העירוניות בנויות כסיפורים שלהם דמויות ועלילה. הן דומות לבדיחות, בייחוד באופן שבו הן מועברות, אבל הן אפלות יותר בנימתן ובנושאיהן. יש בהן בדרך כלל אלמנטים של מסתורין, אימה, פחד והומור, שהופכים אותן למושכות. לא אחת הן מכילות מסרים ואזהרות. רבות מהאגדות העירוניות קשורות לפשעים מזוויעים, מזון מזוהם ומצבים אחרים שיכולים היו להשפיע על אנשים רבים לו היו נכונות. מי שמאזין לסיפור מרגיש חובה להעביר אותו הלאה כדי להזהיר חברים ובני משפחה, גם אם אינו בטוח בנכונותו. 
אגדות אחרות הן אנקדוטות שמטרתן לשעשע ולבדר את השומעים, ותו לא. אנקדוטות כאלה מכילות סיפורים על התחכמויות של אזרחים מהשורה שבאמצעותן הם השיגו את מטרתם או סיפורים על מעשי טיפשות של אנשים. השומע עשוי לחזור עליהן גם מפני שהן נשמעות מצחיקות או מעניינות, כמו בדיחות. 
אגדה אורבנית ידועה בישראל, למשל, היא האגדה על מטיילים שחזרו מהמזרח הרחוק (תאילנד, או סין, לדוגמה) והביאו עמם כלב קטן. כאשר נלקח הכלב אל הווטרינר התברר כי מדובר בחולדה תאילנדית (יש הטוענים כי היה מדובר בקפיברה). אגדה עירונית ישראלית מפורסמת אחרת מספרת על שמה הייחודי של הנערה "אוחזת ענף עץ השקד". במספר תחקירים שנעשו בניסיון להתחקות אחר שורשי האגדה, התברר כי לא הייתה מעולם נערה בשם זה. אגדה נוספת מספרת כי הדרך המקובלת לקיום יחסי מין במגזר החרדי הוא שימוש בחור בסדין. אגדה זו נפוצה בעיקר בקרב המגזר החילוני ולרוב שמה ללעג את הנושא.

אגדות אורבניות ותקשורת אלקטרונית

אמצעי התקשורת המודרניים ובייחוד הדואר האלקטרוני הקלו על הפצה נרחבת ומהירה של אגדות אורבניות. האינטרנט הוא מקור ליצירת אגדות אורבניות ולמעקב אחריהן. חלק מהאגדות האורבניות הן תופעות אינטרנט.
אגדה אורבנית ותופעת אינטרנט מפורסמת הייתה תמונה של מטייל שהצטלם על גג מגדלי התאומים בשניות שקדמו לפגיעת המטוסים בפיגועי 11 בספטמבר 2001. בתמונה שהופצה באמצעות הדואר האלקטרוני אכן נראה ברקע המטוס בדרכו למגדלי התאומים. לבסוף נודע כי זוהי תמונה שנעשתה בדרך של גזירה והדבקה.

אגדות אורבניות ופולקלור

הפצתן הנרחבת של אגדות אורבניות, הסרטים והספרים שנכתבו על פיהן ועליהן (לרבות סרט אימה הוליוודי מצליח משנת 1998 בשם "אגדה עירונית" המספר על נערה שחבריה נרצחים על ידי רוצח סדרתי שמבצע את רציחותיו כחיקוי של המיתות המשונות המתרחשות באגדות אורבניות ידועות), מעלות את ההנחה כי האגדה האורבנית קיבלה את התפקיד הקלאסי של האגדה, או של סיפור העם, דהיינו העלאה של הפחדים העמוקים החבויים בתת-מודע הפרטי או הקולקטיבי, תוך אזהרה מהתנהגות לא ראויה, והמלצה על התנהגות ראויה. במקרה זה נראה כי המחשב האישי או מכשיר הפקס קיבלו את תפקידה הקלאסי של מדורת השבט או של האח המבוערת.
חוקרי פולקלור ואחרים כתבו על התופעה החל משנות השבעים. ג'אן הארולד ברונוואנד, פרופסור לאנגלית מהאוניברסיטה של יוטה בארצות הברית, טבע את המונח אגדה עירונית במאמר שפרסם בשנת 1979. הוא אסף את האגדות ופרסם אותן בסדרת ספרים. בספריו טען שאגדות, מיתוסים ופולקלור אינם שייכים רק לחברות שנחשבות פרימיטיביות או מסורתיות. כמו כן, הוא טען שאפשר ללמוד רבות על החברה המודרנית והעירונית מאגדות אלה.