google/wiki40b huggingface dataset:
דן הרמון

נעורים

הרמון נולד במילווקי וויסקונסין. הוא סיים את לימודיו בתיכון בבראון דיר, שמוקם בבראון דיר, פרבר של מילווקי ופקד את אוניברסיטת מרקט, אותה עזב טרם השלמת התואר. לאחר הרמון למד לתקופה קצרה בקולג' הקהילתי "גלנדייל", בהשפעת חברתו, על-מנת שהם יוכלו לבלות יותר זמן יחד. מאוחר יותר בקריירה שלו, הרמון ישתמש בזכרונותיו מגלנדייל כדי ליצור את הבסיס לסדרה קומיוניטי שמתרחשת בקולג' קהילתי בשם "גרינדייל".

תחילת דרכו

הרמון התחיל להופיע ולפעול ב-1996 ב"קומדי ספורט מילווקי", יחד עם מי שיהיה שותפו היצירתי, רוב שרב, במסגרת קבוצת האלתור "The Dead Alewives". במסגרת זו הרמון הופיע וכתב מערכונים יחד עם שרב, ועלה למופעי סטנדאפ ב"קומדי ספורט מילווקי", אותם הוא נהג לסיים עם שיר על אוננות. בעקבות קשריו עם הקומיקאים השונים שהכיר בתקופה זו, נכנס הרמון לפיתוח של תכנים טלוויזיוניים. הוא יצר פיילוט לסדרה "Heat Vision and Jack" (בכיכובם של ג'ק בלק ואוון ווילסון) ועוד כמה הפקות לערוץ 101, בהם השתתפו דרו קארי, שרה סילברמן ועוד. ביולי 2006, הרמון כתב יחד עם שרב את התסריט לסרט ""בית המפלצות", שזיכה אותו במועמדות לפרס האוסקר עבור התסריט. בין 2007 ל-2009, הוא הפיק במשותף עם שרב את "התוכנית של שרה סילברמן" עבור ערוץ קומדי סנטרל ואף היה הכותב הראשי במספר פרקים. בין 1994 ל-2008, שרב כתב ופירסם סדרת חוברות קומיקס בשם "Scud: The Disposable Assassin", לה הרמון תרם וכתב חלק מהחוברות, וכן לסדרת ההמשך "La Cosa Nostroid".

הסירנות של טיאטן

ב-2017, יצאה הכרזה רשמית שהפרויקט הבא של הרמון יהיה עיבוד טלוויזיוני לספרו המפורסם של קורט וונגוט, הסירנות של טיטאן יחד עם איוון כץ. התסריט הושלם במאי 2018 והרמון טוען שהפרויקט עדיין קיים בפודקסט שלו הרמונטאון, אולם חדשות נוספות לא יצאו נכון למאי 2019.
מג ראיין

ביוגרפיה

נולדה בשם מרגרט מארי אמילי אן היירה (Margaret Mary Emily Anne Hyra) בפיירפילד, קונטיקט שבארצות הברית למשפחה נוצרית-קתולית ממוצא גרמני, אירי וסלאבי. אמה, סוזן ג'ורדן (לבית דאגן), שהתנסתה בחייה במשחק ובפרסומות בטלוויזיה, עודדה ותמכה בלימודי המשחק של בתה כבר בבית הספר היסודי.
כשהייתה ראיין בת 13 החלה ללמוד את שיטות המשחק של סטניסלבסקי. שנה אחר כך, בזכות קשריה של אמה, הופיעה בפרסומת הטלוויזיה הראשונה שלה. בתום לימודיה התיכונים ב-1979 החלה ללמוד עיתונאות באוניברסיטת ניו יורק. כדי לממן את לימודיה הצטלמה לפרסומות בטלוויזיה.

קריירה

את הופעת הבכורה הקולנועית שלה ערכה בסרט "עשירים ומפורסמים" שיצא ב-1981, דרמה שהייתה לסרטו האחרון של הבמאי הגדול ג'ורג' קיוקור. לאחר מכן, בשם משפחתה החדש, "ראיין", גילמה את בסטי סטיוארט באופרת הסבון "As The World Turns" בין השנים 1982–1984.
ראיין השתתפה במספר סרטים בהם "אהבה בשחקים" משנת 1986, אך פרסומה נבע מגילום התפקיד הראשי בקומדיה הרומנטית המצליחה, שביים רוב ריינר, "כשהארי פגש את סאלי" בשנת 1989. בסרט גילמה את דמותה של סאלי, אישה תוססת, תוקפנית ומאוד רומנטית, דמות שתגלם גם ברבות מהקומדיות הבאות שלה.
ראיין ניסתה כמה וכמה פעמים לגלם דמויות שירחיקו אותה מדמות זו, כגון גילום אישה אלכוהוליסטית ב"אהבה של גבר לאישה" משנת 1994, ותפקידה בדרמת המלחמה "אומץ תחת אש" משנת 1996 בה גילמה קצינה צבאית הנהרגת במהלך קרב.
רבים מסרטיה במהלך שנות התשעים היו הצלחות קופתיות, לא רק בארצות הברית, אלא בכל רחבי העולם. ראיין כיכבה בשלושה סרטים מצליחים יחד עם טום הנקס: "ג'ו נגד הוולקנו" משנת 1990, בו ראיין גילמה שלוש דמויות שונות, "נדודי שינה בסיאטל" משנת 1993, עליו קיבלה מועמדות נוספת לפרס גלובוס הזהב (לאחר "כשהארי פגש את סאלי"), ו"יש לך הודעה" משנת 1998 שהיה שובר הקופות האחרון שבו כיכבה ראיין.
שנות האלפיים לא האירו פנים לראיין, והסרטים שבהם השתתפה לא זכו להצלחה: כך היה עם "שיחה ממתינה", שביימה דיאן קיטון, "סימן חיים", עם ראסל קרואו בו דווח שהיה ביניהם רומן על סט הצילומים, ו"תשוקה חותכת" של הבמאית ג'יין קמפיון.
בשנת 2013 התארחה למספר פרקים בסדרה הקומית "טיפול אונליין" ברשת שואוטיים בכיכובה של ליסה קודרו.

חיים אישיים

בשנים 1991–2001 ראיין הייתה נשואה לשחקן דניס קווייד לאחר שהופיעה עמו בשני סרטים. בנם המשותף הוא השחקן ג'ייק קווייד.
ראיין פעילה בארגונים הומניטריים, ותומכת בהתנדבות במדינות מתפתחות.
ויקטור איברבו

קריירת מועדונים

איברבו הוחתם על ידי נסיונל מדיין בגיל צעיר ושיחק בה בין השנים 2008–2011, וזכה איתה באליפות האפרטורה של הליגה הקולומביאנית. במהלך התקופה שלו בנסיונל, אודינזה מהסרייה א' גילתה בו עניין ורצתה להחתימו. בשלב מסוים דווח כי איברבו חתם בשורותיה תמורת 4 מיליון דולר, אך בסופו של דבר המשא ומתן בין הקבוצות עלה על שרטון ואיברבו נשאר בנסיונל.
ביולי 2011 השחקן עבר לאיטליה כשחתם בקליארי עבור 2.3 מיליון דולר. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-17 בספטמבר בניצחון על נובארה. ב-4 בדצמבר הוא כבש את שערו הראשון נגד קטניה. ב-10 במרץ 2013 כבש שלושער בניצחון על סמפדוריה. בכך היה לקולומביאני השני שמבקיע שלושה שערים במשחק אחד בליגה האיטלקית הבכירה, אחרי שפאוסטינו אספרייה עשה זאת בשנת 1993 כששיחק בפארמה. ב-11 במאי באותה שנה, איברבו כבש שער נגד האלופה יובנטוס כשהוא רץ על פני כמעט מגרש שלם, עקף את קלאודיו מרקיזיו ואת אנדראה ברצאלי והכניע את מרקו סטורארי.
ב-2 בפברואר 2015 הושאל איברבו מקליארי לרומא עד סוף העונה תמורת 2.5 מיליון אירו, עם אופציה לרכישת כרטיס השחקן תמורת 12.5 מיליון אירו.
ב-1 בספטמבר 2015 הושאל איברבו לווטפורד העולה החדשה לפרמייר ליג. ב-19 בינואר 2016 הושאל איברבו לאתלטיקו נסיונל עד לסוף העונה. ב-30 ביוני 2016 הושאל לפנאתינייקוס.

קריירה בינלאומית

בשנים 2007–2010 איברבו צבר 8 הופעות בנבחרת קולומביה עד גיל 20 וכבש חמישה שערים. בנבחרת הבוגרת הוא משחק מאז 2010. על אף שלא שותף במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014, הוא כן זומן לסגל של הנבחרת במונדיאל 2014 ואף פתח בהרכב בשני המשחקים הראשונים בשלב הבתים נגד יוון וחוף השנהב.
יוהאן פונלנטן

קריירה

פונלנטן עלה ממחלקת הנוער של המועדון המקומי יאנג בויז ברן. בעונת 2001/2002, בהיותו רק בן 16, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במסגרת ליגת העל השווייצרית. בקיץ של 2003, הוא עבר למועדון הפאר ההולנדי פ.ס.וו איינדהובן. תחילה שיחק באופן קבוע בהולנד, אך עד מהרה איבד את מקומו בהרכב והושאל למועדון האיטלקי ברשיה בשנת 2005. אחרי 9 משחקים בלבד באיטליה, הושאל שוב פונלנטן למועדון ההולנדי נאק ברדה עד סוף עונת 2005-2006. בקיץ 2006, אחרי שלוש שנים באיינדהובן, פונלנטן חתם במועדון האוסטרי רד בול זלצבורג, וב-13 ביולי 2009, הושאל למועדון השווייצרי פ.צ. ציריך לעונה אחת.
בקיץ 2011 עבר פונלנטן לאיטאחוי מהליגה הקולומביאנית השנייה.
ב-30 במאי 2012, לאחר עונה בקבוצה הקולומביאנית, כאשר במשך רוב העונה היה פצוע בברך, הודיע פונלנטן על פרישתו ממשחק הכדורגל, בגיל 26, מפני שהוא "לא יכול לעמוד בפני האפשרות לעבור ניתוח בברך".
ב-14 במאי 2013 הודיע על חזרה למשחק פעיל, ולאחר מכן חתם בגראסהופרס ציריך. בינואר 2014 הושאל עד תום העונה לשפהאוזן מליגת המשנה השווייצרית. לקראת עונת 2014/2015 חתם בקבוצת סרבט ז'נבה, גם היא מהליגה השנייה.

נבחרת לאומית

פונלנטן ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת שווייץ ב-6 ביוני 2004 נגד ליכטנשטיין, לאחר שנכנס כמחליף בדקה ה-81 של המשחק במקומו של אלכסנדר פריי. בסיום המשחק שווייץ ניצחה 1-0. במהלך טורניר יורו 2004, פונלנטן היה לשחקן השני בצעירותו שמשחק בטורניר, אחרי שנכנס כמחליף במשחק נגד אנגליה. ב-21 ביוני 2004, פונלנטן שבר שיא והפך למבקיע הצעיר ביותר במסגרת היורו, אחרי שהשווה במשחק נגד צרפת, ושבר את השיא בן ארבעת הימים בלבד (שקבע וויין רוני במשחק בין אנגליה לשווייץ) בשלושה חודשים. פונלנטן נחשב מאז לשחקן סגל קבוע בנבחרת, וזומן לשחק במהלך מונדיאל 2006, אמנם לא לקח חלק בטורניר בשל פציעה. כמו כן, הוא נכלל בסגלה של שווייץ במהלך טורניר יורו 2008 ובמונדיאל 2010.
לבנת זכוכית

לבני זכוכית הן לבנים העשויות מזכוכית ובתוכן חלל.
לבני הזכוכית משמשות בעיקר ליצירת אלמנטים עיצוביים המשתלבים בבניה הרגילה של בטון ובלוקים, ומאפשרות חדירה של אור או שבירה של אור דרכן ועל פניהן. זאת לנוכח תכונותיה הייחודיות של הלבנה - שקיפותה לאור (חדירה של עד 80% אור בלבנים שקופות ועד 60% בלבנים בעלות מרקם ודופן מגוונת) ומרקם חיצוני ופנימי מוגדר.
תהליך הייצור של הלבנה כולל הדבקה של שני חצאי תיבה מזכוכית ליצירת תא זכוכית חלול ושקוף או שקוף בחלקו. בחלל אשר נוצר שורר ריק אשר מבטיח שבעת חימום (כתוצאה מקרינת השמש או שריפה) לא יווצרו תנאי לחץ בתוך הלבנה.
תכונותיהן הנוספות של לבני הזכוכית: חוזק לחיצה גבוה, עמידות באש (בהתאם לתקנים בישראל ובעולם), יכולת בידוד אקוסטי וטרמי (נוכח הריק שבתוכן).
חסרונן של לבני הזכוכית הוא מחירן הגבוה ומורכבות הבניה בהן, המחייבת שימוש בחמרי הדבקה מיוחדים, חיזוק בברזל, מחברי פלסטיק לשמירת רווח בין הלבנים ועוד.
המידה השכיחה של לבני זכוכית היא מרובע במידות של 19 ס"מ X 19 ס"מ ובעובי של 8 ס"מ.
מידות נוספות הן 24 ס"מ X 24 ס"מ או 29 ס"מ X 29 ס"מ. מידותיהן של לבני הזכוכית הותאמו לרווח ההדבקה (פוגה) שביניהן שרוחבו ברוטו הוא כ-1 ס"מ ובכך למעשה ממדיה של לבנה בנויה ברוטו (כולל המרווחים) הוא 20 ס"מ, 25 ס"מ או 30 ס"מ בהתאמה.
אימפריה

אימפריה (מהמילה הלטינית imperium - סמכות עליונה) או קיסרות היא ריבונות פוליטית, למשל מדינה, השולטת על שטחים נרחבים בהם מתגוררות אוכלוסיות השונות מבחינה אתנית ותרבותית ממרכזה השלטוני.  
הדרך העיקרית בה נוצרות אימפריות היא יציאה של מדינה למסע כיבושים של שכנותיה. כך, למשל, האימפריה הרוסית נוצרה מהשתלטות רוסיה על פולין, סיביר וקרים. דרך אחרת להיוצרות אימפריה היא מסע ימי לגילוי ארצות שקל להשתלט עליהן. כך למשל נוצרו האימפריה הבריטית, האימפריה ההולנדית, האימפריה הספרדית  והאימפריה הפורטוגזית. 
סופן של רוב האימפריות היה התפרקות כתוצאה מסיבות שונות כמו מרידות, סכסוכים פנימיים על נושאים כגון ירושה, התפוררות כלכלית, כיבוש על ידי אימפריות אחרות ולחצים בינלאומיים. אפשרות אחרת היא מיזוג תרבותי ואתני של האוכלוסיות באימפריה, כך שהאימפריה, ברובה, הופכת למדינה.

סוגים שונים של אימפריות - הדיקטטורית והמשפטית

ניתן לאפיין את האימפריות בשני אופנים - אימפריות דיקטטוריות ואימפריות משפטיות. בקבוצה הראשונה נמצאת האימפריה האשורית, ההלניסטית, הקרתגית, המונגולית, הספרדית והרוסית. הקבוצה השנייה הופיעה עם רומא והיא כוללת את רומא, ביזנטיון, העבאסית והעות'מאנית, והבריטית. ההבדל בין שתי הגישות מצוי ביחס השונה שלהן לאזרח האימפריה, לחוק ולמבנה האימפריה עצמו. אימפריה דיקטטורית מתמקדת בהשגת שליטה ותו לא. יכולה להיות לה שאיפה להפצה ולקידום של ציוויליזציה מסוימת (ספרד והקתוליות, אלכסנדר מוקדון והלניזם) אבל מעבר למימוש שאיפות אלו היא לא מנסה לבנות את החברה בצורה משפטית מסודרת. עיקר העניין של האימפריה הוא בכוח של השליט מול נתיניו ומול מעצמות אחרות. אימפריה משפטית לעומת זאת מעוניינת בבניית החברה כעניין אוניברסלי. מטרתה להשליט חוק ולבנות מערכת יחוס כלל חברתית. אימפריה כזאת איננה מחייבת תמיכה בדמוקרטיה אבל יכולה לתמוך בליברליזם ובשוק החופשי (האימפריה הבריטית) או בחוק הכללי (האימפריה הרומית). כך השליטו הבריטים סחר חופשי בכל רחבי האימפריה וכך השליטו העות'מאנים את החוק המוסלמי בכל רחבי האימפריה העות'מאנית. בדיקה היסטורית של אימפריות מחייבת בדיקה של המטרות של השליטים ומערכות היחסים שהושלטו באימפריה.
על פי רוב בראש אימפריה עמד שליט שנשא בתואר קיסר, ומכאן התרגום העברי למונח אימפריה - קיסרות. אך היו גם אימפריות שנשלטו באופן דמוקרטי על ידי ציבור אזרחים, בדרך כלל אזרחי מדינת המוצא של האימפריה שהיוו חלק קטן מכלל האנשים שהיו נתונים לשלטונה.
מלאכת אורג

מְלֶאכֶת הָאוֹרֵג (תופר) היא אחת מל"ט המלאכות האסורות בשבת, ומהותה היא עשיית אריג מחוטי שתי וערב. ככל מלאכות שבת, מקור איסור מלאכה זו הוא העבודות שנעשו להקמת המשכן, שלצורך הקמתו ארגו את יריעות המשכן.

המלאכה

הגדרת המלאכה היא העברת חוטי הערב בין חוטי השתי לכל הפחות פעמיים. סריגה, רקימה וקליעה הם תולדות של מלאכת אורג. לפני מלאכה זו, יש להכין את חוטי השתי בצורה מסודרת (מלאכת מיסך) ולאחר מכן יש לרקום את חוטי הערב על גביהן.
שיעור האריגה לצורך חיוב הלכתי הוא אריגה ברוחב של לכל הפחות שתי אצבעות. בשונה משיטת רבי אליעזר, נפסקת ההלכה כחכמים שאין חילוק אם מדובר בהוספת על אריג שכבר באמצע ייצורו, כך שהחוט האחד יכול להצטרף עם הקודמים לו, לחוט הראשון באריגה, ותמיד צריך שני חוטים. לעומת זאת, אם החוט הוא האחרון באריג ובכך נשלמת היריעה, נחשבת אריגת החוט האחד למלאכה, מפאת חשיבות האריגה.
מלאכת האורג חלה רק על אריגת דבר תלוש, ולא אריגת דבר המחובר לקרקע, וכמו בכל המלאכות, יש צורך שהאריגה תעשה באופן שתתקיים לאורך זמן. עקב כך קליעת צמה בשיער (המחובר לגוף) שאינה עומדת להישאר כך זמן רב (היות שמיועדת לפרימה כעבור זמן מה) אינה חלק ממלאכה זו (אך פעולה זו אסורה עקב דמיון למלאכת בונה).
יש שכתבו, שלולי הייתה מלאכת אורג במשכן מלאכה נפרדת, היא הייתה מנויה כתולדה של מלאכת קושר.
מיכאל לאמק

קריירת מועדונים

לאמק החל את הקריירה במועדונים בעירו אסן, תחילה ב-TUS אסן-ווסט ואחר כך בשוורץ-וייס אסן, שם שיחק שלוש עונות, בין השנים 1969 ו-1972. בשנה זו עבר לאמק לבוכום, ושיחק בה במשך 16 עונות רצופות, כולן בליגת הבונדסליגה. לאמק נחשב לאחד השחקנים היציבים ביותר בקבוצה, ולמעט עונתו האחרונה בבוכום, הוא שיחק בכל עונה בשלושים משחקי ליגה לכל הפחות. לאמק מעולם לא שיחק עם הקבוצה במסגרות בינלאומיות, והישג השיא שלו עם המועדון היה הגעה לגמר הגביע הגרמני בעונתו האחרונה בקבוצה, שם הפסידה בוכום 1-0 לאיינטרכט פרנקפורט, כשלאמק מחמיץ את הגמר עקב פציעה.
בשנת 1988 עזב לאמק את בוכום לאחר שצבר 518 הופעות, בהן הבקיע 37 שערים, וחזר לשחק בליגות האזוריות, תחילה בפאדרבורן-נויהאוס ואחר כך בפ.צ. פרייבורגר, עד לפרישתו בשנת 1990.

קריירת אימון

לאמק שימש מאמן-שחקן בשתי הקבוצות האחרונות בהן שיחק, פאדרבורן-נויהאוס ופ.צ. פרייבורגר.

קריירה בינלאומית

לאמק שיחק בנבחרות גרמניה המערבית הצעירות, ובנבחרת גרמניה המערבית ב', שמטרתה היא להכשיר שחקנים לנבחרת הבכירה, אך מעולם לא שיחק בנבחרת גרמניה המערבית.
אמיסיביות

קירון (אמסיביות) הוא היחס בין כמות הקרינה הכוללת שפולט גוף, לקרינה שפולט גוף שחור אידיאלי בעל אותה טמפרטורה. זהו גודל חסר ממד, המסומן בדרך-כלל באות היוונית . ערכו יכול לנוע בין 
, כאשר האמיסיביות  של גוף שחור אידיאלי היא 1, כלומר הגוף קולט את כל הקרינה שפוגעת בו, ופולט אנרגיה על פי חוק פלאנק (קרינת גוף שחור).
הקירון תלוי בטמפרטורה, באורך הגל, בחומר ובזווית הקרינה. לעיתים מניחים שמדובר בפרמטר קבוע (או ממוצע) ומחשבים את ערכו בהנחה שהקירון אינו תלוי אורך גל: מודדים את היחס בין סך האנרגיה שפולט הגוף בכל אורכי הגל לבין סך האנרגיה שפולט גוף שחור בכל אורכי הגל. זהו קירוב טוב כאשר המטרה היא למצוא ערכים ממוצעים בתחום רחב של אורכי גל, כמו למשל במצלמת שחור-לבן הכוללת את כל תחום אורך הגל הנראה ותת-אדום קרוב. 
גוף בעל קירון בין , שאינו תלוי באורך הגל ובזווית, נקרא גוף אפור.
לעומת זאת, כאשר הגלאי הוא בעל יכולת הפרדת אורכי גל, כדוגמת מצלמה רגילה צבעונית, ניתן לראות בבירור את השגיאה בהנחה הזו - הצבעים השונים של אובייקטים בתמונה תלויים בהבדלי הקירון בין אורכי גל שונים.
הבינום של ניוטון

הוכחה קומבינטורית

ראשית, נשים לב כי . באגף ימין מופיעים  ביטויים המוכפלים זה בזה. התוצאה היא סכום של כל המכפלות האפשריות שבהן נבחר איבר אחד מכל אחד מהסוגריים. למשל, , כשבוחרים את האיבר x מהסוגריים הראשונים ו-x מהשניים, x מהסוגריים הראשונים ו-y מהשניים, וכן הלאה.
מכיוון שהסדר בהכפלת המשתנים אינו חשוב, הביטוי  מופיע בכל פעם שבוחרים k פעמים ב-x ו-j פעמים ב-y, ובהכרח k+j=n. לקביעת k המקומות מתוך n שבהם נבחר דווקא x יש  אפשרויות, ולכן זהו המקדם של .

היסטוריה והתפתחות

הנוסחה עבור חזקה שלמה הייתה ידועה זמן רב לפני ניוטון. בלז פסקל חקר אותה במהלך המאה ה-17, אך הייתה ידועה גם למתמטיקאים שקדמו לו, ובהם הסיני יאנג חווי בן המאה ה-13, הפרסי עומר ח'יאם בן המאה ה-11, וההודי פינגלה בן המאה ה-3. 
את הגרסה הכללית, שבה החזקה יכולה להיות מספר כלשהו, פיתח ניוטון בעזרת השיטות של החשבון דיפרנציאלי ואינטגרלי שהמציא.

המקרה הכללי

ניוטון הראה שלכל r ממשי מתקיים , כאשר  . זהו טור אינסופי, המתכנס אל הערך הנכון לכל x, ותקף גם כאשר r מרוכב.  את המקרה הכללי אפשר לחשב לפי .
אם r טבעי, רק r+1 המקדמים הראשונים שונים מאפס, והטור הוא למעשה סכום סופי.

הוכחה

הוכחת הנוסחה נעשית באמצעות פיתוח טור טיילור עבור הפונקציה המרוכבת .
לורנצו גאפה

לורנצו גאפה (Lorenzo Gafà‏, 1638-1703 או 1704) היה אדריכל בן מלטה, אשר פעל בה ויצר בסגנון אדריכלות הבארוק. 
גאפה נולד בעיר בירגו והתגורר בה משך כל חייו. הוא החל את דרכו כפסל, ועסק בעיקר ביצירות דתיות לכנסיותיה של מלטה, דוגמת בתי מקהלה, איקונוסטאזיסים ומזבחים. באמצע המאה ה-16 הוא נשלח על ידי האבירים ההוספיטלרים לרומא כדי לפקח על בנייתו של מזבח השיש עבור קון-קתדרלת יוחנן הקדוש בוולטה, אך יש חוקרים החולקים על כך, וטוענים כי מעולם לא עזב את מלטה. 
בשנות ה-60 של המאה ה-17 החל לגלות עניין באדריכלות, ובין היתר תכנן את קתדרלת פאולוס הקדוש במדינה (1697-1703), את כנסיית ספינתו הטרופה של פאולוס הקדוש בוולטה (1666-1680), את כנסיית הסריה בפלוריאנה (1676) ואת קתדרלת עליית הבתולה בוויקטוריה שבאי גוזו (1697). בנוסף מיוחס לו תכנונם של כנסיות ומבני ציבור רבים נוספים באיים, לבדו או עם אחרים. למרות כשרונו, הניסיונות שערך בבניית כיפות הוכחו כלא מוצלחים, ורבות מהכיפות שתכנן חייבו בנייה מחדש או שיפוצים מקיפים.
ניקולאי קרמזין

חייו

קרמזין נולד באחוזה משפחתית בקרבת סימבירסק. את ילדותו העביר במשפחת אביו, סרן בגמלאות ממוצא טטרי. בגיל 14 נשלח למוסקבה להשלמת לימודיו. בשנת 1783 החל לשרת בצבא, אך עזב לאחר מספר שנים. עם עזיבת השרות הצבאי, התגורר בסימבירסק ולאחר מכך במוסקבה. באותה תקופה נכנס לאגודת הבונים החופשיים. בהיותו במוסקבה התקרב, לניקולאי נוביקוב והשתתף בעריכת ירחון לילדים.
בשנים 1789–1790 טייל באירופה. במהלך הטיול ביקר את עמנואל קנט והיה עד למהפכה הצרפתית. עם סיום הנסיעה פרסם את רשמיו "מכתבים של המטייל הרוסי" (Письма русского путешественника) שזכו להצלחה גדולה והוא הפך לסופר ידוע.
בשנת 1791 התחיל בקריירה ספרותית ועיתונאית. הוא פרסם מספר יצירות ספרותיות שזכו להצלחה.
בהתאם לצו קיסרי מ-31 באוקטובר 1803 התמנה להיסטוריון המלכותי. עם פטירתו מינוי זה לא הועבר לאדם אחר. עם קבלת המינוי הוא עזב בהדרגה את הפעילות הספרותית וטיפל בנושאים הקשורים עם היסטוריה רוסית בלבד. בשנת 1811 פרסם מאמר "רשומים על רוסיה הוותיקה והנוכחית מהיבט האזרחי והפוליטי" (Записку о древней и новой России в ее политическом и гражданском отношениях). במאמר זה הוא תיאר את השקפת העולם שלו על העדר צורך ברפורמות בממשל. למאמר זה היה תפקיד חשוב בהדחת מיכאיל ספרנסקי, יוזם הרפורמות הראשי.
בשנת 1816 קרמזין פרסם את שמונת הכרכים של ספרו "היסטוריה של רוסיה" (История государства российского) ובהמשך פרסם עוד 3 כרכים. הכרך האחרון של הסדרה פורסם לאחר מותו. הספר תורגם למספר שפות אירופאיות. תיאור ההיסטוריה הרוסית בספר זה קירב מאוד את קרמזין לקיסר ולחצר. ספר היסטורי זה זכה לפופולריות גדולה מאוד בחברה הרוסית. בהכנת הספר הוא השתמש במספר כתבי עת ישנים שלא שרדו עד היום. 
קרמזין יזם הקמת אנדרטאות לאנשים ידועים בהיסטוריה רוסית, כולל הקמת אנדרטת מינין ופוז'ארסקי בכיכר האדומה.
בין גילויו ניתן למצוא את כתב העת של אפנסי ניקיטין על המסע שלו להודו במהלך המאה ה-15.
בשנת 1818 נבחר לחבר האקדמיה הרוסית למדעים.
נפטר ב-3 ביוני 1826 בסנקט פטרבורג כתוצאה מהצטננות שהחלה ב-14 בדצמבר 1825 כאשר היה עד לאירועים של מרד הדקבריסטים.

קרמזין ורפורמה של השפה הרוסית

הספרים והשירים של קרמזין השפיעו בצורה חזקה מאוד על השפה הרוסית הספרותית. באופן שיטתי הוא הפסיק להשתמש במילים שמקורם בספרי הכנסייה הרוסית והכניס לשימוש מילים חדשות תוך ניצול דקדוק צרפתי. במהלך תחילת המאה ה-19 היה וויכוח גדול בחברה רוסית בהקשר לשינויים של קרמזין בשפה. בשנת 1811 הוקם ארגון מיוחד בתמיכת גברייל דרז'אבין שמטרתו היה ביקורת על קרמזין ותומכיו. בתגובה, בשנת 1815 הוקמה החבורה הספרותית ארזמס (Арзамас) בהשתתפות סופרים ידועים כולל אלכסנדר פושקין. ניצחון של החבורה זו חיזק את השינויים שקרמזין הכניס לשפה הרוסית.
סנדלים

סוגי סנדלים

בשוק ההנעלה קיימים סנדלים מסוגים ודגמים שונים המיוצרים ממגוון חומרים כמו עור וקש, שעם, בד, גומי, עץ ופלסטיק. לעיתים מתווספים אבזמים ותוספות שונות.
Turn Off the Light

רקע והפקה

ב-1 באוקטובר 2018, הוציאה פטרס את מיני-האלבום Turn Off the Light, Vol. 1. מיני-האלבום הופק על ידי דוקטור לוק, ביחד עם אהרון ג'וסף והדי ג'יי אוליבר. מיני-האלבום הופק על ידי דוקטור לוק, ביחד עם אהרון ג'וסף והדי ג'יי אוליבר. בספטמבר 2018, החלה פטרס לפרסם באינסטגרם תמונות וקטעי וידאו הקשורים למיני-האלבום. לאחר מכן, פרסמה תמונה של עצמה, כשהיא מאופרת כמלאכית מתה של ויקטוריה'ס סיקרט, תוך שסיפרה על בואו של מיני-האלבום.
בהמשך, הודיעה כי היא תוציא מיני-אלבום שני, אשר יתפקד כאלבום המשך לקודם. במקור, היה צריך לצאת מיני-אלבום נוסף, אך כמה ימים לפני הכריזה כי היא תאחד את השירים מתוך מיני-האלבום הקודם, אל תוך אלבום מוזיקה חדש, בו היא תכלול 9 רצועות חדשות. פטרס טענה כי היא החליטה לעשות צעד זה במטרה לאחד את הסיפור המוטמע במיני-האלבום הקודם, אל תוך הסיפור המחודש, החבוי ב-9 הרצועות החדשות. 
עטיפת האלבום דומה לזו של Turn Off the Light, Vol. 1, אך גוון לק הציפורניים של היד המוצגת בה, שונה מן המקור.
גורם סיכון

באפידמיולוגיה, גּוֹרֵם סִכּוּן הוא משתנה הקשור בסיכון מוגבר לתחלואה. הקשר בין גורם הסיכון לתחלואה אינו בהכרח קשר סיבתי ישיר, אלא קשר סטטיסטי מתאמי. המונח נטבע על ידי ויליאם קנל, מנהל מחקר פרמינגהם  במאמר שפרסם בשנת 1961 בכתב העת Annals of Internal Medicine.
גורם סיכון יכול להיות מתואר במספר דרכים. הראשונה היא באמצעות הסיכון היחסי, כפי שמחושב באופן סטטיסטי. בצורה זו מתואר גורם הסיכון כמשתנה שגורם לתחלואה פי מספר מסוים. למשל, המשפט "הסיכון של אישה בשנות השישים לחייה ללקות בסרטן השד גבוה פי 100 לעומת אישה בשנות ה-20 לחייה" מציג את הגיל המבוגר כגורם סיכון ללקות בסרטן השד. דרך נוספת לתאר גורם סיכון היא על ידי הבאת שיעור הפרטים שנחשפו לגורם מתוך החולים. דוגמה לכך היא המשפט "רק 5% מהחולים בחצבת הם מבוגרים", אשר מצביע על כך שגיל צעיר הוא גורם סיכון ללקות בחצבת. דרך שלישית לתאר גורם סיכון היא העלייה בשיעור ההיארעות לאחר החשיפה לגורם, כפי שמתבטא במשפט הבא: "צריכה של משקה אלכוהולי באופן יומי גורמת לעלייה של כ-20 מקרים של שחמת הכבד לכל 1,000 איש מדי שנה".
גדי אלטמן

ביוגרפיה

אלטמן נולד ביישוב אבן יהודה וגדל בקיבוץ מגל.
החל את דרכו עם להקת "מסדר הדישון" שחבריה היו בין היתר אחיו, אלון אלטמן, וחברם עמית קבסה, צייר ובן קיבוץ מגל. עם שחרורו מצה"ל הקים אלטמן את להקת "בוטן מתוק בקרקס". ההרכב המקורי של הלהקה כלל את גלעד אפרת, דני וייצפלד, עידן רייכל ורוני הוד, נוסף על אלטמן. חברי ההרכב הקליטו ב-2003 את אלבומה הראשון של הלהקה, "כל מה שנשאר", בו השירים נכתבו והולחנו על ידי אלטמן.
במקביל החל אלטמן לעבוד יחד עם גבע אלון מקיבוץ מעברות, שחם אוחנה ורשף שחר, והוקמה להקת "פליינג בייבי". הלהקה יצאה לסיבוב הופעות בלוס אנג'לס בשנת 1999 למשך שנתיים. הלהקה הוציאה עד היום שני אלבומים: "Pain to Give" ‏(2002) ו-"Inner World" ‏(2004). בקיץ 2005 נסעה הלהקה לסיבוב הופעות נוסף בארצות הברית, הפעם בניו יורק, יחד עם פיטר המילמן, אחיינו של בוב דילן.
במקביל השתנה הרכב להקת "בוטן מתוק בקרקס", ומלבד אלטמן לא נותר בו איש מההרכב המקורי. ההרכב החדש כלל את מאור שטרית, דור יאן וניר רפפורט, נוסף על אלטמן. חברי ההרכב הוציאו ב-2005 את האלבום השני של הלהקה, "יום עדין", שאלטמן כתב את מילות השירים והלחנים בו.
בשנת 2008 הוציא אלטמן אלבום סולו בשם "כיוונים חדשים".
בשנת 2009 היה שותף אלטמן בהקמת להקת כוח ראסטה יחד עמית שגיא, אסף אבידר, נדב ברק, אביב כהן, גבריאל פריזם, עונגי ציזלינג ואייתם יעקב
ב-2012 השתתף אלטמן כמתחרה בתוכנית המציאות "The Voice ישראל", והגיע עד שלב רבע-הגמר של התוכנית.
ב-2016 השתתף בתפקיד אורח בסדרה "תאג"ד" כנושה של ידידיה ה - "קלימרו"
טבורית המאגר המרכזי לדם טבורי בע"מ

טבורית המאגר המרכזי לדם טבורי בע"מ היא חברה ישראלית פרטית העוסקת באיסוף, שימור וביטוח דם טבורי עבור משפחות. החברה הוקמה בשנת 2005 על ידי אמנון פלץ וד"ר אריה גניגר. משרדי החברה ממוקמים ברמת השרון. מנות הדם הטבורי שמורות בבנק דם טבורי במרכז הרפואי שיבא תל-השומר. בראש החברה עומדים מר אמנון פלץ, המנכ"ל, וגב' טלי פלץ, סמנכ"ל שיווק. פרופ' ארנון נגלר מנהל את בנק הדם הטבורי בשיבא תל-השומר ועומד בראש הוועדה המדעית של טבורית המורכבת ממומחים בתחומי הבריאות והביטוח. טבורית היא בנק הדם הטבורי הגדול ביותר במדינת ישראל עם עשרות אלפי מנות שמורות.
טבורית פועלת באישור משרד הבריאות בכפוף ל חוק הדם הטבורי (2007). בנק הדם הטבורי של שיבא תל-השומר מוסמך ומפוקח על ידי ארגונים בינלאומיים בתחום תאי הגזע והדם הטבורי: AABB, FACT Net-Cord, NMDP ועוד.

פוליסת ביטוח תאי גזע ייחודית

פוליסת הביטוח של טבורית נועדה לספק מענה פיננסי נרחב בעת הצורך בטיפול רפואי באמצעות תאי גזע. הפוליסה רשומה כפטנט בארצות הברית.

פעילות בינלאומית

לטבורית פעילות ענפה בעולם. בין השנים 2005 ל-2010 פעלה החברה בשיתוף עם קונצרן ביטוח שווייצרי Swiss Re, ומשנת 2012 לטבורית שיתוף פעולה עם חברת הביטוח הבריטית Lloyds המשווקת את פוליסת הביטוח של החברה באנגליה, ספרד, קפריסין ועוד. כמו כן, טבורית מייעצת בתחום ביטוח דם טבורי לבנקי הדם הטבורי הגדולים בעולם – CBR, China Cord Blood Corporation; ולארגון עולמי של בנקי דם טבורי Cord Blood Association.
A Ella

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי קרול ג'י, מאוריציו רנגיפו ואנדרה טורס. ב-2 במאי 2019 העניק איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי עבור השיר את מעמד הפלטינה המשולשת הלטינית, על סך מכירות של כ-180,000 עותקים במדינה.
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר פורסם לראשונה ב-4 במאי 2017, וצבר כ-200 מיליון צפיות.