google/wiki40b huggingface dataset:
וסילי סוקולובסקי

ביוגרפיה

וסילי סוקולובסקי ב-9 ביולי 1897 נולד בכפר קוזליקי שליד ביאליסטוק (אז היה הכפר בתחומי האימפריה הרוסית, כיום נמצא הכפר בשטחה של פולין). הוריו היו איכרים בלארוסים. בשנת 1918 התנדב סוקולובסקי לשרת בצבא האדום. הוא קיבל הכשרה בקורס קצינים מזורז ובהמשך לחם נגד כוחות הצבא הלבן בחזית המזרחית, בחזית הקווקזית ונטל חלק בקרבות בדרום אוקראינה. לאחר תום המלחמה למד באקדמיה צבאית במוסקבה. בשנת 1921, לאחר סיום הלימודים, נשלח לטורקסטן, שם שירת כקצין מבצעים במטה של הכוחות הסובייטים בטורקסטן. בהמשך מונה לראש מטה של דיויזיית חיל רגלים. בשנים 1926–1930 היה ראש מטה של גיס חיל רגלים. בשנים 1930–1935 פיקד על דיויזיית חיל רגלים שהוצבה באזור סמרקנד. לאחר מכן היה ראש מטה של אחד המחוזות הצבאיים של ברית המועצות. בשנת 1938 הועבר למוסקבה, שם התמנה לראש מטה של המחוז הצבאי של מוסקבה. בתחילת 1941 עבר לשרת במטה הכללי של הצבא האדום.
לאחר פלישת הצבא הגרמני לברית המועצות ביוני 1941, מונה סוקולובסקי לראש מטה של החזית המערבית. הוא מילא את התפקיד הזה עד לפברואר 1943. סוקולובסקי היה קצין מטה מוכשר. המטה, תחת פיקודו, תכנן את מתקפת הנגד הסובייטית בקרב על מוסקבה. בשנת 1942 תכנן התקפה פחות מוצלחת באזור רז'ב וויאזמה. 
בפברואר 1943 מונה סוקולובסקי למפקד החזית המערבית. בתפקיד פיקודי היה סוקולובסקי הרבה פחות מוצלח, מאשר בתפקידי מטה. שני מבצעי התקפה גדולים שביצע החזית תחת פיקודו הסתיימו בכישלון (מתקפה באזור אורשה באוקטובר-דצמבר 1943 ומתקפה באזור ויטבסק בפברואר - מרץ 1944). לאחר כישלונות אלו הודח סוקולובסקי מתפקיד מפקד החזית. 
באפריל 1944 הוא מונה לראש מטה החזית האוקראינית הראשונה. המטה תחת פיקודו תכנן את מבצע לבוב-סנדומייז' ומבצע ויסלה-אודר. באפריל 1945 מונה לסגן מפקד החזית הבלארוסית הראשונה (עליה פיקד גיאורגי ז'וקוב) עמה השתתף בקרב על ברלין.
לאחר תום המלחמה פיקד סוקולובסקי על כוחות הכיבוש הסובייטים בגרמניה. בשנת 1949 הוא מונה לסגן שר ההגנה ובשנת 1952 מונה לראש המטה הכללי של הכוחות המזוינים של ברית המועצות. הוא כיהן בתפקיד זה עד לשנת 1960, אז פרש למעשה מהשירות הפעיל. 
נפטר ב-8 במאי 1965 ונקבר בבית הקברות של חומת הקרמלין.
טומי (סרט)

תקציר העלילה

טומי נולד בסוף מלחמת העולם השנייה. אביו נחשב לנעדר בשדה הקרב לאחר שמטוסו הופל. כשהוא בן 6 טומי ואמו נורה (אן מרגרט) יוצאים למחנה קיץ שם האם פוגשת במאהב חדש בשם פרנק. בגיל 7 אביו של טומי חוזר במפתיע ולאחר שמתעכב רגע קצר בחדרו של טומי הוא הולך לחדרה של האם שם הוא תופס אותה עם המאהב. פרנק מטיח מנורה בראשו של אביו של טומי והורג אותו. טומי היה עד לכל ההתרחשות, וכשבני הזוג מבינים זאת, הם מתנפלים עליו ודורשים ממנו שלא יספר לנפש חיה: "לא ראית לא שמעת ולא תספר לנפש חיה". כתוצאה מהטראומה הזו טומי נהיה עיוור, חירש ואילם. הסרט מגולל את הסיפור של הוריו שלוקחים אותו למרפאים שונים ומשונים, כמו מלכת ה-LSD שמרפאה בעזרת סמים (טינה טרנר), כת בראשות אריק קלפטון שמאמינה במרילין מונרו, ורופא מומחה (ג'ק ניקולסון).
בסופו של דבר, מתייאשים בני הזוג ממציאת מזור לילד ומזניחים אותו. דודו ואחינו של טומי מנצלים את נכותו, מתעללים בו ואונסים אותו. טומי מגלה כישרון נדיר במשחק הפינבול, הופך לכוכב, מחלים מנכותו ומתעלל במעריציו.
שמואל גדליה ניימן

ביוגרפיה

נולד בלומז'ה לרב יוסף ולליבה בריינה ניימן. סבתו, אם אביו, הייתה גולדה לאה ניימן לבית לאווסקי, אחותו של הרב ברוך לאווסקי. בשנת 1891, בגיל שלוש, עלה עם הוריו לארץ ישראל. מיד עם הגיעם לארץ ישראל נסעו לירושלים, ואביו שכונה "ר' יוסף לומז'ער" על שם עיר מוצאו, התמנה כמלמד בתלמוד תורה עץ חיים.
בצעירותו הוכר כילד כשרוני וזכה לקרבתו של הרב מבריסק, הרב משה יהושע יהודה לייב דיסקין. בבחרותו למד אצל הרב יונה ראם בישיבת "אור חדש" שבחצר שטרויס, מאוחר יותר זכה למלגת לימודים מיוחדת שניתנה לעילויים בירושלים, כדי לאפשר להם לימודים בכפר מוצא, בתוספת שכר מלבד מלגת הקיום. בשנת ה'תרס"ה (1905) נישא לחיה פעשא בת שמעון גְלַצֶר. בתקופה הראשונה לאחר נישואיו פירנס אותו חמיו והוא התמקד בלימוד תורה. הוא זכה פעמיים ברציפות ב"פרס פרסיץ", בשנתו הראשונה של הפרס (תרע"ב) זכה במקום השלישי למלגה של 50 רובל, ובשנה השנייה במקום הראשון עם מלגה של 300 רובל על "ידיעה יסודית בשני הסדרים נשים ונזיקין עם כל המפרשים".
בסביבות שנת ה'תרע"ח התמנה לעמוד בראשות ישיבת עץ חיים לצד ידידו הקרוב הרב מרדכי דוד לוין, שניהם ניהלו את הלימודים בישיבה במשך שנים, ומאוחר יותר הצטרף אליהם הרב איסר זלמן מלצר. בחודש טבת תרפ"ח היה בין החותמים על מכתב האיסור של רבני ירושלים החרדים, בראשות הרב יוסף חיים זוננפלד על השתתפות בוועד הלאומי.
בכ"ט באייר תרפ"ט נפטר בנו חיים מאיר בגיל 12. הוא התגורר בשכונת מאה שערים, ולימד בישיבת עץ חיים שהייתה אז בעיר העתיקה, שיעוריו היו עיקר מפעלו התורני ומהם הדפיס מאוחר יותר את סדרת ספריו "גידולי שמואל". בשל חשיבותם בעיניו, הגיע לישיבה להעביר את שיעוריו גם בימי המאורעות, למרות הסכנה שהייתה כרוכה במעבר בין העיר החדשה לעיר העתיקה של ירושלים באותו זמן.
בי"א בניסן תרצ"ב נפטרה אשתו, ונקברה בבית הקברות בהר הזיתים ליד קברו של בנם. הרב שמואל גדליה ניימן נפטר כ"א בתשרי ה'תשי"ט, 5 באוקטובר 1958 לאחר מחלה ממושכת, ונקבר בהר המנוחות.
שנה לאחר פטירתו יצא לזכרו ספר זיכרון בשם "גן שמואל".
ספריו "גידולי שמואל" על מסכתות בבא קמא, בבא מציעא, ובבא בתרא התפרסמו כבר בחייו בעולם הישיבות בישראל ובארצות הברית, וזכו לכמה מהדורות. בשנים ה'תשנ"ט-ה'תשס"ה הודפסה מהדורה חדשה של כל כתביו, הכוללת גם את חידושיו למסכתות מסדר נשים ולמסכת ביצה.
על שמו רחוב בירושלים, בשכונת נווה יעקב בירושלים.
צוקונפט

צוקונפט (מילה ביידיש, שפירושה בעברית "עתיד") הייתה תנועת נוער יהודית סוציאליסטית לא ציונית שפעלה בפולין בין מלחמות העולם. צוקונפט הייתה תנועת הנוער של מפלגת הבונד ונוסדה בשנת 1919. בצוקונפט היו כ-15,000 חברים.

עקרונות

הצוקונפט, בהתאם לאידיאולגיית הבונד, שללה את פתרון השאלה היהודית בעלייה לארץ ישראל ודגלה בהשתלבות היהודים בפולין במסגרת מהפכה סוציאליסטית בפולין. בצוקונפט התחנכו בני נוער יהודיים לפי עקרונות השוויון והסולידריות המעמדית, אך בו-זמנית דגלו בשימור ובעידוד תרבותם היהודית בשפת היידיש.

תחומי פעילות

צוקונפט הוציאה לאור עיתונות בשפת היידיש, הקימה ספריות ביידיש, קבוצות תיאטרון ומקהלות ואף הקימה קבוצות ספורט, מחנות קיץ וקבוצות להגנה עצמית נגד ביטויי אנטישמיות, קבוצות שפעלו על טהרת היידיש. עוד סייעו סניפי התנועה לפועלים יהודים במציאת עבודה ובשיפור תנאי העבודה.
חיים רבי

ביוגרפיה

נולד בירושלים לשרה ולאליהו רבי, שעלו מאפגניסטן בניסן תש"א (1941) והתיישבו בשכונת הבוכרים בירושלים.
למד בתלמוד תורה בני ציון, לאחר מכן למד בישיבה קטנה "השרון" בהרצליה, ובישיבה גדולה "אור התורה" בבני ברק. בשנת תשכ"ט (1969) נפטר אביו מפגיעת פגז, ובשל כך חזר לירושלים כדי לסעוד את אמו, ועבר ללמוד בכולל "שושנים לדוד" בירושלים.
בכ"ט חשוון תשל"ז (אוקטובר 1976) נישא לדליה שהר. למד בכולל שושנים לדוד בתל אביב, שם הכתירו אותו האברכים עצמם לראש הכולל עליהם.
הקים בשכונת תל-גיבורים בחולון את מוסדות וישיבת עטרת חכמים. 
הרב רבי הוא ממורי הדרך של התוכנה החינמית תורת אמת.
קנקו וטנבה

ביוגרפיה

וטנבה נולדה בטוקיו.

2012

באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה וטנבה במקום 14 במשחה ל-200 מטר לזה בתוצאה של 2:27.32 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 2:26.38 דקות ועלתה מהמקום ה-11 לשלב חצי הגמר.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה באיסטנבול טורקיה בדצמבר אותה שנה זכתה וטנבה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:19.39 דקות, אחרי ריקה מילר פדרסן מדנמרק שקבעה שיא אליפות חדש של 2:16.08 דקות ולורה סוגר מארצות הברית (2:16.93 דקות).

2014

באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בגולד קואוסט אוסטרליה בשנת 2014 זכתה וטנבה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2.21.41 דקות, לפני בת ארצה רי קנטו (2.21.90 דקות) וטיילור מק'קיאון מאוסטרליה (2.22.89 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.78 דקות, אחרי ג'סיקה הארדי (1:06.74 דקות) ולפני בריג'ה לרסון (1:06.99 דקות), שתיהן מארצות הברית.

אלופת עולם (בריכת 25 מטר)

באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בדוחא קטר בדצמבר אותה שנה זכתה וטנבה במדליית זהב בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:16.92 דקות, לפני רי קנטו (2:17.43 דקות) וריקה מילר פדרסן (2:17.83 דקות) ומדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:50.50 דקות, אחרי דנמרק שקבעה שיא אירופה חדש של 3:48.86 דקות ואוסטרליה (3:50.31 דקות).

אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה בקאזאן רוסיה בשנת 2015 זכתה וטנבה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:21.15 דקות, לפני מיקה לורנס מארצות הברית (2:22.44 דקות) ו-3 שחייניות שזכו ביחד במדליית ארד לאחר שקבעו תוצאה זהה של 2:22.76 דקות, ריקה מילר פדרסן, ג'סיקה ואל מספרד ושי ג'ינגלין מסין. מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:08.45 דקות, אחרי קטינקה הוסו מהונגריה שקבעה שיא עולם חדש של 2:06.12 דקות ולפני שיבון-מארי אוקונור מבריטניה (2:08.77 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.43 דקות.
מתיאס דה פאז

מתיאס דה פאז (Matías de Paz;‏ 1468–1519) היה כומר דומיניקני שכהן כפרופסור לתאולוגיה באוניברסיטת סלמנקה, ספרד, ובהמשך התמחה בתורת המשפטים. 
בעקבות העימותים בין הכס המלכותי הספרדי לאפיפיור, פנה פרננדו השני אל דה פאז כדי לקבל אישור סמכותי כי אישור האפיפיור אלכסנדר השישי משנת 1493, בו הוכרז כי איי הודו המערבית שייכים לממלכת ספרד, מעניקה לגיטמציה מספקת עבור השליטה של ספרד ביבשת החדשה. דה פאז ערך למלך מסמך ובו נכתב כי האפיפיור הוא נציג ישו עלי אדמות ולכן בידו הסמכות הריבונית על העולם. לפיכך, אישורו קביל כדי להעניק לכתר הספרדי את הבעלות על האיים. מחד, חיבורו שולל את בעלותם של האינדיאנים על האיים ומאידך, הוא שולל את זכותה של ספרד על שאר העולם שהתגלה ולא הוענק לספרד בשנת 1493. לכן פנה פרננדו השני אל המשפטן חואן לופס דה פלאסיוס רוביוס כדי שיחבר חיבור תאולוגי שיחזק את החזקה הריבונית של ספרד על אמריקה כולה, ללא צורך באישור האפיפיור.
יואנס קסיפילינוס

יואנס קסיפילינוס (ביוונית: Ἰωάννης Ξιφιλῖνος, בלטינית: Ioannes Xiphilinus) היה נזיר ביזנטי שכתב תקציר (אפיטומה) לספרו של ההיסטוריון דיו קסיוס "תולדות רומא" (Ῥωμαϊκὴ Ἱστορία, Historia Romana). הוא חי בקונסטנטינופוליס במחצית השנייה של המאה ה-11, והיה אחיינו של הפטריארך יואנס השמיני מקונסטנטינופוליס.
האפיטומה של דיו קסיוס נכתבה בהוראת מיכאל השביעי דוקאס, קיסר ביזנטיון בין השנים 1071 ו-1078, אך כתיבתה לא הושלמה. היא כוללת את ספרים 80-36, העוסקים בתקופת השנים מימיהם של פומפיוס ויוליוס קיסר ועד הקיסר אלכסנדר סוורוס. בספר 70 חסרים, ככל הנראה, תיאורי תקופת שלטונו של אנטונינוס פיוס והשנים הראשונות לשלטונו של מרקוס אורליוס. ספרים 78 ו-79 נכתבו על סמך מקור משובש ולא שלם. קסיפילינוס חילק את יצירתו לכמה חלקים, כל חלק הוקדש לחייו של קיסר אחד. הוא השמיט את שמות הקונסולים ולעיתים שינה או תיקן את המקור. חלקים מחיבורו של דיו קסיוס שאבדו, אינם ידועים בשום מקום אחר זולת האפיטומה של קסיפילינוס, ומכאן חשיבותה.
תעלומת ספרטיקל

תקציר

בעקבות ניסוי בשם "פרויקט ספרטיקל" נעלמו מאירופה של זמננו כל המבוגרים שגילם מעל 15 שנים בשעה 11:11 בדיוק. הסדרה עוסקת בסיפורם של עשרה ילדים שיוצאים למסע במטרה להחזירם.
בתחילה, העולם נראה לילדים כמו מגרש משחקים ענקי, וכאשר המבוגרים, ועמם החוקים, נעלמים, הם עושים כל העולה על דעתם. אך כאשר המשאבים מתחילים להיגמר, כמה ילדים מבינים שהם צריכים לנסות להחזיר את המבוגרים, על ידי נסיעה לפרויקט ספרטיקל. הם נעזרים ברמזים שהשאירה להם דורה "יום הדין" (אנט בדלנד), אחת מהמדענים הראשיים של הפרויקט. לאורך הדרך הם נתקלים בהרפתקאות רבות, שמלמדות אותם מיומנויות חשובות.
בהתחלה מתחילות כנופיות לאכלס את הרחובות, וסאדיק, נער כבן 15, מגיע, עם חבורת ילדים שקיבץ סביבו, למלון, ויחד הם משיגים שליטה עליו והופכים אותו לביתם. קאט, בתו של מדען חשוב בפרויקט ספרטיקל, התחייבה להשגיח על ליאם, שכנה. השניים מנסים להיכנס למלון, אך בהתחלה רק ליאם נכנס, אבל גם בהמשך גם קאט. ילדה אחרת היא ריס, שטוענת שקרו לה מקרים מוזרים, ובהתחלה לא מאמינים לה, אבל בהמשך, לאחר שהיא מצילה את חייהם של ילדים מהחבורה, כולם מאמינים לה.
קאט וריס מבינות במהרה שפרויקט ספרטיקל קשור להיעלמותם של המבוגרים, והחבורה מחליטה להתפצל. טיה, ג'פרי (בעל שיתוק מוחין ואחיו של ג'ורדן), ליאם (שעליו לקחה קאט חסות) ופרנקי, אחותו הקטנה של סאדיק, נשארים בבית המלון. כל השאר, שהם סאדיק, המנהיג, קאט, הולי, אמי, ג'ורדן וריס, יוצאים לחפש אחר פרויקט ספרטיקל. אליהם מצטרפים גם קאלום, נער צעיר שבהתחלה נראה כאויב, אך בהמשך עוזר להם, ומונא, ילדה עם כוחות מיוחדים שכלואה בין שני העולמות.

שחקנים

השחקנים ב"תעלומת ספרטיקל" הם מקבוצות אתניות שונות. מייגן ג'ונס משחקת כטיה; אוליבר בל כליאם; ווסלי נלסון כג'פרי; וכרים זרואל כסאדיק. בשל גילם של השחקנים הפערים בין העונות נראו בבירור.
Keep It Together

רקע וכתיבה

השיר נכתב והופק על ידי מדונה וסטיבן בריי. את השיר שרה מדונה במהלך סיבוב ההופעות השני שלה, "Blond Ambition World Tour". השיר הוא שיר בסגנון הפופ, המשלב בתוכו גם את סגנון הפאנק.
בנוסף לכך, יצא השיר בפורמט של מקסי סינגל, תקליט 7 אינץ', תקליט 12 אינץ', תקליטור וקלטת שמע.
מיקי גיצין

שנותיו הראשונות

גיצין נולד להורים יוצאי ברית המועצות, שעלו בסוף שנות השבעים לישראל. הוא נולד וגדל באזור, וכיום מתגורר בתל אביב-יפו. בבגרותו למד גיצין בתיכון איילון בחולון ושימש כיו"ר נוער עבודה באזור. בגיל 16, כחבר בשבט "שקמה" בתנועת הצופים באזור, גיצין היה ממובילי המאבק של התנועה לתקצוב ממשרד החינוך. בין השנים 2000–2004 שירת גיצין בחטיבת המחקר של אמ"ן, והשתחרר בדרגת סגן.
עם תום שירותו הצבאי, יצא גיצין לשליחות של הסוכנות היהודית בארצות הברית, באינדיאנה.

אקדמיה ו"פסטיבל בשקל"

לאחר החזרה לארץ, התחיל גיצין בלימודי תואר ראשון במזה"ת ויחסים בינ"ל באוניברסיטה העברית בירושלים. במקביל, שימש כסמנכ"ל לעמותת "פסטיבל בשקל", הפועלת לקידום תרבות ואומנות בפריפריה.

תנועת מרצ

לקראת הבחירות לכנסת השמונה עשרה בשנת 2009, שימש גיצין כדוברו של ח"כ אילן גילאון.

ישראל חופשית

מיד לאחר הבחירות, התקבל גיצין ללימודי תואר שני בניהול ציבורי ב-UCL של אוניברסיטת לונדון, וניתנה לו מלגת לימודים ומחיה הניתנת למי שמזוהים כמנהיגי הדור הבא. בזמן הלימודים התנדב גיצין בקרן החדשה לישראל.
בשנת 2010, עם חזרתו לארץ, היה ממקימי "ישראל חופשית", תנועה חילונית פלורליסטית, שמטרתה לשנות את אופי היחסים שבין דת למדינה בישראל. עיקר הפעילות של הארגון כללה מאבקים חברתיים והעלאת השיח הציבורי בנושאים רלוונטיים כמו תחבורה ציבורית בשבת, נישואים אזרחיים, מאפייני השבת בישראל ומאבק בהדרת נשים.

חבר מועצת העיר תל אביב יפו

החל משנת 2013 משמש גיצין כחבר מועצת העיר ת"א מטעם מרצ.

הקרן החדשה לישראל

גיצין הוא מנכ"ל הסניף בישראל של הקרן החדשה לישראל החל מיולי 2017.
אדריאן קינג

ביוגרפיה

קינג נולדה בלונג איילנד, ניו יורק. בהיותה בת שישה חודשים, הופיעה קינג בפרסומת הראשונה שלה. בשנת 1965, הופיעה בתוכנית "Hallmark Hall of Fame" בתור מלינדה. בנוסף היא למדה ריקוד באקדמיה המלכותית לאמנויות.
תפקידה המשמעותי היחיד היה בשנת 1980, כשנבחרה לשחק את אליס הארדי בסרט האימה "יום שישי ה-13" ובסרט ההמשך. קינג לוהקה לתפקיד לאחר שהמפיקים לא יכלו להשיג את בחירתם הראשונה, סאלי פילד.
לאחר הצלחת "יום שישי ה-13", קינג הוטרדה על ידי מעריץ אובססיבי שעקב אחריה ופרץ לדירתה. בעקבות חוויה זו, קינג פרשה מקריירת המשחק והתרכזה בציור. למרות פרישתה, קינג ביצעה קולות במספר סרטי קולנוע, כגון: "מה עובר על גילברט" (1993), "בזמן שישנת" (1995) ו"טיטניק" (1997).
ב-2008, תוכננה קינג להופיע ביציאה מחודשת של "יום שישי ה-13", אך לאחר מספר ימים הוחלט בהפקה שאף שחקן מהסרט המקורי לא יופיע בסרט; אליס הארדי הופיעה בסצנת הפתיחה, אך מגולמת על ידי סטפני רודס. מאוחר יותר, הופיעה קינג סרט האימה והמדע הבדיוני "Walking Distance", סרטה הראשון מזה 27 שנים.
Grand Theft Auto 1

Grand Theft Auto I או GTA I (בתרגום חופשי - "גניבת מכוניות מקצועית 1")  הוא המשחק הראשון בסדרת משחקי המחשב GTA. המשחק הנוצר על ידי דייוויד ג'ונס ומייק דיילי ופורסם על ידי חברת משחקים Take Two Interactive, תחת השם Rockstar. 
GTA1 הוא משחק המדמה אלימות והמאפשר לשחקן לבצע במרחב הדיגיטלי פשעים כמו הרג, נהיגה בזמן שיכרות ועוד. כמו כן, המשחק מאפשר לשחקן גישה לתוכן פורנוגרפי. המשחק בנוי משלוש ערים שכל אחת מהן מכילה מספר משימות. על מנת לצבור נקודות במשחק צריך השחקן לבצע מספר פשעים כגון: גניבת מכוניות, הריגת שוטרים ועוד. המשחק בנוי מרמות קושי שונות. כדי להשיג נקודות ולעלות רמה על השחקן להימלט מהמשטרה. ברגע שהשחקן נתפס על ידי המשטרה הוא מת ומפסיד את כספו. המטרה המרכזית של המשחק היא לסיים את כל המשימות על מנת שתהיה לך גישה לכל מקום ולכל חפץ שאתה רוצה.  
תחילת המשחק היא  ב Liberty City כאשר השחקן עובד בשביל הכנופיה שהמנהיג שלה הוא רוברט סרגליאנוס. כנופיה זו  נותנת  לשחקן מספר משימות החל מלגנוב מוניות ולפוצץ מכונית ועד להריגת השוטר הראשי של משטרת ליברטי. בהמשך, כאשר השחקן צובר די נקודות וזוכה באמונו של רוברט הוא נשלח ל San Andreas שם הוא מצטרף  לכנופיה הידועה בשם Uncle Fu's Gang. עם צבירת נקודות נוספות השחקן עובר לעבוד אצל אל בורו, ובהמשך הוא עובד בשביל מרכוס, מנהיג הכנופיה ב- Vice-City, כאשר רוב משימותיו קשות וכוללות הרג.
שון דרובר

רקע

דרובר החל לנגן על תופים בגיל 13. בשנת 1993 הקים דרובר ביחד עם אחיו גלן דרובר (ששימש כגיטריסט במגאדת') את להקת הפאוור מטאל אידולון שהוציאה עד היום 7 אלבומים.
בשנת 2004 צורף דרובר ללהקת הת'ראש מטאל מגאדת' בתור מתופף הלהקה, לאחר שמתופף העבר שלה, ניק מנזה לא יכל לחזור ללהקה ולערוך עימה סיבוב הופעות ברחבי ארצות הברית.
בנוסף לתופים דרובר מנגן גם בגיטרה.
באחת מההופעות של מגאדת' ביפן כחלק מסיבוב ההופעות "Blackmail The Universe Tour", שון ואחיו גלן החליפו בין תפקידיהם וניגנו מספר שירים, כך ששון ניגן על גיטרה בעוד שגלן ניגן על תופים.
כמו כן, במהלך סיבוב הופעות שבהן ניגנה מגאדת' עם להקת הפרוגרסיב מטאל דרים ת'יאטר, כחלק מפסטיבל "Gigantour", שימש דרובר כגיטריסט השלישי של מגאדת' בעוד שמייק פורטנוי, המתופף של דרים ת'יאטר דאז, ניגן על התופים.
דרובר הוא איטר אך מנגן על מערכת תופים המותאמת למתופף ימני. כמו כן דרובר אינו מנגן על מצילת ההייאט ועל תוף הסנר כשידיו מוצלבות והוא גם מתחיל את המקצבים והתיפופים שלו על התופים עם יד ימין ולא עם יד שמאל, שלא כדרך מתופפים איטרים .
שון פרש ממגאדת' בשנת 2014 והצטרף ללהקת Act of Defiance יחד עם כריס ברודריק שהיה איתו בלהקה. 
דרובר כיום מתגורר באטלנטה בארצות הברית.

ציוד

דרובר משתמש בתופים המיוצרים על ידי חברת Ddrum, במצילות של חברת Sabian, עורות של חברת Evans, סטנדים ומחזיקים של Gibraltar ובמקלות המיוצרים על ידי חברת Pro-Mark.
ויסנט פרר

ויסנט פרר (1350–1419) המכונה ויסנט פרר הקדוש (ולנסית: Sant Vicent Ferrer) היה נזיר מיסיונר דומיניקני מוולנסיה. אביו היה אנגלי ואמו ספרדייה. יש הסוברים כי מוצאו יהודי. ]
לפי האמונה הנוצרית, לפני לידתו, התגלה לאביו בחלום נזיר דומיניקני ובישר לו שבנו יהיה מפורסם בכל העולם. אמו דיווחה כי לא חשה בכאב כלל בשעת הלידה, ולכן הלידה נחשבת בנצרות כעל-טבעית ומבשרת גדולות.
בגיל 18 הצטרף פרר למסדר הדומיניקני בוולנסיה, והשלים תואר מוסמך (STM) בתאולוגיה. לאחר מכן עבר לאוניברסיטה בברצלונה והשלים לימודי דוקטורט בתאולוגיה.
בוויכוח הפנימי שפרץ בנצרות בין הטוענים לכס האפיפיור, תמך פרר במי שהתפרסם לאחר מכן כאנטי אפיפיור בנדיקטוס השלושה עשר מאראגון.
בשליחותו ומטעמו, עבר פרר בין קהילות יהודיות רבות ברחבי ספרד וניסה להמיר יהודים רבים ככל האפשר. הוא מתואר כמי שעובר בין בתי כנסיות, צלב ביד אחת וספר תורה ביד השנייה, מלווה לעיתים במאות מאמינים נוצרים, מכריז על בית הכנסת כעל כנסייה, ומשתמש באמצעי לחץ שונים לשכנע את יהודי הקהילה להמיר את דתם. הוא נחל הצלחה גדולה במשימה זו - יש הנוקטים בהערכה של כ-25,000 יהודים שהצליח להמיר.
פרר הוכרז כקדוש על ידי האפיפיור קליקסטוס השלישי בשנת 1455.
סמואל קופור

קריירת מועדונים

קופור נולד בקומאסי, גאנה, והובא לאירופה על ידי טורינו בשנת 1991 כשהוא בגיל 15, לאחר ששיחק בקבוצת נוער מקומית במולדתו. בשנת 1993 עבר מהמועדון האיטלקי לבאיירן מינכן. לאחר שנה בה היה מושאל לנירנברג בעונת 1995-96 חזר לבאיירן, ואז ביצע את הפריצה בקריירה שלו.
קופור שיחק 11 עונות בבאיירן, שתחילתן בקבוצת הנוער והמשכן כשחקן בולט בקבוצה הבוגרת. הוא היה שחקן משמעותי בקבוצה שזכתה בליגת האלופות 2000-01, והבקיע את שער הניצחון בגביע הבין יבשתי 2001, שם הוכתר לאחר מכן לאיש המשחק. כמו כן, באותה שנה, סיים במקום השני בהצבעה על כדורגלן השנה באפריקה, כמו גם בשנת 1999.
קופור שיחק בהפסד המפורסם של באיירן למנצ'סטר יונייטד בגמר ליגת האלופות 1999, לאחר שספגה שני שערים מאוחרים. הוא צולם לאחר סיום המשחק כשהוא מכה בקרקע בתסכול, מחווה שזכתה להערכה בקרב אוהדי באיירן. הוא גם היה למגן הצעיר ביותר בכל הזמנים שהבקיע בליגת האלופות - 18 שנים ו-61 ימים - לאחר שהבקיע שער נגד ספרטק מוסקבה ב-2 בנובמבר 1994, במשחק שהסתיים בתיקו 2-2. לזכות קופור מעל 60 הופעות בליגת האלופות, המספר הגבוה ביותר בין כל השחקנים האפריקאים עד זמנו.
אחרי אחת עשרה העונות בבאיירן ו-175 הופעות הבונדסליגה, שוחרר קופור מהקבוצה וחתם על חוזה לשלוש שנים ברומא. הוא רשם 21 הופעות בעונת הבכורה שלו, לאחר ששיחק חלק מהעונה במדי הנבחרת. בשנה שלאחריה הושאל לליבורנו.
ב-28 בינואר 2008, הושאל קופור שוב, הפעם לאייאקס, במסגרת חוזה של שישה חודשים, עם אופציה לשתי עונות נוספות. הוא שוחרר בעקבות העדר טופס מסוים, ולאחר שהוגדר כמיותר על ידי מאמן רומא, לוצ'יאנו ספאלטי, עבר למעמד של שחקן חופשי.
בחודש אוגוסט באותה שנה, נפוצה שמועה שקופור מצטרף רוסיה לחימקי מוסקבה, אך ב-10 בספטמבר, הודיע באמצעות סוכנו, על פרישתו מכדורגל מקצועי.

קריירה בינלאומית

קופור החל את הקריירה בת 13 השנים, כשהוא בן 17, במשחק של נבחרת גאנה נגד סיירה לאון  ב-28 בנובמבר 1993. הוא עבר את כל התחנות בנבחרת הלאומית: נוער, נוער עד גיל 21, וקפטן של הנבחרת הבוגרת כבר בגיל 23.
קופור פרץ לתודעה הבינלאומית כמגן בן 13. הוא שיחק בנבחרת גאנה הצעירה שזכתה בגביע העולם עד גיל 17 באיטליה 1991, ובמקום השני ביפן 1993, שם הפסידה גאנה לניגריה. בגביע העולם עד גיל 20, זכה במקום השני לאחר הפסד לברזיל, בטורניר אוסטרליה 1993.
קופור היה לזוכה מדליה בכדורגל אולימפי הצעיר בכל הזמנים, כשזכה במדליית ארד באולימפיאדת ברצלונה (1992) במדי נבחרת גאנה לפני יום ההולדת ה-16 שלו. הוא גם הגיע לרבע הגמר באולימפיאדת אטלנטה (1996).
לקופור הופעה אחת במונדיאל. הוא שותף במשחק נגד איטליה בשלב הבתים, אך לאחר טעות שלו במשחק, והפסד 2-0, לא שותף בשלושת המשחקים הבאים. נבחרת גאנה הודחה מהטורניר בשלב שמינית הגמר לאחר הפסד לברזיל.
ב-12 בינואר 2007, דירגה קונפדרציית הכדורגל של אפריקה את קופור ברשימת 30 השחקנים האפריקנים הטובים ביותר בכל הזמנים.

אמונה, והחיים אחרי הכדורגל

ב-2003, התראיין לתוכנית תיעודית ב-BBC, ואמר שהוא רוצה להיות כומר או מיסיונר לאחר שיפרוש מכדורגל. הוא דיבר גם על התגובה המופתעת של כמה שחקנים גרמנים כשראו אותו מתפלל לפני משחקים, תוך התייחסות לתמיכה שקיבל מחברים נוצרים גנאים, במיוחד אלה המתגוררים במינכן.
באותו ראיון, סיפר קופור בצורה מרגשת על מות בתו, גודייבה, בתאונת טביעה בינואר באותה שנה. הוא הסביר כי האמונה הנוצרית שלו נתנה לו את האומץ להתמודד עם העתיד.
פארמה (אוהיו)

היסטוריה

בתחיל המאה ה-19 האזור נודע בשם גרינבראייר (Greenbriar), וההתיישבות בו החלה ב-1816. ב-7 במרץ 1826 האזור הפך לתת-מחוז במחוז קויאהוגה, לאחר שהתיישבו בו מספיק אנשים. השם שונה לפארמה, בהשפעת אחד התושבים ששב ממסע באיטליה והתרשם שם מהעיר פארמה.
בשנות ה-20 של המאה ה-20 האוכלוסייה בפארמה החלה לגדול באופן משמעותי והאזור הפך מכפרי לעירוני. ב-15 בדצמבר 1924 תת-המחוז קיבל מעמד של כפר, וב-1 בינואר 1931 פארמה קיבלה מעמד של עיר. עם זאת השפל הגדול באותם ימים עצר את הגדילה לחלוטין, ואף היה משאל בקרב התושבים על סיפוח פארמה לקליבלנד. במשאל הרוב המוחלט של התושבים הצביעו נגד הסיפוח, והעיר החלה להתאושש כעבור מספר שנים. לאחר מלחמת העולם השנייה פארמה שבה לגדול באופן משמעותי, בעיקר על ידי תושבים שעברו מקליבלנד.
פארמה הגיעה לשיא גודלה ב-1970 ומאז אוכלוסייתה החלה לקטון בהדרגה.
גלי גיל

היסטוריה

הבריכה נחנכה באוגוסט 1946. עם פתיחתה החלו "משמרת הצניעות" של העדה החרדית בירושלים, לנהל מאבק נגד הבריכה. 
ב-9 ביוני 1947 נחטפו שני שוטרים בריטיים על ידי האצ"ל בזמן ששחו בבריכה.
תחרויות השחייה של משחקי המכביה החמישית (1957) והמכביה השישית (1961) התקיימו בבריכה.
במאי 1961 נערכו בבריכה תחרויות השחייה של כינוס הפועל.
בסוף יולי 1969 התקיימו בבריכה תחרויות השחייה של משחקי המכביה השמינית, בה השתתף מארק ספיץ, שיאן עולם בשלושה משחים וגדול הספורטאים היהודיים ואחד מגדולי הספורטאים בעולם, הוא זכה ב-6 מדליות זהב בתחרות.
בסוף יולי 1971 נערכה תחרות שבע האומות בבריכה.
ביולי 1973 התקיימו בבריכה תחרויות השחייה של משחקי המכביה ה-9.
בתחילת שנות ה-90 נסגרה הבריכה ובמקומה הוקם מלון לאונרדו סיטי טאוור, ועל מגרש הכדורגל הוקם קניון דימול (רחוב ז'בוטינסקי 1) ומבנה נוסף של הבורסה ליהלומים.

מגרש הכדורגל

מגרש הכדורגל היה ביתה של קבוצת הכדורגל הכח מכבי רמת גן (כיום הכח עמידר רמת גן). המגרש, שהיה מסוגל לקלוט כ-4,000 צופים נפתח ב-1949 ונהרס ב-1974. תשע שנים לאחר שנסגר הוקם במקומו אצטדיון וינטר, שנפתח ב-1983.

פיר גלי גיל

בשנת 2012 בוצעה חפירת פיר, על ידי חברת זלמן בראשי ואחיו, במגרש החנייה דרכו הוחדרו מכונות TBM, במטרה לבצע את כריית מנהרות התוואי התחתי של הקו האדום של הרכבת הקלה בתל אביב, שתי מנהרות לכיוון מערב ושתי מנהרות לכיוון מזרח. מידות הפיר הם: אורך: 110 מ', רוחב: 25 מ',עומק: כ-30 מ'.
מגרש החניה עצמו הפך באופן זמני למרכז טכני של הפרויקט בנקודה זו.
חפירת המנהרות עצמן, על יד מכונות ה-TBM, החלה בפברואר 2017 והסתיימה ביוני 2018.
פיוטר ז'לינסקי

קריירת מועדונים

ז'לינסקי החל לשחק בגיל צעיר בקבוצה המקומית בעיר הולדתו, זומבקוביצה שלונסקיה, בה שימש אביו כמאמן. בגיל 14 הצטרף למחלקת הנוער של זגלמביה לובין. בגיל 15 החל להתאמן עם הקבוצה הבוגרת של זגלמביה. בגיל 17 הוחתם בקבוצת אודינזה האיטלקית, לאחר שסקאוטים של הקבוצה צפו בו בטורניר יחד עם נבחרת פולין הצעירה.
ב-2 בנובמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א', כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-91 לאנטוניו די נטאלה, במשחק מול קליארי. בתחילת עונת 2014/2015 הושאל לעונה אחת לאמפולי. בעונת הבכורה שלו במועדון הופיע ב-28 משחקים. לקראת סיום העונה הוארכה השאלתו לאמפולי בעונה נוספת. בעונה הבאה הפך ז'לניסקי לשחקן מרכזי בהרכב אמפולי, כאשר פתח ברוב משחקי הקבוצה, וכבש 5 שערים.
ב-4 באוגוסט 2016 נרכש ז'לינסקי על ידי נאפולי, בעסקה שהוערכה ב-16 מיליון אירו. ז'לינסקי התבסס במהירות בהרכב של נאפולי. את שער הבכורה שלו בקבוצה הבקיע ב-2 בדצמבר 2016, 2 דקות לאחר תחילת המשחק, בניצחון הליגה הביתי 3 - 0 על אינטר מילאנו.

נבחרת לאומית

ז'לינסקי שיחק במגוון נבחרות פולין הצעירות. ב-4 ביוני 2013 הופיע לראשונה ז'לינסקי במדי נבחרת פולין הבוגרת, בניצחון הידידות על ליכטנשטיין. במשחקו השני במדים הלאומיים, משחק ידידות גם כן, כבש את שער הניצחון, כאשר פולין גברה 3 - 2 על דנמרק.
ז'לינסקי נמנה עם סגל פולין ליורו 2016. בטורניר זה הופיע במשחק אחד, בניצחון 1 - 0 על אוקראינה. בקמפיין מוקדמות מונדיאל 2018 שיחק ז'לינסקי 10 משחקים, וסייע לנבחרתו להעפיל לתחרות. מאוחר יותר, זומן לסגל נבחרתו למונדיאל 2018.