בודהיסטווה

בראשית הופעת הבודהיזם ובטהרוואדה

בתקופות המוקדמות של הבודהיזם, שימש המונח בקאנון הפאלי בעיקר לתיאור חייו של הבודהה גאוטמה טרם הגעתו לנירוואנה. לאחר מכן ניתן למצוא את המונח כשהוא בא לתאר כל מתרגל של הדרך המתומנת האצילה קודם שהגיע להארה. לדוגמה חלק ממלכי סרי לנקה הקדומים, מתוארים בכינוי בודהיסטווה.

במהאיאנה

כאשר התפתח זרם המהאיאנה, קיבל המושג בודהיסטווה משמעות חשובה בהרבה, כאשר הוא מתאר את האידיאל של דחיית השחרור האישי למען רווחת כל היצורים החיים כולם. בלב הרעיון עומדת השאיפה להגיע לנירוואנה רק כאשר המתרגל הופך באותו זמן לבודהה ומשחרר יחד אתו גם את היצורים החיים האחרים. על פי המסורות הבודהיסטיות, הדבר אפשרי אך ורק בעידן שבו כבר נשכחה התורה הבודהיסטית כולה, והבודהיסטווה יופיע באותה עת כמושיע הכללי של העולם. כמו הופעתו של הבודהה גאוטמה והבודהאים האחרים. למעשה, מרבית הנזירים במהאיאנה מאמצים את אידיאל הבודהיסטווה.

בוג'ריאנה

בדומה למהאיאנה, גם בזרם הוג'ריאנה המושג תופס מקום נרחב, אם כי בהבדלים מסוימים. בזרם זה, נחשב הבדהיסטווה ליצור שהגיע בעבר להארה אך למען הסיוע לאלו שעדיין לא הוארו ללא תנאי, הוא מתפקד בפועל כיצור שאינו מואר.
בזרמים השייכים לוג'ריאנה קיימות מסורות רבות על דמויות בודהיסטווה היסטוריות. ובחלקן קיימת אמונה על גלגולם של אלו ביצורים החיים כיום. הדוגמה המפורסמת ביותר לכך היא, הדלאי לאמה בבודהיזם הטיבטי, הנחשב לגלגולו של הבודהיסטווה אַוַולוֹקִיטֶשְוַורָה.

נדר הבודהיסטווה במהאיאנה והוג'ריאנה

הבודהיסטווה מקבל על עצמו בנדר את דחיית הארה למען כל היצורים החיים. דוגמה לקטע מנדר הבודהיסטווה:
בתקווה לשחרר את כל היצורים,
תמיד אלך למקלט
הבודהה, הדהרמה והסנגהה,
עד שאגיע להארה מלאה.
נפעם מחכמה ומרחמים,
היום בנוכחות הבודהאים,
אאמן את מוחי להתעוררות מלאה,
לרווחת כל היצורים החיים.

כל עוד נשאר מקום,
כל עוד יישארו יצורים חיים,
עד אז, אשאר גם אני,
ואפזר את מצוקות העולם.
היחס לבודהיסטווה הוא, כאל אדם הנמצא קרוב מאד להארה והוא הולך ומתקרב אליה ככל שהוא מתרגל יותר. בגלל נדרו, הוא עדיין לא מגיע בגלגול הנוכחי לשלב האחרון - הנירוואנה.

תכלית הבודהיסטווה בזרמים אלו

תכליתו של הבודהיסטווה בזרמים אלו, לא מסתפקת בחירות עצמית מהסבל, אלא שואפת ללמד את הדרך להארה שלמה למען רווחתם של כל היצורים החיים, שאיפה זו נקראת בודהיצ'יטה.
הבודהיסטווה מאמין, שכפי שהשמש זורחת ומאירה את כל כדור הארץ ללא איפה ואיפה, כך הוא צריך לפעול למען כל היצורים החיים, ולפתח גישה אלטרואיסטית. למעשה מדובר בביטוי של עקרון החמלה, אשר כאמור ניצב במרכז זרם המהייאנה, ומהווה תנאי הכרחי בדרך להשגת הארה שלמה. בודהיצ'יטה וחמלה הן הבסיס והמקור של כל הטוב והנירוואנה.
לפי הזרמים האלו בבודהיזם, האדם צריך לפעול ככל יכולתו על מנת להגביר את חמלתו, עד שהיא תהיה מושרשת עמוק בתוכו. ראשית יש לפתח גישה רוחשת חיבה כלפי כל היצורים החיים באשר הם, ולא לתת לרגשות להשתנות ביחס לידיד/אויב. זאת משום שהידידים הם ידידים ברגע זה, אך ייתכן כי הם היו אויבים בעבר או שיהיו אויבים בעתיד, כך גם לגבי אויבינו, ייתכן ויהיו חברינו בעתיד או שהיו כאלה בחיים קודמים. ולכן אין טעם בניתוב רגשות לפי הבחנה של ידיד/אויב. על האדם לפתח רגש חמלה כפי שהיה מרגיש לידיד, כלפי כל היצורים החיים, ובכך לפתח שוויון-תודעה. אל לנו לטעות ולחשוב שאין ידידים ואויבים, אלא שיש לאזן את הרגשות שרוחשים להם. לא די בפיתוח שוויון תודעה כלפי כל היצורים, אלא יש לשאוף להארה של כל היצורים, וזה בשל העובדה שלקיום המעגלי אין התחלה ואין סוף, כך שכל היצורים החיים היו למעשה אימותינו בתקופות חיים קדומות, או יהיו אימותינו בעתיד, דהיינו אין שום יצור עליו ניתן לומר שלא היה אחד מקרובינו בעבר, או יהיה אחד מקרובינו בעתיד. הפנמת רעיון זה מביאה לשאיפה שכל היצורים בעולם יהיו מאושרים. כפי שיש לטפח אהבה לידידים, כך יש לטפח אהבה לאויבים ולכל היצורים הנקרים בדרך.