דייוויד רוקאסל

קריירת הכדורגל

רוקאסל נולד בלונדון לזוג מהגרים קאריביים שהגיעו לאנגליה בשנות ה-50. אביו מת ב-1972, ואמו נישאה בפעם השנייה וילדה עוד ילד אחד.
רוקאסל הצטרף לארסנל בקיץ 1983 כשחקן מתלמד, ושיחק במשך שנתיים בקבוצת הנוער. הוא חתם על חוזה המקצוען שלו זמן קצר לפני תחילת עונת 1985/1986. משחקו הראשון היה נגד ניוקאסל יונייטד, ולאחר מכן הוא היה לשחקן הרכב קבוע. ב-1986 זכה רוקאסל בפרס שחקן השנה של האוהדים. רוקאסל זכה עם ארסנל בגביע הליגה ב-1987, במשחק שנערך ימים ספורים לפני יום הולדתו, לאחר ניצחון על ליברפול בגמר באצטדיון ומבלי. בשנה שלאחר מכן העפיל עם ארסנל לגמר גביע הליגה נגד לוטון טאון, אך המשחק הסתיים בהפסד של ארסנל משער בדקה האחרונה.
רוקאסל זכה בשתי מדליות אליפות עם ארסנל. הראשונה הייתה בעונת 1988/1989 שבה רוקאסל שיחק כמעט בכל משחק. אולם, רוקאסל לא זכה לשחק בגביע אירופה כיוון שהאיסור על הקבוצות האנגליות לשחק בטורנירים האירופיים שנקבע לאחר אסון הייזל היה בתוקף. המועדון סיים במקום הרביעי בעונת 1989/1990 והחמיץ את החזרה לאירופה. בעונת 1990/1991 השתתף רוקאסל ב-18 משחקי ליגה בלבד בגלל פציעה, אך הצליח למרות זאת לתרום לזכייה הנוספת באליפות. בעונה שלאחר מכן הוא החמיץ רק שלושה משחקי ליגה מתוך 42.
בזמן ששיחק בארסנל הוא שיחק גם ב-14 משחקים במדי נבחרת אנגליה, אך לא הבקיע בהם. הנבחרת האנגלית לא הפסידה באף משחק שבו רוקאסל שותף.
רוקאסל הועבר ללידס יונייטד תמורת 2 מיליון לירות שטרלינג בסוף עונת 1991/1992. המאמן הווארד וילקינסון ראה ברוקאסל מחליף אפשרי לגורדון סטראכן, אך סטראכן המשיך לשחק במשך שלוש עונות נוספות. רוקאסל הרבה לשבת על ספסל המחליפים כתוצאה מפציעה נוספת ומתחרות עם שחקנים אחרים. הוא היה בלידס עד דצמבר 1993, אז הועבר למנצ'סטר סיטי תמורת 2 מיליון לירות שטרלינג ודייוויד וייט שעשה את הדרך ההפוכה.
רוקאסל לא זכה להצלחה רבה במנצ'סטר סיטי. בסיום העונה הצליח המאמן בריאן הורטון להעביר למועדונו את הקיצוני ניקי סאמרבי מסווינדון טאון, והיה נראה כי ימיו של רוקאסל במועדון יהיו ספורים. בתחילת עונת 1994/1995 הוא עזב את מנצ'סטר סיטי, והועבר לצ'לסי תמורת 1.25 מיליון לירות שטרלינג.
רוקאסל שיחק בעונה זו ב-40 משחקים במדי צ'לסי, והבקיע שני שערים בגביע המחזיקות. רוקאסל הגיע עם צ'לסי לחצי הגמר, אך המועדון הודח על ידי המועדון ריאל סראגוסה שלבסוף גם זכה בטורניר. רוקאסל נפצע שוב בעונה שלאחר מכן וכתוצאה מכך שיחק רק במשחק אחד (נגד בלקבורן רוברס באוקטובר 1995). אולם, הוא נותר ברשימת מקבלי המשכורות של צ'לסי עד שחוזהו הסתיים בקיץ 1998. רוקאסל נבחן בהרטה ברלין בקיץ שלפני עונת 1996/1997, אך לא התקבל אל הרטה והושאל לנוריץ' סיטי. בעונת 1997/1998 הוא הושאל למשך תקופה קצרה להאל סיטי, אך שתי התקופות לא היו מוצלחות והוא חזר לקבוצת המילואים של צ'לסי.
לאחר שחוזהו בצ'לסי הסתיים רוקאסל הצטרף למועדון המלזי סאבה בהעברה חופשית, אך לא הרבה לשחק כתוצאה מהפציעה ולבסוף פרש מכדורגל ב-1999.

מחלתו ומותו

בפברואר 2001 הכריז רוקאסל כי הוא סובל מלימפומה שאינה הודג'קין, שהיא צורה של מחלת הסרטן התוקפת את מערכת החיסון. רוקאסל עבר סדרה של טיפולי כימותרפיה מתוך תקווה להחלים. אולם, הוא מת בשעות המוקדמות של ה-31 במרץ 2001, כשהיה רק בן 33.
רוקאסל הונצח על ידי אשתו, בנו ושלוש בנותיו. שישה שבועות לאחר מותו שימש בנו ראיין בתפקיד הקמע של ארסנל בגמר גביע ה-FA נגד ליברפול, שהסתיים בהפסד משני שערים של מייקל אואן.
ה-1 באפריל 2006 (חמש שנים ויום לאחר מותו) הוכרז על ידי ארסנל כ"יום דייוויד רוקאסל", כחלק מהחגיגות שארגנה ההנלה לכבוד העונה האחרונה באצטדיון הייבורי. המשחק נגד אסטון וילה הסתיים בניצחון 5 - 0. האוהדים ערכו מחווה משלהם לזכרו של רוקאסל לפני המשחק. הנהלת ארסנל החליטה להקים מתקן אימונים סגור חגד לקבוצת הנוער, אותו קראה על שם רוקאסל והקדישה לתרומותיו למועדון.