google/wiki40b huggingface dataset:
שרה ברטון

שרה ג'יין ברטון (באנגלית: Sarah Burton; נולדה ב-1974) היא מעצבת אופנה בריטית, המכהנת (2014) כמנהלת הקריאטיבית של בית האופנה אלכסנדר מקווין. היא עיצבה את שמלת הכלה של קתרין מידלטון לחתונתה עם הנסיך ויליאם, דוכס קיימברידג' באפריל 2011. בשנת 2012 הופיעה ברשימת 100 האנשים המשפיעים ביותר של טיים מגזין.

ביוגרפיה

ברטון נולדה בצ'שייר שבבריטניה. למדה אופנה בקולג' סנטרל סיינט מרטינס לאומנות ועיצוב בלונדון. בשנת 1996 התמחתה בבית האופנה אלכסנדר מקווין עד לסיום לימודיה. לאחר מכן חזרה לעבוד במשרה מלאה בחברה. בשנת 2000 מונתה לראש מחלקת נשים, בתקופה זו עיצבה שמלות עבור מישל אובמה, קייט בלאנשט, ליידי גאגא וגווינת' פאלטרו. לאחר מותו של מקווין ב-2010 מונתה ברטון למנהלת הקריאטיבית. בספטמבר 2010 הציגה ברטון בפריז לראשונה קולקציית נשים שעיצבה בעצמה.
ב-29 באפריל פורסם כי ברטון עיצבה את שמלת הכלה לחתונת הנסיך ויליאם וקתרין מידלטון. ברטון עיצבה גם את שמלתה של השושבינה, פיפה מידלטון.
תחבורה יבשתית

תחבורה יבשתית היא תחבורה המתקיימת על הדרכים, בשונה מתחבורה מסילתית שבה התחבורה מתקיימת על מסילות שעליהן נעות בעיקר רכבות. בעבר התקיימה תחבורה יבשתית בעיקר על ידי סוסים, אולם כיום היא כוללת בעיקר כלי רכב.

היסטוריה

צורותיה הראשונות של התחבורה היבשתית היו רכיבה על סוס, שור, חמור ובמקרים מסוימים אף על ידי אדם. עם התפתחות המסחר, החלו לעצב דרכים (או: מסלולים) שהיו בדרך כלל שטוחים ורחבים, כדי בהם לאפשר פעילות מסחרית. אחר כך פיתחו את הטרבויס, מעין יצירה ראשונית של המרכבה, ונועדה בעיקר לטעון עליה משאות. הגלגל הגיע מעט לאחר מכן, תחילה ככל הנראה על ידי שימוש בבולי עץ כגליל
עם התפרסות האימפריה הרומית נוצר צורך לאפשר לחיילים דרכים לתעבורה מהירה ממקום למקום. הדרכים של אותם זמנים היו מלאות בוץ ורפש, דבר שהאט באופן משמעותי את קצב תנועת הפלוגות. כדי לפתור בעיה זו, החלו הרומאים בבניית דרכים גדולות רחבות ומסודרות, שקיבלו את השם דרכים רומיות. הדרכים הרומיות השתמשו במצע מסילה עמוק, הבנוי מאבנים גרוסות, כדי להבטיח כי הדרך תישאר יבשה תמיד. המים יצופו מעל האבנים והדרך לא תימלא רפש וטיט.
בתקופת המהפכה התעשייתית, ועקב התפתחות המסחר בין ערים ומדינות, הפך פיתוח הדרכים למשימה הכרחית. ג'ון לאודון מק'אדם עיצב את הדרך המודרנית הראשונה. הוא פיתח ריצוף זול העשוי מאבן ומשמן, תוך שבקצוות הדרכים יצר כעין שיפוע יורד, כדי לגרום למים להישפך אל מחוץ לדרך. באותו הזמן יצר תומאס טלפורד אתגר של ממש בבניית רחובות חדשים וגשרים.

תחבורה מודרנית

כיום עשויים כבישים בעיקר מאספלט ומבטון. על בסיס התוכנית של מק'אדם, מעורבב חומר האספלט עם מעט אבנים וחול. האספלט ידוע ככביש גמיש שיכול לעמוד בגריסה מתמדת תחת תנועה. בטון משמש בעיקר למשטחים לטעינת סחורה, עקב יכולתו לשאת על גביו מטענים כבדים, אלא שהוא יקר יותר, ודורש זהירות רבה יותר בהכנת הבסיס. בדרך כלל מצופים כבישי בטון בשכבה דקה של אספלט, כדי ליצור משטח שחיקה.
דרכים מודרניות מעוצבות כדי לשאת כלי רכב כבדים יותר ומהירים יותר, אי לכך הן דורשות משטח עבה יותר, ותת-רבדים רבים יותר. תת-רבדים הם שכבות של אבן חצץ וחול התומכים בכביש עצמו. דבר זה נדרש כדי למנוע חדירת מים אל השכבות התחתונות של הכביש, ביצור השכבות התחתונות אמור להבטיח חסימה משמעותית של הצטברות מים תחת הכביש.
חלק חשוב בעיצובו של כביש הוא השוליים, הממלאים מספר צרכים, כגון מקום לעצירת כלי רכב במקרה של תקלה, מסלול חירום ואף חנייה (במקום עירוני). בדרך כלל אזור השוליים מעוצב נמוך יותר משאר הכביש, כדי לאפשר למי הגשמים לזרום מטה ולא לחלחל פנימה אל תוך הכביש, השוליים הם מטבעם מקום צר ובדרך כלל אינם יכולים לאפשר נסיעת כלי רכב עליהם, זו גם הסיבה שנסיעה שם אסורה על פי חוקי התנועה.
האוניברסיטה הפדרלית הדרומית (רוסיה)

שמות האוניברסיטה

ב-5 במאי 1917 נקראה בשם אוניברסיטת דון. בשנים 1918–1925 נקראה על שם מיטרופאן בוגאייב. בשנים 1925–1934 נקראה בשם האוניברסיטה הממלכתית של צפון הקווקז. בשנתיים שלאחרי זה נקראה בשם האוניברסיטה הממלכתית של רוסטוב על הדון ובשנים 1937–1957 נשאה את השם האוניברסיטה הממלכתית של רוסטוב על הדון על שם ויאצ'סלב מולוטוב, בשנים 1957–1982 נקראה בשם האוניברסיטה הממלכתית של רוסטוב (בשנים 1982–1991 נקראה על שם מיכאיל סוסלוב) ומאז 1991 עד 2006 נקראה בשם האוניברסיטה הממלכתית של רוסטוב. בנובמבר 2006 החלה לשאת את שמה הנוכחי, על פי הנחיה ממשלתית.
זמן גאולוגי

הזמן הגאולוגי הוא קצב התרחשותם של המאורעות הגאולוגיים. הוא איטי מאוד וכה ארוך עד שקשה לנו לתפוס אותו בתודעתנו. ובכל זאת פיתח מדע הגאולוגיה שיטות למדידת הזמן הגאולוגי - שתי השיטות הנפוצות ביותר הן שיטת המאובנים והשיטה הרדיואקטיבית, אך יש גם שיטות נוספות.

הנוסחה לחישוב גיל הסלע באמצעות השיטה הרדיו-אקטיבית

אם מחצית מהאטומים מסוג "מקור" (או מוצא) הופכים לאטומים מסוג "תוצאה" כעבור Y שנים, ואם יש בסלע S אטומים מסוג מקור ו- R אטומים מסוג תוצאה, אז גיל הסלע הוא:
הנוסחה משתנה קצת במקרה שבמצב ההתחלתי נוכחים בסלע גם חומר המוצא וגם חומר התוצאה, כמו במקרה של תיארוך לפי פחמן 14.
דוגמה ליישום השיטה: נניח שמצאנו בסלע 600 אטומים של רדון ו- 200 אטומים של רובידיום. בן כמה הסלע? 
אפשר לחשב בלי הנוסחה: בעבר היו בו 800 אטומים, וכולם של רובידיום. כעבור 1622 שנים הפכו מחציתם לרדון. עתה היו בסלע 400 אטומי רדון ו- 400 אטומי רובידיום. כעבור עוד 1622 הפכו מחצית מ-400 אטומי הרובידיום הנותרים לרדון, ונותרו 200 אטומי רובידיום ו- 600 אטומי רדון. כלומר, התקופה שחלפה היא 2*1622=3244 שנים. 
אפשר גם להציב בנוסחה:
הגיל הוא
יוסף ברלוביץ

ביוגרפיה

יוסף ברלוביץ נולד בעיירה לינקובה שבמחוז קובנה, האימפריה הרוסית (כיום ליטא). אביו היה רבי חנוך זונדל ויוסף זכה לחינוך מסורתי. הוא נשא לאישה את דינה ברלוביץ, בת נחום ברנט. בשנות ה-80 של המאה ה-19, כנראה, נסע עם רעייתו לפריז, צרפת. שם, השתלם בקדרות ובעשיית רעפים אצל יעקב ברנט, אחיה של רעיתו. הוא שימש כמנהל בית חרושת שם.
בדצמבר 1893 הגיע ליפו עם משפחתו. גיסו, זרח ברנט, סידר את כניסתו לארץ ישראל ואף העניק לו שטח אדמה בן 22 דונם ומגרש בן 2 דונם בפתח תקווה. ברלוביץ הקים במושבה בית מלאכה לייצור רעפים, שמוקם במרתף ביתו של דב ימיני. בשל עיסוקו זכה לכינוי "דער טעפער". החמר עבור הרעפים הובא ממוצא והמים שהובאו לבית המלאכה בכדים. כל אלו, בצירוף היקף היצור הקטן של בית המלאכה, הביאו לתמחור גבוהה של התוצרת, שלא יכלה להתחרות בייבוא הרעפים ממרסיי. לאחר תקופה סגר ברלוביץ את בית המלאכה ופנה לעסוק בחקלאות במשק וביקב של עובדיה לחמן במושבה. בנוסף, היה ממייסדי אגודת בעלי-המלאכה "אחיעזר" וכן ארגן שעורי תורה וגמרא בין חבריה.
קווין מרי (אונייה)

היסטוריה

ה"קווין מרי" נבנתה כאוניית נוסעים לחברת "קונארד" הבריטית, בשנת 1934 הושקה האונייה. האונייה סמלה עתיד חדש לחברת "קונארד" (לאחר שהחברה רכשה את חברת "הכוכב הלבן" שבבעלותה הייתה ה"טיטניק") בשל כך היא תוכננה להיות המפוארת ביותר ומהירה יותר מהאוניות הקודמות לה ואכן הפכה האונייה לסמל הגאווה של העם הבריטי.
האונייה השתתפה בכמה סרטים, היא מוצגת בצורה הטובה ביותר בסרט "הרפתקה בפוסידון" שיצא בשנת 1972, בסרט מוצגת ה"קווין מרי" בשם אחר, "פוסידון". בסרט האונייה מתהפכת לאחר פגיעת גל עצום בזמן סערה בים ויוצרת מרוץ הישרדות נגד הזמן בין השורדים בהתהפכות.
הסרט מבוסס על מקרה שקרה ל"קווין מרי" בשנת 1943 בזמן הפלגה באוקיינוס בזמן סערה. האונייה נשאה מעל 150 אלף חיילים בהפלגה זו. במהלך ההפלגה ה"קווין מרי" נפגעה ע"י גל עצום בגובה של 28 מטרים אשר גרם לה לנטות על צידה לזווית של 52 מעלות, החיילים חשבו שמכיוון שהכובד שלה היה כפול משל ה"טיטניק" הסיכוי שהיא תטבע גדול יותר. למרבה המזל האונייה הצליחה ליישר את עצמה והגיעה ליעדה כמתוכנן.
ה"קווין מרי" סיימה את הפלגותיה בחברת "קונארד" בשנת 1967 והועברה ללונג ביץ' שם היא עוגנת עד היום, ב-1971 הפכה האונייה רשמית ל"מלון צף" ועברה תהליך שיפוצים ורסטורציה מקיף.

שיאים

ה"קווין מרי" הייתה הראשונה שהיה בה "בית כנסת" (חדר תפילה לנוסעים יהודים), דבר זה נעשה כמחאה על פעולתם של הנאצים, ה"קווין מרי" דגלה בשוויון גזעי.
האונייה יכלה לאכלס מספר נוסעים גבוה יותר מכל האוניות של החברות המתחרות בתקופתה.
ה"קווין מרי" הייתה היחידה בתקופתה ששברה שיא והצליחה לחצות את האוקיינוס האטלנטי בתוך 5 ימים בלבד.

תאוריות קונספירציה

יש האומרים שה"קווין מרי" רדופת רוחות רפאים. במהלך השנים אורחים שהתארחו באונייה סיפרו כי נתקלו במאורעות על טבעיים ושמעו רעשים מוזרים שאין להם הסבר הגיוני.
סיפור מפורסם על האונייה מספר על נוסע שמצאו את גופתו בחדרו ללא רוח חיים, מדוח הפתולוג נכתב שהוא נרצח וכי זו לא הייתה יכולה להיות התאבדות. הבעיה במסקנה הזאת היא שהנוסע שהה לגמרי לבדו בחדר, מה שמוסיף לחיזוק תאוריית הקונספירציה שתומכת בכך שה"קווין מרי" רדופת רוחות.
S-200

טיל

לכל טיל מוצמדים 4 מנועי האצה רקטיים מונעים בדלק מוצק. לאחר סיום בעירתם הם מתנתקים מהטיל ומופעל מנוע דלק נוזלי של הטיל. הטווח המקסימלי של הטיל הוא 150–400 ק"מ, תלוי בדגם הטיל. הטיל משתמש בהנחיית אלומת רדיו לתיקון המעוף במהלכו, ולקראת המטרה הוא מפעיל מכ"ם חצי־אקטיבי לצורך התבייתות סופית. המהירות המרבית של הטיל היא 4 מאך. הגובה האפקטיבי של הטיל הוא 20,000-300 מטר בדגמים הראשונים ועד ל־35–40 ק"מ בדגמים המתקדמים יותר. הטיל מצויד בראש קרב במשקל 217 ק"ג חומר נפץ מרסק או בראש קרב גרעיני בעוצמה של 25 קילוטון המופעל רק על ידי אות מהפיקוד.

מפעילים

עם המדינות המפעילות את הטיל נמנות אוקראינה, איראן, אלג'יריה, בולגריה, גאורגיה, הודו, לוב, קוריאה הצפונית, רוסיה, סוריה ועוד.
טיל SA-5 שירה צבא אוקראינה יירט ב־4 באוקטובר 2001 מטוס Tu-154 הרוסי (טיסה 1812 של S7 איירליינס) בו נספו 78 בני אדם, רובם ישראלים, מעל הים השחור.
CTS EVENTIM ISRAEL

איוונטים CTS ישראל היא חברת אירועים והופעות ומשרד כרטיסים הפועל בישראל משנת 2011.
החברה מוחזקת ומנוהלת על ידי משרד הכרטיסים הגדול באירופה (והשנייה בגודלה בעולם) CTS Eventim AG.
במהלך שנות פעילותה איוונטים איחדה לתוכה את פעילות מכירת הכרטיסים של שניים ממשרדי הכרטיסים שפעלו בשוק הישראלי: "קסטל" ו"הדרן".
משרדי החברה שוכנים בתל אביב.
המפנה התרבותי

המפנה התרבותי (באנגלית - The Cultural Turn) הוא כינוי לתנועה הכוללת סדרה של התפתחויות במדעי החברה והרוח שתחילתם בשנות ה-60 של המאה ה-20 ואשר הגיעה לשיאה בשנות ה-80 וה-90. המפנה התרבותי מדגיש את החשיבות של משמעויות וסמלים ככוחות חברתיים, לעומת הדגש שניתן בעבר על גורמים "קשים" יותר, כגון מבנים חברתיים, דמוגרפיה, פוליטיקה וכלכלה. מכאן שניתן לראות את התנועה כמאופיינת על ידי מעבר מתורת הכרה לפיה המציאות נתונה כעובדה הניתנת לחקירה מדעית וידיעה חד-משמעית, לתפיסה לפיה התרבות היא שמבנה זהויות ויחסים חברתיים. המפנה התרבותי כולל בין השאר את הפוסטמודרניזם והפוסט-סטרוקטורליזם שצמחו בתוכו, ומתקשר גם למפנה הלשוני - המעבר לתפיסת המציאות דרך השפה.
המפנה התרבות שינה כאמור באופן רדיקלי את הפרקטיקות והמטרות של מדעי החברה והרוח, גרם ליצירת התחום של לימודי תרבות והפיכתו לאחד מתחומי הלימוד האקדמיים הממוסדים, ופתח תתי תחומים חדשים בדיסצפלינות המסורתיות. אחד ההוגים המרכזיים בתנועת המפנה התרבותי הוא קליפורד גירץ, שספרו פרשנות של תרבויות (1973) השפיע על חוקרים בתחומים רבים ומגוונים, כגון סוציולוגיה, אנתרופולוגיה היסטוריה ותקשורת.

היסטוריוגרפיה

בהיסטוריוגרפיה משמעות המפנה התרבותי הוא הדגשת עובדות תרבותיות כהסבר של תופעות היסטוריות, וזאת במקום מתן מקום מרכזי להיסטוריות פוליטיות או כלכליות המסתמכות על מסמכים פורמליים של המדינות או על נתונים כלכליים. היסטוריוגרפיה מונחית תרבות תבחן מערכות של ייצוגים תרבותיים, תנתח את השפה בה הם מבוטאים ותנסה להתחקות על משמעותם. גם אם מדובר באותם טקסטים, קריאתם תעשה בכוונה לגלות את משמעויות שאינן גלויות על פני השטח, כולל התייחסות להשמטות ו"חורים". מכאן שההיסטוריה אינה נתפסת כנרטיב אובייקטיבי אלא יכולה לכלול קולות ואסטרטגיות רטוריות מגוונות.

גאוגרפיה

השפעת המפנה התרבותי על תחום זה יצרה קשר בין תופעות גאוגרפיות לבין החלטות של בני אדם המושפעות על ידי תפיסות תרבותיות וחברתיות. עקבות כך נוצרו תתי תחום חדשים, כגון גאוגרפיה תרבותית עכשווית, לימודי נוף, גאוגרפיה כלכלית של עבודה, רגולציה, חדשנות, גאוגרפיה כלכלית אורבנית, ועוד.

לימודי תרבות וביקורת הספרות

אחד השינויים המרכזיים בתחומים אלה הוא הרחבתם מהדגשת חקירת הייצור התרבותי להכללת התייחסות להתקבלותם של מוצרים תרבותיים.

כלכלה

החשיבות המיוחסת לפעילויות פנאי, לתעשיות ומוצרי תרבות, ובעקבותיהם צמיחה של תחומי עיסוק הקשורים ליצירתיות, פרסום, עיצוב ומיתוג.

פוליטיקה

דמוקרטיזציה והתפתחות פוליטיקת ראווה, עליית פוליטיקה של זהויות.
יגאל שדה

ביוגרפיה

יגאל שדה נולד בתל אביב וגדל בה. הוא למד במגמת תיאטרון בבית הספר התיכון "תלמה ילין", ואת שירותו הצבאי עשה כשחקן בתיאטרון צה"ל. בשנת 1983 החל את לימודי המשחק בבית הספר לאומנויות הבמה "בית צבי" וסיים אותם בהצטיינות בשנת 1986.
במהלך הקריירה שלו היה שדה שחקן מן המניין בלהקת השחקנים של תיאטרון באר שבע (1987-1990), של התיאטרון הלאומי "הבימה" (1990-1997), של תיאטרון "החאן" בירושלים (1997–2001) ושל תיאטרון הרצליה (2001-2002). בשנת 2002 חזר לשחק בלהקת תיאטרון "הבימה", שבה הוא חבר מן המניין עד היום. לצד תפקידיו בתיאטרון משחק שדה גם בקולנוע ובטלוויזיה, וכן מדבב סרטים רבים.
דיוגו קאו

מסעותיו

במסעו הראשון (1482–1483) גילה קאו את נהר הקונגו ובמסעו השני (1485–1486) הרחיק דרומה יותר, עד קייפ-קרוס בנמיביה. בשנת 1480 היה קפטן של ספינות שתפקידן היה לתפוס ספינות דרומיות לאיים הקנריים. במסגרת תפקידו הפעיל קאו מדיניות של ים סגור ליד אזור גינאה, בשל מכרות זהב שהיו לאורך החוף. 
לאחר שקיבל זיכיון מידי המלך הפורטוגלי ז'ואאו השני על האזורים שימצא בחופי אפריקה, פתח במסע תגליות לאורך החוף הדרומי בין קרבה לגינאה ומשם עד לכף לובו. קאו הגיע לנהר זאיר מול חופי אנגולה. בשלב זה האמין קאו שהגיע לאוקיינוס ההודי, וסבר בשגגה כי הגיע לקצה יבשת אפריקה. הוא הצהיר על כך למלך הפורטוגלי, והביא לו מנחות אקזוטיות מקונגו.
במסעו השני, בשנת 1486, הגיע קאו לנמיביה. הוא הציב שם פדראו (Padrão), עמוד אבן, שהחליף את צלבי העץ בהם נהגו עד אז להשתמש הפורטוגלים, על מנת לקבוע חזקה פורטוגלית על הקרקע. במהלך מסעותיו הציב קאו ארבעה עמודים שכאלו, שעודם קיימים. אחרי מסעו זה הבין שהודו רחוקה יותר ממה שחשב תחילה. הבשורות המרות גרמו לאכזבה בפורטוגל, אך הם לא אמרו נואש. ב-20 במאי 1498 הגיע ואסקו דה גאמה להודו, בדרך שסבבה את יבשת אפריקה. ב-1492, במסגרת חיפושי דרך מקוצרת להודו, ניסה קולומבוס להגיע אליה דרך האוקיינוס האטלנטי, דבר שהוביל לגילוי אמריקה.
בובאיסר סאיטייב

השתתפות במשחקים אולימפיים

בגיל 21 סאיטייב נשלח למשחקי אטלנטה 1996. הוא ניצח בכול הקרבות וזכה במדליית זהב. בכך הוא היה האלוף האולימפי בהיאבקות הצעיר ביותר וגם הצ'צ'ני הראשון שזכה במדליית זהב אולימפית.
בשנת 2000 סאייטיב נשלח לאולימפיאדה בפעם השנייה. הוא הגיע למשחקים פצוע והפסיד בקרב השני.
בשנים 2004 ו-2008 סאייטיב זכה במדליית זהב אולימפית.
אלבה ברלין

היסטוריה

המועדון נוסד בשנת 1989 כממשיך דרכו של המועדון שרלוטנבורג ברלין. במשך השנים נחשב, לצד ברוז במברג וסקייליינרס פרנקפורט, לאחד המועדונים הטובים בגרמניה, אשר נאבקים ביניהם על תוארי האליפות והגביע הגרמניים. בסוף שנות ה-90 ותחילת שנות ה-2000 המועדון התחרה בקביעות במפעל היורוליג, והישג השיא שלו הוא רבע הגמר בשנת 1998.
בעונת 1994/95 זכתה הקבוצה בגביע קוראץ' לאחר ניצחון בסיכום שני מפגשי הגמר מול קבוצת אולימפיה מילאנו מאיטליה.
בעונת 2000/01 הגיעה עד לרבע גמר הסופרוליג והפסידה לקבוצת פנאתינייקוס מיוון.
בעונת 2009/10, לאחר שהפסידה לקבוצת מארוסי במוקדמות היורוליג. הגיעה הקבוצה עד לגמר היורוקאפ והפסידה לקבוצת פאמסה ולנסיה 67-44.
בחודש ינואר 2011 חתם בקבוצה המאמן הישראלי מולי קצורין. ואימן אותה עד סוף עונת 2010/2011.

אולמות הקבוצה

במשך השנים המועדון שיחק בכמה אולמות כדורסל, האולם הראשון בו שיחק המועדון היה אולם בן 3,000 מקומות בשכונת שרלוטנבורג.
בשנת 1996 הקבוצה עברה לקיים את משחקיה בהיכל הספורט מקס שמלינג בשכונת פרנצלאואר ברג המכיל 8,500 מקומות ישיבה.
בשנת 2008 חנכה הקבוצה את אולמה הביתי הנוכחי O2 וורלד המכיל 14,800 מקומות ישיבה, שבאותה שנה אירח את משחקי הפיינל פור של היורוליג.
פלגת תיעוד מבצעי

היסטוריה

עוד במהלך האינתיפאדה השנייה נעשו ניסיונות בחטיבת דובר צה"ל להקים ולהכשיר יחידה של צלמים קרביים, שיספקו תיעוד מבצעי לצורכי הסברה ישראלית מול גל הטרור הפלסטיני והתעמולה הפלסטינית שנלוותה אליו. 
בגלגולה הנוכחי, היחידה הוקמה ב-2012, בעקבות מבצע עמוד ענן.

הכשרה

חיילי היחידה מתגייסים אחת לשנה בגיוס קרבי לחטיבת חי"ר, ממחזור נובמבר 2015 לחיל האיסוף הקרבי. אשר בה הם עוברים הכשרה קרבית מלאה של 7-8 חודשים ביחד עם לוחמי החטיבה. מקום ההכשרה משתנה ממחזור למחזור:
מחזור אוגוסט 2012 התגייסו לגדודים השונים של חטיבת גולני (גדודים 12, 13 ו-51) ולאחר סיום ההכשרה עברו הכשרת צילום בדובר צה"ל ונכנסו לתפקיד.
מחזור אוגוסט 2013 התגייסו ליחידת אגוז ובמהלך ההכשרה הוצאו לפרק זמן של כחודשיים לעבור הכשרה קרבית ומקצועית בדובר צה"ל, לאחר ההכשרה בדובר צה"ל חזרו לאגוז לסיים את ההכשרה הקרבית ולעשות מסע כומתה שבסיומו קיבלו כומתה חומה.
מחזור נובמבר 2014 התגייסו לגדוד הסיור של גולני ועברו הכשרה מלאה של 8 חודשים במהלכה הוצאו לשבועות בודדים מדי חודש לעבור הכשרה מקצועית בדובר צה"ל. לאחר מסע הכומתה החיילים נכנסו ליחידה.
מחזור נובמבר 2015 התגייסו לחיל האיסוף הקרבי ועברו הכשרה מלאה של 7 חודשים במהלך האימון המתקדם הוצאו לשבועות בודדים מדי חודש לעבור הכשרה מקצועית בדובר צה"ל. לאחר מסע סיכת הלוחם נכנסו ליחידה.
מחזורים נובמבר 2016 ו 2017 התגייסו גם הם לחיל האיסוף הקרבי. 
החל ממחזור נובמבר 2018, בו גויסו לוחמות לשירות בפלגה בפעם הראשונה, ההכשרה תקוצר משמעותית ותעבור תחת גדודי החי"ר קל (הגדודים המעורבים).

שירות סדיר

לאחר סיום ההכשרה החיילים מוגדרים באופן רשמי כ"מתעדים מבצעיים", כלומר צלמים קרביים. לכל גדוד חי"ר מוקצה מתעד שצמוד לגדוד זה בחירום ובשגרה משתתף באימונים (תרגילים גדודיים וחטיבתיים).
אריה לייב גינצבורג

קורות חייו

נולד לרבי אשר בהיותו רב העיר פינסק. סבו היה רבי לייב "בעל התוספות". ועוד בצעירותו נודע כעילוי. כשעבר אביו לכהן כרבה של מינסק, סייע לו בענייני העיר ואף ייסד שם ישיבה מפורסמת, בה לימד על דרך הפלפול והחילוקים. בשנת 1745 לערך עבר לוולוז'ין ושם ייסד ישיבה לתלמידים נבחרים. החל משנת 1765 ועד סוף ימיו שימש כרב, אב"ד וראש ישיבה במֵץ (בצפון צרפת). מסופר שרבנות מץ הוצעה לו בגיל שבעים, ובני העיר חששו לקבל רב מבוגר כל כך, ור' אריה לייב הבטיח להם שהוא יכהן בעירם שנים רבות, ואכן נפטר שם לאחר כעשרים שנות רבנות בהיותו כבן תשעים.
רוב ימיו היה עני. מסופר שהרב אריה לייב סיים אלף פעמים את הש"ס. בחצרות חסידיים התייחסו לסיפור זה כעידוד ללימוד, או כהשוואה ללימוד עמוק ואיטי יותר. ר' אריה לייב היה מחמיר על עצמו באיסור חדש בחוץ לארץ, כלומר לא לאכול תבואה שהשרישה לאחר ט"ז בניסן (ובחוץ לארץ עד י"ז בניסן) בשנה שלאחריה, וכפי שהוא מברר בארוכה בקונטרס מיוחד הנדפס בסוף ספרו שאגת אריה. מבחינה מציאותית רוב התבואה באירופה היא במצב הזה והעולם נהג להקל. אפיזודה ידועה עליו מספרת שבשנות עוניו מרבה היה לערוך "גלות", ובהיותו נודד מעיר לעיר, היה נושא עמו שק ובו גריסים וסיר משלו, ובכל מקום בו היה מתארח היה מבקש לבשל עבורו את הגריסים שלו בסיר שלו, היות שאינו יכול לאכול כלום בגלל בעיית ה"חדש".
רבי אריה לייב היה ידוע בחריפותו העצומה, בעוז הגיונו ובגאונותו. עם זאת, היה מהמתנגדים הגדולים לדרך הפלפול שרווחה באותה תקופה, ובדומה לגר"א, שפעל אחריו, חתר לפרשנות ופסיקה על פי פשוטם של המקורות. מאידך, בישיבתו במינסק לימד על דרך הפלפול והחילוקים ואף נאלץ לעזוב בשל מחלוקת עם רב העיר, ר' יחיאל היילפרין בעל ה"סדר הדורות", שדגל בלימוד על דרך הפשט והבקיאות. לא הכניס לתוך ספריו את הפלפולים שנאמרו בישיבה לחידוד התלמידים, עליהם אמר "כי את הכל ישא הרוח, אין זה אלא הבל ורעות רוח".
דן בש"ס ובראשונים מדעתו, בלי להיזקק לפרשנותם של ראשונים ואחרונים.
לא היסס להתנגד, לעיתים בחריפות, לעמדות מנוגדות, ואף במקום שנהגו הכל להחמיר הוא לא היסס לפסוק לבדו להקל, אם היה ברור לו שהדבר מותר.
תקיפותו הרבה גרמה לו צרות קשות, שכן פעמים רבות היה בחילוקי דעות קשים עם פרנסי העיר עקב פסיקותיו.
רבי אריה לייב נפטר בט"ו בתמוז ה'תקמ"ה בעיר מץ שבצרפת, ונקבר בבית הקברות היהודי בעיר.
אחמד חוסאם

קריירה

מידו הידוע גם בשל מזגו החם, הוא הכדורגלן המצרי בעל המשכורת הגבוהה ביותר בכל הזמנים. את הופעתו הראשונה במדי נבחרת מצרים ערך בניצחונה של מצרים בתוצאה 2-1 מול נבחרת איחוד האמירויות הערביות, ובמשחק זה גם כבש את שערו הראשון במדי הנבחרת. בשנת 2005 ייסד במצרים בית ספר לכדורגל על שמו, מתוך תקווה לחולל תפנית בכדורגל המצרי.
באייאקס אמסטרדם, ההולנדית, צבר מידו ממוצע של שער לכל שני משחקים, אך סבל מבעיית התאקלמות במועדון, שכללה חיכוכים עם מאמנו רונלד קומאן, ודיווח שבהמלך ויכוח זרק זוג מספריים על חברו לקבוצה, החלוץ זלאטן איברהימוביץ'. הוא צבר 43 הופעות במדי נבחרת מצרים, אבל גם בה היו לו חיכוכים עם מאמן הנבחרת מרקו טארדלי. ב-2004 טען שהוא לא זמין למשחקי הנבחרת בגלל פציעה, על אף ששיחק במשחק ידידות בקבוצתו האיטלקית רומא 24 שעות בלבד מאוחר יותר. טארדלי הדיח אותו מיד מסגל הנבחרת והתאחדות הכדורגל המצרית הכריזה שהוא מושעה לצמיתות מהנבחרת.
בינואר 2005, הוא חתם על חוזה השאלה ל-18 חודשים עם טוטנהאם הוטספר מלונדון, והכריז על חרטתו על מעשיו בעבר. הוא כבש צמד שערים במשחק הבכורה שלו בטוטנהאם. למרות זאת, הוא התקשה להסתגל לסגנון הכדורגל באנגליה. באותו הזמן, טארדלי כבר פוטר ממשרת המאמן במצרים, וההתאחדות המצרית החליטה לשקול מחדש את השבתו של מידו לנבחרת, בתנאי שיסכים להתנצל על התנהגותו בעבר. בפברואר, כאשר קבוצתו שיחקה במשחקי גביע ה-FA, משחקים שבהם לא היה יכול להשתתף מבחינה חוקית, מידו טס לקהיר והתנצל בפומבי על התנהגותו. חודש לאחר מכן, הוא נקרא לחזור לשחק במדים הלאומיים.
ב-8 בפברואר 2006, נזרק מידו פעם נוספת מהנבחרת בעקבות ויכוח במהלך טורניר גביע אפריקה לאומות, עם מאמנו החדש, חסאן שחאטה, במהלכו כינה את שחאטה חמור. הוויכוח החל לאחר החלפתו של מידו במהלך משחק חצי הגמר נגד סנגל. התאחדות הכדורגל המצרית השעתה מידית את מידו מהנבחרת הלאומית למשך שישה חודשים. מאוחר יותר התנצל מידו בפני מאמנו וחברי הנבחרת שזכתה בלעדיו בגביע אפריקה לאומות לאחר ניצחון 4-2 בפנדלים, בגמר מול נבחרת חוף השנהב.
מידו ייסד לעצמו מורשת בקרב האוהדים שהחלו לשיר "מידו, יידו", יידו הוא כינוים של אוהדי הספרס שניתן להם כיוון שחלק גדול מתוכם הם יהודים. יחסיו עם המאמן, מרטין יול, היו טובים יותר בהשוואה לקודמים. תקופת השאלתו לטוטנהאם הייתה אמורה להסתיים בקיץ 2006. למרות זאת, הוא אמר שאינו חפץ לשוב לשחק ברומא, אלא מעדיף לחתום על חוזה קבוע עם טוטנהאם. ב-18 בפברואר 2006, מאמן טוטנהאם, מרטין יול, הכריז שהמועדון רוצה להחתים את מידו על חוזה על בסיס קבוע בעקבות יכולתו הטובה ואהבתו למועדון. לאחר שמועות על התעניינות ממועדונים אחרים, הוא נקנה על ידי טוטנהאם ב-4 מיליון פאונד. בטוטנהאם שיחק מידו שנה אחת בלבד עד שעבר בעונת 2007/2008 לקבוצת מידלסברו האנגלית, ממנה הושאל למספר קבוצות.
ביוני 2013 הודיע על פרישה ממשחק פעיל.
בינואר 2014 הפך למאמן הצעיר ביותר בתולדות הליגה המצרית, כשמונה בגיל 30 למאמן קבוצת א-זמאלכ.
באזיע'יה

אל-באזע'יה (בערבית: البازيعية) הייתה כת ע'לאת שיעית קדומה מיסודו של באזיע' בן יונס הפרסי. הכת האמינה שג'עפר אל-צאדק, האמאם השישי של השיעה, היה התגלמות חיה של האל בדמות אדם. חסידיו של באזיע' האמינו שהוראותיו הדתיות של ג'עפר היו הנחיות לאורחותיהם של יושבי גן העדן, אשר יש למלאן כאן על פני האדמה. הם האמינו גם בהתגלות אלוהית חוויתית למאמין ושבקרבם היו אנשים הנעלים במעלתם על הנביאים מוחמד ואברהם, ואף על המלאכים גבריאל ומיכאל. הם האמינו שהמחזיקים באמונתם לא ידעו מוות, ושעם הגיעם לשלמות רוחנית יקח האל את נשמתם הישר לגן העדן. נשמותיהם של המנוחים ממשיכות להתגלות לבני הכת לאחר "עזיבתם".
It Won't Be Long

כתיבה

ג'ון לנון תבע את השיר הזה בשנים 1971 ו-1980. בערך בשנת 1995 תיאר פול מקרטני את השיר כשיר של ג'ון, אך נכתב בשיתוף פעולה. "ג'ון בעיקר שר את השיר אז זה היה רעיון שלו אבל שנינו ישבנו וכתבנו את זה". הפזמון הוא משחק מילים על המילים "be long" ו-"belong". השיר כולל סימנים מסחריים של ההתחלה של הביטלס כמו אמירה של yeah וריף גיטרה בהדרגה. עוד דבר אופייני לשלב זה של כתיבת השירים של הביטלס הוא הסיום המלודרמטי (בדומה ל-"She Loves You", שזה עתה הוקלט ועמד להשתחרר) שם המוזיקה נעצרת, ומאפשרת ללנון אימפרוביזציה ווקאלית קצרה לפני שהשיר מסתיים ב"barber shop major seventh ("She Loves You" מסתיים ב-major sixth). ה-middle eight משתמש באקורדים היורדים כרומטית עליהם שרו לנון, מקרטני והריסון בנקודות מנוגדות.
ג'ון לנון, בראיון האחרון שלו, אמר למגזין Playboy כי השיר היה התחלה של קהל רחב יותר למוזיקת הביטלס מאשר הקהל הצעיר שעקב אחריהם בימי המועדונים שלהם בליברפול. "רק לאחר שמבקר מטעם לונדון טיימס שאמר שהכנסנו 'Aeolian cadences'  ב-"It Won't Be Long" שמעמד הביניים הקשיבו לנו... עד היום, אין לי מושג מה זה 'Aeolian cadences'. הם נשמעים כמו ציפורים אקזוטיות". למעשה, המבקר, וויליאם מן, כתב את זה על השיר "Not a Second Time". מגזין הרולינג סטון הצהיר ש-"It Won't Be Long" היה "סוג השיר שהיה בראשו של בוב דילן כאשר כתב שאקורדי הביטלס היו 'מקוממים, פשוט מקוממים'". כאשר המלחינים לא היו בקיאים בתאוריה המוזיקלית, השיר משלב אקורדים שהוא "לא אמור", הוא נמצא בסולם E אבל מסתובב ל-D, C ו-F# ו"הכלאה של D ו-Bm".