פרטיום

פרטיום או פרציום (מלטינית: Partium, בהונגרית גם Párcium; בהונגרית וברומנית: Partium מבטאים "פרציום", קיים גם התרגום להונגרית: Részek) הוא השם ממקור לטיני הניתן בהונגרית לאזורים הגובלים עם טרנסילבניה ממערב ומצפון, ממזרח לנהר טיסה. המושג נוצר במאה ה-16, אז אזורים אלה, "חלקים" (Partium Regni Hungariae) של ממלכת הונגריה, הוכללו, באישור הסולטאן העות'מאני, בתחום נסיכות טרנסילבניה. בשביל הרומנים, רוב שטחי פרטיום שקולים כנגד אזורי קרישאנה, מרמורש, מחוז סלאז' וצפון באנאט של ימינו.

רקע היסטורי ומקור השם

ניצחון הטורקים בקרב מוהאץ' (1526) ציין את סופה המתקרב של ממלכת הונגריה העצמאית. הממלכה שרדה עד לשנת 1541, כשהעות'מאנים כבשו את בירתה, בודה. הממלכה ההונגרית חולקה מאותו רגע לשלושה חלקים:החלק המרכזי הפך לפשליק עו'תמאני (Hungaria turca), עם בירתו בבודין, (בודה בטורקית), החלק המערבי והצפוני בשליטה הבסבורגית הפך ל"ממלכת הונגריה" תחת חסות אוסטרית ("הונגריה המלכותית") עם הבירה בפוז'ון, השם ההונגרי של ברטיסלאבה, והחלק המזרחי שהתארגן בחסות עות'מאנית, תחת שלטון אוטונומי של המלך ההונגרי האחרון, יאנוש זאפויאי, שליט טרנסילבניה לשעבר.
חלק אחרון זה, שבירתו הייתה אלבה יוליה (גיולאפהרוואר) כונה על ידי היסטוריונים הונגרים "ממלכת הונגריה המזרחית". 
ב-29 בפברואר 1528 כרת זאפויאי ברית עם הסולטאן סולימאן המפואר שכבש את ארצו וקיבל ממנו ערבות כתובה לתמיכה.
החל משנת 1541–1542 האזור המכונה "פרטיום" נמצא בשליטת יאנוש סאפויאי. אחרי מותו של יאנוש, בנו יאנוש ז'יגמונד זאפויאי ויתר על טענתו לכתר הונגריה לטובת הקיסר ההבסבורגי מקסימיליאן השני שתבע אותו עוד מ-1563. לעומת זאת נשאר יאנוש השני ז'יגמנד נסיך טרנסילבניה בשנים 1571-1570.
בשנת 1571 בהתאם להסכם שפייר, הסכים יאנוש השני ז'יגמונד להתפטר מתפקידו כמלך הונגריה והומצאה בשבילו, בתור נסיך של האימפריה הרומית הקדושה, דוכסות חדשה שנקראה "חלקים מממלכת הונגריה" (Partium regni Hungariae), פרטיום, לפי נטיית המילה הלטינית "פארס" (חלק) ביחסת השייכות (גניטיב) רבים. (מן הביטוי dominus) Partium regni) (Hungariae, (שליט) של חלקים מממלכת הונריה).

 
, serenissimi olim Joannis regis Hungariae, Dalmatiae, Croatiae etc. filius, Dei gratia princeps Transsylvaniae ac partium regni Hungariae
 
בדומה להסכם אוראדיה (נאגי וואראד) שקדם לו, הסכם שפייר תמך בעקרון אחדות הונגריה. פרטיום וטרנסילבניה נשמרו תחת שלטונו של יאנוש ז'יגמונד בתוקף תארו כאחד מנסיכי האימפריה. הפרטיום כבר נשלטו על ידי משפחת זאפויה עוד מקודם לכן אולם ההסכם נתן לאחיזתו של בית זאפויה גושפנקה נוספת, מול תביעות אפשריות של בית הבסבורג. 
עקב התפטרותו של יאנוש ז'יגמונד הפסיקה "הממלכה ההונגרית המזרחית" להתקיים והיא הפכה לנסיכות טרנסילבניה.
נסיך טרנסילבניה שלט מכאן ואילך גם על אזור הקרוי "פרטיום".

בימינו

עם התפרקות האימפריה האוסטרו-הונגרית בסוף מלחמת העולם הראשונה, פרטיום פוצל גם הוא בהתאם להסכם השלום בטריאנון משנת 1920.- 60% ממנו עבר לרומניה, כ-20% - להונגריה ועוד כ-20%, זקרפטיה הידועה גם כרוטניה הסובקרפטית לצ'כוסלובקיה. 
חלק אחרון זה עבר אחרי מלחמת העולם השנייה לאוקראינה.
החלק הרומני, שהוא הרוב, מורכב מחבל קרישאנה, מצפון באנאט, כמו כן מרבית שטחי מרמורש, והחלק המזרחי של המחוז סאטו מארה. החלק ההונגרי כולל את מחוז היידו-ביהר (מערב המחוז ביהר לשעבר) וחלקים קטנים מערביים מהמחוזות סבולץ'-סטמאר-ברג ובקש. החלק האוקראיני כולל את צפון מרמורש וחבל זקרפטיה
בימינו בשפה ההונגרית המושג "פרטיום" מתייחס בעיקר לאותם אזורי פרטיום הנמצאים ברומניה.

אישים

עם האישים שנולדו באזור פרטיום ניתן לציין את המשוררים ההונגרים אנדרה אדי ויאנוש אראן ואת המלחין ההונגרי בלה ברטוק,