כפר מל"ל

היסטוריה

כפר מל"ל נוסד בשנת 1912 על קרקע שנרכשה על ידי אגודת חובבי ציון באודסה, חברת הכשרת הישוב ובנק אפ"ק. שמו הראשון של היישוב היה "עין חי" אשר נגזר משמה הערבי של ח'רבת עֵין אֶל־חַיֵּה (חורבת עין הנחש) הסמוכה. לפניו היה במקום יישוב ביזנטי ממנו השתמר בית בד להכנת שמן זית. בינואר 1914 הוחלט באספה הכללית של המושב לשנות את שמו לכפר מל"ל, על שם משה לייב לילינבלום (1910-1843) מראשי חובבי ציון באודסה בשנים (1910-1843), שהבטיחו בשנת 1914 למסור לקרן קיימת את אדמתם בכפר מל"ל על מנת ליצור בו לראשונה מושב עובדים שהוקם בפועל בשנת 1919. 
במאי 1918, בעת מלחמת העולם הראשונה, התקופה העותמאנית בארץ ישראל, גירשו השלטונות הטורקיים את 12 חברי "מושב הפועלים" יחד עם תושבי המושבה כפר סבא לצפון הארץ לקראת העימות הצבאי עם הצבא הבריטי, שחנה מדרום לנחל הירקון.  
ארבעה חודשים מאוחר יותר, ב-19 בספטמבר 1918, כבשו הבריטים את אזור כפר מל"ל ובהמשך את כל צפון הארץ.  
בתחילת 1919, ריכז איש הציבור אליעזר יפה (לימים חבר מושב נהלל), את הרעיונות של מושב העובדים שהתפרסמו 5 שנים קודם לכן על ידי יצחק וולקני-אלעזרי בעיתון "הפועל הצעיר" ורוכזו בספרו "בדרך" ובשל כך וולקני נחשב ל"אבי מושבי העובדים". בחוברת של אליעזר יפה נכתבו ארבעת העקרונות העיקריים שעליהם יושתת מושב עובדים והם: א. עבודה עצמית. ב. עזרה נרחבת של הלאום בהקמת ה"תשתיות היסודיות" והקרקע תהיה שייכת ללאום . ג. עזרה וערבות הדדית. ד. שיווק וקנייה משותפת של התשומות והתוצרת החקלאית. בחוברת זו הושמט הרעיון הקריטי לפיתוח החקלאות שהוא "המשק המעורב והאינטנסיבי" שפיתח וולקני ובכך העפילו גם על חשיבותו וראשוניותו של וולקני וניכסו אותם לעצמם הן כראשונים והן כהוגי הרעיון. באותה דרך, העפילו מתיישבי העמק גם על ראשוניותה של כפר מל"ל כמושב העובדים הראשון שנוסד בשנת 1919, בעוד אדמות העמק נקנו וההתיישבות בה החלה שנתיים לאחר מכן בשנת 1921.
ביולי 1919 התיישבו אנשי גרעין התיישבותי חדש מפועלי חולדה ה"לא מפלגתיים" בכפר מל"ל כמושב עובדים וחבריהם הקימו שנתיים לאחר מכן את "מעלול" כקבוצת כיבוש ושנה לאחר מכן בשנת 1922 התיישבו בנהלל חילקו את החלקות למגורים והתחילו בעבודות החקלאיות. 
זילברג וחבריו מחולדה, בתמיכת המרכז החקלאי (אברהם הרצפלד), ריכזו עוד 12 חברים  ממשוחררי הגדודים העבריים שלחמו במלחמת העולם הראשונה ושניים מפועלי עין-חי (דוד לביא (לבקוביץ) ואברהם וולמן (יצהר)) סה"כ 18 מתיישבים התיישבו ביולי 1919 בכפר מל"ל, הפעם במתכונת של מושב עובדים לפי העקרונות של אליעזר יפה. עוד באותה שנה, הוחל בעיבוד הקרקע ונבנה צריף משותף ליד הבאר הראשונה מ- 1912 ששימש למטבח ואורווה. המגרשים חולקו לפי עשרה דונם למשפחה (במקום שני דונם שתוכננו במפת מושב הפועלים). 
ב- 1920 נבנו שלושת הבתים הראשונים למשפחות כשלשאר המשפחות הוקמו אוהלים וצריפים.
ב- 3 במאי 1921, פרצו מאורעות תרפ"א וכל חברי כפר מל"ל וכפר סבא פונו ל- פתח תקווה הסמוכה. הפורעים שרפו את הגורן, הרסו את בתי המושב ובזזו את כל רכושם. באוקטובר 1921 חזרו החברים לאזור בכוחות מחודשים, התיישבו בכפר סבא, שיקמו את הריסות המושב ועיבדו את אדמותיהם.
בפברואר 1922 חזרו חברי כפר מל"ל בפעם השלישית והשתכנו בשטח המושב הקיים. 
בשנת 1928 הורחב המושב בעוד 15 משפחות מג'ידרו  (מהקריות) ובאותו הזמן הופקעו ממנו 2,100 דונם לטובת יישובי הסביבה. היום במושב יש 56 משקים, 150 בתים ו- 350 תושבים.
ב- 1930 נבנה בית ספר "כפר מל"ל" במבנה דו קומתי לילדי כל האזור ובהמשך המבנה נקרא "הבית הציבורי". 
ב- 1934 מחלבת כפר מל"ל הוגדלה והפכה להיות מחלבה בבעלות "תנובה" וקופת המושב הפכה להיות "בנק עין-חי"  ששירת את תנועת המושבים כולה.
בכפר מל"ל פותח לראשונה זן חדש של אבטיחים "מללי"   הנקראים כך על שם המושב.
ב- 1938 נבנה בית הספר היסודי לחינוך ילדי העובדים בשרון ע"ש אהרונוביץ  שפעל עד לשנת 2005 ומאז הועבר לקריית החינוך של דרום השרון סמוך לנווה ירק. החל מ-2011 פועל במתחם בית הספר האנתרופוסופי
הרחוב הראשי המחבר את כפר סבא עם הוד השרון, (כביש 402) נקרא רחוב עין-חי. על שם שמו המקורי של כפר מל"ל – "עין חי". במסגרת חגיגות יובל ה-100 של המושב בשנת 2012 נחנך במושב מוזיאון -עין-חי כפר מל"ל  המציג את הרעיון מ"ראשית ההתיישבות כמושב פועלים ועד למושב עובדים" והוא משתייך למועצה לשימור אתרי מורשת בישראל .
רבים וטובים מבניו נפלו במלחמת השחרור בעת שירותם בפלמ"ח
אריאל שרון, ראש הממשלה ה-11 של ישראל, הוא יליד המושב. הסופר, העיתונאי ועורך ירחון "השדה" בשנים 1996-1958 יוסף מרגלית התגורר עם משפחתו במושב כל חייו.
בשנות ה-2000 יזם יו"ר וועד האגודה – ארנון ברודנר  את בניית פרויקט פארק "אזורי מלל" בסמוך לצומת גהה.
לאחרונה הופקעו פעם נוספת חלקות הרשומות בטאבו לבנייה נוספת בהוד השרון והלחצים האורבניים אורבים לפתחו של המושב. בנוסף, חוקי מינהל מקרקעי ישראל החדשים מחייבים לקנות פעם נוספת את זכויות הבנייה דבר שיביא לפרוק המושבים ואיחודם עם אחת הערים מסביב.