google/wiki40b huggingface dataset:
שחין (מחלה)

שחין היא מחלת עור המוזכרת במקרא, בין היתר כמכה השישית בעשר מכות מצרים. היא איננה מתייחסת למחלת עור ספציפית, כי אם למגוון מחלות עור דלקתיות המאוגדות תחת צורות שונות של שחין, כדוגמת: גרב, חרס, ילפת, חיכוך, חפפית, חזזית ועוד, ולפי חז"ל קיימים 24 מיני שחין.

טיפול

דרכי הטיפול בשחין מן המקורות הן: מריחת תאנים, משיחת שמן ותערובת זנגביל בעזרת נוצתו של אווז, חומץ יין, שמן זית, משחת זפת, ובגרד מטפלים בישיבה בעפר.

שחין מצרים

מתוך סוגי השחין ישנה התייחסות מובדלת ל"שחין מצרים", כאשר הוספת 'מצרים' מייחדת אותה ממחלות השחין האחרות ותוך כך מעלה אותה לרף גבוה במדרג החומרה שמייחסים למחלה. השימוש במונח "שחין מצרים" מהווה התכתבות עם מכות מצרים, ומטעין את המחלה עם זיהוי של השחין כעונש שניתן מן האל לאלו שעושים את הרע בעיניו. 
בנוסף לבולטות החיצונית של המחלה, שפצעיה לא רק כואבים, כי אם נראים לעין, היא מדבקת ובכך היא דנה את החולים בה לחיות בנפרד משאר החברה, כך עונשם הוא לא המחלה בלבד - נוספת אליו ההגליה (לרוב זמנית) מהחברה.

מוכה שחין ביהדות

לפי היהדות, מי ששחין מצוי בגופו חייב להתגרש מאשתו, וזהו למעשה אחד מארבעת המקרים שנאמר עליהם בתלמוד בצורה מפורשת כי כופים בהם גט. זאת בין אם חלה האדם במחלה בטרם הנישואים ובין אם לאחריהם, וגם אם האישה מסכימה להישאר בנישואים. זאת למעט מצב בו בני הזוג מסכימים שלא לקיים חיי אישות ביניהם.
קיטי קראות'ר

ביוגרפיה

קיטי קראות'ר נולדה בבריסל ברביעי לאפריל 1970 לאם שוודית ואב בריטי. קראות'ר נולדה כבדת שמיעה והתחילה לדבר רק בגיל ארבע. בבגרותה פנתה קראות'ר ללמוד אמנות גרפית במכון סנט לוק בבריסל, לאחר מכן החלה לאייר, בעיקר ספרים בצרפתית ולעיתים בהולנדית. נכון לשנת 2010, הוציאה לאור כ-35 ספרים משלה, וכן איירה ספרים של סופרים אחרים. כיום היא ובן זוגה גרים בבלנמונט עם שני בניהם.

חייה המקצועיים

ספריה של קראות'ר נודעים כבעלי עומק פסיכולוגי והיא מעבירה דרכם "מסרים לחיים". קראות'ר נוהגת בספריה למעט במילים ומבקשת להעביר את מסריה בעיקר באמצעות איורים, המצוירים בעדינות באמצעות עיפרון, עט או צבעי מים, בסגנון נאיבי עם דמויות ידידותיות לילדים.

פרסים

קראות'ר זכתה בפרסים רבים עבור יצירותיה, בשנת 2003 זכתה בפרס "עיפרון הכסף" עבור ספרה "In het pikkedonker", ובשנת 2006 זכתה שוב באותו הפרס עבור ספרה "Kleine Dood en hetmeise". ב-2010 הוענק לקראות'ר, על ידי המועצה השוודית לאומנויות, הפרס על שם אסטריד לינגרן, הנחשב לפרס האיור הגבוה ביותר האפשרי בעולם ספרות הילדים.
אקוודור במשחקים האולימפיים לנוער

אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)

המשלחת הראשונה של אקוודור למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור. המשלחת כללה 14 ספורטאים שהתחרו בשמונה ענפי ספורט. המשלחת זכתה במדליית כסף. המשלחת הגיעה להישגים בענפים אתלטיקה עם זכייה במדליית כסף בהליכת 10 ק"מ לנערים. בהליכה ל-5 ק"מ לנערות המשלחת סיימה במקום התשיעי, בהרמת משקולות היא סיימה במקום הרביעי בקטגוריית משקל עד 58 ק"ג לנערות ובמקום השישי בקטגוריית המשקל עד 62 ק"ג לנערים, ובאיגרוף סיימה במקום הרביעי בקטגוריית המשקל קל-כבד. המשלחת השתתפה גם בתחרויות בענפים טריאתלון ושחייה. המשלחת לא הגיעה להישגים בענפים היאבקות, טניס וטניס שולחן.

אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)

המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג הייתה המשלחת הגדולה ביותר שאקוודור שלחה עד כה. המשלחת מנתה 19 ספורטאים שהתחרו באחת עשרה ענפי ספורט. המשלחת לא זכתה במדליות. המשלחת הגיעה להישגים בענפים הרמת משקולות בה סיימה במקום הרביעי בקטגוריית משקל מעל 63 ק"ג לנערות ובמקום השישי בקטגוריית משקל עד 56 ק"ג לנערות. באופניים עם הגעת נבחרת הבנות למקום הרביעי. המשלחת העפילה לרבע הגמר בענף הטאקוונדו בקטגוריית משקל עד 55 לנערים. בענף האתלטיקה היא לא הגיעה להישגים בדומה לאולימפיאדת הנוער סינגפור ולא העפילה למקצי הגמר. אך סיימה במקום השביעי בהליכה ל-5 ק"מ לנערות. המשלחת השתתפה גם בתחרויות בענפים היאבקות, טניס, כדורעף חופים ושיט. המשלחת לא הגיעה להישגים בענפים קאנו/קיאק, רכיבה ושחייה.
מל האטצ'ינס

קריירת מכללות

האטצ'ינס נולד בסקרמנטו שבקליפורניה, ובין השנים 1946–1951 למד באוניברסיטת בריגהם יאנג (עם הפסקה של שנה ב-1949). בעונת 1950/1951 הוביל את קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה לזכייה באליפות "טורניר ההזמנה הלאומי" (NIT), אשר נחשב באותה תקופה לטורניר המכללות היוקרתי ביותר, עם ממוצעים של 15.4 נקודות ו-12.7 ריבאונדים למשחק.

קריירת משחק ב-NBA

האטצ'ינס נלקח בבחירה השנייה של דראפט ה-NBA‏ 1951 על ידי קבוצת טריי-סיטיז בלקהוקס, אשר עברה באותה עונה למילווקי ושינתה את שמה ל"מילווקי הוקס". בעונתו הראשונה ב-NBA הוריד 13.3 ריבאונדים בממוצע למשחק – הנתון השני בגובהו בליגה – ובסיומה זכה באופן בלתי-רשמי בתואר "רוקי העונה". בעונה העוקבת רשם ממוצעים של 11.7 נקודות ו-11.2 ריבאונדים למשחק, ונבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA.
בעונת 1953/1954 עבר לפורט ויין פיסטונס, במדיה שיחק במשך 4 עונות. בעונות 1955 ו-1956 העפיל עם הפיסטונס למעמד גמר ה-NBA, אך בשתי הפעמים הפסידה הקבוצה. בתקופתו בפורט ויין השתתף 3 פעמים נוספות במשחק האולסטאר, בו שיתף פעולה עם חבריו לקבוצה לארי פאוסט, אנדי פיליפ וג'ורג' יארדלי.
באפריל 1957 הועבר בטרייד לניו יורק ניקס בתמורה להארי גלאטין ונת'ניאל קליפטון, אך לאחר 18 משחקים בניו יורק נאלץ לפרוש ממשחק בשל פציעה קשה בברכו.
פוגרום

תופעות היסטוריות מקדימות

רדיפות יהודים בצורה מובחנת משאר העמים התחילו סמוך למאה ה-4, בעקבות הכרזתה של הנצרות כדת הרשמית של האימפריה הרומית. בימי הביניים באירופה המערבית הן התגברו והתחוללו בהיקפים נרחבים בתקופת מסעי הצלב, כאשר הצלבנים, בדרך ל"שחרור" ארץ הקודש מידי המוסלמים (הסרצנים, בפי הנוצרים), פגעו ואף הכחידו קהילות יהודיות רבות. 
במאה ה-20 התחוללו פוגרומים בקהילות יהודיות לפני השואה ובתחילתה. בין הבולטים הם: ליל הבדולח שנערך בלילה שבין 9 ל-10 בנובמבר 1938 (ט"ז בחשוון תרצ"ט), בכל רחבי הרייך השלישי (גרמניה ואוסטריה); פוגרום פשיטיק במרץ 1936 נגד הקהילה היהודית בעיירה פשיטיק שבמזרח פולין; פרעות דורחוי - פוגרום שערכו יחידות צבא רומניות ביהודי העיירה דורוחוי (Dorohoi) שברומניה, ביום 1 ביולי 1940; 
ליאו מוצקין, מראשי התנועה הציונית, אמר בשנת 1926: "מי שלא ראה בעיניו את הפרעות לא יידע מה טיבו של פוגרום. אני עברתי כל זאת, בילדותי, ולעולם לא אשכח את הזוועה שבדבר, עד יום מותי".
את הפוגרומים לאורך אלף השנים האחרונות ניתן לחלק לתקופות שונות בהיסטוריה, ולפי אזורים גאוגרפים, הפוגרומים נקראו בשמות שונים. בתחילת האלף הם נקראו "גזרות", ונמשכו בתקופת מסעי הצלב. בימי הביניים נלוו בדרך כלל ל"גירוש היהודים" פוגרום או טבח ביהודים, באימפריה הרוסית הם גם נקראו "פרעות". הפוגרומים בארץ ישראל נקראו "המאורעות", ולפעמים נקראו "טבח", כמו כן פרצו פוגרומים בעקבות עלילות דם.
אימאן (אסלאם)

77 הענפים של האמונה

בחדית' אשר משויך למוחמד, תואר שהוא אמר שלאמונה יש יותר משבעים ענפים.
האימאם אל-בייהקי, תיאר בספרו "שועוב אל-אימאן" ("הענפים של האמונה") 77 סעיפים, אשר מתארים לשיטתו את הענפים של האמונה, עליהם דיבר מוחמד.
סמל האיחוד האפריקאי

סמל האיחוד האפריקאי הוא סמל עגול, בהיקפו מצויים ענפי עץ דקל (כפות תמרים), המסמלים שלום. במרכז, בצבע זהב מצויה מפת אפריקה. צבע הזהב מסמל את עושרה של אפריקה ואת עתידה, והצבע הירוק של כפות התמרים מסמל את התקווה של אפריקה לעתיד טוב יותר.
המפה אינה מציגה את גבולות המדינות, וזאת על מנת לסמל את השאיפה לאחדות. הטבעות האדומות בבסיס הסמל משולבות זו בזו. הצבע האדום מסמל את הדם שנשפך במאבק לחירות של מדינות אפריקה מעול הקולוניאליזם ושילוב הטבעות מסמל הסולידריות של המדינות האפריקאיות.
סקלבמייז'

תולדות היישוב

העיירה נזכרת לראשונה בשנת 1217, ובאמצע אותה מאה נהרסה בידי הטטרים. בשנת 1342 הוענקו ליישוב זכויות עיר, אשר אושרו בידי המלך ולדיסלב השני יגיילו בשנת 1427.
באמצע המאה ה-17 הוחרבה העיירה בידי גייסות האימפריה השוודית, ולאחר מכן בידי הקוזקים וההונגרים. בשנת 1869 נטלו הרוסים את זכויות העיר מהיישוב, בעקבות מרד ינואר, ואלה הושבו לו בשנת 1927.

יהודי סקלבמייז'

יהודים התיישבו בעיירה מסוף המאה ה-19, עם ביטול האיסור על ישיבת יהודים בה. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-400 יהודים, כרבע מתושביה, ופעל בה סניף של ההסתדרות הציונית.
עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בתחילת ספטמבר 1939, גויסו יהודיה לעבודות כפייה, רכושם הוחרם והוטלו עליהם תשלומי כופר וחובת ענידת טלאי צהוב, שהומר בהמשך בסרט זרוע.
בספטמבר 1940 רוכזו יהודי העיירה וכאלף יהודים שגורשו מקרקוב בגטו שהוקם ביישוב. ב-29 באוגוסט 1942 פשטו על הגטו שבעיירה אנשי ס"ס ושוטרים גרמנים ופולנים, והעבירו את כל יושביו למחנה המעבר סלומניקי עם אלפי יהודים נוספים מאזור מייחוב. לאחר המתנה בת מספר ימים תחת כיפת השמיים, נערכה ביהודי המקום סלקציה. קשישים נרצחו במקום, צעירים שולחו למחנות עבודה, וכל יתר היהודים שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ.
אדסויה אויבולה

קריירה

אדסויה נולד לאב ניגרי ולאם רוסייה. עד גיל 5 גר בניגריה. לאחר גירושי הוריו חזר למוסקבה. החל לשחק כדורגל מגיל 8 ולמד בבית הספר לכדורגל של טורפדו זיל. בשנת 2000 הצטרף לקבוצת ז'מצ'וז'ינה סוצ'י
בשנים 2003—2006 שיחק במדי קבוצת ראוטוב, ממחוז מוסקבה בשנת 2007 שיחק אורל יקטרינבורג.
בשנת 2010 הושאל לסיביר ולראשונה שיחק בליגת העל הרוסית בכדורגל שמונה משחקים והבקיע שער. בנוסף, העפיל עם הקבוצה לשלב חצי גמר הגביע הרוסי בכדורגל 2007/2008.
לפני פתיחת עונת 2013/14 הושאל עד סוף העונה לקבוצת גזוביק אורנבורג, שלאחר מכן רכשה אותו והמשיך לשחק בשורותיה גם לאחר שהקבוצה חזרה לליגת העל הרוסית בכדורגל.

חייו האישיים

הוא נשוי ואב לשתי בנות, טייה ונעמי.
בננה ספליט

בננה ספליט (באנגלית: Banana split - "בננה חצויה") הוא קינוח עשוי גלידה המוגשת על בננה.
קינוח זה מוגש בדרך כלל בכלי מוארך המכונה "סירה" ומורכב מבננה החצוייה לאורכה, בין החצאים מונחים כדורי גלידה בטעמים שוקולד, וניל ותות שדה. נהוג להוסיף רוטב אננס על גלידת הווניל, רוטב שוקולד על גלידת השוקולד, ורוטב תות על גלידת התות, וכן לקשט בבוטנים קצוצים, קצפת ועליה דובדבנים מסוכרים. 
טעמי הגלידה עשויים להשתנות בהתאם למסורת מקומית: כך למשל בדרום אמריקה לעיתים מחליפים את גלידת הווניל בגלידה בטעם ריבת חלב, ובאוסטרליה מחליפים את כל שלושת הטעמים בזיגוג קרמל ואבקת סוכר.
הבננה ספליט הומצא בשנת 1904 על ידי דייוויד אוונס סטריקלר (David Evans Strickler), רוקח מפנסילבניה. את הגלידה הוא מכר באופן קבוע בבית המרקחת שלו, שבתחילת המאה ה-20 היה מוכר מגוון דברי מתיקה בנוסף לתרופות. גרסאות דומות של הקינוח הומצאו במקומות שונים בארצות הברית, אך אגודת קימעונאי הגלידה הלאומית בארצות הברית‏ (‏National Ice Cream Retailers Association)‏ קבעה רשמית כי המקור המוקדם ביותר הוא של סטריקלר. הקינוח הפך לפופולרי ביותר לאחר שאומץ על ידי רשת וולגרינס בשיקגו.
במשך שנים ארוכות שודרה בהולנד תוכנית מתיחות ופספוסים בשם "בננה ספליט" שהוגשה על ידי ראלף ענבר.
פרס קראפורד

היסטוריה

הפרס ניתן החל משנת 1982 על ידי קרן, שנוסדה על ידי התעשיין השוודי הולגר קראפורד ואשתו אנה-גרטה, והוא מנוהל על ידי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים. מטרת הפרס היא לקדם את המחקר הבסיסי בתחומי: אסטרונומיה ומתמטיקה, מדעי כדור הארץ, מדעי החיים (בדגש מיוחד על אקולוגיה), ודלקת מפרקים שגרונית (Polyarthritis). התחומים שנבחרו לפרס הם אלה, שלא מצאו ביטוי בפרס נובל, פרט למחלת דלקת הפרקים השגרונית שבה חלה תורם הפרס.
בכל שנה ניתן פרס בנושא אחד. הנושא נקבע בסבב בין התחומים: אסטרונומיה / מתמטיקה, מדעי כדור הארץ ומדעי החיים. הפרס בתחום דלקת פרקים שגרונית ניתן בלי קשר לסבב,  רק כאשר נעשה מחקר פורץ דרך בנושא זה. זוכי הפרס מוכרזים כל שנה באמצע ינואר, והפרס ניתן ב"יום קראפורד" באמצע אפריל על ידי מלך שוודיה, שהוא גם זה שמעניק את פרס נובל. סכום הפרס בשנת 2009 היה כ-500,000 דולר.
עד היום, לא הייתה אישה שזכתה בפרס זה.
החברה לפיתוח עכו העתיקה

החברה לפיתוח עכו העתיקה בע"מ היא חברה ממשלתית הכפופה למשרד התיירות, העוסקת בפיתוח העיר העתיקה בעכו ובמיתוגה כמוקד תיירותי בינלאומי. החברה נוסדה בשנת 1967 ומשרדיה שוכנים במתחם "הגן הקסום", ממזרח למצודת עכו. החברה מפעילה במקום מרכז מבקרים והזמנות ובו מוצגת גם תצוגה קבועה של ממצאים ארכאולוגיים מהעיר. 
על פעולותיה החשובות של החברה נמנה פרויקט השימור המתמשך של מצודת עכו שהיוותה את מרכזו של הרובע ההוספיטאלרי בעכו הצלבנית. החברה מלווה את העבודות, מבצעת סקרים ותיעוד ומשתתפת בצוות התכנון של הפרויקט. עוד מבצעת החברה עבודות תחזוקה ובינוי שונות ברחבי העיר העתיקה.
תחנת הרכבת רינתיה

היסטוריה

התחנה הוקמה על ידי הטורקים במהלך מלחמת העולם הראשונה במסגרת הנחת המסילה מעפולה דרך טולכרם, ראס אל עין (כיום ראש העין), לוד אל באר שבע וממנה אל חצי האי סיני כחלק מהמאמץ המלחמתי נגד הבריטים. התחנה הוקמה ליד הכפר הערבי רנתיה ככל הנראה לצרכים תפעוליים. לאחר כיבוש ארץ ישראל בידי הבריטים, שירתה התחנה את תושבי הכפר (במרחק קצר ממנה, קרוב יותר למושבה וילהלמה, הייתה נקודת עצירה נוספת) במסגרת הקו חיפה - לוד - קנטרה שהופעל על ידי הרכבת המנדטורית. שירות הרכבות בתחנות הופסק ב-1933 והתחנה הטורקית נהרסה ולא נותרו ממנה שרידים. עם פתיחת הקו מחיפה דרך תל אביב לירושלים בתחילת שנות ה-50 שימשה התחנה כתחנת רכבת תפעולית לצורך מפגשי רכבות ובמקום הוקם מבנה דו קומתי ששימש את עובדי התחנה. באותן שנים נסללה שלוחה מהתחנה לכיוון דרום-מזרח, על בסיס התוואי של מסילה צרה (762 מ"מ) שהוקמה על ידי הבריטים בשלהי מלחמת העולם הראשונה, אל מחצבות באזור המושבים טירת יהודה וברקת, מהן הוסעו ברכבות משא חומרי גלם לבנית נמל אשדוד. בשנות ה-60 נפסק השימוש בשלוחה ועם הזמן היא נהרסה לחלוטין, אך תחנת רינתיה המשיכה לשמש כתחנה תפעולית עד לסגירת קו הרכבת לירושלים בשנות ה-90. לאחר שדרוג המקטע הדרומי של המסילה המזרחית בשנים 2002–2003, נשארה במקום מסילה בודדה, כך שלמעשה גם התחנה התפעולית אינה קיימת עוד ובמקום נותר רק מבנה התחנה התפעולית.

תוכניות עתידיות

במסגרת פיתוח מסילות הרכבת ותכנון מחדש של המסילה המזרחית מתוכננת הפעלתה מחדש של התחנה במהלך השנים הקרובות].
איל"י - האגודה הישראלית ללימודי יפן

איל"י - האגודה הישראלית ללימודי יפן (איל"י: The Israeli Association of Japanese Studies) היא עמותה המשמשת כאכסניית-על לכלל ציבור חוקרי יפן בישראל. האגודה שואפת להקנות ידע ולעודד את הפעילות המחקרית הישראלית, על הדיסציפלינות השונות שלה, בתחום יפן ותרבותה.

פעילות

האגודה נוסדה בשנת 2012 על ידי חוקרי יפן ובראשם פרופ' רותם קובנר ופרופ' ניסים אוטמזגין, וחברים בה כיום כ-150 חוקרים, מרצים, מורים ותלמידים מן האקדמיה ומחוצה לה. הקמת האגודה בשנת השישים לכינון היחסים בין ישראל ויפן, נבעה מההכרה שלימודי יפן, כמו שאר הלימודים האסיאניים בישראל, סובלים מפיצול הנגרם מעצם היותם חלק אינטגרלי מחוגים אזוריים רחבים יותר, כמו גם מטבע הריחוק הגיאורפי בין המוסדות השונים בהם הם נלמדים (האוניברסיטה העברית, אוניברסיטת תל אביב, אוניברסיטת חיפה, אוניברסיטת בר-אילן, המכללה האקדמית בית ברל, ומכללת תל חי).

מטרות

מטרת האגודה היא ליצור קהילה מחקרית פורה ותוססת בתחום של לימודי יפן בישראל. בהמשך לסדר היום בעת ייסודה, האגודה משמשת כגוף מקשר ומתאם בין המוסדות השונים בהם מוצעים לימודי יפן, מסייעת לקידום השיח האקדמי בין החוקרים והתלמידים בתחום, מארגנת ימי עיון ספציפיים ללימודי יפן, מקדמת את הוראת השפה היפנית, מייצגת את התחום אל מול גופים רלוונטיים ואגודות אקדמיות בינלאומיות, ומהווה אמצעי לחיזוק המעמד הלאומי והבינלאומי של לימודי יפן בישראל. האגודה מנוהלת על ידי ועד מנהל בן 11 חברים הנבחר מידי שלוש שנים על ידי האספה הכללית, ובראשו עומד יושב ראש אשר מוביל את פעילותה השוטפת של האגודה ומנהל את ישיבות הוועד. בנוסף, לאגודה נשיא כבוד המהווה דמות יצוגית ומלכדת ומסייע לה בהשגת מטרותיה בתוקף מעמדו, קשריו והשגיו.
האגודה מפרסמת את כתב העת המקוון Innovative Research in Japanese Studies, וכן ניוזלטר באנגלית Nikki וירחון מקוון בעברית בשם רשומון. האגודה מקיימת כנסים דו-שנתיים בהם נוטלים חלק חוקרי ותלמידי יפן מהארץ והעולם, והפתוחים גם לקהל הרחב, וכן כנסים וסדנאות בנושאים ספציפיים. בשנים האחרונות הוקדשו הכנסים בין השאר לנושאים הבאים: ששים שנה ליחסי ישראל-יפן; אורבניות, המרחב האורבני, תרבות אורבנית ביפןֲ; כיוונים חדשים בלימודי יפן; גלפגוזיציה של יפן? אתגרי ההשתתפות ומחיר הבידוד; אלוהיות ביפן; רטרוספקטיבה של תקופת הייסיי. בנוסף, האגודה שמה דגש על קידום תלמידי מחקר. במסגרת זו היא מקיימת מדי שנה סדנה מתודולוגית לתלמידים מתקדמים בנושא יפן. כמו כן, מנהלת האגודה את ביצוע מבחן הבקיאות השנתי בשפה היפנית (JLPT) וכן מפגש נאומים ארצי דו-שנתיים.
מיגון

מיגון הוא שם כולל לאמצעים שמטרתם להגן על דבר מסוים (אדם, כלי רכב או מבנה) ולמנוע מפגיעות חיצוניות לגרום לו נזק.

מיגון למבנים

מבנים ממוגנים לרוב כנגד פגעי טבע (כגון רעידות אדמה) ולא כנגד פעולות איבה. מיגון של בניינים כולל בעיקר שלדה חזקה (העשויה מבטון מזוין), איטום נאות, מערכות גיבוי וחירום וכן בנייה מחומרים קשיחים. 
בישראל, בשל האיום הביטחוני התמידי, בנייני מגורים ובנייני ציבור כוללים אזור ממוגן בפני הפצצות כגון מקלט, מרחב מוגן. לרוב אין בונים בניין שכולו ממוגן, הן משיקולים כלכליים של עלות הבנייה והן בשל הפגיעה בחיי השגרה (מבנה שכולו ממוגן יצמצם אפשרויות לשיפוץ, שינויים אדריכליים ועיצוב פנים).
מיגון כנגד גנבים ושודדים כולל גדרות, מנעולים, סורגים, מערכות אזעקה, מצלמות אבטחה ועוד. מבנים כגון בנקים גם כוללים שמירה פעילה כגון מאבטחים, כלבי שמירה ועוד.
מבנים צבאיים שיועדו לעמוד בפני הפצצות כבדות בדרך כלל מסתמכים על התחפרות באדמה יותר מאשר על בנייה מלאכותית של שלדה חזקה. מבנים מחופרים כאלה נקראים בונקרים.
שמעה (דמות מקראית)

שִׁמְעָה הוא בנו של ישי ואחי דוד, מוזכר בספר שמואל א', פרק ט"ז, פסוק ט' בשם: שַׁמָּה, וזו הופעתו הראשונה בתנ"ך.

דמותו

בספר שמואל א', פרק ט"ז, פסוק ט' מופיע לראשונה שמעה כבן השלישי של ישי, אבי דוד, בסיפור משיחת דוד למלך: "וַיַּעֲבֵר יִשַׁי, שַׁמָּה; וַיֹּאמֶר, גַּם-בָּזֶה לֹא-בָחַר ה'." בפסוק זה מסופר כי גם שמעה לא נבחר על ידי ה'. הופעתו השנייה והשלישית בתנ"ך היא בספר שמואל ב' פרק יג' ובפרק זה מצוין כי היה אביו של יונדב : "וּלְאַמְנוֹן רֵעַ, וּשְׁמוֹ יוֹנָדָב בֶּן-שִׁמְעָה, אֲחִי דָוִד." ספר דברי הימים, ברשימת היחס של בני ישי, מציין אף הוא כי היה האח השלישי, בכתיב: שִׁמְעָא: "וְאִישַׁי הוֹלִיד אֶת-בְּכֹרוֹ, אֶת-אֱלִיאָב--וַאֲבִינָדָב, הַשֵּׁנִי, וְשִׁמְעָא, הַשְּׁלִשִׁי". בספר דברי הימים א' כ' ז' מצוין שמו בכתיב שִׁמְעָא, אך כאביו של יהונתן: "יְהוֹנָתָן, בֶּן-שִׁמְעָא, אֲחִי דָוִיד."
התלמוד הבבלי מייחס לרבי חייא ייחוס גניאולוגי המגיע עד שמעה אחי דוד. במסכת כתובות מסופר: 
"רבי איעסק ליה לבריה בי רבי חייא, כי מטא למיכתב כתובה נח נפשה דרביתא. אמר רבי: חס ושלום פסולא איכא יתיבו ועיינו במשפחות, רבי אתי משפטיה בן אביטל ורבי חייא אתי משמעי אחי דוד. אזיל איעסק ליה לבריה בי רבי יוסי בן זימרא" (תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ס"ב, עמוד ב'). 

תרגום: "רבי היה עסוק [להשיא] לו לבנו מבית רבי חייא, כאשר הגיע לכתוב כתובה נפטרה הנערה. אמר רבי: חס ושלום יש פסול? ישבו ועיינו במשפחות, רבי בא משפטיה בן אביטל ורבי חייא בא משמעי אחי דוד (שנחשב פחות מיוחס). הלך ועסק [להשיא] לו לבנו [בת] מבית רבי יוסי בן זימרא..."

בניו

בתנ"ך נזכרים שני בנים לשמעה - האחד חכם, יונדב בן שמעה, והשני גיבור - יהונתן בן שמעי (קרי: שמעה). יהונתן נזכר כמי שנלחם בפלשתים ביחד עם דוד. הוא הרג את אחד מארבעת ילדי הרפה מגת הפלישתית, שהיה בעל שש אצבעות בכל יד ורגל (שמואל ב כא, כ-כא). יונדב נזכר כרעו החכם של אמנון-יורש העצר של דוד, אשר חז"ל התייחסו אל חכמתו כאל חכמה לרשעה, כלומר חוכמה לעשות את הרע, אולי בגלל התוצאות הרעות שהביאה העצה 'החכמה' שלו על אמנון.

הנצחת שמו

היישוב שמעה בהר חברון, השייך למועצה האזורית הר חברון, ממוקם דרומית לעיר חברון, בסמוך לא-סמוע, נקרא על שמו של שמעה, אחיו של דוד המלך. היישוב הוקם בסיוע תנועת אמנה.
שטפאן קנטאקוזינו

חייו

שטפאן קנטאקוזינו היה בנו של הסטולניק המלומד קונסטנטין קנטאקוזינו והאחיין של שרבאן קנטקוזינו. הוא תמך בקובלנות שהוגשו אל השער הנשגב נגד קונסטנטין ברנקוביאנו וגם העביר לעות'מאנים את התכתובת שלו עם הגרמנים. לאחר עלייתו לשלטון השתלט על נכסי ידידי ברנקובאנו. בתקופתו התחילה המלחמה בין העות'מאנים ובין הנוצרים. שליח מיוחד של הסולטאן המוסמך להחליף שליטים עצר אותו בינואר 1716 והעבירו לקונסטנטינופול, שם הוצא להורג, יחד עם אביו ודודו מיכאי ביום 26 במאי 1716.
ב-1714 ציווה שטפאן קנטאקוזינו על הריסת בית הכנסת של יהדות בוקרשט, אף על פי שניצב במקום נידח. הוא גם ציווה על היהודים שלא יתכנסו יותר  לתפילות.
שטפאן קנטאקוזינו היה אחרון שליטי ולאכיה מבני המקום ואחריו התחילה תקופת המלכים הפאנאריוטים.
רב הכותל המערבי והמקומות הקדושים

רב הכותל המערבי והמקומות הקדושים (בקצרה: רב הכותל) פועל במסגרת הרבנות הראשית לישראל, והוא אחראי למתן שירותי דת ליהודים בכותל המערבי ובמקומות קדושים נוספים בישראל, המפורטים בתקנות שמירה על מקומות קדושים ליהודים, תשמ"א-1981.
במסגרת תפקידו ממונה רב הכותל על אכיפת חוק השמירה על המקומות הקדושים, תשכ"ז-1967 במקומות הנתונים לפיקוחו, ובכלל זה מניעת חילול שבת, מניעת  תלבושת שאינה הולמת, מניעת קיבוץ נדבות והפרעה לתפילה ברחבת הכותל המערבי, הגבלות על העיסוק בצילום ברחבת הכותל המערבי ועוד. רב הכותל משתתף בטקסים המתקיימים ברחבת הכותל, ולעיתים רבות מלווה אנשי ציבור מאומות העולם הפוקדים לראשונה את הכותל המערבי. 
משנת 1967 כיהנו בתפקיד ארבעה רבנים, כאשר המינוי תקף לאורך כל חייהם. משנת 2000 מכהן בתפקיד הרב שמואל רבינוביץ'.

לאחר מלחמת ששת הימים

בשבועות תשכ"ז, בעקבות מלחמת ששת הימים, שערי העיר העתיקה נפתחו לתנועה חופשית של אזרחי ישראל. יותר ממאתיים אלף איש הגיעו בהתרגשות רבה אל הכותל. עקב כך נדרשו כללים וסדרים להתנהלות המקום כראוי לו מצד קדושתו וחשיבותו התרבותית. בח' בתמוז תשכ"ז, (16 ביולי 1967), חוקקה הכנסת את חוק השמירה על המקומות הקדושים, תשכ"ז-1967. האחריות לכותל המערבי, סדריו, תחזוקתו וניהולו עברו מהרבנות הצבאית אל משרד הדתות בראשותו של ד"ר זרח ורהפטיג. תקנות שהותקנו מכוח חוק זה קובעות את המותר והאסור בכותל המערבי ובאזור הסמוך אליו.
פיטר לורימר

ביוגרפיה

הופעת הבכורה של לורימר בלידס יונייטד הייתה כבר בגיל 15, ארבעה חודשים לאחר שהגיע לקבוצה. אולם הייתה זו הופעה חד פעמית והוא חזר לקבוצת הנוער של המועדון. לורימר הפך לשחקן קבוע בקבוצה הבוגרת בעונת 1966 בה הופיע ב-34 משחקים, הבקיע 19 שערים והפך למלך השערים של לידס באותה עונה. לאחר מכן לבש את החולצה מספר 7 לתקופה של למעלה מעשור. הוא היה שחקן מוכשר ויצירתי שהיה במיטבו עת שיחק באגפים, אף על פי שלא היה קיצוני קלאסי. הוא הרבה לשחק בכיוון מרכז המגרש ולבעוט לשער. בדרך כלל שיחק כמחליף של שני חלוצים (לרוב, אלן קלארק ומיק ג'ונס). כך זכה לכינויים: "הצלף" ו"נעלי הרעם".
בעונת 1968, בה הבקיע 30 שערים, זכתה לידס בגביע הליגה ובגביע ערי הירידים. ללורימר היה חלק נכבד בזכייתה של לידס באליפות אנגליה, לראשונה בתולדותיה, ב-1969. בשנת 1970 ניסה לורימר, יחד עם קבוצתו, לזכות בתואר המשולש של אליפות אנגליה, הגביע האנגלי וגביע אירופה לאלופות. לורימר הבקיע באותה עונה 19 שערים, אך לידס לא זכתה לבסוף באף לא אחד מהתארים.
לידס שבה וזכתה בגביע ערי הירידים ב-1971 ואף זכתה בגביע האנגלי בשנת 1972. לורימר היה שותף לזכיות אלה והבקיע 29 שערים בעונת הזכייה בגביע, לרבות שיא עונתי אישי של 23 שערים בליגה. שחקני לידס חזרו לאצטדיון ומבלי כשנה לאחר מכן, כדי להגן על הגביע מול סנדרלנד, אך כשלו בכך, בין היתר בעקבות החמצה מפורסמת של לורימר.
לורימר שיחק 21 משחקים בשורות נבחרת סקוטלנד בין השנים 1969 ו-1975. הוא אף כבש שער נגד נבחרת זאיר במונדיאל 1974.
לאחר שסיים ב-1979 את הקריירה שלו בלידס יונייטד, עבר לורימר לשחק בקבוצת יורק סיטי, ולאחר מכן עבר לשחק בליגת הNASL בצפון אמריקה.
בגיל 39, בעונת 1985/1986, הגיע לורימר לישראל וחתם בקבוצת הפועל חיפה מהליגה הבכירה. בשל בעיות שהתעוררו עקב גיורו שנעשה בארצות הברית לא זכה לורימר לשחק במדי הפועל חיפה. במהלך העונה הוא מונה למאמן הקבוצה למרות חוסר ניסיונו בתפקיד זה. בסיום העונה נשרה הקבוצה לליגת המשנה ולורימר עזב את ישראל.
לורימר מתגורר כיום בלידס. הוא בעליו ומנהלו של פאב בעיר. הוא נשאר מזוהה עם קבוצת לידס יונייטד ומרואיין תכופות באמצעי התקשורת כאשר הקבוצה מגיעה לכותרות החדשות. הוא אף יושב במועצת המנהלים של הקבוצה כנציג אוהדי הקבוצה.
נולדתי בירושלים ואני עדיין חי

עלילה

רונן מטלון (יוסי עטיה) שנולד וגדל בירושלים, מתחיל להעביר סיור בעקבות פיגועים מפורסמים ברחוב יפו. במהלך אחד הסיורים הוא פוגש את אסיה מולאן (ליהי קורנובסקי) ירושלמית לשעבר תאבת חיים שגרה בברצלונה. השניים מתאהבים ורונן נקרע בין כוחות החיים והמוות שסובבים אותו.

הנגשה

"נולדתי בירושלים ואני עדיין חי" הוא הסרט הראשון שהונגש לעיוורים וכבדי ראיה בתולדות פסטיבל ירושלים; הקרנת הבכורה הונגשה על ידי ארז טודרס.

הפקה

בשנת 2012 יצר עטיה סיור פרפורמטיבי בשם "מטראומה לפנטזיה", במסגרת "פסטיבל מתחת להר" בירושלים. הסיור נערך ברחוב יפו והתחקה אחרי פיגועי ההתאבדות שהתרחשו באזור בין השנים 2005–2010. הסיור תועד בסרטון קצר שזכה בתחרות הפיצ'ינג בפסטיבל הקולנוע ירושלים 2015; הוא שימש בסיס לסרט קצר בן שמונה דקות בעל אותו שם שעטיה כתב וביים בשנת 2015.
הסרט צולם בסגנון תיעודי בהשתתפות תיירים אמיתיים. הוא הופק על ידי איתן מנצורי, יהונתן דובק, רוני לוי וחברת ספירו סרטים; ויצא בתמיכת קרן הקולנוע הישראלי, משרד התרבות והספורט, מועצת הפיס לתרבות ולאמנות, סם שפיגל ו-ARP.