google/wiki40b huggingface dataset:
פוליגנוטוס (צייר כדים)

פּוליגנוֹטוֹס (ביוונית עתיקה: Πολύγνωτος) היה צייר כדים ביוון העתיקה שפעל באתונה בין השנים 450-420 לפנה"ס (בקירוב). הוא רכש את השכלתו האמנותית בסדנתו של אמן המכונה צייר ילדיה של ניובה , והתמחה בעיטור כלים גדולי ממדים.
סגנון הציור האופייני לפוליגנוטוס הוא "סגנון הדמות האדומה", כגון בכד האמפורה המתאר את תזאוס תוקף אמזונה. סביב פוליגנוטוס התקבצה קבוצה של ציירים, בהם קלֵיאופון (Kleophon), הקטור (Hector) ופּלֵיאוס (Peleus).
לפוליגנוטוס ולחוגו מיוחסים כ-700 כדים שונים.
בספרות המחקר ידועים שני ציירים נוספים בשם פוליגנוטוס, המוכרים בכינויים שנתן להם ג'ון ביזלי בטרם התגלה שמם האמיתי: הצייר של לואיס (על שם בעליו של הסקיפוס מעשה ידיו בקיימברידג'; או פוליגנוטוס ה-2) והצייר של נאוסיקה (על שם הדמות ביצירתו; או פוליגנוטוס ה-3).
הביצה שהתחפשה

תקציר העלילה

הסיפור, הפותח במילים "הָיֹה הָיְתָה בֵּיצָה שֶׁלֹּא רָצְתָה לִהְיוֹת בֵּיצָה...", הוא משל המציג את סיפורה של ביצה שאינה מרוצה מעצמה. היא מתגלגלת בעולם (פוגשת כדור פינג פונג ובלון), מתהפכת, מתלבטת ומתחפשת (לפרח, פטרייה, סל, שעון, ליצן, כד, תפוח ודברים נוספים), עד שלבסוף מוצאת אותה התרנגולת שהטילה אותה ומעניקה לה את החום שחיפשה. מתוך הביצה בוקע אפרוח.
הסיפור, בדומה לסיפור הברווזון המכוער, מלווה את הדמות הראשית בחיפוש זהות חדשה. הביצה אינה מרוצה ממצבה, ומחפשת אפשרות לביצוע מטמורפוזה לדמות אחרת. לאחר ניסיונות רבים, חוזר הגיבור אל ביתו המוכר ומתפתח שם.
מוסר ההשכל של הסיפור הוא ביכולת של האדם להאמין בעצמו ולהתפתח מתוך המצב בו הוא נמצא.

אזכורים

בעיר חולון הוצב גן סיפור בו עיצבה האמנית יעל ארצי סדרת פסלים בהשראת הסיפור "הביצה שהתחפשה". הפסלים בדמות הביצה, הבלון, הפרח, הליצן ואמא תרנגולת, עשויים ברזל, נירוסטה ויציקת ברונזה.
על בסיס הסיפור הועלו מחזות, שעת סיפור וכדומה.
אוניברסיטת קווינסלנד

אוניברסיטת קווינסלנד (באנגלית: The University of Queensland) היא אוניברסיטה אוסטרלית המדורגת במקום ה-41 בעולם לפי הדירוג האקדמי של מוסף ההשכלה הגבוהה של הטיימס (Times Higher Education Supplement) (אוקטובר 2009) ונחשבת בין שלוש האוניברסיטאות המובילות באוסטרליה בתחום המחקר.
אוניברסיטת הוראה ומחקר זו היא הראשונה שנוסדה במדינת קווינסלנד והחמישית באוסטרליה. היא הוקמה בשנת 1909 ביום השנה ה-50 להיפרדותה של הקולוניה קווינסלנד מהקולוניה ניו סאות' ויילס.  
אוניברסיטת קווינסלנד אוסטרליה ממוקמת בבריסביין שבאוסטרליה ובסביבתה. באוניברסיטה שלושה קמפוסים עיקריים: קמפוס סנט לוסיה, בו לומדים רובם הגדול של הסטודנטים, קמפוס גטון, מרכז האוניברסיטה לחקלאות ומדעי הווטרינריה, וקמפוס הרסטון, המאכלס את מתקני הבריאות הקליניים של בית הספר. אתרים אחרים באוניברסיטת קווינסלנד - כולל תחנות מחקר ימיות, בתי חולים להוראה ומכרה תת-קרקעי - נמצאים סביב קווינסלנד.  
באוניברסיטה שש חטיבות אקדמיות עיקריות: עסקים, כלכלה ומשפטים, הנדסה, אדריכלות וטכנולוגיית מידע,  מדעי הבריאות והתנהגות,  מדעי הרוח והחברה, רפואה ומדעים ביו-רפואיים, ומדע. מתקני המחקר של האוניברסיטה כוללים את המכון לביולוגיה מולקולרית, מכון המוח של קווינסלנד והמכון האוסטרלי לייצור הנדסה ביו-ננו וטכנולוגית.
אוניברסיטת קווינסלנד נחשבת אחת המובילות בעולם בתחומי המחקר וההוראה והיא מבין מייסדיה של "קבוצת השמונה" (Go8 = Group of Eight), גוף המאגד את שמונה האוניברסיטאות הטובות באוסטרליה, שמטרתו קידום ההשכלה האקדמית ביבשת.
הדרכה

הדרכה היא מתן הסבר כיצד יש לנהוג בפעולה מסוימת, מתן הכשרה או תהליך של הקניית יכולת. במונח "הדרכה" משתמשים גם כדי לתאר את הפעילות בחינוך הבלתי פורמלי, לעומת הוראה השייכת לחינוך הפורמלי. את ההדרכה מוביל לרוב מדריך. היכולת המוקנית בתהליך ההדרכה יכולה להיות פרקטית, קוגניטיבית, או אחרת. להבדיל מהוראה לשמה, בה מעביר המורה ידע לתלמיד על ידי הצגתו, יוצר המדריך את השינוי בחניכיו באמצעות מתן גירויים, המפתחים מיומנויות גופניות או פנימיות. השינוי, בין אם הוא ההתפתחות של יכולות או יצירת הנעה, צריך להיעשות באופן הדרגתי ומבוקר.
ההדרכה מתבססת על ידע או ניסיון קודם של המדריך וכן, לרוב, על היכרותו את הקבוצה אותה הוא מדריך. ההדרכה היא פרי תכנון מקדים השואף להשגת יעדים מסוימים. האווירה הקבוצתית צריכה להיות אוהדת ותומכת על מנת לאפשר את השגת היעדים.
נורמן האנטר

קריירה

האנטר נולד בגייטסהד והצטרף למועדון ממערב יורקשייר בגיל 15. הוא ערך את הופעת הבכורה במועדון ב-1962, ושיתף פעולה עם ג'ק צ'רלטון בהגנת לידס במשך כעשור. הוא שיחק במדי הקבוצה במשך כ-14 שנה, מ-1962 ועד 1976, במהלכן זכה עימה ב-2 אליפויות אנגליה, בגביע האנגלי ובגביע הליגה, וכן בשני גביעי ערי הירידים. האנטר היה הזוכה הראשון בתואר כדורגלן השנה בליגה האנגלית בתום עונת 1973/1974. בעונה לאחר מכן היה שותף להופעתה של לידס בגמר גביע אירופה לאלופות 1975.
ב-28 באוקטובר 1976, לאחר כ-540 משחקים במדי לידס חתם האנטר בבריסטול סיטי תמורת כ-40,000 פאונד. הוא שיחק בבריסטול 3 עונות, במהלכן ערך כ-108 הופעות וכבש 4 שערים. משחקו האחרון בקבוצה היה מול לידס.
ביוני 1979 הצטרף האנטר לבארנסלי במדיה הופיע כ-31 פעמים עד שפרש סופית ממשחק פעיל.

קריירת אימון

בספטמבר 1980 התמנה האנטר למאמנה של בארנסלי. הוא החליף בתפקיד את שחקן העבר אלן קלארק, שמונה למאמנה של לידס יונייטד. לאחר כ-4 עונות בבארנסלי עבר לאמן את וסט ברומיץ' אלביון, שם סיים את תפקידו בתום עונת 1984/5. ביוני 1985 החל האנטר לאמן את קבוצת רות'רהאם יונייטד למשך 2 עונות. בשלהי 1988 שב ללידס כמאמן זמני במקומו של בילי ברמנר שפוטר מתפקידו, אולם סיים את דרכו כמאמן במועדון לאחר כ-3 משחקים בלבד כאשר הווארד וילקינסון החליף אותו בתפקיד. קבוצתו האחרונה כמאמן הייתה ברדפורד סיטי אותה אימן מ-1989 עד ראשית 1990.
אגרות ארץ ישראל

אגרות ארץ ישראל, שכתבו היהודים היושבים בארץ לאחיהם שבגולה מימי גלות בבל ועד שיבת ציון שבימינו הוא קובץ של אגרות יומנים של 83 אגרות של אנשי היישוב היהודי בארץ ישראל אל תפוצות ישראל, מאז העת העתיקה ועד העת החדשה, בעריכתו ועם ביאוריו של הביבליוגרף אברהם יערי. הקובץ יצא לאור ב-1946.
כותבי האגרות היו בחלקם עולים חדשים וחלקם וותיקים; מוצאם היה משלל קהילות יהודיות; והם התגוררו ביישובים ברחבי הארץ. מחברי האגרות מתארים את מצב האוכלוסייה בארץ ומדיניות השלטונות כלפיה; הם מוסרים מידע על חיי התרבות והכלכלה ועל יחסי הקבוצות האתניות והעדות השונות, במיוחד על מעמד היהודים ואפשרויות המחייה להם בארץ. יערי השתדל להביא באוסף האגרות מבחר מייצג של מחברים ויוצרים מבין האתרים והתקופות.
בין מחברי האגרות שהובאו בקובץ: ירמיהו הנביא, רבן גמליאל הזקן, ראשי הקראים בירושלים, דניאל בן-משה אלקומסי, סהל בן מצליח הכהן, "המיוסרים" מטבריה, רבי שמואל בן שמשון, הרמב"ן, אליהו מפרארא, יוסף דמונטנייא, יצחק לטיף, ר' עובדיה מברטנורא, תלמידו של רבי עובדיה, רבי ישראל מפירושא, דוד די רוסי, שמשון בק, רבי שלמה שלומיל מיינשרל, רבי ישעיה הלוי הורוויץ, אברהם רוויגו, אברהם ישמעאל חי סנגויניטי, ר' חיים אבולעפיה, ר' חיים אבן עטר, ר' אברהם גרשון מקיטוב, יוסף סופר, תלמידי הגר"א, רבי ישראל משקלוב, אריה נאמן, יהוסף שווארץ, אליעזר הלוי, מרדכי צורף, יעקב ספיר הלוי, יחיאל מיכל פינס, אברהם משה לונץ, אנשי ביל"ו, זאב יעבץ, הרב אברהם יצחק הכהן קוק, הלל יפה, יוסף ויתקין, אהרן דוד גורדון, יוסף טרומפלדור, חיים ארלוזורוב והעולים מתימן.
המוזיאון הלאומי של חלב

היסטוריה של  המוזיאון

אוסף המוזיאון החל להיווצר ב-1928. ב-1931, החליטה רשות העתיקות הסורית לייעד ארמון עות'מאני קטן כדי לייסד מוזיאון לאומי בחלב.  במקור נועד המוזיאון לאוספים מהתקופות שקדמו לתקופה היוונית-רומית לא יאוחר משנת 333 לפנה"ס.  רוב האוסף המקורי התבסס על ממצאים מתל חלף שהועבר למוזיאון במסגרת ההסכם של הארכאולוג  הגרמני מקס פון אופנהיים עם שלטונות המנדט הצרפתי במסגרתו שליש  מהממצאים בתל נשארו בסוריה ושני שלישים ניתנו לו והועברו לגרמניה. לאחר שלושה עשורים, המבנה היה קטן מכדי להכיל את הגידול באוסף המוזיאון. ב-1966 הוחלט להרוס את המבנה הישן ולבנות במקומו מבנה גדול מודרני. ב-1967 הוחל בבניית המוזיאון החדש והוא נפתח ב-1972. בעת הקמת מוזיאון דיר א-זור ב-1974, תרם המוזיאון יחד עם המוזיאון הלאומי של דמשק, 140 פריטים שהיוו את הבסיס לאוסף המוזיאון.
המוזיאון נמצא בסכנת פגיעה בעקבות מלחמת האזרחים בסוריה. על פי דיווח מאפריל 2014 חלק מהממצאים נשלחו לדמשק, המוצגים בחלונות התצוגה הוסרו והוחבאו במרתף, על הפסלים הנמצאים בחצר ובחזית המבנה  הונחו שקי חול וחצץ וחלקן קורו בקוביות בטון כדי להגן על הממצאים. שניים מאוצרי המוזיאון והשומרים עם משפחותיהם עברו לגור בתוך המוזיאון.

האוספים

התצוגה במוזיאון כוללת ממצאים מכל התקופות ההיסטוריות. חלק גדול של התצוגה מוקדש לתקופת הברזל ולתקופה האסלאמית. הכניסה למבנה המוזיאון נעשתה על פי עיצוב שער הכניסה של "הארמון המערבי" מהתקופה הארמית בתל חלף. העיצוב כולל שלושה עמודים שעוצבו כאלים מתוך פנתאון האלים הסורי-חתי, כשהם עומדים על בעלי חיים. במרכז נמצא אל מזג האוויר עומד מעל שור, משני צידיו פסלים של בנו ואשתו כשהם עומדים על פסלים מעוצבים כאריות.

החצר

בחצר הפנימית של המוזיאון מוצגים פסלי ענקיים מבזלת של דמויות מתולוגות חתיות ורומאיות ודמות מפסיפס מהמאה השלישית. בחצר החיצונית מוצגים מהתקופה האשורית, הארמית, ביזנטית והערבית.
יחסי טאיוואן–לטביה

היסטוריה

היחסים בין הרפובליקה הסינית לרפובליקת לטביה כוננו בשנת 1923 כאשר הכירה הרפובליקה הסינית (ששלטה אז בשטח כל סין) בלטביה דה יורה. לאחר כיבוש המדינות הבלטיות על ידי ברית המועצות בשנת 1940 הייתה הרפובליקה הסינית מבין המדינות היחידות בעולם שלא הכירו בריבונותה של ברית המועצות שם, כאשר היא מתייחסת ללטביה בתור מדינה עצמאית לחלוטין במשך כל שנותיה כרפובליקה קומוניסטית.
לאחר פירוק ברית המועצות בשנת 1991 וחזרת עצמאותה של לטביה, כוננה לטביה יחסים עם הרפובליקה העממית של סין, מה שדרש ממנה לנתק כל קשר עם ידידתה הרפובליקה הסינית שבינתיים הפכה לטאיוואן. שתי המדינות שומרות על היחסים ביניהן בצורה לא פורמלית ומסחרית בעיקר.
יהודה בן דמא

רבי יהודה בן דמא תנא בן הדור השלישי] שהוצא להורג, לפי נוסחאות מסוימות, ונכלל בין עשרה הרוגי מלכות.

הוצאתו להורג

המקור להוצאתו להורג הוא במדרש "אלה אזכרה" (מ"אוצר המדרשים"). שם מסופר, כשהוציאו רבי יהודה בן דמא להורג, אותו היום, ערב שבועות היה. 

אמר לו ר' יהודה לקיסר: חייך, המתן לי מעט עד שאקיים מצוות עצרת ואקדש, כדי לשבח להקב"ה שנתן לנו את התורה. 

אמר לו הקיסר: עדין אתה בוטח בתורה ובאלהים שנתנה? 

אמר לו: הן.

אמר לו: מה שכרה של תורתך? 

אמר לו: עליה אמר דוד עליו השלום: "מה רב טובך אשר צפנת ליראיך". 

אמר לו הקיסר: אין שוטים בעולם כמותכם, שסבורים שיש עולם אחר. 

אמר לו: אין שוטים בעולם כמותכם, שכופרים באלהים חיים, ואוי לך ואוי לבושתך כשתראה אותנו באור החיים ואתה תרד בשאול תחתית. 

מיד חרה אפו של הקיסר וצוה לקשרו בשערות ראשו בזנב סוס ולמשכו בכל רחוב של רומי, ואחר כך צוה וחתכוהו איברים איברים. ובא אליהו זכור לטוב, וליקט את האיברים, וקברם במערה אחת סמוכה לנהר שיורד לפני רומי.
שמעו הרומיים קול נהי ובכי כל שלושים יום בתוך אותה מערה. באו והודיעו לקיסר. אמר: אפילו העולם נהפך לתוהו ובוהו לא אשקוט עד שאמלא רצוני באותם זקנים.
ולאתה

היסטוריה

במקום התקיים יישוב עתיק שקם במאה ה-5 אם כי יש המתארכים את הקמתו לאחר הכיבוש הערבי. בעיר, שמשמעות שמה בברברית היא "מקום מוצל", התגוררו חמישה שבטים ברברים ברבעים נפרדים, והיא הייתה עד מהרה לנקודה חשובה בדרכי המסחר שחצו את הסהרה ולמרכז דתי אסלאמי. באותם ימים הייתה זו עיר חשובה באימפריה הגנאית.
במאה ה-13, נכבשה ולאתה על ידי אימפריית מאלי. העיר שנחשבה לעיר מסחר מרכזית הפכה לאחת מהערים שסימנו את הגבול הצפוני של האימפריה. העיר שימשה כנקודת כניסה לאימפריה עבור סוחרים, שנעו בעזרת שיירות גמלים, והביאו מלח מהצפון, מצרך חיוני באזורי האימפריה ששכנו בפנים היבשת. המידע המפורט אודות ולאתה באותה תקופה קיים בזכות ביקורו של הנוסע המפורסם אבן בטוטה שעבר בעיר ובאזור. אחד הסימנים הראשונים להיחלשותה של האימפריה של מאלי היה כיבושה של ולאתה בידי בני שבט הטוארג.
ב-1446 התיישבו בעיר פליטים שנמלטו מפני שבטי הטוארג ואלה העניקו לעיר מעמד של מרכז לימודי, אך לאחר שאלה עזבוה ודרכי הסחר נעו מזרחה, ירדה חשיבותה של ולאתה. במאה ה-17 איבדה העיר את האוטונומיה שלה כתוצאה מהגעתם של שבטים ערביים לאזור, ובסוף המאה ה-19 שקעה באופן סופי בשל בצורת והתקפות.

מבנה העיירה כיום

במרכזה של העיירה ניצב המסגד ולידו מינרט רבוע. הבתים והחצרות הולכים וגדלים ככל שהם מרוחקים מהמסגד, ולאורך הרחובות חומות מתמשכות שבהן קבועים חלונות בגובה הקרקע ודלתות. הרחובות הצרים והמפותלים יוצרים אזורים מוצלים. בתי העיירה בנויים מאבן, עץ או חומר, וקירותיהם מעוטרים לעיתים בדוגמאות אבן. רוב הבתים שימשו את התושבים הנוודים למגורים במשך תקופה קצרה בשנה, ועל כן שימשו בעיקר לאחסון. לחדרי הבתים אין ייעוד מוגדר וזה משתנה בהתאם לצרכים.
מביצורי העיירה שסימנו את קו הגבול בין העיירה העתיקה לרבעים החדשים נותרו מקטעים בודדים בלבד. בעיירה שוכן מוזיאון לכתבי יד והיא ידועה בבתיה המעוטרים. עוד שוכנת בעיירה מדרסה קטנה ובה כעשרים תלמידים.
פסח גרופר

ביוגרפיה

נולד ביפו למלכה ולאליהו גרופר, בן זכרון יעקב, וגדל בנווה צדק.
בשנת 1936 עבר עם משפחתו לעתלית, שהוריו נמנו על מייסדיה. שם התגוררו דודו מצד אביו, דוד, ומשפחתו.
גרופר התגורר בעתלית עד יום מותו.
היה פעיל במוסדות אגודת הכורמים, בהתאחדות האיכרים, ונציג ציבור בבית הדין לעבודה בחיפה. כל פעילותו הפוליטית מקום המדינה ועד היבחרו לכנסת הייתה במסגרת המפלגה הליברלית הישראלית (הציונים הכלליים).

במועצת עתלית

בשנים 1959–1962 כיהן כחבר המועצה המקומית עתלית, מטעם הליברלים. במאי 1962 נבחר לראש המועצה לאחר שיצר קואליציה עם הדתיים והדיח את ראש המועצה מטעם מפא"י. בתחילת 1963 הסתכסך גרופר עם סגנו מהדתיים, חנניה עמר, שעבר לאופוזיציה, אך המשיך לכהן כראש מועצה בחסות חבר מפא"י שעזב את מפלגתו והקים סיעה עצמאית. בשנת 1963 הביא גרופר להכרה בעתלית כעיירת עולים. בתחילת 1964 הודח גרופר מראשות המועצה על ידי איש סיעתו, צבי שפירא, שחבר לאנשי מפא"י. שפירא טען שבמקור הוא היה אמור להיות ראש המועצה, אך גרופר שכנע את הדתיים להתנות את תמיכתם בליברלים בכך שגרופר יהיה ראש המועצה. בספטמבר 1964 חבר גרופר לחנניה עמר, בהסכם שקבע שעמר יהיה ראש מועצה בשכר מלא וגרופר יהיה סגנו.
גרופר שב לכהן כראש מועצה בשנים 1969–1971.
כראש המועצה המקומית עתלית נודע בפעילותו לטובת תחנת הרכבת ביישוב הקטן והמבודד יחסית. לפי המסופר, הוא נהג לנתר החוצה מרכבות שהיו עוברות ביישוב מבלי לעצור (לאחר שביקש מנהג הקטר להאט במעט את מהירות נסיעת הרכבת), על מנת להגיע לביתו.

בכנסת

ב-1974 נבחר לראשונה לכנסת השמינית מטעם הליכוד. באותה הכנסת היה חבר בוועדת הכלכלה, ועדת החוץ והביטחון וועדת העבודה, הרווחה והבריאות. בכנסת התשיעית היה חבר בוועדת הכספים וועדת החוץ והביטחון. ב-1981 מונה ליו"ר ועדת המשנה לתקציב הביטחון. בכנסת ה-12 היה חבר בוועדת הכספים וועדת הכלכלה. בתחילת 1979 פורסמו טענות על כך שלקח כסף מאגודת הכורמים. גרופר טען שמדובר בהוצאות נסיעה לארצות הברית והיועץ המשפטי לממשלה דחה את המלצת המשטרה להעמידו לדין.
ב-11 באוגוסט 1981 מונה לסגן שר החקלאות בממשלת ישראל התשע עשרה. בעקבות מותו של שמחה ארליך הוא נבחר כמועמד לשר החקלאות של מפלגת הליברלים. בפועל, הוא נכנס לתפקיד רק עם הקמת ממשלת ישראל העשרים בראשות יצחק שמיר, באוקטובר 1983. הוא כיהן בתפקיד השר עד הקמת ממשלת האחדות הלאומית בספטמבר 1984.
במשך תקופת כהונתו בכנסת התאפיינה פעילותו הפוליטית בארגון הלובי החקלאי, הקמת יישובים והתיישבות ברחבי ארץ ישראל. גרופר התנגד להעלאת מחירי המים לחקלאים ויצא נגד טענות מבקר המדינה לשאיבת יתר של מים ופגיעה במאגרי המים של ישראל. כן התנגד להעברת סמכויות ממשרד החקלאות למשרד לאיכות הסביבה.
במהלך כהונת הכנסת פרש למפלגה לקידום הרעיון הציוני בראשות יצחק מודעי, ואחר-כך הקים עם נוספים את המפלגה הליברלית החדשה.

אחרית ימיו

בתום כהונתו בכנסת נבחר לנשיא התאחדות האיכרים ויו"ר מועצת המנהלים של חברת "עמיר" להספקה חקלאית, יו"ר אגודת הכורמים שהיא בעלת יקבי כרמל מזרחי ויו"ר בית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה. היה חבר גם בלשכת המסחר.
נפטר בשיבה טובה ונטמן בבית העלמין בעתלית.
בריאן רנדל

מכללות

רנדל החל את קריירת המכללות שלו בעונת 2003/2004 באוניברסיטת אילינוי, בה שיחק 32 משחקים ואף פתח ב-9 מהם. רנדל קלע 2.7 נקודות והוריד 3.3 ריבאונדים בממוצע למשחק. ב-30 בדצמבר 2003, רנדל הציג את המשחק הסטטיסטי הטוב ביותר שלו בעונה זו, שהוא קלע 9 נקודות והוריד 11 ריבאונדים נגד אוניברסיטת אילינוי בשיקגו. רנדל נפצע לקראת תחילתו של טורניר המכללות בעונת 2004/2005, לאחר שבאחד האימונים של קבוצתו הכה את הקיר מרוב תסכול ושבר את ידו.
בעונת 2005/2006, נבחר רנדל להיות אחד משלושת הקפטנים של אילינוי יחד עם די בראון וג'יימס אוגוסטין. משחק השיא שלו בעונה זו היה נגד ויסקונסין ב-13 בינואר 2006, משחק בו קלע 12 נקודות והוריד 13 ריבאונדים והוביל את קבוצתו לניצחון 51-66. רנדל נבחר לחמישיית ההגנה של ה-ביג 10 ודורג תשיעי ברשימת קלעי הליגה. בעונה שלאחר מכן נפצע במפשעה בתחילת העונה והחמיץ את רוב המשחקים של קבוצתו. הוא סיים את הקולג' עם תואר שני בכלכלה וכ"מאסטר" במנהל ספורט. רנדל לא נבחר בדראפט ה-NBA ‏2008 ולאחר שלא מצא קבוצה עד סיום ליגת הקיץ של ה-NBA, בה שיחק במדי סיאטל סופרסוניקס, יצא לאירופה.

קריירה מקצועית

באוגוסט 2008 חתם רנדל בקבוצת הפועל גלבוע גליל מליגת העל הישראלית, במדיה הציג יכולת מצוינת עם ממוצעים של 14.3 נקודות, 7.5 ריבאונדים, 1.5 אסיסטים, 1.7 חטיפות ו-1.4 חסימות בכ-30 דקות משחק. 
רנדל סיים את העונה הסדירה כריבאונדר השישי (יחד עם עוסמאן סיסה) וכחוסם החמישי בטיבו בליגה ונבחר לשחקן ההגנה של העונה בליגת העל. אף על פי כן, לא הצליח להוביל את קבוצתו לגמר הפיינל פור, לאחר שזו הפסידה בחצי הגמר למכבי תל אביב.
בעונת 2009/2010 רנדל סיים עונה מצוינת בגלבוע/גליל, לאחר שהקבוצה סיימה את העונה הסדירה במקום השלישי, ולבסוף זכתה באליפות, לראשונה מזה 17 שנים, לאחר שניצחה בגמר את מכבי תל אביב, משחק שבו הגיע רנדל לשיאו עם 19 נקודות ו-6 ריבאונדים. רנדל סיים את העונה עם ממוצע של 13.7 נקודות ו-5.3 ריבאונדים ב-31 דקות משחק, זכה בתואר השחקן המצטיין של הפיינל פור הישראלי 2010, ונבחר לחמישיית העונה בליגת העל בעונה זו. 
לאחר הזכייה באליפות עבר מאמנה של גלבוע/גליל, עודד קטש, להפועל ירושלים ובעקבות מינויו חתם גם רנדל בירושלים על חוזה לשנתיים.
ב-10 באוקטובר 2012 חתם רנדל על חוזה ניסיון של חודשיים (עם אפשרות הארכה עד לתום העונה) באלבה ברלין מליגת העל הגרמנית ששיחקה גם במסגרת היורוליג, אך נפצע במהלך העונה ושוחרר.
ב-13 בפברואר 2013 חתם רנדל בהפועל תל אביב מליגת העל הישראלית לאחר שעבר בדיקות רפואיות עד לתום העונה. רנדל סייע לקבוצה בשבועות האחרונים של העונה, בין היתר בהבטחת הישארותה בליגה ובניצחון בדרבי על יריבתה מכבי תל אביב.
ב-16 באוגוסט 2013 חתם רנדל במכבי חיפה.
ב-25 ביולי 2014 חתם רנדל במכבי תל אביב לשנתיים, אך לאחר עונה לא מומשה האופציה לעונה השנייה.
לקראת עונת 2015/16 חתם רנדל בלוקומוטיב קובאן, אך שוחרר ממנה לאחר שנכשל בבדיקות הרפואיות. לאחר מכן חזר למכבי תל אביב וחתם לעונה נוספת, בה חלק מהזמן היה פצוע ולא נטל חלק ברוב המשחקים באותה העונה. לקראת עונת 2016/2017 רנדל שוחרר מהקבוצה וסיים את דרכו כשחקן במכבי תל אביב.
ב-21 בינואר 2017 שב להפועל ירושלים וחתם על חוזה עד לתום העונה. עקב פציעה רנדל שוחרר מוקדם מהצפוי. בקיץ 2017 חתם בניו באסקט ברינדיזי מהסרייה א', במדיה פרש בנובמבר 2017 מכדורסל, בין השאר עקב מחלת הקרוהן בה הוא לוקה.
לאחר פרישתו, אמר בראיון לאתר ONE: "בראייה אחורה, זה מאכזב שלא הצלחתי לזכות ביותר תארים בישראל. פעמיים עם מכבי ופעמיים עם הפועל ירושלים, זה מתסכל. אבל יש לי זיכרונות מדהימים כמו הזכייה באליפות".
טיירון וודלי

סטרייקפורס

וודלי החל את קריירת ה-MMA המקצוענית שלו בפברואר 2009. ביוני 2009 נלחם לראשונה בארגון סטרייקפורס , ניצח בהכנעה והוחתם לשישה קרבות נוספים בארגון. בנובמבר 2009, נלחם נגד רובי ברס  בקרב שהיה הקרב המרכזי של האירוע וניצח אותו. לאחר מכן, חתם על חוזה עם חברת משחקי המחשב EA Sports עבור הופעת דמותו במשחקי EA Sports MMA . ביולי 2012, נלחם נגד נייט מרקרט  על תואר האליפות של סטרייקפורס, והפסיד בנוקאאוט בסיבוב הרביעי. וודלי השתתף בסך הכל ב-11 קרבות בסטרייקפורס עם מאזן תוצאות של 10 ניצחונות והפסד אחד.

UFC

בשנת 2013, וודלי עבר להלחם ב-UFC, לאחר שארגון סטרייקפורס נרכש ונסגר על ידי ארגון זה. ביולי 2016, במסגרת אירוע UFC 201 , וודלי נלחם על תואר אלוף העולם במשקל חצי בינוני נגד רובי לולר , ניצח בנוקאאוט בסיבוב הראשון וזכה באליפות העולם. בנובמבר 2016, במסגרת אירוע UFC 205 , נלחם בקרב הגנת התואר הראשון שלו נגד סטפן תומפסון (וונדר-בוי) . הקרב הסתיים בתוצאת תיקו בהחלטת שופטים ברוב קולות (שני שופטים ניקדו את הקרב 47-47, והשופט השלישי ניקד את הקרב 47–48 לטובת וודלי). על פי החוקים, כשמושג תיקו בקרב אליפות - האלוף זוכה להמשיך להחזיק בתוארו. במרץ 2017, במסגרת אירוע UFC 209  נערך קרב חוזר (rematch) בין וודלי לתומפסון. וודלי ניצח את תומפסון בהחלטת שופטים חצויה. ביולי 2017, נלחם בקרב הגנת התואר בפעם השלישית נגד דמיאן מאיה . בסיבוב הראשון של הקרב, וודלי נפצע בכתפו. לאורך הקרב, הצליח וודלי להגן על עצמו מפני 21 ניסיונות הטלה של מאיה (שנחשב לאחד הלוחמים הטובים ביותר בגראפלינג). הקרב הוכרע בהחלטת שופטים אחידה לטובת וודלי, ולאחר הקרב, פרשן ה-UFC, ג'ו רוגן  דיווח כי קרב זה שבר את השיא עבור קרב האליפות במספר הנמוך ביותר של החבטות שהונחתו. נשיא ה-UFC, דיינה ווייט , הביע ביקורת כלפי וודלי וטען כי וודלי יכול היה להכריע את הקרב אולם העדיף "ללכת על בטוח". ב-2 במרץ 2019, במסגרת אירוע UFC 235  נלחם בקרב אליפות בפעם הרביעית מול הלוחם הניגרי קמארו אוסמן  והפסיד את התואר בהחלטת שופטים אחידה.
נכון למרץ 2019, מאזן הקרבות של וודלי עומד על 19 ניצחונות, 4 הפסדים ותיקו אחד.
נכון לנובמבר 2018, וודלי מדורג במקום השישי ברשימת הלוחמים הטובים ביותר (בכל קטגוריות המשקל) של ה-UFC.
איי פטיט-טר

היסטוריה

תושביהם הקדומים של האיים הקריביים חיו באיים מהמאה החמישית לתחילת המאה השש עשרה והם חיו מגידול מקנה, דייג וגידול כותנה שהתאפשר באגירת מי גשמים בבורות.
האיים התגלו על ידי כריסטופר קולומבוס ב-1493 אך לא יושבו על המאה השבע עשרה בגלל מחסור במי שתייה. ההתיישבות האנושית באי הסתיימה ב-1972.

גאוגרפיה

הארכיפלג מורכב משני איים. הגדול מביניהם הוא טר דה בא ששטחו 1.5 קמ"ר ובו נמצא המגדלור הקדום ביותר בגוואדלופ ומגיע לגובה 35 מטר. האי השני הוא טר דה או ששטחו 0.2 קמ"ר.
הפאונה מורכבת מאיגואנת האנטילים הקטנים עם 9,500 פריטים, ציפורים נודדות, צבי ים שמטילים את ביציהם בחופים. כמו כן, דגים רבים גרים בסביבות האיים ובלגונות ומוגנים על ידי שונית האלמוגים. על מנת לשמור על בעלי החיים הוכרזו האיים כשמורת טבע מאז 1998.
אוטיס ת'ורפ

נעורים ומכללות

ת'ורפ נולד בעיר בוינטון ביץ' שבפלורידה, ולמד בתיכון בלייק וורת' הסמוכה. בין השנים 1980–1984 למד בפרובידנס קולג', וכשחקן קבוצת הכדורסל של המכללה קלע 14.4 נקודות והוריד 8.0 ריבאונדים בממוצע למשחק.

קריירה ב-NBA

ת'ורפ נלקח על ידי קנזס סיטי קינגס בבחירה התשיעית של דראפט ה-NBA לשנת 1984, הנחשב בעיני רבים לאחד הדראפטים האיכותיים אי פעם, לאחר שנבחרו בו בין היתר השחקנים מייקל ג'ורדן, האקים אולאג'ואן, צ'ארלס בארקלי וג'ון סטוקטון. בשתי עונותיו הראשונות עם הקינגס, במהלכן עברה הקבוצה לעיר סקרמנטו, שימש ת'ורפ כשחקן ספסל וקלע 11.4 נקודות בממוצע למשחק, אך בשתי העונות הבאות ביצע קפיצת מדרגה משמעותית ורשם ממוצעים של 19.8 נקודות ו-10.1 ריבאונדים למשחק.
לקראת עונת 1989/1990 נשלח בטרייד ליוסטון רוקטס, בתמורה לחבר חמישיית ההגנה של העונה רודני מקריי. לכל אורך תקופתו עם הרוקטס היה אחד השחקנים המובילים והיציבים בקבוצה, כשהיה הקלע השני בטיבו באותן 6 עונות, אחרי האקים אולאג'ואן, עם ממוצע של 15.8 נקודות למשחק. בעונת 1991/1992 נבחר בפעם היחידה בקריירה להשתתף במשחק האולסטאר, אך במשחק עצמו שותף ל-4 דקות בלבד. לאחר 5 עונות בהן הודחה מהפלייאוף על ידי סיאטל סופרסוניקס ולוס אנג'לס לייקרס לסירוגין, בעונת 1993/1994 העפילה יוסטון לגמר ה-NBA, וזכתה באליפות לאחר שגברה על ניו יורק ניקס בתוצאה 4–3.
באמצע עונת 1994/1995 העבירה יוסטון את ת'ורפ לפורטלנד טרייל בלייזרס בתמורה לכוכב הוותיק קלייד דרקסלר, ובסיום אותה עונה הועבר בטרייד נוסף לדטרויט פיסטונס. בשתי עונותיו בדטרויט פתח בחמישייה לצד הכוכב הצעיר גרנט היל, וקלע 13.6 נקודות למשחק. בשנת 1997 נשלח לונקובר גריזליס בתמורה לבחירת דראפט עתידית, אשר בדיעבד הפכה לבחירה השנייה בדראפט 2003 האיכותי. עד סוף הקריירה בעונת 2000/2001 שיחק ת'ורפ גם במדי סקרמנטו קינגס, וושינגטון ויזארדס, מיאמי היט ושארלוט הורנטס.
בעת פרישתו דורג במקום ה-11 בתולדות ה-NBA במספר משחקים (1,257), במקום ה-13 בדקות משחק (39,822) ובמקום ה-14 באחוזי קליעה מהשדה (54.6%).