google/wiki40b huggingface dataset:
נפח בקרה

נפח בקרה הוא הפשטה מתמטית לשם יצירת מודלים מתמטיים לתהליכים פיזיקליים בתחום מכניקת הרצף והתרמודינמיקה. זהו נפח מקובע במרחב או נע במהירות קבועה, התחום במסגרת ייחוס פנימית אשר נע בה חומר רציף (גז, נוזל או מוצק) בזרימה רציפה. המשטח התוחם את נפח הבקרה מכונה משטח בקרה.
במצב יציב, נפח הבקרה יכול להיחשב כנפח שרירותי בו המסה של החומר הרציף נשארת קבועה. כאשר חומר רציף נע בתוך נפח הבקרה, המסה הנכנסת לתוך נפח הבקרה שווה למסה היוצאת ממנו. במצב יציב ובהיעדר עבודה או העברת חום, האנרגיה בתוך נפח הבקרה נשארת קבועה. זוהי אנלוגיה לתפיסת המכניקה הקלאסית של תרשים גוף חופשי.

סקירה כללית

על מנת להבין כיצד חוק טבע חל על המערכת הנבחנת, ראשית יש לבחון את ההשלכות על נפח בקרה קטן או "נפח מייצג". חשוב להדגיש כי אין שום דבר מיוחד בנפח בקרה, זהו כלי אשר עוזר להשליך את החוקים הללו על חלק קטן ממערכת כללית.
ניתן לטעון כי חוקי טבע אשר מתקיימים בצורה מסוימת בנפח בקרה כלשהו, מתקיימים באותה צורה בכלל הנפחים. זאת משום שנפח הבקרה הספציפי שנבחר אינו שונה או מיוחד בצורה כלשהי. בהתאם לזאת, הנוסחה התואמת למודל המתמטי ניתנת לפיתוח כך שתוכל לתאר את ההתנהגות הפיזיקלית של כלל המערכת (ואפילו אף מורכבת יותר).
במכניקת הרצף, משוואות השימור (למשל, משוואות נאוויה-סטוקס) הן בצורה אינטגרלית, לכן הן חלות על נפחים. מציאת המשוואות אשר אינן תלויות בנפח הבקרה מאפשרת הפשטה של גבולות האינטגרציה.

נגזרות חומריות

חישובים במכניקת רצף דורשים לעיתים קרובות כי אופרטור נגזרת הזמן  יוחלף באופרטור נגזרת חומרית . ניתן לראות זאת בהמשך.
לשם המחשה, נדמיין נמלה אשר נעה בנפח מסוים אשר מכיל סקלר כלשהו, לדוגמה לחץ, אשר משתנה עם הזמן והמיקום: .
אם הנמלה נעה ממיקום  לעבר  בעת אינטרוול הזמן מ- ל- , אז הנמלה עוברת שינוי  בערך הסקלר:
אם הנמלה נעה במהירות , השינוי בחלקיק המיקום הוא  ומותר לנו לרשום:
כאשר  הוא גרדיאנט השדה הסקלרי p ומכאן:
אם הנמלה נעה אך ורק עם הזרם, אותה נוסחה חלה, אך כעת וקטור המהירות v, שווה למהירות הזרימה u. הביטוי בסוגריים האחרונים הוא נגזרת חומרית של סקלר הלחץ. מכיוון שהלחץ p בחישוב זה הוא שדה סקלר שרירותי, ניתן לפשט זאת ולכתוב את האופרטור של הנגזרת החומרית:
עקרון היהלום

בתורת הקבוצות, עקרון היהלום הוא אקסיומה קומבינטורית בתורת הקבוצות האקסיומטית, שאינה תלויה באקסיומות צרמלו-פרנקל (אפילו עם אקסיומת הבחירה). האקסיומה חזקה מספיק על מנת להוכיח את השערת הרצף המוכללת.

קבוצות סגורות ולא חסומות

יהי  מונה, קבוע מכאן ולהבא. 
תת-קבוצה  היא סגורה אם לכל סודר  שעבורו  מתקיים . קבוצה היא סל"ח אם היא סגורה ולא חסומה ב- . חיתוך של משפחה של פחות מ- של סל"חים הוא סל"ח.

קבוצות שבת

קבוצת שבת של הסודר  היא קבוצה S החותכת כל סל"ח באופן לא ריק (לכן אפשר לחשוב על קבוצת שבת כעל קבוצה ממידה חיובית). קבוצה מהווה קבוצת שבת אם ורק אם יש "פונקציה דוחסת" (היינו פונקציה  כך שתמיד ) ש-S היא קבוצת נקודות השבת שלה.

עקרון היהלום

עבור קבוצת שבת S, העקרון  קובע שקיימת משפחה של קבוצות  כך שלכל קבוצה  קיים  כך ש-. 
העקרון נעשה חזק יותר ככל ש-S קטנה יותר: אם  שתיהן קבוצות שבת, אז . עם זאת, אפילו העקרון החלש ביותר, , אינו נובע מאקסיומות ZFC (אקסיומות צרמלו-פרנקל עם אקסיומת הבחירה).
לכל מונה , אם מתקיים  לאיזושהי קבוצת שבת , אז . שהרן שלח הוכיח את הטענה ההפוכה: אם , אז  מתקיים לכל קבוצת שבת , כאשר  היא הקופינליות של x.
אורית זמיר

קורות חיים

אורית זמיר נולדה והתחנכה בתל אביב. בילדותה שהתה מספר שנים בארצות הברית בעקבות שליחויות של משפחתה. עם שובה לישראל היא למדה בתיכון חדש בתל אביב במגמה המשלבת קולנוע, צילום וספרות.
היא שירתה בצה"ל בחיל האוויר כעוזרת בקר בסוללת טילי נ"מ. אחרי שיחרורה מצה"ל, התגוררה בניו יורק ולמדה כתיבת פרוזה ב-NYU. לאחר שובה לישראל, למדה כתיבת פרוזה ותסריטאות בקמרה אובסקורה - בית הספר לאמנות, וספרות אגלית באוניברסיטת תל אביב.
היא למדה בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, בין השנים 1996 ל-2001 וסיימה את לימודיה בהצטיינות. במהלך לימודיה זכתה בפרס משרד החינוך להצטיינות בלימודים ובפרס ראש העיר ירושלים.
סרט הגמר שכתבה וביימה, "עד 800 קלוריות", נתמך על ידי קרן אלי גלפנד, זכה בפרסים בארץ ובעולם והוקרן בערוץ הראשון והשני.

קריירה

עם סיום לימודיה בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה השתלבה בתעשיית הקולנוע כעוזרת במאי ראשונה. בין הסרטים והסדרות שעבדה בהם: מיס אנטבה, כנפיים שבורות, ריקי ריקי, סיפור קיץ, הכל דבש, נודל, המסע הארוך, בטיפול.
השתלמה כמפיקה במסגרות שונות, כולל ב-"Producers Network" היוקרתי של פסטיבל הקולנוע בקאן, בחממת המפיקים של פסטיבל רוטרדם, ובמיני EAVE.
ב-2008 הקימה יחד עם שותפה לחיים יואב רועה את חברת ההפקה גם סרטים. במסגרת החברה הפיקה את סרטי הקולנוע: אסיה, העדות, מנפאואר, אורחים לרגע. הסרטים הדוקומנטריים: בתפקיד עצמם, המעבדה, משמרת לילה, שיחות חוץ.
כמו כן הייתה שותפה בהפקת הסדרה המקוללים והפיקה את הסדרה הדוקומנטרית עוד סיפור אחד ודי, ואת סדרת הדרמה תיק נעדר.
סרטיה כמפיקה השתתפו בפסטיבלים בינלאומיים, וביניהם פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ופסטיבל הסרטים של ונציה.
ב-2016 כתבה וביימה את הסרט הקצר "בייביסיטר". הסרט זכה בפרס הסרט הקצר הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה, ובפרס הבימוי בפסטיבל Flickers, Rhode Island. כמו כן השתתף בפסטיבלים בינלאומיים רבים.
פרסמה פרוזה פרי עטה בכתבי העת הספרותיים "גרנטה בעברית" (2018) ו"פטל" (2019).
שימשה כמורה וחונכת בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, ומ-2018 משמשת כראש מסלול הפקה יוזמת.
פעלה כלקטורית בקרן הקולנוע הישראלי, בחממת התסריטים הבינלאומית של בית הספר סם שפיגל, בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה, והייתה שופטת בתחרות הקולנוע הישראלי של דוקאביב.
שכנא אפשטיין

שַכנא (אלכסנדר בוריסוביץ') אֶפּשטיין (ביידיש: עפשטיין; ברוסית: Шахно Эпштейн;‏ 1881, פלך וילנה – 27 ביולי 1945, מוסקבה) היה פובליציסט, עיתונאי ועורך בכיר יהודי סובייטי, שכתב ביידיש וברוסית. בין השנים 1942–1945 היה מזכירו של הוועד היהודי האנטי-פאשיסטי, היה עורכו הראשי של עיתון הוועד, אייניקייט.

קורות חיים

אפשטיין נולד בכפר איוויֶיה שבמחוז אשמיאני, בפלך וילנה של האימפריה הרוסית.
עד גיל 16 למד אצל מורים פרטיים ובישיבה. ב-1903 הוא הצטרף לבונד. ב-1905 נעצר ונכלא בגין פעילות מהפכנית. לאחר השחרור עבד בתור כתב באחד העיתונים הרוסיים, משם עבר לעסוק בפובליציסטיקה ופרסם בעיתון "פֿאָלקסציַיטונג" של הבונד. הוא השתתף בכנס השני של הבונד בעיר לבוב כנציגה של העיירה סמורגון. ניהל תעמולה למען הבונד בפלך גרודנו בזמן הבחירות לדומה השנייה. נעצר שוב והוגלה לשנתיים, אך הצליח להימלט כעבור שלושה חודשים. הוא הגיע לווינה והחל לכתוב בעיתונות אמריקאית בשפת היידיש.
בשנת 1909 היגר לניו יורק. היה פעיל מאוד בתנועות סוציאליסטיות מקומיות, וכתב בשביל כמה עיתונים יידיים.
לאחר מהפכת פברואר הגיע לאוקראינה והחל לכתוב בעיתונות, הן ביידיש והן ברוסית. ב-1921 הוא היגר שוב לארצות הברית, שם היה ממייסדי היומון היידי "מאָרגען פרייהייט" , ביטאונה של המפלגה הקומוניסטית של ארצות הברית. ב-1929 שב לברית המועצות. ב-1929 מונה לעורך ראשי של הירחון הספרותי די רויטע וועלט.
ב-1942 מונה לתפקיד מזכיר הוועד היהודי האנטי-פאשיסטי ועורך ביטאונו "אייניקייט" ('אחדות'). נפטר ב-27 ביולי 1945.
הכלבים של ברלין

עלילה

קציני המשטרה ארול בירקאן וקורט גרימר חוקרים רצח של כוכב כדורגל גרמני-טורקי בשם אורקן ארדם. המעשה מעמיד את ברלין במצב של התרגשות רבה, רשימת החשודים הפוטנציאליים ארוכה: נאו-נאצים ממרצאן שבברלין; משפחה לבנונית מאותה השכונה שבה התגורר הכדורגלן; לאומנים טורקים שכועסים על הכוכב ששיחק עבור נבחרת גרמניה במקום טורקיה; אוהדי כדורגל; המאפיה של ברלין... או ששרשרת הראיות מובילה לצמרת המשטרה בברלין?
על מנת לחשוף את האמת, שני השוטרים ייאלצו לחדור עמוק לתוך העולם התחתון של ברלין.
ד. ב. וייס

ביוגרפיה

וייס נולד בשיקגו, אילינוי שבארצות הברית, למשפחה יהודית. הוא בוגר של אוניברסיטת וסליאן. יש לו תואר שני בספרות אירית מטריניטי קולג' שבדבלין, עם תזה על "פיניגנז וייק" של ג'יימס ג'ויס, ובנוסף גם תואר שני בכתיבה יצירתית מ-Iowa Writers' Workshop.

חיים אישיים

וייס נשוי לאנדראה טרוייר, ולהם שני ילדים.
אייסקונפקט

אייסקונפקט (המקור בגרמנית: Eiskonfekt) הוא ממתק שוקולד, מסוג פרלין ונוצר לראשונה בשנת 1927 בגרמניה. הממתק מיובא גם לישראל.
הממתק עשוי מתערובת של שמן קוקוס בלתי מוקשה ביחס של שליש עד חצי והשאר אבקת או מסת קקאו (נוצרת על ידי טחינה ודחיסה של פולי הקקאו). לעיתים, במקום מסת קקאו משתמשים בנוגט ואפילו בטעמים אחרים כגון תות או קפה.
פירוש השם "אייסקונפקט" בתרגום חופשי הוא "ממתק קרח" והשם נובע מן העובדה שהממתק נמס בקלות ובמהירות בחלל הפה ותוך כדי כך יוצר תחושת קרירות. שמן הקוקוס, בצורתו זו, נמס בטמפרטורה שבין 20 ל-23 מעלות צלזיוס, כעשר מעלות מתחת לטמפרטורת ההמסה של שוקולד רגיל. במתכונים אחדים מוסיפים גלוקוז או מנתול על מנת להגביר את תחושת הקרירות בפה.
הממתק נארז בגביעוני (קפסולות) אלומיניום או בריבועים קטנים עטופים בנייר צבעוני.
בגרמניה ישנם שני יצרנים בולטים - "אייכלמן-אייכטי" ממציא הממתק השוכן בצפון בוואריה, ו"מוריץ", שהיה במשך שנים היצרן הגדול ביותר בגרמניה ושוכן בהמבורג. שני היצרנים מייצאים לישראל.
פלייטרדאר24

פרטיות

השירות חוסם מתצוגה חלק מהמידע של ה־ADS-B מטעמי "פרטיות ואבטחה" מטרות. לדוגמה, המיקום של המטוס שמשמש את ממשלת יפן (המקביל היפני למטוסו של נשיא ארה״ב, אייר פורס 1) היה גלוי בשירות עד אוגוסט 2014, עד שמשרד ההגנה ביקש שהמידע יחסם. כעת, המידע על מיקומו ונתיבי טיסותיו של המטוס כבר לא גלוי באתר השירות.

היסטוריה

השירות נוסד על ידי שני חובבי תעופה שוודיים בשנת 2006 בצפון ומרכז אירופה. בשנת 2009 הם פתחו את השירות ואיפשרו לכל אחד עם מקלט ADS-B מתאים לתרום נתונים. השירות קיבל חשיפה נרחבת ב-2010, כאשר התקשורת הבין-לאומית הסתמכה עליו כדי לתאר את השיבוש בטיסה מעל צפון האוקיינוס האטלנטי ואירופה שנגרם על ידי הר הגעש אייאפיאטלאייקוטל.
בשנת 2014 השירות היה בשימוש של מספר ערוצי חדשות  בעקבות מספר גבוה של התרסקויות מפורסמות; במרץ נעלמה טיסה 370 של מלזיה איירליינס, ביולי הופלה מעל אוקראינה טיסה 17 של מלזיה איירליינס, ובדצמבר נעלמה טיסה 8501 של אייר אסיה אינדונזיה. פלייטרדאר24 דיווח כי תעבורת הרשת שלו גדל פי 50 מהרגיל וגרמה להאטה של המשתמשים.
בנובמבר 2015, דיווח הגרדיאן דיווח כי טיסה 9268 של מטרוג'ט שהייתה בדרכה מסנט פטרסבורג אל נמל התעופה הבינלאומי שארם א-שייח' ״נשבר באוויר״ בהתבסס על מידע שהיה זמין דרך פלייטרדאר24.
הופ לאנג

ביוגרפיה

לאנג נולדה בעיירה רדינג שבקונטיקט. בתם של מינט, שחקנית, וג'ון גורג' לאנג, צ'ליסט ואמרגן מוזיקלי שעבד עם פלורנץ זיגפלד. עברה להתגורר ביחד עם משפחתה בגריניץ' וילג', שם מלצרה בנערותה במסעדה בבעלות אמה לאחר שאביה נפטר. לאנג למדה ריקוד, דגמנה ושיחקה בברודוויי מגיל צעיר. למדה במשך שנתיים ב"מכללת ריד" שבפורטלנד.

קריירת משחק

לאנג החלה את דרכה בתעשיית הסרטים בשנות ה-50 של המאה ה-20 עם הופעות משניות בדרמות "סיפורו האמיתי של ג'סי ג'יימס" לצידו של רוברט ואגנר ו"תחנת אוטובוס" לצד כוכבי הקולנוע מרילין מונרו ודון מארי. הופעותיה המוקדמות זכו להערכה בהוליווד ובעקבותיהן הופיעה בתפקיד הפריצה שלה, סלינה קרוס בדרמה "פייטון פלייס", עליו הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב.
בנוסף כיכבה לצד מרלון ברנדו ומונטגומרי קליפט בסרט המלחמה של אדוארד דמיטריק "כפירי אריות", ובתפקיד ראשי בדרמה "הטוב ביותר מכל דבר" בתור המזכירה קרוליין בנדר.
לאנג מיעטה לשחק בסרטי קולנוע בשנות ה-60, והתפרסמה רק בקומדיה של פרנק קפרה "כיס מלא בניסים" (בישראל נקראה "גברת ליום אחד") בתפקיד קוויני מרטין, חברתו של דייב (גלן פורד); ולצידו של אלוויס פרסלי בדרמה המוזיקלית "Wild In The Country".
לאנג זכתה בשני פרסי אמי ברציפות, בשנים 1969 ו-1970, על הופעותיה בתור האלמנה הצעירה קרוליין מוייר בקומדיית המצבים הפופולרית "הרוח וגברת מוייר".
במהלך שנות ה-70 שיחקה לאנג לצידו של הקומיקאי המצליח דיק ואן דייק בסיטקום "מופע דיק ואן דייק החדש". כן שיחקה במותחן הפשע "משאלת מוות" בתור ג'ואנה, אשתו של פול קרסי (צ'ארלס ברונסון).
בשנות ה-80 שיחקה לאנג ביצירתו האפלה של דייוויד לינץ' "קטיפה כחולה", בתפקיד אמה של הצעירה סנדי ויליאמס (לורה דרן). בנוסף שיחקה בסרט האימה "סיוט ברחוב אלם 2: נקמתו של פרדי" בתפקיד שריל, אמו של הצעיר ג'סי וולש.

חיים אישיים

לאנג הייתה נשואה שלוש פעמים במהלך חייה. נישואיה הראשונים, שנמשכו כשש שנים, היו לכוכב הקולנוע דון מארי, איתו שיחקה בסרט "תחנת אוטובוס"; ללאנג ולמארי נולדו שני ילדים - השחקן כריסטופר מארי והצלמת פטרישיה מארי. בעלה השני היה הבמאי אלן ג'יי פאקולה, לו הייתה נשואה במשך 8 שנים. לאנג נישאה בפעם השלישית בשנת 1986 למפיק צ'ארלס הולרית'; הזוג נשאר נשוי עד למותה של לאנג.
לאנג נפטרה ב-19 בדצמבר 2003 מזיהום בכלי דמה בבית החולים ג'ון שבסנטה מוניקה, בגיל 70.
ברזילאים יפנים

ברזילאי יפני, או ניפו-ברזילאי, הוא אזרח ברזילאי ממוצא יפני, בין אם היגר לברזיל או נולד בה.
ברזיל היא מדינה באמריקה הלטינית שקלטה את מרבית המהגרים שהיגרו מיפן למן ראשית המאה ה-20 ועד אמצע אותה המאה. כיום, היא המדינה המכילה את מספר היפנים הגדול ביותר בעולם, מלבד יפן. לפי הערכות  בברזיל חיים בין 1.3 ל-1.5 מיליון אזרחים ברזילאים ממוצא יפני, וזאת בהשוואה ל-800,000 בארצות הברית. הם מרוכזים בעיקר בסאו פאולו. המהגרים היפנים הראשונים הגיעו לברזיל בשנת 1908 על אונייה בשם קאסאטו מארו שיצאה מנמל קובה. הם היו קבוצה שמנתה כ-791 נפש, והם יצאו לברזיל במטרה למצוא תנאי מחיה טובים יותר. רבים מהם (כמו גם מהגרים סיניים) הפכו לפועלים בחוות קפה. באותה עת, היה בברזיל מחסור בחוואים, ולכן זו קיבלה בברכה מהגרים מאירופה, וכן זרם של עובדים יפניים על מנת לספק את הדרישה.
בדומה למקומות נוספים בעולם, הצאצאים למהגרים היפנים קיבלו שמות מיוחדים:"ניקיי" לבני דור המהגרים עצמם, "ניסיי" לדור השני של המהגרים, ו"סנסיי" לדור השלישי למהגרים. חלק מהיפנים התחתנו עם ברזילאים ממגוון הקבוצות האתניות המרכיבות את אוכלוסיית ברזיל: אירופאים, אפריקאים, אינדיאנים ועוד. במפקד הברזילאי, ברזילאים שאינם ממוצא יפני, אך נישאו לניפו-ברזילאים, מזהים עצמם לעיתים קרובות כיפנים.

מלחמת העולם השנייה ולאחריה

במהלך מלחמת העולם השנייה, ברזיל (שהייתה מבעלות הברית) ניתקה את היחסים עם יפן (שהייתה ממדינות הציר). עיתונים ביפנית נאסרו, כמו גם ההוראה בשפה זו. בשל כך, לצאצאי היפנים לא נותר אלא ללמוד בשפה הפורטוגזית בזמן המלחמה. עיתונים בגרמנית ואיטלקית, שהופצו בקרב קהילות מהגרים הדוברים שפות אלה, נאסרו גם כן, שכן גרמניה ואיטליה היו גם ממדינות הציר.
כשהעימות נגמר, פליטים יפנים רבים החליטו להתיישב בברזיל, ובכך יצרו קהילה יפנית גדולה בברזיל. בקרב הקהילה היפנית התפרסמה מחתרת בשם שינדו רנמי (Shindo Renmei), אשר חבריה האמינו שיפן לא הפסידה במלחמה, וכי סיום המלחמה לא היה אלא מהלך תעמולתי מצד בעלות הברית. חברי כת זו נשארו נאמנים להירוהיטו, הקיסר היפני. לאחר שרצחו חברי המחתרת 23 בני אדם בין 1946 ל-1947 פרקה המשטרה הברזילאית את המחתרת. כ-300 מחברי הכת נעצרו וכ-80 גורשו ליפן.
מרבית צאצאי היפנים בברזיל מראים עניין מועט בלמידת השפה היפנית. רוב הניסיי והסנסיי מדברים פורטוגזית בלבד, ולומדים אנגלית בבית הספר. עם זאת, בחלק מבתי הספר היפניים מלמדים הן ביפנית והן בפורטוגזית. כיום, יפנית היא שפת אימם של כ-400,000 ברזילאים.

שנות ה-80 ואילך

המצב הכלכלי ביפן השתפר והגיע לידי יציבות. במקביל, המצב הכלכלי והפוליטי בברזיל הורע. לכן, ברזילאים יפנים רבים קיבלו מיפן אשרות עבודה, היגרו ליפן, ומאוחר יותר כונו "דקסגי". אזרחות יפנית הוצעה לדקסגים הברזילאים ב-1990, על מנת לעודד את ההגירה של היפנים מברזיל. כמה ברזילאים יפנים אף היגרו לארצות הברית, קנדה ופורטוגל.
זרם המהגרים מברזיל ליפן היה וממשיך להיות גדול. מעל ל-270,000 ברזילאים יפנים חיים כיום ביפן. הם מהווים את אוכלוסיית דוברי הפורטוגזית הגדולה ביותר באסיה. מספרם אף עולה על סך דוברי הפורטוגזית במושבות העבר של פורטוגל באסיה, כמו מזרח טימור ומקאו.
מרבית הברזילאים היפנים הם נוצרים, ברובם קתולים. עם זאת, כ-25% מהם מאמינים בזן בודהיזם ובשינטו.
חידת חמשת החדרים

חידת חמשת החדרים היא חידה קלאסית ופופולרית. בחידה ישנו מלבן המחולק לחמישה חדרים. מטרת הפותר היא ליצור מסלול העובר פעם אחת בכל קיר.

פתרון

כמו בחידת הגשרים של קניגסברג, החידה יכולה להיות מוצגת כגרף שבו כל חדר (כולל השטח שמחוץ למלבן) מסומן על ידי קודקוד ושני קודקודים מחוברים בקו אם יש להם קיר משותף. כיוון שיש יותר משני קודקודים עם מספר אי זוגי של קצוות (בגרף הם מסומנים בכתום), המולטיגרף אינו מכיל מסלול אוילר, מה שאומר שהחידה לא פתירה. 
אפשר לפתור את החידה על ידי שינוי הכללים. לדוגמה, אם מרשים מעבר ביותר מקיר אחד כל פעם (כלומר דרך פינות), מעבר רב פעמי בקירות או פתרון החידה בטורוס ולא במישור.

הוכחה לחוסר הפתרון

אפילו ללא שימוש בתורת הגרפים לא קשה להוכיח שלחידה אין פתרון. ראשית צריך להבהיר את הכללים. החדרים וקו הפתרון צריכים להיות מצוירים על צד אחד של נייר שטוח. קו הפתרון חייב להיות רציף, אבל יכול להיות ישר או מכופף ויכול לחצות את עצמו (אבל לא בתוך קיר). קו הפתרון חייב לעבור דרך כל "קיר" בדיוק פעם אחת, כאשר "מעבר" פירושו חצייה מצד אחד של הקיר לצד השני, מחדר לחדר אחר או מחדר לאזור החיצוני. כלל זה בא למנוע מעבר בשני קירות בו זמנית - בפינה בה הם נפגשים - או מעבר לאורך הקיר וחזרה לאותו צד. ישנם 16 "קירות", שבעה מפרידים את החדרים זה מזה, ותשעה מפרידים את החדרים מהאזור החיצוני.
ההוכחה היא הוכחה בדרך השלילה. כלומר, אנו מניחים שיש פתרון, מוצאים את המאפיינים של כל הפתרונות, ואז מראים שמאפיינים אלה סותרים את הכללים. כך אנו מסיקים שטעינו ואין פתרון.
תארו לכם שיש "משקיף" בכל חדר. המשקיף יכול לראות את קו הפתרון רק כשהוא נמצא בחדר שלו. כשמציירים את קו הפתרון הוא יראה אותו נכנס ויוצא מהחדר שלו. בנוסף לכך הוא יכול לראות את הקו מתחיל או מסתיים בחדר שלו. אין משקיף באזור החיצוני כך שישנם 5 משקיפים.
ראשית, נתבונן במשקיפים הנמצאים בחדר השמאלי התחתון ובחדר הימני התחתון. לכל חדר יש ארבעה קירות. אם הקו מתחיל בחדר שבו המשקיף נמצא, המשקיף יראה את הקו נוצר ויוצא מהחדר. לאחר מכן הוא יראה את הקו נכנס ויוצא מהחדר, ולבסוף הוא יראה את הקו נכנס לחדר ומסתיים שם (לא נשארו לקו קירות לצאת דרכם). אם הקו לא מתחיל בחדר בו המשקיף נמצא המשקיף יראה את הקו נכנס ויוצא מהחדר פעמיים, כשהוא חוצה את כל הקירות. עד כאן אין שום בעיה.
כעת, נתבונן במשקיפים בשלושת החדרים האחרים. לכל חדר ישנם חמישה קירות. אם הקו מתחיל בחדר בו המשקיף נמצא, המשקיף יראה את הקו נוצר ויוצא מהחדר (קיר אחד), לאחר מכן הוא יראה את הקו נכנס ויוצא (שני קירות נוספים), ולבסוף הוא יראה את הקו נכנס ויוצא  (שני הקירות האחרונים). אם הקו לא נוצר בחדר, המשקיף יראה את הקו נכנס ויוצא (שני קירות), לאחר מכן הוא יראה את הקו נכנס ויוצא שוב (שני קירות נוספים), ולבסוף הוא יראה את הקו נכנס ומסתיים (לא נשארו לקו עוד קירות לצאת בהם). כך שאנו רואים שבחדרים עם חמישה קירות הקו חייב להתחיל או להסתיים, אין אפשרות אחרת. הטיעונים שלנו לא טענו דבר על הקירות שאותם קו הפתרון עובר, הסדר שבו קו הפתרון חוצה את הקירות או הדרך שקו הפתרון עושה מחוץ לחדר, כך שהטענות שלנו תקפות לגבי כל הפתרונות האפשריים. לסיכום כדי לעבור בכל הקירות בחדרים עם חמישה קירות הקו חייב להתחיל או להסתיים באותו החדר.
אולם יש לנו שלושה חדרים עם חמישה קירות. לקו הפתרון יש התחלה אחת וסוף אחד כך שהוא יכול לעבור בכל חמשת הקירות רק בשני חדרים, ובחדר השלישי הוא יכול לעבור לכל היותר בארבעה קירות. לכן קו הפתרון לא מציית לכל הכללים (הוא לא מציית לכלל המחייב אותו לעבור בכל הקירות).
תרבות הממלכה המאוחדת

מרכיבי התרבות

בממלכה המאוחדת אין שפה רשמית. עם זאת, מאחר שאנגלית בריטית מדוברת על ידי כ-95 אחוזים מהאוכלוסייה ניתן לראות בה שפה רשמית דה פקטו. 
למרות האמור, לאומים לא אנגליים נלחמים על הישרדות שפות לאומיות כגון קורנית, גאלית סקוטית, אירית וולשית באמצעות חינוך, מדיה ועוד.
הספרות המקומית הראשונה נכתבה במספר שפות קלטיות שונות. ספרות בשפה הולשית הופיעה במאה ה-6 ובאותו זמן הופיעה גם שירה אירית שקיימת עד היום באירלנד כולה.
שבטים גרמאניים החלו לחדור לממלכה החל משנת 449 והביאו עמם לאנגליה את המיתוסים שלהם. המיתולוגיה האנגלו-סקסית הייתה מיתולוגיה גרמאנית, ודמתה מאוד למיתולוגיה הנורדית. 
הנצרות (הרומית והקלטית) החליפה את האלים העתיקים של אנגליה לקראת המאה ה-8 והמאה ה-9 לספירה. חדירת הנצרות העלימה את עקבותיה של הדת האנגלית הקדומה. אחד התיאורים היחידים שבידינו מספר על מלך מקנט שהסכים לפגוש את המיסיונר הקדוש אוגוסטין רק באוויר הפתוח, היכן שהיה תחת הגנת האל ודן. איסורים נוצריים על מעשים פגניים מהווים מקור חשוב לחקר הדת.
הספרות הבריטית הפכה לחלק חשוב מהספרות העולמית הודות למחזותיו של ויליאם שייקספיר הנחשבים בעיני רבים למחזות הגדולים ביותר שנכתבו בשפה האנגלית ובתרבות המערב. הרומן האנגלי כבש את מקומו הודות לדניאל דפו שנחשב, יחד עם סמואל ריצ'רדסון, לאבי הרומן האנגלי ("רובינזון קרוזו" הוא ספרו הידוע ביותר). גם הנרי פילדינג היה אחד ממייסדי הרומן האנגלי.
טורונטו בלו ג'ייז

היסטוריה

בטורונטו פעלה עשרות שנים קבוצת בייסבול מליגת המשנה והעיר נחשבה בעלת פוטנציאל לקליטת קבוצה בכירה לליגת ה-MLB, ב-1977 ניכרה הזדמנות כאשר הליגה החליטה לצרף שתי קבוצות חדשות, קברניטי העיר הגישו הצעה שכללה שיפוץ נרחב לאצטדיון הפוטבול המקומי והתאמתו למגרש בייסבול וזכו בזיכיון לקבוצה. כינוי הקבוצה מקורו בשמה של ציפור השיר עורבני כחול (Blue Jay). הקבוצה העפילה לראשונה לפלייאוף בשנת 1985, אך הפסידה 3–4 לדטרויט טייגרס לאחר שכבר הובילה 1–3 בסדרה. בשנים 1992 ו-1993 זכתה הקבוצה פעמיים ברציפות בוורלד סיריס והייתה בכך לקבוצת ההרחבה שזכתה באליפות בפרק הזמן הקצר ביותר ממועד הצטרפותה לליגה. 
לאחר תקופה זו התקשתה הקבוצה להגיע לפלייאוף ופעמים רבות סיימה את העונה במאזן שלילי. בשנת 2008 הצטרף לקבוצה חוזה באוטיסטה אשר סבל מבעיות חבטה רבות ושיאו היה 16 חבטות הום ראן בשנה. במהלך שהותו בבלו ג'ייז עבר אימוני חבטה רבים, ובשנת 2010 חבט 54 הום ראן בעונה, והיה השחקן ה-27 שחבט 50 הום ראנס. 
בשנת 2012 החליטו בעלי הקבוצה כי הם מחזירים את צבע הקבוצה לכחול, הצבע עמו היו מזוהים בשנותיה הראשונות. הדבר כלל שינוי מדי הקבוצה לעיצוב המקורי, וכן הלוגואים והסימנים שלה.

יריבויות

פרק זה דורש עריכה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולערוך אותו.

מונטריאול אקספוס

המונטריאול אקספוס היו הקבוצה הקנדית השנייה בליגה יחד עם טורונטו. הם שיחקו בנשיונל ליג, ולכן הקבוצות לא שיחקו עד 1997 - השנה שבה החליטו שיהיו משחקים בין שתי הליגות. בעקבות זה, בין השנים 1978–1986, נערך משחק ידידות באמצע העונה שנקרא גביע פירסון, על שם ראש ממשלת קנדה לסטר פירסון. בעונת 2003–2004, שנה לפני שמונטריאול עברו לוושינגטון די סי, הם שיחקו סדרה של שלושה משחקים, ועכשיו גביע פירסון יושב בהיכל התהילה לבייסבול קנדי.

דטרויט טייגרס

היריבה אם דטרויט התחיל בתחילת שנות ה-80, כששתי הקבוצות היו בבית המיזרחי באמריקן ליג. ב-1998 הטייגרס עברו לבית המרכזי באמריקן ליג, ומאז היריבות נחלשה. לבלו ג'"ז יש מאזן כללי נגד דטרויט של 223 ניצחונות ו-190 הפסדים.

בולטימור אוריולס

היריבה העיקרית של הבלו ג'ייז היא בולטימור אוריולס, עקב העיסוק הרב במשחקים המתנהלים בין הקבוצות ותכיפותם.

אצטדיון

ב-12 השנים הראשונות לקיומה של הקבוצה, היא שיחקה באצטדיון אקסבישן, אצטדיון פוטבול ששופץ והותאם למשחק הבייסבול, אך סבל מבעיות רבות, כולל פגיעותו למזג האוויר, משבי רוחות ותחזוקה לקויה. ב-1989 עברו הבלו ג'ייז לשחק באצטדיון מקורה חדש, הסקיי-דום שבנייתו הושלמה באותה שנה. מדובר באצטדיון הראשון בעולם שנבנה עם גג נפתח, והוא מסוגל להכיל כ-50,000 צופים. ב-2005 שונה שמו של האצטדיון לרוג'רס סנטר, על שם חברת התקשורת הגדולה בקנדה שרכשה את הזכויות לכך.
מרסל דאסו

מרסל דאסו (צרפתית: Marcel Dassault; נולד בשם מרסל בלוך, 22 בינואר 1892 - 17 באפריל 1986) היה תעשיין מטוסים צרפתי יהודי ומייסד חברת דאסו תעופה. אחיו היה פול בלוך דאסו, גנרל צרפתי.

ביוגרפיה

מרסל בלוך נולד להורים יהודים ב-1892 בפריז. לאחר שסיים את לימודיו במוסדות האקדמיים lycée Condorcet, Breguet School ו-Supaero, המציא בלוך דגם של מדחף מטוסים אשר שימש את הצבא הצרפתי במלחמת העולם הראשונה וייסד את החברה Société des Avions Marcel Bloch ("בלוך מטוסים"). לאחר הלאמת החברה בשנת 1936 על ידי ממשלת החזית העממית (צרפתית: Front populaire) השמאלית בראשות לאון בלום, נותר בלוך לכהן בחברה בתפקיד דירקטור. במהלך מלחמת העולם השנייה גרמניה הנאצית אשר כבשה את צרפת, התעניינה בידע של בלוך לקידום תעשיית התעופה הגרמנית. בלוך סירב לשתף פעולה עם התעשייה הגרמנית ונעצר בשנת 1940 עם אשתו ושני בניו, קלוד וסרג'. באוגוסט 1944 גורש למחנה הריכוז בוכנוואלד בשל היותו יהודי ועדיין הופעל עליו לחץ כבד לשתף את הידע שלו עם שוביו. קבוצה מאסירי המחנה הצליחה להגן עליו כאשר קברה את אחד מנספי המחנה על שמו של בלוך, ואת בלוך המקורי הסתירו בזהות בדויה עד לשחרור המחנה ב-1945. בשנת 1949 שינה בלוך את שמו לבלוך-דאסו. דאסו היה הפסוודונים של אחיו דריוס פול בלוך ברזיסטנס (המחתרת הצרפתית) ופירושו "לתקיפה", שמקורו מ-char d'assaut - המילה הצרפתית לטנק. מרסל דאסו המיר] את דתו לנצרות קתולית בשנת 1950. לאחר המלחמה, דאסו הקים את יצרנית מטוסי הלחימה המתקדמת ביותר של צרפת, Avions Marcel Dassault. את מקומו כראש החברה ירש בנו של דאסו, סרז' .
מרסל דאסו נפטר בשנת 1986 בניי-סיר-סן, פרבר של פריז. גופתו נטמנה בבית העלמין פאסיי (Passy Cemetery) אשר ממוקם ברובע ה-16 של פריז.
החברה החדשה שאותה ייסד, דאסו תעופה ייצרה את מטוסי הקרב הסילוניים הראשונים בשרות חיל האוויר הצרפתי והידועים שבהם: אוראגן (1949), המיסטר (1954), הסופר מיסטר (1955), המיראז' ועוד.
בשנת 1967, לאחר הטלת האמברגו הצרפתי על ישראל, איפשר] דאסו את הברחתם של תוכניות הייצור של מטוס המיראז' 5 לארץ, יחד עם כ-50 מנועים, אשר שימשו בסיס להקמת קו הייצור למטוס הנשר בתעשייה האווירית.
אתאנתיול

רעילות

בכמויות גדולות האתאנתיול הוא רעיל וחשיפה לכמויות כאלו גורמת לכאב ראש, טשטוש, ופגיעה בקואורדינציה, נזק לכליות ולכבד.
הוועידה האמריקאית לחומרים תעשייתיים (ACGIH) קבעה את רמת החשיפה לתערובות הגז הטבעי ופרופאן שחשיפה לכמויות קטנות יותר אינו גורם נזק.
הרמה שנקבעה על ידי הוועידה היא חשיפה לריכוז של 5 חלקים למיליון (ppm) במשך שמונה שעות כאשר הכמות המספיקה כדי להרגיש את ריחו של האתאנתיול הוא, כאמור, 0.02 חלקים למיליון. לכן, הריכוז שדרוש כדי להריח את הגז הטבעי והפרופאן הוא אחד חלקי 250 (0.004) מהריכוז שבמשך שמונה שעות נחשב למסוכן.
לפי ספר השיאים של גינס לשנת 2000, אתאנתיול הוא "החומר המסריח ביותר" שקיים.

שימוש

שימושו העיקרי של האתאנתיול הוא בהוספה מכוונת לגז טבעי ולחומרים מסוכנים אחרים נטולי ריח, על מנת לשמש אזהרה מפני דליפת גז.
האתאנתיול הוא גם חומר גלם לייצור סוגים של פלסטיק חומרי הדברה ואנטי מחמצנים.