google/wiki40b huggingface dataset:
לודוויג הראשון, מלך בוואריה

ביוגרפיה

לודוויג הראשון נולד ב-25 באוגוסט 1786 למקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה ואוגוסטה וילהלמינה, נסיכת הסן-דרמשטדט, בתו של גאורג וילהלם, רוזן הסן-דרמשטדט ומריה לואיזה אלברטינה, רוזנת ליינינגן-דאכסבורג-פאלקנבורג-היידסהיים. בשנת 1810 התחתן לודוויג עם תרזה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן (1792-1854), בתו של פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ושרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ, וחתונתם הייתה בעלת האירוע הראשון של האוקטוברפסט (שבועיים של פסטיבל בירה).
בשנת 1825 מת מקסימיליאן הראשון, ולודוויג עלה לשלטון במקומו. בשנת 1826 העביר לודוויג את אוניברסיטת לודוויג-מקסימיליאן מלנדסהוט למינכן.
שמו הוכפש לאחר השערורייה בה הוא התחבר עם אחת הפילגשים שלו, לולה מונטז, וב-20 במרץ 1848 התפטר לודוויג, והוריש את המלוכה לבנו מקסימיליאן השני.
לאסלו קאבוש

חייו

קאבוש למד בבית ספר יסודי (4 כיתות) ולאחר מכן בבית ספר ה"אזרחי" (4 כיתות) בעיירת הולדתו שארוואר. "קאבוש הקטן" (שהפך לכינוי שלו במרוצת השנים), רצה להיות ליצן, אך למד גננות, כי במהלך מלחמת העולם השנייה נאמר לו כי עובדים יהודים חקלאיים לא יגורשו. בשנת 1943 נקרא ל"שרות העבודה" בקוֹסֶג ולאחר מכן גורש למחנה הריכוז מאוטהאוזן. הוא וחבריו צעדו ברגל, יחפים או בנעלי עץ, על גדות נהר ה"אִין" ואחר כך בהרי האלפים של אַיזֶנֶרז עד למאוטהאוזן. כשהמחנה שוחרר על ידי הצבא האמריקאי, הוא שקל 31 ק"ג והיה חולה בטיפוס הבהרות. עם הגעתו הביתה לשארוואר מצא כי דירת הוריו ברחוב הרכבת נמסרה למשפחה לא-יהודית, יחד עם כל המטלטלין שלהם.
בשנת 1948 סיים את המכללה לגננות. לאיוש באלינט, מנהל "התיאטרון הלאומי", התחיל ללמד אותו משחק בחינם. באלינט הציע לו את שם האומן קוֹש במקום קראוס, אבל הוא בחר בשם קאבוש לכבוד קרובו הרחוק, השחקן והקומיקאי ההונגרי-יהודי הגדול דיולה קאבוש.
לראשונה הופיע קאבוש בשנת 1946, על במת תיאטרון ה"קברט פודיום" בפרודיה. מאוחר יותר שיחק בתיאטרון הקומדי וִיגְסִינְהַאז. בין השנים 1951 עד 2000 היה חבר בתיאטרון "הבמה העליזה"(הו'), שם הופיע בעיקר בבדיחות ובמערכונים. בשנת 1957 נבחר להוביל את קמפיין הפרסום של הגרלת הלוטו שהתחילה אז. בשם "אוטו לוטו" שאל את השאלה "האם קנית השבוע?".
הקריירה הקולנועית שלו התחילה עם הסרט יאניקה בשנת 1949. בין השנים 1972 ל-1980, הופיע 32 פעמים בחודש, לעיתים קרובות פעמיים ביום, השתתף בתוכניות רדיו וטלוויזיה ושיחק בתוכניות הגאלה של ערב השנה החדשה. הוא נעצר מספר פעמים בשל נהיגה בשכרות ואף בשל תאונות דרכים. מעבר לקנסות גם ישב כחצי שנה בכלא לריצוי העונש שנגזר עליו.
בסוף 1990 הופיע עם אשתו על במות בניו יורק, בניו ג'רזי, בקנדה, בהמילטון ובטורונטו. עם זאת, בשל הקור של מינוס 28 מעלות צלזיוס, חזר לבודפשט עם דלקת ריאות. בשנת 1999 נסע שוב לאוסטרליה, ולאחר מכן חזר לפסטיבל התרבות היהודי הראשון בבודפשט. משנת 2000 לא הופיע יותר בשל בעיות סרטן הגרון שלו.
בינואר 2004, בביקורת של סרטן הגרון נאמר לו שהוא נקי, אך בביקורת של 10 במאי באותה השנה נאלץ לעבור ניתוח. ב-22 בספטמבר מעד, נפל והועבר ליחידת הטראומה של בית חולים בבודפשט עם שבר בירך. ב-26 בספטמבר, ביום כיפור, מת אחרי הצהריים. הוא נקבר ביום הולדתו ב-28 בספטמבר בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
יחסי אוסטרליה–סנט קיטס ונוויס

סקירה כללית

היחסים בין הקהילייה של אוסטרליה לבין סנט קיטס ונוויס כוננו בשנת 1986, שלוש שנים לאחר עצמאותה של האחרונה. היחסים בין שתי המדינות מופקדים על הנציבות הגבוהה האוסטרלית בפורט אוף ספיין, בירת טרינידד וטובגו. במפקד האוכלוסין האוסטרלי בשנת 2016 הזדהו 40 אוסטרלים כילידי סנט קיטס ונוויס.
שתי המדינות הן חברות בארגון האומות המאוחדות, ושתיהן חלק מחבר העמים הבריטי. בשתי המדינות שולט אותו המונרך. שוק התיירות והמסחר בין שתי המדינות הוא זניח - פחות מעשרים מבקרים בשנה ממדינה למדינה. לא קיימים תיעודים של מפגשים של רמי דרג מאוסטרליה ומסנט קיטס ונוויס.
אוגוסטה פרדיננדה, ארכידוכסית אוסטריה

ביוגרפיה

אוגוסטה פרדיננדה נולדה ב-1 באפריל 1825 בפירנצה, ללאופולד השני, הדוכס הגדול של טוסקנה, ולמריה אנה, נסיכת סקסוניה, בתם של מקסימיליאן, נסיך הכתר של סקסוניה וקרולינה, נסיכת פארמה. אוגוסטה פרדיננדה קיבלה חינוך מדוקדק, וכבר בגיל צעיר פיתחה אהבה לאמנות ולמדעים.
ב-15 באפריל 1844 התחתנה אוגוסטה פרדיננדה עם לואיטפולד, נסיך בוואריה, בנו של לודוויג הראשון, מלך בוואריה. בתחילה התנגד חמיה לנישואין, משום שהייתה בסיכון לחלות בשחפת, אולם לבסוף אישר את הנישואין. לשניים נולדו 4 ילדים, ואוגוסטה פרדיננדה השקיעה בחינוכם, תוך שהיא משוחחת עימם באיטלקית בלבד. אוגוסטה פרדיננדה תמכה בשאיפותיו הפוליטיות של בעלה, ובמהלך מהפכות אביב העמים אף יצאה בגלוי נגד לולה מונטז - פילגשו של חמיה לודוויג הראשון, מלך בוואריה.
ב-26 באפריל 1864 מתה אוגוסטה פרדיננדה במינכן משחפת, והיא בת 39 בלבד.
המערכה על תעלת סואץ במלחמת העולם הראשונה

קרב תעלת סואץ הראשון

הקרב הראשון על תעלת סואץ נערך ב-3 בפברואר 1915 ובמהלכו ניסו הטורקים להשתלט על חלק מהתעלה ולחסום את מעבר הכוחות הבריטים דרכה.

מהלך הקרב

לאחר שלב ריכוז הכוחות יצאו הכוחות הטורקים מבאר שבע באמצע ינואר 1915 ונעו בשתי שדרות בהבדל שליום בין שדרה לשדרה. על מנת למנוע גילוי מוקדם צעדו הכוחות בלילות וביום הסוו את עצמם. כמו כן שלחו הטורקים, ב-26 בינואר וב-27 בינואר, יחידות קטנות לתקוף עמדות בריטיות בצפון התעלה (בקנטרה) ובקרבת העיר סואץ כדי ליצור הטעיה. אולם סיורים אוויריים בריטים שבוצעו מעל סיני גילו את הכוח הטורקי העיקרי (של כ-12,000 חיילים) נע על הציר לכוון איסמעיליה והכוחות הבריטים בגזרה שבין סרפאום (מדרום לאגם תמסח) ופירדאן (מצפון לאיסמעיליה תוגברו.
ב-3 בפברואר לפנות בוקר הגיעו הטורקים לתעלה לייד העיירה טוסום שמדרום לאגם תמסח והחלו להוריד למים סירות צליחה וגשרי פונטונים. במהרה הפעילות התגלתה ויחידות הודיות, מהכוחות הבריטים, פתחו באש מקלעים כבדה על הסירות. רוב הסירות טובעו והחיילים שעל הסירות המעטות שנחתו בגדה המערבית נשבו.
עם עלות האור פתחו הטורקים בניסיון שני לחצות את התעלה אך גם ניסיון זה נכשל ובצהרי היום החלו הטורקים בנסיגתם. בשלב זה ירו אוניות המלחמה הבריטיות והצרפתיות אש על הכוחות הנסוגים. עד ה-5 בפברואר חזרו הכוחות לבאר שבע כשפרידריך קרס פון קרסנשטיין ו-3 בטליונים נשארו בסיני לביצוע פשיטות על מוצבי הבריטים.

תוצאות הקרב

יש חוסר בהירות לגבי היקף הנפגעים הטורקים מאחר שמספר רב של חיילים היו על הסירות שטובעו. ההערכה היא שכ-1500 חיילים טורקים נהרגו בקרב. חלקם נקברו לייד התעלה. אבידות הבריטים מוערכות בכ-150. בנוסף הייתה לכישלון הקרב השפעה מורלית משמעותית על החיילים הטורקים.
ביקורת נמתחה בצד הבריטי על הכוחות בשטח שלא יצאו למרדף אחרי הטורקים הנסוגים.

הפעילות בתקופת הביניים

לאחר נסיגת הטורקים מסיני נשארו בקרבת התעלה כוחות טורקים וגרמנים שהמשיכו לפעול, נקודתית, נגד כוחות המשמר הבריטים/הודים ונגד האוניות בתעלת סואץ (על ידי הטמנת מוקשים ימיים). פעילות כוחות אלו הייתה בהנחיית הפיקוד הטורקי ובוצעה על ידי כוחותיו של קרס פון קרסנשטיין ועל ידי קבוצות בדויים בהנחיית קצינים טורקים וגרמנים. מטרת הפעילות הזאת הייתה לרתק את הכוחות הבריטים לאזור התעלה ולמנוע העברתם לחזית אירופה.
אני משאיר לשיקולך עד כמה ניתן להפריע לבריטים בתעלה או לפגוע בה ביוזמות מקומיות
— הנחיה של אנוור פאשה (שר המלחמה  העות'מאני) לאחמד ג'מאל פאשה (מפקד הארמייה הרביעית), 1915 (ציטוט של יגאל שפי מספר בשפה הטורקית של T.C.Generalkurmay ששמו בתרגום עברי "מלחמת הטורקים במלחמת העולם הראשונה: חזית סיני פלסתין" (1979))

מהלך הקרב

הכוח הטורקי שריכז קרב פון קרסנשטיין נע לאורך הציר הצפוני. ב-23 באפריל לפנות בוקר, ובחסות ערפל, תקפו הכוחות הטורקים את הכוחות הבריטים המצומצמים מהבריגדה ה-5 ששהו באזור קטיה וגברו עליהם. כוחות אחרים של הבריגדה חשו לעזרה אך לא הצליחו למנוע את התבוסה. שארית הכוח נסוגו מערבה לצדה המערבי של תעלת סואץ.
כוחות מהבריגדה ה-2 של הפ.ק.א הצליחה להגיע לקטיה רק ב-25 באפריל אך גילתה שכוחותיו של קרס פון קרסנשטיין כבר נסוגו מהאזור.

תוצאות הקרב

הקרב אומנם הסתיים בניצחון טורקי מרשים ובנסיגת הכוחות הבריטים אולם כישלון זה לא עצר את הבריטים מהמשך ביצוע תוכניתם להנחת מסילת ברזל מערבה כשלב ראשון והכרחי לכיבוש סיני וארץ ישראל.
קרחון רוגוש

גילוי הקרחון

הקרחון מופה לראשונה על ידי סקר בריטי בשנת 1974.

מקור השם

הקרחון נקרא על שמו של הכפר רוגוש שבדרום בולגריה.
כריסטופור מיניך

ראשית חייו

מיניך נולד ב-9 במאי 1683 בנויינהונטורף שבגרמניה במשפחת מהנדסי מים שקיבלה תואר אצולה וגם הוא קיבל השכלה הנדסית. בשנים 1700–1720 שירת בצבאות של צרפת, פולין, סקסוניה ואוסטריה בתפקידים שונים. בשנת 1721 בהתאם להזמנת פיוטר הגדול הגיע לאימפריה רוסית לפתרון בעיות הנדסיות באזור סנקט פטרבורג. הוא הציג לצאר את תוכניותיו לבניית ביצורים חדשים סביב קרונשטט וקיבל אישור להתחיל בעבודות. בנוסף לכך הוא ניהל עבודות הידרו-טכניות שונות באזור.
בתקופת שלטונה של יקטרינה הראשונה קצב העבודות הואט. עם מעבר הבירה למוסקבה בשנת 1725 החלה עזיבת משפחות אצילים מסנקט פטרבורג. לאחר הכתרת פיוטר השני עבודות מסיביות של פיתוח האזור למעשה הופסקו. בשנת 1727 מיניך התמנה למושל סנקט פטרבורג ובשנת 1728 למושל אינגריה, קרליה ופינלנד. בתקופה זו הוא הוכיח את עצמו כמושל מוצלח והצליח להמשיך מספר פרויקטים באזור. ביוזמתו החלו לפעול קווי אוניות לליבק וגדנסק. הוא בנה מספר בנייני ציבור וחידש את הביצורים של מבצר פטרופבלובסקיה. הוא עשה ככל יכולתו להמשך חיי החברה בעיר, על אף שרוב אנשי האצולה עזבו אותו.

תקופת שלטונה של אנה

בתחילת שלטונה של אנה, קיסרית רוסיה הוא הוזמן למוסקבה וקיבל הנחיה להכין את סנקט פטרבורג לחזרת הקיסרית. בסתיו 1731 החלו להגיע לעיר יחידות צבא וב-15 בינואר 1732 הגיעה הקיסרית בעצמה. עם חזרת הקיסרית והחצר החלה תנופת בנייה אדירה בעיר.
תוך זמן קצר הוא קודם לתפקיד גנרל-פלדמרשל והתמנה לראש הצבא. הוא הפנה את כל מרצו לשינוי מבנה הצבא, הקמת יחידות חדשות כולל יחידות הנדסה. בתקופתו שופצו כ-50 מבצרים.
לאור מאבקי כוח עם אנדריי אוסטרמן הוא הוזז מתפקידי מפתח. עם תחילת מלחמת הירושה הפולנית נשלח לחזית. בשנת 1734 הצליח לכבוש את גדנסק לאחר קרבות עזים. פעילותו במלחמה הביאה בסופו של דבר לכך שעל כס מלך פולין התיישב אוגוסט השלישי שנתמך על ידי הרוסים.
בשנת 1735 החלה מלחמה עם האימפריה העות'מאנית. מיניך רצה להוכיח את עליונותו ולכן פעל לקבלת מינוי מפקד הצבא במלחמה. ההיסטוריונים מתייחסים לתפקודו במלחמה באופן ביקורתי עד שלילי.

נפילה

עם פטירת אנה, קיסרית רוסיה התרחשו שינויים בחיי מיניך. תחילה הוא הצליח לסלק את ארנסט בירון מהחצר ואף קיבל הצעה להתמנות לגנרליסימו. אומנם בעקבות מלחמות חצר עם אנדריי אוסטרמן נאלץ להודיע על התפטרותו מהשרות. בשנת 1741 בתקופת יליזבטה, קיסרית רוסיה נשפט. הוא הואשם בבגידה, עזרה לבירון (שהיה בין אויביו) ושחיתות. הוא כפר בכל האשמות אך קיבל עונש מוות. לאחר חנינה חלקית ונשלח לסיביר. הוא היה בסיביר במשך 20 שנים.

חזרה לסנקט פטרבורג

בשנת 1762 פיוטר השלישי החזיר את מיניך בן 78 לסנקט פטרבורג. הוא ניסה לעזור לפיוטר השלישי לברוח לטאלין במהלך הפיכת חצר של יקטרינה הגדולה. למרות עזרה זו הוא לא נענש ואף התמנה מחדש למושל העיר. הוא המשיך בפיתוח מואץ של האזור כאילו לא עברו 20 שנים שהוא היה בסיביר. במכתביו ליקטרינה הגדולה הוא לחץ עליה להתחיל במלחמה עם הטורקים, אך מלחמה החלה רק לאחר מותו.
מניך נפטר ב-27 באוקטובר 1767 בגיל 84, ולדברי יקטרינה הגדולה "הוא לא היה בין בניה של רוסיה אך היה בין אבותיה".
גיל אגינסקי

ביוגרפיה

אגינסקי עשה את מרבית שירותו בחיל הים בשייטת הצוללות, כחייל וכקצין בצוללות מסדרת גל ומסדרת דולפין. בשנים 2011 עד מאי 2015 פיקד על שייטת הצוללות. בתקופת כהונתו הוכנסה לשירות הצוללת הראשונה מסדרת דולפין AIP "אח"י תנין". בתפקידו הבא שירת כנספח חיל הים בארצות הברית. באוגוסט 2017 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה למפקד בסיס חיפה.
שי דורון

קריירת תיכונים

דורון נולדה ברמת השרון ליהודה ולתמרי דורון. בתיכון שיחקה כדורסל עבור בית הספר רוטברג, והובילה את בית הספר לשלוש אליפויות ישראל ולשתי זכיות בגביעים. כמו כן התחרתה באתלטיקה קלה, וזכתה במעל 60 מדליות בתחרויות שונות.
במטרה לשחק בעתיד בקולג' ובליגת ה-WNBA בארצות הברית, עברה בתיכון לניו יורק ולמדה שם את שתי שנות התיכון האחרונות שלה. היא שיחקה כדורסל במדי נבחרת הנשים של בית הספר שלה, Christ the King Regional High School, והובילה אותה לגמר אליפות התיכונים של מדינת ניו יורק, בקולעה 17.1 נקודות למשחק. באותה שנה הובילה את התיכון, בפעם ה-19 ברציפות, לאליפות ברוקלין-קווינס. בגלל הישגיה הייתה לנערה הראשונה מניו יורק לשחק במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, וכן שיחקה בטורניר הכדורסל של נייקי, שבו זכתה בתואר ה-MVP ובתואר שחקן הטורניר. בשתי העונות בניו יורק, האחרונה והעונה שלפניה, זכתה בתואר שחקן השנה של גטורייד מניו יורק.
בשנתה האחרונה בתיכון קלעה 17.2 נקודות, מסרה 4.2 אסיסטים, תפסה 5.5 ריבאונדים וחטפה 6.0 כדורים בממוצע למשחק, והובילה את קבוצתה למקום הראשון במדינת ניו יורק.

קריירת מכללות

בין השנים 2007-2004 שיחקה במדי הטראפינס, נבחרת הכדורסל של אוניברסיטת מרילנד מליגת ה-ACC, אחת מהליגות המרכיבות את ליגת המכללות הבכירה (דיוויז'ן 1). בעונתה הראשונה בקבוצה נבחרה לחמישיית השחקניות החדשות של העונה בליגת ה-ACC, ובעונתה השנייה נבחרה לחמישיית השחקניות הטובות ב-ACC. בעונת 2005/06 הובילה את מרילנד לזכייה בטורניר אליפות המכללות בכדורסל.

קריירת מועדונים

ב-4 באפריל 2007 הייתה דורון לישראלית הראשונה שנבחרת בדראפט לליגת ה-WNBA, כשקבוצת ניו יורק ליברטי בחרה בה במקום ה-16.
בסיום עונת ה-WNBA של 2007 שבה דורון לישראל, והיא שיחקה במדי אליצור רמלה בליגת העל בכדורסל נשים. לאחר עונה מוצלחת ברמלה חתמה דורון בבשיקטש הטורקית. מיד בתחילת הפגרה בטורקיה חזרה לארץ והפעם במדי מכבי רמת חן.
בחודש יוני 2009 חתמה דורון על חוזה בקבוצת טרגובישטה, אלופת רומניה. בעונת 2010/2011 שיחקה באליצור רמלה, עמה זכתה בשלושה תארים: אליפות המדינה, גביע המדינה, וזכייתה ההיסטורית של הקבוצה בגביע יורוקאפ, לאחר ניצחון במשחק הגמר על קבוצת אראס הצרפתית.
ב-6 בנובמבר 2012, חתמה בקבוצת טרסוס הטורקית.
באוגוסט 2014 חזרה לישראל וחתמה בקבוצת מכבי בנות אשדוד וזכתה עימה בארבע אליפויות ובשני גביעים.

נבחרת ישראל

דורון הובילה את נבחרת העתודה של ישראל לזכייה באליפות אירופה דרג ב' שנערכה בליטא ב-2005. היא הייתה מלכת הסלים בטורניר (24.7 נקודות למשחק) ואף נבחרה לשחקנית המצטיינת בו. זמן קצר אחר כך הודיעה שלא תצטרף לסגל הנבחרת הבוגרת בטורניר ההזדמנות האחרונה, בשל התחייבויות קודמות לאוניברסיטת מרילנד.
בנוסף למשחקיה במדי נבחרת ישראל, שיחקה דורון בנבחרת ארצות הברית למכביה השבע עשרה.
מוריה קור

ביוגרפיה

קור נולדה לסופרת זהבה קור ולדוקטור אבשלום קור. גדלה בתל אביב ולמדה בבית ספר לאמנויות. בגיל 14 חזרה בתשובה ועברה לתיכון צייטלין.
למדה באוניברסיטת בר-אילן במחלקה לספרות עברית, בוגרת תואר ראשון בבר-אילן בחוגים לספרות עם ישראל ומדעי המדינה, תואר שני בבר-אילן במחלקה לספרות ישראל. בנוסף למדה במכללה למדינאות.

קריירה

בעבר שימשה קור כמנהלת מחלקת "דת ומסורת" בערוץ הראשון. שימשה כתבת לענייני התיישבות בכאן 11, הגישה תוכניות בגלי צה"ל ובגלי ישראל, וכן משתתפת בתוכנית "עד כאן!" כסאטיריקאית מהצד הימני. כותבת טור דעה שבועי בעיתון "ישראל היום".
מגישה את התוכנית "המזנון" בערוץ כנסת יחד עם יובל קרני וישי שנרב.

חיים אישיים

קור אם לארבעה ילדים. הייתה נשואה למאיר לפיד, בנה של מרים לפיד.
אפרים הסורי

אפרים הסורי (נולד בשנת 306 לערך - מת ב-373, סורית: ܐܦܪܝܡ ܣܘܪܝܝܐ, תעתיק: אַפְרֵים סוּרִיָיָא; יוונית: Ἐφραίμ ὁ Σῦρος; לטינית: Ephraem Syrus) הוא קדוש נוצרי. אפרים היה דיאקון, אחד ממחברי המזמורים החשובים בשפה הסורית ותאולוג של המאה ה-4. הוא מכובד כקדוש בכל רחבי העולם הנוצרי, אך במיוחד בקרב הכנסייה הסורית (הנוצרים האשורים). הוא נחשב לאחד ממורי הכנסייה (מאז 1920). בתקופתו הושלם תרגום התנ"ך והברית החדשה לסורית. 
אפרים נולד בנציבין (נוסייבין של ימינו). הוא ניהל חיי פרישות ולימד שם עד שקיסר רומי יוביאנוס נאלץ לסגת מן העיר לטובת הכובשים מן האימפריה הסאסאנית בשנת 363. הוא מת באדסה (אורפה בטורקיה של ימינו).
סמבודרומו

הסמבודרומו של ריו דה ז'ניירו (בפורטוגזית: Sambódromo do Rio de Janeiro) הוא השם העממי המוכר של מבנה הטריבונות לאורך השדרה "מרקס דה ספוקאי" (Marquês de Sapucaí) שבריו דה ז'ניירו, ברזיל. הפרויקט האדריכלי תוכנן על ידי האדריכל הברזילאי אוסקר נימאייר. בסמבודרומו נערכת מדי שנה מצעד ביתי-הספר לסמבה במסגרת הקרנבל המפורסם של ריו, שמושך אליו עשרות אלפי תיירים. המבנה הייחודי מסתיים בכיכר רחבת ידיים בשם "פראסה דה אפוטאיוזה" (Praça da Apoteose), המשמשת כנקודת סיום למצעד בתי-הספר לסמבה.
המבנה מורכב משתי שורות טריבונות המקבילות זו לזו לאורך השדרה ומקורות באופן חלקי. הוא נחנך בשנת 1984. הליך הבנייה היה מהיר משום שיציקות הבטון הוכנו מראש במפעל ושובצו במקומם. אורך היציעים הוא כ-700 מטרים. תכולת היציעים הייתה כ-75,000 מקומות. ב-2011 נהרס מבנה תעשייתי שהפריע להאריך את אחד היציעים לאורך היציע המקביל. צורת היציע שנוסף הותאמה לטריבונות הישנות על מנת ליצור סימטריות. לאחר הרחבת המבנה תכולתו הנוכחית היא כ-88,500 מקומות.
מלבד המצעד השנתי של בתי הספר לסמבה אירחה השדרה גם קונצרטים וכינוסים המוניים ואף תחרות ראווה של אופנוענים. בעת האולימפיאדה ב-2016 בריו, אירח ה"סמבדורומו" את טורניר הקליעה האולימפי בחץ וקשת וגם שימש כנקודת סיום לריצת מרתון האולימפית. טורניר הקליעה נערך בכיכר "פראסה דה אפוטאיוזה" (Praça da Apoteose) מול כ-6,000 מקומות ביציעים ונקודת הסיום של המרתון סמוך לכיכר כללה כ-30,000 מקומות לצופים.
אריה לוין

ביוגרפיה

נולד באורלא שליד ביאליסטוק, בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית (כיום בפולין) לבנימין ביינוש שעבד לפרנסתו כיערן ולעטיל. הוא למד בסלוצק, בסלונים, בבריסק ובפינסק. בגלל גילו הצעיר לא התקבל בהתחלה ללמוד בישיבת וולוז'ין. הוא פנה ללמוד בישיבה בהלוסק ולאחר כשנה התקבל לוולוז'ין, שם למד תורה מהרב רפאל שפירא. עלה לארץ ישראל באדר ה'תרס"ה (1905) והתגורר זמן מה ביפו אצל משה-בצלאל טודרוסוביץ. אחר כך עלה לירושלים, שבה למד בישיבת תורת חיים. הוסמך לרבנות על ידי הרב חיים ברלין, הרב שמואל סלנט והראי"ה קוק.
סמוך להגעתו לירושלים (ח' בתמוז ה'תרס"ה) נשא את צפורה חנה, בתו של הרב דוד שפירא, רב בקובנה, ובנו של הרב חיים יעקב שפירא (נפטרה בתשי"ב). הרב דוד שפירא היה גם חותנו של הרב צבי פסח פרנק. נולדו לרב שתי בנות. כמו רבים מבני היישוב, עברו שנות מלחמת העולם הראשונה על בני הזוג ברעב. שתיים מבנותיהם נפטרו בשל תנאי המחיה הקשים ולאחר מכן הם לא הולידו ילדים.
החל משנת ה'תרע"ז (1917) היה משגיח בתלמוד תורה עץ חיים בירושלים. לאחר עלותו של רבי שלמה אלישיב בעל ה"לשם" לארץ ישראל היה לתלמידו. היה ידוע כבעל חסד. נודע בכינויו "רב האסירים" מפני שהיה נוהג במשך כעשרים וחמש שנה, כבר בתקופת המנדט הבריטי, ללכת רגלית בכל שבת לבקר את האסירים בבתי הכלא, לעודד את רוחם ולכתוב להם מכתבים.
בפרט נודעו ביקוריו אצל אסירי המחתרות ועולי הגרדום. במנהג זה החל עוד כאשר שהו בבתי הסוהר בעיקר אסירים יהודים פליליים, המשיך בו כאשר בבתי הסוהר נאסרו לוחמי מחתרות, והמשיך בו אף לאחר קום המדינה. בעת ביקור אסירי המחתרות הבריח הרב לוין בבגדיו פתקי דרישת שלום בין האסירים לבני משפחותיהם.
ביקר בקביעות גם בבית החולים למצורעים על מנת לעודד את יושביו.
לאחר מלחמת השחרור, כאשר הוחזרו לישראל גופותיהם של אנשי מחלקת הל"ה, שנה וחצי לאחר שנפלו בקרב, לא הצליחו אנשי הרבנות הצבאית לזהות בוודאות 12 גופות. לפתרון הבעיה שנוצרה הוטל על הרב לוין לערוך את גורל הגר"א - הטלת גורל שבאה לזהות את הגופות.
מידותיו הטובות ומעשי החסד הרבים שעשה היו למושא לסיפורים רבים על פועלו (הסופר שמחה רז שהיה ממקורביו קיבץ רבים מהם לשני כרכים), ובזכותם היה נערץ על חלקים נרחבים בציבור.
עם קום מדינת ישראל הקים את הישיבה הנקראת על שמו "בית אריה" והעמיד בראשה את חתנו הרב אליעזר פלצינסקי, נכדו של הרב נתן צבי פינקל.
הרב לוין נפטר בערב שבת הגדול ה'תשכ"ט במרכז רפואי הדסה, ונטמן באותו היום אחרי חצות היום בבית הקברות סנהדריה, ובכך נתמלאה צוואתו שלא להספידו (הן בשל קדושת השבת והן בשל חודש ניסן שאין מספידין בו).
על פי צוואתו נרשם במצבתו שהוא מבקש ממי שעולה לקברו שיאמר "אני מאמין באמונה שלמה שתהא תחיית המתים בעת שתעלה רצון מאת הבורא יתברך שמו ויתעלה זכרו לעד ולנצח נצחים". סמוך לפטירתו עוטר הרב לוין בעיטור לוחמי המדינה על פועלו בתקופת המחתרות.
הרב לוין התגורר במשך שנים רבות ברחוב הר גריזים שבשכונת משכנות ישראל. לאחר מותו נקרא הרחוב על שמו. רחובות נוספים נקראו על שמו בבני ברק, נתניה, בית שמש וקריית שמואל. ביולי 2005 הנפיקה החברה הממשלתית למדליות ולמטבעות מדליה לזכרו.
בשנת תשס"ה (2005) הוקם "מרכז מורשת הרב אריה לוין" להנצחת מורשתו.
ארפאד קישהדי

חייו

קישהדי נולד במשפחה יהודית ענייה של חמישה ילדים. הוריו היו עובדי הקהילה היהודית. אחד מאחיו הפך לאמן שחמט. את הקריירה הבימתית החל בתיאטרון הילדים של הדוד לאקנר (ארתור לאקנר). ההרגלים שרכש שם השפיעו לטובה גם על פעילותו האופראית. משנת 1937 שר במקהלת סאלמש, ובשנת 1939 במקהלת ואנדור (שאנדור ואנדור). במלחמת העולם השנייה גויס, כמו כל היהודים בני גילו, לשרות העבודה. הפלוגה שלו נשלחה לשופרון ושם ברח. הוא שוחרר בבודה, שם הסתתר, עם שחרור בודפשט על ידי הצבא האדום.
הופעת הבכורה שלו באופרה הייתה בשנת 1946 בתפקיד פדרילו ( מוצרט : החטיפה מההרמון ). בשנת 1947 התקבל לאופרה הממלכתית ההונגרית, בה היה חבר עד סוף ימיו. בשנות החמישים היה לו מופע קבוע ב"בית האופרה המתגלגל", בשנת 1965 סייר עם באיטליה עם זמרת אופרה מקומית. הוא נפטר במהלך הופעת אורח בארצות הברית. קברו נמצא בחלקת האומנים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט [5B-1-15].
אתה חושב שאתה חכם (סדרת משחקים)

מהלך המשחק

המשחק שונה ממשחקים אחרים 'מסורתיים' יותר בכך שההומור מתחיל כבר בשלב התקנת המשחק. כאשר המשתמש מתקין את המשחק הקריין יתחיל לדבר ולהגיב בהתאם לזמן שלוקח להתקנה להסתיים. בסוף ההתקנה, הקריין יודיע על סיום ההכנות ויהיה ניתן להתחיל לשחק.
עם פתיחת המשחק יהיה ניתן לבחור את כמות השחקנים (בין 1-3), שיתמודדו אחד מול השני על מנת לצבור כמה שיותר כסף. לאחר מכן יש להזין את שמו של כל מתמודד ואת המין שלו.
במידה ולשחקן ייקח יותר מדי זמן לכתוב שם, המשחק יקליד בשבילו שם אקראי. ולאחר מכן יהיה על המשתתפים לבחור בין 18 שאלות (משחק ארוך) ל6 שאלות (משחק מהיר).
בסוף הגדרת המשחק יגיע ההסבר בו לכל מתמודד יוגדר מקש על המקלדת שמהווה את הזמזם שלהם.
במהלך המשחק כל משתתף יבחר נושא בתורו, כשלכל נושא מוגדרת רמת קושי וסכום זכייה במקרה של תשובה נכונה (הסכומים בדרך כלל נעים בין 1,000-3,000 שקלים/דולרים). לאחר שהנושא נבחר הקריין יקריא שאלה ולאחר מכן יינתנו לכלל השחקנים כ-10 שניות "ללחוץ על הזמזם". לאחר לחיצה על הזמזם רק השחקן שלחץ יוכל לענות, והוא יצטרך לבחור בין 4 תשובות לשאלה. במידה והתשובה נכונה, הוא 'יזכה' בסכום השאלה שהוגדר מראש, ובמידה והוא יטעה הוא יפסיד כמות מסוימת של כסף, לא יוכל לענות יותר, ושאר המתמודדים יוכלו לענות במקומו. במידה ומישהו זוכה, עוברים לבחירת הנושא של השחקן הבא. במידה וכולם טועים הקריין יעיר על כך ובחירת הנושא יעבור לשחקן הבא בתור.

המלכודת

בנוסף לשאלות הרגילות המשחק יפתיע את המתמודדים עם שלב מיוחד בשם "המלכודת" - שאלה תופיע על המסך באופן קבוע רק שבמקום ללחוץ על הזמזם ולבחור את התשובות, התשובות יופיעו ויעלמו מהמסך אחת אחרי השנייה. על המתמודדים ללחוץ על הזמזם רק ברגע שהתשובה הנכונה מופיעה על המסך. קצב ההופעה וההיעלמות של השאלות יעלו ככל שהשלב יתקרב לסיומו.

שמות השחקנים

כאשר מקלידים שם שנחשב למילה בוטה או גסה, הקריין יגיב בהתאם. במשחק הוכנסו שמות נפוצים והקריין פונה אליו בשמם.
אינדוקציה טרנספיניטית

אינדוקציה טרנספיניטית היא שיטת הוכחה המאפשרת להוכיח שתכונה מסוימת מתקיימת לכל איברי קבוצה סדורה היטב. האינדוקציה הטרנספיניטית היא וריאציה על האינדוקציה המתמטית, שמתקיימת עבור קבוצת המספרים הטבעיים.
עקרון האינדוקציה הטרנספיניטית: תהא X קבוצה סדורה היטב ו-P תכונה מסוימת. נתון שהאיבר הראשון (האיבר הכי קטן - נסמן אותו ב-a₀) ב-X מקיים את התכונה המסוימת, וכן שכל x ששייך ל-X מקיים את התכונה הבאה: אם כל האיברים שקטנים ממנו מקיימים את התכונה P, אז גם הוא עצמו מקיים את התכונה P. אזי כל האיברים ב-X מקיימים את התכונה P.
אם נסמן ב-A את קבוצת האיברים ב-X המקיימים את P, ניתן לרשום זאת בכתיבה מתמטית:
הוכחה שהשיטה עובדת: נסמן את קבוצת האיברים ששייכים ל-X ומקיימים את התכונה ב-A. נניח בשלילה ש-A≠X, אזי, כיוון ש-X מכילה את A, קיים איבר x₀∈X אבל x₀∉A. עתה נסתכל על הקבוצה X\A (\ מסמן הפרש). כיוון ש-X סדורה היטב, והקבוצה הזאת אינה ריקה, יש לה איבר ראשון, b₀. מכיוון ש-a₀∈A, בהכרח b₀≠a₀, ולכן קבוצת האיברים ב-X הקטנים מ-b₀ אינה ריקה (כי a₀ שייך אליה). כיוון ש-b₀ הוא האיבר הראשון עבורו התכונה אינה מתקיימת, לכל קודמיו (כל האיברים הקטנים ממנו) ההנחה כן מתקיימת. לכן, על פי הנחת האינדוקציה, התכונה נכונה גם עבור b₀. סתירה.
גם המשפט ההפוך נכון: קבוצה סדורה שמקיימת את עקרון האינדוקציה הטרנספיניטית סדורה בסדר טוב.
פעמים רבות ההוכחה מתחלקת לשני חלקים: הוכחה לאיברים עוקבים (שמהווים איבר עוקב של איבר אחר) ואיברים גבוליים (שאינם מקיימים את התכונה הזאת).

דוגמה להוכחה באינדוקציה טרנספיניטית

נוכיח שהאיזומורפיזם היחיד שקיים מקבוצה סדורה היטב לעצמה הוא איזומורפיזם הזהות:
נסתכל על התכונה "בכל איזומורפיזם, האיבר הזה מועתק לעצמו". נבחר איבר כלשהו a ונניח שכל האיברים הקטנים ממנו בעלי התכונה הזאת. לאיזה איבר יכול להיות מועתק a? לא לאיבר שקטן ממנו, שהרי כל האיברים שקטנים ממנו חייבים להיות מועתקים לעצמם, ולכן זו לא תהיה העתקה חד-חד ערכית. גם לא לאיבר שגדול ממנו, כי איזומורפיזם הוא על ולכן a יהיה חייב להיות תמונה של איבר מסוים, אבל כל האיברים שקטנים מ-a מועתקים לעצמם, a מועתק לאיבר אחר, ואם a יהיה תמונה של איבר שגדול ממנו, אז ההעתקה לא תהיה שומרת סדר. כלומר קיבלנו ש-a חייב להיות מועתק לעצמו, כלומר גם הוא מקיים את התכונה.
קיבלנו שאם כל האיברים שקטנים מאיבר מסוים מקיימים את התכונה, גם הוא מקיים אותה. לכן על פי אינדוקציה טרנספיניטית כל האיברים בהכרח מועתקים לעצמם, והטענה הוכחה. (שימו לב שזה לא נכון לקבוצה שאינה סדורה בסדר טוב: למשל, f (x) = x-1 הוא איזומורפיזם מהממשיים לעצמם שאינו זהות.)
מריונטה סול

היסטוריה

הלהקה הוקמה בשנת 2003 על ידי אמיר גרומן ועידו קרוב, חברי ילדות מבאר שבע ששיתפו פעולה בעברם במספר הרכבים מוזיקליים. שם הלהקה נגזר ככל הנראה מרחוב הנרייטה סולד בבאר שבע, שם התגוררו השניים באותו הזמן.
בשנת 2004 הוציאו את אלבומם הראשון, "פוטו רצח". אלבום ניסיוני, אינסטרומנטאלי בעיקרו, ובהפקה עצמית, שהכיל קטעים בסגנונות מוזיקליים שונים שנעו בין רוק איטי להאוס פסיכדלי. גם את אלבומם השני, "שקשוק השפנים", משנת 2005 הפיקו בעצמם. אלבום זה הציג קטעים קומוניקטיביים יותר, אך עדיין שמר על קו מוזיקלי רוקיסטי על סף הכאוטיות. שני האלבומים הופצו בחינם באינטרנט.
בשנים אלו לא הרבתה הלהקה בהופעות. למרות זאת, דבר קיומה ושיריה של הלהקה עברו מאוזן לאוזן, עד להיווצרותו של קהל מעריצים.
בשנת 2005 יצא שירה של הלהקה "היי" לרדיו ושודר במספר תחנות רדיו, בעיקר ב-88FM. השיר שמאופין במקצב איטי ושקט נחשב כבחירה בלתי שגרתית עבור שיר ראשון היוצא לרדיו. שנת 2006 נחתמה בסיבוב הופעות קצר עם פליט להקת רעש אמיר קרטס.
בשנת 2008 הוציאה הלהקה את הסינגל "עשור" שזכה להצלחה ואף הביא לה הכרה רחבה יותר. בסוף השנה הוציאה הלהקה את הסינגל "עיר הפועלים", שיר שעוסק לדברי חבריה בתחושת קלאוסטרופוביה בעיר רפאים דמיונית. ב-15 במאי 2009 יצא אלבומה השלישי של הלהקה והראשון שנמכר בחנויות התקליטים, "עיר הפועלים". האלבום זכה לביקורות חיוביות רבות.
במאי 2013 יצא אלבומה הרביעי של הלהקה "ארבע הרוחות" להורדה באתר בנדקמפ.