google/wiki40b huggingface dataset:
חאנות אסטרחן

היסטוריה

החאנות השתרע על השטחים בוולגה תחתית וכללה את רוב שטחה של מחוז אסטרחן וקלמיקיה של היום. השטחים היו מאוכלסים על ידי העמים הטורקים החל מהמאה ה-5. לאחר פלישת המונגולים הם צורפו לאימפריה המונגולית ובהמשך לאורדת הזהב. עם החלשות של אורדת הזהב, בשנת 1466 הוקם חאנות אסטרחן ששלט על דרכי מסחר חשובים. במהלך קיומה היו מספר פלישות מח'אנות קרים השכנה. בהמשך, בשנות ה-30 של המאה ה-15 החאנות שיתפה פעולה עם ח'אנות קרים ואורדת נוגאי בפשיטות לנסיכות מוסקבה. לאחר התפרקות חאנות קאזאן הלחץ של הרוסים על המדינה גבר. בשנת 1554 איוואן הרביעי הצליח להעביר את השלטון במדינה לדרביש חאן שהיה תחת השפעתו. כאשר התברר שהוא משתף פעולה עם ח'אנות קרים, הצאר הרוסי שלח כוחות צבא וכבש את החאנות תוך צירופו לנסיכות מוסקבה.
רוב אוכלוסיית החאנות הורכבה מטטרים ונוגאים. הדת השולטת הייתה אסלאם.
מה שנשאר

הפקה

האלבום נוצר בתקופת שיא פעילותו של וירצברג כמפיק מוזיקלי. כל אותה תקופה עבד עבור אמנים אחרים, ועלה בו הצורך להביע את עצמו. כמו ב"בציר טוב" גם כאן מילא המפיק אשר ביטנסקי תפקיד מרכזי בקידום ההפקה ובעידודו של וירצברג להשקיע את מיטב זמנו ביצירה.
וירצברג מעיד כי האלבום נוצר מתוך צורך ליצור מוזיקה שונה מסוג החומרים שעליהם עבד עם אחרים. גישה זו הובילה בסופו של דבר ליצירת אלבום קונספט של רוק מתקדם ברוח מוזיקת הרוק של תחילת שנות ה-70. האלבום הוקלט עם נגנים - מאיר ישראל בתופים, ואלון נדל בבס - והיה לו צליל מרשים יותר לעומת אלבומו הקודם, משני צדי הכדור, שנעשה בתנאים ביתיים יותר.
מתוך שמונת שירי האלבום שניים הם קטעים אינסטרומנטליים, שלושה הם לחנים למילותיהם של כותבים אחרים ושלושה נכתבו בידי וירצברג עצמו. המילים שכתב וירצברג לשירי האלבום הן קשות בשל תהליכים נפשיים עמוקים של צמיחה רגשית שחווה בתקופה ההיא.
שיווי משקל נאש

בתורת המשחקים, שיווי משקל נאש (באנגלית: Nash equilibrium, על שם ג'ון פורבס נאש) הוא מושג המשמש בחקר משחקים שאינם שיתופיים, כלומר משחקים שבהם השחקנים אינם מתקשרים ביניהם, ולכן אינם יכולים לקבל החלטות משותפות.
נקודת שיווי משקל במשחק היא צירוף של אסטרטגיות השחקנים (תכסיסים), כך שלאף אחד מהשחקנים לא משתלם לשנות את האסטרטגיה שלו אם שאר השחקנים אינם משנים את האסטרטגיה שלהם. שיווי משקל נאש אינו בהכרח מצב יעיל פארטו כפי שמדגימה דילמת האסיר, ובמקרה בו נוצר שיווי משקל שאינו יעיל פארטו, קיים תמריץ לאחד או יותר מהשחקנים להציע תשלום צד לשחקנים אחרים כדי להביא את המערכת למצב יעיל פארטו.

הסבר אינטואיטיבי ודוגמה בסיסית

על מנת שיתקיים שיווי משקל נאש נדרש שכל שחקן יבחר אסטרטגיה שאילו גם היה יודע לגבי האסטרטגיה שבה יבחר כל אחד מבין השחקנים האחרים, לא היה מתחרט לגביה. במקרה של דילמת האסיר, נקודת שיווי המשקל היא במקרה ששני השחקנים בוחרים להסגיר זה את זה. ההסבר לכך הוא שאילו היה שחקן A מביניהם בוחר באסטרטגיית השתיקה, היה מתחרט על כך בכל מקרה (אילו B היה בוחר לשתוק, היה A מעדיף להסגיר את B ולצאת ללא עונש ואילו B היה בוחר להסגיר את A, היה A מעדיף להסגיר גם את B מאשר לרצות את העונש המקסימלי במקרה זה). לפיכך שיווי המשקל הוא כאשר כל אחד מבין השחקנים A ו B בוחרים להסגיר את חברם.

תוצאות התנהגותיות

קיומו של שיווי משקל נאש אינו מבטיח ששחקנים אכן ישחקו אותו. במשחקים שונים כמו משחק ההתראה ואחרים, ניסויים הראו כי בני אדם נוטים לשחק אחרת לפעמים. הסבר אחד יכול להיות שהשחקנים לא הבינו את המשחק, טעו בשקילת צעדיהם, הניחו שהשחקנים האחרים לא הבינו או טעו. הסבר נוסף טמון במטרות אחרות של השחקנים שהמשחק לא לקח בחשבון. עם זאת, במקרים מסוימים גם אם בהתחלה שחקנים לא שיחקו כפי ששיווי המשקל מנבא, לאחר מספר משחקים התוצאות התכנסו לשיווי משקל.
מושג שיווי המשקל מהווה הכללה של מושג הפתרון במשחקי סכום אפס שהוצע על ידי ג'ון פון נוימן, ומשפט נאש מהווה הכללה של משפט המינימקס שלו.
בולי צפת

במהלך מלחמת העצמאות, ב-16 באפריל 1948 יצאו השלטונות המנדטוריים של ארץ ישראל מהעיר צפת והשאירו אחריהם ואקום שלטוני. בחלק היהודי של צפת הוכרז ממשל צבאי על ידי כוחות ההגנה. הממשל הצבאי ניסה להסדיר את החיים השגרתיים, ובין היתר נפתח ב-4 במאי משרד דואר מקומי, אך להפעלת שירותי דואר נדרשו בולים, שיחליפו את הבולים המנדטוריים.
המפקד הצבאי, מאיר מייברג, הטיל על אריה מוסקוביץ', הידוע לנו כ מ. אריה, אז עולה חדש בן 18 מרומניה, שכבר התפרסם כמוכשר בציור, לעצב בולים. בעיר היה רק בית דפוס אחד, "דפוס פרידמן",לשעבר דפוס הגליל, בית הדפוס נתפס על ידי "ההגנה" לצורכי הדפסת הבולים, אך היה חסר נייר מתאים. בבית הדפוס נמצאה קופסה עם אותיות ומגני דוד בגדלים שונים ובהתאם לכך עוצב והודפס בול עם 4 מגני דוד גדולים יחסית בפינות, ומגני דוד קטנים המשלימים את השורות ביניהם. על הבול הודפסו המילים: דאר צפת - 10 מיל - ארץ ישראל.
הנייר, שנמצא בבית הדפוס, הספיק להדפסת 2,200 בולים בגיליונות של 12 בולים, המחולקים בפס לבן באמצע גיליון. הבולים נמכרו בכמויות של חצי גיליון לפחות. השימוש בבולים אלה נפסק כשמבצע יפתח, בסוף חודש מאי, שחרר את צפת והגליל העליון והשימוש בבולי צפת הומר בשימוש בבולי דאר עברי.
מרקוס ריבה

ביוגרפיה

ריבה נולד בעיירה טלסי שבלטביה.
בשנת 2009 הוציא את אלבומו הראשון הנקרא "Ticu".
ב-2015 יצא האלבום הראשון שלו בשפה הרוסית.
משנת 2017 הוא מנחה את הגרסה הלטבית של אקס פקטור.
הוא התמודד מספר פעמים בתחרות על ייצוג לטביה באירוויזיון, באירוויזיון 2015 מסר את תוצאת הניקוד של לטביה מריגה בשידור לווינה.
הוא משמש כתקליטן וכמפיק מוזיקלי וכתב שירים למספר תוכניות מוזיקה, בנוסף הוא דגמן למגזין אופנת הגברים "Adon".
ראובן נמדר

ביוגרפיה

ראובן נמדר נולד וגדל בירושלים, דור ראשון בישראל למשפחה מצאצאי אנוסי משהד. שפת הדיבור בביתו הייתה עברית, אך סבתו לימדה אותו גם פרסית. אחרי סיום שרותו הצבאי, בשנת 1986, נסע לניו יורק, שם התוודע אל חיי הקהילה היהודית-משהדית שממנה באה משפחתו. באותה עת סחר לפרנסתו ביהלומים ובאבני חן, למד את השפה הפרסית על בוריה וגילה את מכמני התרבות והשירה הפרסית הקלאסית. 
בשנת 1990 שב לישראל, למד באוניברסיטה העברית בירושלים והשלים בה בהצטיינות תואר ראשון בסוציולוגיה, פילוסופיה ולימודים איראניים ותואר שני בסוציולוגיה (מגמת אנתרופולוגיה). 
באותן שנים התחיל לכתוב ולפרסם סיפורים קצרים שחלקם נאסף בקובץ "חביב" (1998) שיצא לאור בהוצאת פראג וזכה בפרס "ספר הביכורים" מטעם משרד המדע, התרבות והספורט לאותה שנה. כתב היד של הספר "חביב" זכה גם בפרס מפעלות ירושלים לספרות יפה (1998). הקובץ "חביב" מכיל חמישה סיפורים קצרים ונובלה שחלקם מתאפיינים בטכניקה ספרותית אקספרימנטלית הבוחנת את מהותה וגבולותיה של הכתיבה הספרותית תוך כדי מעשה הכתיבה. מנעד הנושאים שבספר הוא רחב ומגוון, החל מהקצנה של הדיון במיניות הגברית דרך מעקשי ומוראות הילדות וגיל ההתבגרות, וכלה בסיפורים פנטסמגוריים העוסקים במלאכים נופלים, במשיחי-נפל, בחיים שלאחר המוות ובתהיות לגבי טיב צחוקו של הקטגור בבית-הדין-של-מעלה. במקביל התחיל לתרגם ולפרסם מבחר מן השירה הפרסית הקלאסית, ובעיקר משל המשוררים עומר ח'יאם, חאפז וג'לאל א-דין רומי. 
בשנת 2000 עבר להתגורר בניו יורק ומאז הוא מחלק את זמנו בין ישראל לארצות הברית. מלמד ספרות עברית  ויהודית במסגרות אקדמיות שונות ופעיל בבית המדרש לאמנים LABA המסונף ל-14th Street Y בלואר איסט סייד של מנהטן.
בשנת 2010 חבר את הליברטו לאופרה "שלושה שבועות" מאת המלחין הישראלי-ניו יורקי יואב גל. הליברטו, פרי של מלאכת מחקר נרחבת, מורכב כולו מקטעי מקורות תלמודיים ומדרשיים המתארים את המצור הרומאי על ירושלים, הפגישה המפורסמת של רבן יוחנן בן זכאי עם המצביא הרומי אספסיאנוס וחורבן הבית. גרסת הקונצרט של האופרה הועלתה על מספר במות בניו יורק וברחבי ארצות הברית.
בשנת 2013 יצא לאור הרומן "הבית אשר נחרב" (כנרת זמורה ביתן, 2013, עורך: ד"ר חיים וייס) הרומן מתאר שנה בחייו של פרופסור אנדרו כהן, מרצה בכיר באוניברסיטת ניו יורק ומומחה עולמי לתרבות השוואתית. הספר זיכה את נמדר בפרס ספיר לשנת 2014. בשנת 2018 הוא תורגם לאנגלית בידי הילל הלקין; התרגום זכה לביקורת מהללת ב"ניו יורק טיימס" שהגדירה אותו כ"יצירת מופת".
דיסקרימיננטה

באלגברה, דיסקרימיננטה (Discriminant) היא שמם המשותף של כמה מדדים מספריים הקשורים לפולינומים ולאובייקטים מורכבים יותר. במקרים רבים הדיסקרימיננטה מוגדרת עד כדי כפל במספר ריבועי.
הדיסקרימיננטה של פולינום שווה לאפס אם ורק אם לפולינום יש שורשים כפולים. לדוגמה, הדיסקרימיננטה של הפולינום הריבועי  שווה ל-  (ראו פירוט בהמשך), והדיסקרימיננטה של  שווה ל- . כשמקדמי הפולינום ממשיים, סימנה של הדיסקרימיננטה קשור למספר השורשים הממשיים של הפולינום. במקרה הכללי, הדיסקרימיננטה מקודדת תכונות מסוימות של חבורת גלואה של הפולינום. 
בתורת השדות, ובפרט בתורת המספרים האלגברית, מוגדרת הדיסקרימיננטה של הרחבה של שדות. יש דיסקרימיננטה גם לתבניות ריבועיות, לעקומים אליפטיים, לאינוולוציה של אלגברות פשוטות, ועוד.

דיסקרימיננטה של הרחבת שדות

נניח ש-  היא הרחבת שדות ספרבילית בעלת ממד סופי. במקרה כזה מוגדרת העתקת העקבה, שהיא העתקה ליניארית . העקבה מאפשרת להגדיר תבנית ביליניארית סימטרית  הנקראת תבנית העקבה: .
אם בוחרים בסיס  ל- L כמרחב וקטורי מעל K, אפשר להציג את התבנית במטריצה על פי בסיס זה; הדטרמיננטה של המטריצה המתקבלת, , היא הדיסקרימיננטה של הבסיס . החלפת בסיס תכפיל את המטריצה בריבוע הדטרמיננטה של מטריצת המעבר. על-פי ההגדרה, הדיסקרימיננטה של ההרחבה  היא הדיסקרימיננטה של בסיס כלשהו של ההרחבה, עד כדי כפל בריבוע של איבר של החבורה הכפלית . זהו, אם-כך, איבר של חבורת המנה . במצבים עדינים יותר מגדירים את הדיסקרימיננטה של חוג השלמים  של שדה מספרים K מעל חוג המספרים השלמים , במקום את זו של השדה K עצמו מעל הרציונליים. ההגדרה זהה לזו של שדות, אלא שבוחרים את  להיות בסיס של  כמודול מעל .
אם ההרחבה L/K היא הרחבת גלואה, אז מספר האוטומורפיזמים של L מעל K שווה לממד ההרחבה, m, ואפשר לסמן אותם באותיות . הדיסקרימיננטה של בסיס  של L מעל K שווה לריבוע הדטרמיננטה .
אם  שרשרת של הרחבות, עם בסיס  להרחבה K/F ובסיס  להרחבה L/K, אז אוסף המכפלות  מהווה בסיס להרחבה L/F. את הדיסקרימיננטה של בסיס זה אפשר לחשב לפי הנוסחה , כאשר  היא הנורמה בהרחבה K/F.
אותה הגדרה תקפה גם כאשר מחליפים את הרחבת השדות  בהרחבה של תת-חוגים  של השדות המתאימים, אם מניחים ש-B הוא מודול חופשי מדרגה m מעל A. אם , אז הדיסקרימיננטה של ההרחבה שווה לזו של הפולינום המינימלי של  מעל (שדה השברים של) A.
הדיסקרימיננטה (ובעיקר זו של בסיסים שלמים) היא כלי טכני מרכזי בחקירת הרחבות של שדות מספרים. ממשפט מינקובסקי נובע שיש רק מספר סופי של הרחבות ממימד קבוע עם דיסקרימיננטה נתונה. ב-1925 שיער אמיל ארטין שאפשר יהיה להוכיח, באמצעות תורת שדות המחלקה, שהדיסקרימיננטה מפרידה בין הרחבות: אם לשתי הרחבות של שדות מספרים יש אותן חתימות, חבורת גלואה ודיסקרימיננטה, אז הן, כביכול, איזומורפיות זו לזו. בשנת 1930 הראו A. Scholz ואולגה טוד-טאוסקי שיש ארבע הרחבות שונות ממימד 3 של הרציונליים (כולן ציקליות ולא ממשיות), עם דיסקרימיננטה 3299-; מאז התגלו דוגמאות רבות אחרות.
ממתק

הממתק (נגזר ממתוק) הוא מאכל השייך לתחום המגדנאות.
בין המאכלים המוגדרים כממתקים: שוקולד, סוכריות, מרציפן, רחת לוקום, גומי לעיסה, צמר גפן מתוק ועוד. ככלל, ממתק הוא מאכל מתוק הנאכל כחטיף או כקינוח. שף-קונדיטור המתמחה בייצור ממתקים בעבודת יד נקרא בעברית "אמן ממתקים" (מצרפתית Confiseur).

חיי מדף

חיי מדף של ממתק עשויים לנוע בין שבועיים לשנה. אם הממתק אינו מוחזק בתנאים מתאימים (מקום קר ויבש) חיי המדף שלו יכולים להתקצר משמעותית.

ממתקים ותזונה

ממתקים רבים הם עתירי שומן רווי וסוכר לבן ונחשבים תזונתית כ"קלוריות ריקות" ולא בריאים. ישנם גם ממתקים המכילים תחליפי סוכר כגון אספרטם או סטיביה.

ממתקים מבוססי ג'לטין

ממתקים על בסיס ג'לטין או אגר נפוצים בעיקר ביפן. ישנם ממתקים, כמו מרשמלו, המכילים ג'לטין המופק מעור ומעצמות בעלי חיים; בהלכה היהודית קיימים דינים הנוגעים לג'לטין, אך לא מוזכר איסור באוכלו. עם זאת, יש המקפידים לא לאכול אותו, מכיוון שיש חשש שהוא מיוצר מעצמות של בעלי חיים לא כשרים או שמתו ללא שחיטה כשרה. ג'לטין מדגים כשרים מותר לפי כל הדעות. קיימים תחליפים צמחוניים לג'לטין.
דב צ'רניחובסקי

דב צ'רניחובסקי הוא פרופסור למדיניות ולכלכלת בריאות במחלקה לניהול מערכות בריאות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
צ'רניחובסקי הוא עמית מחקר במכון הלאומי למחקר כלכלי (NBER) בארצות הברית ומשמש יועץ לבנק העולמי, ארגון בו עבד בעבר. הוא חבר במועצה של האגודה למלחמה בסרטן כמו בפורומים ציבוריים אחרים ובוועד המייעץ של Baxter Prize לחקר מדיניות בריאות. כן נוטל דב חלק בעריכתם של ז'ורנלים מקצועיים. הוא מרכז את עבודת צוות הבריאות במרכז טאוב לחקר המדיניות החברתית בישראל.
צ'רניחובסקי התפרסם בתחילת דרכו המקצועית הודות לעבודתו החלוצית במגוון נושאים של הון אנושי, בייחוד בכל הכרוך במודלים כלכליים של פוריות, בריאות וחינוך ילדים. היה ראשון להתמקד במחקר כלכלי שבחן את התנהגותם של משקי הבית בנושא התזונה. הוא פיתח את "היפותזת הבן המועדף" להשקעה בחינוך ילדים באזורים מתפתחים. עבודותיו בבוצואנה, בברזיל, בהודו ובאינדונזיה כמו גם בארצות הברית פתחו צוהר למחקרים כלכליים בשטחים אלה במדינות מפותחות ומתפתחות כאחד.
עם שובו לישראל ב-1979, החל דב במחקר כלכלי-פיננסי חלוצי מסוגו בתחום שירותי הרפואה, נוסף להוראה ולהמשך עבודה בינלאומית.
בין מחקריו הבולטים בתחילת דרכו בישראל היה יישום שיטת "המחירים ההדוניים" להערכת פעילות רפואית שאין לה ביטוי במנגנוני שוק, כמו גם אומדנים ראשונים של עלות הפעילות הרפואית בישראל. לבסוף פנה דב לתחום המקרו-כלכלה ולחקר מדיניות במערכות בריאות, שהביא הן להגדרתה של מסגרת דיון במערכות בריאות, שהתפרסמה בשם Emerging Paradigm, והן ליישום Fuzzy Logic לחקר מימון מערכות בריאות. כמו גם לבחינה לא קונוונציונלית של השפעת ההזדקנות על עלויות מערכת הבריאות.
צ'רניחובסקי היה חבר ב"ועדת נתניהו", ועדת חקירה של מערכת הבריאות בישראל שפעלה בשנים 1988-1990. ועדה זו הניחה את אבני היסוד להצעת הרפורמה שהובילה לחקיקת חוק ביטוח בריאות ממלכתי שנחקק בשנת 1995. בין השנים 2000-2002 השתתף ב "ועדת אמוראי" שיזמה הצעות רפורמה נוספות למערכת הבריאות הישראלית. במסגרת עבודתו בבנק העולמי מילא דב תפקיד מרכזי בניסוח רפורמות במערכת הבריאות של רומניה ושל רוסיה ולאחרונה גם של מקסיקו ושל טנזניה.
דוד מאיר דרוקמן

ביוגרפיה

נולד בירושלים למשה ולדבורה (נכדתו של הרב ברוך מנדלבוים, "הרב מטורוב"). בילדותו עבר להתגורר בקריית מוצקין, שם כיהן אביו כנציג המזרחי ופא"י ברשות המקומית.
למד בישיבת כפר הרוא"ה ובישיבת פרחי אהרן בקריית שמואל. בנערותו התקרב לחב"ד ולמד בישיבות חב"ד בכפר חב"ד ובתורת אמת בירושלים. בשנת תשכ"ז נסע ללימודים בישיבת חב"ד המרכזית בניו יורק. לאחר חזרתו לישראל המשיך את לימודיו בישיבת תומכי תמימים בכפר חב"ד.
בתש"ל נישא לסטרנה, בתם של הרב שניאור זלמן וחיה ברונשטיין, ועבר לגור בכפר חב"ד. בהמשך עבר ללמוד בירושלים והוסמך לרבנות עיר על ידי הרבנים הראשיים לישראל הרב מרדכי אליהו והרב אברהם שפירא. בנוסף עשה 'שימוש' בהוראה אצל חבר הבד"ץ של העדה החרדית, הרב מאיר ברנדסדורפר. במקביל ללימודיו עבד בהוראה ובניהול הסמינר למורות "בית רבקה" בכפר חב"ד. שירת ברבנות הצבאית. בשנים אלה שימש כמזכיר הוועד הרוחני של כפר חב"ד.
בשנת 1982, תשמ"ב החל לכהן כרב שכונה בקרית מוצקין, ובשבט תשמ"ז הוכתר כרב העיר האשכנזי. השלים לימודי דיינות בכולל מוסדות אריאל בראשותו של הרב שאר ישוב כהן.
עם פטירתו של רב העיר הספרדי, הרב יוסף אוחנה, נותר הרב דרוקמן רב העיר היחיד.

דעותיו ופעילותו הציבורית

הרב דרוקמן היה חבר המטה העולמי להצלת העם והארץ, וסגן יו"ר קונגרס הרבנים למען השלום. הוא נמנה עם "הזרם המתון" בחב"ד בסוגיה המשיחית.
ב-2004, עם פרסומו של הסכם ז'נבה יצא בקריאה לשרוף את ההסכם, והדבר גרר דרישה להעמידו לדין. הרב דרוקמן התבטא על יאסר ערפאת כי הוא מגלם את דמותם של הנאצים. בעקבות זאת אסר עליו שר החינוך דאז יוסי שריד להיכנס לבתי ספר ולמוסדות חינוך ממלכתיים.
במהלך ההכנות לתוכנית ההתנתקות היה הרב דרוקמן מתנגד בולט של התוכנית והוא קרא לסירוב פקודה מטעמים הלכתיים. הרב דרוקמן אף הודיע כי הוא עובר להתגורר בגוש קטיף כאות הזדהות עם מאבק התושבים. בעקבות אמירותיו החליטה השרה ציפי לבני להגיש לבית-הדין המשמעתי לרבני עיר קובלנה משמעתית נגדו. התנועה הרפורמית בישראל הגישה נגדו עתירות שונות לבג"ץ, בסופו של דבר הודיעה לשכת שר המשפטים שאין בסיס חוקי להאשמות נגדו.
הרב דרוקמן מתנגד חריף לציונות בכלל ולציונות דתית בפרט, והוא מרבה להתבטא בנושאים אלו.
ב־2009 האשים הרב דרוקמן את חסידי גור בסדרת הטרדות טלפוניות נגדו, בשל מאמר שפרסם בעיתונות, ובו תקף את תמיכת מפלגת אגודת ישראל בתוכנית ההתנתקות, והתפרש כביקורת כלפי האדמו"ר מגור.
ב-2016, עם פרישתו של הרב יוסף אוחנה מתפקיד הרב הספרדי של קריית מוצקין, פורסם כי מועצת הרבנות הראשית זימנה את הרב דרוקמן לעבור מבחן בנושא רישום נישואין. משסירב, העבירה מועצת הרבנות את סמכות החתימה לרב יוסף אברקי, רבה של קריית ים. בתגובה טען הרב דרוקמן שהוא עבר את המבחן בעל פה לפני שנים רבות ושלא נעשתה פנייה רשמית אליו בעניין.
הרב דרוקמן התבטא על פעילי ארגון ISM הזורקים אבנים על חיילי צה"ל כי יש לקבוע לגביהם בחוק את דברי חז"ל הבא להורגך השכם להורגו. עוד אמר כי לדעתו שמאלניות היא מחלת נפש של שנאה עצמית.
בבחירות לכנסת ה-19 תמך במפלגת עוצמה לישראל.
ב-2018, עתרה עיריית קריית מוצקין נגדו ונגד שרת המשפטים איילת שקד בדרישה להעמידו לדין משמעתי ולהדיחו מתפקידו, זאת בין היתר בשל התבטאויות שיוחסו לו נגד ערבים וטענות לכשלים בתפקודו. בטבת תשע"ט, 2018 מחק בג"ץ את העתירה לאחר שהצדדים הסכימו שהטענות יתבררו בהליך משמעתי במשרד המשפטים.
קתרינה שראט

ביוגרפיה

שראט נולדה ב-11 בספטמבר 1853 בעיר באדן שבאימפריה האוסטרית. היא הייתה בתו היחידה של סוחר בשם אנטון שראט (1804-1883). היו לה שני אחים. מילדות היא החלה להתעניין בתיאטרון וחלמה להיות שחקנית. הוריה ניסו להניא אותה משאיפתה ושלחו אותה ללמוד בפנימייה בקלן, צעד שרק הגביר את תשוקתה. בסופו של דבר נכנעו הוריה ושלחו אותה לווינה לקחת שיעורי משחק. בגיל 17 היא הופיעה לראשון בבאדן עיר הולדתה.
ב-1872 היא הצטרפה לתיאטרון המלכותי בברלין ותוך זמן קצר זכתה להצלחה ולפרסום. לאחר מספר חודשים היא עזבה את גרמניה בעקבות בקשה של וינאים רבים שתצטרף לתיאטרון בווינה. עד מהרה היא הפכה לשחקנית המובילה בווינה. ב-1879 היא נישאה לקצין ההונגרי הברון מיקלוש קיס דה איטבה (1852-1909). היא ילדה לו בן אחד, אנטון (1880-1970) אולם התגרשה ממנו זמן קצר לאחר מכן. שראט עשתה מספר הופעות ברחבי העולם ובין היתר הופיעה בניו יורק לפני שהחלה לעבוד בבורגתיאטר. היא הייתה אחת השחקניות המפורסמות ביותר באוסטריה לפני שפרשה ב-1900 בעקבות חילוקי דעות עם מנהל התיאטרון.אלכסנדר השלישי, קיסר רוסיה הזמין אותה להיפגש עמו בארמון הארכיבישוף בקרומייז'יז', ופרדיננד הראשון, מלך בולגריה היה ידיד קרוב שלה.
הופעותיה של שראט בבורגתיאטר משכו את תשומת לבו של פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה, ועד מהרה הוא החל להיפגש עם שראט. יש הטוענים שלמעשה הייתה זו אשתו של פרנץ יוזף, הקיסרית סיסי אשר עודדה את הקשר בין בעלה לבין שראט הצעירה ממנו בעשרים שנה. באותה תקופה נהגה סיסי לצאת למסעות ארוכים, וחיפשה מי שיעודד וישעשע את בעלה בהיעדרה. אחרי רציחתה של סיסי ב-1898 העמיקו היחסים ביניהם. הקיסר בנה עבורה וילה ליד ארמון שנברון, ועוד אחת בבאד אישל, וכן שילם את כל חובות ההימורים שלה. ב-1900 היא ירשה גם וילה נוספת ברינגשטראסה ממש מול האופרה של וינה.
מערכת היחסים בין שראט לקיסר נמשכה כ-34 שנים עד מותו של הקיסר בנובמבר 1916. עם זאת, לא ברורים טיב יחסיהם. יש הסוברים ששראט הייתה מאהבת במשרה מלאה של הקיסר, בעוד אחרים סבורים שיחסים אלו היו אפלטוניים בלבד וכי הקיסר הבודד ושבע הטרגדיות היה זקוק למי שיתמוך בו נפשית. שראט עצמה טענה ש"מעולם לא הייתי פומפדור". לאחר מותו של הקיסר היא התגוררה בווילה שלה ברינגשטראסה, וב-1920 שיחקה בסרט הגרמני "מלחמת השושן" (Der Ochsenkrieg). בשנות השלושים היא הוטרדה בידי עיתונאים וסופרים בבקשה שתכתוב את סיפור חייה. עם זאת, היא סרבה בטענה ש"אני שחקנית, לא סופרת. ואין לי מה לומר". בשנותיה האחרונות היא נעשתה דתייה מאוד. היא נפטרה ב-17 באפריל 1940 בגיל 86.
הקריאה

עלילה

ג'ורדן טרנר (האלי ברי) היא מוקדנית של שיחות חירום במשטרת לוס אנג'לס המקבלת שיחה מליאה טמפלטון (אוי ת'ומפסון), נערה שפורץ חדר לביתה. הוראותיה של ג'ורדן מסייעות לליאה להתחבא מהפורץ. אך כשהטלפון סלולרי של ליאה נכבה וג'ורדן מתקשרת שנית הפורץ שומע את הצלצול. לבסוף הפורץ מוצא את ליאה והוא רוצח אותה.
ג'ורדן מספרת לחברה השוטר פול פיליפס (מוריס צ'סטנוט) שהיא מחליטה להפסיק את עבודתה כמוקדנית. לאחר שישה חודשים היא מאמנת במוקד של שיחות החירום. באותו זמן הרוצח הסדרתי חוטף עוד נערה בשם קייסי וולסון (אביגייל ברסלין) מחניון תת-קרקעי. הוא מכניס אותה לתא המטען. בינתיים במוקד ברוק, מוקדנית חדשה, מקבלת שיחה מקייסי והיא לא מצליחה לנהל את האירוע. ג'ורדן שרואה את מצוקתה של ברוק תופסת פיקוד על האירוע. בגלל שקייסי משתמשת בטלפון סלולרי חד פעמי המוקד לא מצליח לאתר אותה. ג'ורדן מבקשת מקייסי להוציא את הנורה האחורית ברכב כדי לסמן לנוסעים האחרים וכך לצמצם את החיפושים. החוטף הורג עוד אנשים בדרך המנסים להתערב. הוא מחליף רכב עם אחד מקורבנותיו, אלן דאנדו (מייקל אימפריולי). אך הוא משאיר בטעות טביעות DNA במקום החלפת הרכבים והמשטרה מגלה את שמו, מייקל פוסטר (מייקל אקלונד).
לאחר שמייקל מגיע ליעדו הוא מגלה שקייסי התקשרה למוקד החירום. כשהוא נוטל את הפלאפון ג'ורדן אומרת לו שהם זיהו אותו, אך הוא עונה לה "שזה כבר נעשה" והוא מרסק את הפלאפון. ג'ורדן מגלה על פי קולו של מייקל, שהוא אותו אדם שרצח את ליאה טמפלטון. בינתיים פול מחפש בדירתו של מייקל רמזים שיובילו אותו למקום הימצאו של מייקל. פול מוצא תמונה של מייקל עם אחותו ליד בית מסוים. צוות משטרה פושט על אותו בית, אך אינו מוצא את מייקל וקייסי. בזמן החשכה ג'ורדן מחליטה לנסוע לשם בעצמה. בשטח מחוץ לבית היא שומעת צליל, אשר דומה לצליל, שנשמע בסיום שיחת הטלפון האחרונה עם קייסי. היא הולכת בעקבות הצליל, שנוצר ממתכת הקשורה לדגל בחצר. בסביבת הדגל היא מגלה שישנו פתח עם סולם למרתף, ובטעות מפילה בטעות את הפלאפון שלה לשם. היא מחליטה לרדת לשם מבלי לדווח על כך לאף אחד.
במרתף, ג'ורדן מעלעלת באלבומי תמונות, ומגלה שלמייקל הייתה אחות בעלת שיער בלונדיני, אשר חלתה בסרטן. בזמן המחלה היא הקריחה, ולבסוף נפטרה. בהמשך, ג'ורדן מבחינה בחדר בראש מלאכותי ועליו שיער בלונדיני ארוך. מייקל נכנס לפתע לחדר, וג'ורדן מוצאת מחסה בארון הבגדים. בזמן שהייתו בחדר, מייקל מתייחס לראש המלאכותי כאל אחותו שנפטרה ומביע עצב, הוא מסיר את השיער מהראש המלאכותי, ואז ניתן לראות כי השיער מחובר לריקמת קרקפת אנושית. מייקל מביע מורת רוח ותסכול תוך כדי שהוא מחבק את השיער, והוא מבין שהשיער שאותו קירקף אינו יכול להשיב את אחותו לחייו. לפיכך ניתן לומר, כי מייקל היה קשור באופן רגשי לאחותו, ומכיוון שלא יכול היה להתגבר על התקרחותה ופטירתה עקב מחלתה, נגרמה לו טראומה נפשית עקב המקרה של אחותו. כדי להתמודד עם האובדן והטראומה שנוצרה, הוא למעשה היה חוטף נערות בעלות שיער בלונדיני, מקרקף את השיער שלהן, ושם אותו על הראש המלאכותי.
ג'ורדן עוקבת אחרי מייקל למקום הימצאהּ של קייסי. בעוד שמייקל מתכנן לקרקף את קייסי ג'ורדן תוקפת אותו בהפתעה, והיא מצליחה לשחרר אותה. הן מצליחות להימלט ממייקל ולשתק אותו. כשהן יוצאת מהמרתף ג'ורדן רוצה להתקשר למוקד, אך קייסי משכנעת אותה לקשור את מייקל, ולהשאירו במרתף בחזקת נעדר.
סמל רובע הארינגיי

סמל רובע הארינגיי אומץ בשנת 1965 לאחר הקמת רובע הארינגיי של לונדון מכוח חוק השלטון בלונדון 1963 מאיחודם של הרובע המוניציפלי של הורנסי, הרובע המוניציפלי של ווד גרין והרובע המוניציפלי של טוטנהאם שהיו חלק ממחוז מידלסקס.
הסמל הוא שלט אצולה בצבע שחור שעליו שבעה ברקים צהובים. הברקים מסמלים את שידור הטלוויזיה הראשון שבוצע בבריטניה - וזאת מאחר שהשידור בוצע מארמון אלכסנדרה שברובע.
בראש הסמל מופיעה ציצה שעליה שמש ובמרכזה גלגל שיניים המסמל את חשיבות התעשייה לכלכלת הרובע. השמש מסמלת את הרובע החדש עצמו.
בתחתית הסמל מוטו הרובע: Progress with Humanity (מאנגלית: קידמה עם אנושיות).
ברנרד הייטינק

ביוגרפיה

הייטינק נולד באמסטרדם ולמד מוזיקה בקונסרבטוריון שם. תחילה ניגן בכינור בתזמורות ואחר, בשנים 1954 ו-1955 למד ניצוח אצל פרדיננד לייטנר. הוא התמנה למנצח שני בתזמורת רדיו הולנד בשנת 1955. 
הייטינק היה המנצח הראשי של התזמורת הפילהרמונית של לונדון בין השנים 1967 ל-1979 ושל תזמורת הקונצרטחבאו משנת 1961 עד 1988 (יחד עם אויגן יוכום עד 1964). בראשית שנות ה-80', איים הייטינק להתפטר מכהונתו בקונצרטחבאו כמחאה על האיום הצמצום התמיכה בתזמורת ממשלת הולנד, שהיה עלול להביא לפיטוריהם של 23 נגנים מן התזמורת. הבעיה הכספית הוסדרה בסופו של דבר, 
והייטינק נשאר בכהונת המנצח הראשי עד 1988. ב-1999 הוכרז כמנצח כבוד של תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית. בדצמבר 2012, בהמשך להתייצבותו לצד תזמורת הרדיו הפילהרמונית של הולנד, בעקבות הצעת קיצוצי תקציב לתזמורת ולמוזיקה הולנדית בכלל, הסכים הייטינק לשאת בתואר פטרון תזמורת הרדיו. במרץ 2014 הודיע הייטינק לעיתון ההולנדי "הט פארול" על רצונו לוותר על תואר מנצח כבוד של הקונצרטחבאו ולחדול מהופעות כמנצח אורח של התזמורת, כמחאה על ההנהלה האדמיניסטרטיבית של התזמורת באותה עת. בספטמבר 2015, הודיעה תזמורת הקונצרטחבאו על פיוס עם הייטינק, שהוזמן להופיע כמנצח אורח בעונת 2017-2016.
משנת 1978 עד 1988 היה המנהל המוזיקלי של פסטיבל גליינדבורן ומשנת 1987 עד 1998 
היה המנהל המוזיקלי של בית האופרה המלכותית, קובנט גארדן. משנת 2002 כהן כמנהל המוזיקלי של התזמורת הסקסונית הממלכתית של דרזדן. ב-2004 הודיע הייטינק על פרישה מניצוח אופרה, וכן כי לא ישוב לנצח בקובנט גארדן. אף על פי כן, בשנת 2007 ניצח הייטינק על 3 הופעות של פרסיפל בציריך, על חמש הופעות Pelléas et Mélisande של דביסי בפריז, וכן הופיע בקובנט גארדן בדצמבר אותה שנה. 
בין השנים 2006 - 2010 היה המנצח הראשי של התזמורת הסימפונית של שיקגו.
הייטינק מנצח על רפרטואר עשיר ומגוון. בייחוד נודע בהקלטותיו את מכלול הסימפוניות של אנטון ברוקנר, גוסטב מהלר ודימיטרי שוסטקוביץ'.
ביולי 2019 הודיע הייטינק בן ה-90 על פרישה מתזמורת הקונצרטחבאו, שם כיהן כמנצח כבוד. ביולי 2018 נפל הייטינק בן ב-89 על הבמה בצאתו לקבלת תשואות אחרי ביצוע הסימפוניה התשיעית של גוסטב מאהלר.
סטיב דיינס

ביוגרפיה

דיינס נולד ב-1962 בלוס אנג'לס שבקליפורניה. בשנת 1964 עבר עם משפחתו למונטנה שם העביר את לימודיו. דיינס עבד כ-13 שנים בחברת פרוקטר אנד גמבל ואף במסגרת תפקיד זה התגורר כמספר שנים עם משפחתו בהונג קונג וברפובליקה העממית של סין.
בשנת 2008 ניסה להתמודד על תפקיד סגן המושל, אך נכשל. בשנים 2013-2015 כיהן דיינס כחבר בבית הנבחרים. בשנת 2015 החל לכהן בסנאט. ידוע בשל תמיכתו בזכות לשאת נשק ובהגבלה על הגירת מוסלמים.