google/wiki40b huggingface dataset:
המלון הקליפורני הגדול של דיסני

המלון הקליפורני הגדול של דיסני (באנגלית: Disney's Grand Californian Hotel ) הוא בית מלון הממוקם באתר הנופש דיסנילנד במדינת קליפורניה שבארצות הברית.
המלון נבנה במהלך הרחבת אתר הנופש שנערכה בשנת 2001 וכיום הוא מהווה את המפואר והגדול במלונות אתר הנופש. במלון כעת כ-745 חדרים, ומתוכננת הרחבה נוספת בשנת 2009. המלון נבנה על ידי חברת וולט דיסני כמלון מקביל למלון הפלורידיאני הגדול של דיסני אשר מהווה מלון הדגל של אתר הנופש דיסניוורלד שבפלורידה.
המלון נבנה בסמוך לפארק השעשועים ההרפתקה הקליפורנית של דיסני, ולו כניסה ישירה אל הפארק.

תיאור המלון

המלון תוכנן על ידי האדריכל פיטר דומיניק ונבנה בסגנון תנועת הארטס אנד קרפטס (תנועת עבודת היד באמנות) אשר נפוצה בראשית המאה ה-20. סוויטות המלון נבנו בסגנון המזכיר את עיצובו של פרנק לויד רייט, וחלונות מסעדת המלון נבנו בעיצוב המזכיר את עבודותיו של צ'ארלס רני מקינטוש מתנועה זו. על אף גודלו של המלון הקפידו מתכנניו לשמור על אופייני התנועה - קורות תמיכה עשויים עץ בתקרות המבנה, שימוש בצבעים המשתלבים עם הטבע, שמירה על שטחים פתוחים במלון (בסמוך למלון נשתל יער האופייני לאזור). אולם הקבלה של המלון משחזר למעשה את תוכה שלכנסיית סוודנבורגיאן שבסן פרנסיסקו (האולם גדול יותר ממבנה הכנסייה, אולם שומר על הפרופורציות שלה). לאחר אולם הכניסה נבנה חדר מגורים המשמש כלובי המלון ובו אח רב ממדים ורהיטים בסגנון הארטס אנד קרפטס.
ישעיה אורנשטיין

ביוגרפיה

בנם של רבי אורי אורנשטיין ומרת זיסל בת רבי יצחק מינקובסקי, ה"קרן אורה". אביו עלה לארץ ישראל מהעיירה זאטל שליד סלונים בשנת תקצ"ד יחד עם סבו הרב משה וואלאברניק. סבו נרצח בעת הביזה הגדולה בצפת יחד עם שניים מדודיו. 
נולד בצפת. בהיותו בן חצי שנה אירע רעידת האדמה בצפת, אימו שהייתה באותם רגעים מחוץ לביתה, ניצלה יחד עם התינוק הקטן שהחזיקה בידיה, שתי אחיותיו הגדולות, נקברו תחת ההריסות ונפטרו. בשנת תר"א עברה משפחתו לחברון. אביו נסע בתקופה זו כשד"ר מטעם כולל חב"ד. בשנת תר"ו חזר אביו לארץ ישראל והמשפחה התיישבה בירושלים. למד אצל הרב משה יהודה לייב מקוטנא, וכתב חלקים גדולים מספרו "תפארת ירושלים". הוא מוזכר מספר פעמים בספרו של רבו, "זית רענן". 
נישא לצפורה בת הרב משה ריבלין ("מגיד"). עוד בהיותו צעיר התמנה לממלא מקום אביו כסופר ומזכיר כולל חב"ד. מאוחר יותר התמנה לממונה הכולל. לצד היותו חסיד חב"ד, פעל יד ביד עם הפרושים, ועבד בשיתוף פעולה עם הרב יוסף זונדל מסלנט.
הוא היה ממייסדי השכונות מאה שערים ובית יעקב. הוא נמנה עם חברי הוועד הראשון במאה שערים.
בהגיע הרב משה יהושע יהודה לייב דיסקין לירושלים היה ממקורביו, ובהסכמתו הקים יחד עם בנו רבי יעקב אורנשטיין ישיבה על שמו של הרב דיסקין, ישיבת אהל משה. הוא עסק גם במסחר באתרוגים, ונסע לשם כך מספר פעמים לרוסיה.
היה בין האישים מייסדי החברה לקניית אדמת יריחו - מיזם משנת תרל"ב (1872) לקניית אדמות כיכר הירדן ליד יריחו מידי השלטונות העות'מאנים לצורך הקמת יישוב יהודי.
לצד עסקנותו נודע גם כתלמיד חכם וכאדם בעל חוש הומור ושנינות.
בערוב ימיו שכל את בנו היחיד רבי יעקב, יד ימינו בהנהלת כולל חב"ד וישיבת אוהל משה. לבו לא עמד בטרגדיה, והוא נפטר כעבור תקופה קצרה.
הותיר שש בנות. בתו שיינדל אסתר נישאה לרב יצחק שלמה בלוי, אבי משפחת בלוי הירושלמית, ממנהלי בית היתומים דיסקין ומחבר הספר "מלא העמר".
נינו הרב יצחק אביגדור אורנשטיין  היה רב הכותל הראשון, ממגיני הרובע היהודי ומחלליו.
ניצב (אמנות הבמה)

ניצב, ולעיתים סטטיסט, הוא שחקן בתפקיד שולי אשר אינו מערב מלל או יכולות משחק מיוחדות, שלרוב מופיע כדמות אחת מתוך רבות ברקע ההתרחשות המצולמת, בלא שדמותו נושאת השפעה עלילתית, כי אם משלימה אווירה מבוקשת זו או אחרת, ולכן קרוי בתעשיית הבמה גם "Non-actor". ניצב שמבצע קטע דיבור, או שורת דיאלוג, קרוי "ביט" (Bit Part).
הפקות שדורשות ניצבים שוכרות אותם על-פי רוב ליום צילומים אחד או יותר, ובוחרות אותם, לרוב, על פי מראה חיצוני ומאפיינים פיזיים התואמים את סוג הדמויות שאותן מבקש התסריט לשזור ברקע מאחורי הדמויות הראשיות.
הפקות מסוגים שונים דורשות היקף משתנה של ניצבים: סרטי-מלחמה לדוגמה, דרמות היסטוריות רחבות-יריעה או לחלופין אופרות-ענק, עושים שימוש במספר רב של ניצבים – לעיתים מאות. השחקנים הזוטרים נקראים לבוא על-פי רוב עם בגדיהם היומיומיים, בהתאם לצורכי הסצנה שבה הם יופיעו, ובמידת הצורך מולבשים במקום, וברוב המקרים משולמים על פי יום עבודה. לעיתים קרובות יום כזה עשוי לארוך שעות רבות ולכלול רק אפיזודות צילום מועטות, שביניהן הפוגות ארוכות שבהן הניצב נותר על הסט.
רבים מהשחקנים הידועים ביותר על המסך החלו את דרכם כניצבים: בראד פיט, שירלי טמפל, סילבסטר סטאלון ואחרים, ודי להזכיר את הופעותיו של אלפרד היצ'קוק בסרטיו הוא.
במרבית הפעמים סוכנויות שחקנים או אף סוכנויות-ניצבים ייעודיות מספקות את הניצבים להפקות השונות, כאשר באחדות מארצות המערב, האחרונים זוכים להגנתם של איגודים מקצועיים.
בישראל פועלות סוכנויות שחקנים המגייסות ניצבים לסרטוני פרסומת, לסדרות טלוויזיה, לסרטי קולנוע ולמגוון הפקות מקור.
ניו יורק, ניו יורק

תקציר העלילה

הסיפור נפתח בחגיגות יום הניצחון על יפן בשנת 1945, במועדון לילה עמוס בניו יורק. ג'ימי דויל (רוברט דה נירו) סקסופוניסט אנוכי וחד לשון פוגש בפרנסין אוואנס (לייזה מינלי) זמרת אנונימית. פרנסין בודדה אך עדיין אינה מעוניינת בשום קשר עם ג'ימי שלא מפסיק ללחוץ עליה בבקשה לקבל את מספר הטלפון שלה.
למחרת בבוקר השניים במקרה חולקים מונית, ובניגוד לרצונה פרנסין מוצאת עצמה מתלווה לאודישן של ג'ימי. באודישן ג'ימי נכנס לוויכוח עם בעל המועדון וכדי להציל את האודישן של ג'ימי, פרנסין מתחילה לשיר שיר מפורסם משנות ה-30 וג'ימי מצטרף אליה עם הסקסופון. הבעלים מתרשם מהם ולתדהמתה של פרנסין הוא מציע לשניהם עבודה כצמד. מערכת היחסים שלהם נבנית עד לכדי נישואין. אך ישנה בעיה, התנהגותו האלימה והווכחנית של ג'ימי גורמת לו לריב עם כולם ובעיקר עם פרנסין שנכנסת להריון ממנו. במהלך וויכוח קשה במיוחד פרנסין מקבלת צירים. ג'ימי לוקח אותה לבית החולים אך הוא מבין שאינו מוכן עדיין להיות אבא ונוטש אותה בחדר הלידה.
מספר שנים מאוחר יותר פרנסין מקליטה שיר שנהיה ללהיט מסחרי. היא הופכת לדמות ידועה בתעשיית המוזיקה הפופולרית ולשחקנית. גם ג'ימי מתפרסם והופך לנגן ג'אז מפורסם ובעלים של מועדון. ג'ימי מקליט את השיר "ניו יורק ניו יורק" שכובש את המצעדים, גם פרנסין לוקחת בו חלק כזמרת ומבססת את מעמדה בתור זמרת. ההופעה שלה מתקבלת יפה בעיני הקהל באותו מועדון שבו פרנסין וג'ימי נפגשו בפעם הראשונה. לאחר ההופעה ג'ימי מתקשר אליה מציע לה להתלוות איתו לדייט לארוחה. פרנסין מתפתה וצועדת אל עבר היציאה מהבמה אך ברגע האחרון משנה את דעתה וג'ימי שמחכה לה מבין שהיא לא תופיע. הוא מתהלך ברחוב לרקע של שיר הנושא, השיר שלו – ניו יורק, ניו יורק.

הכרה

הסרט יצא לאחר סרטו המצליח של סקורסזה – "נהג מונית". בניגוד לסרטו הקודם, "ניו יורק, ניו יורק" נכשל בקופות. התקציב שלו היה 14 מיליון דולר, סכום נכבד לאותה תקופה. הוא גרף רק 13.8 מיליון בקופות. האכזבה המסחרית והביקורות הפושרות הכניסו את סקורסזה לדיכאון ולנטילת סמים.
במהדורת DVD חדשה שיצאה לסרט ב-2005 הסביר סקורסזה שחיפש לעשות משהו שונה מסרטי הפשע הריאליסטיים שמהם התפרסם ועשה מעין מחווה למחזות זמר מתקופת הוליווד הקלאסית. מסיבה זאת עיצוב הסרט ותחושתו היא מעט מלאכותית מבחירה, והוא הבין שבחירתו האמנותית אינה מרצה את כולם.

הוצאה מחדש

כשהסרט יצא לראשונה אורכו היה כ-155 דקות. לאחר שנכשל בקופות הוחלט לקצרו לכ-136 דקות. הסרט יצא מחדש ב-1981 עם הסצנות שירדו בעריכה הכוללות קטע מוזיקלי ארוך שגם בגרסה המקורית היה רק חלק קטן ממנו. הזמן הכולל של ההוצאה המחודשת הוא 163 דקות.
שיר הנושא מהסרט חודש על ידי פרנק סינטרה ב-1979 וזכה להצלחה מסחררת. שתי הגרסאות, גם של מינלי וגם של סינטרה, הפכו למזוהות ביותר עם העיר ניו יורק, ומינלי ממשיכה להופיע עם השיר כמעט בכל הופעה שלה.
פרי גנך

היצירה

השיר עוסק בבן שהלך ולא חזר, בעוד אמו יושבת ומחכה לו. היא משתוקקת שיחזור בחזרה כפי שהבטיח לה, כואבת, בודדה ולמרות הזמן הרב שחלף, היא מתקשה להאמין שלא ישוב מן המתים ("את פרי גנך את תבקשי", "עודך זוכרת ולא מאמינה").
השיר נכתב בשנת 1989 בעקבות פגישה של היוצר יוני רועה עם חבר ילדות שלו במסעדה בנתניה. החבר הסב את תשומת לבו לאשה שעברה לידם, עליזה, אמו של חן ברוד, חברו של רועה מהתיכון, ששירת כמפקד מחלקה בגדוד "צבר" של גבעתי, ונהרג בתאונה מבצעית על יד גדר המערכת בצפון ב-24 באוקטובר 1985. לדבריו, "פשוט לא זיהיתי אותה בהתחלה. השיער שלה האפיר והמבט בעיניה שיקף את העצב הגדול שהיא חשה". באותו רגע קם ונסע לביתו, התיישב ליד הפסנתר והשיר יצא במכה אחת.
בשיר הוכנסו הרמזים מקראיים. הביטוי "פרי גנך" ("את פרי גנך את תבקשי") מאזכר את  שיר השירים ד טז: "הָפִיחִי גַנִּי יִזְּלוּ בְשָׂמָיו יָבֹא דוֹדִי לְגַנּוֹ וְיאכַל פְּרִי מְגָדָיו" (על פי רבי יוסי, הפסוק מדבר על הקרבת קורבנות: הגן זהו אוהל מועד, ופרי מגדיו הם הקרבנות למזבח). המילה "תוגה" ("בדומיה עוטפת התוגה, ובליבך נותרה המשאלה") נלקחה בספר משלי יא: "בֵּן חָכָם, יְשַׂמַּח-אָב; וּבֵן כְּסִיל, תּוּגַת אִמּוֹ".
את השיר ביצעה במקור אביבה אבידן באלבומה "יהיה בסדר". רועה, שעבד איתה על האלבום, אמר לה שיש לו שיר שמאוד יקר ללבו, סיפר לה על מהותו, והבהיר לה כי הוא מוכן לתת לה אותו רק בתנאי שהביצוע שלה ירגש אותו עד דמעות, ואם לא - השיר לא יהיה שלה. היא אכן עמדה במשימה, והשיר נכנס לאלבום. באחת מהופעותיה ביקש ממנה הזמר אלי לוזון לשיר איתה את "פרי גנך". הדואט המוצלח הוביל את השניים לאולפן ההקלטה, והפך לביצוע המוכר ביותר של השיר. ביצועים נוספים היו של רועה עצמו, שימי תבורי ולהקת סינרגיה. לחן השיר משלב, על פי מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי, שילוב בין מזרח ומערב: "יוני רועה... יצר שיר עממי בסינתזה מופלאה בין מזרח למערב בלי שזה יישמע קלישאה-מניירה של זמר מזרחי מכל סוג. שיר שנכנס ללא ספק למדור הקלאסיקה של השיר הישראלי".
לוגיקה בוליאנית

לוגיקה בּוּליאנית הוא ענף בלוגיקה מתמטית ובאלגברה בוליאנית. ענף זה עוסק בפסוקים אלגבריים שערכי איבריהם אמת או שקר בלבד. הערכים מיוצגים על ידי הסימונים  ו-  בהתאמה. לענף שימוש רב בתחשיב פסוקים, באלקטרוניקה ובמדעי המחשב.

מבוא

בלוגיקה הקלאסית יכולה כל טענה להיות מוגדרת כ'אמת' או 'שקר' בלבד, וכל זאת כמובן כתלות בעולם בו מדובר. אי לכך, יצוג מתמטי של טענה יכול לקבל אחד משני ערכים מתמטיים בלבד. ערכים אלו מסומנים במתמטיקה בתור '1' (קרי: "אחד לוגי") ו- '0' (קרי: "אפס לוגי"). 
בלוגיקה המתמטית שלוש פעולות בסיסיות מהן ניתן לגזור את הפעולות המתקדמות יותר (ראו בהמשך). פעולות אלה הן חיבור לוגי אשר מבטא את הקשר "או", כפל לוגי המבטא את הקשר "וגם" ו-היפוך המבטא את הקשר "לא". פעולות אלה הן מקרים פרטיים של פעולות האיחוד, החיתוך וההשלמה בתורת הקבוצות כאשר החיבור והכפל הלוגיים הן פעולות בינאריות ואילו ההיפוך היא פעולה יונארית. היות שכל ביטוי יכול להיות מוגדר כ'שקר' או 'אמת' בלבד, תוצאת כל אחת מהפעולות יכולה להיות '0' ו-'1' בלבד, בהתאמה. מכאן נובע שפונקציה העושה שימוש בפעילות זו מוגדרת עבור שדה דו-ערכי של '0' ו-'1'.
תכונה חשובה בלוגיקה בוליאנית היא תכונת הדואליות. לדוגמה: הפעולה הדואלית של (A+B) היא '('A'B). כלומר אם A = 1 ו B = 0 אזי התוצאה היא 1 בשני הביטויים ובהתאמה לשאר הפעולות.

היחוד לפונקציה בוליאנית

בעוד ופונקציות אחרות המוגדרות מעל קבוצות כגון הטבעיים, השלמים, הראציונליים, הממשיים או המרוכבים יכולות לקבל מספר ערכים אינסופי, פונקציות בוליאניות-לוגיות מוגדרות, כאמור, רק מעל הקבוצה  (שהיא, הלכה למעשה, שדה השלמים המודולריים ), כמו כן המשתנים המרכיבים אותן, מכאן נובע כי לכל פונקציה שכזו יש רק מספר אפשרויות סופי של "הצבות", כלומר- ישנו מספר קבוע של צירופים אפשריים במבוא הפונקציה. לפונקציה עם משתנה אחד יש רק שני צירופי מבואות אפשריים, לפונקציה עם שני משתנים ישנם רק ארבעה צירופי מבואות אפשריים ולפונקציה עם שלושה מבואות רק שמונה צירופי מבואות אפשריים, כאשר באופן כללי אם ישנה פונקציה בוליאנית-לוגית עם מספר משתנים  יהא מספר צירופי המבואות האפשריים שלה  (לא במקרה, זוהי גם נוסחה בסיסית לרוחב פס נתונים במחשב כאשר  מבטא מספר סיביות המידע).
היות שלכל פונקציה בוליאנית-לוגית ישנו מספר קומבינציות מבוא סופי, נתן לרכז את כל צירופי המבואות האפשריים ומוצאי הפונקציה התואמים להם בטבלה אשר נקראת טבלת אמת, וזאת בניגוד לרב הפונקציות האחרות במתמטיקה, בהן כדי להציג את כל צירופי המבואות והמוצאים האפשריים יש להיעזר בביטויים אלגבריים (ברם, זוהי תכונה כללית של שדות שלמים מודולריים, אך קיומם של שני איברים בלבד ב-  מפשטת מאוד את הניתוח במקרה זה).

פישוט ביטויים בוליאניים- לוגיים

לעיתים, ביטויים בוליאניים לוגיים עשויים להיות ארוכים מאוד ומסורבלים מאוד. ישנן מספר שיטות בהן נעשה שימוש על מנת לאפשר צמצום של ביטויים בולאיניים.

זהויות חשובות

ישנן מספר זהויות שימושיות בהן נתן לעשות שימוש על מנת לצמצם ולפשט ביטויים לוגיים:

חוקי פילוג

נשים לב כי החוק הראשון זהה לחוק באלגברה הליניארית המוכרת לנו ואילו החוק השני לא קיים בה.
דוניס אבדייאי

קריירת המועדונים

לאחר שהבקיע 78 שערים ב-77 משחקים במדי הקבוצות הצעירות של שאלקה 04 צורף אבדייאי לסגל הקבוצה הבוגרת. ב-17 בספטמבר 2014 נכלל בסגל הקבוצה במשחק מול קבוצת צ'לסי במסגרת שלב הבתים של בליגת האלופות, אך לא שותף במשחק. הוא שותף במספר משחקים בקבוצת המילואים של הקבוצה, אך לא בקבוצה הבוגרת.
בינואר 2015 הושאל לקבוצת שטורם גראץ האוסטרית ל-18 חודשים. ב-21 בפברואר ערך את הופעת הבכורה במשחק רשמי, כשעלה כמחליף בדקה ה-81 במשחק נגד קבוצת וינר נוישטט. שתי דקות לאחר שנכנס למשחק בישל שער, שהעלה את הקבוצה ליתרון זמני. חודש לאחר מכן הבקיע את שער הבכורה במשחק נגד קבוצת אדמירה וואקר. בעונתו הראשונה תופקד בעיקר כשחקן באגף השמאלי. הוא השתתף ב-17 משחקים, בהם הבקיע 6 שערים.
בעונת 2015/2016 המשיך לשחק בקבוצה האוסטרית ותופקד במרכז השדה. במהלך חודש אוקטובר סבל מפציעות בירך ובמותניים, פציעות שהשביתו אותו עד לתחילת חודש פברואר. עד לסיום העונה שותף ב-25 משחקים והבקיע שלושה שערים.
לאחר סיום ההשאלה חזר אבדייאי לשאלקה. במהלך סיבוב משחקים שעשתה הקבוצה בסין כהכנה לעונה נפצע במניסקוס.
בינואר 2018 הושאל אבדיאיי לרודה ההולנדית עד לתום עונת 2017/18.
בקיץ 2018 סיים אבדיאיי את החוזה בשאלקה וחתם בוילם II מליגת העל ההולנדית.

נבחרת לאומית

באוקטובר 2014 הודיע אבדייאי על סירובו לשחק בנבחרת הצעירה של גרמניה בשל רצונו לייצג את אלבניה. ב-10 בנובמבר 2016 הצטרף לסגל נבחרת קוסובו לקראת משחקה מול נבחרת טורקיה, עקב בעיות בהגשת המסמכים נמנעה ממנו ההשתתפות במשחק.
ב-24 במרץ 2017 אבדייאי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 2-1 לאיסלנד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
מישל חדאד (עורך דין)

מישל חדאד (בערבית: ميشيل حداد; נולד ב-22 ביוני 1950) הוא חוקר ועורך דין ערבי-ישראלי ששימש כראש מחלקת חקירות הפשעים של משטרת ישראל.
חדאד נולד וגדל במזרעה. הצטרף למשטרת ישראל בשנת 1968 בגיל 18. בשנת 1981 מונה לראש מחלק חקירות פשעים חמורים במטה מרחב דן בדרגת רב פקד. בתפקיד זה פענח את פרשיית רצח כרמלה בלס בידי עו"ד חרמון. ב-1986 מונה לראש צוות החקירה בפרשת רצח מלה מלבסקי, בעקבותיה הורשעו חוה יערי ואביבה גרנות.
בנובמבר 1986 הורשע בדין משמעתי בהתחברות לעבריינים והתנהגות שלא כהלכה במילוי תפקידו, ונדון ל־200 שקל קנס ו־7 ימי מחבוש על תנאי.
חדאד פרש מהמשטרה בשנת 1988 והפך בעלים למשרד חקירות פרטי, וכן למשרד עורכי דין בשותפות עם דורית זילברמן. מראשי מקימי תנועת אמיתי - לימים תנועת אומ"ץ יחד עם אריה אבנרי, מעוזיה סגל ותנ"צ שגיא. בשנת 2015 נבחר כחבר ועד אגודת הסופרים העברים במדינת ישראל. אב לשלושה. שניים מהם המשיכו דרכו במשטרת ישראל.
תגובת מייאר

תגובת מייאר (Maillard reaction) היא תגובה כימית בין חומצת אמינו לסוכר מחזר המתרחשת בדרך כלל בחום. תגובה זו חיונית בהכנת מגוון מוצרי מזון ובדומה ליצירת קרמל היא מנגנון של השחמה לא-אנזימטית. התגובה קרויה של שמו של לואי-קאמי מייאר (Louis-Camille Maillard) שתיאר אותה לראשונה בשנת 1912, למרות שבאופן מעשי השתמשו בה כבר בתקופות פרה-היסטוריות.

מנגנון כימי

קבוצת הקרבוניל של הסוכר מגיבה עם קבוצת האמין של חומצת אמינו ונוצרת תערובת של חומרים האחראים למגוון של טעמים וריחות. התהליך מואץ בסביבה בסיסית שבה קבוצות האמין עוברות דה-פרוטונציה ומשום כך הן נוקלאופיליות יותר. חומצת האמינו המשתתפת בתגובה קובעת את הארומה של התוצר.
קהילת המודיעין הישראלית

קהילת המודיעין הישראלית כוללת ארגונים העוסקים באיסוף ומחקר מודיעין במדינת ישראל.

הפיקוח הפרלמנטרי

הפיקוח הפרלמנטרי על קהילת המודיעין מבוצע על ידי ועדת המשנה למודיעין ולשירותים החשאיים של ועדת החוץ והביטחון של הכנסת. זו, מקבלת דיווחים שוטפים מבכירי הקהילה.
צריח גוארדמר

צריח גוארדמר (בספרדית: Torreta de Guardamar) הוא תורן רדיו מעוגן כבלים, הניצב בסמוך לעיירה גוארדמר דל סגורה (Guardamar del Segura) שבמחוז ולנסיה בדרום מזרח ספרד, לחוף הים התיכון. התורן מתנשא לגובה של 370 מטר וככזה הוא המבנה הגבוה ביותר בחצי האי האיברי. מאז 2010 הוא גם המבנה הגבוה ביותר במדינות האיחוד האירופי.
התורן הוקם בשנת 1962 על ידי צי ארצות הברית, במסגרת הסכם ביטחוני עם ספרד על הקמת מתקנים צבאיים בשטחה. הוא הוקם לשם משלוח תשדורות בתדר נמוך מאד (VLF) אל צוללות השקועות בים. הוא נמצא במרחק של 1.4 קילומטר מחוף הים ובסיסו ממוקם בגובה של 64 מעל גובה פני הים. בשל גובהו נראה התורן ממרחק רב סביבו.
התורן בנוי ממסבך מתכת בעל חתך משולש. עוצמת השידור שלו מוגברת על ידי הכבלים המעגנים אותו לקרקע. הם מחוברים חשמלית לראש התורן ומחולקים במרחק מסוים מהקרקע על ידי מבודדים.
מאז הקמתו נשלט התורן מרחוק על ידי תחנת תקשורת הממוקמת בבסיס הצי רוטה שבאנדלוסיה. עם הזמן הועבר התורן לידי הצי הספרדי, שבסיסו בעיר קרטחנה נמצא בקרבת האתר. הוא נשמר על ידי חיילי חיל הנחתים הספרדי.
מטרוניתא

תיאור

ההדפסים בסדרת "מטרוניתא" נוצרו בשנת 1976 בטכניקה של תצריב והודפסו בסדנת ההדפס ירושלים. הם נוצרו בעקבות סיפור קצר מאת דניס סילק. במרכז הסדרה עומדת דמותה של ה"מטרוניתא", מילה השאובה מן המילה הלטינית 'Matrona', שמשמעותה "גברת מכובדת". בתרבות היהודית המטרוניתא היא דמות של אשה נוכרייה, המופיעה במדרשים שונים בצורות רבות ומסמלת את עם ישראל. פעמים רבות היא מהווה דמות במשלים. 
שוובל מתאר את דמותה של המטרוניתא כדמות ממשית, הנעה ברחובות ירושלים המודרנית, ברחוב בן-יהודה, בשכונת קריית היובל או בממילא, כשהיא מחזיקה את מפת העיר בידה. שוובל בוחר לתאר את העיר תיאור ריאליסטי, ובה מכוניות, פקקי תנועה וכן תיאורי נוף ממשי של העיר המודרנית. חלק מן התיאורים מבוססים או מושפעים מתצלומים של רחובות העיר, דבר המתבטא בקיטוע של התיאור או בזווית של נקודת המבט. עם זאת שוובל הופך את התיאור לסמלי, בעזרת הזרה פנטאסטית, המתבטאת בדמותה העירומה של המטרוניטה החוצה את רחוב בן-יהודה או במעופה מעל גגות ממילא. העובדה כי היא מחזיקה את מפת העיר, מעידה על הפיכתה לסמל של התחדשות. עירוב זה בין חדש לישן ובין ירושלים המודרנית לירושלים ה"מקראית", אופייני ליצירות רבות של האמן.
דייוויד היימן (שחקן)

חיים אישיים

לדייוויד היימן יש שלושה בנים: דייוויד היימן הבן, סמי ושון.
עיר המלכים

היסטוריה

רעיון הפארק עלה ב-1993, ובנייתו החלה כעבור שבע שנים, בשנת 2000. הפארק נפתח למבקרים ביוני 2005.
הפארק נבנה על ידי אלרן נדל"ן, מלונות אפריקה ישראל וז'ול וורן אחזקות והושקעו מיליוני שקלים בתפאורת הפארק ובמבנהו.
יועצים מהעולם ובתוכם אנשי דיסנילנד עזרו בניסיונם המקצועי למתכנני הפארק, שהיה לפארק השעשועים הראשון והיחיד בישראל שנבנה על פי נושא - התנ"ך.
בהמשך החודש נרכש הפארק על ידי חברת דונה ברקליס, תמורת 36 מיליון ש"ח. המתקנים בלונה פארק "פנטזיה" שנבנו על ידי פתאל הוצעו למכירה לאחר הפסדים שיצרו לפארק.

מבנה הפארק

הפארק נבנה בצורת טירה. הקופות נמצאות בלובי הכניסה של המבנה, ולאחר קניית הכרטיס אפשר לעבור לאולם המרכזי שבו נמצאות הכניסות למתקנים, במרפסת נמצא בית קפה ולפני היציאה נמצאת חנות המזכרות של הפארק. בקומה התחתונה נמצא המזנון שאליו מגיעים לאחר כל אטרקציה ולידו משחקי וידאו.

פארק השעשועים פנטזיה

בשנת 2010 נפתח בסמוך לפארק עוד חלק בשם "פארק השעשועים פנטזיה" שהכיל רכבת הרים, מכוניות מתנגשות, עמוד נפילה חופשית, ספינת פיראטים לילדים.
בנוסף לכרטיס הרגיל של עיר המלכים, ניתן כרטיס לארבעה מתקנים בפארק השעשועים פנטזיה - רכבת ההרים, ספינת האוויר, מעגל הפיות והספארי הקסום. שימוש במתקן נוסף הצריך תשלום נוסף.
המתקנים, שנבנו על ידי פתאל, נמכרו לאחר שיצרו הפסדים לפארק, וכיום הם פועלים ב"פארק פרס" שבחולון.

תוכנית עתידית למקום

לאחרונה, חברת ברקליס קיבלה היתר להסבת מבנה עיר המלכים למתחם מסחר ובילוי שיכלול 12 אולמות קולנוע, אולם קונגרסים הכולל 1300 מקומות ישיבה, מתחם מסיבות, בריכה, מתחם מזון מהיר, פאבים ומתחם של משחקי מחשב ומציאות מדומה המתפרשת על פני 4,000 מ"ר של ביתני משחק.
את אולמות הקולנוע העתידיים עומדים להפעיל חברה חדשה שתגיע לישראל לראשונה. בסך-הכל המתחם יכלול 18,000 מ"ר שטחים בנויים, ועלויות מוערכות ב-150 מיליון שקל. כמו כן, המתחם החדש צפוי להיפתח בפסח, 2019.
בהמשך מתכוונת החברה, להגיש לות"ל תוכנית לתוספת זכויות בנייה של 50 אלף מ"ר להוספת 1,300 חדרי מלון שיוקמו במעטפת המתחם.
גוד לאק צ'ארלי

עלילת הסדרה

משפחת דנקן היא משפחה ממוצעת שחיה בעיר דנבר עם שבע נפשות במשפחה. טדי, האחות השנייה (אחרי פי. ג'יי), מצלמת יומן וידאו מודרך על חייה מאז שאחותה, צ'ארלי בת התשעה חודשים, נולדה. ביומן הווידאו טדי נותנת לה עצות שכשתהייה בגילה תדע לבחור בדרך הנכונה. טדי מצלמת את יומן הווידאו שלה במצלמת וידאו ביתית ומסיימת כל יומן וידאו במשפט ההיכר שלה "בהצלחה צ'ארלי" (באנגלית: Good Luck Charlie).
בעונה השלישית איימי בהיריון ועומדת ללדת תינוק. בשבעת הפרקים הראשונים בני המשפחה רוצים לדעת האם התינוק יהיה זכר או נקבה, אך איימי רוצה שזו תהיה הפתעה. בפרק השביעי, פרק ספיישל בן 45 דקות, נולד התינוק. הוא נקרא טובי ואן קנובי דנקן בשמו המלא, או בקיצור טובי דנקן.
בפרק הבכורה של העונה הרביעית הופיעו שחקני הסדרה יחד עם ה"חבובות". בסוף העונה השלישית בית משפחת דנקן נהרס על ידי טרמיטים מסוכנים שהביא בוב (האב) מהעבודה. תחילת העונה הרביעית מראה את שהותם בבית-המלון, ובפרק השני נראית משפחת דנקן חוזרת לביתה המשופץ. צ'ארלי וטובי חוגגים יום הולדת באמצע העונה, צ'ארלי - יום הולדת 4 וטובי - יום הולדת שנה. בפרק האחרון טדי נוסעת לאוניברסיטה ועושה יומן וידאו אחרון לאחותה צ'ארלי.
קבוצת בית רימון

קבוצת בית רימון הייתה קבוצת נוער שהורכבה מתלמידי הגימנסיה הגרמנית בעיר ריגה, שהוקמה כדי ליצור מסגרת לחינוך עצמי לעבודה ציונית לאומית. קבוצת בית רימון הייתה אחת מארבע קבוצות שהיו יחדיו הגרעין המייסד של תנועת בית"ר.

הקמת הקבוצה

קבוצת רימון הוקמה בעקבות ביקור של זאב ז'בוטינסקי בריגה, לטביה, בנובמבר 1923, במהלכו העביר סדרה של הרצאות בענייני אקטיביזם יהודי. הפעולה הראשונה של קבוצת בית רימון התקיימה בשבת, ה-5 בינואר 1924. הפעולות של הקבוצה, שהתקיימו שלוש פעמים בשבוע, כללו הרצאות בנושא דברי ימי ישראל, תולדות הציונות וספרות עברית. בנוסף כללו הפעולות גם התעמלות, תרגילי סדר ושירה בציבור.

הקמת הסתדרות טרומפלדור

ב-27 בדצמבר 1923 התאחדה הקבוצה עם עוד שלוש קבוצות נוער נוספות שהורכבו מתלמידי בתי הספר התיכוניים בריגה לגוף אחד, שקיבל את השם "הסתדרות הנוער הציוני-אקטיביסטי על שם יוסף טרומפלדור" או בקיצור "הסתדרות טרומפלדור", שמאוחר יותר הפך לתנועת בית"ר.

נטישת חברים להקמת השומר הצעיר

בשנת 1924 נפגשו אנשי הקבוצה עם נציג שנשלח במיוחד על מנת להעבירם אל תנועת נוער סוציאליסטית. בעקבות הפגישה השתכנעו חלק מחברי הקבוצה לפרוש. הפורשים ייסדו את תנועת השומר הצעיר בלטביה.

עליה לארץ ישראל

בשנת 1925 החליטה הקבוצה לעבור לפסים אקטיביים, והחבר גרשון שץ נשלח מטעם הקבוצה לעלות לארץ ישראל, כדי להקים בה פלוגות עבודה עבריות.
סמירה מח'מלבאף

קריירה

בגיל 14 עזבה מח'מלבאף את לימודי התיכון כדי ללמוד קולנוע בבית הספר של אביה, "בית הקולנוע מח'מלבאף", שם למדה למשך חמש שנים. בגיל 17, אחרי שביימה שתי הפקות וידאו, היא ביימה את סרט הקולנוע באורך מלא "התפוח". בראיון בפסטיבל הסרטים של לונדון ב-1998, סמירה מח'מלבאף אמרה שהיא מרגישה שהסרט הזה התאפשר בזכות הנסיבות החדשות ושינוי האווירה ששררה באיראן כתוצאה מנשיאותו של ח'אתמי. הלאומי לקולנוע תיאטרון, 12 בנובמבר 1998.
בשנת 2000 היא הייתה חברה בחבר השופטים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי במוסקבה.
בתקופה זו גם נרשמה ללימודי פסיכולוגיה ומשפטים באוניברסיטת רוהמפטון שבלונדון.
מח'מלבאף זכתה והייתה מועמדת לפרסים רבים. היא הייתה מועמדת פעמיים לפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן, עבור סרטה Takhté siah‏ (2001) ו-Panj é asr‏ (2003). היא זכתה בפרס Prix du Jury בקאן, עבור שני הסרטים ב-2001 ו-2003 בהתאמה. מח'מלבאף גם זכתב בגביע סאתרלנד לונדון פילם פסטיבל עבור "התפוח"' ב-1998 ובפרס אונסק"ו בפסטיבל הסרטים של ונציה ב-2002 עבור הסרט 11'09"01 September 11. ב-2003, פאנל של מבקרי קולנוע של עיתון הגרדיאן מנה את מח'מלבאף בין 40 הבמאים הטובים ביותר היום.

חיים אישיים

סמירה (או זיינאב) נולדה להורים מוחסן מח'מלבאף ופאטמה מחסיני, הבכורה מתוך שלושת ילדיהם. אחיה מייסאם (או איוב) נולד ב-1981, ואחותה האנה (או ח'תרה) נולדה ב-1988. הוריה היו פעילים פוליטיים, ואחרי זה פיתחו קריירה ברדיו, מוחסן כמפתח ועורך תוכן, ופאטמה כשדרנית. פאטמה נהרגה בתאונת דרכים בשנת 1992. מוחסן לאחר מכן נישא לאחותה, מארזייה מחסיני.

אקטיביזם בעבודתה

מח'מלבאף היא פעילה מסורה למען זכויות נשים, ורואה בסרטים שלה אמצעי לביטוי פוליטי, אם כי, לדבריה, לא ישיר: "אם הייתי עושה סרט כזה ישיר, שמדבר על פוליטיקה, זה כלום. כלום, כי זה זה כמו לדבר כעיתונאית. את אומרת משהו שטחי. הסרטים שלי הם עמוקים יותר. עבודה כזאת חיה יותר, לאורך זמן, באופן עמוק יותר, לעומת עבודה עיתונאית מסוג זה".
Panj é asr (חמש אחר הצהריים) היה הסרט העלילתי הראשון שנעשה בסביבת פוסט-טליבאן. בראיון עם ה-BBC, אמרה מח'מלבאף: "רציתי להראות את המציאות, לא את הקלישאות בטלוויזיה לפיהן ארצות הברית נכנסה לאפגניסטן והצילה את האנשים מהטליבאן, שארצות הברית היא סג של רמבו." וגם: "אפילו שהטליבאן עזבו, הרעיונות שלהם מעוגנים במוחם של אנשים, במסורת ובתרבות שלהם, ויש עדיין הבדל גדול בין גברים לנשים באפגניסטן."
בראיון ל-BBC היא מדברת על הקשיים נשים דירקטורים הפנים באיראן. "באופן מסורתי, הוא במוחם של כולם שאישה לא יכולה להיות יוצר סרטים. לכן זה מאוד הרבה יותר קשה עבור אישה. כמו כן, כאשר אתה חי במצב כזה קיימת סכנה כי אתה יכול להתחיל לפתח דומה לריכוז וכך הדבר היא לאתגר את המצב הזה, ואז לאט לאט המצב ישתנה גם במוחם של אחרים. אני מאוד מקווה כי כניסתו של חופש ודמוקרטיה איראן יכולות לייצר הרבה יותר נשים דירקטורים."
בראיון עם Indiewire היא דיברה על הסרט "לוחות", ועל השימוש במטפורות ויזואליות כדי להמחיש את המציאות של להיות פליט. "לא יכולתי פשוט לדמיין את זה. איך אני יכולה לשבת כאן בקאן ולחשוב על האנשים החיים בכורדיסטן? אז הייתי חייבת ללכת ולהיות מעורבת... אני לא רוצה להרוג את הסובייקט ולשים אותו מול מצלמה ופשוט לצלם אותו כדבר מת. אני נותנת למציאות להיכנס אל הדמיון. אני מאמינה שמטפורות נולדות כשהדמיון של האמן מתנה אהבים עם המציאות של החיים."