google/wiki40b huggingface dataset:
בני קרטר

הארלם

קרטר נולד בניו יורק, בעידודה של אמו למד פסנתר בכוחות עצמו ובגיל 15 כבר ביקר במועדוני הארלם. בין 1924 ל-1928 זכה לנגן עם תזמורות המועדונים ובהן עם סידני בשה, ארל היינס, פטס וולר ודיוק אלינגטון. הוא ניסה לנגן בחצוצרה ומשלא הצליח להפיק צליל כמו זה של באבר מיילי, החצוצרן של אלינגטון, החליף לסקסופון אלט.
ב-1928 הקליט לראשונה עם התזמורת של צ'ארלי ג'ונסון. באותה שנה הקים ביג בנד משלו, שלא האריכה ימים. בין השנים 1930–1931 ניגן עם פלטשר הנדרסון, ושימש עבורו מעבד מוזיקלי. לאחר שעזב את הנדרסון הקים ביג בנד בסגנון סווינג, עבורה הכין עיבודים מורכבים ומתוחכמים שחלקם הפכו לסטנדרטים לתזמורות דומות (כגון Blue Lou). הוא נשכר כמעבד גם עבור תזמורתו של אלינגטון. באותה תקופה החל לנגן סולואים בחצוצרה, בנוסף לסקסופון האלט.

אירופה

ב-1935 עבר קרטר ללונדון והפך למנהל המוזיקלי של תזמורת הריקודים של ה-BBC. במקביל נדד ברחבי אירופה וניגן עם מוזיקאים מצרפת, אנגליה וסקנדינביה ועם אורחים מארצות הברית כקולמן הוקינס. ב-1937 הקליט את הסטנדרט Honeysuckle Rose עם דג'נגו ריינהארדט והוקינס.

חזרה לארצות הברית והמעבר ללוס אנג'לס

עם חזרתו ב-1938 הקים ביג בנד חדשה שניגנה ב- Savoy Ballroom בהארלם ונשכר כמעבד עבור טובי ההרכבים כגון אלה של בני גודמן, קאונט בייסי, דיוק אלינגטון, גלן מילר, ג'ין קרופה וטומי דורסי.
בשנת 1943 עבר ללוס אנג'לס והתמקם בהוליווד. הוא עיבד מוזיקה לעשרות סרטים ועבד עם אלה פיצג'רלד, לואי ארמסטרונג, שרה ווהן, פגי לי, בילי הולידיי, ריי צ'ארלס ומל טורמה. קרטר היה המוזיקאי האפרו אמריקאי הראשון שעבד בהוליווד כמלחין לסרטים והנחה את קווינסי ג'ונס בצעדיו הראשונים בתחום זה.
גם בלוס אנג'לס הוביל קרטר תזמורת. ב-1945 ערך חצוצרן צעיר בתזמורתו של קרטר בשם מיילס דייוויס את הקלטתו הראשונה במסגרת התקליט Benny Carter and His Orchestra.
ב-1961 הקליט את האלבום "Further Definitions" עם שורת כוכבים עמם הופיע באירופה ב-1937 ובהם קולמן הוקינס, פיל וודס, ג'ימי גריסון, ג'ו ג'ונס, ברני קסל, ריי בראון ואחרים. אלבום זה, המשחזר למעשה את סיבוב ההופעות בצרפת, הוא המוכר ביותר שלו ומכיל כמה מהסולואים המעניינים ביותר שלו ושל קולמן הוקינס בקטעים Body and Soul ,Honeysuckle Rose ו- Crazy Rhythm.
בשנת 1979 נשא לאשה את הילמה אולילה ארונס (Hilma Ollila Arons), לזוג נולדה בת.

אקדמיה

ב-1969 פנה אל קרטר פרופסור לסוציולוגיה מאוניברסיטת פרינסטון בשם מורו ברגר (Morroe Berger), והציע לו להרצות בפני סטודנטים על ג'אז, ולתת סמינר וקונצרט באוניברסיטה. הדבר הוביל לחמישה ביקורים של קרטר באוניברסיטה במהלך תשע השנים הבאות. ב-1973 שהה באוניברסיטה סמסטר שלם כמרצה אורח ושנה לאחר מכן זיכתה אותו האוניברסיטה בתואר דוקטור של כבוד. הוא נתן הרצאות וסדנאות באוניברסיטאות נוספות, כולל שבוע בהרווארד ב-1987. מורו כתב ספר עב כרס בשני כרכים על אמנותו של קרטר.

אחרית ימיו

קרטר זכה לכבוד והערכה רבים, בנוסף לפרסים ועיטורים ותוארי דוקטור לשם כבוד, נחגג יום הולדתו ה-82 בשנת 1989 בקונצרט בלינקולן סנטר בניו יורק. שבוע לאחר מכן, בפסטיבל הג'אז של שיקגו נערך לכבודו קונצרט בו נוגן האלבום "Further Definitions" בהשתתפות כמה מהנגנים המקוריים שעבדו עליו ב-1961 (ובגלגול המקורי שלו בצרפת ב-1937). ב-1990 הוביל קרטר ביג בנד עטורת כוכבים בקונצרט מחווה לאלה פיצג'רלד. ובאותה שנה זכה בתואר "מוזיקאי השנה" של מגזין דאון ביט בסקר הקוראים שלו וב-1994 זכה בפרס גראמי עבור הסולו שלו בקטע Prelude to a Kiss.
קרטר נפטר בלוס אנג'לס מסיבוכים של ברונכיטיס בגיל 95.
אברהם הוכמוט

קורות חייו

אברהם הוכמוט נולד לפנחס ופרלה, בבאנובצה נאד בבראוואו אשר באימפריה האוסטרית (בשטחי סלובקיה המודרנית). הוא רכש השכלה במספר ישיבות ובכלל זה בעיר ניטרה. בהמשך רכש השכלה אקדמית באוניברסיטת קארל בפראג. בפראג למד תלמוד אצל שלמה יהודה רפפורט. ב-1846 מונה למנהל בית המדרש במישקולץ. ב-1852 מונה לרב הראשי של קהילות ורבאס וקולה. ב-1859 כיהן לתקופה קצרה כרב הראשי של סגד, ובאותה השנה מונה לרב הראשי של וספרם, תפקיד שמילא עד יום מותו. היה מראשוני הרבנים אשר העבירו דרשות בהונגרית.
הוכמוט מילא תפקיד מרכזי בהקמתם של בתי מדרש למורים בקרב יהדות הונגריה, ונתקל בהתנגדות מצד הזרם האורתודוקסי בשל שילוב תכנים אוניברסליים במערכי הלימוד. היה חבר בקונגרס הקהילות היהודיות של הונגריה, ובהמשך נמנה עם סגל מורי בית המדרש לרבנים בבודפשט. כתב מאמרים ומסות לכתבי עת שונים ובכללם "בן חנניה" שערך לאופולד לעף.
אברהם הוכמוט הלך לעולמו בווספרם ב-1889 והוא בן 72.
צה"ל במלחמת סיני

מלחמת סיני הייתה עבור צה"ל המלחמה הראשונה מאז מלחמת העצמאות אז הוקם, ובו הפעיל לראשונה מערך מילואים וכלי נשק חדישים שנקלטו בו בשנים שלאחר מלחמת העצמאות.

רקע

מלחמת סיני הייתה עבור צה"ל מבחן ראשון באשר ליכולתה במלחמה טריטוריאלית לאחר שנים של אימונים ובניית מבנה קבוע חדש ומערך מילואים לצה"ל שהתבססו כולם על לקחים ממלחמת העצמאות אז הוקם צה"ל ופעילותו התאפיינה בשינויים ארגוניים תוך כדי המלחמה, במלחמת סיני הופעלו כל תורות הלחימה והידע שהתאמנו עליהם והופעלו לראשונה בהיקף רחב כלי נשק חדשים שנקלטו בצה"ל בשנים שטרם המלחמה ושלא היו ברשותו במלחמת העצמאות, הופעל גם לראשונה מערך מילואים נרחב לאחר שכמה שנים קודם לכן החליט המטה הכללי של צה"ל על צמצום החטיבות הסדירות בצבא מ-12 ל-3 בלבד בהם שתי חטיבות רגלים וחטיבת שריון אחת בלבד.

כלי נשק וחימוש

בשנים שלאחר מלחמת העצמאות הושקע מאמץ רב בפיתוחו של צה"ל ובהתעצמותו, למלחמת סיני הגיע צה"ל מאורגן ומצויד כצבא מקצועי, כולל רובה עוזי האחיד לכל חיילי החי"ר, מטוסי קרב חדשים וטנקים תקניים, ספקית הנשק העיקרית של ישראל הייתה צרפת שערב המלחמה מכרה לישראל נשק רב בהם כ-60 מטוסים ועוד מאות טנקים מסוגים שונים.

חיל האוויר

מיד בתחילת מלחמת סיני הטיל חיל האוויר את מלוא כוחו למערכה, תחילת המבצע התאפשרה לאחר שמטוסי P-51 מוסטנג של חיל האוויר השמידו את קוי הקשר והטלפון של הצבא המצרי, נוסף על כך ביצעו טיסות סיור וצילום מעל שמי סיני, בגיחות הללו ובקרבות אוויר שהתפתחו בעקבותיה הופלו שבעה מטוסים של צה"ל ועוד שמונה ניזוקו בצורה קשה, היה זה המבצע האחרון בה השתמש צה"ל במטוסים הללו, מיד לאחר מכן ביצע חיל האוויר את מבצע מכבש בה הצניחו 16 מטוסי דקוטה גדוד של חטיבת הצנחנים בפיקודו של רפאל איתן על יד מעבר המיתלה, מספר ימים לאחר מכן ב-2 בנובמבר הצניח חיל האוויר גדוד נוסף של החטיבה בא-טור שבדרום סיני, אלה היו שתי הצניחות המבצעיות היחידות בתולדות צה"ל.
בנוסף פעלו מטוסים נוספים של החיל בהם מיסטר, אוראגן ומטאור בתקיפת שיירות צבאיות מצריות, הגנה על שמי הארץ, יירוט מטוסים מצרים, סיור וצילום. בנוסף פעלו מטוסים קלים לחלץ טייסים שמטוסם נפגע, באחד המפורסמים שבהם חולץ הטייס בני פלד שהיה לימים מפקד חיל האוויר.
בסך הכל הפעיל חיל האוויר כמאה מטוסים במלחמת סיני שביצעו מאות גיחות תקיפה, סיור וחילוץ והפילו שבעה מטוסים של חיל האוויר המצרי ו-3 מטוסי מיג 15.

חיל השריון

במלחמת סיני היה חיל השריון פעיל ביותר והפעיל 3 חטיבות שריון, חטיבה 7 שהייתה חטיבת השריון הסדירה היחידה בצה"ל ועוד 2 חטיבות מילואים. לראשונה הפעיל צה"ל טנקים מסוג AMX-13 ושרמן שנרכשו מצרפת זמן קצר לפני כן. חטיבות השריון השתתפו בכל הצירים בהם נעו כוחות צה"ל בכיבוש סיני ובחלק מהמקרים אף עמדו בראש הכוח והכריעו את המערכה.
פרק

פרק (בלועזית: אפיזודה - פרק מסדרת טלוויזיה, או צ'פטר - פרק מספר) הוא חלק מובחן של העלילה בסיפור, בין אם הוא מיוצג בספרות, בסדרת טלוויזיה או בתסכית רדיו.
אף על פי שבמקרים רבים הפרק חופף לאירוע עלילתי מסוים, שמתחיל ומסתיים, אין לבלבל ביניהם. בסדרות טלוויזיה רבות, למשל, נהוג לסיים פרק ברגע שבו הסיבוך העלילתי עדיין לא נפתר. המצב ההפוך שכיח אף הוא, פרקים יכולים להתחיל באמצע האירועים, כלומר ייצוג העלילה אינו מתחיל ברגע ההתחלה האמיתי שלה.
פירוש הדבר הוא שניתן לסמן התחלה וסיום של פרק לא רק באמצעות העלילה, אלא גם באמצעים נוספים. מלבד ההתחלה והסיום של הטקסט (במובנו הרחב, גם אם הוא "טקסט קולנועי"), ניתן לסמן את גבולות הפרק באמצעות תמה, מוטיב חוזר, מעבר מסיטואציה מסוימת לסיטואציה אחרת, וכן הלאה.
במובנו העברי פרק משמש גם לחלוקת ספר למקטעים מובחנים מסיבות שונות.
זירה (אדריכלות)

זירה (בלעז: ארנה - Arena) היא שטח מתוחם בצורת עיגול, אליפסה או מרובע שמטרתו הצגת מופעי בידור וספורט בפני קהל רב. הזירה כוללת שטח פתוח גדול המוקף במושבים מדורגים לצופים בכל (או מרבית) עבריו. המאפיין העיקרי של הזירה הוא שהאירוע מתרחש בנקודה הנמוכה ביותר בו, ובכך מתאפשרת לצופים תצפית טובה על המופע.
הזירה מתאימה במיוחד למופעים שבהם אין משמעות לזווית ההתבוננות של הצופה במופע, כגון מופעי קרקס או משחקי ספורט. במופע כזה מתאפשרת הגדלה משמעותית של מספר מושבי הצופים, בזכות הישיבה מכל עברי מוקד ההתרחשות. במופעים בהם מתחייבת צפייה פרונטלית של הצופה במופע, כגון הצגות תיאטרון הכוללות תפאורה שטוחה, יועדף השימוש במבנה אודיטוריום עם במה הנצפית מזוויות מוגדרות מראש.

היסטוריה

מקורה של המילה ארנה במילה הלטינית harena שמקורה באטרוסקית ומשמעותה "חול". בתקופת האימפריה הרומית שימש המונח לתאר מבנה ארכיטקטוני אשר שימש כזירת קרבות לגלדיאטורים. המבנה נקרא כך על שם החול שכיסה את רצפתו במטרה לספוג את דם הלוחמים ובעלי החיים הלוחמים.
המונח "ארנה" כינה הן מתחם אשר שימש לאימוני קרבות, והן את המבנה בו נערכו הקרבות לעיני הצופים, כאשר לעיתים מבנה אשר שילב בין זירת קרבות לבימת תיאטרון נקרא "ארנה" ולא אמפיתיאטרון (לדוגמה הארנה של לוטטיה שהיה ממוקם בלוטטיה- פריז של ימינו).
קולושקי

תולדות היישוב

קולושקי נזכרת לראשונה בשנת 1399, ובמהלך השנים היוותה מוקד מסחר חשוב. בחלוקת פולין השנייה, בשנת 1793, נכלל היישוב בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכלל בשטח פולין הקונגרסאית.
בשנת 1846 חובר היישוב לקו מסילת הברזל שבין ורשה וקרקוב. בשנת 1949 הוענק ליישוב מעמד עירוני.

יהודי קולושקי

יהודים ישבו בקולושקי מאמצע המאה ה-18. בין מלחמות העולם נמנו ביישוב 475 יהודים, קרוב למחצית מתושביו באותה עת. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי היישוב מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות מצד שכניהם הפולנים.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הגיעו ליישוב פליטים יהודים רבים, ובאביב 1941 רוכזו כל יהודי המקום בגטו שהוקם בו, בו הועסקו בעבודות כפייה מפרכות. עם הבאת מגורשים יהודים נוספים ליישוב, הגיע מספר היהודים בו בסוף שנת 1941 לכ-3,000 איש, ואלו שוכנו בצפיפות רבה בגטו המקומי.
באוקטובר 1942 נערכה בגטו שביישוב אקציית חיסול, בה שולחו כ-3,000 יושביו למחנה ההשמדה טרבלינקה, תוך רצח כ-40 יהודים בשטח הגטו.
12 כללים לחיים

הוצאה לאור

הספר יצא לאור על ידי פינגווין רנדום האוס ב-23 בינואר 2018, בקנדה, ועל ידי פינגווין אלן ליין ב-16 בינואר בממלכה המאוחדת. רנדום האוס קנדה מכסה את האנגלית במדינות צפון אמריקה, ואילו פינגווין פרס את הממלכה המאוחדת וחבר העמים הבריטי. לפי האתר של פיטרסון, נכון לספטמבר הספר הועמד לתרגום ל-45 שפות.
הספר בגירסת השמע: 12 כללים לחיים היה מספר אחד בחנות Audible הקנדית, ומספר שלוש ב-Audible ארצות הברית. בקנדה, מאז הופעת הבכורה הוא נסק ברשימות רבי המכר בקטגוריית ספרי העיון של The Globe And Mail ו-Toronto Star. באנגליה, במשך חמישה שבועות הספר היה בראש רשימת רבי המכר של כריכה קשה-כללי של העיתון The Sunday Times, בין 18 בפברואר ל-25 במרץ, ושוב ב-15 באפריל, במכירות של מעל 120,000 עותקים עד 16 בספטמבר 2018. על פי הגארדיאן, Nielsen BookScan דיווחה על מכירות של מעל ל-10,000 עותקים עד 12 במרץ באוסטרליה.
בארה "ב, הספר נהיה מספר אחד בספרי העיון וספרים דיגיטליים ברשימת רבי המכר של הוול סטריט ז'ורנאל, כך גם ברשימות של וושינגטון פוסט, ורויטרס ארצות הברית,. היה מספר 2 ברשימה המקיפה של USA Today, וכן ב-Publishers Weekly הגיעה לפסגת הרשימה של כריכה קשה ולעשרת הטובים בקטגוריה הכללית, במכירות של מעל 559,000 עותקים עד 24 בספטמבר 2018. בקטגוריה הוא החליף את Fire and Fury של מייקל וולף. מנכ"ל רנדום האוס מרקוס דוהל בסוף מרץ ציין שהספר מכר מעל 700,000 עותקים בארה" ב. ב-6 באוגוסט, ג'ורדן פיטרסון, הודיע שהספר מכר מעל 2 מיליון עותקים.
הספר לא נרשם ברשימות רבי המכר של ניו יורק טיימס, לוס אנג 'לס טיימס" ו IndieBound. ע"פ דבורה דונדס, עורכת ספרים מ-Toronto Star, הניו יורק טיימס ציין שהספר לא נספר מכיוון שהוא יצא על ידי חברה קנדית. לפי רנדום האוס קנדה, הספר טופל כנדרש עבור השוק האמריקאי.
כדי לקדם את הספר, פיטרסון יצאו למסע הופעות עולמי, בשלושה סבבים. הסבב הראשון היה בין 14 בינואר 2018 ל-17 בפברואר 2018, כולל אירועים באנגליה, קנדה וארצות הברית. הכרטיסים, שאזלו כולם, כללו 1000 מושבים באולם הכנסים עמנואל סנטר בלונדון, ו-2000 מושבים בתיאטרון אורפיאום בלוס אנג'לס. אירוע ה-11 בפברואר ליד קולנוע סיטדל באדמונטון בוטל על ידי דירקטוריון התיאטרון והנהלתו, שמאוחר יותר התנצלו על כך, ובמקום נערך במלון הייאט פלייס. הסבב השני כלל התקיים במרץ של אותה שנה בשלושה אירועים באוסטרליה, שגם בהם אזלו המקומות. והמשיך בקולנוע בייקון בניו-יורק. הסבב השלישי נערך בתחילת מאי עד ליוני, ונפתח ב-10 אירועים בארצות הברית וקנדה, ואחד בבריטניה. לפי הדיווחים, עד יוני המסע של פיטרסון ביקר בסך הכל ב-45 ערים בצפון אמריקה, אירופה, אוסטרליה, והגיע לקהל של מעל 100,000 אנשים. על פי פיטרסון, כמעט 200,000 אנשים השתתפו באירועים עד סוף יולי.
כחלק מהסיור, קיים פיטרסון ראיון בתוכנית חדשות בריטית (Channel 4 News) שנעשה ויראלי, וקיבל תשומת לב משמעותית עם יותר מעשרה מיליון צפיות ביוטיוב. בשל חשיבתו, ראיון זה אף תורגם לעברית. פיטרסון הופיע בעוד תוכניות רבות נוספות, בארצות הברית, קנדה, אנגליה ואוסטרליה.
בספטמבר 2018, פיטרסון איים לתבוע את קייט מאן, פילוסופית מאוניברסיטת קורנל, בגין לשון הרע על כך שתיארה את הספר כמיזוגני במהלך ראיון באתר ווקס. מאן תיארה זאת כניסיון לפגיעה בחופש הביטוי. האתר ווקס החשיב את האיום לחסר בסיס, והתעלם ממנו.
ב-7 באוקטובר 2018, הכריזה הוצאת סלע מאיר בשיתוף ספריית שיבולת, על תרגום הספר בעברית בשנה הקרובה. לאחר זמן קצר הופץ ברשת על ידי ההוצאה הפרק הראשון של הספר מתורגם לעברית.
בדצמבר 2018 יצא הספר בתרגום לעברית.
אוניית מחקר

אוניית מחקר היא אוניה הבנויה ומאובזרת על מנת לאפשר מחקר בים ומעבר לו. פעמים רבות, אוניית מחקר תהיה גם שוברת קרח כדי לאפשר לה לנוע בחופשיות גם במימי הקטבים.

היסטוריה

מקור אוניות המחקר בהיסטוריה תלוי בתולדות גילוי הארצות, כך למשל מגלה הארצות קפטן ג'יימס קוק נשכר על ידי החברה המלכותית בשנת 1766 לנסוע אל האוקיינוס השקט כדי לצפות במעבר נוגה על פני השמש. קוק הפליג על אה"מ אנדוור שהייתה אוניית מחקר לכל דבר, כשעל סיפונה הפליג חוקר טבע - סר ג'וזף בנקס, ושימשה גם לסקר הידרוגרפי.
אוניות מחקר מוקדמות נוספות הן: אה"מ ביגל שהתפרסמה בזכות אחד מנוסעיה והתאוריה שפיתח על סיפונה - צ'ארלס דרווין ותורת האבולוציה, האנדיורנס שנשלחה לחקור את הקוטב הדרומי וטבעה בחורף 1915, והטרה נובה, שאף היא שימשה למשלחת לקוטב הדרומי.
שמם של אוניות מחקר מוקדמות שימשו כהשראה לשמות מעבורות חלל של נאס"א.
קורט גולדשטיין

קורט גולדשטיין (בגרמנית: Kurt Goldstein; ‏6 בנובמבר 1878 - 19 בספטמבר 1965) היה נוירולוג ופסיכיאטר יהודי גרמני, שהיגר מאוחר יותר לארצות הברית. מחלוצי הנוירופסיכולוגיה ופסיכולוגיית הגשטלט.

תולדות חייו

נולד למשפחה יהודית גדולה בקטוביץ. לאחר לימודי פילוסופיה באוניברסיטת היידלברג למד רפואה באוניברסיטת ברסלאו. בתקופת מלחמת העולם הראשונה עבד במכון הנוירולוגי באוניברסיטת פרנקפורט (Senckenbergisches Neurologisches Institut), שם טיפל בפגועי ראש רבים מן החזית ופיתח מכון מחקר לחקר פגיעות מוחיות והשלכותיהן הפסיכולוגיות בתחום התפיסה, השפה והזיכרון. במחקריו בירר את הסיבות האורגניות לתופעות כמכלול של השפעה הדדית של גוף ונפש, בניגוד להסברים הביהביוריסטיים שרווחו באותה עת.
ב-1930 קיבל משרת פרופסור באוניברסיטת ברלין, אולם ב-1933 עם עליית הנאצים לשלטון, פוטר, נכלא ואולץ לעזוב את המדינה באופן מיידי. גולדשטיין עבר להולנד, בה שהה כשנה ושם כתב את ספרו הגדול Der Aufbau des Organismus ("המבנה של האורגניזם"). מהולנד היגר לארצות הברית בתמיכת קרן רוקפלר. ב-1940 קיבל אזרחות אמריקאית.
בניו יורק היה גולדשטיין חלק מהתנועה ההומניסטית של הפסיכולוגים אברהם מאסלו, קארל רוג'רס, אריך פרום, קארל ביהלר ואחרים.
כרמל אחזקות

כרמל אחזקות היא חברה ישראלית העוסקת בתחום הריהוט, עיצוב הבית וחיפויי רצפה. 
השליטה העיקרית בכרמל אחזקות נמצאת כיום בידה של משפחת איתני, אשר התחילה את דרכה עם "שטיחי כרמל" באמצעות מפעל שטיחי קיסריה שהוקם בשנת 1960 בקיסריה.
מאז אותו מפעל ומותג יחידי התרחבה החברה משמעותית. בשנת 1986 הוקמה רשת "ביתילי", מותג ישראלי לריהוט ומערכות ישיבה.
בנוסף, לקבוצה שני מפעלים לייצור ריהוט ומוצרי חיפוי, הקימה את המותגים Rich&Taylor (מותג מזרנים), MyHomePage, IDdesign ורהיטי מרכז הזורע, כאשר לכל הרשתות כ-40 חנויות ברחבי הארץ.
בשנת 1997 הונפקה כרמל אחזקות בפעם הראשונה בבורסה ובהמשך בשנת 2005 בוצעה הנפקה נוספת של אגרות חוב.
בשנת 2003 רשת ביתילי ורשת IDesign מוזגו.

היסטוריה

ב-1959 הוזמן אברהם יוסף שפירא על ידי שר המסחר והתעשייה פנחס ספיר, לרכוש מפעל שטיחים באור עקיבא. המפעל שהוקם ממש באותם ימים על ידי איש עסקים אשר נקלע לקשיים כספיים, וספיר שהכיר את שפירא מהיכרות מוקדמת, הציע לו הלוואות ממשלתיות כדי שירכוש את המפעל על כל הציוד שבו. שפירא לקח לידיו את המפעל, שנקרא "שטיחי כרמל", ובשנת 1961 העסיק המפעל יותר מ-100 עובדים ושפירא ביקש מספיר סיוע בבניית מבנה נוסף למפעל כדי להתרחב. כעבור שנים אחדות הקים שפירא מפעלים דומים בנתיבות, ובנצרת עלית. בתחילת שנות ה-80 כבר עמד שפירא בראש "תשלובת השטיחים כרמל קיסריה גלנויט" אשר כללה שבעה מפעלים ברחבי הארץ, שלוחות בחו"ל, והעסיקה כ-1,500 עובדים. בשנת 1980 זכה שפירא בפרס התעשייה בקטגוריית הטקסטיל. בימים של מכס גבוה על ייבוא שטיחים מחו"ל – הייתה בעלת השליטה הכמעט מלאה בשוק השטיחים בישראל.

כרמל פלור דיזיין

חברת בת של כרמל אחזקות היא חברת "כרמל פלור דיזיין" – בעלת המותג "כרמל שטיחים ופרקט".
כרמל שטיחים ופרקט היא חברה לייצור שטיחים ופרקט המונה 25 אולמות תצוגה ברחבי הארץ. החברה מתמחה בייצור, עיצוב ושיווק מוצרים ושטיחים לבית ולחצר. הפרקט וחיפויי הרצפה של החברה זכו לתשומת לב מרובה בשל איכותם וחדשנותם הבאה לידי ביטוי בדגמים השונים. 
כרמל שטיחים ופרקט היא בין החברות הוותיקות בתחום ובין היחידות בארץ שמייצרת בעצמה את השטיחים ואת הדשא הסינתטי באמצעות שני מפעלי כחול לבן.
כאשר הוקמה הייתה למפעל השישי בארץ שהוקם למטרת ייצור שטיחים, אולם בעוד חברות אחרות העבירו את מפעליהם לחו"ל או התחילו לייבא את מוצריהם על מנת לחסוך עלויות, כרמל נשארה נאמנה למוצרים כחול לבן ודאגה לשמר את מפעליה בארץ וכאמור להיות היחידה המייצרת את השטיחים והדשא הסינתטי בארץ.

פעילות בארץ ובעולם

כ-70% מתוצרי המפעל בארץ מיוצא לחו"ל לכ-50 מדינות בעולם, נתון זה הופך את החברה לגדולה ביותר בישראל בתחומה.
כרמל משתתפת מדי שנה בתערוכה הבינלאומית הגדולה ביותר בעולם בהנובר גרמניה ונחשבת לשחקן מרכזי שם.

תרומה לקהילה

כרמל אחזקות תורמת לארגונים ועמותות של נזקקים, בעיקר באמצעות מתן מוצרים שונים לאותן עמותות כגון ריהוט, שטיחים ועוד.
בין העמותות שמקבלות תרומה של כרמל אחזקות נמנות "קידום החינוך בתל אביב" ו"עמותת אור שלום".
אהרון מאיר (ארכאולוג)

ראשית חייו

אהרון מאיר נולד ב-1958 ברוצ'סטר ניו יורק, ועלה לישראל ב-1969. לאחר שירות צבאי ביחידה מובחרת ושחרור בדרגת סרן, למד באוניברסיטה העברית בירושלים וקיבל תואר דוקטור בהצטיינות יתרה ב-1997. מאיר עשה פוסט-דוקטורט בין 2002 ל-2003 במכון להיסטוריה ומדעים ב-MIT. מלמד באוניברסיטת בר-אילן מ-1993.

קריירה

מאיר השתתף וניהל מספר חפירות ארכאולוגיות בישראל, בין השאר באתרים הבאים: ירושלים, תל חצור, יקנעם, תל קסילה, בית שאן ומשנת 1996 בתל א-צפי.
תחומי התמחותו כוללים את התרבויות של תקופת הברונזה ותקופת הברזל של מזרח הים התיכון. הנושאים אותם למד כוללים: מסחר בתקופה העתיקה, מטלורגיה, ייצור כדים, יישומים מדעיים בארכאולוגיה, סקרים ארכאולוגים, ארכאולוגיה של ירושלים, תקופת הברונזה התיכונה בלבנט, כרונולוגיה של האלף השני לפני הספירה, יחסי מצרים והלבנט הקדום, כלי נשק קדומים ומלחמה, תרבויות ודתות קדומות. בשני העשורים האחרונים הוא חוקר רבות את תופעת הפלשתים וגויי הים. כמו כן, בשנים האחרונות, הוא עוסק בתרבויות של פפואה ניו-גינאה, שבמערב האוקיינוס השקט.
בין 2005 ל-2007 שימש כראש המחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה על שם מרטין זוס באוניברסיטת בר-אילן. הוא ייסד יחד עם פרופסור סטיב ויינר ממכון ויצמן למדע ברחובות תוכנית משותפת במדעי הארכאולוגיה, שפעל עד שנת 2010. לאחרונה, הוא מונה למנהל של מרכז מינרבה לקשרים בין ישראל וארם בתקופת המקרא, שהינו מרכז מחקר שעוסק במחקר בין-תחומי על היבטים שונים של הקשרים וההשפעות בין התרבות הישראלית והתרבות הארמית, בעיקר (אך לא רק) בתקופת המקרא. המרכז, שממוקם באוניברסיטת בר-אילן, משותף לאוניברסיטת לייפציג בגרמניה, ועוד מוסדות אקדמיים בארץ ובחו"ל.
משנת 1996 הוא מנהל את חפירות תל א-צפי, שזוהתה כגת הפלישתית - אחת מחמש ערי הפלשתים המוזכרות במקרא. עירו של גולית הפלישתי.
אהרון נשוי לפרופסור עדינה מאיר, ראש הבית ספר לרפוי בעיסוק באוניברסיטה העברית ולהם שלושה בנים ושני נכדים.
יבגני נאייר

ביוגרפיה

נאייר נולד במוסקבה, רוסיה והחל לשחק שחמט בגיל חמש עם אביו. בשנת 1997 הוא השתתף באליפות העולם בשחמט לנוער עד גיל 20 וסיים במקום השביעי (ניצח טל שקד).
בשנת 2002 הוא זכה באליפות ארצות הברית הפתוחה (ביחד עם גנדי זייצ'יק).
בשנת 2015 זכה באליפות אירופה בשחמט ליחידים, שהתקיימה בירושלים, לאחר שצבר 8 וחצי נקודות מתוך 11 אפשריות.
בשנת 2017 שיחק בליגה הלאומית בישראל.
מרב מילר

ביוגרפיה

מילר נולדה וגדלה בכפר סבא. את שירותה הצבאי עשתה כמדריכה בחיל האוויר הישראלי. לאחר שחרורה מצה"ל, עבדה במשך מספר שנים כדיילת אוויר, ולמדה תקשורת במכללה למינהל. 
מילר החלה את דרכה המקצועית ככתבת שטח בחדשות HOT. לאחר מכן החלה לעבוד ברשות השידור כעורכת ומגישת חדשות הכלכלה ברשת ב'. ב-2002 עברה לעריכת החדשות בערוץ הראשון, וגם שם הגישה את חדשות הכלכלה, "מבט לכסף". בין פעילויותיה הבולטות ככתבת שטח בערוץ הראשון היו סיקור תוכנית ההתנתקות וסיקור האירועים בגבול הצפון במלחמת לבנון השנייה.
ב-2004 הנחתה את האירוע לבחירת השיר שייצג את ישראל באירוויזיון. בשנה זו גם הגישה את תוצאות הניקוד הישראלי בתחרות.
בשנת 2006 הגישה לראשונה את "מבט" כשהחליפה את חיים יבין באופן חד-פעמי בהגשת מהדורת החדשות המרכזית של הערוץ הראשון. ב-10 במאי 2007 הודיע יבין כי בכוונתו לפרוש מהגשת "מבט", לאחר כ-40 שנים בהן הגיש אותה כמגיש יחיד. הנהלת הערוץ הראשון ניהלה משא ומתן עם גאולה אבן, אך לאחר מחלוקות כספיות הוחלט כי לא תגיש את "מבט", ושאת המהדורה יגישו מרב מילר וינון מגל. מהדורת "מבט" הראשונה בהגשתם שודרה ב-10 בפברואר 2008.
ב-2008 הנחתה את טקס הענקת פרסי ישראל לצידו של חיים טופול.
בשנת 2012 התגלה כי רשות השידור מוציאה כ-10,000 ש"ח בחודש על הוצאות הנסיעות של מרב מילר במוניות. הפרשיה עוררה גלים ברשת האינטרנט, בעיקר בקרב התומכים בביטול רשות השידור.
בשנת 2015 עזבה את כיסא "מבט" לטובת יעקב אילון, ועברה להגיש את תוכנית הבחירות "ישראל בוחרת" לצד אמיר איבגי. לאחר הבחירות, העברה להגיש מגזין ראיונות בשם "הערב בשש" ששודר במשך חצי שנה. בהמשך, ועד לסגירת רשות השידור, הגישה מגזין כלכלה יומי ששמו היה "חשבון יומי עם מירב מילר".
ב-2017 שימשה מילר כמגישה מחליפה בתוכנית "הבוקר של קשת" בערוץ 2. באוקטובר אותה שנה מונתה למגישה, לצד מרב בטיטו, של התוכנית "כותרות הבוקר" של קשת בערוץ 2, בה המשיכה גם לאחר המעבר ל"קשת 12". התוכנית ירדה מהאוויר לאחר חודשים ספורים וכיום מילר היא מנחה מחליפה בתוכנית "אנשים".
מילר נשואה לאייל שרמן ואם לשניים.
זיכרונות מאפריקה

עלילה

העלילה מתארת את השנים בהן חיה הסופרת הדנית קארן בליקסן (מריל סטריפ), בקניה שבאפריקה. היא מגיעה לקניה (באותה תקופה מושבה בריטית) בשנת 1914 עם בעלה, הברון השוודי ברור בליקסן (קלאוס מריה ברנדאואר), במטרה להקים חווה חקלאית, ומתחברת עם הצייד הבריטי דניס פינץ' האטון (רוברט רדפורד).
הברון בליקסן מחליט לרכוש מטע קפה במקום חווה והוא מרבה לצוד להנאתו וממעט לעבוד. הוא מרבה לבגוד באשתו קארן, ובעקבות כך היא חולה בעגבת ונאלצת לחזור לדנמרק לקבלת טיפול רפואי. עם החלמתה ושובה לקניה היא מתחילה לנהל רומן עם דניס, שנהרג בהתרסקות מטוס. בעקבות שריפה שמשמידה את מטע הקפה שלה, קארן נאלצת לחזור לדנמרק בשנת 1931.

הפקה

הסרט הופק על ידי סידני פולאק, וצולם בקניה בתקציב של 31 מיליון דולר.
ארדאפפל

ארדאפפל (מגרמנית Erdapfel "תפוח הארץ") הוא גלובוס שיוצר על ידי האסטרונום והגאוגרף הגרמני מרטין בהיים ( Martin Behaim ) בין השנים 1491–1493. הוא הגלובוס העתיק ביותר ששרד עד תקופתנו, ואחת עבודות הקרטוגרפיה האחרונות בהן יבשת אמריקה עדיין לא מופיעה, שכן קולומבוס חזר ממסעו הראשון במרץ 1493. 
בארדאפפל מתוארת אירופה באופן מדויק, אם כי לא בפרופורציות נכונות. גם חופיה הצפוניים והמערביים של אפריקה מתוארים היטב, מה שמעלה את הסברה שברשות בהיים הייתה מפה של ספנים פורטוגזים, או שהשתתף בעצמו במסעות לחופיה המערביים של אפריקה. קיימים דיווחים סותרים לגבי השתתפותו באחד ממסעותיו של מגלה הארצות הפורטוגלי דיוגו קאו בין השנים 1482-1486 וסביר להניח שאם הפליג הרי עשה זאת עם ספן פורטוגלי אחר שהכיר את הנתיב של קאו. העובדה שבהיים לא הכיר הייטב חלקים אחרים בעולם מתגלה ככל שמתקדמים מזרחה. המפה מאבדת מדיוקה עד כדי-כך שקשה להבחין בתת-היבשת ההודית ומזרחה ממנה מופיעים איים שאינם תואמים את מזרח אסיה כלל. יפן או בשמה על הגלובוס 'זיפנגו' (Zipangu), גדולה בהרבה מאשר במציאות ונמצאת דרומית למיקומה האמיתי. בדומה למפה אחרת מאותה תקופה, של קרטוגרף גרמני בשמו הלטיני הנריקוס מרטלוס גרמנוס (Henricus Martellus Germanus), ממזרח למלזיה מופיע חצי-אי ענקי. אי הדיוקים לגבי הודו ומזרח אסיה מראים שבהיים לא קרא את יומניו של מרקו פולו למרות שהיו מפורסמים ונגישים בדפוס. כעורכי מפות נוספים, הוא המשיך להסתמך על מקורות ישנים.
אי הדיוקים והפרטים המומצאים מלמדים על האמונות שרווחו באותה תקופה. באותן שנים המלומדים הסתמכו על שיטתו של פטולומאיוס קלאודיוס וחישוביו של פוסידוניוס לפיהם רדיוס כדור הארץ היה קטן בחצי מגודלו האמיתי. בנוסף, אירופה ואסיה צויירו גדולות מדי והים התיכון ארוך מדי. עקב כך, היה צורך לצמצם את האוקיינוס שממערב לאירופה ושהפריד כביכול בינה לבין אסיה. ממילא לא נותר מקום ליבשת נוספת. באוקיינוס זה מאוייר האי המיתולוגי סט. ברנדן על שם ברנדן מקלונפרט על פי אמונה שהוא ותלמידיו גילו אי זה במסעותיהם הימיים להפצת הנצרות. 
הגלובוס הוא דוגמה לאיכות עבודתם של בעלי המלאכה בנירנברג באותה תקופה. קוטר הגלובוס 51 ס"מ. לייצורו הוכן כדור מחימר עליו דחסו ארבע שכבות פשתן מודבקות. לאחר שייבשו, נחתך הכדור לשניים על קו שעתיד להיות קו המשווה וחובר מחדש בטבעת עץ. על הכדור הודבק קלף ועליו מפת הנייר שצויירה על ידי גאורג גלוקנדון (Georg Glockendon) בצבעים מרהיבים עם 111 מיניאוטורות של חיות ואנשים ויותר מ 1,100 שמות מקומות.
הסיבה לייצורו של הגלובוס אינה ידועה. ייתכן ששימש כאמצעי המחשה למטרות סחר וגילוי ארצות או היה אבטיפוס לייצור סדרתי. סברה אחרת היא ששימש למטרות אקדמיות, להצגת הידע של אותם ימים בהתאם לרוח ההומאניזם של התקופה. כיום ארדאפפל נמצא במוזיאון הגרמני של נירנברג. הוא עבר סריקה דיגיטלית.