google/wiki40b huggingface dataset:
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-19

התסריט הבריטי הטוב ביותר

דרלינג - פרדריק רפאל
דודו פארוק

ביוגרפיה

קומאי גדל בשכונת מעוז אביב שבצפון תל אביב, למד בבית ספר הרב-תחומי עמל ליידי דייוויס בנאות אפקה, והדריך בתנועת הצופים בשבט "הנשיא". בנובמבר 2015 התגייס לצה"ל, לחיל התותחנים גדוד רשף (402), ובהמשך מונה למפקד. אמו היא אשת מחשבים, ואביו סטארטאפיסט בתחום אבטחת מידע. החברה אותה ייסד אביו, ForeScout, הגיעה לשווי של למעלה ממיליארד דולר כשהונפקה בבורסה לניירות ערך בניו יורק בשנת 2017. אחותו הקטנה היא הדוגמנית נטע קומאי.
את הדמות הפרודית "דודו פארוק" יצר קומאי בהיותו תלמיד תיכון בכיתה י"א בסוף 2013, כחשבון אינסטגרם פיקטיבי, אך הדמות פרצה לתודעה הציבורית רק ב-2017 בשל ההצלחה הרבה לה זכו שיריו.
"פארוק" נוהג ללבוש ביגוד בסגנון המאפיין ערס, הכולל גופיית סבא לבנה, כובע מצחייה וגלוח ראש.
"פארוק" ספג ביקורת בעקבות המסרים הבוטים המועברים בשיריו. יו"ר ויצו ישראל, גילה אשרת, פנתה לראש עיריית חדרה, צבי גנדלמן, ולשרת התרבות והספורט מירי רגב, בבקשה לבטל את הופעתו בפסטיבל בום בוקס בעיר. פארוק הואשם בביזוי נשים, הפצת מסרים אלימים מינית, פוגעניים ושוביניסטיים.
בבנובמבר 2017 הוציא את השיר "יחסים של המין". בדצמבר 2017 הוציא את השיר "חגורה שחורה". במרץ 2018 הוציא את השיר "דוד המלך" הנודע גם כ"ערק ערק ערק". כמענה לשיר זה הוציאה מעיין אדם את השיר "תן כבוד י'מניאק (רבאק רבאק רבאק)". ביוני 2018 הוציא את השיר "אחותך (לילה טוב)". בספטמבר 2018 הוציא את השיר "דרעבלאך Thank You" הלועג לשירם של סטטיק ובן-אל תבורי, "גומיגם". באוקטובר 2018 הוציא את השיר "אלירן סבג".
בנובמבר 2018 נבחר על ידי המגזין "פנאי פלוס" כ"גבר הסקסי של ישראל" לשנה זו.
פארוק הוא הפרזנטור של מותג הקונדומים "R3" והאחרון הוא גם נותן החסות למופע הראשון של פארוק. בנוסף, לכבוד המופע, החברה הוציאה חבילת קונדומים ב"מהדורת דודו פארוק" מיוחדת, עם אריזה ממותגת הכוללת תמונה של הזמר. בהופעה התארח קובי אוז לביצוע השיר "סמי וסומו". את המופע ליוו חברי להקת קין והבל 90210.
בעונה ה-16 של התוכנית "ארץ נהדרת" זכתה דמותו של פארוק לחיקוי שבוצע על ידי אלי פיניש.
במרץ 2019 השיק את קליפ הווידאו לשירו "מים" בהשתתפות אורית פוקס, בו מוצגות קלישאות פורנוגרפיות. הקליפ עורר סערה ברשת וספג ביקורות רבות, כשחלק טוענים כי הוא גובל בפורנוגרפיה, וכי הוא מעורר השראה פורנוגרפית בקרב ילדים. בהמשך, הופעה שתוכננה לו בפסטיבל "הולי מולי" המיועד לבני נוער בראשון לציון בוטלה, בעקבות תלונות של הורים ובהתערבות ראש העיר.
ב-25 ביולי 2019 פרסם ביוטיוב שלו סרטון בשם "נסיך הסתיו" שבו הוא מציג באופן קומי כי הוא פורש מהזמר. לעומת זאת, באוגוסט של אותה שנה הוציא שיר בשם "מלך הקיץ". השיר הינו השיר הראשון של פארוק שאינו מציג מילים גסות, את השיר הפיק המפיק הבינלאומי בועז ואן די ביטס .
ב-28 באוגוסט 2019 יצא שיר על שמו של פארוק של אופיר מלול, רון נשר ואודימן.
דיקסון ואקמה

התקופה בפינלנד

ב-1 ביוני 2009 חתם ואקמה  לשלוש שנים באאולו פאלו מהליגות הנמוכות בפינלנד. ב-1 ביולי ואקמה הושאל לעונה לקופס מליגת העל הפינית, ואקמה ערך את הופעת הבכורה בניצחון 0-3 על רובניימן פאלוסאורה, כשהוא כבש שער ונבחר לשחקן המשחק. בהמשך העונה התבטא מאמן אינטר טורקו ג'וב דראגטסמה ההולנדי כשהתראיין לתקשורת המקומית לאחר ההפסד לקופס והצהיר שדיקסון ואקמה הוא החלוץ הטוב ביותר שהוא אי פעם ראה בליגת העל הפינית.

אולבורג

ב-1 בספטמבר 2010 הושאל ואקמה לאולבורג מליגת העל הדנית.  במהלך תקופת ההשאלה, ואקמה כבש שער אחד בשבע הופעות, אך לא התאקלם וב-31 בדצמבר עזב את אולבורג.

חזרה לפינלנד

ב-1 באפריל 2011 חזר ואקמה לפינלנד והושאל לקופס עד לסוף העונה, בעונה זו כבש ואקמה 7 שערים ב-20 הופעות. בסיום עונה זו הסתיים החוזה בין ואקמה לקבוצת אאולו פאלו.

התקופה באסיה

באפריל 2012, ואקמה חתם על חוזה בן חמישה חודשים עם סונג לאם נג אן מליגת העל הווייטנאמית. ואקמה הבקיע בהופעת הבכורה שלו עבור סונג לאם נג אן, כשהוא עולה מהספסל במחצית השנייה וקבע שוויון בדקה ה-93 נגד סאי גון סואן תאן במחזור ה-14 של הליגה, המשחק הסתיים 2-2. במהלך העונה כבש ואקמה 10 שערים ב-13 הופעות. בסיום העונה ואקמה סירב להאריך את חוזהו בקבוצה.
בפברואר 2013 חתם ואקמה בקלאנטן מליגת העל המלזית. ואקמה ערך את הופעתו הבכורה נגד מזיאה מרפובליקת המלדיביים במסגרת הגביע אסיה. בהמשך העונה זכה עם קבוצתו בגביע אסטרו. בסך הכל ערך ואקמה 9 הופעות בליגה כשבמהלכם כבש 3 שערים.
בדצמבר חתם ואקמה בפהנג מליגת העל המלזית. ב-8 במרץ 2014 ואקמה כבש צמד מול אנגקטן תנטרה. ב-7 ביוני זכה ואקמה עם פהנג בגביע אסטרו לאחר שניצחו את פאלדה יונייטד, במהלך המשחק כבש ואקמה את שער הניצחון בדקה ה-89. בהמשך העונה ואקמה סייע לפהנג לזכות בגביע הליגה נגד ג'והור דארול טאזים כשהוא כובש שני שערים ומכריע את המשחק בפנדלים.

אנז'ה

לקראת עונת 2016/2017 חתם ואקמה באנז'ה מליגת העל הצרפתית. ב-24 בספטמבר 2016 כבש שער עצמי בהופעתו הבכורה מול מונקו.

פאהאנג

בפברואר 2019  חזר ווקאמה לאחר שנתיים ללא כדורגל לפהנג מליגת העל המלזית וסיפק הופעת בכורה פנומנלית עם צמד, שלושה בישולים ומשחק אדיר.

חיים אישיים

דיקסון ואקמה נולד וגדל בלאגוס בירת ניגריה לשעבר. אחיו הקטן אנתוני ואקמה שחקן כדורגל, אשר משחק בטרבזונספור מליגת העל הטורקית.
מיטה

מיטה היא רהיט שמיועד למנוחה ולשינה. מקורותיה של המיטה הם פרהיסטוריים והיא מופיעה כמרחבי רביצה רכים בתוך מבנים עגולים קטנים. ההתפתחויות הטכנולוגיות הביאו לשיפור איכות המיטה והתאמתה לאנטומיה האנושית. בדרך כלל המיטה נועדה לשמש אדם אחד בלבד אך משתמשים בה גם ללינה זוגית, ובחברות אינדיאניות משמשת המיטה ללינה משותפת של המשפחה כולה. 
המיטה יכולה לשמש גם לקיום יחסי מין, ישיבה, קבלת טיפול רפואי ולשם נוחיות בעת בידור רגוע (דוגמת צפייה בטלוויזיה וקריאת ספר).
קיימות מיטות במגוון רחב של צורות וגדלים. המיטות הראשונות היו עשויות מערמות של קש או מחומרים טבעיים אחרים. שינוי משמעותי בצורת המיטה היה הגבהתה מעל לקרקע, בדרך כלל על גבי רגליים, כדי ליצור שכבת בידוד מהרצפה מכיוון שהאוויר ידוע כמבודד יעיל והגבהת המיטה מהרצפה גורמת להעלאת הטמפרטורה  מטמפרטורת הריצפה, סיבה נוספת היא הרחקת הישן מלכלוך וממזיקים.
כדי להפוך את המיטה לנוחה יותר, מונח עליה לרוב מזרן. המזרנים הראשונים היו שקים עם קש, או נוצות אצל העשירים. מאוחר יותר, מילויים חדשים כמו כותנה וחומרים מלאכותיים הפכו נפוצים יותר. סוגי מזרנים הנפוצים כיום הם מזרן קפיצים, מזרן גומאוויר (קצף מוצק), מזרן מים או מזרן מלא באוויר דחוס, הנקרא מזרן מתנפח. 
על מנת לספק תמיכה לראש, רוב האנשים משתמשים בכרית. מקובל גם לכסות את המיטה בסדין, ולהתכסות בשמיכה. לעומת זאת, בקבר של תות ענך אמון נמצאה כרית בצורת שרפרף קטן מעץ. שלדת המיטה עשויה לרוב מעץ או ברזל.
מיטת האפריון בעלת הוילונות הכבדים שומרת על הישן מפני עיניים צופות. הסיבה לכך נעוצה בכך שרק עם האדריכלות המודרנית בתחילת המאה ה-20 הומצא המסדרון ולכן עד אז ההולכים בבית היו עוברים מחדר לחדר גם דרך חדרו של המלך, לדוגמה, האפריון הכבד יצר בעצם מרחב אינטימי כאשר ההולכים בבית היו עובירם מחדר לחדר.
NGC 4710

היסטוריה

לגלקסיה בהירות מדרגה 10.94 והיא התגלתה ב-21 במרץ 1784 על ידי האסטרונום ויליאם הרשל, שכלל אותה ברשימת הערפיליות שפרסם בשנת 1786 תחת הציון II.95, כשהיא מתוארת כדי בהירה ומאורכת ביותר בכיוון קרוב לצפון-דרום. בנו, ג'ון הרשל, צפה בה גם כן והכניס אותה לקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1833 תחת הציון 1441, כשהיא מתוארת כבהירה מאוד, מאורכת ביותר ועם מרכז בהיר. הוא הכניס את הגלקסיה גם לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים שפרסם בשנת 1864 תחת הציון GC 3240 ובשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש, תחת הציון NGC 4710, כאשר היא מתוארת כבהירה למדי, די גדולה, מאורכת מאוד ומרכזה מתבהר בחדות ליצירת גרעין מובחן.

תצפית

הגלקסיה נמצאת בחלקו הצפון-מזרחי של צביר הבתולה שגולש לתחומי קבוצת הכוכבים שערות ברניקי, כ-5.5 מעלות ממערב-דרום-מערב לכוכב α בשערות ברניקי וכ-5.2 מעלות מצפון-מערב לכוכב וינדמיאטריקס. כ-1.9 מעלות מצפון-מערב לה נמצאת NGC 4651, כ-3.5 מעלות ממערב לה נמצאת M91, כאשר כ-0.8 מעלה הלאה באותו הכיוון נמצאת M88 וכ-3.6 מעלות מדרום-מערב ל-NGC 4710 נמצאת M90.‏ NGC 4689 ו-NGC 4654 נמצאות 1.5 ו-2.5 מעלות בהתאמה מדרום-דרום-מערב ל-NGC 4710 וכ-4 מעלות מדרום לה נמצאות NGC 4754 ו-NGC 4762, כולן גלקסיות השייכות גם כן לצביר הבתולה.

תכונות

אורכה הזוויתי של NGC 4710 הוא כ-4.9 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של קרוב ל-80,000 שנות אור, כמעט ארבע חמישיות מהקוטר של שביל החלב, אך מכיוון שמישור הדיסקה של הגלקסיה כמעט משיק לקו הראייה אליה, רוחבה הזוויתי הוא רק כרבע מאורכה, מה שיוצר את צורתה המאורכת במיוחד. מסתה מוערכת בכ-‎2.9×10¹⁰‎ מסות שמש, כ-5 אחוזים ממסת שביל החלב, כאשר כ-85% ממנה או כ-‎2.5×10¹⁰‎ מסות שמש, היא מסת הכוכבים שבגלקסיה ובנוסף יש בה גם מימן אטומי, שכמותו מוערכת ב-‎6.9×10⁶‎ מסות שמש ומימן מולקולרי שכמותו מוערכת בכ-‎5.2×10⁸‎ מסות שמש, כך שבסך הכל כמות המימן החופשי בגלקסיה היא מעט פחות מ-2% ממסתה. למרות שכמות המימן החופשי אינה גדולה במיוחד, היא גדולה יותר מהכמות האופיינית לגלקסיות עדשה, ומאפשרת יצירת כוכבים חדשים בגלקסיה בקצב של כשישית מסת שמש בשנה, ובהתאם לכך אוכלוסיית הכוכבים בגלקסיה היא פחות זקנה ממה שאופייני לגלקסיות עדשה, כאשר הגיל הממוצע של כוכביה הוא כ-5.3 מיליארד שנים והמתכתיות שלהם היא כ-50% מהמתכתיות של השמש. בתמונות עם חשיפה ארוכה של הגלקסיה ניתן להבחין בשלוחות היוצאות מהתפיחה המרכזית של הגלקסיה ויוצרות צורת X, מבנה שככל הנראה קיים גם בשביל החלב.
רומן על אמת

העלילה

קלרנס וורלי (כריסטיאן סלייטר) הוא צעיר ביישן העובד בחנות קומיקס. ביום הולדתו הוא הולך לקולנוע לבדו, שם הוא פוגש את אלבמה (פטרישה ארקט). השניים מבלים יחד ובסוף הערב שוכבים בביתו של קלרנס. לאחר מכן הוא מגלה כי אלבמה היא זונה שהוזמנה על ידי הבוס שלו בחנות כמתנת יום הולדת. אלבמה מתוודה בפניו כי היא אוהבת אותו, והם מחליטים להתחתן בו-במקום. קלרנס, שלא יכול להשלים עם העובדה שאשתו הטרייה הייתה נתונה למרותו של סרסור משוגע ואלים, הולך לבית הזונות שבו עבדה אלבמה, מתעמת עם הסרסור האלים שלה (גארי אולדמן), והורג אותו. הוא לוקח מהמקום מזוודה, שבה הוא חושב שנמצאים הבגדים של אלבמה, אך בני הזוג מגלים בה קוקאין השייך למאפיה האיטלקית. קלרנס ואלבמה פונים לעזרה לאביו השוטר של קלרנס (דניס הופר), ונוסעים ללוס אנג'לס, למכור את הקוקאין. אחד מראשי המאפיה (כריסטופר ווקן) הדולקים אחריהם עולה על עקבותיהם, הורג את אביו של קלרנס, וממשיך לרדוף אחריהם בלוס אנג'לס. דרך חברו השחקן של קלרנס (מייקל רפפורט), מגיעים הזוג לפגישה עם מפיק הוליוודי בכיר, אך בינתיים עולה גם המשטרה על העסקה, ושותלת מכשירי האזנה על אחד המשתתפים בה. בזמן העסקה מתפרצים המאפיונרים מצד אחד והמשטרה מצד שני, כאשר הגיבורים לכודים בתווך. לבסוף המקום הופך למרחץ דמים. קלרנס ואלבמה מצליחים להימלט עם פציעות קלות בלבד, והם נוסעים לקנקון לבלות בה את שארית חייהם.
גראנט אייצ’ץ

גראנט אייצ’ץ (Grant Achatz ; נולד ב-25 באפריל 1974) הוא שף ומסעדן אמריקאי, המתמחה בגסטרונומיה מולקולרית.

צעירותו והקריירה

בנערותו עבד אייצ’ץ במסעדות הוריו במישיגן, אחרי כן למד ב-The Culinary Institute of America בהייד פרק, ניו יורק. בתום לימודיו, עבד אייצ’ץ במסעדת "פרנץ' לונדרי" של תומאס קלר, ביוטוויל, קליפורניה, בה שהה ארבע שנים והגיע למדרגת סגן-שף. ב-2001 הוא עבר לשיקגו ונעשה שף מסעדת "טריו" (Chef) באוונסטון, אילינוי, שבעת בואו החזיקה בניקוד של ארבעה כוכבים ממובייל טראבל גייד. במהלך שלוש השנים הבאות, תחת פיקודו של אייצ’ץ, המוניטין של "טריו" נסק.
וב-2004 זכתה המסעדה בכוכב החמישי ממובייל טראבל גייד, ובכך הייתה לאחת מ-13 מסעדות בארצות הברית באותה שנה שהחזיקו בדירוג זה.

אליני

ב-2005, יצא אייצ’ץ לדרך עצמאית, הוא פתח את מסעדת "אליני" (Alinea) בשכונת לינקולן פארק בשיקגו. המסעדה ממוקמת בהמשך הרחוב שבתחילתו נמצא תיאטרון Steppenwolf Theatre Company המפורסם והיא שוכנת בתוך בניין חסר הידור המורכב מלבנים אפורות, ושום שם אינו רשום עליו, אלא מספר הרחוב בלבד. בפנים, למסעדה אין בר, אין לובי, ויש 64 מקומות ישיבה. אייצ’ץ מציע לסועדים בחירה בין שני תפריטי טעימות, האחד בן 12 מנות והשני בן 28 מנות. כעבור שנתיים מהשקתה העניק מובייל טראבל גייד את הניקוד המקסימלי של חמישה כוכבים ל"אליני". בכך היא הייתה לאחת מ-16 מסעדות בלבד בארצות הברית שהחזיקו בניקוד זה ב-2007. 
באוקטובר 2008 כתב העת "גורמה" הכתיר את "אליני" כמסעדה הטובה ביותר בארצות הברית ברשימת "50 המסעדות הטובות באמריקה" שלו.
ב-2007 המגזין "רסטורנט" הוסיף את "אליני" לרשימת 50 המסעדות הטובות בעולם שלו, היא הגיעה במשאל למקום 36.
ב-2008 טיפסה אליני 15 מקומות והעפילה למקום ה-21 בעולם. ב-2009 היא נסקה למקום ה-10 בעולם. ב-2010 התקדמה המסעדה למקום ה-7 בעולם וגם נבחרה למסעדה הטובה ביותר בצפון אמריקה. ב-2011 התקדמה המסעדה למקום ה-6 בעולם וגם נבחרה שוב למסעדה הטובה ביותר בצפון אמריקה.
בנובמבר 2009, אייצ’ץ וצוותה של "אליני" תכננו את תפריטה של מסעדת "איקרוס" (Ikarus) הנמצאת בזלצבורג, אוסטריה. מסעדת "איקרוס" מביאה מדי חודש שף מוביל מרחבי תבל על מנת שירכיב את תפריטה לאותו חודש ויאמן את צוותה.

ספריו

באוקטובר 2008, גראנט אייצ’ץ פרסם ביחד עם ניק קוקונאס (Nick Kokonas) את הספר " אליני ", המציג למעלה מ-100 ממתכוני המסעדה. הספר עוקב אחרי החיים במטבח של אייצ’ץ וצוותו, וכולל למעלה מ-400 תצלומים מאחורי הקלעים מעשה ידיה של לרה קסטנר (Lara Kastner).
ביוני 2009, אייצ’ץ וקוקונאס חברו יחדיו לכתיבת הספר "החיים, על הקו" (Life, On the Line), המגולל את סיפורה של אליני ושל מאבקו של אייצ’ץ במחלת הסרטן, הספר ראה אור בהוצאת גות'אם (Gotham Books) ב-3 במרץ 2011.

פעילויות אחרות

אייצ’ץ היה אורח באוניברסיטת הרווארד באוקטובר 2010, העניק הרצאה בסדרת הרצאות אודות מדע ובישול הקרויה בשם "המצאה מחדש של מרקם וטעם האוכל".

חייו האישיים

ב-23 ביולי 2007 הודיע אייצ’ץ שהוא אובחן כחולה בקרצינומת תאי קשקש בשלב 4 בפה, שייתכן שהתפשט לבלוטות הלימפה שלו. ב-18 בדצמבר 2007, הכריז אייצ’ץ שהוא חופשי מסרטן. הוא זקף זאת לזכות סדרת טיפולי כימותרפיה והקרנות שעבר במרכז הרפואי של אוניברסיטת שיקגו, שהעלימו את סממני מחלת הסרטן. הטיפול לא הצריך ניתוח פולשני בגרונו של אייצ’ץ.
קאתל דאן

ביוגרפיה

דאן נולד בקורק והוא אחיינו של ראש ממשלת אירלנד לשעבר ג'ק לינץ', ב-1974 גמר ללמוד באוניברסיטת קורק, באותה שנה זכה בתחרות המוזיקה הבינלאומית קסטלבר הנערכת בעיירה קסטלבר שבמחוז מאיו, ב-1976 יצא שירו "ילד רע" ושיר הפופ שלו שזכה להצלחה "דני", באותה תקופה גם הופיעה כחלק מלהקה.
ב-1979 זכתה בתחרות הלאומית לנציג אירלנד באירוויזיון בירושלים עם השיר "איש שמח", בה התמודד מולו והגיע למקום השני ג'וני לוגן, באירוויזיון הגיע למקום החמישי עם שמונים נקודות, בנוסף השיר גם זכה להצלחה בהשמעות באירלנד וברחבי אירופה.
ב-1982 הופיעה במספר קונצרטים במישיגן ולאחר מכן היגר לארצות הברית.
דאן מתגורר כיום בפיטסבורג, פנסילבניה עם אשתו, קתלין ובנו, ריאן.
מקסימיליאן גופל

קריירת מועדונים

פקראדה נולד בואדוץ שבליכטנשטיין. הוא גדל במחלקת הנוער של שאן, קבוצה מליכטנשטיין המשחקת בליגות הנמוכות בשווייץ, שכן בליכטנשטיין אין ליגת כדורגל פעילה. בשנת 2014 עבר גופל לשחק בבלצרס, קבוצה נוספת מליכטנשטיין המשחקת בליגות הנמוכות בשווייץ. לקראת עונת 2016/2017 חתם גופל בואדוץ, קבוצה מליכטנשטיין המשחקת בליגת העל השווייצרית. ב-21 בספטמבר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בתיקו 0-0 נגד יאנג בויז ברן במסגרת המחזור השמיני בליגה.

קריירה בינלאומית

ב-6 ביוני 2016 ערך גופל את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ליכטנשטיין, כששיחק 90 דקות בהפסד 4-0 לנבחרת איסלנד במשחק ידידות. ב-9 באוקטובר 2016 הבקיע גופל את שער הבכורה שלו בנבחרת, שער בדקה ה-49 בהפסד 2-1 לנבחרת ישראל במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
דיני שומרים

דיני שומרים הם קבוצת דינים משפטיים במשפט העברי המתארים את חובותיהם ואת זכויותיהם של שומרים.

שבועת השומרים

שומר שפטור מלשלם על הנזק שקרה לחפץ הנשמר (שומר חינם בגנבה ואבדה ושומר שכר באונס) חייב להשבע ג שבועות א. נשבע שאכן החפץ אינו ברשותו ב. נשבע שהחפץ אכן נגנב או נאנס ג. נשבע שלא "שלח יד" בחפץ, כלומר, שלא נשתמש בחפץ שימוש כל שהוא לפני מקרה הגניבה או האונס.
אם נשבע השומר ונפטר מתשלום ולאחר מכן נודע על ידי עדים ששיקר בשבועתו חייב לשלם לבעלים "קרן וחומש" כלומר את מחיר החפץ ותוספת חמישית (מלבר, כלומר רבע מהמחיר של החפץ) שומר חינם שטען שנגנב החפץ ונמצא משקר דינו "טוען טענת גנב" וחייב לשלם כפל כגנב עצמו. האמוראים נחלקו האם בטבח ומכר יתחייב בתשלומי ארבעה וחמישה
בנוסף, שומר שהודה שפשע בחפץ ומוכן לשלם לבעלים את שוויו, חייב להשבע שבועה שאין החפץ ברשותו, וזו, כדי למנוע מהשומר לתת עינו בחפץ ולכפות על הבעלים בעקיפין למכור לו את החפץ.

חקיקה ישראלית

דיני השומרים במשפט העברי הועתקו לדיני השומרים במשפט הישראלי בחוק השומרים תשכ"ז-1967. הבדלי ניסוח וכללי פרשנות שונים, הביאו לתוצאות משפטיות שונות בין פסיקת בתי המשפט בישראל למשפט העברי.
המוזיאון לאומנויות ולמקצועות

היסטוריה

המוזיאון נוסד בשנת 1794 כמחסן לשימור מכשירים והמצאות מדעיים, על-פי הצעתו של אנרי גרגואר (Henri Grégoire), ראש מנזר ואחד ממנהיגי המהפכה הצרפתית, להקים "מחסן עבור מכשירים, מכונות, מודלים, כלים, רישומים, תיאורים וספרים בכל תחומי האומנויות והמסחר". המוזיאון נפתח רשמית בשנת 1802.
מאז היווסדו, שוכן המוזיאון במנזר הנטוש של סן-מרטן-דה-שאן (Saint-Martin-des-Champs) שברחוב ראומור (Rue Réaumur), ברובע השלישי של פריז. יסודות המבנה הרומנסקי הונחו בסביבות 1059, והכנסייה הוקדשה ב-1067, אך לאחר המהפכה ננטש המקום. בשנות התשעים של המאה ה-20 עבר המוזיאון שיפוצים נרחבים, ונעשו תחתיו חפירות ארכאולוגיות. החפירות חשפו בית קברות גדול, ובו כמאה ארונות קבורה מגבס, מהמאות השישית ועד התשיעית לספירה.
המוזיאון, שפורס את תולדות הטכנולוגיה, בנוי סביב שבעה נושאים מרכזיים: מכשירים מדעיים, חומרים, בנייה, תקשורת, אנרגיה, מכניקה ותחבורה. כמו כן, התצוגה מחולקת לארבעה פרקי זמן מרכזיים: לפני 1750, בין השנים 1750–1850 (הולדת המכניזם), 1850-1950 (התפשטות התיעוש), ומאז 1950 ועד ימינו (שינויי העולם בן זמננו).
באוסף מוצגים מכשירים היסטוריים שונים, למן האצטרולב, מכונת הדפוס ומכשירי ניווט, חישוב ומדידה מוקדמים, דרך מעבדות מחקר של מדענים מפורסמים כלבואזיה, מכוניות ראשונות, אב-טיפוס של כלי טייס מהמאה ה-19, מצלמות ישנות, אוטומטים לנגינה, ועד מכשירים מדעים מהמאה ה-20.
באוסף המוזיאון נכללה גם מטוטלת פוקו, אך היא הועברה לפנתאון בשנת 1995, וכעת מוצג בו העתק. 
בחצר המוזאון מצוי העתק של פסל החירות ובתוך המוזיאון נמצאים מספר דגמים שלו.
המוזיאון מופיע בספרות ברומן המטוטלת של פוקו מאת אומברטו אקו, שם נפתחת עלילת הספר, ושם מתרחשת סצנת השיא שלו. 
למוזיאון תחנת מטרו סמוכה, הנושאת את שמו (Arts et Métiers), ועוברים בה קווי הרכבת 3 ו-11, כאשר רציפי קו 11 מעוצבים ברוח הטכנולוגיה של המאה ה-19.
רבי תנחום

ויכוחו עם הקיסר

במסכת סנהדרין דף ל"ט עמוד א' מובא כמה ויכוחים שהתווכחו מינין וקיסרים עם תנאים ואמוראים, (בהרבה מהפעמים תשובות החכמים היו בכוונה תחילה תשובות סרק רק כדי לדחות את האפיקורוס המתווכח עמם). אחד הפולמוסים המובאים שם היה בין רבי תנחום לקיסר הרומי שבאותה תקופה (לפי התאריך יש לשער שהיה זה הקיסר ולריאנוס או אחד הקיסרים הסמוכים לתקופתו), וכך נאמר שם (מתורגם לעברית): אמר לו הקיסר לרבי תנחום "בוא ונהיה כולנו (היהודים והרומיים) לעם אחד", אמר לו רבי תנחום "לחיי (כלומר, לחיים! אני מסכים...), אבל היות שאנחנו מהולים ואתם לא מהולים, אתם או אנחנו מוכרחים להשתנות כדי להיות עם אחד, וכיון שאנחנו המהולים לא יכולים לההפך לערלים ולהיות כמוכם אתם תמהלו ותהיו כמונו", אמר לו הקיסר "טוב אמרת! אבל כל מי שנוצח את המלך בדברים ומביישו דינו להשליכו לביבר (כלומר, לכלוב של החיות הטורפות)", ממשיך התלמוד ומספר: אכן כך היה שהשליכוהו לביבר, אבל החיות לא אכלוהו.

החידוש בשם רבו בדבר ריצה בשבת

במסכת ברכות דף ו' עמוד ב' נאמר כך (מתורגם): אמר רבי זירא, בתחילה, כשהייתי רואה תלמידים שרצים לשיעור (לשמוע דברי תורה) בשבת, אמרתי לעצמי שחכמים אלו מחללים שבת (מפני האיסור לרוץ בשבת), אבל כששמעתי שרבי תנחום אמר בשם רבי יהושע בן לוי "לעולם ירוץ אדם לדבר הלכה ואפילו בשבת, שנאמר (בספר הושע פרק י"א) אחרי ה' ילכו כאריה ישאג", אני גם כן רץ לשיעור אפילו בשבת, מפני שהאיסור לרוץ בשבת לא נאמר על ריצה לדבר הלכה.
הפחדנים

תקציר העלילה

בני קונפינו (מאיר סוויסה) עובד כפקיד בסניף דואר. הוא מתוסכל מעבודתו המשעממת אבל כעמיתיו לעבודה זו, שרוליק (אייל גפן), פרץ (אבי לוזיה), דבורה (נטע קרטס), פנחסי (עזרא דגן) הוא מפחד להתפטר ולעזוב מקום עבודה בטוח ולהתעסק בתחביביו - קוסמות ונגינה בצ'לו. הוא חייב לעבוד כדי לשלם שכר דירה לבעל הבית הקשוח פיינרו (אלכס מונטה) ולפעמים הוא מתלוצץ עם בנו, רוני (גיא פינס). כולם מפחדים גם ממנהל הסניף בן מאיר (ישראל רובינצ'יק).
את מחשבותיו ותסכוליו הוא משחרר בשיחות עם הארנבת שלו, אליזבת. הוא עוסק ומתאמן בקוסמות ושואף להידמות להארי הודיני, חבריו מכנים אותו "בני הודיני".
יום אחד מגיעה דיירת חדשה לדירה לידו. זאת צעירה יפהפייה בשם לימור (חלי גולדנברג) שמשמפת כפילגש למיקי (עמי גניגר), אדם עשיר ונשוי המבטיח לה להתגרש מאשתו ולהינשא לה. בני מתאהב בה מיד אך יודע שאין לו סיכוי. היא מזמינה אותו למסיבה בדירתה ושם נותנת לו חברתה עטרה (שרי צוריאל) לעשן סמים. בני מתעלף ומוצא את עצמו למחרת במיטתה של לימור מבלי לדעת מה עבר עליו בלילה.
לאחר שאשתו של מיקי מאיימת בגירושים, הוא נוטש את לימור. לימור המיואשת מנסה להתאבד ומאושפזת במוסד פסיכיאטרי ורק בני בהא לבקר ולעודד אותה והידיות בין שניהם מתפתחת.
לימור מחליטה להפוך לנערת טלפון כדי להרוויח למחייתה למרות התנגדותו של בני שמוכן לקבלה לדירתו. כדי לעזור לה הוא מתחפש לסרסור שלה, מבריח לקוחות לא רצויים ומשכנע את האחרים כי כאן יקבלו רק מסג'. הכל פועל יפה עד שלימור מחליטה לקבל לקוחות ללא בני. לקוח אחד מנסה לאנסה והיא ניצלת ברגע האחרון על ידי בני. הם נמלטים לכפר ומתארחים אצל סבתו של בני (צפורה צברי) שגם היא חובבת קוסמות. בכפר מתלהטת אהבתם והם מחליטים לעבוד ביחד במופעי קוסמות. בני מפוטר מעבודתו אך לפני כן הוא מוזמן להופעה בפני עובדי הדואר.
הם חוזרים לתל אביב ולימור הולכת להחליף תלבושות בעוד שבני מחכה לה בחוף הים. עמי מודיע לה שהתגרש מאשתו ושניהם עומדים לטוס לטיול ברומא. היא מגיעה לחוף הים ומודיעה זאת לבני ההמום אך ממש לפני העלייה למטוס היא מתחרטת ורצה לחפש את בני.
בני ההמום מגיע לנשף אך מסרב להופיע ובמקום זה הוא נואם לפני חבריו ואומר להם שהם פחדנים לצאת מהמקום המשעמם הזה ולהגשים את שאיפותיהם.
לימור מחפשת את בני בכל תל אביב עד שמוצאת אותו ישן על ספסל בשדרות רוטשילד . הם מתפייסים ומסכימים לעבוד כשותפים.
נחלת שבט בנימין

נחלת שבט בנימין נקבעה בגורל, לאחר סיום הכיבוש של ארץ כנען יחד עם קביעת שאר נחלות השבטים. תיאור התיישבותו של שבט בנימין בנחלתו מופיע בספר יהושע, פרק י"ח, פסוקים י"א-כ"ח. בתחילה מופיע תיאור גבולות הנחלה, ולאחר מכן מופיעה רשימת הערים בתחומי הנחלה.

גבולות השבט

נחלת שבט בנימין נמצאת בין נחלת שבט יהודה לנחלת שבט אפרים. בדרום גובל שבט בנימין עם נחלת שבט יהודה וגבולו הצפוני נושק לשבטי אפרים ומנשה. מערבה לנחלת השבט נמצא שבט דן. גבולו המזרחי גובל עם נחלת שבט גד.
שטחה של הנחלה משתרע מירושלים עד סביבתה של בית אל ואזורגזר עד לנהר הירדן. נחלתו של שבט של בנימין נמצאה בעיקר ממזרח לקו פרשת המים והשתרעה על שטח קטן מאד, והתקיים בו יישוב דל בתקופת ההתנחלות שמנה כשנים עשר יישובים. בימי מלכה הראשון של ממלכת ישראל שאול סופחו לנחלת השבט ערי הגבעונים לנחלת בנימין ערי הגבעונים והעיר תל א-צאפי ואזור השוכן ליד העיר רמה אשר היה שייך לנחלת שבט אפרים. לאחר כיבוש ירושלים והמלכתו של דוד על ממלכת ישראל המאוחדת, נקבע גבולה של הממלכה מדרום לבירה תוך כדי חלוקה מחדש של השטח בין שבט יהודה לשבט בנימין. בתקופת שלמה הנחלה הייתה לחלק מנציבות בנימין ובעת פילוג הממלכה סופחה הנחלה לממלכת יהודה.
נחלת השבט ממוקמת במרכז הארץ. מלחמות יהושע המתוארות בספר יהושע עד תבוסת הכנענים אירעו בשטח נחלת שבט בנימין. גלגל הנמצאת בתחומי התיישבות שבט בנימין היא העיר ממנה יצא יהושע למלחמותיו ואליה חזר עם צבאו.

רשימת ערי נחל שבט בנימין

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
רשימת ערי השבט בתחום הנחלה נחלקת לשני חלקים שכל אחד מחלקי הסיפר אודות הרשימה מסתיים במספר ערי הנחלה. חלק אחד ובו רשימת ערי אזור בקעת הירדן ודרום הר אפרים, וחלקה השני של הרשימה מקיף את אזור המערב, מהעיר ירושלים עד אזור קריית יערים. חלק שלישי ובו רשימת ערים שלישית, ששכנה במרכז נחלת השבט, נשמט כנראה מנוסח המסורה ואף לא השתמר בתרגומי התנ"ך השונים..יחזקאל קויפמן טוען כי הערים הרשומות החלק השני של רשימת הערים הן ערי הגבול של השבט.
אליון דיופ

ביוגרפיה

דיופ נולד כמוסלמי בסן-לואי שבצפון סנגל. בצעירותו למד קוראן בבית ספר מוסלמי וכן למד את התנ"ך מפי דודותיו מצד אימו. דיופ רכש השכלה תיכונית בבית הספר Lycée Faidherbe שבסן-לואי, והיה בין האפריקאים הספורים שזכו לקבל תעודת בגרות צרפתית. בהיותו אזרח צרפתי, גויס בשנת 1931 לצבא הצרפתי ושירת בתייס. דיופ עבר ללמוד לימודים קלאסיים באוניברסיטה של אלג'יר, וב-1937 פנה ללמוד בסורבון. בפריז הוא שימש כפרופסור לספרות קלאסית והייתה לו השפעה רבה על הסטודנטים האפריקאים שלמדו בצרפת בזמן הכיבוש הקולוניאלי. בין השנים 1939–1940 גויס דיופ לצבא צרפת במסגרת מלחמת העולם השנייה.
בשנת 1946 נבחר מטעם המפלגה הסוציאליסטית של סנגל לייצג את מדינתו בסנאט הצרפתי, והחזיק במשרה עד 1948. במהלך כהונתו בסנאט שימש כיושב ראש ועדת השרים לענייני מערב אפריקה הצרפתית (AOF).
בשנת 1947, בהיותו סנאטור, ייסד בפריז את כתב העת Présence Africaine במטרה לקדם את הזהות התרבותית האפריקאית ואת המאבק לעצמאות של אפריקאים ביבשת ובתפוצות. בין האישים הבולטים שהיו מעורבים בפעילות כתב העת ניתן למנות את פול ריבה, ז'אן-פול סארטר, אלבר קאמי, אנדרה ז'יד, ריצ'רד רייט ואמה סזר. ב-1949 הרחיב את כתב העת והקים בית הוצאה לאור בשם Editions Présence Africain, שהיווה מוקד מרכזי לפרסום הגות אפריקאית ושחורה, ובפרט כתביהם של אינטלקטואלים פרנקופונים אפריקאים.
לצד עיסוקו כמוציא לאור, דיופ מילא תפקיד מרכזי במיזמים תרבותיים אפריקאים ואנטי-קולוניאליים רבים. בשנת 1956 ייסד את האגודה לתרבות אפריקאית (SAC), בהתבסס על הדגם של האגודה האירופית לתרבות שהוקמה ב-1950 ואשר דיופ היה החבר האפריקאי היחיד בה. ב-1956 היה גם בין מארגני קונגרס הסופרים והאמנים השחורים הראשון, שהתכנס בסורבון ומשך אליו הוגים ואמנים רבים מרחבי העולם כגון פבלו פיקאסו וקלוד לוי-שטראוס. יחד עם לאופולד סדאר סנגור, ארגן ב-1966 את פסטיבל האמנות השחורה הראשון בדקאר בירת סנגל. בין באי הפסטיבל היו ג'וזפין בייקר, אמה סזר, דיוק אלינגטון ולנגסטון יוז. בנוסף היה בין מארגני פסטיבלים דומים באלג'יר ב-1969 ובלאגוס ב-1977.
דיופ נפטר ב-2 במאי 1980 בגיל 70 בפריז, שבה התגורר מאז מלחמת העולם השנייה. במותו, כינה אותו סנגור "סוקרטס השחור". הלווייתו נערכה בפריז וגופתו נקברה בבית הקברות בל-אייר בסן-לואי.

חייו האישיים

בשנת 1941 הכיר דיופ את קריסטיאן יאנדה, שאביה היה בן-דודו של ליאופולד סדאר סנגור ואימה הייתה ממוצא קמרוני. השניים נישאו בנובמבר 1945 בפריז. לזוג היו ארבעה ילדים: מריה איידה דיופ העוסקת כמתרגמת, סוזאן בינטה דיופ שעובדת ככתבת בדקאר ובעברה עבדה באונסק"ו, סמבה דייוויד מור דיופ שנפטר בפריז ב-1971 ואדריאן עמנואל נדיוואר מאמאדו אוסמאן דיופ שהינו רופא.

מורשתו

החל משנת 1995 מוענק הפרס הבינלאומי על שם אליון דיופ לקידום תחומי ההוצאה לאור והעריכה באפריקה. הפרס מוענק אחת לשנתיים ביריד הספרים וחומרי ההוראה הבינלאומי בדקאר.