google/wiki40b huggingface dataset:
אייר אסיה

תולדות החברה

אייר אסיה הוקמה בשנת 1993, והיא החלה לפעול ב-18 בנובמבר 1996. בתחילה נוסדה החברה על ידי ממשלת מלזיה, אולם לאחר שנקלעה לחובות כבדים, היא נמכרה ב-2 בדצמבר 2001 ליזם המלזי טוני פרננדס.
פרננדס ערך שינויים רחבים בחברה, וכבר בשנת 2002 היא שבה להיות רווחית. בשנת 2003 פתחה אייר אסיה בסיס חדש בנמל התעופה של העיר ג'והור בהרו הסמוכה לסינגפור, והיא השיקה את היעד הבינלאומי הראשון שלה; בנגקוק שבתאילנד.
בשנת 2004 החלה אייר אסיה לטוס למקאו ולמנילה, בשנת 2005 החלה לטוס לוייטנאם וקמבודיה, ובשנת 2006 לברוניי ומיאנמר.
באוגוסט 2006 החלה אייר אסיה להפעיל טיסות פנימיות לאזורים הכפריים של מלזיה באמצעות חברת בת שלה, בשם: פליי אסיאן אקספרס (FlyAsianXpress). קווים אלו נסגרו כעבור שנה עקב חוסר כדאיות כלכלית.
באוגוסט 2011 פסלה ממשלת מלזיה ברית שכרתה אייר אסיה יחד עם מלזיה איירליינס. באפריל 2012 טסה את טיסת הבכורה שלה מקואלה לומפור לסידני.
בתחילת שנת 2013 חלה עלייה חדה ברווחי החברה. בהשוואה לתקופה המקבילה בשנת 2012, עלו רווחי החברה ב-168%. ברבעון האחרון של שנת 2012, רשמה החברה רווח נקי של 114.08 מיליון דולרים.
ב-28 בדצמבר 2014 התרסקה למצר קארימאטה טיסה 8501 של חברת הבת אייר אסיה אינדונזיה. בעת האירוע, היו על סיפון המטוס 155 נוסעים ושבעה אנשי צוות.

אייר אסיה הודו

חברת תעופה שנוסדה ב-28 במרץ 2013, והתחילה את פעילותה בספטמבר 2013. בסיסה המרכזי בנמל התעופה של העיר צ'נאי שבדרום-מזרח הודו. במיזם זה מחזיקה אייר אסיה ב-49%, קבוצת טאטא ב-30%, וקבוצת ההשקעות Telstra Tradeplace ב-21% הנותרים.

אייר אסיה הפיליפינים

חברת תעופה שנוסדה בדצמבר 2010, והחלה לפעול ב-28 במרץ 2012. בסיסה בנמל התעופה הבינלאומי קלארק, הסמוך לאנג'לס סיטי.

יעדי הקבוצה

קבוצת אייר אסיה מפעילה מעל ל-400 טיסות יומיות בין 78 יעדים, במלזיה, אינדונזיה, יפן, הפיליפינים, תאילנד, אוסטרליה, ברוניי, קמבודיה, סין, הודו, לאוס, מיאנמר, נפאל, קוריאה הדרומית, סינגפור, סרי לנקה, טאיוואן, ווייטנאם.

מדי הדיילות

ב-9 ביולי 2013 פנה משרד התחבורה של מלזיה לחברת התעופה בדרישה להחליף את מדי הדיילות, לכאלו המייצגים טוב יותר את התרבות המלזית. הנושא עלה לאחר שחבר פרלמנט טען, כי המדים לא משקפים את הזהות הלאומית. מרבית הדיילות בחברה משתייכות לדת המלאית-מוסלמית, והחצאיות שהן לובשות אדומות, יש בהן מחשוף, הן לא מכסות את הברכיים, ולכן הן נחשבות ל"סקסיות".
בדרישה ציין המשרד, כי נבחנת האפשרות להאריך את רישיון הפעולה של החברה עקב הפרשה.
רודני ביופורד

קריירה

ביופורד שיחק באוניברסיטת קרייטון, ונבחרת בסיבוב השני של דראפט ה-NBA על ידי מיאמי היט. לאחר שלא זכה לדקות משחק רבות בעונת הרוקי שלו הוא עבר לאיטליה והצטרף לבאסקט רימיני. בינואר 2000 הוא חזר לארצות הברית והצטרף לפילדלפיה 76'. לאחר מכן הוא שיחק בממפיס גריזליס, בפנאתינאיקוס, בסקרמנטו קינגס, בוירטוס רומא, בדקוטה וויזארדס מה-CBA, שב לסקרמנטו קינגס (לאחריה עבר ל-CBA למדי סו פולס סקייפורס), וניו ג'רזי נטס. בקריירה שלו בליגת ה-NBA הוא הגיע לממוצע של 6.4 נקודות למשחק. הוא שיחק במשך עונה אחת (2002/2003) בפנאתינייקוס מיוון, עמה זכה באליפות ליגת העל היוונית.
ביופורד החל את עונת 2006/2007 במכבי תל אביב, אך שוחרר כבר בדצמבר בעקבות בעיות משמעת ויכולת לא טובה. חודשים אחדים לאחר מכן התברר כי הוא נכשל בבדיקת סמים במהלך משחק במכבי, והייתה זו הפעם השלישית בקריירה שלו. לאחר מכן הוא הצטרף לאזובמאש מאריופול מאוקראינה, שבה שיחק בעונת 2005/2006. אולם, הוא עזב את הקבוצה בפברואר 2007 לאחר משחק אחד בלבד בטרם חזר אליה בהמשך 2007 ושיחק בקבוצה גם בעונת 2007/2008.
כנסיית סנט מרי לה בו

היסטוריה

את הכנסייה הנוכחית בנה האדריכל כריסטופר רן בין השנים 1671–1673, לאחר שהכנסייה הקודמת נשרפה בשריפה הגדולה של לונדון. צריח הכנסייה הושלם בשנת 1680.
הכנסייה שקדמה לזו שנשרפה נבנתה עוד בתקופה הנורמנית, וצריחה היה ידוע ביופיו. מסיבה זו בנה רן צריח ייחודי לכנסייה. 
הבניין הנוכחי נהרס כמעט לחלוטין במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה, בהפצצה של ה-10 במאי 1941. במהלך ההפצצה נפלו פעמוני הכנסייה מהמגדל והתנפצו. שיקום הכנסייה החל בשנת 1956 בהדרכת האדריכל ל. קינג, והסתיים בשנת 1961.
גאופיט

גֵּאוֹפִיט (באנגלית: Geophyte. בעברית: טְמִיר נִצָּן) הוא צמח שבתקופה מסוימת מתים בו כל החלקים העל קרקעיים ונשאר רק איבר אגירה תת-קרקעי. לעיתים זהו קנה שורש, ולעיתים פקעת מהתעבות של גבעול, או בצל מהתעבות של עלים.
מקור שמו של המונח ביוונית: גאה (Gea) - אדמה, פיט - צמח. פירושו - "צמח אדמה".
הגאופיטים נפוצים בסביבות עם עונות משתנות. לדוגמה, לחצב המצוי, שפורח בישראל, יש איבר אגירה תת-קרקעי, והצמח יוצא מעל פני האדמה רק עם תחילת הסתיו. גאופיטים רבים בישראל יוצאים מעל פני האדמה בסתיו ובתחילת החורף, משום שלא משתלם להם לספק אנרגיה לחלקי הצמח העל קרקעיים בקיץ בגלל חוסר המשקעים. צמחים אלה מכונים גם מבשרי חורף.
גם במדבר קיימים גאופיטים שיוצאים מעל פני האדמה רק בזמן של גשמים, בהתאמה אבולוציונית לנדירות המשקעים במדבר.
ישנם גאופיטים הממלאים מחדש את איבר האגירה שלהם לאחר שנוצל תוכנו, וישנם כאלה היוצרים איבר אגירה חדש במקום הישן שהתרוקן. רועי דיין, שחקר את צמח הכדן, גילה שבזמן התפתחות הפרח יורדת כמות העמילן גם לאחר שנוצרים בצמח חלקים על קרקעיים ירוקים, ובכדן הירידה נמשכת עד שאיבר האגירה מתרוקן לחלוטין עם הפריחה.
כאמור, אבר האגירה מכיל חמרי תשמורת ולכן מכרסמים שונים ניזונים ממנו. כאמצעי הגנה, מכילה פקעת הרקפת רעל הנקרא ציקלאמינין, וכך נשמרת הפקעת מפני המכרסמים, למעט דרבנים שעמידים לרעל זה.
סימון דנקוביץ

קורות חייו

סימון דנקוביץ נולד בצ'נסטוחובה. הוא הוסמך לרפואה בווארשה ובהמשך הוסמך לרבנות בבית המדרש לרבנים בברסלאו. לאחר הסמכתו שב לווארשה והתקרב לחוגי תנועת ההשכלה היהודית. במקביל הצטרף לתנועה הלאומית הפולנית וב-1863 לחם במהלך מרד ינואר הפולני ונפצע בקרבות. לאחר שהות בקרקוב עבר לסוצ'אבה ובה כיהן כרב. בהמשך עבר לבוהמיה וכיהן שם כרב ראשי במספר קהילות.
ב-1885 עם הגיעו לגיל 80, התפטר הרב הראשי ליהודי בולגריה גבריאל אלמושנינו. לאחר מספר חודשים אישר שר החוץ והדתות קונסטנטין סטואילוב את בקשת נציגי הקהילות היהודיות למינוי רב מחוץ לבולגריה. ב-1887 התקיימו הבחירות הראשונות לוועדי הקהילות בבולגריה וההנהגה הנבחרת הטילה על אברהם דויצ'ון לוי לעמוד בראש ועדת איתור רב ראשי ליהודי בולגריה. חברי ועדת האיתור נועדו עם הרב דנקוביץ, הציעו לו את התפקיד והוא נעתר.
בינואר 1889 נערך הכינוס השלישי של ועדי הקהילות אשר בחר ברב דנקוביץ לתפקיד הרב הראשי. בפברואר 1889 אישר שר החוץ והדתות דימיטר גרקוב את הקמת הקונסיסטוריה היהודית והנהלתה הורכבה משלושה חברים ובכלל זה הרב דנקוביץ. בתקופת כהונתו של הרב דנקוביץ אירעו מספר תקריות אנטישמיות ובכלל זה עלילת דם. בעקבות התקריות הוציא לאור הרב דנקוביץ את ספרו "היהודים והדם" ובו הוא מפריך את המיתוס האנטישמי. 
בספטמבר 1891 הוזמן הרב דנקוביץ לפתיחת מושב האספה הלאומית הבולגרית. הרב התיישב ליד ראש הכנסייה הבולגרית ולא במקום שהוקצה לו בתא הדיפלומטים הזרים, משום שסבר שכך ראוי יותר. שר החוץ והדתות דימיטר גרקוב התעמת עם הרב דנקוביץ, ולאחר ויכוח אשר גלש לטונים גבוהים הורה לרב לשבת במקום שהוקצה לו. למחרת תבע השר גרקוב מראשי הקונסיסטוריה לפטר לאלתר את הרב דנקוביץ. ניסיונות פשרה לא הועילו והרב נאלץ לעזוב את תפקידו ואת בולגריה.
ב-1891 התמנה הרב דנקוביץ למנהל בית הספר של הקהילה היהודית בטרנופול ולמטיף בבית הכנסת. שנה מאוחר עזב את טרנופול. סימון דנקוביץ נהרג בתאונת כרכרה בווינה ב-1910 ונקבר בחלקה היהודית בבית הקברות המרכזי בווינה, לצד רעייתו מארי (Marie) שנפטרה שבועיים לפני כן ובנו פיליפ (Philipp;‏ 1898-1877).
בן-חורש רחב-עלים

מאפיינים

לבן-חורש רחב-עלים פרחים שצבעם משתנה מפרט מפרט, בין לבן, ירוק, וארגמן. שפית הפרח מורכבת משני חלקים: חלקה האחורי בנוי ככוסית ומכיל צוף נוזלי; חלקה הקדמי משמש משטח נחיתה לחרקים הבאים למצוץ את הצוף.
מחקרים שנעשו במספר ארצות שבהן גדל המין, הראו שהוא מואבק על ידי צרעות; עם זאת, לא ידוע מי מאביק את המין בישראל.
בישראל, המין גדל בגליל וברמת הגולן, לרוב תחת צל חלקי או מלא של העצים. הפריחה בחודשים מאי-יוני.
צוות קרב

צוות קרב הוא מונח של תאוריית הלוחמה המודרנית לציון כוח שהוא אבן-יסוד של צבא היבשה או הצי. 
בצבא ארצות הברית מכונה "כוח משימה ( task-force), ובצבא בריטניה "קבוצת קרב" (battlegroup). בצה"ל צוות קרב חטיבתי נקרא צק"ח.
צוות קרב יבשתי בנוי סביב גדוד (צוות קרב גדודי) או חטיבת (צוות קרב חטיבתי) חי"ר או טנקים, בתוספת כוחות הנדסה קרבית ומצוותים אליו פלוגות וכוחות סיוע אחרים בהתאם למשימה, כך שהוא מסוגל לפעול כיחידה עצמאית בדומה לעוצבה. עוצבה היא יחידה צבאית שיש לה מטה משלה, ומהווה כוח-יסוד בלחימה לפי תפיסת שדה הקרב המשולב. 
בחיל הים קבוצת קרב או כוח משימה בנוי סביב נושאת מטוסים (בציים שקיימות) או ספינת הקרב הגדולה ביותר הקיימת, (בחיל הים הישראלי סביב סטי"ל מדגם סער 5 ובעתיד סביב הסער 6) אשר אליה מצטרף צי של ספינות סיוע שונות.

הרכב צוות הקרב

ארגון צוות הקרב ללחימה הוא גמיש, כך שניתן לשנותו כדי להתמודד עם שינויים בהערכת המצב. 
באופן טיפוסי, צוות קרב גדודי המאורגן למשימת תקיפה בנוי על-בסיס גדוד שריון, המורכב משתי פלוגות טנקים, אליו מוסיפים פלוגת חי"ר. בדומה, ניתן לומר שהיחס בין חי"ר לטנקים מתהפך במשימה שהיא הגנתית באופייה — אז יורכב צוות הקרב משתי פלוגות חי"ר ופלוגת טנקים אחת. לצורך סיוע קרבי לצוות הקרב ייתכן שיצוותו אליו מראש מחלקת חיל הנדסה, כוח נ"ט, סיוע אווירי כמו מסוקי קרב, סוללת ארטילריה וכיוצא בזה.
צוות קרב חטיבתי כולל שילוב של גדודי חיל רגלים וחיל שריון, המצוידים בטנקים, נגמ"שים ולעיתים גם נגמ"שי לחימה. לצידם נכללים גם גדוד הנדסה קרבית, סוללות ארטילריה ויחידות סיוע נוספות בפיקוד, חימוש ולוגיסטיקה.

מינוח

צוות הקרב המתואר כאן הוא מסדר כוחות (סד"כ) גדודי (הורכב מצירוף של פלוגות), ולכן הוא קרוי גם "צוות קרב גדודי" (צק"ג), "צוות גדודי משולב" או "צוות גדודי משוריין" (צג"ם). באופן דומה, ניתן לבנות צוות קרב בסד"כ חטיבתי (צק"ח או צח"ם).
צוותי קרב מחולקים לרוב לכוחות-משנה שגם הם משולבים (למשל שתי מחלקות טנקים ומחלקת חי"ר). צוותים אלה מכונים "צוות קרב פלוגתי" (צק"פ).

בצה"ל

רעיון צוותי-הקרב ממומש בצה"ל כחלק מתורת הלחימה, גם אם לא בא לידי ביטוי נפוץ במינוח. בדרך-כלל, בעיקר בזמן לחימה, מורכבים צוותי-קרב גדודיים (צק"ג) וחטיבתיים (צק"ח) על-בסיס כוחות אורגניים אליהם מצורפים כוחות-משנה, כאשר המפקדה והמטה של הכוח המקורי משמשים גם את צוות הקרב, ושמו ממשיך להיות כשמו של הכוח המקורי.
לרוב קיימים שילובי כוחות אורגניים כבר ברמת היחידה, לדוגמה: גדוד השריון הצה"לי מכיל פלוגת חרמ"ש וסיוע, המורכבת ממחלקת סיור, מחלקת מרגמות ומחלקות חרמ"ש (חי"ר משוריין), כך שתפיסת צוות הקרב כבר ממומשת בו.
במבצע צוק איתן כוחות צה"ל נלחמו בעזה תוך שימוש רב בצוותי קרב גדודיים וחטיבתיים.
ב-2018 החל צה"ל בניסוי של הקמת צוות קרב משולב אורגני הכולל חטיבת חיל הרגלים, חטיבת חיל השריון וגדוד הנדסה קרבית, ששמו צק"ח גדעון (נקרא גם חטיבת גדעון).
נעמי הדס לידור

ביוגרפיה

הדס לידור בוגרת תיכון חדש בתל אביב. בוגרת תואר ראשון ושני בספרות עברית ופילוסופיה, תואר שני בבריאות בתעסוקה בהתמחות בבריאות הנפש ובשנת 1979 קיבלה תעודת מרפאה בעיסוק מאוניברסיטת תל אביב. בשנת 1998 קיבלה תואר דוקטור בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב בנושא: בדיקת יעילות הטיפול הקוגניטיבי דינאמי באמצעות העשרה אינסטרומנטאלית באוכלוסיית משתקמים המתמודדים עם סכיזופרניה. 
בסוף שנות ה-80 הייתה הדס לידור בין מקימי האגודה הישראלית לשיקום פסיכו סוציאלי. האגודה התקיימה בין השנים 1988–1993, קיימה שלושה כינוסים גדולים והוציאה ספר בעברית, שהיה הראשון בתחומו שפורסם בארץ ועורכיו היו: חיים דויטש, נעמי הדס לידור ומקס לכמן. האגודה סיימה את פעילותה עם תחילת העבודה על חוק השיקום.
בשנים 1990–1995 היא שימשה יו"ר הארגון הישראלי לשיקום פסיכו סוציאלי באזור המרכז.
עם חקיקת חוק שיקום נכי הנפש בקהילה בשנת 2000, מונתה הדס לידור לתפקיד יו"ר המועצה הארצית לשיקום נכה הנפש בקהילה ויועצת שר הבריאות. בתפקיד זה כיהנה בשנים 2001–2006.
בשנת 2004 יזמה, פיתחה והקימה הדס לידור את תוכנית קש"ת, קורס ראשון בארץ שיועד להורים ובני משפחה שאחד מבניה מתמודד עם מחלה נפשית. קורס זה מבוסס על תורתו של פרופ' ראובן פוירשטיין ועל תפיסה ההחלמה. מחקרים רבים נעשים בשנים האחרונות על קורס זה והוא  הוכח כהתערבות מבוססת ראיות. בשנים האחרונות מיושם קורס זה בהצלחה רבה באוכלוסיות של הורים לילדים עם ליקויי למידה והפרעות קשב וריכוז ולהורים המתמודדים עם מגבלויות שונות בעצמם. 
בשנים האחרונות, משמשת הדס לידור כראש תוכנית תת-התמחות בתחום בריאות הנפש בקהילה, בתואר שני, בחוג לריפוי בעיסוק, בבית הספר למקצועות הבריאות בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב ומנהלת את בית הספר הארצי לשיקום, שילוב והחלמה בבריאות הנפש שמתקיים בקרייה האקדמית אונו ביוזמה ובשיתוף של משרד הבריאות.
בחירת מין היילוד

בחירת מין היילוד הוא ניסיון לשלוט במינו של הצאצא להשגת מין רצוי. ניסיון זה יכול להתבצע במספר דרכים, גם לאחר קליטת העובר וגם לפניה.

שיטות עממיות והיסטוריה

יש מגוון רחב של שיטות לבחירת מין היילוד המתבססות על תזונה, זמן ביחס לביוץ אופי יחסי המין ועוד, אשר לא הוכחו כיעילות. אף על פי שחלק מהשיטות נמצאו בלתי סבירות עם שיעור "הצלחה" של 50% בלבד, רבים המשיכו להמליץ עליהם מפה לאוזן.

בתרבויות קדומות

המצרים והיוונים האמינו כי מקור הזרע "הזיכרי" מהאשך הימני ואילו הזרע "הנקבי" מקורו בשמאלי. מכאן קשירת או כריתת האשך השמאלי תהיה ערובה להולדת זכר. תאוריה זו החזיקה מעמד עד המאה ה-18.

ביהדות

בתלמוד מובא שגבר המשהה את עצמו בבטן כדי שתזריע אשתו לפני הזרעתו, יהיו בניו זכרים הזרעה זו נתפרשה על ידי הראשונים כמתייחסת להנאת האישה. כמו כן, הרשב"ץ בפירושו למסכת אבות (פ"ג) מציין שזרע האישה הוא ריר שיוצא מרוב תענוג.

בחוק

באופן מדעי ניתן לבחור את מין היילוד רק באמצעות השמדת העוברים שאינם מהמין הרצוי.] בישראל ברירת מין העובר למטרה שאינה רפואית היא אסורה, אך בשנת 2005 הוקמה וועדה שמוסמכת לאשרה במקרים יוצאי דופן כאשר היא מתבצעת באמצעות אבחון טרום השרשה בתהליך הפריה חוץ גופית, כך שהעובר המושמד ממילא לא היה יכול לשרוד ללא השתלה ברחם. בחמש שנותיה הראשונות של הוועדה, אישרה הוועדה 27 בקשות של הורים לבחירת מין היילוד, מתוך 377 בקשות שהוגשו. 80% מהפונים מבקשים יילוד זכר.
זאב סופות

חייו

סופות (במקור סוויפט) נולד בליברפול שבבריטניה. למד לימודים קלאסיים ומזרחנות בקולג' מגדלן שבאוניברסיטת אוקספורד. במלחמת העצמאות הגיע לארץ ישראל במסגרת מח"ל, שירת כחבלן ונפצע בקרבות באזור הר מירון.
בנובמבר 1950 החל את שירותו במשרד החוץ, עבד בארכיב המשרד, שימש עוזר הסברה ועוזר במחלקת ארצות הברית. ב-1956 נשלח מטעם המשרד ללמוד סינית באוניברסיטת יל. בשובו עבד במחלקת חבר העמים הבריטי, שימש ממלא מקום קונסול בקפריסין וממלא מקום קצין עיתונות. ב-1961 מונה לקונסול בבולטימור ושימש מזכיר ראשון בשגרירות ישראל בוושינגטון. ב-1969 סיים לימודי דוקטורט באוניברסיטת ג'ורג'טאון. בשובו לישראל מונה לעוזר ראשי וסגן מנהל מחלקת ההסברה, ב-1971 מונה למנהל מחלקה אירופה 2, וב-1972 מונה לקונסול כללי בלונדון. ב-1977 מונה למנהל לשכת מנכ"ל משרד החוץ ולאחר מכן שימש ממלא מקום מנהל מחלקת אירופה 1 ומנהל מחלקת אירופה 2. ב-1983 מונה לסמנכ"ל אירופה במשרד החוץ. במהלך שנות שירותו במשרד החוץ עמד בראש ועד העובדים של המשרד. 
ב-1985 מונה לשגריר ישראל בהולנד תפקיד בו כיהן עד 1990. עם הפשרת היחסים בין ישראל לרפובליקה העממית של סין, נשלח ב-1990 לבייג'ינג במינוי של יועץ למרכז לקשרי מדע ותרבות, בפועל כיהן כנציג הדיפלומטי הבכיר של ישראל במדינה. בינואר 1992 מונה לשגריר ישראל הראשון בסין, תפקיד בו כיהן עד פרישתו לגמלאות ב-1993. 
ב-1997 יצא לאור ספרו "A China Diary: Towards the Establishment of China-Israel Diplomatic Relations" בהוצאת פרנק קאס.
שערי הברזל

שערי הברזל (ברומנית: Porţile de Fier, בסרבית: Гвоздена врата) הוא שמו של קטע מתוואי הדנובה, באורך 134 קילומטרים, במפגש הרי הקרפטים עם הרי הבלקנים, בגבול רומניה עם סרביה.
שערי הברזל הוא קניון שחצב נהר הדנובה בסלעי ההרים בדרכו אל הים השחור. המעבר צר ושימש בימי קדם מקום נוח להציב בו מארבי שודדים לעוברי הדרך וגם למארבים צבאיים נגד פולשים. 
בשנים 103–105 בנה אפולודור מדמשק במקום זה את גשר טראיאנוס שאיפשר את מעבר הצבא הרומי וכיבוש דאקיה במלחמה הדאקו-רומאית השנייה. בתקופה המודרנית הוקם במקום סכר עבור תחנת הכוח ההידרואלקטרית שבקרבת העיר אורשובה. בקטע הסרבי של הקניון יש פארק לאומי בשם "דרדפ". בקטע הרומני, ניצב הפסל דצ'באל, לזכר כיבוש דאקיה.
במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 נבנתה במקום תחנת כוח הידרואלקטרית. בעקבות בנייתה הוצף האי אדה קלה ותושביו פונו לאזורים אחרים.
כרמלה קורן

קריירה

קורן (ביזמן) נולדה בתל אביב. את שירותה בצה"ל עשתה בתזמורת חיל האוויר. בשנת 1956 במהלך ביקור בישראל, גילה אותה המנחה האמריקאי הנודע, אד סאליבן, ושכנע אותה להופיע בתוכניתו הפופולרית "המופע של אד סאליבן".
קורן הופיעה בדרום אפריקה יחד עם קליף ריצ'רד. בהמשך הופיעה במספר סרטים ותוכניות טלוויזיה. בתחילת שנות השישים התפרסמה בעיקר בגרמניה, אוסטריה ושווייץ.
בשנת 1963 ייצגה את אוסטריה בתחרות האירוויזיון עם השיר בשפה הגרמנית, "Vielleicht geschieht ein Wunder" (בעברית: "אולי יתרחש קסם") וסיימה במקום השביעי.
פזמונה "שושנה של סנטה מוניקה" זכה במקום הראשון בפסטיבל השירים הלאומי של גרמניה.
בין השנים 1966–1970 הייתה נשואה למפיק המוזיקלי הורסט גייגר, עימו הביאה לעולם בת ובן. מתגוררת מאז שנות השמונים בפלורידה שבארצות הברית.
נאזהורן

תכנון ופיתוח

במהלך מבצע ברברוסה בשנת 1942 עם הלחימה של הצבא הגרמני אל מול הצבא האדום, נפגשו הגרמנים לראשונה בטנקים הרוסים בהם טנקי ה-KV וה-T-34. הניסיון הקרבי הזה העלה בפני הגרמנים את הצורך באמצעים בעלי עוצמה רבה מהקיים כדי להתמודד עם השריון הרוסי, צורך זה עיצב מחדש את רוב תוכניות הפיתוח ויצר מספר כלים. פיתוח הנאזהורן, כמו פיתוחים נוספים דוגמת המארדר 3, היו מיועדים להיות עיצוב זמני למשלוח מהיר לשדה הקרב בעוד שמשחיתי טנקים ממוגנים ומוצלחים יותר (כמו היאגדפנתר) היו עוד בפיתוח.
הכלי פותח בהתחלה בשם Hornisse (מגרמנית; 'צרעה') עד שבשנת 1944 שונה שמו לנאזהורן בהוראה של היטלר.

הבסיס לנאזהורן היה פיתוח של חברת Alkett אשר שילב אלמנטים מטנקי הפאנצר סימן 3 וסימן 4, בשם גשיצווגן III/IV אשר יועד להיות פלטפורמה לתותח סער או משחית טנקים. על הגשיצווגן הורכב בחלקו האחורי, תותח מסוג PaK 43 L/71, בעל קוטר של 88 מ"מ, תותח נ"ט מהמוצלחים שפותחו במלחמה. תותח זה היה מסוגל לחדור שריון בעובי 190 מ"מ ובמרחק 1,000 מטר, מה שהפך את הנאזהורן למשחית טנקים מוצלח מאוד.
הנאזהורן, למרות כוח האש הרב שלו, התאפיין במיגון קל מאוד. תא הלוחמים של הכלי בו היה מורכב התותח היה פתוח כלפי מעלה מה שחשף את הצוות לפגעי מזג האוויר ורסיסים, התא עצמו היה עשוי שכבה דקה של בין 10 ל-15 מ"מ פלדה. הטווח של תותח ה-88 מ"מ אפשר לנאזהורן להתנהל אל מול האויב בטווח של עד קילומטר ממנו, מה שפיצה על המיגון הלקוי.

בין השנים 1942 עד 1945 יוצרו סך הכל 494 כלים, רובם הגדול יוצר במהלך 1943.
הארמייה השישית (צרפת)

מלחמת העולם הראשונה

ב-26 באוגוסט 1914 הוקמה על בסיס ארמיית לורן הארמייה השישית מהקורפוסים ה-4 וה-7, קבוצות המילואים ה-5 וה-6, והדיוויזיות ה-37 והמילואים ה-45, חטיבה קולוניאלית וקורפוס פרשים. הארמייה לחמה בקרב הראשון על המארן, וסייעה בבלימת המתקפה הגרמנית.
בשנת 1916 השתתפה הארמייה בקרב על הסום, ובשנת 1918 השתתפה במתקפת מאה הימים. הארמייה פורקה ב-11 בספטמבר של אותה שנה, וב-15 באוקטובר הפכו הכוחות שהרכיבו אותה להיות "הצבא הצרפתי בבלגיה". ב-18 בנובמבר הוקמה הארמייה השישית מחדש.

מלחמת העולם השנייה

במלחמת העולם השנייה, הייתה הארמייה השישית בפיקוד גנרל רובר טושון פרוסה בדרום צרפת. לאחר פריצת הכוחות הגרמניים בארדנים הועברה הארמייה לנהר האן, ולחמה בגרמנים במהלך מבצע אדום.
טיעון מן הנס

הטיעון מן הנס, הידוע גם בשם טיעון העד, הוא טיעון לקיום אלוהים, הגורס כי קיימת עדות אמינה בכתב או בעל־פה, על התרחשות נס אלוהי. הטיעון היה מקובל בקרב נוצרים ויהודים במשך מאות שנים כאחד הטיעונים המרכזיים לקיום אלוהים. 
הפילוסוף הסקוטי דייוויד יום ביקר את טיעון העד וטען כי נכונות לקבל עדות עתיקה שהועברה בדרך המסורת כנכונה אינה נובעת מאמינותה, אלא מהיותה דיי רחוקה בזמן ובמקום ממצבנו הנוכחי כך שנוכל לקבלה על אף חוסר אמינותה. הוסיפה על טיעונו של יום התגברותה של הספקנות כלפי תופעות על-טבעיות וניסיות כתוצאה מהמהפכה המדעית. כיוון שכך ירד קרנו של הטיעון מן הנס כטיעון לקיום אלוהים וכיום יש המבכרים על פניו טיעונים אחרים כמו הטיעון הטלאולוגי. עם זאת, עוד יש שתומכים בטיעון מן הנס.

בנצרות

בברית החדשה מסופר על תחייתו של ישו ועל מופתים שחולל בפני קהל רב. הטיעון מן הנס המתבסס עליהם, מוכר גם בשם הטיעון הכריסטולוגי.
פאולוס, באיגרת הראשונה אל הקורינתים, מבסס את מהימנות הבשורה הנוצרית על שנים עשר השליחים וחמש מאות עדים נוספים שפגשו, לטענתו, בישו, לאחר תחייתו מן המתים. הטיעון מן הנס של פאולוס אומץ והורחב על ידי הוגים נוצריים רבים, כמו אירנוס, אוריגנוס, אוגוסטינוס, תומאס אקווינס, הוגו גרוטיוס, בלז פסקל, ויליאם פיילי, ג'וזף בטלר ורבים אחרים.

ביקורתו של דייוויד יום

הפילוסוף דייוויד יום, טען ב"מחקר לגבי ההבנה האנושית" שאין די בטיעון העד להוכחת מעשי ניסים, שתועדו, לדבריו, זמן רב לאחר המועד בו התרחשו כביכול. לו היה מוצג בפנינו אירוע ניסי היום, גרס יום, הוא היה נדחה על ידי רבים על נקלה. לדבריו, אמונתנו באירוע ניסי מכונן אינה מבוססת על הוכחה משכנעת להתרחשותו, אלא דווקא על היעדרה: על כך שהאירוע הניסי אירע, כביכול, בזמן ובמקום הרחוקים מאיתנו.
דברי יום, שייחס את טיעון העד לכשל פנייה אל הסמכות, הובילו פילוסופים רבים לבחון את סבירות הניסים כשלעצמה, ופעמים רבות תוך ביטול גמור, כפי שניתן ללמוד מאנטוני פלו, מהווארד סובל, מאליסטיר מקינון, מדייוויד אואן, ג'ורג' שלזינגר, ואחרים. לדברי הפילוסוף דניאל בונבאץ', ועמו פרנסיס בקווית', עמדתו של יום כאן וב"דיאלוגים לגבי הדת הטבעית", יחד עם עמדתו של עמנואל קאנט ב"ביקורת התבונה הטהורה", הייתה מהלומה הרסנית לא רק לאמונה בניסים, אלא גם לכל ניסיון לבסס את האמונה הדתית על בסיס רציונלי או אובייקטיבי. הפילוסוף ג'.ה. רנדל, אף טען כי יום הנחית על טיעון העד מהלומת מוות "בהוכיחו באופן כה ברור את הדברים, עד שמאז יום רק לעיתים נדירות העז אדם אינטליגנטי להעלות את הטיעון." רנדל הוסיף ואמר כי "במאה השמונה־עשרה היו הניסים ההסבר התומך העיקרי באמונה; [בעקבות דבריו של יום הם הפכו] במאה התשע־עשרה לבעיה העיקרית שיש להסבירה." 
מאידך, ריצ'רד סווינבורן, סי. אס. לואיס, ופורטיל - סתרו את דברי יום לפיהם לא תיתכן עדות היסטורית המספקת להוכחת נס, וגם טרחו להסביר מדוע, לדבריהם, אין לראות בנס אירוע בלתי מתקבל על הדעת כשלעצמו. פרנסיס בקווית', בעקבותיהם, גרס שמסקנותיו של יום מבוססות על כשל לוגי. הוא ודניאל בונבאץ' סברו שהעדויות על תחייתו של ישו אמינות, ובצירופם, יחד עם עדויות על מעשי ניסים אחרים המצויות בתנ"ך, די בשביל לקבל את התיאור, הבלתי מסתבר כשלעצמו, של נס התחייה.
שקע (תקשורת מחשבים)

בתקשורת נתונים, שקע (באנגלית: network socket) הוא נקודת קצה (endpoint) עבור זרם נתונים בתקשורת בין תהליכים על גבי רשת מחשבים. כיום רוב התקשורת בין מחשבים מבוססת על ה-Internet Protocol; לפיכך רוב השקעים הם מסוג Internet socket.
socket API הוא ממשק תכנות יישומים המסופק בדרך כלל על ידי מערכת ההפעלה, ומאפשר ליישומי תוכנה לשלוט ולהשתמש בשקעים. ממשקי תכנות יישומים ל-Internet socket בדרך כלל מבוססים על התקן של Berkley sockets.
כתובת שקע (socket address) היא שילוב של כתובת IP ומספר פורט. ניתן להקביל זאת לשיחת טלפון שבה כל קצה מזוהה על ידי מספר טלפון וקידומת מסוימת. בהתבסס על כתובת זו, internet sockets מספקים חבילות נתונים (data packets) נכנסות אל התהליך או התהליכון המתאים של יישום.
אבי דור

ביוגרפיה

דור נולד בברזיל בשם אברהם זלמן וגנר וב-1960, בגיל שלוש, עלה לישראל וגדל בקריית ים.
בצבא שירת בחבורת הזמר של פיקוד הצפון. לאחר שחרורו, בשנת 1980 היה חבר בלהקת "בצל ירוק 80", להקה שהוקמה מבוגרי להקות צבאיות ביוזמת דודו אלהרר, כדי למלא את החלל שנוצר לאחר פירוקן בידי רפול. הלהקה העלתה תוכנית אחת בשם "הלהקה האחרונה", והופיעה בפסטיבל הזמר המזרחי "למנצח שיר מזמור", אך לא זכתה להצלחה והתפרקה באותה שנה. שירה הידוע הוא "אהבת ציון" שכתב יורם טהרלב והלחין יאיר רוזנבלום. עוד באותה שנה שיחק דור בסרט הישראלי "חמש חמש".
בשנת 1983 הופיע לראשונה בתוכנית לילדים, כשהחליף את נתן דטנר בתפקיד החתול שמיל.
לפרסום טלוויזיוני ראשוני זכה כשהופיע בקדם-אירוויזיון 1989 עם השיר "מביט מהצד", שאת מילותיו כתב בעצמו, והלחין מירון מינסטר. דור ביצע את השיר בליווי קולי של להקת "שם זמני" (הוקמה לצורך שיר זה בלבד), שבה היו חברים משה בן-בסט, איציק אזולאי, ירונה הראל ומירון מינסטר שגם ניגן בפסנתר. השיר בוצע חלקית בא-קפלה בסגנון דו-וופ, עם הרמוניות קוליות, ברוח השיר "The Longest Time" של בילי ג'ואל. "מביט מהצד" הגיע למקום השביעי בתחרות.
באותה השנה השתתף בתוכנית לפורים "משלוש יוצא אחד" לצד לאה לופטין ורחלי חיים אשר שודרה בטלוויזיה החינוכית.
בשנת 1992 השתתף דור בשנית בקדם אירוויזיון עם השיר "טווידלדידי טווידלדידם" שגם את מילותיו כתב בעצמו, והלחין מירון מינסטר והשיר זכה במקום העשירי.
באותה שנה הוא הנחה את הפסטיגל לצד חנוך רוזן וחני נחמיאס.
דור זכה להצלחה גדולה בקהל הילדים כשהצטרף להרכב השני של שלישיית "הופה היי", לצד יגאל בשן ואהרון פררה. התוכנית שודרה בערוץ הראשון בשנים 1990–1995 והניבה שש עונות, חמישה אלבומים ושש הצגות בימתיות. השלישייה נחלה הצלחה גם בפסטיגל: בשנת 1992 זכתה במקום הראשון עם השיר "היי עצור", בשנת 1993 במקום השני עם השיר "עושים שמח", ובשנת 1995 במקום השני עם השיר "כשיש לך חבר". באוקטובר 2000 התפרקה השלישייה.
הוא הנחה את התוכנית "חיות וחיוכים" ששודרה בערוץ הראשון.
בשנת 2001 שב דור לשתף פעולה עם אהרון פררה, והם שרו כצמד את השיר "רוזָה ורוזֶ'ה" בפסטיבל הזמר והפזמון תשס"א. דור הלחין את השיר למילים של חמוטל בן זאב. השיר הגיע למקום השלישי.
בשנות האלפיים עבר דור ממשחק לבימוי, והחל לביים הצגות לילדים ומופעי בידור למבוגרים. בשנת 2005 ביים את המופע המצליח "ספונג'ה בעיר הגדולה" בהשתתפות עירית ענבי, חני נחמיאס וציפי שביט.
בשנת 2011 גילה את מיכל הקטנה וביים לה דיסק לילדים ומופע קיץ. לאחר מכן ביים את ההצגה "השיר שבלב", "מיכל הקטנה בממלכת האהבה". כמו כן ביים את הסדרה "מיכל הקטנה רוצה להיות גדולה" ששודרה ב-yes ב-2012.