google/wiki40b huggingface dataset:
באל נשים מבטחנו

"בָּאֵל נָשִׂים מִבְטַחֵנוּ" (באנגלית: In God we trust) הוא המוטו הלאומי של ארצות הברית. הוא אומץ רשמית בחוק כמוטו בשנת 1956, בהחליפו את המוטו הלא רשמי, מתוך רבים אחד, שהתנוסס על החותם הגדול של ארצות הברית מאז 1782. "באל נשים מבטחנו" הוא גם המוטו של מדינת פלורידה, ומופיע גם בדגל ג'ורג'יה. בנוסף, בגרסתו הספרדית En Dios Confiamos, הוא המוטו של ניקרגואה.

היסטוריה

מקורו של המוטו הוא ככל הנראה בהמנון הלאומי של ארצות הברית: "הדגל זרוע הכוכבים", שבו מופיעה בבית הרביעי השורה: "And this be our motto: 'In God is our trust'" (וזו תהא ססמתנו: "באל מבטחנו").
בשנת 1861, במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית שבה סערו הרגשות הדתיים, עתרו כמרים פרוטסטנטים במכתב למחלקת האוצר של ארצות הברית בבקשה להוסיף אמרה אשר תכיר ב"אל הכל-יכול" בחלק מן המטבעות המוטבעים במדינה. אחד המניעים לכך היה להצהיר כי אלוהים הוא בצדו של האיחוד במלחמה. בתגובה הורה מזכיר האוצר, סלמון צ'ייס, למנהל מטבעת ארצות הברית, ג'יימס פולוק, להכין עיצובים שיכללו ביטויים דתיים מסוג זה. עד אותה עת הגדיר החוק האמריקני את ההתקנים והמוטואים שניתן היה להטביע על המטבעות, אולם ב-1864 שונה החוק, ומזכיר האוצר הוסמך להורות לכלול את הביטוי במטבעות סנט ושני סנט. במרץ 1865 חוקק חוק נוסף שהסמיך את מנהל המטבעה, באישור מזכיר האוצר, לכלול את המוטו במטבעות זהב וכסף. חוק המטבע משנת 1873 הסמיך את מזכיר האוצר לכלול את המוטו ובלבד שיהיה על המטבע מקום לכך. ההופעה של המוטו על גבי המטבעות האמריקניים, עם זאת, לא הייתה רציפה מאז, והיו שנים שבהן הוא לא הופיע על מקצתם. רק מ-1938 נשאו כל המטבעות האמריקניים מוטו זה.
בשנת 1956, בשיאה של המלחמה הקרה, חוקק הקונגרס חוק שקבע את המוטו למוטו לאומי רשמי. שינוי זה הונע בחלקו על מנת להבדיל את הקומוניזם, שקידם את האתאיזם, מדמוקרטיות המערב שהיו ברובן נוצריות. החוק נחתם על ידי הנשיא דווייט אייזנהאואר ב-30 ביולי, והמוטו הוסף בהדרגה לשטרות הכסף האמריקניים. סעיף 302 בסימן 36 בקודקס האמריקני קובע: "'באל נשים מבטחנו' הוא המוטו הלאומי". בשנת היובל לחקיקת החוק אשרר הקונגרס את היות "באל נשים מבטחנו" המוטו הלאומי. סקר גאלופ מ-2003 הראה כי 90% מהאמריקנים תומכים במוטו זה כמוטו הלאומי.

מחלוקת

קיימת מחלוקת בארצות הברית בעניין חוקתיות הקביעה בחוק של המוטו "באל נשים מבטחנו" כמוטו לאומי, שכן התיקון הראשון לחוקת ארצות הברית קובע הפרדת הדת מהמדינה וחופש דת. בעוד המתנגדים למוטו טוענים כי התיקון הראשון אוסר כל חקיקת חוק הנוגע למיסוד דת, התומכים בו טוענים כי מוטו מושרש זה אינו מהווה קושי חוקתי, שכן הוא אינו כופה ואינו מבכר דת אחת על פני אחרת. הטענה המרכזית של המתנגדים למוטו היא שהוא מקדם אמונה כלשהי באל – תאיזם, על חשבון השקפות אתאיסטיות וחילוניות, ולא זו אף זו, אלא שהמוטו, שייתכן שמקורו בכתבים דתיים כמו התנ"ך, מקדם השקפה מונותאיסטית על חשבון דתות אחרות כבודהיזם, ויקה, זורואסטריות או הינדואיזם, שבהן מספר האלים שונה מאחד. למרות התנגדות זו, כל העתירות והתביעות שהוגשו בעניין נדחו ובית המשפט השאיר את מעמדו החוקי של המוטו על כנו. באותו אופן, הצהרת הנאמנות לדגל ארצות הברית, אשר כוללת התייחסות ל"אומה אחת תחת האל", נחשבת כלא מפרה את התיקון הראשון. באשר להטבעת המוטו על מטבעות, נשיא ארצות הברית, תאודור רוזוולט, גרס כי מדובר בכפירה לכתוב את המילה "אל" על כסף.
דייוויד סלומונס

ראשית חייו

סלומונס, בנם השני של הסוחר לוי סלומונס ומתילדה דה מיץ מליידן, נולד למשפחה פעילה בחיי המסחר והכספים; אביו היה מבטח (underwriter) בלונדון פראנט. נישואיו לאשתו הראשונה ג'נט קישרו אותו למשפחות היהודיות החשובות בבריטניה (דודותיה היו נשואות למשה מונטיפיורי ולנתן מאיר רוטשילד). הוא פיתח קריירה כבנקאי והיה מן היהודים המעטים בבריטניה שעסקו בתקופתו בבנקאות. בשנת 1823 הפך לחבר הבורסה של לונדון, ב-1832 היה שותף בהקמת בנק לונדון וסטמינסטר ובייסודו, ושנתיים אחר כך עסק במקצועו של אביו, והיה למבטח בחברת לוידס. בשנת 1849 היה סלומונס לעורך דין. הוא לא עסק במקצוע בפועל, אך היה לשופט השלום (Magistrate) היהודי הראשון באנגליה.
ב-1835 מונה סלומונס לתפקיד השריף של לונדון (יהודי ראשון גם בתפקיד זה) וב-1839 נתמנה לשריף של קנט. ב-1847 היה לחבר מועצת העיר של לונדון. כדי שיוכל להיכנס לתפקידיו בלונדון שונה החוק כדי לאפשר לו להישבע אמונים שלא כבן הדת הנוצרית. ב-1855 בחרה בו מועצת העיר להיות הלורד ראש העיר והוא כיהן בתפקיד עד 1856.

כהונתו בפרלמנט

בשנת 1851 נבחר סלומונס בבחירות הביניים לבית הנבחרים מטעם המפלגה הליברלית במחוז הבחירה של גריניץ', אך הוא נאלץ לפרוש מהתפקיד – לאחר מחאה ומאבק – כיוון שלא הסכים להישבע אמונים על פי נוסח השבועה הנוצרי. לאחר תיקון החוק בנוגע לשבועת האמונים שב ונבחר לפרלמנט מטעם מחוז גריניץ' ב-1859 (היהודי השני שנכנס לתפקידו שם, לאחר ליונל דה רוטשילד) וכיהן בו עד תום חייו. בשנת 1869 הוענק לו תואר אצולה (Baronet).
סלומונס היה פעיל בנושא הסעד ליהודים ובבעיות סוציאליות בכלל ונאבק למתן שיויון זכויות ליהודים בשלטון המקומי ובשלטון הארצי. הוא היה פעיל בוועד שליחי הקהילות ושימש פעמים כממלא מקום נשיא הוועד במקומו של משה מונטיפיורי.
סלומונס, שהתאלמן, נישא שנית בשנה שלפני פטירתו לססיליה. לא היו לו ילדים ועל כן עברו תארו וירושתו לאחר מותו לידי דייוויד ליונל סלומונס, בנו של אחיו פיליפ.
ברומהיל (Broomhill), ביתו הכפרי של סלומונס מדרום-מזרח ללונדון, משמש כיום כמוזיאון אודותיו.
רבותי ההיסטוריה חוזרת

רבותי ההיסטוריה חוזרת הוא שירו של המשורר והפזמונאי הישראלי חיים חפר לאחר 1948. חובר לו הלחן של המלחין שמואל פרשקו; לחן זה חובר תחילה ל"שיר הגעגועים" של נתן אלתרמן, ואחר ל"שיר הוותיקים" של חיים גורי. הושר על ידי יפה ירקוני, יהורם גאון, להקת פיקוד מרכז, ושושנה דמארי.
 השיר המספר על אירועים מכוננים בפלמ"ח בשנים שמאז הקמתו ולקראת הקמת המדינה, נתפס כמייצג ומבטא רוח הזמן ומקבל לנגנו במפגשי קהילות ובימי מועד וזיכרון. 
 שם השיר הפך לביטוי עצמאי בשפה העברית ובתרבות הישראלית, ונעשה בו שימוש נרחב מחוץ להקשרו הפואטי וההיסטורי.

אמירות ותכנים

נושא השיר הוא תולדות הפלמ"ח על פי אירועים חשובים ומסעירים ועל כך מכריזות בלשון דיבור נאומית המילים הראשונות בבית הראשון: „רבותי, ההיסטוריה חוזרת / שום דבר לא אבד, לא נשכח”. האני השר בגוף ראשון יחיד, מצרף אל "נאומו" תחזית על שיחה בין חברת הפלמ"ח, שהפכה ל"סבתא" לאחר כשנות דור מזמן חיבור השיר, ודבריה-סיפורה, אם בחיוך ואם בכאב, ל"נכד", על אירועי שנות הארבעים לפני הקמת המדינה. וה"היסטוריה" שאשת הפלמ"ח מספרת לנכדה, היא דברי ימי הפלמ"ח בראייתם של חבריו.
השיר המחורז כולל חמישה בתים. האירוע החשוב הראשון בתולדות הפלמ"ח מובא במילים: „עוד נזכור, תחת גשם עופרת / איך בסוריה צעד הפלמ"ח”, מתוארות מעורבותם והשתתפותם של עשרות חברי הפלמ"ח במערכה בסוריה ובלבנון במלחמת העולם השנייה. אנשי הפלמ"ח, שהוקם רשמית ב-15 במאי 1941, גויסו בהמלצת ראשי היישוב, ובהם משה שרת ראש המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית, ועל פי בקשתם של אנשי המודיעין הצבא הבריטי. פעולתם הראשונה במערכה, הייתה הפלגתם של כ"ג יורדי הסירה לפעולה בטריפולי בלבנון, אשר אבדו ללא מידע על גורלם. 37 אנשי פלמ"ח השתתפו בחוליות בגזרות מטולה וראש הנקרה, במערכה לכיבוש סוריה ולבנון. בין הלוחמים היו משה דיין ויגאל אלון. משה דיין נפצע בקרב ואיבד את עינו וכן נפצע ברגלו לוחם פלמ"ח אחר; שאר הלוחמים חזרו לארץ בשלום.
בבית השני מוזכר קרב אל-עלמיין, שהשלכותיו בטרם שהוכרע נצפו כקובעות את הזירה המזרח תיכונית, וארץ ישראל בכללה, ואת גורל היישוב בתקופת מלחמת העולם השנייה. מפקדי הפלמ"ח, בין השאר, פעלו לקראתו, וכפי שמתאר המשורר בשפה פואטית בבית השני: „אל הנגב פלוּגונת נשלחה - / עם מקלות כתחליף לרובים”, בשל המחסור באמצעי תשלום לרכישת נשק הולם. הכוננות לפלישה בארץ ישראל כונתה לימים "מאתיים ימי חרדה".
בבית השלישי פורש האני השר, מפיה של אשת הפלמ"ח "הסבתא" העתידית, על עקרונות הפלמ"ח ורוח הלחימה שלו, בהם מסירות נפש והתגייסות לכל משימה, בכל חזית ושדה הקרב, נכון לכל עבודה כמו "פקק", עובד לעת מצוא בסידור העבודה ובארגונה, למשל בקיבוץ; כך במילים:
...

כל מקום שלפעול בו נחוץ,

שם אומרים לפלמ"חניק ללכת,

וחייו הם כפקק בקיבוץ.
ובמילים:
...

עת מבית איים האסון,

אל העיר חברינו נקראו

וקורא להם שם - ה"סזון".
בבית הרביעי, המספרות על משימתם של אנשי הפלמ"ח בתקופת הסזון.
חפר הטמיע בבית האחרון של השיר, במילים: „כן, הכושי יכול כבר ללכת, / כי הכושי עשה את שלו” המשוחחות עם הביטוי "הכושי עשה את שלו, הכושי יכול ללכת", את כאבם של חברי הפלמ"ח על פירוקו בידי דוד בן-גוריון, ראש ממשלת ישראל, על פי החלטה שהתקבלה בעיצומה של מלחמת העצמאות.
משפחת הכהן שוורץ

משפחת הכהן שוורץ, היא משפחת צאצאיו של אברהם יהודה הכהן שוורץ, המכונה "הקול אריה" על שם ספרו. רבים מבני המשפחה העמידו רבנים ודיינים ברחבי הונגריה וטרנסילבניה, שהיוו חלק נכבד ממוסד הרבנות של האורתודוקסיה בהונגריה. מעבר לתפקידי הרבנות והדיינות, רבים מבני המשפחה חיברו חיבורים תורניים חשובים, וחלקם עמדו בראש מערכות של כתבי עת תורניים שיצאו בהונגריה. בשואת יהודי הונגריה נספו רוב בני המשפחה שהיו חיים בהונגריה בתקופה זו. חלק מהשרידים שנותרו עברו לניו יורק ועמדו שם בראש קהילות חרדיות במקום. אחד מהרבנים שהיגרו לניו יורק - ר' אליעזר אהרנרייך, הקים הוצאת ספרים מיוחדת - "חברה מפיצי תורה ממשפחת קול אריה", שהדפיסו והוציאו לאור מעל 60 ספרים שנכתבו על ידי בני המשפחה.
קלורימטר

קלורימטר הוא מכשיר מדידה המשמש לביצוע קלורימטריה - מדידה של חום הנפלט מתגובות כימיות או משינויים פיזיקליים. המילה קלורימטר נגזרת מהמילה קלוריה שהיא יחידה של חום.
קלורימטר פשוט מורכב ממדחום המחובר למכל מבודד. על מנת למצוא את אנתלפיית השינוי לכל מול של חומר X בתגובה בין שני נוזלים X ו- Y, שופכים את הנוזלים לתוך הקלורימטר ומודדים את הטמפרטורות לפני ואחרי תום התגובה. כופלים את שינוי הטמפרטורה במסה ובקיבולות חום מסוימות ומקבלים את ערך האנרגיה הנפלטת במהלך התגובה (בהנחה שהתגובה אקסותרמית). מחלקים את שינוי האנרגיה במספר המולים של חומר X, ומקבלים את אנתלפיית השינוי של התגובה.
מונגוליה במשחקים האולימפיים לנוער

אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)

המשלחת הראשונה של מונגוליה למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור. המשלחת כללה 11 ספורטאים שהתחרו בשבעה ענפי ספורט. המשלחת זכתה בשתי מדליות זהב. המשלחת הגיעה להישגים נאים בענפים התעמלות עם זכייה במדליית זהב בתרגיל הקפיצות לנערים וסיום במקום החמישי בגמר תרגיל הטבעות, והיאבקות עם זכייה במדליית זהב בקטגוריית משקל עד 60 ק"ג נערות בסגנון חופשי. בענף הג'ודו המשלחת דורגה במקום החמישי בקטגוריית משקל עד 66 ק"ג נערים]]. ספורטאי המשלחת התחרו גם בענפים איגרוף, אתלטיקה, טריאתלון ושחייה אך לא הגיעו להישגים משמעותיים.

אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)

המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה חמישה ספורטאים שהתחרו בארבעה ענפי ספורט. המשלחת זכתה במדליית כסף יחידה. המשלחת הגיעה להישגים בענפים היאבקות עם זכייה במדליית כסף בקטגוריית משקל עד 46 ק"ג נערות בסגנון חופשי, הרמת משקולות עם דירוג במקום הרביעי בקטוגריית משקל עד 63 ק"ג נערות וקליעה בה העפילה לגמר ודורגה במקום השמיני בירי מ-10 מטרים ברובה אוויר לנערות. ספורטאי המשלחת התחרו גם בענף הג'ודו אך לא הגיעו להישגים משמעותיים.

משחקי החורף

מונגוליה השתתפה לראשונה במשחקי החורף האולימפיים לנוער באולימפיאדת הנוער אינסברוק ושלחה משלחת המונה שני ספורטאים שהתחרו בשני ענפי ספורט. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים משמעותיים בענפים החלקה מהירה וסקי למרחקים. המשלחת לאולימפיאדת הנוער לילהאמר מנתה שני ספורטאים שהתחרו בשני בענף. בדומה לאולימפיאדת הנוער אינסברוק, המשלחת לא הגיעה להישגים בענפים החלקה מהירה וסקי למרחקים.
כפר המלכה

כפר המלכה (בצרפתית: Hameau de la Reine) הוא כפר-דמה שנבנה בגנים של ארמון הטריאנון הקטן שבעצמו ממוקם בגנים של ארמון ורסאי עבור מארי אנטואנט רעייתו של לואי השישה עשר, מלך צרפת.

תיאור הכפר

בשנת 1774, הגנים הפורמליים של ארמון הטריאנון הקטן הפכו לגנים אנגליים "טבעיים" יותר, ונבנו בהם גבעות, אגם ופלגים קטנים, תחת פיקוחו של אנטואן רישאר, הגנן האישי של המלכה.
הכפר הוקם בשנת 1783 בתכנונו של האדריכל רישאר מיק (Richard Mique). בכפר נבנו בית חווה, מחלבה וטחנת קמח שהפיקו תנובה כפרית טרייה לשימוש המלכה ופמלייתה. הכפר פעל כמתחם נפרד מארמון ורסאי וחיו בו אנשים שנשכרו לטפל בכפר ולהפוך אותו ליצרני. המלכה והגבירות נהגו להתארח בכפר ולהתלבש בהתאם לסגנון לבוש כפרי, רועות צאן ורפתניות, בעוד הן עובדות במקום מטפלות בצאן וחולבות את הפרות.
הריהוט בתוך המבנים לא היה ריהוט אופייני לבתי כפר, אלא ריהוט מלכותי ומפואר, אולם יחד עם זאת, פשטות המבנים היוותה ניגוד לפאר הרב של ארמונות ורסאי, או אפילו של הטריאנון הקטן עצמו.
ויליאם בירדווד

תחילת דרכו

בירדווד נולד ב-13 בספטמבר 1865 בעיר קאדקי שבהודו הבריטית. כבנם השני של הדיפלומט הרברט מילס בירדווד, ושל אדית מריון סידוני. ויליאם התחנך בקליפטון קולג' בבריסטול. בשנת 1883 התגייס לצבא הבריטי, ולמד במכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט. בשנת 1885 סיים את לימודיו, והוצב כלוטננט ברגימנט נושאי הרומח המלכותי ה-12 (הנסיך מוויילס). הרגימנט הוצב בהודו, וב-20 בדצמבר 1886 הועבר לבנגל. בשנת 1887 הועבר לרגימנט נושאי הרומח הבנגלי ה-11. בשנת 1893 מונה לשליש במשמר המושל. ב-9 במאי 1896 הועלה לדרגת קפטן, ובשנת 1897 השתתף במערכת טריאה, בין הצבא הבריטי לבין שבטים הודיים מקומיים באזור פקיסטן של ימינו.
בשנת 1899, במהלך מלחמת הבורים, הועבר בירדווד לדרום אפריקה, ושרת בבריגדה הנטאלית הרכובה. החל מ-15 באוקטובר 1900, שימש כעוזרו של הלורד קיצ'נר. ב-20 בנובמבר 1901 הועלה לדרגת מייג'ור, ובאוקטובר של אותה שנה הועלה לדרגת לוטננט קולונל, עם סמכות מקומית בלבד. ב-5 ביוני 1902 הפך למזכירו הרשמי של הלורד קיצ'נר, וחזר לבריטניה ב-12 ביולי של אותה שנה. בנובמבר מונה קיצ'נר לתפקיד מפקד הכוחות הבריטיים בהודו, ובירדווד הצטרף אליו כמזכירו. ב-26 ביוני 1905 הועלה לדרגת קולונל, בשנת 1908 קיבל פיקוד על בריגדה בהודו, וב-28 ביוני 1909 הועלה לדרגת בריגדיר. ב-3 באוקטובר 1911 הועלה לדרגת מייג'ור גנרל, ומונה לראש אגף האפסנאות הבריטי בהודו.

אחריתו

ב-29 בדצמבר 1919 הוענק לו התואר ברון. בנובמבר 1920 מונה למפקד פיקוד הצפון ההודי, והוא פיקד עליו עד נובמבר 1924. ב-20 במרץ 1925 הוא הועלה לדרגת פילדמרשל, ובאוגוסט של אותה שנה מונה למפקד העליון של צבא הודו הבריטית, והחזיק בתפקיד עד פרישתו מהצבא ב-1930. הוא הגיש את מועמדותו לתפקיד המושל הכללי של אוסטרליה, וזכה לגיבוי נלהב של ג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת והממשלה הבריטית, אולם ראש ממשלת אוסטרליה ג'יימס סקאלין התעקש על בחירתו של המועמד שלו, אייזק אייזקס. הייתה לו קריירה אקדמאית קצרה ממנה פרש ב-1938. הוא היה נוכח בהלווייתו של המלך ג'ורג' החמישי, כמו גם בטקס ההכתרה של ג'ורג' השישי. הוא פרסם מספר ספרי זיכרונות. הוא נפטר בהמפטון קורט ב-17 במאי 1951. נערכה לו הלוויה צבאית מלאה, וממשלת אוסטרליה מממנת עד ימינו את אחזקת קברו.
אלוש (אתר מקראי)

אָלוּשׁ, אחת מתחנות בהן עצרו בני ישראל במסע במדבר לעבר ארץ ישראל. בני ישראל יצאו מדפקה עצרו באלוש, והמשיכו במסעם לרפידים.
שמה מופיע בספר במדבר, פרק ל"ג, פסוקים י"ג-י"ד. לדעת  חז"ל אלוש היא מדבר סין. בנוסח השומרונים לתורה מופיע השם אליש. בתרגום השבעים ותרגום יונתן לתורה, מופיע השם אילוס (בתרגום ירושלמי: "אתר תקיף").
למעט האיזכור בספר במדבר שמו של האתר אינו מופיע בתנ"ך.
הגמרא בתלמוד בבלי, מסכת יומא, דף י', עמוד א' טוענת ש"ששי בנה אלוש".
אמביגרמה

אמביגרָמה היא מילה סימטרית מבחינה ויזואלית (להבדיל מפלינדרום, שבו הסימטריה היא טקסטואלית). בדרך-כלל מדובר במילה שניתן לקרוא אותה גם לאחר שמסובבים אותה ב-180 מעלות. פירוש המילה "אמבי" הוא "שניהם" או "יחד", ו"גרם" פירושו "מילה". ישנם מספר סוגים ותת-סוגים של אמביגרמות:
שרת יישומים

שרת יישומים (באנגלית: Application server) הוא שרת אשר מריץ רכיבי תוכנה המהווים את הלוגיקה העסקית ביישומים מבוזרים. לעיתים קרובות רואים בשרת יישומים חלק מיישום הבנוי בארכיטקטורת שלוש שכבות. יישום כזה מורכב מממשק משתמש גרפי, משרת המספק את הלוגיקה העסקית (הוא שרת היישומים), ומשרת בסיס נתונים.
שרת יישומים מספק ליישומי תוכנה שירותים כדוגמת אבטחת מידע, שירותי נתונים, תמיכה בטרנזקציות, איזון עומסים וניהול של מערכות מבוזרות גדולות. מונח זה משמש לעיתים קרובות בהקשר לשרתי רשת התומכים ב-Java Enterprise Edition. עם זאת, השימוש במושג אינו מוגבל רק ל-Java.

פלטפורמת NET.

בעולם של מיקרוסופט, מערכת ההפעלה Windows Server ביחד עם הטכנולוגיות של פלטפורמת דוט-נט משמשים על תקן שרת יישומים, שם מציבים את יישומי שכבת הביניים (middle-tier) ותשתיות השירותים.
קיימות גם חברות צד-שלישי המפתחות שרתי יישומים מבוססי דוט-נט. לדוגמה: פרויקט Mono של חברת Novell, שרת היישומים Base4 ושרת היישומים TNAPS.
הקיפאון הגדול

הקיפאון הגדול (או בשמו השני: מות החום) הוא תרחיש המתקשר לעוד תרחישים רבים אשר מנבאים את גורל היקום שבו המשך ההתפשטות יוביל ליקום אשר מתקדם בצורה אסימפטוטית (ישרה) לעבר האפס המוחלט. במילים אחרות, התפשטות היקום תוביל לבסוף להתקררות היקום ולהגעה לטמפרטורת האפס המוחלט כלומר, הטמפרטורה המינימלית.

הגדרה

תרחיש זה בשילוב תרחיש הקריעה הגדולה מסתמן כיום כהיפותזה המובילה. תרחיש זה, בהיעדר אנרגיה אפלה, אפשרי רק ביקום בעל גאומטריה שטוחה או היפרבולית. בהינתן קבוע קוסמולוגי חיובי, תרחיש זה אפשרי גם ליקום סגור, תאוריה שאומרת שהתפשטות היקום תיעצר ותחל להתכווץ חזרה לעבר נקודה אחת. בתרחיש זה כוכבים צפויים להמשיך להיווצר ב- עד- השנים הבאות, לאחר מכן מלאי הגז הנחוץ להתהוות כוכבים יאזל. בעוד הדלק עבור הכוכבים קיימים הולך ואוזל, היקום יהפך בהדרגה לחשוך יותר ויותר. לבסוף חורים שחורים יהוו את רוב העצמים בחלל, אך גם הם, עקב פליטה של קרינת הוקינג, יעלמו לבסוף. תרחיש נוסף המתקשר לכך הוא מות החום, שבו היקום יגיע למצב של אנטרופיה מקסימלית שבה הכל מבוזר ואין גרדיאנט, אשר נחוצים לתהליכי עיבוד מידע אשר צורה אחת שלהם היא חיים. תרחיש זה אפשרי בכל אחד משלושת המודלים אבל מחייב שהיקום יגיע לטמפרטורה מינמלית סופית. תנודות קוונטיות אקראיות או מנהור קוונטי יכולות לייצר מפץ גדול נוסף. לאורך כמות לא מוגבלת של זמן, תתרחש הפחתה ספונטנית של האנטרופיה על ידי משפט ההישנות של פואנקרה ותנודות תרמיות.

מקור התרחיש

תרחיש הקיפאון הגדול נובע מהחוק השני של התרמודינמיקה, חוק פיזיקלי בסיסי אשר גרסה אחת קובעת כי  אנטרופיה נוטה להתגבר במערכת מבודדת. מהשערה זו מסיקים שאם היקום יתקיים למשך מספיק זמן, הוא ימשיך בצורה אסימפוטוטית אל עבר מצב שבו כל אנרגיה בסוף תתפזר.
הניחוש שלפיו כל הגופים ביקום יתקררו, שלבסוף יהיו קרים מדי מכדי לפתח חיים, גולה על ידי אסטרונום צרפתי בשם Jean-Sylvain Bailly בשנת 1777.
על פי נקודת מבטו של ביילי, לכל כוכבי הלכת יש חום פנימי וכרגע הם נמצאים בשלב מסוים של התקררות. צדק, לדוגמה, עדיין חם מכדי שיוצרו עליו חיים, בעוד שהירח כבר קר מדי.
השלב האחרון, מנקודת מבט זו נקרא "איזון" שבו כל תנועה בכוכב הלכת מפסיקה.

היסטוריה

רעיון תרחיש הקיפאון הגדול (מות החום) נבע מדיון הנובע מיישום שני החוקים הראשונים של התרמודינמיקה בתהליכים אוניברסלים. בשנת 1851, ויליאם תומפסון (לורד קלוין) שתיאר את הרעיון הזה בהתבסס על ניסויים קודמים על תורת החום הדינמית אמר:"חום הוא לא חומר, אלא צורה דינמית של תוצאה מכנית, אנו חייבים לדעת שחייבת להיות שקילות בין עבודה מכנית לבין חום, כמו בין סיבה ותוצאה".
בשנת 1852 פרסם תומפסון כתבה על המגמה האוניברסלית בטבע של בזבוז האנרגיה המכנית שבה הוא מתאר את היסודות הראשונים של החוק השני של התרמודינמיקה, מסוכמים על ידי ההשקפה שהתנודה המכנית והאנרגיה ששימשה להיווצרות תנודה זו, יטו להתפוגג או לדעוך, באופן טבעי. הרעיונות בכתבה זו, ביחס לגילה של השמש והדינמיקה של תפעול היקום, משכו את הדמיון של וויליאם רנקיין ושל הרמן פון הלמהולץ.
שלום שלושים השנים

שלום שלושים השנים (ביוונית: Τριακονταετείς Σπονδές) היה חוזה שלום שנחתם ביוון העתיקה בין אתונה לספרטה בשנת 446 לפנה"ס, ואשר שם קץ למלחמה הפלופונסית הראשונה שהתחוללה מאז שנת 460 לפנה"ס, והעניק ליוון תקופה של שלום יחסי עד פרוץ המלחמה הפלופונסית השנייה. שם החוזה נובע מהתקופה שהוא היה אמור לחול עליה, אולם בפועל הוא שרד רק 15 שנה.

תקופת השלום

בשנת 440 לפנה"ס, שש שנים בלבד לאחר החתימה על ההסכם, הוא כבר הועמד במבחן עקב המלחמה הסאמית. המלחמה פרצה במקור בין מילטוס לסאמוס, אולם עד מהרה התערבה אתונה לטובת מילטוס, ופרס תמכה בסתר בסאמוס. האתונאים כבשו את סאמוס, וכוננו בה משטר דמוקרטי. עם זאת, בתמיכת הפרסים, הסאמים מרדו שוב ולקחו בשבי את הפקידים האתונאים ואת חיל המצב האתונאי. מצבה של אתונה היה רגיש, והיה ברור שאם ספרטה תצטרף למלחמה לרעת אתונה אזי מרידות יפרצו בכל רחבי האימפריה האתונאית. הספרטנים אכן שקלו להתערב, אולם קורינתוס, שהייתה עיר חשובה מאוד בליגה, מנעה זאת.
לסיכום, למרות שאתונה לא הפסיקה להרחיב את תחומי שלטונה במהלך שלום שלושים השנים, הרי שערי הליגה הפלופונסית קיבלו זאת בסבלנות. ספרטה הייתה מרוצה מכך שאתונה משקיעה את מרבית מאמציה בים האגאי, תראקיה, והים השחור, ומאפשרת לספרטה להסתגר ולשמור על משטרה המיוחד. המצב השתנה בתקופה שלאחר המלחמה הסאמית, כאשר האתונאים החלו לגלות עניין באקרנאניה, שקורינתוס ראתה כשטח הנתון לחסותה. בשנת 435 לפנה"ס פרצה מלחמת אזרחים באפידמנוס, שעד מהרה נגררו אליה קורקירה וקורינתוס. הקרקירים הביסו את הקורינתים בקרב לאוקימנה, אולם בשנת 433 לפנה"ס יזמו הקורינתים מסע מלחמה נוסף, והקרקירים המבוהלים פנו אל אתונה בבקשה להצטרף אל הליגה האטית-דלית במטרה לקבל סיוע מהצי האתונאי. הבקשה הייתה חוקית לחלוטין, שכן אחד מסעיפי החוזה קבע במפורש שכל עיר שאינה חברה בברית מסוימת יכולה להצטרף לאיזו ברית שהיא בוחרת. מנגד, הקורינתים טענו בפני האתונאים שאסור להם לקבל עיר חדשה לברית שלהם כאשר הצטרפות זו נועדה כדי להרע לעיר אחרת. בסופו של דבר החליטו האתונאים לחתום עם הקרקירים על חוזה הגנה בלבד, שאומר ששתי הערים התחייבו להגן זו על זו במקרה ואחת מהן מותקפת, אולם לא התחייבו להשתתף זו במסעות המלחמה של זו. בסופו של דבר, הפלישה הקורינתית נבלמה בקרב סיבוטה. למרות שכוחות אתונאיים לא השתתפו בקרב בפועל, הרי שעצם נוכחותם גרמה לקורינתים להימלט בבהלה למרות שהקרב כבר הוכרע למעשה לטובתם. 
קרב סיבוטה גרם להתקררות היחסים בין אתונה וקורינתוס, ושתיהן נפגשו שוב בקרב פוטידאה בשנה הבאה. שני הקרבות לא העניקו לשאר הערים חברות הליגה הפלופונסית סיבה להתערב, כיוון שקורינתוס פעלה על דעת עצמה. אולם הקורינתים ובני פטידאה התלוננו בספרטה על תוקפנותה של אתונה, מה שגרם לספרטנים להכריז שכל עיר שיש לה תלונות כנגד אתונה תבוא להגיד אותן. גם מגארה התלוננה על כך שאתונה סגרה בפניה את שווקיה, ואף אייגינה הפעילה לחץ בסתר. בסופו של דבר, בשנת 431 לפנה"ס, פרצה המלחמה הפלופונסית השנייה שסחפה את כל יוון.
מייק דה ויין

ביוגרפיה

דה ויין נולד ב-5 בינואר 1947 בדרום מערב אוהיו למשפחה קתולית ממוצא אירי. בשנת 1969 סיים את לימודי התואר הראשון בחינוך ובשנת 1972 סיים את לימודי הדוקטורט. בגיל 25 החל דה-ויין לעבוד כעוזר התובע באחד ממחוזות אוהיו, ובשנת 1976 נבחר לכהן כתובע המחוזי למשך ארבע שנים. ב-1980 הוא נבחר לסנאט של מדינת אוהיו וכיהן כשנתיים. בשנים 1995–2007 כיהן כחבר בסנאט האמריקאי. בשנת 2008 ייעץ לקמפיין של המועמד הרפובליקני לנשיאות ג'ון מקיין. בשנת 2010 נבחר לכהן כיועץ המשפטי של אוהיו. בנובמבר 2014 הוא נבחר שנית לתפקיד, כשניצח ב-84 מתוך 88 מחוזות המדינה.
ב-6 במאי 2016 הכריז דה-ויין כי הוא מתכוון להתמודד על משרת המושל בבחירות ב-2018 במאי 2018 הוא ניצח בפריימריז הרפובליקניים על כ-59% מהקולות. לבסוף הוא ניצח גם בבחירות הכלליות עם כ-50.6% מקולות הבוחרים ונכנס למשרתו בינואר 2019.
דה-ויין התחתן ביוני 1967 ונולדו לו כ-8 ילדים, כאשר אחד מהם נהרג בתאונת דרכים ב-1993. בעמדותיו, דה-ויין מתנגד להפלות ולנישואים חד-מיניים וטען כי מדינות לא צריכות להכיר בזוגות חד מיניים שנישאו במדינות אחרות.
כיכר פרלמנט

כיכר פרלמנט (באנגלית: Parliament Square) היא כיכר הממוקמת בפינה הצפונית מערבית של ארמון וסטמינסטר שרובע וסטמינסטר שבלונדון.

מיקום

הכיכר ממוקמת בין מנזר וסטמינסטר וכנסיית סנט מרגרט, בית הגילדות מידלסקס ומשרד האוצר של בריטניה.

פסלים בכיכר

בכיכר פסלים רבים של מדינאים בריטים. הידועים בפסלים הם פסלו של וינסטון צ'רצ'יל (בפינה הצפון מזרחית של הכיכר), אברהם לינקולן (אל מול בית הגילדות), רוברט פיל (בפינה הדרום מערבית של הכיכר), יאן כריסטיאן סמטס (בפינה הצפונית של הפארק), בנג'מין דיזראלי, ג'ורג' קאנינג ואוליבר קרומוול.

היסטוריה

הכיכר הוקמה בשנת 1868 במטרה ליצור שטח פתוח סביב ארמון וסטמינסטר. לצורך הקמתה נהרסו מספר בניינים שעמדו במקום. הכיכר הוקמה על פי תכנון האדריכל צ'ארלס ברי ובמרכזה עמדה אנדרטת מזרקת בקסטון שהועברה מן המקום בשנת 1940.
הכיכר, בשל מיקומה - אל מול בניין הפרלמנט- מהווה אתר להפגנות נגד פעולות הממשלה. בשל ההפגנות הסוערות שנערכו במקום כנגד הפעולות הצבאיות הבריטיות בעיראק נחקק בשנת 2005 חוק על ידי הפרלמנט הבריטי (ה- Serious Organised Crime and Police Act 2005) האוסר על הפגנות בכיכר, ובמרחק של קילומטר מכל צדדיה מבלי לקבל אישור מראש ממפקד המשטרה המטרופולינית.
מטא

מֶטָא (מיוונית, μετά: מעבר, לאחר) היא תחילית המציינת לרוב הפשטה, הכללה או הסתכלות חיצונית על המושג המופיע אחריה. ברמה האינטואיטיבית, ניתן לומר שהתחילית מטא מציינת "דיבור על".

התפתחות המושג

המושג מגיע מתחום תורת ההכרה (אפיסטמולוגיה) בפילוסופיה, שם הוא משמש לציון התייחסות מופשטת לנושא מסוים על מנת לבחון אותו מן הצד וללמוד על טבעו. דוגמה לכך היא מטפיזיקה, העוסקת בבחינה של מושגי היסוד של העולם הפיזיקלי והבנת טבעם. כך למשל השאלה "מהו זמן?" היא שאלה מטאפיזית ולא שאלה פיזיקלית.
דוגמה נוספת וחדשה הרבה יותר היא מושג המטא-דאטה, כלומר מידע על מידע. לדוגמה, אם המידע שלנו הוא קובץ תמונה אז המטא-דאטה שלו יכלול נתונים כגון גודל התמונה או המקום והזמן שבו צולמה.
החוקר דאגלס הופשטטר בספרו גדל, אשר, באך השתמש רבות במושג ה-מטא בדיבורו על אזכורים עצמיים ורקורסיה.]
בשימוש הרווח, התחילית מטא יכולה להצטרף לכל מושג, ומשמעותה של המילה שתיווצר מכוונת לעיסוק באותו המושג שלא ברמה הפרקטית, אלא בהקשר הרחב שלו. כל למשל משפטן העוסק במטא־משפט לא יעסוק בעולם הדין והחוק, אלא בהקשר וההשפעה של חוקים אלה בחברה והתרבות בה הם נחקקו.