google/wiki40b huggingface dataset:
מרפק טניס

אטיולוגיה

הגיד המשותף של השרירים הפושטים הוא מוצאם של קבוצת השרירים הפושטים והמסובבים את האמה כלפי מעלה. הגיד נאחז בעילית העלי הצידית של עצם הזרוע (epicondyle lateralis humeri). מאמצים חוזרניים על הגיד המשותף כמו חבטות גב-יד בטניס גורמים נזקים לרקמה שקצב החלמתה נופל מקצב הפגיעה בה, בין היתר הודות לאספקת הדם הדלה של הגיד, ובסופו של דבר לתהליך ניווני בגיד, לקרעים ולדלקות. רוב הקרעים, חלקיים או מלאים, מתגלים בשריר פושט שורש היד החישורי הקצר.

מניעה

חלק מהמאמצים החוזרניים על הגיד המשותף ניתנים למניעה. שיפור טכניקות משחק לקויות כגון חבטת גב-יד בעזרת יד אחת בלבד, חבטה בכדור המשחק שלא במרכז המחבט ושימוש במחבט שגודלו אינו מתאים לשחקן תצמצם עומסים מיותרים על שרירי המרפק. בתחומי עיסוק אחרים, ארגונומיה מוקפדת עשויה להשיג מטרות דומות.

אבחון

אנשים הסובלים ממרפק טניס מתארים כאב ורגישות בחלקו הצידי של המרפק. האבחנה מאוששת במישוש הגיד המשותף של הפושטים ובבדיקות המחוללות כיווץ סטאטי של השרירים הפושטים. בדיקות נוספות כגון צילום רנטגן יכולות לשלול או לגלות הפרעות אחרות, אך אין בהן כדי להעיד על קיומו של מרפק טניס.

טיפול

טיפולים שמרניים נמצאים בקו הראשון לטיפולים במרפק טניס. רובם מכוונים להפחתת כאב ולחיזוק רקמת השרירים הפושטים. ביניהם נמצאים נטילת נוגדי דלקת שאינם סטרואידים, שימוש בחבק מסביב לאמה המשפיע על חלוקת העומסים בין שרירי האמה, תרגילי חיזוק ומתיחה של השרירים הפושטים הנערכים מספר פעמים ביום ומכשירים חשמליים שונים. לעיתים מוזרקים סטרואידים ישירות לאזור הכאב.
ניתוח נלקח בחשבון לאחר כישלון טיפולים שמרניים שנמשכו לפחות שנה ולאחר שנשללו גורמים אחרים לכאב. בין ההליכים הניתוחיים הקיימים, ניתוק של הגיד המשותף, הארכה של השריר פושט שורש היד החישורי או הטריה של החלקים המנוונים של הגיד המשותף וחיבורו מחדש לעצם הזרוע.
יקב לוריא

זכיות ופרסים

יינות היקב זכו במדליות במספר תחרויות בהם: דקנטר, בסט וליו וטרה ווינו.
והרי החדשות (תוכנית טלוויזיה)

היסטוריה

התוכנית הושקה ב-31 בדצמבר 2017 כמהדורה המקדימה של חדשות הערב, והחליפה עם העולם היום את התוכנית שבע אקטואלי. היא שודרה מדי ערב בשעות 19:30 עד 19:58 בכאן 11 בטלוויזיה וברדיו ברשת כאן ב'. את המהדורה הגישה מגישת המהדורה המרכזית גאולה אבן-סער ובימי חמישי החליפה אותה מיכל רבינוביץ'. 
ב-8 ביולי 2018 עברה התוכנית כמה שינויים: שעת השידור הוקדמה ל-16:30, החלה להגיש אותה רינת ספיבק, והמהדורה החדשה מסכמת את כל אירועי היום. במקומה הוארכה התוכנית "העולם היום" עד 19:58, ולפניה שודרה "מהדורת שבע".
ב-10 בינואר 2019 ירדה התוכנית מהאוויר בעקבות שינוים בלוח השידורים ועלייתה לאוויר של התוכנית "קלמן וסג"ל".

מבנה המהדורה

המהדורה נשאה אופי קליל, ובמהלכה דווחו אירועי היום בשיחות וידאו עם כתבי התאגיד וכמו כן שודרו קטעים מכותרות חדשות הערב.
שאול ליברמן

תולדות חייו

נולד במוטול (מוטילי) שברוסיה הלבנה, בתחום המושב של האימפריה הרוסית, למשה ולדינה בדנה, בתו של הרב שאול קצנלנבוגן, שעל שמו הוא נקרא. בצעירותו למד בישיבות מלץ, סלבודקה, מינסק, ישיבת נובהרדוק שגלתה להומל (ליד מינסק), וכן עם בן דודו החזון איש (אמו ואם החזון איש היו אחיות), הוסמך לרבנות ונודע בכינוי "העילוי ממוטילי". אח סבתו מצד אביו היה הרב מלכיאל צבי טננבוים, רבהּ של לומז'ה, מחבר שו"ת "דברי מלכיאל" ומגדולי המשיבים בדורו, אשר אף הוא היה יליד מוטול, ואבי-סבו מצד אביו היה בעל הקרן אורה. בשנת 1920 החל ללמוד רפואה באוניברסיטת קייב, לאחר מכן המשיך את לימודיו בננסי עד עלייתו לארץ ישראל בשנת 1927.
ליברמן התיישב בירושלים ולמד באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1931 התמנה למרצה. בין השנים 1935–1940 עמד בראש המכון לחקר התלמוד ע"ש הארי פישל בשכונת הבוכרים בירושלים, שאליו הוזמן על ידי ידידו הראי"ה קוק. כן לימד בבית המדרש של תנועת המזרחי וכן במכללת ליפשיץ.
בשנת 1940 קיבל משרה בבית המדרש לרבנים באמריקה בניו יורק, המשתייך לתנועה הקונסרבטיבית, שם התמנה לפרופסור ולאחר מספר שנים שירת כרקטור המוסד. הסכמתו לעבוד במוסד ליברלי יחסית הביאה לביקורת עליו מצד החרדים, בייחוד על רקע הקרע המתעצם בין האורתודוקסיה לקונסרבטיבים בעשורים הבאים. ליברמן עצמו תקף את מבקריו פעמים רבות, ועמדתו התבטאה במכתב ששלח ב-1974 "אני מלמד תורה לעם ישראל ופוליטיקה לא מעסיקה אותי. אינני 'אורתודוקסי' ולא 'קונסרבטיבי'. יש רבנים 'קונסרבטיבים' הנוהגים כפי ההלכה ורבנים 'אורתודוקסים' שאינם נוהגים לפיה. אני דואג לכך שהמורים בבית-המדרש יהיו משלומי אמוני ישראל ושהתלמידים והבוגרים יהיו שומרי תורה ומצוות כראוי וכיאות." הוא אף הכריז בפני
כנסת הרבנים שהסירוב לקבל את תקנותיה בענייני קידושין נובע מחשש פוליטי ולא משיקולים הלכתיים, ולעג לנכונות האורתודוקסים להתפשר בהלכה ולהעניק הכשרים וכדומה במקרים מסופקים. ב-1957 התעוררה סערה ציבורית כאשר הרב משולם ראטה סירב לקבל ביחד עם ליברמן את פרס הרב קוק לספרות תורנית, ובשל כך ובשל מחאת הרבנים האורתודוקסיים באמריקה, ויתר ליברמן על הפרס. הרבי מלובביץ', לעומת זאת, טען שכל עוד שאול ליברמן מכהן בבית המדרש לרבנים מותר לעבוד שם.
הישגו הגדול והמוכר ביותר של ליברמן הוא ההדרת התוספתא ופירושה. מהדורתו ופירושיו הם נכס צאן ברזל של המחקר התלמודי. בנוסף יש לציין את מחקריו פורצי הדרך בתלמוד ירושלמי.
בשנת תשל"א (1971) הוענק לו פרס ישראל למדעי היהדות, אף שלא היה תושב ישראל, כנדרש בכללי הפרס. בשנת 1971 הוענק לו פרס הארווי על עבודתו בהכרת תרבויות המזרח הקרוב בתקופה ההלניסטית והרומית, ועל עבודתו להבנת מקורותיה של הספרות התלמודית. באותה השנה, הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן.
אשתו הראשונה, רחל (נפטרה בי"ח בסיון תרצ"א), הייתה נכדתו של ר' ירוחם יהודה ליב פרלמן, ה"גדול ממינסק", שהיה מגדולי דורו – בת חתנו, הרב אליעזר רבינוביץ, רבהּ של מינסק. אשתו השנייה של ליברמן הייתה יהודית בר-אילן, בתו של הרב מאיר בר-אילן. לליברמן היה אח יחיד בשם מאיר יונה ליברמן (1907–2004), אשר היה בן-בית אצל הרב חיים עוזר גרודזינסקי, בעל ה"אחיעזר", הרב אברהם ישעיה קרליץ, בעל ה"חזון איש" והרב יצחק זאב סולובייצ'יק – הרב מבריסק, וכן היה מהוגי הדעות של חוג נטורי קרתא ואף פרסם מאמרים בבטאון החומה.
נפטר במטוס בדרכו לישראל בט' בניסן תשמ"ג 22 במרץ 1983.
על שמו בניין בית המדרש של המכון הגבוה לתורה באוניברסיטת בר-אילן. וכן על שמו מאגר עדי נוסח.
טרנסדנוביה

טרנסדנוביה (בהונגרית: Dunántúl - דונאנטול, בלטינית: Transdanubia, בגרמנית: Transdanubien, בקרואטית: Prekodunavlje או Zadunavlje) הוא שם היסטורי למערב הונגריה ממערב לדנובה. לכן משמעות השם הוא - "מעבר לדנובה", כלומר מעבר לגדה המערבית של הדנובה.  
החבל גובל עם סלובקיה בצפון, עם אוסטריה  במערב למרגלות הרי האלפים, עם סלובניה בדרום-מערב, באמצעות הנהר מורה ועם קרואטיה בדרום, באמצעות הנהרות מורה ודראווה. הגבול המזרחי הוא בתוך הונגריה - הגדה המערבית של הדנובה. החבל המצוי מעבר לגדה השנייה, המזרחית,  של הדנובה, קרוי בלטינית ציסדנוביה (Cisdanubia), אך המונח כמעט שאינו בשימוש. באופן היסטורי הוא ציין במיוחד של אותם חלקים של ממלכת הונגריה שנמצאו מצפון לדנובה, ושנודעו בגרמנית כ-Oberungarn - "הונגריה העליונה", והזהה בקווים כלליים בימינו לסלובקיה.
טרנסדנוביה  כוללת  9 מחוזות של הונגריה:גיור-מושון-שופרון, קומארום-אסטרגום, פייר, וספרם, ואש, זאלה, שומוג', טולנה, באראניה ובסנוף החלק של פשט הנמצא ממערב לדנובה ושנודע בימי הביניים כמחוז פיליש.
היישוב המאוכלס ביותר באזור הוא העיר פץ'.
במרכז טרנסדנוביה נמצא אגם בלטון.  חלקו הצפוני-מרכזי של טרנסדנוביה מכונה "טרנסדנוביה המרכזית" (בהונגרית: Közép-Dunántúl). אזור זה כולל בתוכו את המחוזות קומארום-אסטרגום, פייר ווספרם. מרכז החבל נמצא בעיר סקשפהרוואר.
בן וישו

ביוגרפיה

וישו נולד בכפר קליפטון שבמחוז בדפורדשייר, מזרח אנגליה ללינדה ולג'וסה וישו, יש לו אח תאום בשם ג'יימס.
וישו הוא בוגר "אקדמיית סמואל וויטברד" ו"האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה".
הוא החל את דרכו כשחקן בתיאטרון וזכה בשנת 2004 לביקורות משבחות על הופעתו במחזה "המלט" בתיאטרון "אולד ויק", הופעה שזכתה אותו במועמדות לפרס לורנס אוליבייה לשחקן הטוב ביותר.
וישו החל את דרכו בקולנוע בסרט המלחמה "השוחה" והתגלה למבקרי הקולנוע לראשונה בשנת 2001 בסרט "אח שלי טום".
ב-2004 שיחק במותחן הפשע "לאייר קייק" בתפקיד סידני אחיינו של הגנגסטר "הדוכס" ובדרמה "אין סוף לאהבה".
ב-2005 גילם את המוזיקאי האנגלי קית' ריצ'רדס בדרמת הרוק הביוגרפית "מסטול".
הוא זכה לפרסום עולמי בפעם הראשונה בשנת 2006 בזכות הופעתו בתפקיד הראשי במותחן המבוסס על רב המכר "הבושם", בסרט שיחק בתור הצעיר ז'אן באפטיסט גרנוויל המייצר בשמים בזכות חוש הריח המפותח שלו.
ב-2007 השתתף בדרמה המוזיקלית הביוגרפית "אני לא שם" בה הוא מייצג את בוב דילן הצעיר והמרדן הנקרא בסרט על שם המשורר הצרפתי ארתור רמבו.
ב-2008 זכה להערכה על תפקידו בסדרת הדרמה של ה-BBC "צדק פלילי" בתור הצעיר בן קולטר המואשם ברצח. על הופעתו בסדרה זכה וישו בפרס אמי העולמי והיה מועמד לפרס באפט"א. כמו כן הופיע גם בדרמה "בחזרה לבריידסהד" בתפקיד הלורד הצעיר סבסטיאן פלייט.
ב-2009 שיחק בדרמה של ג'יין קמפיון "כוכב בהיר" בתפקיד המשורר האנגלי ג'ון קיטס.
ב-2011 שיחק בסדרת הדרמה "השעה" בתפקיד העיתונאי פרדי ליון, וזכה עליו לביקורות טובות.
ב-2012 השתתף בסרט ג'יימס בונד ה-23, שובר הקופות של סם מנדס "סקייפול" בתפקיד Q ובדרמת ההרפתקאות המדע-בדיונית "ענן אטלס" בתור מספר דמויות.
באותה השנה כיכב בתפקיד ריצ'רד השני בהפקה הטלוויזיונית של ה-BBC עם סם מנדס, "הכתר החלול", על הופעתו בסדרה היה וישו מועמד למספר פרסי טלוויזיה בבריטניה וזכה בפרס באפט"א לטלוויזיה.
בשנת 2018 גילם את דמותו של נורמן ג'וזיף, אחד התפקידים הראשיים במיני-סדרת הדרמה הבריטית "שערוריה אנגלית למדי" לצדו של יו גרנט, ברשת BBC. על תפקידו זה זכה בפרס גלובוס הזהב.
באותה השנה וישו לוהק לסרט "מרי פופינס חוזרת" בתפקיד מייקל בנקס הבוגר, לצידה של אמילי מורטימר כאחותו ג'יין בנקס.

חייו האישיים

במשך שנים סירב וישו להתראיין על חייו הפרטיים בטענה ש"חשוב היה לי לשמור על מידה של אנונימיות כשחקן, מאחר שהתפקיד הוא לשכנע אנשים שאני מישהו אחר ממי שאני, אז אם אני אספר כל פעם מחדש על עצמי, אני יורה לעצמי ברגל". ב-2011 הוא התראיין למגזין "אאוט" ואמר ש"כשחקן יש לך זכות מוחלטת לפרטיות ומסתורין, לגבי המיניות שלך ומי שאתה. אני לא מבין למה זה צריך להיות נושא שצריך לדון עליו בציבור."
באוגוסט 2012 ערך וישו איחוד אזרחי עם בן זוגו, מארק בראדשו, מלחין אוסטרלי, ובשנת 2014 הוא פרסם בציבור שהוא הומו, ואמר כי זו הייתה חוויה מלחיצה עבורו, אבל בסופו של דבר כולם היו "מקסימים" כלפיו.
ברוך בר ליבוביץ

תולדות חייו

נולד בפולדובצה, פרבר של סלוצק, שם למד ונודע כעילוי. בבחרותו הלך ללמוד בישיבת וולוז'ין, שם הפך לתלמידו המובהק של רבי חיים סולובייצ'יק מבריסק.
נשא לאשה את פייגא - בתו של הרב אברהם יצחק צימרמן, אב"ד הלוסק. אחר שחותנו עבר לקרמנצ'וג תפס את מקומו ופתח שם ישיבה. בשנת תרס"ד התמנה לראש ישיבת כנסת בית יצחק בסלובודקה. בשנת תרפ"א העביר את הישיבה יחד עם חתנו, הרב ראובן גרוזובסקי לווילנה, ובתרפ"ו לקמניץ. נסע לארצות הברית למשך מספר שנים כדי לגייס כספים לישיבתו.
על פטירתו סיפרו שני תלמידיו המקורבים, הרב נח שימנוביץ והרב מאיר פנטל שהיו לידו בשעת חוליו: שכשעתיים לפני מותו אמר "הרבי בא" וביקש לומר להם דבר תורה ששמע מרבו, רבי חיים סולובייצ'יק מבריסק. התאמץ לעמוד על רגליו ונפל על המיטה בעוד פיו ממלמל את דברי רבו.

דרכו הלימודית

במקום להדגיש תירוץ קושיות או סתירת תירוצים, הדגיש דרך הלימוד שכללה איך להקשות קושיה, כיצד לתרץ תירוץ ואיך להטיל ספק. הוא הדגיש תמיד כי התורה אינה נקנית על פי כללי הלוגיקה של השכל האנושי, אלא את התורה צריכים ללמוד על פי כללי ודרכי התורה, ולכן יש לפתח את השכל על פי התורה ולא את התורה על פי שכלו של האדם. כשהיה מזכיר שם של אחד האמוראים או הראשונים היה מזכירו בחרדה אומר "דער היילגער (הקדוש) רבא" "דער היילגער (הקדוש) רשב"א", וכן הלאה.
היה תלמידו של רבי חיים סולובייצ'יק בכל נפשו ומהותו, התבטל בפניו לחלוטין ובספריו עוסק רבות בביאור דבריו.
הקפיד מאוד על לימוד מפי רב, היה אומר כי אינו יכול להבין איך יכול אדם לחיות ללא רב, וראה את האושר הכי גדול לאדם שזכה לרב. הוא ראה ברב את המשכיות התורה מדור לדור מרב לרב עד משה רבנו. 

הקפיד על בחורים שהקשו באמצע השיעור, ופעם אחת אמר: 
"בשעה שמו"ר הגאון זיע"א (הרב חיים מבריסק) היה מגיד השיעור ואנכי הקשבתי רב לכל מילה, רעד היה עובר בעצמותיי... עד שלא יכולתי להוציא הגה מפי. ואיך יתיימר בן ישיבה לפרוק באמצע השיעור?!"
(עדות תלמידו הרב ישראל בארי בהקדמת ספרו משנת ראשונים חלק א')

ניגוניו

הרב ליבוביץ הלחין ניגונים רבים. בעת מלחמת העולם הראשונה שהה עם ישיבתו במינסק. ברצונו לעודד את הבחורים, החל ללמדם משיריו, באישורו של רבו רבי חיים סולובייצ'יק, ששהה אף הוא במינסק. רבי חיים אף נהג לבקר את ניגוניו. ניגוניו השתמרו על ידי משפחתו, וכן על ידי הרב משה שמואל שפירא ששמע ממנו בעת חתונת בנו רבי יעקב משה, שנערכה בברנוביץ', שם למד הרב שפירא. בין ניגוניו: "קול דודי", "שים שלום" ו"צור ישראל-ועתה בנים".
חלק מניגוניו יצאו בדיסק "ניגוני רבי ברוך בר ליבוביץ'", תשע"ד, על ידי ה"מגיד מישרים" הרב לוי יצחק שושן.
שאנן דוהרטי

ילדותה

דוהרטי נולדה בממפיס, טנסי, לרוזה, בעלת מכון יופי, ולטום דוהרטי, יועץ משכנתאות. הוריה קראו לה על שם נהר השאנון באירלנד. בגיל שבע עברה דוהרטי עם משפחתה ללוס אנג'לס.

השנים הראשונות (1981–1989)

בגיל צעיר מאוד החליטה דוהרטי שברצונה להיות שחקנית. בשנת 1981 החלה בהופעות אורח בסדרות שונות, ביניהן "!voyagers" , "האב מרפי" ו"זאב מעופף". מייקל לנדון, מפיק וכוכב הסדרה "בית קטן בערבה", ליהק אותה לתפקיד ג'ני ווילדר בהיותה בת 11. דוהרטי הופיעה בסדרה עד לסיומה בשנת 1983.
בשנים 1986–1988 הופיעה בסדרת הדרמה "Our House" בתפקיד הבת הגדולה במשפחת וית'רספון, כריס. על תפקיד זה הייתה מועמדת ל"פרס האמן הצעיר".
התפקיד הגדול הראשון של דוהרטי בסרט קולנוע היה הת'ר דיוק במלכות הכיתה (1989).

שנות ההצלחה (1990–2001)

תפקיד הפריצה של דוהרטי היה ברנדה וולש, בסדרת הנעורים הפופולרית "בוורלי הילס 90210", שהפיק אהרון ספלינג. התפקיד זיכה אותה בשתי מועמדויות ל"פרס האמן הצעיר" בקטגוריית השחקנית הצעירה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה. ב-2004 דירג ערוץ !E את ברנדה וולש במקום העשירי ברשימת חמישים הנשים המרושעות ביותר בפריים טיים. דוהרטי עזבה את הסדרה בסוף העונה הרביעית ב-1994, אחרי חיכוכים עם חבריה לצוות, ובפרט ג'ני גארת'.
ב-1998 ליהק ספלינג את דוהרטי לסדרת הטלוויזיה "מכושפות", בתפקיד פרו (פרודנס) האליוול, הבכורה משלוש אחיות המגלות שהן מכשפות. בעונה השנייה והשלישית ביימה כמה פרקים בסדרה. דוהרטי עזבה את מכושפות ב-2001, בסוף העונה השלישית. פורסם כי הסיבה לעזיבתה הייתה מתיחות בינה לבין שותפתה לסדרה, אליסה מילאנו.

קריירה מאוחרת (2002–2010)

שנתיים אחרי שעזבה את "מכושפות", הנחתה דוהרטי את תוכנית המתיחות "Scare Tactics" בעונתה הראשונה. ב-2004 כיכבה בסדרה "החוף הצפוני" בתפקיד אלכסנדרה הדסון. הסדרה שודרה עונה אחת בלבד. ב-2006 הפיקה והנחתה תוכנית ריאליטי משלה, "Breaking Up With Shannen Doherty", שבה נפרדה עבור המשתתפים מבני הזוג שלהם, או ספרה לחבריהם מה הם חושבים עליהם באמת. התוכנית בוטלה אחרי עונה אחת בגלל רייטינג נמוך.
ב-2007, דורגה דוהרטי במקום ה-96 ברשימת מאת ה-Television Icons הגדולים של המגזין "אנטרטיינמנט ויקלי". ב-2008, אחרי הפסקה של 14 שנים, חזרה לתפקיד ברנדה וולש, בתשעה פרקים של סדרת הנעורים "90210" - ספין-אוף של "בוורלי הילס 90210".
בשנת 2010 גילמה את ד"ר שלי בדרמה הקומית "דקלים בוערים" של הבמאי כריסטופר ב. לאנדון. באותה שנה השתתפה דוהרטי בעונה העשירית של התוכנית רוקדים עם כוכבים (ארצות הברית), והייתה המודחת הראשונה. בנובמבר 2010 יצא לאור ספרה הראשון.
בשנת 2019 הופיעה כשחקנית אורחת בפרק הראשון בעונה הרביעית של הסדרה ריברדייל שהיה פרק לזכרו של לוק פרי.

חייה האישיים

בשנים 1993–1994 הייתה דוהרטי נשואה, במשך חמישה חודשים, לאשלי המילטון, בנו של השחקן ג'ורג' המילטון. בשנים 2002–2003 הייתה נשואה, במשך תשעה חודשים, לריק סלומון. באוקטובר 2011 נישאה בשלישית, לצלם קורט איזווארינקו.
ב-2001 הורשעה דוהרטי בנהיגה בשכרות, ונגזרו עליה עשרה ימי מאסר או 20 יום עבודות שירות. היא בחרה בעבודות שירות, והרצתה על נהיגה תחת השפעת אלכוהול בבתי-ספר ובמרכזים קהילתיים. בנוסף, נקנסה ב-1,500 דולר, נדרשה לעבור קורס נהיגה מונעת, והוטל עליה פיקוח קצין מבחן לשלוש שנים.
ב-2016 העלתה לאינסטגרם תמונות המתעדות את גילוח שער ראשה, כחלק מההתמודדות שלה עם סרטן השד.
מדדים לבדיקות אבחון

ברפואה מרבים להשתמש בבדיקות כדי לאבחן מחלות או במסגרת בדיקות סקר. לעיתים קרובות, הבדיקות הרפואיות פחות מדויקות ויותר מתאימות לתפקידן: כאשר בדיקה מדויקת יכולה להתבצע לדוגמה רק במסגרת ניתוח או נתיחה שלאחר המוות או שמחירה גבוה מדי, היא איננה תמיד מעשית בשימוש קליני. לכן נפוצות בדיקות רפואיות אחרות, מעשיות יותר ומדויקות פחות.
רמות הדיוק והיכולת האבחנתית של הבדיקות הרפואיות נמדדות בהשוואה לבדיקה מדויקת (הידועה בכינוי מדד הזהב) וניתנות בצורה של מדדים שונים. המדדים לבדיקות אבחון הנפוצים ביותר הם רגישות וסגוליות וכן ערך ניבוי חיובי וערך ניבוי שלילי. מדד מודרני יותר הוא יחס נראות.

רגישות וסגוליות

על פי תוצאות אלו, לבדיקת סקר של דם סמוי בצואה רגישות של 67%, כלומר הבדיקה תזהה נכונה סרטן בשני שלישים מהחולים. סגוליות של 91% מעידה כי הבדיקה תזהה תשעים ואחד אחוזים מהבריאים כבריאים.
תאורטית, רגישות וסגוליות אינן תלויות זו בזו וניתן להעלות את ערכיהן. אך במציאות, ניסיון להעלות את רגישות הבדיקה, למשל על ידי שינוי הסף הנקבע כמבדיל בין בדיקה חיובית לשלילית (דוגמה נפוצה היא הורדת ערך הBMI כאינדיקציה להשמנה) אומנם יעלה את מספר התוצאות החיוביות אמיתיות ויפחית את מספר התוצאות השליליות שגויות, אך באותו הזמן הוא יפחית את מספר התוצאות השליליות אמיתיות ויעלה את מספר התוצאות החיוביות שגויות או במילים אחרות יפחית את סגוליות הבדיקה.
ערכי רגישות וסגוליות נשארים בדרך כלל קבועים. אם הבדיקה נבדקה באוכלוסיות אחידות מבחינה קלינית ותערך באותן אוכלוסיות, הערכים לא ישתנו. שימוש שגוי בבדיקות יגרום לשינויים בערכים. לדוגמה, בדיקה שנועדה לאבחן זאבת בקרב חולים המציגים תסמינים אופייניים איננה יכולה לשמש באוכלוסייה כללית שכן מספר התוצאות החיוביות שגויות יגדל באופן דרמטי. באותה דרך, הרגישות והסגוליות של בדיקות שנועדו לאוכלוסייה כללית יכולות להשתנות בבדיקת אנשים שהופיעו בהם תסמיני מחלה.
חסרונם העיקרי של מדדים אלו הוא בחוסר יכולתם לענות על השאלה המתבקשת "הבדיקה שלי חיובית, האם אני חולה?". התשובה לשאלה טמונה בערכי הניבוי של הבדיקה.
נחמיה וילהלם

ביוגרפיה

נולד בשיכון חב"ד, ירושלים, לרחל בתו של הרב בנימין זאב חשין, שהיה מרבני חסידות ברסלב וראש ישיבה למקובלים שער השמים והרב מנחם בן ציון וילהלם, שכיהן כראש ישיבת זוויהל בירושלים.
למד בישיבת תורת אמת בירושלים, אוהלי תורה ובישיבת תומכי תמימים המרכזית שבמרכז חב"ד העולמי בברוקלין שבניו יורק.
בב' באלול תשנ"ד התחתן עם נחמה דינה בת הרב שלום דובער וולפא. בי"ח באלול תשנ"ה יצא לשליחות לבנגקוק בירת תאילנד תחת שליח חב"ד הראשי לתאילנד הרב יוסף חיים קנטור ופתח את בית חב"ד הראשון בעולם למטיילים, מאז פיתח ביחד עם הרב יוסף חיים קנטור מערך של בתי חב"ד בכל רחבי תאילנד ומנהל את מערך הפעילות בתאילנד.
בבית חב"ד שבהנהלתו עוברים עשרות אלפי מטיילים ישראלים בכל שנה. המקום מעניק שירותים בחינם למטיילים יהודים מישראל והעולם כגון סעודות שבת והחג, פינות מנוחה, עמדות אינטרנט, סיוע וליווי במקרי מצוקה, ביקור אסירים ישראלים בבתי הכלא, עזרה לתרמילאים ומטיילים שנפגעו, מסעדה בשרית וחלבית ועוד. בצונאמי של 2004 יצא לפוקט עם המשלחת של משרד החוץ הישראלי לשם סיוע באיתור וזיהוי נפגעים ישראלים.
בשנת תשע"ה (2015) קיבל ביחד עם אשתו את פרס ירושלים לאחדות ישראל בבית הנשיא.
בשנת תשע"ג התחיל לכתוב טור שבועי באתר שטורעם עד שנת תשע"ה מאז התחיל לפרסם בשיתוף אתר חב"ד אורג סרטון שבועי בשם 'ממתק לשבת' המופץ בעיקר ברשימת התפוצה של חב"ד אורג, באתרים חרדים ולמטיילים של הבית חב"ד שבהנהלתו, משנת תשע"ו הוא כתוב טור שבועי בעלון קרוב אליך.
בכל ליל שבת לאחר סעודת השבת בבית חב"ד הוא מארגן סעודת 'עונג שבת' בביתו בהשתתפות כ-70–80 איש, וכל אחד בתורו בוחר לספר סיפור או לבחור שיר או לקבלת החלטה טובה, בתשע"ו הוציא את הספר ממתק לשבת המכיל סיפורים ומסרים שסיפר ושמע בביתו, מסודר לפי פרשת השבוע.

חיים אישיים

הרב וילהלם מתגורר בתאילנד עם אשתו נחמי, להם ארבעה בנים ושש בנות. אחיו, הרב אליהו, הוא ראש ישיבת אוהלי תמימים בכפר חב"ד ומנהל הוצאת הספרים התורנית-חסידית "חזק".
דניאל חיימוביץ

ביוגרפיה

נולד בארצות הברית בשנת 1963 וגר בה עד סיום לימודיו התיכוניים בשנת 1981. השתתף במכון למדריכי חו"ל.  למד באוניברסיטת קולומביה בניו יורק ולאחר מכן באוניברסיטה העברית, תחילה לתואר .B.Sc בביולוגיה, שהשלים בשנת 1986, ובשנת 1993 השלים בה עבודת דוקטורט בגנטיקה. פוסט-דוקטורט עשה באוניברסיטת ייל, שם גילה את קבוצת החלבונים COP9‏ . לאחר מכן הצטרף לסגל אוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2013 ייסד את התוכנית לאבטחת מזון.
במחקריו השתמש במתודות גנטיות, ביוכימיות, מולקולריות וחישוביות לחקר COP9, תוך שימוש בתודרנית לבנה ובדרוזופילה כמודלים. פרסם מאמרים רבים בכתבי עת מדעיים, שצוטטו כ-4800 פעמים במאמרים אחרים. מרצה על ביטחון תזונתי.
בשנת 2012 פרסם את ספר המדע הפופולרי "צמח - מה הוא יודע?", שדורג בין עשרת ספרי המדע הנמכרים ביותר באמזון בשנת 2012, ושימש כבסיס לקורס אקדמי בשם זה.
באוגוסט 2018 נבחר לנשיא אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, וב-1 בינואר 2019 החל לכהן בתפקיד זה.
שווינציאן (מחוז משנה)

היסטוריה מנהלית

מחוז שווינציאן היה מחוז ותיק בליטא, הוא הוגדר מחדש על שטח דומה לשטחו הנוכחי בשנת 1940, ובוטל עם סיפוחה של ליטא לברית המועצות. בשנת 1950 הוקם מחדש כיחידה מנהלית מוגדרת במעמד של מחוז-משנה, מאז נעשו שינויים ספורים בגבולותיו והוא השתייך למחוזות שונים. השיוך הנוכחי של מחוז-משנה זה למחוז וילנה וגבולותיו הנוכחיים נקבעו בשנת 1995, עם הקמתו מחדש של מנגנון המנהל של מחוז-המשנה.

דמוגרפיה

מאז סוף שנות ה-50 של המאה ה-20 ישנה ירידה מתמדת בגודל האוכלוסייה במחוז-משנה שווינציאן: ב-1959 נספרו בו 39,829 איש; ב-1970 נמנו בו 39,633 איש; ב-1979 נמנו בו 38,157 איש; ב-1989 נמנו בו 38,004 איש; ב-2001 נמנו בו 33,135 איש; ב-2005 נמנו בו 31,130 איש; וב-2011 נמנו בו 27,868.

יישובים

במחוז המשנה שלוש ערים: עיר המחוז שווינציאן, פבראדה, ושוויינצ'יונליאי; שלוש עיירות: אדוטישקיס (היידוצישק) קלטניני (קלטוניאן) ולבנוראס; ועוד 602 כפרים קטנים יותר.
מדלן לבו

ביוגרפיה

לבו נולדה בעיירה אנטוני בצרפת והחלה בקריירת משחק בסוף שנות ה-30. בשנת 1939 הופיעה בסרטה הראשון "נערות במצוקה" (Jeunes filles en détresse) של הבמאי גאורג וילהלם פבסט. היא נישאה לשחקן מרסל דליו, אשר היה ממוצא יהודי.
עם נפילת צרפת לידי הנאצים בשנת 1940, נאלצו דליו ולבו להימלט, בשל יהדותו של דליו, אשר הנאצים השתמשו בו כדוגמן שלא מרצונו בפוסטר אנטישמי המראה את דמות "היהודי הטיפוסי". לאחר תלאות רבות ונדודים דרך ליסבון, צ'ילה, מקסיקו וקנדה הגיעו לארצות הברית. בארצות הברית ניסתה לבו לקדם את קריירת המשחק שלה, ובשנת 1942 הופיעה בתפקיד איבון, ידידתו המקומית של ריק בליין (המפרי בוגרט) בסרט קזבלנקה. לאחר צילום הסרט עלו נישואיהם של דליו ולבו על שרטון, והם נפרדו, כשכל אחד מהם ממשיך בקריירת משחק משלו.
לאחר שחרור אירופה שבה לבו לצרפת, והמשיכה להופיע בסרטים צרפתיים ואירופים. בשנת 1963 הופיעה בתפקיד "שחקנית צרפתייה" בסרטו של פדריקו פליני "שמונה וחצי".
בשנת 1970 חדלה מלשחק. בשנת 1988 נישאה שוב לתסריטאי האיטלקי טוליו פינלי שעבד עם פליני על כמה מסרטיו.
לבו, שהייתה השחקנית האחרונה מהצוות של "קזבלנקה" שנותרה בחיים, הלכה לעולמה בספרד ב-1 במאי 2016.
גלעד נויטל

ביוגרפיה

נויטל נולד ב-1959. את לימודיו התיכוניים העביר בבית הספר תיכון עירוני א' שבתל אביב. בשנת 1981 השתחרר מצה"ל והחל בלימודי משפטים באוניברסיטת תל אביב. קיבל את תואר הבוגר בשנת 1984, והחל בהתמחות במחלקה האזרחית של פרקליטות מחוז תל אביב ובמשרד עורכי דין פרטי. ב-1986 הוסמך כעורך דין, ועבד במשך כשלוש שנים במשרד עורכי דין, שעוסק בתחום המשפט האזרחי.
בשנת 1989 החל לעבוד במשרד המשפטים, שם החל ב-1990 לשמש כעוזר בכיר ליועץ המשפטי לממשלה. באותה שנה קיבל את התואר השני במשפטים מטעם אוניברסיטת תל אביב, אותו השלים במסלול המחקרי (עם תזה) ובהצטיינות יתרה.
בשנת 1994 מונה לכהונת שופט שלום בבית המשפט השלום בתל אביב, וב-2007 מונה לכהונת שופט מחוזי בבית המשפט המחוזי בתל אביב. ב-2017 מונה לכהונת סגן נשיא ביהמ"ש. נויטל מתפקד בבית המשפט כראש ההרכב הדן בתיקי פשע חמור.
בנובמבר 2016 ובינואר 2018 פורסם כי הוא ברשימת 25 המועמדים לכהונת שופט בבית המשפט העליון.
נויטל מכהן כמרצה למשפטים במכללת נתניה ובקריה האקדמית אונו.
איטנגאר

היסטוריה

בעיר שוכן מבצר איטה (הינדי: ईटा दुर्ग) שנבנה במאות ה-11–14.
תגידו לזאבים שחזרתי הביתה

תהליך הכתיבה

בראנט סיפרה בראיון שהספר התחיל מסיפור קצר שכתבה. בראנט החלה להרחיב את הסיפור לאחר שקיבלה מענק ממועצת האמנויות של אנגליה.
דוד הראשון קורופלאטס

דוד הראשון קורופלאטס (בגאורגית: დავით I კურაპალატი, דאווית I קוּראפּאלאטי‏, 876–881) היה מלך טאו-קלארג'תי מענף כארתלי של הבגרטידים האיברים.
דוד היה בנו הבכור ויורשו של בגרט הראשון. הוא הוטבל לנצרות על ידי הכומר המפורסם גריגול חנדזתלי. בתו נישאה לאדרנסה מלך טאו. בשנת 881, דוד הראשון נרצח בהתנקשות על ידי דודנו נאסרה, הבן הבכור של גוראם ממפלי. הסיבה לביצוע ההתנקשות הייתה כנראה מפני שגוראם ממפלי, לפני מותו, ויתר על כל השטחים שהיו לו והותיר את נאסרה ללא ירושה. האיבה בין נאסרה לקרובי משפחתו נמשכה גם בתקופת שלטונו של בנו של דוד, אדרנסה הראשון, שבסופו של דבר, בשנת 885, נקם את מותו של אביו.