google/wiki40b huggingface dataset:
ויקטור בלנקו

ביוגרפיה

בלנקו היה טייס בחטיבת הטיס 513 של חיל האוויר הסובייטי בצ'ונגויבקה. הוא התפרסם ב-6 בספטמבר שנת 1976, כאשר ערק למערב באמצעות הטסת מטוס המיג-25 "פוקסבט" שלו להָקוֹדָטֵה שביפן. הייתה זו הפעם הראשונה בה יכול היה המערב לבחון מטוס זה מקרוב.
מראשית שנות השבעים שבהם נכנס מטוס המיג 25 לשרות מבצעי בברית המועצות מטוס זה נחשב לבעל מעטפת ביצועים חריגה וכאיום ממשי על מטוסי נאט"ו (בעיקר כמטוס ירוט). בין היתר נודע על יכולתו לטוס במהירות של מעל 3 מאך ברום טיסה של מעל 80,000 רגל. בחינתו של המטוס הפתיעה את האמריקאים לנוכח הטכנולוגיה הפשוטה שנתגלתה במטוס ורמת הגימור הנמוכה של חלקיו. 
לבלנקו הוענק מקלט מדיני על ידי נשיא ארצות הברית ג'רלד פורד וסודרה לו קרן נאמנות שהעניקה לו תנאי מחיה נוחים מאוד לשנים הבאות. ארצות הברית תחקרה אותו במשך חמשת החודשים הראשונים שלאחר עריקתו.
מטוס המיג-25 פורק, נבדק ולאחר מכן הוחזר לברית המועצות ב-30 מכולות. בלנקו הביא איתו את מדריך הטיסה של המטוס, מתוך רצון לעזור לטייסים אמריקאים בהערכת ובבחינת המטוס. עם זאת, ממשלת יפן אסרה להטיס את המטוס, והתירה לארצות הברית רק לבדוק את המטוס, ולבצע מבחנים על הקרקע במערכות המכ"ם ומנועי המטוס.
בהיותו בארצות הברית התחתן ונולדו לו שלושה ילדים. בשנת 1995, לאחר התפרקות ברית המועצות ביקר במוסקבה בהקשר לעסקיו.
שביתת בתי הספר למען האקלים

רקע למחאה

ב-12 בדצמבר 2015 נערכה ועידת האקלים בפריז. ועידה זו הייתה פורצת דרך במחוייבות מדינות העולם לצמצום פליטת גזי חממה. על הסכם פריז חתמו רוב מדינות העולם, וביניהן ישראל. כל מדינה הציבה יעדים לעצמה, והתחייבה לעמוד בהם במטרה לשפר את מצב האקלים. למרות שהמדינות הציבו לעצמן יעדים, לא כולן עמדו בהתחייבויות שלהן. על פי מחקר בכתב העת Nature, אף אחת מהמדינות המתועשות הגדולות לא יישמה את המדיניות שהתחייבה לה ולא עמדה ביעדי הפחתת הפליטות. ב-20 לאוגוסט 2018 גרטה טונברי, תלמידה שוודית בכיתה, הפגינה מול בניין מול בניין הפרלמנט השוודי בדרישה מממשלת שוודיה לעמוד בהתחייבויות שלה בהסכם פריז. טונברי החליטה להפגין כל יום שישי מול בניין הפרלמנט השוודי למען האקלים, ובנובמבר 2018 תלמידים ברחבי העולם הצטרפו אליה.

שם המחאה

המחאה נקראת מחאת ה-12 מכיוון שדו"ח ה-IPCC (וועדת האו"ם האחראית על מצב האקלים) אומר כי במידה ותושבי העולם ימשיכו לנהוג כפי שהם נוהגים כיום, בעוד כ-12 שנים הטמפרטורה העולמית הממוצעת תעלה ב-1.5 מעלות צלזיוס, והעולם יגיע לנקודת אל חזור.] כתוצאה מכך תעלה הסכנה לגלי חום כבדים, גשמים כבדים (בעיקר צפונית מעט לקו המשווה) המעלים את הסיכונים להצפות, יובש כבד במקומות (כדוגמת המזרח התיכון, ובין היתר ישראל) וכן הלאה. נכון לדו"ח ה-IPCC משנת 2018, הטמפרטורה העולמית עלתה כבר במעלה אחת מעל הטמפרטורה הממוצעת לפני המהפכה התעשייתית, דבר זה מורגש במקומות מסוימים ברחבי העולם. לעלייה של 2 מעלות במקום 1.5 תהיה השפעה הרסנית.

התרחבות המחאה

החל מנובמבר 2018, החלו להתארגן ברחבי העולם, שביתות תלמידים בהשראת טונברי. באוסטרליה אלפי תלמידים החלו לשבות בימי שישי תוך התעלמות מקריאתו של ראש הממשלה, סקוט מוריסון, "יותר למידה בבתי ספר ופחות אקטיביזם". בזמן שהתקיימה בעיר בקטוביץ' פולין, כנס במסגרת אמנת המסגרת של האו"ם בנושא שינויי אקלים, שבתו תלמידים בלפחות ב-270 ערים ברחבי העולם. בדצמבר, הצטרפו לשביתות בתי ספר מקנדה, גרמניה, פינלנד, דנמרק, שוויץ, בריטניה, וארצות הברית. בפברואר 2019 נערכה השביתה הראשונה ביפן.

תוצאות המחאה

בעקבות המחאה בחודש מרץ, יזם מזכ"ל האו"ם כינוס דחוף בנושא האקלים לחודש ספטמבר. בישראל לא הייתה התייחסות של הממשלה למחאה.
אירועי המחאה היו גל ראשון של מחאות בינלאומיות. גל שביתות עולמיות נוסף התקיים במאי 2019, והגיע להיקף דומה יחסית, וגל השביתות השלישי שהתקיים בספטמבר 2019, על רקע פסגת האקלים של האו"ם , הפך, על פי הערכות בתקשורת העולמית, לאירוע מחאת-האקלים הגדול ביותר בהיסטוריה.
סמואל קוקס

ביוגרפיה

קוקס גדל בלוריס שבקרוליינה הדרומית. הוא בנם של אן וג'רי קוקס ולו אח אחד. אביו שירת כקצין בחיל האוויר. ב-1984 סיים לימודי תואר ראשון באקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית. התגייס לחיל האוויר ושירת כטייס מטוסי תובלה. 
שירת כטייס לוקהיד C-141 סטארליפטר בטייסת התובלה 41, במסגרת זו השתתף בהנחתת הכוחות האמריקאים במהלך הפלישה האמריקאית לפנמה ב-1989. שירת כעוזר מפקד כנף התובלה 537, ראש ענף C-141 וקצין תכנון בפיקוד התובלה של חיל האוויר והשתתף במלחמת המפרץ. שימש עוזר למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של חיל האוויר. לאחר לימודים במכללה לפיקוד ומטה של חיל האוויר שימש עוזר קצין אג"ם בטייסת 17 וקצין מבצעים בטייסת התמיכה 457 השייכת לכנף מטוסי בואינג C-17 גלובמאסטר III. 
בשנים 1999–2001 פיקד על טייסת התובלה 14, המפעילה מטוסי C-17 מבסיס חיל האוויר צ'ארלסטון בקרוליינה הדרומית. לאחר מכן שימש סגן מפקד להק המבצעים 437. בשנים 2002–2004 שירת כסגן המזכיר הראשי בלשכת מזכיר ההגנה של ארצות הברית. במאי 2004 מונה לסגן מפקד כנף התובלה 437. במאי 2005 מונה למפקד כנף תובלה 436 המפעילה מטוסי C-17 ומטוסי C-5 גלקסי מבסיס חיל האוויר דובר שבדלאוור. במאי 2007 מונה לראש ענף במטה חיל האוויר. בשנים 2008–2010 שימש מפקד הצוערים באקדמיית חיל האוויר. ביולי 2010 מונה למפקד מרכז מבצעי האוויר והחלל 618 בחיל האוויר ה-18 של ארצות הברית. באוגוסט 2011 מונה לראש ענף אסטרטגיה, מדיניות, תכנון ולוגיסטיקה בפיקוד התובלה של ארצות הברית. ביוני 2012 מונה לקצין אג"ם בפיקוד. 
בדצמבר 2013 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה לראש אגף כוח האדם של במטה חיל האוויר. באוקטובר 2015 מונה למפקד חיל האוויר ה-18 של ארצות הברית ושירת בתפקיד עד יוני 2017.
במהלך שירותו צבר מעל 4,600 שעות טיסה, על מטוסי T-37 טוויט, T-38 טאלון, בואינג C-17‏, C-5 גלקסי, לוקהיד C-141 סטארליפטר.
קוקס בעל תואר שני בפיתוח משאבי אנוש מאוניברסיטת ובסטר בסנט לואיס, בוגר המכללה לפיקוד ומטה של חיל האוויר ובעל תואר שני בלימודי ביטחון לאומי מהמכללה הלאומית למלחמה. הוא נשוי לתמי ואב לבן ובת.
יוסף רומנו

ביוגרפיה

יוסף נולד בבנגאזי שבלוב לרנטו וחיריה. ב-1946, כשהיה בן 6 עלה ארצה ביחד עם הוריו ועשרת אחיו ואחיותיו. כשגדל, התגורר בהרצליה ביחד עם אשתו אילנה ושלוש בנותיו, אושרת, רחל ושלומית. יוסף היה מעצב פנים ומרים משקולות במשקל בינוני בהפועל תל אביב ובנבחרת ישראל. היה אלוף ישראל במשקל קל ובינוני בהרמת משקולות במשך 10 שנים. במלחמת ששת הימים התנדב לשרת ביחידה קרבית והשתתף בכיבוש רמת הגולן. שימש מאמן באגודת הפועל תל אביב. ב-1972 הוא היה חלק ממשלחת ישראל באולימפיאדת מינכן (1972). בזמן אולימפיאדת מינכן קרע גיד בברך ונאלץ לפרוש מהתחרות. ב-6 בספטמבר 1972 היה אמור לטוס לישראל ולבצע ניתוח בברך.
ב-5 בספטמבר 1972 פרצו טרוריסטים ערביים לבניין שבו שכנה המשלחת הישראלית, רצחו את משה ויינברג ותפסו את רומנו ותשעה מחבריו כבני ערובה. רומנו, שהיה לוחם במלחמת ששת הימים, תקף בסכין לקילוף פירות את אחד המחבלים, דובר הקבוצה (מוחמד מסאלחה שכינה עצמו עיסא) ודקר אותו באופן קל בלבד, בניתוח שלאחר המוות נראה בבירור החור בבגדיו. ולקח ממנו את רובה ה-AKM, ואז נורה ונפצע קשה על ידי מחבל אחר (ככל הנראה ע'י מוחמד ספדי, מחבל שנותר בחיים ומתגורר היום בסוריה) המחבלים הותירו אותו על רצפת החדר לדמם למוות, כאות אזהרה עבור שאר החטופים הכפותים, ואף סירסו אותו.
אחרי הטבח אמרה אלמנתו אילנה:
"הכרתי היטב את האופי והטמפרמנט של יוסי, וידעתי שאם הוא נמנה עם בני הערובה, הוא לא ייתן שיובילו אותו כצאן לטבח. הייתי בטוחה שאם תהיה לו אפשרות, הוא יעשה משהו. הוא יתנגד. ידעתי גם מה המחיר שהוא עלול לשלם"
— אילנה רומנו
רומנו השאיר אישה ושלוש בנות. הוא הובא למנוחות בבית העלמין בהרצליה, מקום מגוריו.
אילנה רומנו, שהייתה בת 26 בזמן הטבח, מנהלת עד היום מאבק עיקש לשכנע את ראשי הוועד האולימפי העולמי לשלב בטקס הפתיחה בכל אולימפיאדה דקת דומיה לזכר בעלה ועשרת חבריו שנרצחו בטבח. בנוסף היא הביאה לחשיפת מחדלי שירותי הביטחון הגרמניים בעת החילוץ ובעזרתה ושאר משפחות החטופים קיבלה על עצמה גרמניה את האחריות המלאה על רצח הספורטאים.
בסרט מינכן בבימויו של סטיבן ספילברג, המציג את סיפורם של סוכני "המוסד" הישראליים שחיסלו את המחבלים המעורבים בתכנון טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן, שיחק השחקן האמריקאי, סם פויר, את דמותו של רומנו. בתגובה לסרט אמרה אילנה רומנו כי "אין לנו בעיה עם הסרט, להפך, אנו שמחות שהאתלטים ייזכרו לעד ואסון מינכן לא יחזור עוד".
ב-2 בספטמבר 2010, בתו של יוסף, אשרת רומנו, אמרה: "38 שנים לחכות לדקה דומיה או לזיכרון זה הרבה יותר מדי והעולם מדבר, אוהד ורוצה, אבל יש מי שפוחד ואני לא מבינה ממה הפחד. התירוץ הוא לא לערב פוליטיקה וספורט אבל לדעתי זה המקום המדויק להנציח אותם. אני קוראת בקריאה כואבת - הגיע הזמן".
ברנהרד פון הארץ

תחילת דרכו

הארץ נולד ב-12 באפריל 1862 בעיר רגנסבורג, שהשתייכה אז לממלכת בוואריה. משפחתו קיבלה מעמד של משפחת אצולה בשנת 1825. אביו לאונרד פון הארץ היה אוברסטלויטננט בצבא הבווארי. הארץ למד באקדמיה הצבאית במינכן, וב-1884 התגייס לצבא הבווארי כצוער. ב-1895 הועלה לדרגת לוטננט, ובמרץ 1897 הועלה לדרגת האופטמן. הוא שרת במטכ"ל הגרמני ומילא תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1899 מונה לקצין במטה הכללי של הקורפוס הבווארי הראשון. וב-1903 הועבר למטה הדיוויזיה הבווארי ה-5. ב-1904 הועלה לדרגת מיור. ב-1906 מונה למפקד גדוד, ועוד באותה שנה הועלה לדרגת אוברסטלויטננט. ב-1910 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1911 הוענק לו צלב מסדר הקדוש מיכאל.
ב-30 בספטמבר 1912 מונה למפקד בריגדת החי"ר הבווארית ה-2, וזמן קצר לאחר מכן הועלה לדרגת גנרל מיור. הוא פיקד על הבריגדה עד 27 במרץ 1913, עת נקרא שוב למטה הכללי בברלין. הארץ היה אחד מאנשי הצבא הבווארים היחידים ששרתו שוב ושוב במטכ"ל בברלין (שאויש ברובו בפרוסים). הוא זכה לתשבחות מפי לודוויג השלישי, מלך בוואריה, שהעניק לו את צלב ההצטיינות של מסדר הכתר של בוואריה.

אחריתו

לאחר המלחמה פרש הארץ מהצבא. הוא מת ב-20 באוגוסט 1944 בעיר דורפן בגיל 82.
הר בול

מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי ג'יימס הקטור בשנת 1858 והוא נקרא על שם ג'ון בול, שכיהן כסגן שר המושבות הבריטי בין השנים 1855–1857, והיה הפוליטיקאי וחוקר הטבע שהשיג את המימון למשלחת פאליסר (על שמו נקראים גם רכס בול ומעבר בול).
השם אומץ רשמית ב-9 בספטמבר 1924, בהתבסס על מפת צפון אמריקה שפרסם ג'ון פאליסר בשנת 1863. 

הטיפוס על ההר

הראשון שטיפס על ההר היה ג'י. די פאטרסון (J.D. Patterson), בהדרכתם של כריסטיאן והאנס קאופמן (Christian & Hans Kaufmann), בשנת 1904.
Sweet Home 3D

Sweet Home 3D היא תוכנת עיצוב פנים חופשית, המאפשרת לשרטט תוכניות בניה, לסדר חפצים ורהיטים בתוכם ולצפות בתוצאה בתלת-מימד באופן התואם ל-WYSIWYG. התוכנה ניתנת לשימוש לאחר התקנתה על מחשב אישי, או כתוכנה בפני עצמה או דרך הדפדפן. Sweet Home 3D היא תוכנת עיצוב הפנים היחידה המבוססת על קוד פתוח. מספר ההורדות הממוצע של התוכנה לחודש עומד על כ-10,000 הורדות. התוכנה ניתנת להרחבה באמצעות הוספת מודלים של חפצים וטקסטורות, וכן באמצעות תוכנות עזר שונות. התוכנה פועלת על פלטפומות חלונות, מקינטוש, ולינוקס.
זבולון תוחמן

זבולון תוחמן (טוּכמַן) (1913 – 13 באוגוסט 1971) היה מנהל הגימנסיה העברית בירושלים בשנים 1956–1971 ומחברם של ספרי לימוד רבים במתמטיקה.

ביוגרפיה

זבולון בן יצחק טוכמן נולד ב-1913 בביאליסטוק, ועלה לארץ ישראל ב-1933. למד באוניברסיטה העברית בירושלים מתמטיקה ופיזיקה, וב-1942 סיים לימודי תואר מוסמך.
ב-1945 התקבל לעבודה כמורה למתמטיקה בגימנסיה העברית בירושלים, וב-1956 התמנה לתפקיד מנהל הגימנסיה. כיהן בתפקידו עד מותו ב-1971.
תוחמן חיבר, לבדו וביחד עם חברו לסגל הגימנסיה, שרגא פייבל קלעי, כמה ספרי לימוד נודעים במתמטיקה. ספריהם, שנודעו בשם הקיבוצי "קלעי–תוחמן" – בנושאי אלגברה, אריתמטיקה, טריגונומטריה, גאומטריה אנליטית וחדו"א – זכו לפופולריות רבה בשנות ה-50 וה-60, יצאו במהדורות אחדות ושימשו כספרי הלימוד למקצועות הריאליים ברוב בתי הספר בארץ.
היה חבר במספר רב של ועדות ממלכתיות בנושאי חינוך, בהן הוועדה הראשונה שבדקה את תוכניות הלימודים והנהיגה רפורמות בחינוך.
תוחמן התגורר עם משפחתו בשכונת קריית משה בירושלים. היה אב לבן ובת.
נפטר ב-1971 מסרטן, בגיל 58. נקבר בהר המנוחות.
בנו יצחק תוחמן הוא חוקר אסטרופיזיקה תאורטית, פרופסור חבר לפיזיקה תאורטית באוניברסיטה העברית בירושלים.
ממשלת אירלנד

חברי הממשלה

מבנה ממשלת אירלנד מוסדר ביסודו על ידי חוקת אירלנד. בראש הממשלה עומד הטישך (ראש הממשלה). סגן ראש הממשלה קרוי טנשטה והוא ממונה על ידי הטישך מקרב חברי הממשלה.
הממשלה חייבת לכלול לכל הפחות 7 חברים ולכל היותר 15 חברים, וזאת על פי החוקה. כל שרי הממשלה חייבים להיות חברי הפרלמנט האירי, האירכטס, שמתוכם שניים לכל היותר יכולים להיות חברי הסנאט האירי, הבית העליון והשאר חברי הדאל אירן, הבית התחתון. ראש הממשלה, סגנו ושר האוצר חייבים להיות חברי הדאל.
הטישך ממונה לתפקידו על ידי נשיא אירלנד על פי תמיכתו של הדאל אירן. הטישך מציג את מועמדויותיהם שאר חברי הממשלה, המאושרות על ידי הדאל והם ממונים על ידי הנשיא. שרי הממשלה מכונים לעיתים "שרי קבינט" בשונה מ"שרי מדינה" (שנקראו לפני 1977 מזכירים פרלמנטרים), שהם שרים זוטרים שהם לא חלק מהקבינט. כל אחד מהשרים אחראי בדרך כלל על אחד ממשרדי הממשלה. לעיתים ממונים שרים בלי תיק, אם כי הדבר לא נעשה מאז 1977.
בנוסף, עשויים להשתתף בישיבות הממשלה התובע הכללי, המצליף הראשי של הקואליציה וחלק מהשרים הזוטרים.

הנשיא

נשיא אירלנד הוא לא חבר בממשלה. חוקת אירלנד לא מגדירה את הנשיא כראש הרשות המבצעת. במקום זאת הוא מאציל את הסמכות הניהולית על הקבינט לטישך. בנוסף, לנשיא אין שיקול דעת בבואו למנות את הטישך, זוהי חובה חוקתית שעליו למלא. באופן דומה ממונים השרים, על פי המלצת הטישך ובאישור הדאל.

תקופת הכהונה

באופן רגיל, הממשלה מכהנת עד למינויו של טישך חדש על ידי הדאל אירן.
על הממשלה לקבל את אמון הדאל כדי להמשיך לכהן. במקרה שהטישך חדל לקבל את תמיכת הרוב בדאל, על הדאל להתפזר או שעל הטישך להתפטר מתפקידו. בסמכותו של הנשיא לפזר את הדאל על פי בקשת הטישך במקרה שזה איבד את אמון הדאל, אך לנשיא הזכות לסרב לבקשה כזו, ובכך הוא יכול לאלץ את הטישך להתפטר.
התפטרות הטישך כמוה כהתפטרות קולקטיבית של הממשלה. יחד עם זאת, במקרה כזה, על פי החוקה, הטישך והשרים ממשיכים למלא את תפקידיהם עד אשר תחל כהונתה של ממשלה חדשה. הנשיא יכול להורות לנשיא לפטר או לקבל את התפטרותו של שר מסוים. עם פיזורו של הדאל, השרים הם כבר לא חברי הפרלמנט ולפיכך פסולים לתפקידיהם. למרות זאת, סעיף בחוקה מאפשר להם להמשיך בתפקידיהם עד למינוי מחליפים.

היסטוריה

ממשלת אירלנד נוצרה על פי חוקת אירלנד משנת 1937, חוק השרים והמזכירים משנת 1924 ועל פי תיקונים לחוקה הכוללים הוראות מפורטות בנוגע למעמד ולתפקידי הממשלה באופן כללי. לממשלת אירלנד קדמה המועצה המבצעת של מדינת אירלנד החופשית שפעלה משנת 1922 ועד 1937.
כל הממשלות מאז 1989 הוקמו על בסיס תמיכה של קואליציה של שתי מפלגות או יותר. ממשלת הקואליציה הראשונה הוקמה ב-1948. הטישך תמיד היה חבר המפלגה הגדולה בקואליציה וכמעט תמיד מנהיג מפלגה זו, כשהיחיד מבין ראשי הממשלה שלא היה מנהיג מפלגתו היה ג'ון קוסטלו.
הדרבי הצבאי

היסטוריה

בתקופה סובייטית, קבוצת ההוקי צסק"א (מועדון הספורט המרכזי הצבאי) וסק"א (מועדון הספורט הצבאי) היו חלק ממחלקת תרבות גוף וספורט של הכוחות המזוינים והיו כפופות לוועדת הספורט של הכוחות המזוינים של ברית המועצות והמפגשים נשאו אופי ידידותי בעיקרו חרף יריבות סמויה בין עיר הבירה הסובייטית מוסקבה לעיר הבירה ההיסטורית סנקט פטרבורג, אז לנינגרד.
כיום הם מועדונים פרטיים ואין כל קשר בינם לצבא, אך שם הקבוצות וכינוי היריבות נשאר והיריבות בין הקבוצות הפכה לשם דבר בהוקי קרח ברוסיה והוא מהמפגשים הפופולריים ביותר בהוקי קרח הרוסי, שמושכים קהל רב וזוכים לאחוזי צפייה גבוהים בטלוויזיה והמשחקים ביניהם רווי רגשות בשני הצדדים.
היריבות בין המועדונים התחזקה מאוד מאז הקמת ליגת ההוקי הקונטיננטלית בשנת 2008 ומאז כל מפגש בין הקבוצות ובעיקר במסגרת משחקי פלייאוף ה-KHL הוא מפגש מתוח ומסקרן כאשר היריבות נאבקות ביניהן על הזכות להעפיל לגמר גביע גגארין.
בדצמבר 2018 שתי הקבוצות נפגשו ביניהן במסגרת "קלאסיקת ההוקי", בגזפרום ארנה שבסנקט פטרבורג. צסק"א ניצחה לעיני 68 אלף איש. הקבוצות נפגשו שתי עונות רצופות בשלבי חצי גמר גביע גגארין (2018, 2019), כשבשני המקרים צסק"א היא זו שניצחה והעפילה לגמר הטורניר.

היכלי ספורט

מפגשים בין הקבוצות תמיד משכו קהל רב מאוד לאולמות.
סק"א מארחת את משחקי הבית בהיכל הקרח בסנקט פטרבורג המכיל 12,300 מושבים ונבנה בשנים 1999—2000 בעלות 60 מיליון דולר. עד עונת 2008/2009 ב-KHL סק"א אירחה בהיכל הספורט יובילייני שמכיל 7,012 מושבים.
מאז עונת 2018/2019 ב-KHL, צסק"א מארחת את משחקיה בצסק"א ארנה המכיל 12,100 מושבים ונפתח בשנת 2015 בחסות VTB. קודם לכן צסק"א אירחה את משחקיה בהיכל הקרח על שם וסבולוד בוברוב שנחנך ב-1991.
רן יגיל

חייו ופועלו

רן יגיל הוא בנו של הבדרן גדי יגיל ונכדו של שחקן התיאטרון הקאמרי והמטאטא משה חורגל. בצה"ל שירת בלהקה צבאית במפח"ש ולאחר מכן בלהקת פיקוד צפון. לאחר שחרורו מהצבא קנה מזנון והסתבך בחובות, ובהמשך עבד בעבודות מזדמנות. את הקריירה הספרותית שלו החל כמשורר והשתייך לקבוצת "עכשיו 55" על שם מספר גיליון כתב העת "עכשיו" בעריכת גבריאל מוקד שבו הופיעו כל חברי הקבוצה.
הופיע עם אביו בסרט קצר בן 25 דקות בשם "איש הלטאה".
זכה בפרס ראש הממשלה לסופרים עבריים לשנת 2004. מאז 1995 הוא עורך שותף של כתב העת "עמדה" ביחד עם המשורר עמוס אדלהייט, כותב דרך קבע ועורך לשוני במוסף לספרות של מעריב ובעל טור בעיתון "שיר והערה".
יגיל כתב שבעה ספרים והוא עורך ביחד עם ירון אביטוב אנתולוגיות סיפורים בנושאים שונים, בין אלה נמנה קובץ שירים של המשורר נח שטרן, "אגרוף גורלו המר", שיגיל אף כתב עליו את הרומן הביוגרפי "נקישות ורמזי אור".
יגיל מתגורר בתל אביב, נשוי ואב לשלושה.
Emotions (אלבום של מריה קארי)

רקע כללי

לאחר הצלחת אלבום הבכורה של קארי, חלו שינויים רבים במוזיקה שלה, שהתבטאו במהלך העבודה והיצירה של האלבום השני. השינוי הבולט והניכר ביותר הוא הרשות שניתנה לקארי בנוגע להפקת האלבום, דבר שנשלל ממנה ברוב תהליך העבודה על אלבום הבכורה שלה. כמו כן, היא יכלה לבחור את שותפיה לכתיבה כרצונה והדבר הוביל לכך שהאלבום היה יותר מינימליסטי מבחינת העיבודים (בניגוד לאלבום הבכורה) אך יחד עם זאת יותר מגובש מבחינת ההפקה והתכנים, שכולם נכתבו בידי קארי ושותפיה לכתיבה.
קארי עבדה עם מספר מצומצם של כותבים ומפיקים – וולטר אפנאסיף, צמד המפיקים קלייב וקול (מהלייבל C+C Music Factory) והזמרת-יוצרת קרול קינג.
האלבום הפך במרוצת השנים לאחד הבולטים של קארי בזכות היותו אלבום שבו סגנון המוזיקה השחורה המסורתית הוא הדומיננטי ביותר מבין מכלול אלבומיה. כמו כן, שיר הנושא מתוכו, Emotions, נצרב בתודעת המאזינים כשיר שבו קארי הגיעה למיצוי של מרבית היכולות הווקאליות שלה – תווים גבוהים בטווח של 5 אוקטבות ותווים נמוכים יותר של בס.
האלבום זיכה את קארי בשתי מועמדויות לפרס הגראמי בעבור התואר מפיקת השנה ו- הופעת הפופ הנשי הטובה ביותר.

הצלחה במצעדים ובמכירות

בניגוד לאלבום הבכורה, האלבום השני לא לווה במסע יחסי ציבור מאסיבי והדגש היה בעיקר על הופעות במספר תוכניות אמריקאיות (כמו חשיפת הסינגל הראשון בטקס ה- VMA של רשת MTV) וקידום הסינגלים.
יציאתו של הסינגל המוביל מהאלבום, Emotions, הגיע למקום האשון במצעד הבילבורד, והפך לשיר ה-5 שלה לעשות זאת בזמן קצר מאוד. שני הסינגלים שיצאו אחריו, "Can't Let Go" ו-"Make It Happen", אמנם הצליחו במכירות ובהשמעות ("Can't Let Go" היה השיר המושמע ביותר של 1992 ברדיו האמריקאי), אך לא הצליחו להגיע גם כן למקום הראשון במצעד. שניהם, הגיעו רק למקום ה-2 וה- 5 בהתאם.
האלבום עצמו לא זכה לאותה הצלחה במכירות כפי שזכה אלבום הבכורה, אך הוא נמכר ב-8 מיליון עותקים והגיע למקום ה-4 ברשימת האלבומים. עד שנת 2008 האלבום נמכר בלמעלה מ-8 מיליון עותקים ברחבי העולם.

ביקורות

קארי נאלצה להתמודד עם ביקורות לא אוהדות מצד מבקרי המוזיקה שטענו כי היא "זמרת אולפן", וזאת לאור העובדה שהיא סירבה לצאת לסיבוב הופעות. באותה עת התרחשה שערוריית זיוף ההקלטות של הצמד מילי ונילי, שהובילה את המבקרים לטעון שהתווים הגבוהים של קארי הם בעצם זיוף שנוצר על ידי כלי אולפן. קארי התייחסה להאשמות אלה בכך שאמרה שאין לה עדיין מספיק ביטחון עצמי כדי להופיע בפני קהל עצום.
מנגד, טענותיהם של מבקרי המוזיקה הופרכו בשנת 1992, כשקארי הופיעה ב-  MTV Unplugged מופע אקוסטי בחסות MTV בו הופיעה עם שיריה לעיניהם של המבקרים וקהל המעריצים.
קרלס פלאנס

קריירה

ב-2001, כשהיה בן 10, הצטרף פלאנס למחלקת הנוער של ברצלונה. הוא התקדם במהרה בדרגים השונים של קבוצות הנוער עד שהגיע לקבוצת הנוער הבכירה ב-2009. באותה שנה זכה לערוך את הבכורה בברצלונה ב', קבוצת המילואים של המועדון ששיחקה בליגה השלישית, ב-15 בפברואר, תחת המאמן לואיס אנריקה. בעונת 2009/2010 הופיע בשני משחקים של ברצלונה ב', שעלתה בסוף העונה לליגה השנייה. בעונת 2010/2011 השתלב יותר במשחקי הקבוצה וערך 17 הופעות. בעונה הבאה, תחת המאמן אוסביו סקריסטן, היה לעמודי התווך של הקבוצה והוא שותף ב-32 ממשחקיה במהלך העונה.
בקיץ 2012 השתתף עם הקבוצה הבוגרת של המועדון במספר משחקי ידידות, תחת המאמן טיטו וילאנובה. ב-28 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה הרשמית במדי הקבוצה, במשחק גביע המלך הספרדי מול דפורטיבו אלאבס, כשהחליף את אדריאנו קורייאה קלארו. ב-5 בדצמבר פתח במחזור האחרון של שלב הבתים של ליגת האלופות, מול בנפיקה ליסבון. פלאנס המשיך לשחק בברצלונה ב' ואף היה הקפטן שלה. ב-5 בינואר 2013 הבקיע שער בכורה במדיה, בניצחון 3-1 על ויאריאל, ובסך הכול הופיע ב-32 משחקים במהלך עונת 2012/2013. בעונה הבאה, בה הבקיע שער נוסף, הפעם לרשתה של הרקולס ב-12 בינואר 2014, היה מהשחקנים המרכזיים בקבוצה, שהגיעה להישג שיא בתולדותיה - מקום שלישי בליגה השנייה.
ב-5 ביוני 2014 שוחרר מברצלונה וחתם בסלטה ויגו, אותה אימן אדוארדו בריסו. בעונת 2014/2015 השתתף פלאנס ב-11 משחקי ליגה ועזר לסלטה ויגו להגיע למקום ה-8.
נפתלי משכיל לאיתן

ביוגרפיה

נפתלי משכיל לאיתן נולד בשנת 1829 בראדושקוביץ'  שבפלך מינסק של האימפריה הרוסית (רוסיה הלבנה; מרחק של כ-35 ק"מ מעיר הפלך מינסק), בנם של הרב אברהם משכיל לאיתן (שנקרא על שם ספרו "משכיל לאיתן") וחנה-דינה בת ר' אריה-לֵייבּ (למדן גדול וסוחר, התגורר בעיר הקטנה ראדושקוביץ' ואחר כך עלה לארץ ישראל). זמן לא רב לאחר לידתו עקר אביו עם כל בני ביתו לעיר הרדוק כדי לשמש שם ברבנות. כשמלאו לנפתלי 4 שנים, עקרה המשפחה שוב והפעם לעיר הגדולה מינסק, ומאז התרכזו כל חייו ופעילותו של נפתלי בעיר זו. בצעירותו למד במספר ישיבות מקומיות וכן למד מאביו. בתקופת לימודיו החל לקרוא בסתר ספרים שנכתבו בידי סופרים המזוהים עם תנועת ההשכלה היהודית. קריאתו עוררה בו עניין בדקדוק עברי, בשירה ובדרמה, והוא החל להתנסות בכתיבת יצירות פואטיות משלו. אחת מהן, קינה על מותו בטרם עת של המשורר הצעיר מיכ"ל (מיכה יוסף הכהן לבנזון) – שכתב בעת שביקר בבית אביו, המשכיל הווילנאי אד"ם הכהן – זכתה לביקורת חיובית מצד האחרון.
בבגרותו המשיך לעסוק בלימוד ובקריאה, ובמקביל שלח ידו במסחר. ניהל במינסק בית מסחר, באמצעותו סחר בספרים ואף סיפק תשמישי קדושה. עם השנים התרחב תחום מסחרו והוא נכנס לשוק האתרוגים. הצליח לצבור מוניטין והתפרסם כאחד מגדולי סוחרי האתרוגים בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית.
עסק רבות בחיבור ספרים ובהתקנה לדפוס של ספרי מחברים אחרים תוך שהוא מוסיף הערות משלו, ציונים, מפתחות וכדומה. ערך והוציא לאור חלק מכתבי אביו לאחר מותו. מפעלו הספרותי הבולט ביותר הוא סידור ותיקון של החיבור הכרונולוגי "סדר הדורות" מאת יחיאל היילפרין (על פי עדות עצמו, הוא עסק בעבודה זו לסירוגין במשך 20 שנה).
משכיל לאיתן היה מעורב מאד בענייני קהילתו, ובנוסף פעל גם לטובת מפעלי הציונות ותחיית הלשון העברית: שימש סוכן ומפיץ לעיתונים העבריים "המליץ" ו"הצפירה" במינסק, ותמך במפעלים כמו מושבות העלייה הראשונה בארץ ישראל, בית אבות בירושלים ותלמוד תורה ביפו.
מאמריו והגיגיו התפרסמו בכתבי העת היהודיים של אותה תקופה, בהם עיתוני "המליץ" ו"הצפירה" והמאספים "גן פרחים" של יהושע מייזאח, "כנסת ישראל" של רבינוביץ ו"האסיף" של נחום סוקולוב. על כמה משיריו חתם בשם העט "אמונים", שפתרונו: איש מינסק ושמו נפתלי יכונה משכיל-לאיתן.
כשהתנהל הפולמוס על אתרוגי קורפו ואתרוגי המושבות בארץ ישראל, פרסם מאמרים שבהם תיאר את העניין מנקודת מבטו ואף התפלמס עם כמה אישי ציבור מעל דפי העיתונים. לפולמוס, שנמשך מספר שנים, הייתה השפעה מכרעת על עסקיו. בתחילה צידד בעד אתרוגי קורפו. בשלב מאוחר יותר היה סוחר גם באתרוגי ארץ ישראל שהובאו לעיר הנמל טריאסטה שבאיטליה (אז בתחומי הקיסרות האוסטרו-הונגרית). לאחר שהוציאו חלק מרבני רוסיה איסור על אתרוגי קורפו, זנח את המסחר בהם ואימץ את המסחר באתרוגי ארץ ישראל. לצורך כך נהג לנסוע בעונת הקיץ ליפו שהייתה באותן שנים מרכז סחר האתרוגים בארץ ישראל.
בערוב ימיו חלה במחלת הסרטן, ממנה מת בשנתו ה-69 בו' בכסלו תרנ"ח, כשהוא מותיר אחריו כתבים רבים שלא הספיק לסדר ולהוציא לאור.
לאחר מותו, המשיכו בניו לנהל את עסקי הספרים והאתרוגים של אביהם ביחד עם חתנו יצחק ליב לוין שבטריאסטה.
קתדרלת ונק

קתדרלת ונק (בפרסית:  Kelisa-ye Vank) היא כנסייה ארמנית-נוצרית בעיר אספהאן באיראן שנבנתה בתחילת המאה ה-17.  היא אחת הכנסיות הארמניות הראשונות שהוקמו בעיר, והיא משלבת מוטיבים אדריכלים ארמנים ופרסים. משמעות המילה "ונק" בארמנית היא מנזר.

היסטוריה

בניית הכנסייה החלה בשנת 1606 והושלמה עם שינויים גדולים בין השנים  1664-1655 בפיקוחו של הארכיבישוף דויד. היא נבנתה על ידי קהילה ארמנית שהתיישבה בעיר ביוזמתו של עבאס שאה הראשון לאחר המלחמה בעות'מאנים שהביאה לגירושם של אלפי ארמנים ממקומות יישוביהם.

תיאור המבנה

הכיפה המרכזית של הקתדרלה צבועה בצבעי כחול וזהב ומתארת ​​את הסיפור המקראי של בריאת העולם וגירושו של אדם מגן העדן. הקתדרלה מורכבת מכיפה, כמו מסגד פרסי, אבל עם התוספת המשמעותית של האפסיס החצי מתומן המאפיין כנסיות.  המראה החיצוני של הקתדרלה הבנויה ברובה מלבנים בצבע אחיד עומד בניגוד למראה הצבעוני והמקושט בפנים הקתדרלה. 
התקרה מעל הכניסה צבועה במוטיבים פרחוניים עדינים בסגנון מיניאטורי הפרסי. בקתדרלה שני חלקים של ציורי קיר על הקירות הפנימיים: החלק העליון מתאר אירועים מחייו של ישו, ואילו החלק התחתון מתאר עינויים שנגרמו לקדושים ארמנים על ידי העות'מאנים.
החצר מכילה מגדל פעמונים בודד. קברות ממוקמים לאורך הקיר החיצוני  עם כתובות בארמנית. בפינה אחת של החצר שטח מוגבה ובו יד זיכרון לרצח העם הארמני בזמן מלחמת העולם הראשונה. מעבר לחצר ומול הקתדרלה ישנם ספרייה ומוזיאון.
ים ברינג

החי בים

אוכלוסיית הדגה בים שיגשגה ומשכה דייגים רבים מאמריקה, קנדה, רוסיה, סין ויפן. אך מה שקרה בים ברינג בעשור האחרון, ממחיש את הנזק העצום שעלול להסב דייג לא מבוקר. ב-1989 העלו הדייגים ברשתותיהם כ-1.5 מיליון טון דגים. בתוך שלוש שנים צלל השלל לכדי 11 אלף טון בלבד - ירידה של 99 אחוזים ]. שיטות מתקדמות לאיתור להקות דגים ואיסופם לאוניות הקירור העצומות, ושווקים רעבים לכל כמות דגים, הביאו לדילדול הקיצוני של הדגה. יש בים יותר מ-80 מיני לוויתנים ודולפינים, שגם הם יונקים ימיים מאותה משפחה, ונחשבים בטעות, כמו הלווייתנים, לדגים. אבל בנתיב זה, הסמוך לחוף הצפון-מערבי של אלסקה, במיצרי ברינג המפרידים בין אלסקה לסיביר, שטים רק שני סוגי לווייתנים: הבלוגה ולווייתן הקשת.
אצטדיון נלסון מנדלה ביי

הקמת האצטדיון

קודם להקמת האצטדיון רמת התשתית הספורטיבית בפורט אליזבת, ובמחוז כולו, הייתה נמוכה בהרבה. עם היוודע דבר בחירתה של העיר לארח משחקים בטורניר המונדיאל נפלה ההכרעה שלא לשדרג את אצטדיון הרוגבי הקיים, בן הכ-34,000 מקומות, אלא לבנות אצטדיון חדש אשר יעמוד בתקנים הבינלאומיים.
האצטדיון החדש תוכנן להדמות מבחוץ לפרח ומיקומו, אשר שימש קודם לכן כפארק ציבורי ומגרש רוגבי, נבחר בשל הנוף לאגם נורת' אנד.
הבנייה החלה ב-2007 והסתיימה ב-2009. ב-4 ביולי אותה שנה נחנך האצטדיון ונערך בו משחק הכדורגל הראשון.