קו סמוי

היסטוריה

האי היה כנראה הראשון שמיושב שלפני כ-15 מאות שנים, התיישבו על ידי דייגים מן חצי האי מלאי ודרום סין. הוא מופיע על מפות סיניות משנת 1687, תחת השם פולו קורנאם. השם "סמוי" מסתורי לעצמו. ככל הנראה מדובר בהרחבת שמו של אחד מהעצים המקומיים, "מוי". יש אנשים הסבורים כי המילה "סמוי" נובעת מהמילה המלכותית "סבוי", או "מקלט בטוח", אם כי נראה כי אין כל הוכחה אמינה לכך. "קו" היא המילה התאילנדית עבור "אי".
עד סוף המאה ה-20, קו סמוי היה קהילה עצמאית מבודדת, שיש לה קשר מועט עם היבשת של תאילנד. האי היה ללא כבישים עד תחילת 1970, מסע של כ-15 ק"מ מצד אחד של האי לצד השני יכול להיות טיול שלם לאורך הג'ונגלים המרכזי ההררי.

גאוגרפיה

קו סמוי ממוקם במפרץ תאילנד, כ-35 ק"מ צפונית מזרחית מהעיר סוראט טהאני. זהו האי המשמעותי ביותר בארכיפלג צ'ומפון. האי מתקן כ-25 ק"מ בנקודתו הרחבה ביותר. מצפון הם איי הנופש המאוכלסים של קו טאו, קו פה נגאן, וקו נאנג יואן. בכיוון דרום נמצאים האיים קו טאן וקו מאצום. לכל אחד מהם יש מתקני תיירות קטנים מאוד. במערב הרחוק יש 44 איים אחרים שמרכיבים יחד את הפארק הלאומי מו קו אנג טהונג שנגיש על ידי טיול יום סירה מקו סמוי.
החלק המרכזי של קו סמוי הוא הג'ונגל הטרופי הטבעי, הכולל את ההר הגדול ביותר בשם "קאו פום", בגובה של 635 מטרים. אזורי השפלה והשטחים השונים מחוברים על ידי כביש 4169 שאורכו 51 ק"מ, פועל בעיקר לאורך החוף ומקיף את רוב האי. כבישים רבים נסללו כשהם מתפצלים מכביש 4169 לשירות בתחומים אחרים.
על החוף המערבי של האי הוא ההון המקורי, נטהון, אשר עדיין מאכלס משרדי ממשלה רבים, וכן שני המזחים הגדולים מתוך חמשת המזחים של האי. לאחרונה, המעבר מהתלות בתעשיית הקוקוס המקומית יחד עם המשך הצמיחה והתפתחות של ענף התיירות, כמו גם המיקום הצפון-מזרחי של שדה התעופה, הביא לעלייה בפעילות המסחרית בצ'אוונג ובופוט.

כלכלה

מבחינה היסטורית, כלכלת האי התבססה על חקלאות ועל דיג, כאשר קוקוס הוא היבול העיקרי. משנות ה-80 ואילך, התיירות הפכה לגורם כלכלי והיא כיום התעשייה הדומיננטית. קישורי התחבורה של קו סמוי הפכו את האי ליעד לתיירים המבקשים לחקור את האיים האחרים באזור.
כלכלת קו סמוי מבוססת כיום בעיקר על ענף תיירותי מוצלח, כמו גם על ייצוא של קוקוס וגומי.
הצמיחה הכלכלית הביאה לא רק לשגשוג, אלא גם לשינויים משמעותיים בסביבת האי ובתרבותו.

תחבורה

נמל התעופה הבינלאומי של סמוי הוא נמל תעופה פרטי שנבנה ונמצא בבעלותו של בנגקוק איירווייז, שהיא עדיין המפעילה הראשית, והיא הייתה חברת התעופה היחידה עם שירותי קו סמוי מתאילנד מאז הקמת שדה התעופה בשנת 1989. בשל השימוש בעלים של דקל שיוצרו באופן טבעי במקום, מערכת קירור אוויר פתוח, מורכבות המסוף קיבל פרס איכות הסביבה פרס תחת הדרכתו של פראסרט פראסארטונג-אוס. נמל התעופה של קו סמוי בנוי בסגנון פתוח, ציור קישורי בינה לבין דיור תאילנדי מסורתי, וכתוצאה מכך מעניק יופי לאי. בשנת 2009 שירת נמל התעופה ב-1.3 מיליון נוסעים וב-17,707 מטוסים. נמל התעופה נגיש גם על ידי תאי איירווייז הבינלאומית לבנגקוק, פיירפליי איירליינס לקואלה לומפור ופנאנג, וסילק אייר לסינגפור.
טיסות מקו סמוי לפוקט ויעדים תאילנדים אחרים זמינים, ובשנת 2012, ממשלת תאילנד הודיעה על האפשרות של נמל התעופה השני קו סמוי בשל תלונות על עמלות גבוהות בנמל התעופה הראשון.
לאחר פתיחתו מחדש של נמל התעופה הבינלאומי דון מואנג בתחילת 2012, אייר אסיה הציעה טיסות מקואלה לומפור אל נמל התעופה הבינלאומי סוראט טהאני. הטיסות התחילו ב-6 בפברואר 2012.
מספר מעבורות מקשרות את האי עם היבשת, כולל שתי מעבורות רכב/נוסעים (מעבורות ראג'ה וסיטרן), ומחברות את דון סאק למזחים במערב האי, בליפה נוי ובנתון. אוטובוסים ציבוריים לכל חלקי היבשת פועלים מתחנת אוטובוס חדשה מצפון לנתון. סונגת'ווס המופעלת באופן פרטי מעגל את כביש הטבעת כמו שירות אוטובוסים עם עמלות קבועות בעיקר בשעות היום בלבד, ומוניות פרטיות שגבו עמלה קבועה, שטוחה, בהתאם ליעד. הופעתה של NaviGo סמוי, נותנת שירות מוניות, יישום סלולרי לתיירים ומקומיים וחלופה המוניות הרגילות יקרה יותר.

תיירות

הרחבת התיירות בקו סמוי הביאה לגידול של אתרי נופש, בונגלוים, ווילות יוקרה פרטיות על האי. המספר הכולל של חדרי המלון בשנת 2013 היה 17,479, והתרחב ב-459 חדרי מלון בשנת 2015. השינוי ההדרגתי בביקוש הוא לראות יותר מבקרים ומשפחות מאסיה, אך שלושת השווקים המקוריים היו גרמניה, בריטניה, ותאילנד, אשר תורמים נתח משולב של 27%. בנגקוק איירווייז ממשיכה להפעיל צי של מטוסי איירבוס חדשים, ובמקביל תוציא משירות את מטוסי המדחף ATR 72 הישנים, אשר יספק 189,000 מושבים נוספים עבור נוסעים של קו סמוי סמוי. בנגקוק איירווייז כבר הגדילה את מספר הטיסות היומיות מ-36 ל-50.

איכות הסביבה

קו סמוי מארח כ-800,000 מבקרים בשנה. המבקרים, והתושבים, מייצרים כ-250,000 טונות של פסולת מוצקה בשנה. גם הטיפול בשפכים מהווה אתגר. לקו סמוי יש רק שלושה מפעלי טיהור שפכים, בצ'אוונג, לאמאי, ומיי נאם, לטיפול בשפכים מ-2,000 בתי מלון ומסעדות. ישנן תוכניות להרחיב את הצמחייה, אך הן לא מתממשות מחוסר מימון.

שירותי רפואה

לקו סמוי יש ארבעה בתי חולים פרטיים: בית החולים הבינלאומי סמוי; תאי אינטרנשיונל, בית החולים בנדון, ובית חולים סאנגואי בנגקוק. בית החולים הממשלתי נמצא בנתון.

אוכל מקומי

מוצרי מזון מקומיים של קו סמוי ומחוז סוראט טהאני כוללים ביצים מומלחות ורמבוטן.