google/wiki40b huggingface dataset:
טורקופול

טורקופולים (מיוונית: בני טורקים) הם פרשים קלים בצבא ממלכת ירושלים. חיל זה הוקם בממלכת ירושלים על מנת לתת מענה הולם לאיומי הקשתים רכובים של הצבאות המוסלמים. מקור הצבאות הצלבנים הוא באירופה, שם לא היו קשתים רכובים ולא היה צורך בחיל מיוחד שיגן על האבירים מהאיום הזה.
כמו שמרמז שמם, ראשית החיל היה בנוודים טורקמנים, אך לאחר מכן, הדבר השתנה והשם התייחס לא לחייל ממוצא מסוים, אלא לצורת לחימה מסוימת. כמו כן, פעמים רבות בני לאומים אחרים התגייסו לחיל ולעיתים אפילו נוצרים לא היססו להצטרף לשורותיו.
במהלך מסע הצלב הראשון הצבא הצלבני הורכב משני גורמים עיקריים: פרשים כבדים וחיל רגלים. האבירים שירתו בחיל הפרשים הכבדים, אך הם לא היו מיומנים בשימוש בקשת ולכן נאלצו להסתמך על הקשת הרגלי שירחיק מהם את הקשתים הרכובים של האויב. כתוצאה מכך נאלץ הפרש לדדות בקצב הליכתו האיטי של החייל הרגלי והדבר גרם למעמסה כבדה על הצבא.
היו שני פתרונות אפשריים לבעיה זו: חימוש האבירים בקשת או הוספת פרשים קלים שיתמודדו עם האתגר. האבירים בזו לקשת בתור נשק של פשוטי העם שמשיג את המטרה ממרחק רב בלי לסכן את היורה. הדבר היה מנוגד לקוד האתי שדיבר על אומץ לב שהיה נפוץ בתקופה זו בין האבירים. לכן, הפתרון המעשי היה הקמת גדודים של פרשים קלים מטעם הצלבנים.
הטורקופולים היו נתונים לפיקודו של מרשל הממלכה ואילו המסדרים מינו קצין בשם "טורקופלייה" שהיה אחראי על חטיבות אלו. אין הוכחות לכך שהטורקופולים היו המקבילה הצלבנית לקשתים מוסלמים רכובים. ייחודם היה בשריונם הקל. חימושם היה רבגוני וכלל, בין היתר, קשתות, כידוני הטלה, חרבות וכיוצא באלה.
Russian World Studios

הפצה

מחלקת ההפצה של RWS הוקמה בשנת 2005 כדי להפיץ פרויקטים בכל הפלטפורמות התפעוליות והמתפתחות. קטלוג RWS כולל מוצרים מז'אנרים ופורמטים שונים כולל סדרות טלוויזיה, סרטים עלילתיים באורך מלא וסרטי טלוויזיה. בנוסף, ערוצים רוסיים ובינלאומיים רכשו זכויות להעלות חלק מהתכנים שלהם, כמו ערוץ הראשון (רוסיה), CTC (הפדרציה הרוסית), 1+1 (אוקראינה), פוקס לייף וערוץ 9 (ישראל).
פלורנס ניבאר-דבואר

פלורנס ניבאר-דבואר (בצרפתית: Florence Nibart-Devouard;‏ נולדה ב-10 בספטמבר 1968) הייתה יושבת ראש חבר הנאמנים של קרן ויקימדיה החל מאוקטובר 2006‏ ועד יולי 2008.
ניבאר-דבואר נולדה בוורסאי שבצרפת. היא גדלה בגרנובל וחיה במספר ערים אחרות בצרפת, כמו גם באנטוורפן שבבלגיה ובאריזונה שבארצות הברית. נכון לשנת 2007, היא מתגוררת בכפר צרפתי קטן בשם מאלינטרה, המצוי בקרבת העיר קלרמון-פראן. היא נשואה ואם לשלושה ילדים.
דבואר היא מהנדסת אגרונומיה מטעם בית הספר הלאומי הגבוה לאגרונומיה ולתעשיית מזון בצרפת. כמו כן, היא מחזיקה בתואר שני בגנטיקה ובביוטכנולוגיה מטעם הפוליטכניקום בלורן. היא עסקה במחקר השבחה גנטית של פרחים. מאוחר יותר חקרה במיקרוביולוגיה את האפשרות לטיהור קרקע מזוהמת. היא הועסקה בחברה צרפתית לצורך תכנון מכשירים לקבלת החלטות בנושאי חקלאות בת-קיימא.
געל בן עבד

געל בן עבד, דמות מקראית, שמו מופיע בספר שופטים, פרק ט', פסוק כ"ו. געל עמד בראש קבוצת מורדים, שהצטרפה אל בעלי שכם כאשר מרדו באבימלך בן גדעון והסיתם לפעול נגדו ולהפיל את שלטונו.
געל ואנשיו נחלו תבוסה. הם גורשו על ידי זבול, יד ימינו של אבימלך. בעקבות המרידה נאסר עליו ועל אנשיו להתגורר בעיר.
געל בן עבד ואחיו היו כנראה קבוצה של שכירי חרב, חיילי צבא פרטי שהשכיר את שירותיו למי שנזקק לשירותי לוחמים. בתקופת הברונזה המאוחרת בארץ ישראל קמו קבוצות רבות של ח'בירו, שנודעו בשל כך שהם משכירים עצמם לכל דורש. רש"י טוען : "געל בן עבד - מאומה אחרת היה".
געל ואחיו (כוונת הכתוב לאנשיו) התיישבו בעיר שכם. בעת ישיבתם בעיר הם עסקו בבציר. געל טוען כי מוצא אבימלך מישראל ולכן לא מן הראוי שבעלי שכם יקבלו את שלטונו. הוא רומז בדבריו כי אבימלך לא התגורר בעיר ואימו ששכם מקום הולדתה והם המליכו אותו למלך עליהם, רק מינה פקיד, את זבול שישלוט עליהם. געל מציע כי שלטון העיר יוחזר למשפחת חמור אשר שלטו בעיר עוד בימי האבות ואבימלך הוא זה ששלט במקומם.
געל מקבל עזרה מבעלי שכם בדמות קבוצת אנשים המתגייסת לשירותיו. הוא מזמין את אבימלך לדו-קרב. לדעת שמריהו טלמון אין לדעת אם התבנית "וַיֹּאמֶר" המתייחסת לאמירתו של געל לאבימלך, היא מטבע לשון או אם געל שלח את אנשיו למסור את דבריו.
המלחמה בין געל לבין אבימלך וזבול פקידו, הסתיימה בכך שאבימלך הכה את בעלי שכם בקרב בשדה פתוח, במצור על העיר ואף בהשמדת אלה, שנמלטו אל "מגדל שכם" או "בית אל ברית".

מדרש שמו

הכתוב אינו מוסר מידע על אביו של געל, עבד. ייתכן כי שם משפחתו מרמז כי מעמדו נמוך כשל מעמד העבדים או ששם משפחתו הוא השם תאופורי, עבדיאל. משה גרסיאל טוען כי מדובר בכינוי למעמדו, שהיה עבד לאדון. מדרש שם סמוי מעמיד את בן העבד, געל מול בן האמה, אבימלך: "מִי-אֲבִימֶלֶךְ וּמִי-שְׁכֶם כִּי נַעַבְדֶנּוּ-הֲלֹא בֶן-יְרֻבַּעַל, וּזְבֻל פְּקִידוֹ; עִבְדוּ, אֶת-אַנְשֵׁי חֲמוֹר אֲבִי שְׁכֶם, וּמַדּוּעַ, נַעַבְדֶנּוּ אֲנָחְנוּ." לדעת גרסיאל הכתוב רואה בשכם סמל לשיתוף פעולה ישראלי - כנעני. געל מציע שלא לעבוד את השניים אשר מסמלים נישואים ושיתוף בין העמים אליה הוא מתנגד. געל מבקש לבוא תחת עול חמור אבי שכם שמייצג לדידו כנעני טהור. פעמים מספר חוזרת המילה "עבד" וזאת כדי להדגיש את אי הסכמתו של געל לעבוד את אבימלך. הקריאה למרד המצוטטת מפי זבול פקידו של אבימלך אשר מפנה את דבריו לגעל :"וַיֹּאמֶר אֵלָיו זְבֻל, אַיֵּה אֵפוֹא פִיךָ אֲשֶׁר תֹּאמַר, מִי אֲבִימֶלֶךְ, כִּי נַעַבְדֶנּוּ: הֲלֹא זֶה הָעָם אֲשֶׁר מָאַסְתָּה בּוֹ, צֵא-נָא עַתָּה וְהִלָּחֶם בּוֹ". המילה 'נעבדנו' מקבילה לשם עבד והמילה "מאסתה" מקבילה לתחושת מיאוס וגועל, המשתמעים מדבריו של פקידו של אבימלך.
השם געל משמש מושא ללגלוג. מוצא השם, מתפרש מערבית דרומית ומשמעותו חיפושית. חוקר המקרא נות, מפרש את השם געל, כמג'עלן סוג של תמר.
ק. א. באומן

קימיקו אוסאדה באומן (Kimiko Osada Bowman; בקיצור: ק. א. באומן, K. O. Bowman; נולדה ב-1927) היא סטטיסטיקאית אמריקנית ממוצא יפני, הידועה במחקריה בתחום שערוך התפלגויות ואמידת נראות מקסימלית, וכן בפעילותה למען אנשים עם מוגבלויות.

ביוגרפיה

באומן נולדה ב-1927 ביפן. בגיל צעיר חלתה במחלת הפוליו והייתה למשותקת מהצוואר ומטה, אולם למדה ללכת שוב בכוחות עצמה לאחר שנתיים של פיזיותרפיה.
היא החלה בלימודי כלכלת הבית במכללת רדפורד באוסטרליה, אך נשיא המכללה שכנע אותה לעבור ללימודי מדעים. ב-1960 סיימה את לימודיה במכללה והוענק לה תואר ראשון במתמטיקה וכימיה. היא זכתה במלגה מטעם המכונים הלאומיים לבריאות (NIH) ללימודים במכון הפוליטכני של וירג'יניה. ב-1961 הוענק לה תואר מוסמך בסטטיסטיקה, וב-1963 הוענק לה תיאר הדוקטור. ב-1987 השלימה את השכלתה בתואר דוקטור נוסף בהנדסה מתמטית, שהוענק לה מטעם אוניברסיטת טוקיו.
לאחר שסיימה את לימודיה בווירג'יניה, עבדה במעבדה הלאומית באוק רידג'  עד פרישתה ב-1994. עם זאת, המשיכה לעבוד במכון כחוקרת אורחת.
באומן הייתה גם פעילה למען אנשים עם מוגבלויות. היא הגדירה את עצמה כשייכת ל"שלושה מיעוטים": אישה, נכה, וממוצא אסייתי. היא הייתה חברה בוועדת שוויון הזכויות במכון הלאומי למדעים וכן הייתה יושבת ראש הוועדה למען אנשים עם מוגבלויות. פעילותה בוועדה הובילה לתקצוב מענקי מחקר, מגורים מתאימים וציוד מיוחד לאנשים עם מוגבלויות שאפשרו את השתתפותם במחקר המדעי במכון. כן הייתה חברה בוועדה המיוחדת שהקים הנשיא קלינטון לקידום תעסוקת אנשים עם מוגבלויות, ובמסגרת תפקידה זה הייתה אחראית לחלק העוסק באנשים עם מוגבלויות במפקד האוכלוסין של שנת 2000.

עבודתה המדעית

עבודתה המדעית של באומן התמקדה בתחום הסטטיסטי של אמידה, ובעיקר באמידת נראות מרבית. ביחד עם ל. ר. שנטון היא פיתחה נוסחאות לאמידה של מומנטים גבוהים של אומדי נראות מרבית, וכן לאמידת אחוזונים של התפלגויות פירסון. כן פיתחה אלגוריתמים לחישוב סדרות מתבדרות. במהלך הקריירה שלה פרסמה באומן 156 מאמרים מדעיים, 3 ספרים, וכן 8 פרקים בספרים.

הכרה מקצועית

באומן נבחרה כחברת כבוד באיגוד האמריקני לקידום המדע ב-1970, וכחברת כבוד באיגוד האמריקני לסטטיסטיקה ב-1976. ב-1978 נבחרה כחברה במכון הבינלאומי לסטטיסטיקה, וב-1987 לחברה במכון לסטטיסטיקה מתמטית.
רז שגיא

ביוגרפיה

שגיא נולד לדליה ולצבי בקיבוץ ניר יצחק וגדל בקיבוץ עד גיל שש. לאחר מכן עבר עם אביו לתל אביב ובגיל 14 עברו השניים למצפה רמון. למד שלוש שנים בבית הספר לקציני ים עכו ושנה אחת בתיכון רגיל. באוגוסט 1983 התגייס לצה"ל, את מסלול הכשרתו כלוחם עבר ביחידת מורן. לאחר סיום קורס צלפים ביקש לעבור לחטיבת גבעתי והשלים קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שימש כמפקד מחלקת סיור בגדוד רותם, קצין מבצעים גדודי, מפקד פלוגת מסלול (נוב' 87) ומפקד הפלוגה המסייעת של גדוד רותם ולקח חלק בפעילות המבצעית כנגד הטרור הפלסטיני ברצועת עזה ובלחימה בדרום לבנון. שגיא שימש כסמג"ד גדוד צבר וכמפקד סיירת גבעתי. ב-1989, עמד למשפט לאחר שירה בצעיר פלסטיני שידה אבנים על הכוח. הצעיר נפצע ולאחר מכן נפטר מפצעיו לאחר שהפלסטינים סירבו להעביר את הצעיר לטיפול. הוא קיבל עבודות שירות ולאחר מספר שבועות קיבל חנינה וקודם בדרגה ולתפקיד סמג"ד.
בשנת 1999 מונה למפקד גדוד יחידת מודיעין מטרות ופיקד עליו בתעסוקה מבצעית בגבול רמת הגולן ובלבנון. בהמשך שימש כסגן מפקד עוצבת חירם. לאחר מכן הועלה לדרגת אל"ם ומונה לראש מטה אוגדה. בהמשך שימש במגוון תפקידי מטה ופיקוד ופרש מצה"ל בדרגת אל"ם, לאחר 23 שנות שרות. לאחר שחרורו בשנת 2006 חיבר מספר ספרי עיון בנושאי צבא וביטחון. ספרו "להיות מג"ד" זכה בפרס מולדובן לספרות ביטחונית בשנת 2013 (מטעם אוניברסיטת אריאל בשומרון). הספר הוא אוטוביוגרפיה המתארת את מאבקו של שגיא להתמנות לתפקיד וביקורת עצמית על מהלך ביצועו. הספר "נלחמות בצה"ל" הוא מחקר רב שנים בנושא שילוב נשים לתפקידי לחימה בצה"ל.
לאחר שפרש מצה"ל ניהל במשך שבע שנים את קבוצת התכנון ובקרת היישום בחברת LOGIC במגוון פרויקטים רחבי היקף בתחום האבטחה בחו"ל. שנה וחצי היה מנכ"ל החברה לפיתוח בית אריה בע"מ. שגיא הוא בוגר תואר ראשון ותואר שני במדעי הרוח באוניברסיטה העברית בירושלים ובוגר קורס דירקטורים ונושאי משרה בחברות, בבית הספר למנהלים של האוניברסיטה הפתוחה. משנת 2006 משמש כיו"ר "הפורום לחוסן צה"ל", עמותה הפועלת למניעת שירות נשים בתפקידי לחימה.
שגיא נשוי ואב לשלושה. משנת 2014 הוא יו"ר ועד שכונת נווה אפק בראש העין, בה הוא מתגורר. בשנים 2015-2016 שימש כמנכ"ל החברה לפיתוח בית אריה ומ-2017 הוא מנכ"ל היישוב אבני חפץ. במרץ 2018 הכריז על מועמדותו לראשות עיריית ראש העין, והוא עומד בראש רשימה עצמאית שנקראת "התחדשות", שהתמודדה למועצת העיר בבחירות לרשויות המקומיות שהתקיימו ב-30 באוקטובר 2018. שגיא הגיע למקום השני, ועלה לסיבוב נוסף מול ראש העיר המכהן שלום בן-משה, אך הפסיד לבן-משה בהפרש של כ-4 אחוזים.
פרס קלצ'קין

זוכי הפרס

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
יועץ ממלכתי (ספר)

העלילה

הארגון הלוחם (ברוסית Боевая Группа) של המפלגה הסוציאליסטית, מבצע "עונש" והורג את הגנרל חראפוב בדרכו ברכבת מהעיר קלין למוסקבה, זאת באשמת התאבדותה של האסירה הפוליטית פולינה איוואנצובה. אראסט פנדורין, האחראי על ביטחונו של חראפוב במוסקבה (אף שחראפוב כמובן לא הספיק להגיע אליה), מתחיל לחקור את נסיבות הרצח, בתקווה לעלות על עקבות הארגון הלוחם. הדרך היחידה שהוא יכול להציל את פטרונו (המושל הכללי המוסקבאי הנסיך דולגורוקי) מפיטורין מחפירים. החקירה מסתבכת עם הגעתו של "הכוכב העולה" של הבילוש הפטרבורגי" — הנסיך פוז'ארסקי. על היועץ הממלכתי פנדורין מוטלת המשימה למצוא את הרוצח לפני שפוז'ארסקי יעשה זאת. אראסט פנדורין צולל לתוך חיי החקירה שחושפים את יסודות המהפכה הפוליטית הקרבה: גיבורים, אוהדים, מרגלים, מסיתים, בוגדים ומהפכנים שיעשו הכל כדי להרוס את הקיסרות הרוסית ולהקים עליה את רוסיה המהפכנית, כל זאת על רקע הרומן שפנדורין מנהל עם בתו היהודייה של בנקאי אסתר ליטבינובה, מה שרק מחריף את ספקותיו שלו.
במהלך החקירה פנדורין מזהה קשרים בין הנסיך פוז'ארסקי ולארגון הלוחם, שבעצמו אינו מודע לכך, שהם משחרים לידיו. פנדורין מבין שפוז'ארסקי רקח את הקנוניה והרצח על מנת להיות זה שימצא את האשמים ובכך יביא להתמוטטות התנועה המהפכנית ולהעלאה בשכר ובדרגה. אלא שפנדורין מבין שאינו יכול לפרסם את העובדה הזאת, מסיבות פוליטיות ובשל השפעתו הרבה של פוז'ארסקי. פנדורין יוצא לעימות מול הארגון הלוחם אך מתקשה לעצור אותם, מאחר שהם עוסקים בייצור חומרי נפץ (ג'ליגנייט) וכל ניצוץ מאקדח יכול לגרום לפיצוץ שיסכן גם אותו. כאשר פוז'ארסקי יוצא אף הוא על מנת לעצור את חברי הארגון, פנדורין לא מזהיר אותו מפני המארב הממשמש ובא ופוז'ארסקי נהרג.  לאחר החקירה, כשהוא מאוכזב מהשירות הציבורי, פנדורין פורש מהמשטרה.
הדמות המרכזית בעלילה המקבילה הוא גרין (גריגורי גרינברג) — מנהיג הארגון הלוחם. לאחר רצח הגנרל חראפוב הוא וחבריו מתחבאים במוסקבה, מאחר שאינם יכולים לעזוב את העיר בשל מחסומים שהוצבו בכל הדרכים היוצאות ממנה. כשהוא מגלה אודות הגעתו למוסקבה של הגנרל פוז'ארסקי (שהמפלגה הורתה להרוג), הארגון הלוחם מתחיל לצוד אותו. אשת המחתרת במוסקבה, הידועה תחת השם מחט, מסייעת למצוא מקום מסתור ותומכת בקשרי הארגון עם המפלגה. לפתע, מסנקט פטרבורג מגיעה הידיעה על תפיסת כספי המפלגה (על ידי פוז'ארסקי), נוצר צורך דחוף כדי להשיג את הכסף הדרוש לשחרור חברי הארגון מהכלא ולצורך מימון חומרי תעמולה באירופה. הארגון הלוחם, למרות המצב השביר, מחליט לצאת למבצע שוד. בעזרתה של מארחת ציבורית בשם ז'ולי (שאוהדת את המהפכה) למוסקבה מגיע השודד "אס": שתובע את חלקו ומוכן לעזור לארגון הלוחם במבצע השוד. הם תוקפים את כרכרת אוצר המדינה והשוד מצליח, אבל הז'נדרמים עוקבים אחר גרין וחבריו ורק לאחר שמגיע לידיהם פתק שחתום באלמוניות, הם מצליחים ברגע האחרון לחמוק. עם זאת, הארגון הלוחם לא מוותר על הכוונה להעניש את הנסיך פוז'ארסקי.
על פי מידע אנונימי שמתקבל, גרין וחבריו מחליטים להתנקש בחיי הנסיך בפארק העירוני, שם הם נופלים למארב שממנו שורדים רק גרין ומחט. משהבין כי המודיע האנונימי — בוגד, גרין מחליט למצוא אותו כדי לנקום את מות חבריו. לאחר שמתגלה כי המודיע האנונימי אינו אלא שהנסיך פוז'ארסקי עצמו, בעוד ז'ולי פעלה עבורו כמרגלת בתוך הארגון, גרין מפתה את פוז'ארסקי לתוך מארב. אבל הוא חושד שמשהו לא בסדר, באותו הרגע פוז'ארסקי שהסתירה בשרוולו אקדח פוצע את גרין אנושות. משהבינה כי גרין מת והבית מוקף, מחט מפוצצת את אחת מהפצצות שהכינה. כתוצאה מהפיצוץ נהרגו פוז'ארסקי, ז'ולי, השוטרים הז'נדרמים, גרין והיא עצמה.
בריאן מקברייד

קריירה

מקברייד נולד באילינוי. החל את הקריירה שלו בקבוצת אוניברסיטת סנט לואיס, ומשם עבר למילווקי ראמפייג' ב-1993. ב-1996 חנך את העונה הראשונה של ה-MLS, כשנבחר במקום הראשון בדראפט ה-MLS. מקברייד שיחק שמונה שנים בקולומבוס קרו, שבמהלכן כבש 62 שערים ובישל 45 בישולים ב-161 משחקי ליגה. באותן שנים נחשב מקברייד לשחקן האהוד ביותר בקבוצה.
מקברייד שיחק בוולפסבורג, בפרסטון נורת' אנד, באברטון ובפולהאם האנגלית שאליה הגיע ב-19 בינואר 2004. ב-2008 חזר לארצות הברית, אל קבוצת שיקגו פייר.
מקברייד פרש ממשחק פעיל בסוף עונת 2010, אך חזר לשחק בשנת 2012 כשחתם במועדון החובבים האנגלי, אף. סי. ומבלי.
מקברייד שיחק בנבחרת ארצות הברית משנת 1993 עד 2006. הוא כבש 30 שערים ב-96 הופעות בנבחרת. עם הנבחרת שיחק במונדיאל 1998, במונדיאל 2002 ובמונדיאל 2006 וכמו כן השתתף עם הנבחרת האולימפית באולימפיאדת בייג'ינג 2008. במונדיאל 2006 (בו זכתה איטליה), במהלך משחק נגד נבחרת איטליה, ספג מרפק בפניו מדניאלה דה רוסי האיטלקי. מקברייד נזקק לשלושה תפרים, ודה רוסי, שהתנצל בפני מקברייד לאחר המשחק, הורחק ל-4 משחקים ונקנס בסכום של 10,000 פרנקים שווייצריים.
לואימן קוריקונקריט

היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1963 והשתתפה שנים רבות בליגות הנמוכות. בסיום עונת 2007/08 העפילה הקבוצה לליגה השנייה, בתחילת עונת 2010/11 החלה חברת מיזוג אוויר בשם "נילן ביסונס" לתמוך כלכלית במועדון, כשבסיום העונה העפילה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגה הבכירה. בעונת הבכורה (2011/12) הגיעה הקבוצה עד לסדרת גמר הפלייאוף וניצחה את קבוצת קטאיה יוהנסו 1-3, וזכתה בתואר האליפות הראשון שלה.
בעונת 2012/13 זכתה באליפות שנייה ברציפות, לאחר ניצחון בסדרת הגמר 2-3 מול קבוצת קוטקה באסקט. כמו כן הגיעה הקבוצה עד לגמר הגביע הפיני והפסידה לקבוצת פירינטו טמפרה.
הקבוצה מארחת בלואימה ארנה, המכיל 1,000 מקומות ישיבה. במשחקי היורוקאפ נודדת הקבוצה 150 קילומטרים ומאחרת בהיכל הקרח בהלסינקי המכיל 8,200 מקומות ישיבה.

השתתפות באירופה

בעונת 2013/14 תשתתף הקבוצה לראשונה בתולדותיה בשלב הבתים של היורוקאפ. בעונת 2014/15 משתתפת הקבוצה גם בליגת VTB.
טוליה צבי

קורות חיים

נולדה במשפחה יהודית אמידה. אביה, ג'וזפה קלבי (Calabi), היה עורך דין נודע ואנטי-פאשיסט מושבע.
למדה פילוסופיה באוניברסיטת מילאנו וכן בקונסרבטוריון.
כאשר קיבלה איטליה הפאשיסטית ב-1938 את חוקי הגזע, שכללו אפליה בוטה כנגד היהודים, שהתה צבי עם משפחתה בחופשה בשווייץ.  בעקבות המצב הפוליטי, נדדה המשפחה תחילה לז'נבה ומשם עברה לפריז, שם המשיכה צבי את לימודיה בסורבון. בקיץ 1939 היגרה המשפחה לארצות הברית על סיפון ה"איל-דה-פראנס", שיצאה מלה האבר. צבי המשיכה את לימודיה בבית הספר ג'וליארד ובקולג' רדקליף, ובמקביל, כמו בעת שהותה בפריז, הוסיפה לנגן בנבל למחייתה. בתקופה זו הכירה את פרנק סינטרה ואת לאונרד ברנשטיין, כאשר ניגנה תחת שרביטו.
בניו יורק התחברה צבי לחוגים אנטי-פאשיסטיים, ועשתה את הצעדים הראשונים בקריירה העיתונאית שלה, בין היתר במסגרת ארגון "Giustizia e Libertà" ("צדק וחירות") ובכתב העת "Italy against Fascism", שערכה, ובתוכנית רדיו ששידרה ב-NBC, שכוונה לפרטיזנים האיטלקים. בארצות הברית הכירה את הארכיטקט ומבקר האמנות היהודי-איטלקי ברונו צבי (1918–2000), ונישאה לו ב-26 בדצמבר 1940 בניו יורק. ביולי 1946, לאחר תום המלחמה, שבה לאיטליה עם בעלה. דיווחה כקורספונדנטית ממשפטי נירנברג.
במשך יותר מ-30 שנה – מ-1960 עד 1993 – עבדה צבי ככתבת שטח עבור עיתון "מעריב". בשנות פעילותה דיווחה בין השאר ממשפט אייכמן בירושלים. כמו כן, עבדה ככתבת עבור השבועון "The Jewish Chronicle", עיתון יהדות בריטניה.
משנת 1978 כיהנה כסגנית נשיא איחוד הקהילות היהודיות של איטליה (Unione delle comunità ebraiche italiane,‏ UCEI). כעבור חמש שנים, ב-1983, התמנתה לנשיאת האיחוד – האישה הראשונה שבתפקיד – והחזיקה במשרה זו עד 1998. בשנת 1987 חתמה על האמנה המבססת את היחסים בין ממשלת איטליה והאיחוד.
ב-1992 הכתיר אותה נשיא איטליה אוסקר לואיג'י סקאלפרו בתואר אבירת הצלב המפואר (Cavaliere di Gran Croce), הדרגה השנייה במסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית.
ב-1998 נבחרה כחברה בוועדה משרד החינוך לבין-תרבותיות וכחברה הנציבות האיטלקית של אונסק"ו. באותה שנה הייתה גם לחברה בוועדה הלאומית לביו-אתיקה, עד 2006.
ב-2007 פרסמה את הביוגרפיה שלה, תחת הכותרת " Ti racconto la mia storia. Dialogo tra nonna e nipote sull’ebraismo" ("אספר לכם את סיפורי. דיאלוג בין סבתא ונכד על היהדות", שכתבה עם נכדתה נתניה צבי.
טוליה צבי נפטרה ברומא ב-22 בינואר 2011, בגיל 91.
אנה יגיילונקה

התארים

בדומה ליאדוויגה לבית אנז'ו, אנה נשאה את התואר של "מלך" פולין - "Król" (או בלטינית: Anna Dei Gratia Rex Poloniae), ומשמעות הדבר הייתה שהיא שליטת הממלכה בזכות עצמה. כל נושאי כתר פולין נשאו את התואר הזה ללא הבדל מין. רק הנשים שהוכתרו באמצעות נישואיהן לגברים מלכי פולין נקראו "מלכה" (בפולנית -„Królowa“ או בלטינית Regina Poloniae.

רקע משפחתי וילדותה

אנה יגיילונקה נולדה בקרקוב כבתם של המלך זיגמונט הראשון של פולין ושל אשתו האיטלקיה, בונה ספורצה, ממילנו. היא הייתה הילד הרביעי שלהם מתוך חמישה. אחיה היו: איזבלה יגיילו (1559-1519), מלכת הונגריה, אשתו של המלך יאנוש סאפויאי, ז'ופיה (1575-1526), הנשואה להיינריך השני, דוכס של בראונשווייג-וולפנביטל, קטלין, מלכת שוודיה, אשתו של המלך יוהאן השלישי ואזה. אחיה הגדול, ז'יגמונד אוגוסט, עלה בשנת 1548 על כס המלכות של פולין.
בגיל 49 הייתה אנה יגיילונקה עדיין רווקה כשאחיה, המלך זיגמונט השני אוגוסט נפטר ללא ילדים.
הנסיבות הפכו את הנציגה האחרונה של השושלת היגלונית לדמות חשובה בחיים הפוליטיים של הממלכה.
המלך הנבחר החדש היה חייב לשאת אותה לאשה. בשנת 1573 זכה בכתר מלכות פולין הנסיך הצרפתי אנרי לבית ולואה. אך אחרי הכתרתו לא מיהר לערוך טקס נישואים עם אנה.
כעבור זמן קצר הוא ברח מפולין מבלי להתפטר רשמית על מנת לרשת את כס המלכות של צרפת אחרי מותו הפתאומי של אחיו, שארל התשיעי. עזיבת אנרי את פולין השאירה במדינה וקואום של שלטון. ב-15 בדצמבר 1575 אנה נבחרה ליורשו כמלך פולין. בו זמנית התחיל החיפוש אחרי בעל מתאים.
בעצת הקנצלר יאן זמויסקי הציג את מועמדותו אישטוואן באטורי, השליט של טרנסילבניה והוא נבחר למלך פולין ודוכס גדול של ליטא לצידה של אנה יגיילונקה. בפועל השלטון בממלכה רוכז בהמשך בידיו.

יורשים וצאצאים

אנה שרדה את מות בעלה ונפטרה ללא ילדים. יורשה היחיד היה זיגמונט השלישי ואזה, הבן של אחותה הקטנה ומלכת שוודיה, קתרינה לבית יגיילו. אנה סייעה לו לעלות על כס המלכות בפולין תחת השם זיגמונט השלישי אחרי מותו של סטפאן באטורי.
המלכה האלמנה נפטרה ב-1596 בוורשה, בימי שלטון אחיינה, זיגמונט. היא נקברה בקתדרלת ואוול.
סבסטיאן רולי

ביוגרפיה

לפני שהחל לעסוק במשחק, עבד רולי בדוגמנות במגוון ארצות, כגון: איטליה, צרפת, מקסיקו וארצות הברית. לאחר מכן נרשם לבית הספר לאמנויות במגמת משחק במקסיקו. את הופעתו הראשונה על המסך עשה רולי בשנת 2000, כששיחק בטלנובלה "אהבה ראשונה" בתפקיד משני, לצד אנהי. מאז הפך רולי לכוכב, וכיכב במגוון טלנובלות פופולריות, כגון: "כיתה 406", "רובי (טלנובלה)", "כנגד כל הסיכויים" ו"תשוקות". בשנת 2008 כיכב רולי לצד דנה גרסיה, בטלנובלה "Un Gancho al Corazon", טלנובלה מקסיקנית המבוססת על הטלנובלה "חיים שלי", בכיכובם של נטליה אוריירו ופקונדו ארנה.
ב-31 בדצמבר 2007 התחתן רולי עם חברתו זה חמש שנים, ססיליה גז'יאנו. ב-15 בינואר 2010 נולד לזוג בן בשם סנטיאגו.
ב-2011 התגרש מאשתו, ססיליה גז'יאנו. הוא יצא עם השחקנית ארסלי ארמבולה ("בדרך אל האושר", "חבקי אותי חזק", "השיבה הביתה"). הוא הודיע על פרידתו בטוויטר ב-24 בספטמבר 2013. שבוע לאחר מכן הם נראו יחד שוב.
ב- אוקטובר 2014 הודיע רולי שהוא נמצא במערכת יחסים רשמית ויציבה עם השחקנית אנג'ליק בויר. 
השניים הכירו על סט הסדרה תרזה ב-2010, וחזרו למסך ב-2013 עם הסדרה החיים שגנבו ממני בויוה. לאורך הסדרה הפצו שמועות על רומן המתקיים ביניהם.
יאקיב חאמו

קריירה

במאי 2015, זכה חאמו במדליה הראשונה שלו בתחרות מהסבב העולמי כאשר זכה במדליית זהב בגראנד פרי זאגרב, לאחר שניצח בגמר את ולאדוט סימיונסקו הרומני. ב-27 ביוני התחרה חאמו באליפות אירופה שנערכה במסגרת המשחקים האירופיים בבאקו וזכה במדליית הארד בקטגוריית המשקל מעל 100 ק"ג. בקרב הראשון הוא ניצח את בנג'מין הרמגניס הבלגי, בשמינית הגמר הוא גבר באיפון על ולאדוט סימיונסקו הרומני וברבע הגמר הפסיד בעונשים לרנאט סיידוב הרוסי. חאמו נשר לקרבות בית הניחומים שם ניצח את רוי מאייר ההולנדי ועלה לקרב על מדליית הארד מול מריוס פאסקביסיוס הליטאי אותו ניצח בניקוד ווזארי ושתי יוקו.
באליפות העולם באותה השנה שנערכה באסטנה, חאמו התחרה בקטגוריית המשקל מעל 100 ק"ג וזכה במדליית הארד. בקרב הראשון חאמו גבר באיפון על אל מחדי מלקי המרוקאי לאחר ריתוק מוצלח, בקרב השני הוא ניצח בניקוד ווזארי את רנאט סיידוב הרוסי ובשמינית הגמר ניצח בעונשים את עבדולו טנגרייב האוזבקי. ברבע הגמר חאמו הפסיד באיפון לריו שיצ'ינוהה היפני ונשר לקרבות בית הניחומים שם גבר באיפון על סוון היינלה הגרמני ועלה לקרב על מדליית הארד. בקרב על המדליה חאמו התמודד מול קים סונג-מין הדרום-קוריאני וכ-40 שניות מפתיחת הקרב חאמו הטיל בהצלחה את הקוריאני וקיבל ניקוד איפון.
ב-1 בנובמבר 2015, השתתף חאמו בגראנד סלאם אבו דאבי וזכה במדליית הכסף כאשר הגיע עד לגמר והפסיד לקים סונג-מין הדרום-קוריאני. בפברואר 2016, הוא זכה במדליית זהב בגראנד פרי דיסלדורף לאחר שגבר בגמר על אסלאם אל שהאבי המצרי. ב-8 במאי זכה חאמו בגראנד סלאם באקו לאחר שניצח ברבע הגמר את רפאל סילבה הברזילאי, בחצי הגמר את דויד מורה הברזילאי ובגמר את רוי מאייר ההולנדי.
ב-18 בנובמבר 2018, חאמו זכה במדליית זהב בגראנד פרי האג כאשר ניצח בגמר את ולדוט סימיונסקו הרומני. ב-26 בינואר 2019, חאמו זכה במדליית כסף בגראנד פרי תל אביב לאחר שהגיע עד שלב הגמר בו הפסיד לאורי ששון הישראלי.
אוזבקיסטן במשחקים האולימפיים לנוער

אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)

המשלחת הראשונה של אוזבקיסטן למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור. המשלחת כללה 21 ספורטאים שהתחרו בעשרה ענפי ספורט. המשלחת זכתה ב-7 מדליות. המשלחת הגיעה להישגים בענף האיגרוף, בה היא זכתה במדליית כסף (קטגורית משקל מעורב נערים) ושתי מדליות ארד (קטגוריות משקל זבוב קל וכבד קל נערים), ובענף ההיאבקות, בה היא זכתה בשלוש מדליות ארד: נערים, סגנון יווני-רומי עד 85 ק"ג, נערים, סגנון חופשי עד 76 ק"ג ונערות, סגנון חופשי עד 52 ק"ג. כמו כן, זכתה המשלחת במדליית כסף בענף הג'ודו בתחרות הנערים עד 55 ק"ג. המשלחת הגיעה להישגים גם בענפי האתלטיקה עם עלייה למקצי הגמר בקפיצה משולשת, ובהרמת משקולות שם הגיעה למקום הרביעי בתחרות הנערים עד 69 ק"ג. המשלחת השתתפה בתחרויות בענפים התעמלות, טאקוונדו, טניס שולחן, קליעה ושחייה ללא הגעה להישגים משמעותיים.
ב-15 באוקטובר 2010, הוועד האולימפי הבינלאומי הודיע כי בבדיקות של נורבק חאקולוב, שזכה במדליית כסף בענף היאבקות בתחרות בסגנון יווני-רומי עד 50 ק"ג התקבלה תוצאה חיובית עבור פורוסמיד. חאקולוב נפסל ונלקחה ממנו מדליית הכסף, אולם לא התקבלה החלטה האם לקדם בדירוג את יתר הספורטאים.

אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)

המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה 28 ספורטאים שהתחרו ב-11 ענפי ספורט והייתה המשלחת הגדולה ששלחה אוזבקיסטן עד כה. המשלחת זכתה בשמונה מדליות, מתוכן שתי מדליות זהב. ההישגיים הגבוהים ביותר נרשמו בענפים איגרוף, בה היא זכתה במדליית זהב (קטגורית משקל מעורב נערים) ומדליית כסף (קטגורית משקל זבוב קל נערים), והיאבקות, בה היא זכתה במדליית זהב בתחרות בסגנון יווני-רומי עד 50 ק"ג נערים. המשלחת הגיעה להישגים גם בענפים הרמת משקולות עם זכייה במדליית כסף וארד, טאקוונדו עם מדליית כסף בתחרות נערות מעל 63 ק"ג, ג'ודו  עם מדליית ארד בתחרות נערים עד 66 ק"ג והתעמלות עם מדליית ארד בסוס סמוכות. המשלחת גם העפילה לגמרים בתחרויות בענף הקליעה.

אולימפיאדת הנוער אינסברוק (2012)

אוזבקיסטן השתתפה לראשונה במשחקי החורף האולימפיים לנוער באולימפיאדת הנוער אינסברוק ושלחה משלחת המונה ספורטאי יחיד שהשתתף בענף סקי אלפיני בהם לא הגיעה להישג משמעותי.