google/wiki40b huggingface dataset:
פילדלפיה

היסטוריה

פילדלפיה היא אחת מהערים הוותיקות ביותר בארצות הברית. היא נוסדה ב-1682 על ידי קבוצת קווייקרים בראשות ויליאם פן. שמה של העיר שילב את המילים הלטיניות "פילוס" (אהבה) ו"אדלפוס" (אח) ובא לסמל את רוח הקווייקרים שדיברה על "אהבת אחים". פילדלפיה גם נזכרת בברית החדשה כשמה היווני העתיק של עמאן. 
בסוף המאה ה-18 הייתה לעיר הבירה של המדינה החדשה והעיר הגדולה ביותר בארצות הברית. בזמן הזה היא האפילה על בוסטון ועל ניו יורק בחשיבות פוליטית וחברתית. לבנג'מין פרנקלין שנולד בבוסטון היה תפקיד מיוחד בעלייתה.
בין 3 במאי ו-4 ביולי 1844 התרחשו בעיר מהומות בין נייטיביסטים אמריקנים לבין מהגרים אירים קתולים על רקע וויכוח שנגע לדת בבתי הספר. במהומות נגרם נזק משמעותי לרכוש ולכנסיות, וכן היו מספר נפגעים ואף מספר מקרי מוות. בעקבות המהומות פרשו הקתולים ממערכת החינוך הציבורית ויסדו את החינוך הפרטי הקתולי.

גאוגרפיה

על פי מפקד התושבים האמריקני, גודל שטח העיר הוא 369.4 קמ"ר, שמתוכם 349.9 קמ"ר יבשה ו-19.6 קמ"ר מים. מרכיבי המים כוללים את נהר הדלאוור, שעל גדתו המערבית יושבת העיר, נהר הסקוקל, נחל קובס, נחל ויסייקן ונחל פניפק.
הנקודה הגבוהה ביותר בפילדלפיה נמצאת בשכונת "גבעת הערמון" (Chestnut Hill), בגובה של 432 רגל מעל פני הים. הנקודה הנמוכה ביותר, בגובה 10 רגל מעל פני המים, נמצאת קרוב למבצר מפלין שבדרום-מערב פילדלפיה, בנקודת המפגש של נהר דלאוור ונהר הסקוקל.
המחוזות הסמוכים לפילדלפיה הם מונטגומרי מצפון; בקס מצפון-מזרח; ברלינגטון, ניו ג'רזי מזרחה; קמדן, ניו ג'רזי מדרום-מזרח; גלוסטר, ניו ג'רזי דרומה ומחוז דלאוור שבמדינת דלאוור ממערב.

אקלים

האקלים בפילדלפיה מתון, עם ארבע עונות. בעונת הקיץ חם ולעיתים גם לח, שיא הלחות מגיע בחודשים יולי-אוגוסט. בסתיו ובאביב נעים. גשמים יורדים בדרך כלל כל השנה, עם 8 עד 11 ימים גשומים בחודש. כמות הגשמים הממוצעת היא 1,068 מילימטר בשנה.
ימי החורף קרים, אולם רק במעט מהימים הטמפרטורה יורדת מתחת למינוס 10 מעלות צלזיוס. אופי ירידת השלגים משתנה, לפעמים כמות השלג היא קטנה, ולעיתים מתחוללות סופות שלגים. במרכז העיר ובפרוורים הפנימיים של ניו ג'רזי יורד בדרך כלל שלג קל, ושלגים כבדים יורדים בצפון ובמערב העיר.
הטמפרטורה הנמוכה הממוצעת בחודש ינואר היא מינוס 4 מעלות צלזיוס, והטפרטורה הגבוהה הממוצעת היא 4 מעלות צלזיוס. הטמפרטורה הנמוכה הממוצעת בחודש יולי היא 21 מעלות צלזיוס והממוצע הגבוה הוא 30 מעלות צלזיוס, אף על פי ששיא גלי החום לטמפרטורה של מעל 35 מעלות צלזיוס ועומס החום הגבוה ביותר מגיע ל-43 מעלות צלזיוס. השיא הרשמי של הטמפרטורה הנמוכה היה מינוס 24 מעלות צלזיוס ב-9 בפברואר 1934, והשיא הגבוה ביותר היה 41 מעלות צלזיוס ב-7 באוגוסט 1918.

כלכלה

כלכלת פילדלפיה מבוססת על ייצור, זיקוק, מזון, ושירותים פיננסיים. בעיר יש גם בורסה לניירות ערך.
העיר היא ביתן של חברות גדולות רבות, כרשתות טלוויזיה בכבלים, ספקיות אינטרנט, חברות ביטוח, חברות אנרגיה, חברות לשירותי מזון וחברות רוקחות.
השלטון הפדרלי מילא תפקיד חשוב בפילדלפיה. העיר הייתה בירתה של ארצות הברית לפני הקמת וושינגטון.

השכלה

ברחבי פילדלפיה ישנם 347 בתי ספר ציבורים ופרטיים הפועלים בה.
בעיר שוכנת אוניברסיטת פנסילבניה, החברה בליגת הקיסוס ונחשבת לאחת מהאוניברסיטאות הטובות ביותר בעולם.

תחבורה

התחבורה בפילדלפיה היא מגוונות ומורכבת. בעיר ישנן רכבת תחתית ורכבת חשמלית, וכן מערכת אוטובוסים מפותחת ונוחה. בנוסף, יש בעיר נמל גדול. יתרה מכך, את העיר משרתים שני נמלי תעופה עיקריים. הראשון הוא נמל התעופה הבינלאומי פילדלפיה, שהוא אחד מנמלי הבית של חברת אמריקן איירליינס, והשני הוא נמל התעופה "נורת'איסט" ("צפון-מזרח").
חונה שלביץ'

ביוגרפיה

שלביץ' נולד למשפחה יהודית ענייה מרובת-ילדים (היו לו שלושה אחים ושתי אחיות) בווילנה. ב־1918 עבר עם משפחתו לשאולאי. הוא למד בבית ספר של רשת אורט, במגמת נפחות. בשנת 1929, בגיל 14, הצטרף לתנועת-הנוער הקומוניסטית הליטאית המחתרתית (הקומוניזם היה מחוץ לחוק באותה תקופה בליטא). באוגוסט 1931 נאסר בשל פעילותו הקומוניסטית, ולפי חוקי ליטא דאז גזר עליו בית דין צבאי שמונה שנות עבודת פרך. הוא ריצה את עונשו בבית-הכלא לעבודות פרך בשאולאי, שם נדבק בשחפת. משנתפס בהפצת תעמולה קומוניסטית בין כותלי הכלא נשלח לצינוק, דבר שהחמיר את מצבו הבריאותו הרעוע בלאו-הכי. בתגובה, פתחה אוכלוסיית האסירים בשביתת רעב בדרישה להיטיב את תנאיו - שביתה שהביאה להוצאתו של שלביץ' מהצינוק. 
במרץ 1940 השתחרר מהכלא, והצטרף למפלגה הקומוניסטית הליטאית, עדיין במחתרת. עם סיפוח ליטא לברית המועצות נבחר כחבר מועצת המפלגה המקומית בשאולאי. לקראת סוף אותה שנה נשא לאישה את בוּניָה, אותה הכיר דרך פעילותם הקומוניסטית המשותפת בעודו בכלא. ב־1945 נולד בנם לָזָר.
עם תחילת הלחימה בין ברית המועצות לגרמניה הנאצית הייתה שאולאי 30 ק"מ מהחזית, ושלביץ' התפנה, כמו רבים אחרים, לרוסיה. בדצמבר 1941 התגייס מרצונו לצבא האדום, אף שלא היה מחויב לכך בשל מצבו הבריאותי, שכלל שחפת קלה וליקויי ראייה. הוא נשלח לדיוויזיית חיל רגלים ה־16, אגד ארטילרי ה־224, בתחילה שירת כקצין פוליטי, ולאחר מכן הועבר לתפקיד פיקודי, לחם בחזית המזרחית באזור מרכז רוסיה כחלק מכוחות נגד-טנקים. בשנת 1942 נפצע באופן קל יחסית - רסיס-פגז חדר לריאתו - אך לאחר מכן התדרדר מצב השחפת בה לקה. לאחר אשפוז ממושך, שוחרר מהצבא באוגוסט 1942. שלביץ' עבר לטשקנט בירת אוזבקיסטן, לשם התפנה חלק ממשפחתו עוד קודם לכן. בטשקנט החל לעבוד בבית יתומים בו חיו ועבדו רק יוצאי ליטא, רובם יהודים. 
בשנת 1944, עם שחרור ליטא מידי הגרמנים, חזר לווילנה בירת ליטא, והחל לעבוד בעיתונות המקומית. בתחילה, הועסק ברשות הטלגרף הליטאית (ELTA, המקבילה המקומית לסוכנות "רויטרס"), ומאוחר יותר כעורך בעיתון "טֶסָה" (Tiesa - מקבילתה הליטאית של פרבדה הרוסית). בשנים 1950–1953 מונה לממלא מקום העורך הראשי של העיתון המקומי בקובנה. בפועל, שימש כעורך ראשי, אך כיהודי לא יכול היה לקבל את התואר הרשמי. בשנת 1953 חזר לווילנה, וכיהן כממלא-מקום מנהל רשות הטלגרף הליטאית. בשל אופיו הטוטליטרי של השלטון באותה תקופה, ריכז שלביץ' שליטה רבה בידיו בכל הנוגע לתפוצת המידע בליטא. למרות משרתו הרמה, סירב למותרות להן זכו בדרך-כלל בכירי המפלגה בברית המועצות, וחי בדלות בה חיו המוני העם, נאמן לראייתו הקומוניסטית. לאורך הקריירה שלו כעורך התמיד ופרסם כתבות פרי עטו.
לקראת סוף שנת 1956 התפטר מתפקיד זה בשל בריאותו הלקויה, וב־11 בינואר 1958 נפטר ממחלת השחפת. שלביץ' היה אידיאליסט קומוניסטי כל ימי חייו, ולכן, בשנותיו האחרונות, התאכזב מרות כשראה את פרצופה האמיתי של המפלגה הקומוניסטית, שלא היה בינה לבין קומוניזם דבר, להבנתו.
מגדל עלית

היסטוריה

בשנת 2006 רכשו חברת קרסנט הייטס וקבוצת טראמפ את המגרש משטראוס גרופ תמורת 44 מיליון דולר, ותכננו לבנות בו מגדל ששמו "טראמפ פלאזה טאוור", על שם דונלד טראמפ. חברת אזורים וקבוצת משקיעים רכשו בשנת 2007 את זכויות הבנייה במגרש מקבוצת קרסנט הייטס תמורת 80 מיליון דולר. הם תכננו לבנות עליו מגדל בודד בעלות של 175 מיליון דולר ובגובה של 270 מטרים ו-74 קומות שהיה הופך אותו לגבוה ביותר בישראל, במקום מגדל משה אביב. המגדל היה אמור לשלב משרדים ומגורים ובשנת 2008 אף פורסם כי יזמי המגדל ביקשו לאשר הגבהתו לגובה של 280 מטרים ו-85 קומות. בשנת 2009 הקפיאה חברת אזורים את העבודות על המגדל בגלל חולשת שוק הנדל"ן בהשכרת משרדים.
ביוני 2012 אישרה הוועדה המקומית לתכנון ובנייה את שינוי תוכנית הבנייה כך שבמקום מגדל אחד ייבנו מגדל מגורים גבוה שיבנה על ידי אזורים, ובניין משרדים נמוך שיבנה על ידי שאר המשקיעים, קבוצת יהלומנים פרטית. עבודות הבינוי היו אמורות להתחיל בשנת 2013 ולהימשך שלוש שנים וחצי.
באפריל 2014 פורסם כי תוכנית המגדל הגבוה עודכנה כך שיכלול 65 קומות בגובה של 256 מטרים. המגדל הגבוה ישמש למגורים בלבד ויכלול 338 דירות.
במרץ 2015 הודיעה חברת אזורים על ביטול התוכנית לבניית המגדל הגבוה, עקב עיכובים בקבלת היתר בנייה מהעירייה.
ביולי 2016 חזרה והפקידה הוועדה המחוזית את תוכניות הבינוי למתחם שיכללו מגדל מגורים בן 60 קומות, מגדל משרדים בן 45 קומות וכן צמד מגדלים שאמורים להיות בגובה של כ-30 קומות שהראשון ביניהם כבר נמצא בבנייה מתקדמת ומיועד לאכלוס עד תום 2017.
באלין (דמות)

תיאור

לבאלין יש זקן לבן, ומצנפת ארגמן. הוא נחמד מאוד ויודע לקבל את האחר.
תפקידו של באלין הוא להיות הצופה\משקיף. באלין ואחיו דאולין נחשבים לגמדים הזקנים במסע אל ארבור.
באלין יחסית לגמדים בהוביט נחשב לגמד מאוד פעיל. באלין מעריך מאוד אנשים ונחמד אליהם באופן יוצא דופן.
הוא בדרך כלל עומד לצד תורין ומעריך אותו מאוד, אך מוכן להתנגד להחלטות לא הוגנות שלו. 
באלין אוהב מאוד לבקר בבתים. הוא הגמד הראשון שביקר את בילבו לא במסגרת המסע אל ארבור.  
באלין יודע טוב מאוד את ההיסטוריה של הגמדים וגם של יצורים שונים.

לפני עלילת ההוביט

באלין בן פונדין בן פירן היה גמד זקן שנולד בשנת 2763 לעידן השני. בשנת 2770 לעידן השלישי (בזמן שסמאוג הדרקון תקף את ארבור) נלחם בו באלין יחדיו עם כל גמדי ארבור וניצל. לאחר ימים של נדודים רבים הוא והגמדים אשר הלכו עם תרור ותריין, המלכים נלחמו מול הגובלינים בקרב מול גובלינים ובאלין ניצל גם בקרב הזה.

בעלילת ההוביט

באלין הצטרף לחבורתו של תורין (תורין ושות') בשנת 2941 להרפתקה ארוכה ומפרכת, שמטרת היא להחזיר לידם את האוצר שבזז דרקון סמאוג. עבר מסע הרפתקאות גדול ומפרך מן הפלך עד להר הבודד שם נלחם בקרב חמשת הצבאות אשר ניצר כך: לאחר מות סמאוג יצרו מלך האלפים וברד כוח צבאי משותף של בני אדם ואלפים לעבר ההר הבודד, בו שכנו הגמדים שוב. מלך האלפים תרנדוויל ובארד ביקשו את השייך להם הגמדים נתמכו בצדקת טענתם כי האוצר לאבותיהם היה שייך, סירבו הגמדים לבקשת ברד לחלוק את אוצר הדרקון, ואף קראו לבן דודו של תורין: מלך הגמדים מגבעות הברזל, דֵּין רגל ברזל, בֶּן נֵין, לבוא לעזרתו. בעקבות זאת הטילו ברד ומלך האלפים מצור על ההר הבודד ולא סיפקו להם מזון ומים.
מר בגינס גנב את הארקנסטון (arkinstone) והעביר אותה לתרנדוויל ובארד כדי למנוע את המלחמה אשר מתקרבת, וכתוצאה מכך נאלצו הגמדים להגיע להסכם.אך בעקבות הגעתה של תגבורת של צבא הגמדים בראשות דֵּין, הגמדים רצו לקחת את האבן על ידי מלחמה. אך בזמן זה בולג בנו של אזוג וצבא הגובלינים שלו התקיפו את ההר הבודד.
 לצבאות לא הייתה אלא בררה להתאחד יחד כדי לגבור על הגובלינים. הקרב שהתפתח נקרא קרב חמשת הצבאות שבזמנו התאחדו כוחות בני האדם עם האלפים, הגמדים והנשרים כנגד הגובלינים והווארגים. במהלך הקרב נלחמו גם תורין ושותפיו, תורין נפצע קשה בקרב וחולץ בידי באיורן, אשר הצטרף לקרב בגוף דוב אימתני והרג את בולג, מלך הגובלינים. בסוף הקרב בעודו גוסס תורין, התפייס תורין עם בילבו. קילי ופילי נפלו בקרב יחדיו עם תורין. לאחר מות תורין היה דֵּין רגל ברזל למלך הגמדים שבבטן- ההר. מלך האלפים הניח על חזהו של תורין את הארקנסטון, ועל קברו שבהר הבודד הוצב נשקו: החרב "אורקריסט", אשר מצא בתחילת מסעם, לאחר הקרב באלין התחיל לשרת את מלך הגמדים החדש ואפילו ביקר את בילבו כמה פעמים.

בעלילת שר הטבעות

בספר שר הטבעות מסופר כי באלין הוביל גמדים רבים ביניהם: אואין, דורי, נורי, אורי ללכת לכבוש את המוריה. והוא הכתיר את עצמו ל"מושל המוריה" אך השלטון לא עבד זמן רב (חמש שנים) מפני שאורקים פשטו על המוריה ובאלין נפל באגם מי-ראי על ידי חץ אשר פגע בגבו. לאחר שלושים שנים נאלצת אחוות הטבעת, לעבור לדרך מוריה, מאחר שנסיונותיה של האחווה לחצות את מעבר קרן-אודם כשלו (עקב סופות שלג קשות שנבעו בעקבות כעסו של קרצ'דס הרשע). במוריה, האחווה מוצאת את רישומי באלין וקברו של באלין, שנהרג בידי צבא אורקים עצום שפלש למכרות העצומים והרס את עיר הגמדים בשנת 2994.

נשק

באלין כמו כל גמד יודע להלחם בפטיש קרב. הוא גם יודע להלחם בגרזן, חרב, וחץ וקשת.
חרבו של באלין ככל הנראה מיוצרת על ידי בני לילית.
מילון (מבנה נתונים)

מילון (באנגלית נקרא Dictionary, Map או Associative Array) הוא מבנה נתונים מופשט המגדיר אוסף של מפתחות וערכים. המילון מורכב ממיפוי חד-ערכי בין מפתח (Key) לערך (Value). הפעולה של מציאת הערך שמקושר למפתח מסוים נקראת חיפוש (ולעיתים גם שליפה), והיא הפעולה החשובה ביותר שמאפשר המילון. לדוגמה, ספר-טלפונים יכול להיות ממומש באמצעות מילון - מיפוי שמות של אנשים (מפתחות) אל מספרי הטלפון שלהם (ערכים).
מילון בו המפתחות הם הערכים מגדיר קבוצה.
סימן הטעמה משני כפול

שימוש

באלפבית הלטיני, בשפות הסלובקית והסרבית, סימן ההטעמה המשני הכפול משמש לציון טון יורד במקצת, תפקיד שאותו ממלא גם סימן ההטעמה המשני.

הופעה

סימן ההטעמה המשני הכפול יכול להופיע מעל האותיות Aa Ee Ii Oo Rr Uu, ומעל האותיות המקבילות להן באלפבית הרוסי Аа Ее Ии Oo Pp Уу.
נתניאל קליין

קריירה

קליין החל את הקריירה במחלקת הנוער של קריסטל פאלאס בגיל 8. ערך אך הופעתו הבכורה בקבוצה הבוגרת ב-18 באוקטובר 2008 בניצחון 3-0 על ברנסלי. יומיים לאחר מכן חתם על חוזה חדש לשלוש שנים בקבוצה. קליין הבקיע את שערו הראשון ב-8 בדצמבר 2009 בניצחון 4-2 על רדינג. ב-2010 זכה בתואר השחקן הצעיר של השנה בפוטבול ליג.
ב-19 ביולי 2012 חתם לארבע שנים בסאות'המפטון מהפרמייר ליג. הוא ערך את הופעתו הבכורה ב-19 באוגוסט בהפסד 3-2 למנצ'סטר סיטי. הוא כבש את שערו הראשון בקבוצה ב-22 בספטמבר בניצחון 4-1 על אסטון וילה.
ב-1 ביולי 2015 חתם קליין לחמש שנים בליברפול עבור 12.5 מיליון יורו. ב-10 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 1-0 על סטוק סיטי. ב-8 באוקטובר הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 1-0 על בורנמות' בגביע הליגה. בתום אותה העונה העפיל עם ליברפול לגמר הליגה האירופית 2016, שם פתח בהרכב בהפסד קבוצתו 3-1 לסביליה.
ב-4 בינואר 2019 הושאל קליין לבורנמות' עד לסוף העונה.

נבחרת אנגליה

ב-2 באוקטובר 2014 זומן לראשונה לנבחרת אנגליה לקראת משחקי מוקדמות יורו 2016. ב-15 בנובמבר 2015 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת בניצחון 3-1 על סלובניה.
קלאומברוטוס (בן אנכסנדרידס)

קלאומברוטוס (ביוונית: Κλεόμβροτος; המאה ה-6 לפנה"ס) היה נסיך ומצביא ספרטני בנו של אנכסנדרידס השני ואחיהם של קלאומנס הראשון ולאונידס הראשון. היה אביו של פאוסניאס.

ביוגרפיה

קלאומברוטוס היה בנו של אנכסנדרידס השני, מלך ספרטה שנחשב לצאצאו של הרקולס. הרודוטוס מוסר סיפור מפוקפק אודות לידתו. לפי טענת הרודוטוס אשתו האהובה של אנכסנדרידס לא ילדה לו ילדים. והאפורים דרשו ממנו להיפטר ממנה ולשאת אחרת. אולם הוא סרב, על כן הרשו לו האפורים לשאת אשה נוספת, מנהג שחרג מהכללים המקובלים. האישה החדשה ילדה לו את קלאומנס. אולם לפתע ילדה הקודמת את דוריאוס, ואחר כך את לאונידס, ואת קלאומברוטוס, אולם החדשה לא ילדה עוד.
קלאומנס ירש את הכתר, ואחרי מותו ירש לאונידס. לאונידס מת בקרב תרמופילאי בשנת 480 לפנה"ס והותיר אחריו בן קטין בשם פליסטרכוס. קלאומברוטוס מונה לעוצר עבור פליסטרכוס, וגם למפקד הצבא הספרטני. אותה תקופה השתוללה מלחמת פרס-יוון, וקלאומברוטוס נשלח למיצר הקורינתי, במטרה לבנות חומה שתמנע מהפרסים לחדור אל חצי האי הפלופונסי. הוא נשלח על פי ההערכות ב-2 באוקטובר, כיוון שהרודוטוס מציין שהתרחש ליקוי חמה במהלך ביצוע שליחותו. הוא מת בנסיבות לא ברורות בדרכו חזרה מביצוע שליחותו.
את מקומו כעוצר מילא בנו פאוסניאס, היה לו בן נוסף בשם ניקומדס.
פינסטרארהורן

גאוגרפיה

ממערב להר שוכן קרחון פישר (Fiescher Glacier) הנחשב לשלישי בגדלו בהרי האלפים, ממזרח לו שוכנים קרחוני ארה הגדולים (Great Aar Glaciers), ומצפון לו שוכן קרחון גרינדלוולד הנמוך (Lower Grindelwald Glacier). הפינסטרארהורן מוקף בהרים שרקהורן ולאוטרארהורן מצפון, גרוסס פישרהורן, גרינהורן וגרוס ונרהורן ממערב, ואוברארהורן ממזרח.
ההר שוכן בגבול הקנטונים ברן וואלה, ובין השטח המוניציפלי של הערים פישרטל (Fieschertal) בקנטון ואלה, וגוטאנן (Guttannen) שבקנטון ברן. גבול ברן-ואלה מהווה גם את קו פרשת המים שבין עמק הרון ועמק הריין ובעצם בין הים הצפוני והים התיכון. והפינסטרארהורן הוא הנקודה הגבוהה ביותר באגן הניקוז של הריין.

גאולוגיה

הפינסטרארהורן הוא הנקודה הגבוהה ביותר במסיב ארה (מסיב גבישי היוצא במזרח האלפים הברניים ובמערב האלפים האוריים), המשתייך לאזור ההלווטי בהרי האלפים ומורכב ברובו מאבנים אירופיות מצויות כדוגמת הגרניט והגנייס, בעוד פסגת ההר מורכבת מאמפיבוליט.

תיירות

למרות היותו הגבוה ביותר באלפים הברניים, פסגת הפינסטרארהורן הרבה פחות מתויירת מהפסגות הסמוכות כמו יונגפראו ואייגר. הסיבה לכך היא מיקומו של ההר באחד האזורים המרוחקים בהרי האלפים והיותו מוקף בקרחונים לא מיושבים המקשים את הגישה אליו.
איליה אילף

איליה אִילְף (ברוסית: Илья Ильф;‏ במקור: איליה (יחיאל לייב) ארנולדוביץ' פַיינְזילברג, Илья Арнольдович Файнзильберг – שם העט שלו "אילף" הוא ראשי התיבות של שמו יחיאל לייב פיינזילברג; 3 באוקטובר (גריגוריאני: 15 באוקטובר) 1897, אודסה – 13 באפריל 1937, מוסקבה) היה סופר הומוריסטי יהודי סובייטי, שהיה פופולרי בשנות ה-20 ושנות ה-30 של המאה ה-20.
את רוב עבודתו הספרותית עשה ביחד עם יבגני פֶּטְרוֹב, וכמעט תמיד מתייחסים אל השניים כ"אילף ופטרוב".

קורות חיים

אילף נולד וגדל בעיר אודסה באימפריה הרוסית, הילד השלישי במשפחתו של עובד בנק. אחיו הגדול, שאול פיינזילבר, התפרסם כצייר קוביסטי בשם העט אלכסנדר פזיני (Alexandre Fasini; נספה באושוויץ ב-1942).
בשנת 1913 סיים בהצטיינות את לימודיו בבית ספר מקצועי וקיבל תעודת מכונאי. במהלך מלחמת העולם הראשונה כתב את הספר "צבא הפרשים", המספר את קורותיו של אינטליגנט יהודי בצבא ששונא את שתי שכבות האוכלוסייה שעמן הוא נמנה: שכבת היהודים ושכבת האינטליגנציה.
אילף עזב את אודסה ועבר לבירה מוסקבה לעבוד כעיתונאי (כסופרים רבים שאינם ממעמד האצולה, שהגיעו לספרות דרך העיתונאות משום שזו הייתה דרך להתפרנס מכתיבה).
התחיל לעבוד בעיתון בשם "ג'וג'יק ('הצפצוף'), ושם הכיר בשנת 1925 הכיר את יבגני פטרוב וכך נולד הצמד "אילף ופטרוב", שהפך לתופעה תרבותית רוסית.
אילף נפטר משחפת בשנת 1937, בגיל 39.
Yemenite Songs

רקע

בתקופה שבה אמנים כמו חוה אלברשטיין, יהודה פוליקר ודויד ברוזה חזרו לשורשים והקליטו אלבומים ביידיש, יוונית ובספרדית, עשתה עפרה את הצעד האמיץ ביותר והקליטה אלבום שלם המוקדש כולו לשירים תימניים מסורתיים, מוזיקה שאינה מוכרת כלל מחוץ לעדה התימנית.  
הרעיון להפקת אלבום זה נוצר עקב הרצון להוקיר תודה למשפחתה ולמשפחתו של בצלאל אלוני ולעולים מתימן ששמרו על המסורת גם בארץ ולמדו את ילדיהם, וכן במהלך הופעותיה לפני יציאת התקליט עפרה הקדישה זמן להופיע עם מחרוזת תימנית, דבר שהתקבל בעידוד בקרב הקהל. לצורך ההקלטות וקליטת המקצבים פנתה עפרה לאהרון עמרם שילמד אותה את המקצבים התימניים בפח תימני וכן היא ובצלאל אלוני בדקו את המקצבים גם באמצעות ריקודים באולפן. ברדיו לא ידעו מה לעשות עם התקליט, והוא הושמע בעיקר בתוכניות מוזיקה מזרחית, אך למרות זאת האלבום נמכר בעשרות אלפי עותקים ואף הוא בין האלבומים הנמכרים ביותר של חזה בארץ ובעולם.

הפקה והצלחה

המפיק המוזיקלי והמעבד של התקליט היה בני נגרי. חזה ובצלאל אלוני הפקידו בידי יזהר אשדות את העיבוד המוזיקלי של השיר "גלבי" כדי לתת לשיר ברק מודרני. גרסת הדאנס החדשה והנוצצת אמנם לא זכתה להשמעות משמעותיות בישראל, אך שדרן ברדיו קול השלום התלהב מהתוצאה ושלח את התקליטון לשדרני רדיו אנגלים. 
תוך זמן קצר הפך "גלבי" התימני ללהיט מפתיע בבריטניה, והשתבץ בתוכניות מפתח כמו "The Tube". בשנת 1985, קיבלו חזה ובצלאל אלוני מאנשי הד ארצי את הגרסה לתקליט כפי שהופצה בבריטניה. הצלחתו של הסינגל "Im Nin'alu" במצעדי המוזיקה באירופה נתן הצלחה מחודשת גם לאלבום. 
למרות הפרדוקס, "שירי תימן" הפך לאלבומה המצליח ביותר של חזה בישראל, הגיע לפלטינה ונמכר ברבבות נוספות של עותקים מאז ובמהדורות שונות.
יאיר אורגלר

יאיר אורגלר (נולד ב-10 באוקטובר 1939) הוא פרופסור אמריטוס למנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב, אשר שימש כיו"ר הבורסה לניירות ערך בתל אביב בין השנים 1996–2006.

קורות חייו

אורגלר סיים תואר ראשון בהנדסת תעשייה וניהול בטכניון (1963), מוסמך בהנדסת תעשייה וניהול מאוניברסיטת דרום קליפורניה בלוס אנג'לס (1965), ותואר מוסמך וד"ר (1967) בניהול תעשייתי מאוניברסיטת קרנגי-מלון בפיטסבורג. הוא בוגר תוכנית פולברייט. אורגלר כיהן כאיש סגל באוניברסיטת תל אביב בין השנים 1969 ל-2003. בשנת 1973 הועלה לדרגת פרופסור חבר ובהמשך היה פרופסור מן המניין. בין תפקידיו דקאן הפקולטה לניהול, בית הספר למוסמכים במינהל עסקים בין השנים 1985-1981 וסגן רקטור אוניברסיטת תל אביב בין השנים 1990-1985.
ב-1991 הקים אורגלר את "מעלות", חברה ישראלית לדירוג ניירות ערך, והיה יושב ראש פעיל של החברה עד מאי 1996. אז מונה ליו"ר הבורסה לניירות ערך, תפקיד בו החזיק במשך עשור. בין השנים 2001 ל-2004 היה נשיא ארגון International Options Markets Association. 
בשנים 2005-2000 שימש כיו"ר הוועד המנהל של המכללה האקדמית תל אביב יפו. מכהן כדירקטור חיצוני בבנק הפועלים, בכימיקלים לישראל ובחברת עתידים. משנת 2005 משמש כחבר הוועד המנהל ומייסד של עמותת עתיד בטוח למניעת קורבנות אלימות בקרב ילדים ובני נוער.
יעקב מוצפי

ביוגרפיה

נולד לרב עזרא ולמזל טוב בבגדאד, עיראק, בשנת 1899 (ה'תר"ס). את רוב חינוכו קיבל מידי סבו, הרב משה מוצפי, ובהמשך החל ללמוד בתלמוד תורה "מדרש תלמוד תורה" לצד הרב סלמאן מוצפי, שם למד גם מפי הרב מנשה שהרבני. בבגרותו עבר ללמוד בישיבת "מדרש בית זלכה", שם למד תורה מפיהם של המקובל הרב אפרים הכהן, הרב שמעון אגסי והרב צדקה חוצין.
לאחר שהרב ששון דנגור, חותנו של הרב מוצפי, הקים את ישיבת "דורשי תורה", החל הרב יעקב ללמוד שם לצד הרב סלמן חוגי עבודי.
בשנת ה'ת"ש (1940), בזמן מלחמת העולם השנייה, כאשר החלו פרעות הפרהוד ביהודי עיראק פתח את שערי מדרש בית זילכה כדי לאכסן בו את היהודים הרבים שגורשו מבתיהם. הוא אף גייס למענם תרומות מעשירי הקהילה.
בשנת ה'תשי"א (1950) עלה לישראל והתיישב בירושלים, זאת לאחר ביקור בן חודש בארץ אצל רבו, הרב צדקה חוצין. לאחר עלייתו קבע את מקום לימודו ותפילתו בבית הכנסת "שמש צדקה" שייסד הרב צדקה חוצין, וכיהן שם כשליח ציבור וכראש ישיבה למעלה משלושים שנה. כמו כן, כיהן כאב בית הדין של העדה החרדית הספרדית בירושלים.
נודע כמתנגד חריף לציונות ואף אסר על השתתפות בבחירות לכנסת ישראל וקרא להשתתף בהפגנות של נטורי קרתא.
נפטר בי"ג בסיוון ה'תשמ"ג (25 במאי 1983) והוא כבן 83. ספד לו הרב בן ציון אבא שאול. נקבר בחלקת הבבלים בהר הזיתים. על שמו רחובות בערים ירושלים וביתר עילית.
אהרון חרל"פ

ביוגרפיה

חרל"פ נולד בקנדה ולמד בקולג' המלכותי למוזיקה בלונדון, באקדמיה למוזיקה בווינה ובאקדמיה למוזיקה בתל אביב. עלה לישראל בשנת 1964. כיום מרצה בכיר באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים.
ב-1999 קיבל את פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים. לאורך השנים זכה במספר פרסי אקו"ם: ב-1983 זכה בפרס על שלושה שירים למצו-סופרן ותזמורת סימפונית עבור טקסטים מאת לאה גולדברג ויהודה עמיחי (1983); ב-1997 זכה בפרס על קונצ'רטו לקלרנית; ב-2004 על הקונצ'רטו לבסון; וב-2008 זכה בפרס אקו"ם למפעל חיים, על תרומתו למוזיקה הקונצרטית בישראל.
אהרון חרל"פ הוא מנצחה ומנהלה המוזיקלי של המקהלה הקאמרית כפר סבא.
מורן החורש

תיאורו

עץ או שיח ירוק עד, בעל עלים נגדיים (שני עלים בכל מפרק), ביציים-מוארכים, הכותרת גלגלית ולבנה.
מורן החורש פורח באביב. הפרחים לבנים או ורדרדים ומדיפים ריח נעים. פרחיו דו-מיניים. צורתו הכללית של הצמח היא כשיח צפוף ומעוגל.
מישור (גאומטריה)

בגאומטריה, מישור הוא מושג יסודי, המשקף את העצם הדו-ממדי הבסיסי. ניתן לדמיין מישור כפיסת נייר אינסופית לכל הכיוונים.
חלק גדול מן הגאומטריה, הטריגונומטריה ותורת הגרפים הוא דו-ממדי, כלומר, עוסק במישור.
המישור הוא מושג יסודי בגאומטריה האוקלידית וגם בגאומטריות אחרות. בהמשך מדובר במישור במסגרת הגאומטריה האוקלידית.
בהינתן מישור, ניתן להשליך עליו מערכת צירים קרטזית כדי להיות מסוגלים לציין כל נקודה במישור בעזרת שני ערכים - הקוארדינטות של הנקודה. ניתן לעשות דבר דומה עם מערכת צירים קוטבית, שבה כל נקודה מזוהה על ידי שני ערכים - זווית ומרחק מהמרכז.
המישור שבו עוסקת הגאומטריה נקרא המישור האוקלידי והוא מקרה פרטי של מרחב מכפלה פנימית ממשי, ונהוג לסמנו . המכפלה הפנימית היא המכפלה הסקלרית: . המישור האוקלידי הוא גם מרחב טופולוגי ובפרט מרחב מטרי עם המטריקה המושרית מהמכפלה הפנימית .

הצגות של מישור במרחב התלת-ממדי

מקרה שימושי של טיפול במישורים הוא כאשר המישור נמצא במרחב האוקלידי התלת-ממדי  המצויד במכפלה סקלרית ומכפלה וקטורית.

הצגה פרמטרית

אפשר לתאר מישור גם באופן פרמטרי (הגדרה כזאת טובה לכל מרחב n ממדי) כקבוצת כל הנקודות מהמשוואה  כש- ו- הם סקלרים היכולים לקבל את כל ערכי הממשיים,  הוא וקטור הקובע נקודה על המישור, ו- ו- הם וקטורים הפורשים את המישור (בתנאי שאין סקלר  המקיים , כי אחרת המשוואה תתאר ישר ולא מישור).
הצגות אלה מאפשרות לחשב בקלות תכונות של המישורים המתוארים, בדומה למצב בישרים. לדוגמה, המרחק של נקודה  מן המישור  הוא .
דרך נוספת להצגת מישור במרחב  ממדי היא כצירוף של n-2 משוואות ליניאריות.
בנימין אייזנר

הרב בנימין (בני) אייזנר (ו' באדר ב' תש"ג 13 במרץ 1943 - א' בחשוון תשע"ב, 29 באוקטובר 2011) היה רב ומחנך, מתלמידיו של הרצי"ה קוק.

חייו

נולד בירושלים. למד בבית ספר יסודי בתל אביב ובתיכון בקיבוץ יבנה. לאחר התיכון שירת בצה"ל ולאחר מכן למד בישיבת מרכז הרב. לחם במלחמת ששת הימים. 
לאחר חתונתו למד תורה בקיבוץ יבנה ובישיבת אור עציון. בהמשך החל לשמש כר"מ ומשגיח בישיבת ירושלים לצעירים. לימד את תורת הראי"ה והרצי"ה גם בישיבת עטרת כהנים, מכינה קדם צבאית עלי, מכינה קדם צבאית עטרת כהנים, ישיבת כרם ביבנה, ישיבה קטנה מורשה, ישיבת מרכז הרב, ישיבת הר המור, מורשת יעקב ועוד. העביר שיעורים גם בביתו, בין היתר בימי שישי לימד שם את תלמידי ישיבת שבי חברון.
בשנות השמונים היה בין מייסדי ארגון שלח את עמי שפעל למען שחרורם של נתן שרנסקי ואסירי ציון אחרים מהכלא הסובייטי. מטה הארגון הוקם בביתו. היה ממקימי רשת החינוך "נעם-צביה", ממקימי תלמוד תורה מורשה ומהוגי רעיון המכינות הקדם-צבאיות.
קשרים מיוחדים היו לרב אייזנר עם יהודי ארצות הברית. הוא היה ממייסדי בית המדרש לתלמידים אמריקאים "בית מדרש תורה" (BMT), בשכונת בית וגן בירושלים, שבו למדו שנה או שנתיים לפני המשך לימודיהם בקולג' בארצות הברית. מוסד זה היה מוסד פנימייתי של הסוכנות היהודית, שכלל גם מגורים למשפחות אנשי הסגל. תלמידיו האמריקאים שמרו איתו על קשרים הדוקים. 
נהג לנסוע לבסיסי צה"ל ללמד את החיילים, במיוחד לפני מלחמות ומבצעים. 
בשנים האחרונות התגורר ב'בית היהודי' בשכונת אבו תור בירושלים. 
בשנת תשע"א התגלה בגופו גידול ממאיר. נפטר בליל שבת פרשת נח, א' בחשוון תשע"ב, ונקבר בלוויה רבת משתתפים בחלקת הנביאים שבהר הזיתים, בסמוך להראי"ה ורבו הרצי"ה.

משפחתו

הרב אייזנר היה נשוי לשרה, אחותו של הרב אברהם יצחק אולמן (דיין בבד"צ של העדה החרדית), ולהם נולדו 11 ילדים. בין ילדיהם: סא"ל שלום אייזנר, לשעבר סמח"ט הבקעה (חתנו של הרב יהושע צוקרמן).
KSVCD

KSVCD היא שיטת וידאו המשתמשת באלגוריתם מתוחכם כדי לקודד וידאו בשיטת MPEG בתקן SVCD המאפשר דחיסת וידאו באורך של עד 110 דקות על CD-ROM אחד של 700MB ללא ירידה ניכרת באיכות הסרט בצפייה בטלוויזיה.
מכיוון שמסכי הטלוויזיה פחות איכותיים ממסכי המחשב, הפגמים הקטנים שבווידאו לא נראים עליהם ולכן האיכות נראית טובה מאוד. השיטה דומה ל-MP3, האלגוריתם מוריד מהווידאו פרטים שלא ניתן לראותם בטלוויזיה רגילה וכך חוסך בגודל הקובץ הסופי. לשיטה זו יצא עדכון בשם BSVCD שהוא איכותי יותר.
קבצים כאלו ניתן ליצור בעזרת התוכנה DIKO.