google/wiki40b huggingface dataset:
אוניברסיטת גאלדט

היסטוריה

ב-1857 נוסד בעיר וושינגטון בית הספר "מכון קולומביה ללימוד חרשים-אילמים ועיוורים" (Columbia Institution for the Instruction of the Deaf and Dumb and the Blind). בתחילה למדו בו 12 חירשים ו-6 עיוורים. ב-1864 אישר הקונגרס של ארצות הברית הוספת קולג' שיכול לתת תארים אקדמאיים. האוניברסיטה נקראת על שם תומאס הופקינס גאלדט, מחלוצי החינוך ללקויי השמיעה בארצות הברית.

סטודנטים וצוות הוראה

באוניברסיטה לומדים כ-1,572 סטודנטים, מתוכם כ-1,000 לתואר ראשון. האוניברסיטה מקבלת מדי שנה עד 5% סטודנטים שאינם לקויי שמיעה. באוניברסיטה לומדים סטודנטים מכ-50 מדינות ברחבי העולם. באוניברסיטה מועסקים 890 עובדים (נכון ל-2014) מתוכם 461 הם חירשים או כבדי שמיעה. 230 הם חברי סגל או מורים. בנוסף ללימודים הגבוהים מפעילה האוניברסיטה בית ספר יסודי ובית ספר תיכון לאוכלוסיית החירשים.
הרקדן החירש הישראלי אמנון דמתי מוזמן בתכיפות ל"אוניברסיטת גאלדט" למופעים בינלאומים ויצירת כוריוגרפיות.
אישטוון פישונט

קריירה

פישונט החל את הקריירה המקצוענית שלו בשנת 1988 בקבוצת בודפשט הונבד, והיה שותף לזכייתה של הקבוצה באליפות הליגה ההונגרית שלוש פעמים (1989, 1991 ו-1993). בשנת 1995 עבר פישונט לקבוצת שרלרואה מליגת העל הבלגית, שם שיחק כחצי עונה עד שנרכש על ידי בית"ר ירושלים בזמן חלון ההעברות של עונת 1995/1996.
פישונט הפך לאחד השחקנים המרכזיים בקבוצה, וזכה עמה בשתי אליפויות רצופות בעונות 1996/1997 ו-1997/1998. באליפות השנייה היה חתום פישונט על שניים מהשערים החשובים ביותר של הקבוצה באותה עונה: שער הניצחון במחזור ה-25 מול הפועל תל אביב אשר הייתה יריבתה העיקרית של בית"ר על האליפות באותה עונה, ושער הניצחון במחזור ה-29 מול הפועל בית שאן בתוספת הזמן, במשחק שזכה לכינוי משחק השרוכים. בעונה זו זכה עם הקבוצה גם בגביע הטוטו. בסוף אותה עונה עזב פישונט את בית"ר ירושלים וחתם באיינטרכט פרנקפורט הגרמנית שעלתה לבונדסליגה. פישונט לא הצליח לבסס את מעמדו בקבוצה, ובסיום העונה חזר לישראל וחתם בהפועל תל אביב.
פישונט שיחק שלוש עונות בהפועל תל אביב ובעונת 1999/2000 זכה איתה בדאבל, לאחר שכבש 6 שערים בעונה זו, כולל שער חשוב בדרבי מול מכבי תל אביב בסיבוב השלישי. בעונת 2001/2002 היה שותף להעפלתה של הקבוצה עד לשלב רבע גמר גביע אופ"א, הישג השיא של קבוצה ישראלית במפעל. פישונט כבש את השער השני לזכות הפועל בניצחון החוץ 2–1 על פארמה האיטלקית, אשר העלה אותה לשלב רבע הגמר שם הודחה על ידי מילאן האיטלקית. באותה עונה זכה פישונט עם הקבוצה בגביע הטוטו. 
לקראת עונת 2002/2003 חתם פישונט במועדון ספורט אשדוד, אך לאחר כחצי עונה עבר לבני יהודה תמורת אורן ניסים שעשה את הדרך ההפוכה. לקראת סיום העונה עזב פישונט את בני יהודה עקב פציעה וחזר להונגריה. פישונט חתם במ.ט.ק. בודפשט שם שיחק עונה אחת, כשאחריה עבר לקבוצת וצ'שי, שם שיחק עד שפרש ממשחק פעיל.
פישונט הוא שחקנה לשעבר של נבחרת הונגריה. ב-19 בפברואר 1991 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, במשחק ידידות מול נבחרת ארגנטינה. בסך הכל רשם 31 הופעות בנבחרת, בהן כבש שער אחד, במשחק מול נבחרת אזרבייג'ן במסגרת מוקדמות יורו 2000.
במהלך עונת 2007/2008 אימן פישונט את וצ'שי, ולאחר מכן החל לאמן את נבחרת הונגריה הצעירה. בשנת 2015 סיים את תפקידו.
לוי שאול

ביוגרפיה

שאול נולד במצרים בשם לואי סאול ולאחר הקמת מדינת ישראל היה בין העצורים באבו קיר (בקרבת אלכסנדריה).
שירת במשטרת ישראל ובשנים 1967-1970 היה מפקד משטרת נצרת, בדרגת פקד. בסוף שנת 1970 יצא לקורס קצינים בכירים. באוקטובר 1978 מונה למפקד מרחב השרון. בשנת 1979 קידם את הרעיון של שירות לאומי של בנות דתיות במשטרה. בספטמבר 1981, בעקבות השעייתו של דוד פרנקו, מונה שאול לממלא מקום מפקד מרחב הגליל. בסוף 1981 מונה לסגן מפחקד מחוז הצפון. בשנת 1984 מונה לנשיא בית הדין למשמעת ששפט את אסף חפץ. בשנים 1985-1987 שימש כמפקד מחוז הצפון. 
בשנת 1988, עם פרישתו מהמשטרה מונה לראש שירות בתי הסוהר ושימש בתפקיד עד 1991. בתחילת 1990 הוא הועלה לדרגת רב גונדר על ידי שר המשטרה חיים בר לב. בתקופתו נותר מדרג אגפי בבתי הסוהר להקלה על צפיפות האסירים וכן הושלמה חקיקת חוק חלופות למאסר בעבודות לתועלת הציבור. בפן הארגוני הועלו התנאים הנדרשים להכשרה כסוהרים והוחלף צבע המדים מירוק לכחול. זמן קצר לאחר סיום תפקידו מונה על ידי מנכ"ל משרד המשטרה לראשות ועדה לבחינת חלוקה לאגפים בבתי מעצר, כנהוג בבתי הסוהר.
לאחר סיום תפקידיו בכוחות הביטחון מונה ליועץ לעניין בתי סוהר של השר לביטחון פנים ועמד בראש ועדות חקירה שונות. בשנת 1996 עמד בראש ועדת בדיקה למקרה בריחה של אסירים מכלא אשמורת. בשנת 2000 מונה שאול לראשות ועדת חקירה לבדיקת מקרה מוות של אסיר מאיידס. בשנת 2002 עמד בראש ועדת חקירה לבדיקת מקרה בריחה של אסירים ביטחוניים. בתקופת כהונתה של אורית אדאטו כנציבת שירות בתי הסוהר ואיומים על חייה מונה על ידי השר לביטחון פנים לבחון דרכים לשיפור מערך האבטחה של הנציבה.
מתניהו אנגלמן

ביוגרפיה

מתניהו אנגלמן נולד ברחובות לחסיה (בתו של יהודה קיל) ופרופ' בנימין אנגלמן, פיזיקאי במרכז למחקר גרעיני שורק ומראשי אגודת אפרת בסוף שנות ה-70. בוגר הישיבה התיכונית נתיב מאיר וישיבת ההסדר הר עציון. שירת בצה"ל בחיל השריון כמפקד טנק. בצעירותו היה, יחד עם עמוס חכם ואחרים, ממגיהי מהדורת "דעת מקרא" שבעריכת סבו יהודה קיל. בעל תואר ראשון (בהצטיינות) בכלכלה וחשבונאות ותואר שני (בהצטיינות) במינהל עסקים – שניהם מהאוניברסיטה העברית בירושלים. 
עבד כמנהל סניף ירושלים של משרד רואי החשבון "פאהן, קנה ושות'". המשיך כסמנכ"ל המכללה האקדמית להנדסה ירושלים ומנכ"ל מועצה מקומית שוהם. בשנת 2010 מונה למשנה למנכ"ל הטכניון, ובתחילת 2014 מונה למנכ"ל הטכניון. ביוני 2018 מונה למנכ"ל המועצה להשכלה גבוהה. בשנים 2004–2017 שימש במקביל כיו"ר ועדת הביקורת של ג'וינט ישראל.
במאי 2019 הוצע אנגלמן כמועמד לתפקיד מבקר המדינה וב-3 ביוני 2019 גבר על המועמד האחר, גיורא רום, ונבחר לתפקיד. ב־4 ביולי הוא נכנס לתפקידו.
אנגלמן הוא מבקר המדינה הראשון מזה 30 שנה שאינו שופט בדימוס. הוא נחשב לבעל תפיסה שמרנית ביחס לתפקיד המבקר ודרכי פעילותו.

חיים פרטיים

אנגלמן נשוי לאסתר אביגיל (בתו של משה מנדלבאום, לשעבר נגיד בנק ישראל), עובדת סוציאלית ומנהלת מחלקת רווחה במועצה האזורית גזר, ואב לשישה ילדים. מתגורר ביישוב נוף איילון. אחיו הוא ד"ר שוע אנגלמן, מומחה ללקויות למידה.
אנגלמן עוסק בספורט, בעיקר בריצה, ועד היום רץ שבעה מרתונים.
קינדרלעך

ביקורת

הלהקה ספגה ביקורת בעיתונות החרדית, בטענה שהיא מהווה מודל של התקרבות לתרבות החילונית. כמו כן הושמעה ביקורת על הכוריאוגרפיה המוחצנת של הלהקה, המזכירה אמנים כמו מייקל ג'קסון.
מריה דורותיאה, דוכסית וירטמברג

ביוגרפיה

מריה דורותיאה נולדה ב-1 בנובמבר 1797 בקרלסרוהה שבשלזיה, ללודוויג, דוכס וירטמברג ולהנרייטה, נסיכת נסאו-ויילבורג בתם של קרל כריסטיאן, נסיך נסאו-ויילבורג וקרולינה, נסיכת אורנז'-נסאו.
בשנת 1819 התחתנה מריה דורותיאה עם הארכידוכס יוזף, פלטין הונגריה, בנו של לאופולד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ממנו נולדו לה 5 ילדים. בשנת 1847 מת בעלה, וב-30 במרץ 1855 מתה מריה דורותיאה בבודפשט.
דוד לוריא

רבי דוד בן יהודה לוריא (בראשי תיבות: רד"ל; תקנ"ח, 1798, ביחוב, האימפריה הרוסית (רוסיה הלבנה) – ה' בכסלו ה'תרט"ז, 1855) היה רב, פוסק, מקובל, פרשן ובלשן, מגדולי התורה בדורו. חיבר פירושים על התלמוד הבבלי ועל פרקי דרבי אליעזר.

קורות חייו

רבי דוד לוריא נולד למשפחה עשירה ומיוחסת בעיר ביחוב אשר בפלך מוהילב, בתחום המושב של האימפריה הרוסית (כיום בבלארוס). משפחתו התייחסה אל המהרש"ל, צאצא למשפחת לוריא המיוחסת לרש"י וממנו לדוד המלך. עוד כילד נודע כבעל כשרונות מיוחדים בתחום לימוד התורה. אביו יהודה לוריא, שכאמור לעיל היה עשיר גדול, שכר לו מלמדים פרטיים. בגיל שתים עשרה עבר ללמוד בעיר וילנה כחלק מקשר שידוכין שיזם אביו עבורו.  בגיל שלוש עשרה התחתן. רבי דוד נשאר בווילנה עד לגיל שמונה עשרה ואז חזר לעירו ביחוב.
בחזרתו לעירו סייע רבי דוד לממן את תלמודי התורה בעיר. כמו כן הקים רבי דוד ישיבה בעירו ותמך בה מבחינה כלכלית אך לא עמד בראשה. 
על פי עדויות שונות חונן רבי דוד בזיכרון פנומנלי אשר סייע לו בכתיבת חיבוריו השונים שכן חיבוריו עוסקים, בין היתר, בהשוואת גרסאות בין מקורות שונים בספרות התלמוד והמדרש. כמו כן ניחן רבי דוד בכישרון כתיבה פורה במיוחד שכן הוא חיבר מספר רב של חיבורים, חלקם עדיין בכתב יד. 
בהיותו בגיל ארבעים נפל רבי דוד קורבן לעלילה. במסגרת עלילה זאת זויפו מספר מכתבים בשמו וכן פסקאות בפירושו על פרקי דרבי אליעזר. בפסקאות אלו קרא כביכול רבי דוד למרד נגד שלטון הצאר הרוסי. רבי דוד נכלא למשך כשישה חודשים בהם שהה במבצר שליסלבורג. בסוף תקופה זאת יצא זכאי במשפטו וטוהר מאשמת הסתה למרד בשלטון הרוסי. על פי האנציקלופדיה העברית ואנציקלופדיה יודאיקה הסיבה לעלילה זאת נעוצה, ככול הנראה, בסכסוך בין משפחות בעיר ביחוב. 
אחיו של רבי דוד לוריא היו גם הם רבנים מפורסמים. אחיו הבכור רבי צבי הירש לוריא ואחיו השני אהרן לוריא אשר היה רב בעיר מינסק. 
בגיל חמישים ושמונה, בה' בכסלו שנת ה'תרט"ז, נפטר לאחר מחלה קשה.

פעילותו הציבורית

הרד"ל נחשב לאחד הבולטים שבגדולי ישראל בדור שלאחר הגאון מווילנה ובתור שכזה עסק גם בהנהגת הציבור היהודי. הוא נפגש עם משה מונטיפיורי בווילנה בשנת 1846 על מנת להעמידו על מצב היהודים ברוסיה באותם ימים. הוא עמד בקשר עם הסופר יצחק בר לוינזון על מנת לשכנעו להוציא לאור בשפה הרוסית את ספרו "זרובבל". בספר זה ראה רבי דוד כלי חשוב במלחמה באנטישמיות שרווחה ברוסיה. כמו כן יצא בחריפות נגד הרפורמים אשר בקשו באותה העת לשנות קטעים מסוימים בסידור התפילה.
ג'ים בראון

ביוגרפיה

בראון נולד בעיירה בדרום מזרח ג'ורג'יה לחופי האוקיינוס האטלנטי. בגיל 8 עברה משפחתו ללונג איילנד שבמדינת ניו יורק.

אוניברסיטת סירקיוז

בראון התחרה במסגרת האוניברסיטה במגוון ענפי ספורט. הוא היה חבר נבחרת הפוטבול, נבחרת הכדורסל, נבחרת הלקרוס ונבחרת האתלטיקה. 
בלקרוס הנבחר בשנתו הראשונה לנבחרת השנייה של האול-אמריקן ובשנתו השנייה נבחר לנבחרת הראשונה. הוא סיים את העונה במקום השני מבחינת הבקעות, קבוצתו סיימה לא מנוצחת ובמשחק האולסטאר של המכללות הבקיע 5 פעמים. 
באתלטיקה התחרה בין השאר בקרב עשר, הטלת כידון וקפיצה לגובה. בכדורסל נבחר בדראפט ה-NBA של 1957 במקום ה-69. 
בפוטבול שיחק כרץ וכבועט. ב-1956 סיים שלישי במדינה במספר היארדים בריצה, נבחר פה אחד לאול-אמריקן וסיים חמישי בדירוג לגביע הייזמן. במשחק האחרון של העונה הסדירה באוניברסיטה רץ ל-197 יארד, ושישה טאצ'דאונים ובנוסף הבקיע בבעיטה עוד 7 נקודות בונוס.

שחקן פוטבול מקצועני

בראון נבחר בדראפט ה-NFL של 1957, במקום השישי בסיבוב הראשון על ידי קליבלנד בראונס. בעונתו הראשונה נבחר לרוקי השנה לאחר שדורג ראשון בליגה ביארדים בריצה ובמספר הטאצ'דאונים. סך הכל שיחק במשך 9 עונות בליגה, בהן היה השחקן הבולט ביותר. בכל העונות נבחר לפרו בול, 8 פעמים נבחר לאול פרו (נבחרת העונה) ושלוש פעמים נבחר ל-MVP של הליגה. ב-8 מתוך העונות הוביל את הליגה ביארדים בריצה וחמש פעמים במספר הטאצ'דאונים. תחת הנהגתו זכתה הקבוצה באליפות ליגת ה-NFL ב-1964. 
לאחר 9 עונות ובעודו בשיאו, פרש בראון מפוטבול. בעת פרישתו הוביל את הליגה במספר היארדים בריצה בכל הזמנים ובמספר הטאצ'דאונים (בריצה ובריצה+תפיסה). פרישתו המוקדמת הייתה מפתיעה והגיעה בתום עונה בה היה ה-MVP של הליגה. בין הסיבות שייתכן והשפיעו על החלטתו הייתה הרצון להתמקד בקריירה כשחקן קולנוע, ואיומים מצד בעלי קליבלנד בראונס לקנוס אותו אם יאחר למחנה האימונים בשל צילומי סרטים.
ב-2010 נבחר בראון על ידי ה-NFL במקום השני (אחרי ג'רי רייס) ברשימת 100 השחקנים הגדולים בכל הזמנים, בחירה שנעשתה על ידי פאנל שחקנים, מאמנים, בעלי קבוצות ושדרנים.
לכבוד יום הולדתו ה-80 ב-2016 הודיעה קליבלנד בראונס כי תציב פסל בדמותו של בראון בכניסה לאצטדיונה.

שחקן קולנוע

בראון החל את הקריירה שלו כשחקן קולנוע במערבון Rio Conchos משנת 1964. הסרט השני בו השתתף היה 12 הנועזים בו גילם את אחד מ"הנועזים", חייל-אסיר בצבא ארצות הברית שנידון למוות ומגויס למשימת התאבדות נגד גרמניה הנאצית. שיחק בסרט "100 רובים" בכיכובה של ראקל ולש. בהמשך הקריירה שיחק בתפקידים ראשיים במערבונים, בסרטי ניצול, בסרטי פעולה ובסרטי ספורט שונים וכן בתפקידי אורח רבים.
מילארפה (סרט)

עלילה

בעת הולדתו של מילארפה, ערך אביו העשיר סעודה. כאשר שמע על הולדת בנו החליט לקרוא לו "מילה תופגה" שמשמעו "שמחה לשמוע", מאחר ששמח לשמוע על הולדת בנו. עוד בהיותו ילד קטן נפטר אביו. קודם לפטירתו כינס את אנשי הכפר וציווה כי רכושו יעבור לאחיו ואחותו עד הגיע בנו לגיל הבגרות, שאז יועבר לו הרכוש. מיד לאחר מותו של האב, גזלו הדוד והדודה את כל הרכוש בטענה שרכוש רב בבית אלמנה מהווה פירצה הקוראת לשודדים. הם הבטיחו לדאוג לכל צרכיה של האלמנה אולם פרנסו אותה ואת היתומים (מילארפה ואחיו) בצמצום רב. בשל עוניים לא יכול מילארפה לשאת את אהובתו. בהגיעו לגיל הבגרות כינסה האם את כל הכפר ודרשה את הרכוש, אולם הדוד העשיר סירב למסור לה את הרכוש בטענה שכל הרכוש היה שלו. האם החליטה לשלוח את מילארפה ללמוד קסם שחור על מנת לנקום בדודיו. לאחר צאתו לדרך שמע הדוד על כך ויצא לרדוף אחרי מלארפה. קוסם שעבר בדרך ועימו חלק מילארפה את אוכלו הציל אותו מפני הדוד. לאחר תום לימודיו שב מילארפה לבית דודו והרס את הכפר בסופת ברקים בהורגו רבים מבני הכפר ובהם דודתו (בשירה המספרת על חייו של מילארפה, ובניגוד למתואר בסרט, נותרה הדודה בחיים). דודו של מילארפה ואנשי הכפר יצאו לרדוף אחריו אולם הוא הביסם במפולת עפר. מילארפה חש ייסורי מצפון בשל ההרג המיותר ושב אל מורו, אשר אומר לו שזו הקארמה שלו, ומילארפה יצא ללמוד את הדרך להארה על מנת לשנות את הקארמה שלו.
מפתח ראשי

מפתח ראשי (או מפתח חד-חד ערכי) הוא מונח מעולם בסיסי הנתונים היחסיים. בעיצוב בסיסי נתונים יחסיים משתמשים במפתח ראשי כדי לזהות שורה באופן חד-חד ערכי (Unique) בטבלה, כך שהיא תקבל כל ערך פעם אחת לכל היותר. מפתח ראשי מורכב משדה אחד או יותר (מפתח מורכב) כך שלא יתקיימו שתי רשומות בטבלה שלהן יש את אותו השילוב של ערכים בשדות המגדירים את המפתח. לטבלה אחת יכולים להיות מספר מפתחות ייחודיים (בהתאם לעיצוב הטבלה) אך רק מפתח ראשי אחד.
עבור ארגונים, מהווה המפתח הראשי  מעין לקסיקון המשמש את הארגון לתיוג הלקוחות ולחיפוש רשומה במאגר המידע בעת הצורך. ההבדל העיקרי בין מפתח ראשי לבין מפתח חד-חד ערכי הוא העובדה שמפתח חד-חד ערכי יכול לקבל NULL (שדה ריק) כערך תקין ואילו מפתח ראשי לא מאפשר זאת. מפתחות ראשיים ומפתחות חד-חד ערכיים משמשים גם לזהות רשומות על ידי מפתחות זרים.

דוגמאות למפתחות ראשיים

מפתח ראשי חייב להיות כזה המסוגל לזהות את כל הרשומות בטבלה ולא רק רשומות שקיימות בו בזמן נתון. דוגמה נפוצה למפתח ראשי היא מספר תעודת זהות, כיוון שלכל אזרח יש מספר אחד ויחיד, ואין שני אזרחים בעלי מספר זהות זהה. לחלופין, ניתן להעניק לכל לקוח מספר ייחודי, המשמש לזיהויו. לעומת זאת,  שם פרטי ושם משפחה (בנפרד או ביחד) אינם יכולים להוות מפתח ראשי, מכיוון שהם אינם מהווים יחס חד-חד ערכי, בשל העובדה שייתכנו שני אזרחים עם שם זהה. 
דוגמה נוספת למפתח חד חד ערכי הוא במפתח שלפיו פותרים חידה בתשבץ. התשובה היא אחת, אך יכול להיות מצב שבו אותה תשובה מופיעה פעמיים (כפרטים דומים בין שתי רשומות או כפי שהרשומות נקראות "רשומות זהות", הזהות בפרטיהן). למשל, ההגדרה של התכנסות היא "ועידה" אך גם ההגדרה של קבוצה של אנשים הנאספת לשם מטרה מסוימת היא ועידה.
צדק פואטי

צדק פואטי או צדק של משוררים הוא טכניקה ספרותית המציינת גמול למעשים טובים ועונש לרשעים. טכניקה זו מלווה לעיתים קרובות בתפנית אירונית בגורלה של הדמות. לדוגמה, ענישתו של המן הרשע, אשר נתלה על העץ, אותו הוא עצמו הכין למרדכי היהודי.

מקור המונח

מבקר הדרמה האנגלי, תומאס ריימר , טבע את הביטוי בשנת 1678. הוא רצה לתאר כיצד עבודה ספרותית צריכה לעורר התנהגות מוסרית נאותה בקהל, על ידי המחשת ניצחון הטוב על הרע. ריימר טוען שביצירות אמנות צריך להשתמש בצדק שבו הטובים לעולם ינצחו והרעים לעולם יפסידו. 
למרות שריימר המציא את הביטוי, הרעיון ותיק בהרבה. הדרישה לצדק פואטי הופיעה באופן עקבי עוד ביצירות הקלאסיות של הורטיוס, פלוטרכוס וקווינטיליאנוס. לפיכך, ריימר ניסח את מה שכבר השתקף ביצירות רבות. פיליפ סידני  טען ב-Defense of Poetry  כי צדק פואטי הוא למעשה הסיבה שבגינה סיפורת צריכה להיות מותרת באומה מתורבתת.
הדיאטה של טרנסילבניה

הדיאטה של טרנסילבניה (בהונגרית: Erdélyi Dieta, בגרמנית: Siebenbürgische Landtag, ברומנית: Dieta Transilvaniei) היה המוסד החוקתי והפוליטי טרום-פרלמנטרי של טרנסילבניה.
הדיאטה הוקמה במאה ה-16 והורכבה מנציגיהם של שלושת המעמדות המועדפים - האצולה הדוברת הונגרית, הסקסונים הטרנסילבנים והסקלרים, ושל שלוש הדתות המוכרות כמועדפות במדינה - הנצרות הרומית-קתולית, הלותרנית (אוונבגלית) והרפורמית (קלוויניסטית) ומאוחר יותר גם היוניטריאנית.
הדיאטה שהתכנסה בעיר מארושוואשארהיי ב-20 בינואר 1542 וב-טורדה ב-2 במרץ 1542 הניחה את יסודות הארגון הפוליטי-מינהלי של נסיכות טרנסילבניה. הדיאטה חוקקה החלטות בעלות אופי משפטי, צבאי וכלכלי, וכן היא בחרה בנסיך שעמד בראש הנסיכות.
הדיאטה של טרנסילבניה התפזרה בשנת 1867 אחרי שהצביעה בעד איחודה של טרנסילבניה עם ממלכת הונגריה, במסגרת אוסטרו-הונגריה.
אליעזר גרשון פרידנזון

הוצאה לאור

כדי לחזק את השפעתו של הרעיון, הקים פרידנזון ביטאון, בית יעקב ז'ורנל, כדי לעודד הורים לשלוח את בנותיהם אל בית יעקב. לצורך העניין הוא גייס את אחד מידידיו מהעיר לודז', והלה השקיע כסף בכדי הוצאת הגיליון הראשון. בכתיבת הביטאון השתתפו באופן קבוע נתן בירנבוים, יצחק ברויאר, בן ציון פסלר, שמואל דויטשלנדר, יהודה לייב אורליאן, זליג שכנוביץ ואחרים. גם שולבו בו מדי פעם דבריהם של הרבנים אלחנן וסרמן, יהודה מאיר שפירא, טוביה הורוביץ ואחרים. הגיליונות הוקדשו לנושאים מגוונים כמו ארץ ישראל, יידיש, חינוך ודמויות תקופתיות.
לאחר שהתבסס הבטאון כלכלית, החל פרידנזון להרחיב את מעגל ההשפעה הכתובה באמצעות הוצאת עיתון בשם "גן ילדים" לנערות בית יעקב, לאחר מכן הוציא לילדים עיתון בשם "שיחים רעננים". כשהתבסס עוד יותר פתח הוצאת ספרים - "בית יעקב".

בנות אגודת ישראל

לאחר שרעיון בתי הספר קם וראה אור, עלה הצורך להמשיך לשמור על צביון החינוך גם לאחר סיום בית הספר, ובפרט בגילאי ההתבגרות. כמענה לכך הקים פרידנזון את "בנות אגודת ישראל". בוועידת היסוד השתתפו בסך הכל כ-20 נערות. למרות זאת, המשיך בפעילותו ולאחר שנה מספר החברות בתנועה עמד על 1000 חברות ב-40 קבוצות. ב-1937 כינס את הוועידה השלישית הארצית של בנות האגודה, בהשתתפות 3,000 חברות. עד לפרוץ מלחמת העולם השנייה עמד מספר החברות על 25,000 ב-300 סניפים בפולין.

לודז'

בשנת 1930, כשהגיע לגיל שבו על פי החוק יכול היה להתמודד, נבחר לחבר הקהילה בלודז'. לאגודת ישראל היה רוב בקהילה, והוא זה היה שדאג לבעיות התקציב של הקהילה. הוא יזם עזרה סוציאלית לכל נזקק, שלא בדקה אחרי הנזקקים. עם זאת, דאג לתבוע מהעשירים את המס המוטל עליהם, וסירב להקל מעל חותנו, יהודי אמיד, את נטל המס.

פעילויות שונות

דאג לתלמוד התורה העירוני בעיר, למוסדות החינוך לנערים ולבתי הספר של בית יעקב בעיר. בכנסייה הגדולה השלישית הרצה, ובסוף אותה כנסייה נבחר כחבר בוועד הפועל של העולמי של האגודה.
שימש כ: חבר ההנהלה הראשית של צעירי אגודת ישראל; אחד מחבר הנאמנים של סמינריון בית יעקב בקראקא; מזכיר כבוד במועצת ההנלה של ישיבת חכמי לובלין.
ייסד את איגוד הסופרים החרדיים בסיוון תרצ"ט, כאשר כינס ועידה של עשרות סופרים ועיתונאים חרדיים, והוכרז בה על הקמת האיגוד. מטרת האיגוד הייתה לעודד את בעלי הכישרונות בציבור החרדי לפתח את כישרון הכתיבה כדי שהחרדים לא יזדקקו לקרוא ספרים אחרים.

בשואה

בתקופה לאחר פלישת הנאצים לפולין, נעצרו כמה עסקנים מידידיו. בעצת ידידיו ברח לוורשה, ושם חי על תרומות נדיבים וקיבל נדבות. גם שם נאם בהזדמנויות שונות בבית הכנסת שהיה בחצר הבית שבו התגורר.
מותו וקבורתו לא נודעו, אולם ידוע שהיה בליל הסדר בבונקר של גביר בשם יוסף פסטג, ומאז לא נודעו עקבותיו. קיימות כמה גרסאות למותו. אשתו אסתר בילה ובנם השני שמשון רפאל היו איתו בתקופה האחרונה לפני מותו ונספו גם הם.
בינה עסקית 2.0

בינה עסקית 2.0 (BI 2.0) הוא שם לדור חדש של פתרונות וכלי בינה עסקית (Business Intelligence), המאפשרים דיווח בזמן אמת (Real-Time) ודוגלים בתפיסה של דפדפן בסביבת Web. כלים אלו מאפשרים דיווחים דינמיים יותר מהדיווחים הסטטיים שאפיינו כלים מדור קודם.
השם "בינה עסקית 2.0" נובע ככל הנראה מהקישור ל-Web 2.0 אשר מבטא את זמינות המידע באופן מיידי, ממשק ויזואלי אינטראקטיבי, ושילוב BI בחיפוש האינטרנטי.
מגמת ההתפתחות של בינה עסקית 2.0 התאפשרה בעקבות שימוש הולך וגדל של כלי בינה עסקית, צבירה רבה של מידע אודות יישום BI, וחשיפה של פתרונות וטכנולוגיות מתקדמים . עם האימוץ הנרחב של כלי בינה עסקית, התבררה ההבנה כי אחת מנקודות החולשה של כלים אלו הוא הפער בין הזמן שבו נוצר המידע, לבין הזמן שהמידע מוצג בכלי. חשיבות דיווח בזמן אמת נהייתה רלוונטית לא רק בסביבות כגון פסי ייצור המשתמשים בבינה עסקית תפעולית, מסחר בבורסה, וניהול חדרי מיון, אלא אף בניהול מלאי, שיווק, ובתהליכים בסיסיים נוספים.
בנוסף, העובדה כי מרבית הארגונים כיום משתמשים בארכיטקטורה מוכוונת-שירותים (SOA – Service Oriented Architecture), לרוב בשילוב עם ארכיטקטורה מוכוונת אירועים (EDA - Event Driven Architecture) מאפשרת למידע לזרום בתוך הארגון בזמן אמת, ומעלה את חשיבות הדיווח בזמן אמת. מטרת בינה עסקית 2.0 היא לצמצם את הזמן בין אירוע לתגובה הנדרשת.

בינה עסקית בזמן אמת

על מנת ליישם פתרונות בינה עסקית 2.0, נדרש שינוי בארכיטקטורה - מעבר משימוש במחסני נתונים (Data Warehouse) בלבד, ומעבר לשימוש בתווכה (תוכנה מתווכת-Middleware). איסוף וקישור בין אירועים המגיעים מתווכה המנטרת מידע בזמן אמת, מאפשרים לנתח את מקבץ האירועים, ולהשוותו לביצועי העבר. השוואה זו מאפשרת זיהוי אוטומטי של בעיות והזדמנויות, ויכולה אף לספק המלצות או פתרונות אוטומטיים על בסיס חוקים ולוגיקות שנקבעו מראש.

ניתוח מנבא

העובדה כי בינה עסקית 2.0 מספקת מידע בזמן אמת, מאפשרת לנו לחזות קדימה התפתחויות צפויות, ולהבין מה ההשלכות של אירוע מסוים על צורכי הארגון. זהו הבדל מהותי נוסף בין בינה עסקית סטנדרטית - המתעסקת בניתוח העבר, לבין בינה עסקית 2.0 - המתעסקת בתכנון העתיד.
ניתוח מנבא (Predictive Analytics) הופך את שיטת כריית נתונים (Data Mining) מאופן פעולה תגובתי - הבנת וניתוח העבר, לאופן פעולה יוזם - חיזוי והבנת העתיד. ניתוח מנבא הוא תחום סטטיסטי אשר מזהה קשרים בין משתנים מוסברים למשתנה חזוי על פי התנהגויות העבר, ומיישם את הקשר הזה לחיזוי התנהגות המשתנה החזוי בעתיד.
אף על פי שניתן ליישם ניתוח מנבא על ארכיטקטורה מבוססת מחסן נתונים, העובדה כי הנתונים עליהם החיזוי מבוסס אינם עדכניים מקטינה את יעילות ודיוק החיזוי. ניתוח מנבא על בסיס נתוני זמן אמת דרך בינה עסקית 2.0 מביא לאופטימיזציה של החיזוי, ומאפשר נקיטת פעולות נכונות ורלוונטיות.
התכנסות כלכלית

התכנסות כלכלית (באנגלית: Convergence) היא השערה מתחום המקרו-כלכלה שלפיה כלכלות עניות יותר, במונחי תוצר לנפש, צפויות לצמוח בקצב מהיר יותר מאשר הכלכלות העשירות יותר ובכך לסגור את הפערים הקיימים ביניהן. לכאורה, בסופו של תהליך ההתכנסות כל הכלכלות אמורות להגיע ליחסים דומים של תוצר לנפש. אחד ההסברים המוצעים לכך שהתכנסות מוחלטת זאת לא מתרחשת במציאות היא שהפערים בשיעורי הצריכה והחיסכון של הכלכלות השונות גדולים מידי לגישור. לפי גישה זאת, התכנסות מוחלטת תתרחש בסופו של דבר בין שתי כלכלות (או יותר) המאופיינות בשיעורי צריכה וחיסכון זהים.
במדינות המתפתחות קיים פוטנציאל לצמיחה מהירה יותר מאשר במדינות המפותחות וזאת משום שיכולת הצמיחה הכלכלית מאופיינת בכך שהיא הולכת ופוחתת במרוצת הזמן עד שהיא שואפת לגבול סופי כלשהו, כלומר לשיעור צמיחה סופי. במדינות המתפתחות, המרחק מאותו גבול צמיחה רחוק יותר ולכן ניתן להדביק את המרחק הזה בקצב מהיר יותר. בנוסף, המדינות העניות יכולות להעתיק אמצעי ייצור ושיפורים טכנולוגיים שכבר פותחו על ידי המדינות המפותחות ובכך לחסוך זמן פיתוח.
בספרות הצמיחה הכלכלית, למושג "התכנסות" יכולות להיות שתי משמעויות: האחת, המכונה גם "סיגמת ההתכנסות" (מהאות הלטינית סיגמא המסמלת במתמטיקה את פעולת הסכימה), מתייחסת לירידה ברמת פיזור ההכנסות בין כלכלות, כלומר להצטמצמות הפערים הקיימים בין הכנסות הפרטים במשק. המשמעות השנייה, המכונה גם "ביתא-התכנסות" (מהאות הלטינית ביתא המסמלת במתמטיקה פרמטר ממשי), היא המשמעות המוזכרת לעיל, דהיינו צמיחה מהירה יותר של כלכלות עניות ביחס לצמיחתן של כלכלות עשירות.‏
טירת יהודה

היסטוריה

המושב הוקם בשנת 1949 על ידי עולי הונגריה. תחילה התיישבו העולים בכפר הנטוש טירה, בשטח בו שוכן כיום מושב ברקת, שנכבש במהלך מבצע דני, בבוחרם להם את הבתים היותר מתאימים למגורים. התוספת "יהודה" בשם "טירת יהודה", נועדה להבדילו מטירה שבשרון ומטירת כרמל (ישנם אתרים נוספים בגליל ובעמק זבולון שנקראו טירה).
ביוני 1950 כבר גידלו המתיישבים 700 דונם ירקות וקיבלו פרס עבור הגזר שגידלו.

באוגוסט 1950 תואר הכפר:
"בכפר זה השתקעו כ־70 משפחות, רובם יוצאי הונגריה ורומניה. בתים מסודרים, נקיון מופתי וחיי עבודה שלווים.

רוב הבתים בכפר לא נזוקו. לאותם בתים שלא נזוקו הוסיפה מחלקת ההתיישבות של הסוכנות מטבח יפה, ובמקום הסורגים הרגילים שהיו קבועים עמוק בחלונותיו של כל בית הוכנסו חלונות ודלתות לפי המודוס התל־אביבי. כל אותם בתים שכן נזוקו תוקנו ואף הם משמשים משכן למתיישבים. חומות החימר העמוסות קוצים, שהם תמונה אליגורית טיפוסית לכל כפר ערבי, נעלמו לגמרי ובמקומם נבנו גבנוניות חמר שקושטו יפה באבן ירושלמית ובתוכן צמחי פרחים ונוי.

אף כאן מתפרנסים רוב התושבים מעבודה שכירה בפתח תקווה, לוד ורמלה. החלק השני של המתיישבים עוסק בפלחה ובעבודה מקומית. תושבי המקום התאוננו אמנם בפני על המסתננים הפוקדים אותם לעיתים קרובות וגונבים את כל הבא לידם, אולם בזמן האחרון אורגנה שמירה על ידי תושבי המקום, ומקווים שמקרים אלה לא ישנו עוד."
— עתה כבר אין להכיר..., חרות, 30 באוגוסט 1950
בינואר 1953 נוסד המושב ברקת כ"כפר חוצבים טירת יהודה". המתיישבים הוותיקים בטירת יהודה, עולי הונגריה, עברו לבתים החדשים במיקום הנוכחי של טירת יהודה, ומתיישבי ברקת, יוצאי חבאן שבתימן, קיבלו את בתי המושב טירה. באפריל 1954 התגוררו במושב כ-50 משפחות. טרם היה למושב כביש גישה.
בשנותיו הראשונות של המושב סבלו החלוצים מהתקפות "פדאיונים", מירדן. ביוני 1953 נהרג משה שטרק, תושב המושב, על ידי חוליית פדאיון. תקיפה נוספת, ללא נפגעים, הייתה ביולי 1953.
עם השנים התווספו למושב מתיישבים מכלל העדות (יוצאי תימן, מרוקו, פולין, טריפולי). שטחו של המושב כ-2500 דונם. בעבר שטחו היה גדול יותר, עד שנרכשו ממנו כ-750 דונם לטובת אזור התעשייה הסמוך, איירפורט סיטי.
במקום קיימות עתיקות מתקופת הכפר הערבי, בהן קבר נבי כ'יפל.
אב הרחמים

זמני אמירת התפילה

התפילה נאמרת בכל תפוצות וקהילות אשכנז. היא נאמרת בתפילת שחרית של שבת לאחר קריאת התורה, יקום פורקן ותפילות נוספות ולפני אמירת אשרי יושבי ביתך והכנסת ספר התורה לארון הקודש. 
נמנעים מלומר תפילה זו בימים של שמחה, כגון ימים שאין אומרים בהם תחנון, בשבתות ארבע פרשיות (שקלים, זכור, פרה והחודש), כשיש ברית מילה או חתן בבית הכנסת או בשבתות מברכים (השבת שלפני ראש חודש). בשבתות החלות בספירת העומר נוהגים לומר את אב הרחמים כחלק ממנהגי האבלות בימי הספירה, גם אם זו שבת מברכין או שיש ברית מילה או חתן, זאת מפני שגזרות תתנ"ו התרחשו בימי ספירת העומר. בקהילות שונות נהגו לומר אב הרחמים גם בשבת שלפני ראש חודש אב.
לפי מנהג אשכנז המערבי, תפילה זו נאמרת רק בשתי שבתות בשנה: בשבת לפני שבועות ובשבת לפני תשעה באב. בשאר שבתות השנה התפילה אינה נאמרת כלל.
לאחר השואה נהג הרב צבי יהודה קוק לומר תפילה זו בכל שבת משבתות השנה, ואף בשבתות שהוזכרו מעלה, שבהן לא נהגו לומר את התפילה, כיוון שהכיר אישית הרבה מגדולי ישראל שנספו בשואה. מנהגו זה היה מנהג אישי ולא כהנהגה לכלל.