google/wiki40b huggingface dataset:
תה ירוק

תה ירוק הוא תה שעבר חימצון מינימלי בתהליך העיבוד, בשונה מתה שחור שעובר חימצון מלא. כדי למנוע מהתה להתחמצן מעבירים את העלים תהליכים שעוצרים ומונעים המשך התחמצנות. תה ירוק נפוץ במיוחד בסין וביפן ונהיה פופולרי גם במערב, בו שותים בעיקר תה שחור.

תה ירוק ובריאות

מחקרים מראים שהתה הירוק יכול לשפר את תפקוד הלב וזרימת הדם בגוף ולסייע בהפחתה במשקל, בכולסטרול ובסיכון לשבץ מוחי.
במחקר שנערך בשנת 2019 על ידי חוקרים מהאוניברסיטה הלאומית של סינגפור נמצאו עדויות לתרומה החיובית של שתיית תה ירוק על תפקוד המוח.
רפאל קייטאנו דה אראוז'ו

קריירה

בין השנים 1997–2001 שיחק רפאל כדורגל אולמות. במקביל שיחק גם בקבוצת ויטוריה באהיה. החל משנת 2001 התמקד רפאל בכדורגל בלבד והצטרף לאתלטיקו יובנטוס, בה הספיק לשחק גם בקבוצה הבוגרת.
לקראת סיום תקופת נעוריו העתיק רפאל את מגוריו לשווייץ והצטרף לפ.צ. צ'יאסו, אז בליגה השווייצרית השנייה. עם תום חוזהו הדו-שנתי עבר לפ.צ. ציריך מליגת העל השווייצרית. בעונתו הראשונה שיחק רפאל אך ורק במשחקי הבית של הקבוצה מאחר שלוסיאן פאברה, מאמן הקבוצה, נקט בטקטיקה הגנתית במשחקי החוץ בה לא נמצא לקשר ההתקפי מקום בהרכב.
בסיבוב השני של עונת 2007/2008 עבר רפאל להרטה ברלין הגרמנית והתאחד עם פאברה, שמונה למאמן הקבוצה. משחקו הראשון בבונדסליגה נערך ב-2 בפברואר 2008, בהפסד 3-0 לאיינטרכט פרנקפורט. במחזור הבא הבקיע רפאל את שערו הראשון בבונדסליגה, בניצחון 1-3 על שטוטגרט.
עם ירידת הקבוצה לבונדסליגה השנייה בעונת 2009/2010, ולמרות דיווחים על עזיבה, נשאר רפאל בקבוצה. בעונת 2010/2011 התאחד רפאל עם אחיו הצעיר רוני, שחתם בהרטה ברלין.
ביולי 2012 עבר לדינמו קייב מליגת העל האוקראינית. בינואר 2013 חזר לגרמניה והושאל לשאלקה 04. ב-20 ביוני 2013 חתם בקבוצת בורוסיה מנשנגלדבך מהבונדסליגה, ובעונתו הראשונה במועדון כבש 15 שערי ליגה.
חואקין גוסמן

חואקין ארצ'יבלדו "אל צ'אפו" גוסמן לוארה (בספרדית: Joaquín Archivaldo Guzmán Loera; נולד ב-25 בדצמבר 1954 או ב-4 באפריל 1957 (במחלוקת)), הנקרא גם "אל צ'אפו גוסמן" ("El Chapo Guzmán", "הקטן") הוא ברון סמים מקסיקני העומד בראש קרטל סינלואה, מגדולי קרטלי הסמים בעולם, הקרוי על שם מדינת סינלואה המקסיקנית, השוכנת לחופי האוקיינוס השקט, בה הוקם.
משנת 2003 עת נעצר יריבו, ראש "קרטל דל גולפו" (קרטל המפרץ), הפך גוסמן ל"מלך הסמים" של מקסיקו, והוא נחשב לפי משרד האוצר של ארצות הברית כ"סוחר הסמים החזק ביותר בעולם". לאחר חיסול אוסמה בן לאדן הפך גוסמן למבוקש מספר אחד בארצות הברית.
המגזין "פורבס" כלל אותו בשנים 2009–2011 ברציפות ברשימת האנשים החזקים ביותר בעולם, במקומות ה-41, ה-60 וה-55 בהתאמה. בשנת 2011 הוערך הונו העצמי במיליארד דולר, והוא הוכתר בידי המגזין כברון הסמים הגדול ביותר בכל הזמנים.
גוסמן נתפס בשנת 1993 בגואטמלה, הוסגר ונידון ל-20 שנות מאסר במקסיקו בעוון רצח וסחר בסמים. באמצעות מתן שוחד לסוהרים, הוא הצליח להימלט מבית כלא פדרלי שמור היטב בשנת 2001. הוא הוכרז כמבוקש על ידי האינטרפול וממשלות מקסיקו וארצות הברית. ארצות הברית הציעה פרס של 5 מיליון דולר עבור מידע שיוביל ללכידתו, ואילו הממשלה המקסיקנית הציעה פרס של 60 מיליון פסוס (כ-3.8 מיליון $) למי שימסרו מידע על גוסמן.
גוסמן נעצר על ידי הרשויות במקסיקו ב-22 בפברואר 2014. הוא אותר בדירתו בבית משותף על חוף הים במסטלאן, סינלואה, ונלכד מבלי שנורתה ירייה. בעת מעצרו, היה גוסמן יצואן הסמים הגדול ביותר לארצות הברית. גוסמן נמלט מהכלא שוב ב-11 ביולי 2015. הוא נעצר מחדש בעיר לוס מוצ'יס על ידי נחתים מקסיקנים, לאחר קרב יריות ב-8 בינואר 2016. זיהוי מקום מסתורו של גוסמן התאפשר לאחר שקיים ריאיון ממקום מחבואו עם השחקן האמריקאי שון פן, כשזה האחרון ניסה לשכנעו להשתתף בסרט המבוסס על חייו.
אחת מנשותיו של גוסמן היא אמה קורונל, אזרחית ארצות הברית.
ב-20 בינואר 2017 הוסגר לארצות הברית על ידי מקסיקו ואמור לעמוד למשפט בבית משפט פדרלי בכמה מדינות באשמת חטיפה, הברחת סמים ורצח. ב-7 בנובמבר 2018 נפתח משפטו, בעת הובלתו למשפט נסגר גשר ברוקלין לתנועה. ב-12 בפברואר 2019 הורשע גוסמן בכל סעיפי כתב האישום נגדו. ביולי 2019 נידון גוסמן למאסר עולם ולעוד 30 שנות מאסר. בנוסף, נקנס בסכום של כ-12.6 מיליארד דולר.
באוקטובר 2017 עלתה לאוויר בנטפליקס תוכנית דוקומנטרית בת שלושה פרקים בשם "ביום שפגשתי את אל צ'אפו" (Cuando conocí al Chapo: La historia de Kate del Castillo) אשר מתארת את חייו.
טבלת אמת

טבלת אמת היא טבלה שמשמשת בלוגיקה בוליאנית ובתחשיב הפסוקים כדי להציג את כל הערכים האפשריים שביטוי מסוים יכול לקבל, בהתאם לערכים האפשריים של מרכיבי הביטוי, והיא מאפשרת לדעת מתי טיעון הוא תקף. 
טבלאות אמת מראות את הערכים שמתקבלים כאשר מבצעים פעולות בוליאניות על ביטויים לוגיים, כלומר כאשר הקשרים הלוגיים נתפסים כפונקציות של ערכי האמת של הפסוקים שהם מקשרים. הפעולות הלוגיות הנחשבות סטנדרטיות הן השלילה, הקוניונקציה "וגם", הדיסיונקציה "או", פעולת התנאי או הגרירה ("אם-אז"), ופעולת התנאי הכפול ("אם ורק אם").

טבלאות האמת הופיעו לראשונה בעבודותיהם של גוטלוב פרגה, צ'ארלס פירס ואחרים משנות ה-80 של המאה ה-19. הן הגיעו לצורתן הנוכחית ב-1922 בעבודתם של אמיל פוסט ולודוויג ויטגנשטיין. 
הן שימושיות במיוחד הן לשם חישוב תוצאותיהם של ביטויים בוליאנים, הן ככלי סמנטי עבור תחשיב הפסוקים, הן ככלי להוכחת תקפותם של טיעונים בתחשיב זה.
הרמת מסך (ספר)

עלילה

ספר זה מגולל את סיפורן של מספר דמויות, ובהם ירדן בן השמונה עשרה המכור לסמים ומגיע למוסד גמילה מסמים בניגוד לרצונו, וקרין, בתה של הפסיכולוגית של ירדן ורקדנית בלט העושה את צעדיה הראשונים בעולם המחול, ומגלה את השתוקקותה לרזון.
זיגפריד וולף

השתתפות באולימפיאדות

וולף ייצג את אוסטריה בשלוש אולימפיאדות:
באולימפיאדת השחמט 1927, אולימפיאדת השחמט הראשונה שאורגנה על ידי פיד"ה והתקיימה בלונדון שיחק וולף בלוח הרביעי וצבר +2 -2 =7 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו) OlimpBase :: 1st Chess Olympiad, London 1927, Austria, www.olimpbase.org
באולימפיאדת השחמט 1928 אולימפיאדת השחמט השנייה שאורגנה על ידי פיד"ה והתקיימה בהאג שיחק וולף בלוח הרביעי וצבר +3 -3 =6 OlimpBase :: 2nd Chess Olympiad, The Hague 1928, Austria, www.olimpbase.org
באולימפיאדת השחמט 1930 אולימפיאדת השחמט השלישית שאורגנה על ידי פיד"ה והתקיימה בהמבורג שיחק וולף בלוח המילואים הראשון וצבר +4 -2 =3 (בגיל 63) OlimpBase :: 3rd Chess Olympiad, Hamburg 1930, Austria, www.olimpbase.org
קריירת השחמט של וולף הסתיימה בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20, כאשר היה במחצית שנות השישים. לאחר עלייתו של היטלר לשלטון בגרמניה וסיפוח אוסטריה בשנת 1938 הצליח וולף להגר לארץ ישראל. וולף נפטר בחיפה שבועיים לאחר יום הולדתו ה-83.
ג'ודי פוסטר

ביוגרפיה

פוסטר נולדה בלוס אנג'לס שבקליפורניה שבארצות הברית למשפחה נוצרית אמידה ממוצא גרמני ואירי. הוריה הם אבלין "ברנדי" אלה ולוציוס פישר פוסטר ה-3. אביה של פוסטר היה איש קבע בחיל האוויר האמריקאי והגיע לדרגת סגן-אלוף. פוסטר הופיעה לראשונה בטלוויזיה כתינוקת בפרסומת בהיותה בת שלוש. עד גיל שבע הספיקה להופיע בפרסומות שונות והחלה להשתתף בסדרות וסרטי טלוויזיה. פוסטר דוברת צרפתית וכשהייתה נערה, נשארה לעיתים לעבוד בצרפת.

קריירה

את פרסומה הבינלאומי הראשון קיבלה פוסטר בגיל 13, עם קבלת תפקיד הילדה הזונה איריס, בסרט נהג מונית (1976) של מרטין סקורסזה. על תפקיד זה הייתה מועמדת לאוסקר שחקנית המשנה.
ב-30 במרץ 1981 ירה ג'ון הינקלי הבן, ביציאה ממלון הילטון בוושינגטון, 6 יריות לעבר הנשיא רונלד רייגן. אחת מהן פגעה בנשיא, והוא נפצע, נותח, התאושש וחזר לתפקידו. הינקלי זוכה בבית המשפט מניסיון רצח בנימוק של אי שפיות.
הינקלי טען כי הושפע רבות מדמותם של טרוויס ואייריס בסרט "נהג מונית". הוא צפה בסרט לפחות 15 פעמים, התאהב בדמותה כאייריס, ונכנס לדמותו של טרוויס. הוא החל לכתוב מכתבים לפוסטר ואף נרשם לאוניברסיטת ייל, שבה למדה, כדי להיות קרוב אליה. היא מצידה אמרה לו שהיא לא מעוניינת, אך הינקלי פירש זאת כמו טרוויס בסרט והחל לתכנן התנקשות בנשיא ארצות הברית כדי להרשים אותה.
במשך השנים השתתפה פוסטר בסרטים נוספים, כגון: "הנערה מהבית במורד השדירה" (1976), "באגסי מלון" (1976), "אמא ליום אחד" (1977), "נערות מתבגרות" (1980), "מלון ניו המפשייר" (1984) לצידו של רוב לאו, סרט הטלוויזיה "אישה במבחן" (1984) של קלוד שברול, "נל" (1994) שהקנה לה מועמדות לאוסקר.
תפקידה הבולט הבא הגיע ב-1988 בסרט הנאשמים, שבו שיחקה תפקיד אישה העוברת אונס קבוצתי ומתעמתת עם תוקפיה בבית המשפט. התפקיד הקנה לה את פרס האוסקר הראשון שלה, כשחקנית ראשית. ב-1991 קיבלה את פרס האוסקר השני והאחרון שלה עד היום, על משחקה בסרטו של ג'ונתן דמי, שתיקת הכבשים, שבו גילמה את דמותה של קלריס סטרלינג, קצינת FBI החוקרת מקרה של רוצח סדרתי בעזרת פסיכיאטר כלוא. באותה שנה ביימה פוסטר את סרטה הראשון, איש קטן ושמו טייט (Little Man Tate), שבו שיחקה בתפקיד הראשי בתור אם חד הורית לילד מחונן. הסרט לא הצליח, אך מיצב את פוסטר בתודעה כמי שהיא יותר משחקנית בלבד, וכדמות דומיננטית בהוליווד.
ב-2004 שיחקה בסרט 'הטיסה'.
ב-1995 ביימה את סרטה השני, חופשה משפחתית, שגם הוא לא זכה להצלחה רבה, וקיבל ביקורות פושרות. ב-2008 שיחקה בסרט "האי של נים".
ב-2014 פוסטר ביימה את פרק הפתיחה של העונה השנייה של סדרת הטלוויזיה המצליחה כתום זה השחור החדש.

חייה האישיים

בדצמבר 2007 הצהירה פוסטר בפומבי כי היא מנהלת מערכת יחסים זוגית - ובכללה אמהות משותפת - עם תסריטאית בשם סידני ברנרד. במאי 2008, לאחר 14 שנות זוגיות, הן נפרדו.
ב-14 בינואר 2013 פוסטר יצאה מהארון, מעל במת גלובוס הזהב. באפריל 2014 נישאה לבת זוגה אלכסנדרה הדיסון.
פוסטר היא אתאיסטית, אך לדבריה זה חשוב ללמד ילדים על דתות שונות. בראיון למגזין "Entertainment Weekly" היא סיפרה שהיא חוגגת עם ילדיה גם את חג המולד, גם את השבת, וגם את חג הקוואנזה.
תמר אלמוג

ביוגרפיה

את דרכה העיתונאית החלה ככתבת ב"מעריב לנוער", ובעזרה לתחקירים במוסף "סופהשבוע" ב"מעריב". את שירותה הצבאי עשתה בגלי צה"ל, שם עבדה במשך שבע שנים, ומילאה שם תפקידים שונים: הגשת חדשות והכנת כתבות שטח, עריכה והגשה של תוכניות בעיקר בתחום החיילים והצבא, יוזמת התוכנית "גל ירוק בשטח", אותה גם ערכה והגישה, ועריכה בפועל של משדרים מיוחדים. בשנים 1996–2001 הגישה בגלי צה"ל את התוכניות "קולה של אמא", "לא על הלוף לבדו" ומהדורות חדשות. בגלגלצ שמשה כמגישה ועורכת מוזיקלית.
בשנת 2002 החלה להגיש את התוכנית "דרישת שלום" בימי שישי בערוץ 10. בשנת 2006 כתבה טורי פרשנות בנושאי משפט באתר nrg
בשנת 2007 הנחתה בטלוויזיה החינוכית את התוכנית "שוונג".
משנת 2008 משמשת כתבת לענייני משפט בערוץ הראשון. היא סיקרה ושמשה פרשנית משפטית בפרשיות ובמשפטים חשובים של משה קצב, אברהם הירשזון, אהוד אולמרט, פרשת הולילנד ועוד. היא השתתפה באופן קבוע ולאחר מכן החלה להגיש ולערוך את התוכנית "סדר דין" בערוץ הראשון, שעוסקת בנושאי משפט אקטואליים.
אלמוג מגישה משדרי אקטואליה, מהדורות ומשדרים מיוחדים ושדרנית שטח. ביולי 2014 במהלך מבצע צוק איתן הגישה משדרי חדשות ואקטואליה רבים בשידור חי בערוץ הראשון.
אלמוג הגישה את "יומן" לצדו של יאיר ויינרב מספטמבר 2016 עד לסגירת רשות השידור במאי 2017, ואת "חדשות השבוע" של כאן 11. כיום מגישה את מהדורת יום חמישי של תוכנית הבוקר בכאן ב ביחד עם מרדכי גילת.
בשנת 2017 הגישה יחד הפרשן הפוליטי חנן קריסטל את התוכנית "סוגרת שבוע" ברדיו כאן ב'.
מנחה סדנאות ומרצה בתחום התקשורת.

עריכת דין

בעלת תואר ראשון במשפטים בהצטיינות באוניברסיטת תל אביב. זכתה בתעודת הצטיינות מנשיא האוניברסיטה על פעילות חברתית. התמחתה בלשכת היועץ המשפטי למערכת הביטחון.
החל מ-2004 מרצה למשפט סדר דין פלילי ודיני ראיות.
ניהלה במשך ארבע שנים את מחלקת ההדרכה של חברת "מחשבות".
אלמוג נשואה ואם לבן ובת.
מפעל בטון

מפעל בטון הוא ציוד המשלב מרכיבים שונים על מנת לייצר בטון. מרכיבים אלו כוללים חול, מים, אגרגטים (סלעים, חצץ וכו'), אפר פחם, צמנט ועוד. קיימים שני סוגים של מפעלי בטון: מפעלי "תערובת מוכנה" (ready mix) ומפעלי "תערובת מרכזית" (central mix). במפעל בטון יש מגוון סוגי ציוד וציוד משנה, ובהם: מערבל בטון ("מאוזנים" או "נוטים כלפי מעלה" או בחלק מהמקרים שניהם), מחלקי צמנט, מחלקי אגרגטים, סרטים נעים, ממגורות אגרגטים, ממגורות צמנט, תנורים, מצננים, פיקוד ובקרה וקולטי אבק (על מנת לצמצם את הזיהום הסביבתי).
לב מפעל הבטון הוא המערבל. קיימים שלושה סוגים של מערבלים: רוכן (Tilt), מטלטל (pan) ובעל ציר כפול (twin shaft). המערבל בעל הציר הכפול מפיק כמות גדולה יותר ותערובת הומוגנית של בטון, בעוד שהמערבל הרוכן מפיק תערובת עקבית כשהוא דורש פחות תחזוקה ולכן גם עלויות נמוכות יותר.

סוגים

מפעל בטון של "תערובת מוכנה" משלב בין כל המרכיבים למעט מים. תערובת זו משונעת לתוך מערבל בטון נייד. לתערובת שבתוך המערבל מוסיפים מים והבטון עובר ערבול בדרכו לאתר הבנייה.
מפעל "תערובת מרכזית" משלב בין כל המרכיבים (כולל מים) באתר מרכזי. התוצר הסופי משונע אז לאתר הבנייה. מפעלי תערובת מרכזית שונים ממפעלי תערובת מוכנה בכך שהם מספקים למשתמש הקצה מוצר אחיד יותר, כיוון שערבוב כל המרכיבים נעשה באתר מרכזי ובסיוע מחשב על מנת להבטיח את אחידות המוצר. באתר בנייה גדול בונים לעיתים "מפעל בטון זמני".
בתחילת המאה ה-21 פותח מפעל בטון נייד. מפעל זה נועד לייצר את כל סוגי הבטון. הוא כולל מכלים אחדים שבהם משנעים את כל הרכיבים הנדרשים לייצור בטון, או כל תערובת אחרת, לאתר בנייה מסוים. בצורה זו יכול המפעיל לייצר בדיוק את מה שנדרש, היכן שנדרש ובכמות הנדרשת באמצעות השימוש במחשב שהוא חלק מהמפעל. מהרגע שהייצור מתחיל המרכיבים מוכנסים למערבל בכמויות הנדרשות והתוצר המוגמר יוצא בצורה רציפה כשהוא מוכן מיידית לשימוש הסופי. מפעל כזה מתאים גם לניצול של חומרים שנועדו למטמנה דוגמת הריסות בניין. את מפעל הבטון הנייד ניתן לשנע על משאית, על משאית עם ארגז מתרומם או על פלטפורמה מתנתקת.

אוטומציה ובקרות

מפעלי בטון מודרניים (הן תערובת מוכנה והן תערובת מרכזית) משתמשים בבקרה ממוחשבת במטרה לסייע במדידה מהירה ומדויקת של החומרים, כמו גם לתאם בין כל סוגי הציוד במפעל להבטחת פעולה משולבת ובטוחה. כיוון שאיכות הבטון תלויה מאוד במדידה מדויקת של כמות המים משתמשות המערכות בחיישני לחות על מנת למדוד את ריכוז המים באגרגטים (חול וחצץ) בזמן שהם נשקלים ואז אוטומטית הן מפצות (מוסיפות או מחסירות) על כמות המים המיועדת בתערובת.
ז'מרינקה

היסטוריה

האזכור הראשון של העיר מתייחס למאה ה-18. ב-1903 ז'מרינקה קיבלה מעמד של עיר.

יהודי ז'מרינקה

ערב מלחמת העולם השנייה חיו בז'מרינקה 4,630 יהודים שהיוו כחמישית מכלל האוכלוסייה של העיר. 
ב-17 ביולי 1941 נכבשה העיר על ידי הגרמנים. הודות לקרבתה של העיר למסילת הרכבת הצליחו רבים מן התושבים להימלט, בכללותם גם יהודים רבים. עד סוף אוגוסט 1941 היו בעיר כ-600 יהודים. בעיר הוקם גטו. בהמשך הועברה ז'מרינקה לשליטת הרומנים. לגטו הגיעו יהודים גם מרומניה עצמה. במרץ 1943 ביקרה במקום משלחת של ועדת העזרה היהודית האוטונומית בבוקרשט, אז היו בגטו 3,274 יהודים, מתוכם 2,700 מרחבי אוקראינה.
העיר שוחררה על ידי הצבא האדום ב־20 במרץ 1944.
יבגני סאדוביי

ביוגרפיה

סאדוביי נולד בוולשסקי. הוא החל לשחות בגיל שש. בשנת 1981, עברה משפחתו לוולגוגרד, ושנתיים לאחר מכן, החל להתאמן לקראת תחרויות בינלאומיות. 
באליפות אירופה בשחייה שנערכה באתונה שביוון בשנת 1991 זכה סאדוביי בשתי מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:49.02 דקות ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:15.96 דקות. במשחה ל-200 מטר חופשי הוא סיים במקום רביעי בתוצאה של 1:48.83 דקות, המנצח היה ארתור וודג'אט מפולין (1:48.10 דקות).

אלוף אולימפי ושיאן עולם

באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכה סאדוביי בשלוש מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אולימפי חדש של 1:46.70 דקות, במאית השנייה לאט משיא העולם של ג'ורג'ו למברטי מאיטליה, לפני אנדרס הולמרץ משוודיה (1:46.86 דקות) שזכה פעם נוספת במדליית כסף במקצוע זה, ואנטי קאסביו מפינלנד (1:47.63 דקות), במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא עולם חדש בתוצאה של 3:45.00 דקות, שיפור משמעותי לשיאו של קירן פרקינס מאוסטרליה ובמשחה שליחים 4X200 מטר חופשי בשיא עולם חדש נוסף של 7:11.95 דקות, שיפור לשיאם של האמריקאים מהאולימפיאדה הקודמת (7:12.51 דקות) ולפני שוודיה (7:15.51 דקות) וארצות הברית (7:16.23 דקות). 
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בשפילד שבאנגליה בשנת 1993, זכה סאדוביי ב-3 מדליות, שתי מדליות זהב במשחי השליחים ומדליית כסף אישית. מדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:47.25 דקות, אחרי אנטי קאסביו (1:47.11 דקות). מדליות זהב במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:18.80 דקות לפני שוודיה (3:19.33 דקות) וגרמניה (3:20.13 דקות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:15.84 דקות, לפני גרמניה (7:18.53 דקות) וצרפת (7:19.86 דקות). 
סאדוביי פרש משחייה תחרותית בשנת 1996.
מורז'ובץ

מידע גאוגרפי

מורז'ובץ ממוקם כמה ק"מ מצפון לחוג הארקטי. שטחו של האי הוא כ-110 קמ"ר. האזור שבו האי ממוקם משויך למחוז ארכנגלסק ברוסיה, אך הוא מנוהל בידי מחוז מזנסקי. 
באי כמעט ואין גבעות והרים והוא מכוסה ברובו בדשא, בעיקר מסוג טונדרה. באי יש אגמים רבים, שכהגדול מביניהם הוא אגם מורז'ובץ. באי ישנה התיישבות קטנה של 12 אנשים, אשר תפקידם הוא לתפעל את המגדלור והתחנה המטראולוגית.

היסטוריה

פעם, הפומורים -- האוכלוסייה שחייתה לאורך מפרץ מזן, הייתה דגה לאורך החופים של אותו מפרץ. באם היה חל שינוי פתאומי של מזג האוויר הם היו נסחפים לכיוון ים ברנץ, כך שהאי היה המוצא האחרון של הדייגים לפני שהם היו נסחפים לים הגדול.
 אביו של איש האשכולות הרוסי מיכאיל לומונוסוב, וסילי לומנוסוב, מת מטביעה בים וגופתו נמצאה על האי.
דייגים פומורים בנו כנסייה על האי, אשר לא שרדה.
IRBCA

מטרת IRBCA

מטרת הנוהל, היא לתת מסגרת כללית לקבלת החלטות טכניות, ברות הגנה, עקביות ואובייקטיביות לניהול שיקום של אתרים מזוהמים בארץ.

העיקרון של RBCA

באתר שאיננו יודעים מהם מקורות הזיהום, נחמיר בדרישות לשיקומו מאחר שאיננו יודעים בוודאות מהם המזהמים שעלולים לסכן את הציבור.

הגדרת תנאי הסף למזהמים

בהתאם לכל דרך חשיפה ותכונות המזהם, נקבעו רמות חשיפה מקסימליות שונות ובהתאם להן יקבע הריכוז המקסימלי של המזהם בקרקע או במי התהום. מים או קרקע שיעברו רף זה יוגדרו כמזוהמים. 
בהתאם לשימוש העתידי בקרקע ולמאפייני האתר, נקבעים אותם ריכוזי סף למזהמים. לדוגמה, באתר שבו מתוכנן להיבנות מרתף תת-קרקעי ישנה חשיבות רבה יותר להפחתת ריכוזי גזים נדיפים וחצי נדיפים משום שהם עלולים להצטבר במרתף. 
ברגע שהקרקע ומי התהום באתר מכילים ריכוזי מזהמים שקטנים מערכי הסף הללו, ניתן לאמר שהאתר אינו מסכן את הציבור וכי הטיפול בו הסתיים.
ז'ורז' גארל

ז'ורז' גארל (בצרפתית: Georges Garel;‏ 1909, וילנה - 1979, צרפת) היה פעיל הצלה יהודי בצרפת בתקופת השואה. לפי הערכות, רשת ההצלה של גארל הצילה כ-1,600 ילדים יהודים.

קורות חייו

גארל נולד בשם גריגורי גרפינקל (Grigori Garfinkel). ילדותו עברה עליו בקייב אך ב-1924, לאחר מות לנין, עברה המשפחה לברלין ובשנת 1926 הגיעה לפריז. גארל למד הנדסה במכון הטכנולוגי של ציריך בשווייץ, ולאחר מכן עבד בחברה להנדסת חשמל בליון שבצרפת.

רקע לפעילות ההצלה

בצרפת פעלו מספר בתי ילדים שאותם ניהל ארגון אוז"ה, בתי ילדים שבהם הוסתרו אלפי ילדים יהודים מפני הנאצים הכובשים וכן מפני הז'נדרמים הצרפתיים ששיתפו עמם פעולה בלכידת ילדים ובגירושם למחנות ההשמדה הנאציים במזרח אירופה. באוגוסט 1942, לאחר גירוש יהודי פריז ביולי, החלו פשיטות אינטנסיביות של חיילים גרמנים ושוטרים צרפתים על בתי הילדים וכן סריקות בחיפוש אחר ילדים יהודים שהוסתרו בבתיהם של נוצרים (שלימים הוכרו בתור חסיד אומות העולם). בסריקות נעצרו נערים יהודים רבים.

ניסיונות להצלת הילדים

האוז"ה החל בפעולה לסגירת המעונות ובניסיון למצוא מקלטים אחרים לאלפי הילדים שגרו בהם. באוגוסט 1942 נודע כי מאות יהודים, בהם ילדים רבים, מיועדים לגירוש ממחנה וניסייה למחנה הריכוז דראנסי. האב גלסברג מ"הידידות הנוצרית" (Amitié Chretienne), שרל לדרמן (צר') וד"ר ז'וזף וייל, מנהל האוז"ה בדרום צרפת, פנו לגארל וזה פעל להוצאתם של 108 ילדים מווניסיה. כשגילו זאת הגרמנים, דרשו מהכומר פייר-מארי ז'רלייה להורות על הסגרת הילדים, ואיימו עליו במוות, אך זה סרב.

רשת גארל

הארכיבישוף של טולוז, ז'יל-ז'רו סאלייז', נתן לגארל מכתב המלצה. בסיועו הקים גארל רשת הצלה בה נכללו מוסדות קתוליים ופרוטסטנטיים, ציבוריים ופרטיים, בהם שוכנו ילדים יהודים שצוידו במסמכי זהות מזויפים. ככל הידוע הצילה רשת גארל 1,600 ילדים. רשת גארל הייתה אחת הגדולות והחשובות שבין רשתות הצלת הילדים היהודים בצרפת הכבושה. הרשתות היו ממודרות - פעילי כל רשת לא ידעו את זהותם של פעילי הרשתות האחרות - כך שבמקרה של תפיסת פעילי אחת מהן, הם לא היו יכולים להסגיר תחת לחץ ועינויים את חברי הרשתות האחרות. הרשת פעלה בדרום צרפת, באזורי משטר וישי, למעט אזור ניס, עד קיץ 1943. בין הילדים שניצלו על ידי רשת גארל היו ילדי בית הילדים של האוז"ה בטירת שאבאן. חלקם הועברו לשווייץ וחלקם הוסתרו במוסדות נוצריים ובבתים פרטיים של נוצרים.
צילה פרידמן

צילה פרידמן (נולדה ב-18 בדצמבר 1948) היא אמנית רב תחומית היוצרת בתחומי הציור, הרישום והמיצב. חלק מהעבודות מהוות רישום קלאסי על גבי נייר וחלקן מתפתחות למיצב רישומי. בנוסף, עבודות וידאו ארט, בהן היא בוחנת את מערכת היחסים שבין המילה המדוברת והמילה הרשומה באמצעות מניפולציות סאונד וכתוביות.

ביוגרפיה

נולדה בתל אביב לדוד ויהודית פרידמן, ניצולי השואה מהונגריה, עלו לישראל דרך מילנו, ב-קדימה (אוניית מעפילים), 1947, ומיד נשלחו למחנות המעצר בקפריסין. לאחר שהות של שנה, עלו בעליה לגאלית באוניית קדמה, 1948. אביה הוא בן למשפחת רבנים אורתודוקסים, מצאצאי הרב שלמה גאנצפריד. 
 גדלה בגבעתיים ובני ברק ולמדה הנדסה בשלוחה של הטכניון ועסקה שנים רבות בתכנון אינסטלציה. במקביל עסקה באמנות פלסטית. בשנים 1989–1992 למדה אמנות במכללה לאמנות של פרדי פביאן. בשנים 1998–1999 למדה ניהול פרסום באוניברסיטת תל אביב וב־2009 למדה תחריט בסדנה במרכז גוטסמן לתחריט -  בקיבוץ כברי.
ב-2012 קיבלה מלגת שהייה ב-Cite' internationale des Arts Paris ,(Artists in residencies), פריז. משרד החינוך והתרבות.
הייתה בין מקימי ארגון אימפקט, עמותת הארגון המקצועי של האמנים הפלסטיים בישראל, שהוקם בשנת 2000, והייתה מזכירת הוועד עד שנת 2008.
משנת 2010 ועד היום, מלמדת ציור במרכז הספורט איל"ן ברמת גן.

יצירתה

מצע הנייר הגרפיט והעיפרון הם חומרי העבודה הבלעדיים של צילה פרידמן. את החיפוש האמנותי שלה ואת הדחף לביטוי עצמי היא מבטאה באמצעות שני החומרים האלה. היא שבה ומשכללת את השימוש בהם ומתוך כך מבססת את יכולת הביטוי העצמית שלה כאמנית.
הזירה בה היא פועלת נזירית ומצומצמת: מיעוט חומרים, מיעוט צבע ומשטר עבודה חמור שמכתיבה הבחירה בביטוי המופשט שאינו מערב דימויים מן החיים אלא מבסס לעצמו אמירה התובעת מן הצופה התבוננות איטית ומעמיקה. כמו בהאזנה למוזיקה הנוגעת בתחושות וברגשות שקשה, ולעיתים בלתי אפשרי לתרגמם למילים נוגעת פרידמן בחמקמק, במה שאנו מרגישים ויודעים אבל לא יכולים להשיג.
החיפוש האמנותי והחיפוש העצמי שלובים זה בזה. פרידמן מספרת על עצמה, משחזרת את התפרים האישיים בגוף, הנדמים כמפה טופוגרפית. המסע האישי והמסע הקולקטיבי נתפרים כל הזמן מחדש.
EcoRI

EcoRI (מבוטא כ- "Eco R 1") הוא אנזים אנדונוקלאז שבודד מזנים של E. coli. אנזים זה הוא אנזים הגבלה המשמש את E. coli להגנה מפני בקטריופאג'ים.
בביולוגיה מולקולרית נעשה בו שימוש רב כאנזים הגבלה. הוא יוצר קצוות דביקים (מדורגים). רצף הנוקלאוטידים שאותו חותך האנזים הוא GAATTC, שהוא פלינדרום מאחר שהרצף הקומפלמנטרי הוא CTTAAG.

מבנה

EcoRI הוא הומודימר המורכב מתת יחידות של 31 קילודלטון המכילות לולאות, המקיפות את ה-DNA כאשר EcoRI נקשר אליו.
המבנה של EcoRI המחובר לרצף שאותו הוא חותך בדרך כלל פוענח באמצעות קריסטלוגרפיה, ומבנה זה מצביע על כך שתת-היחידות שלו מתקשרות עם ה-DNA באופן סימטרי. בתצמיד, שני סלילי אלפא מתת היחידות השונות, יוצרים יחד אריזה של ארבעה סלילים. בסלילים אלו השיירים Glu144 ו-Arg145, מתקשרים יחד ויוצרים טבעת.

שימושים

אנזימי הגבלה כמו EcoRI נמצאים בשימוש רב במסגרת הגנטיקה המולקולרית ובפרט בשיבוט מולקולרי, מיון DNA ומחיקת קטעי DNA אין ויטרו. EcoRI, כאנזימי הגבלה אחרים היוצרים קצוות דביקים, משמשים לעיתים קרובות לחיתוך DNA לפני חיבור של מקטעי DNA (באמצעות ליגאז), מאחר שקצוות דביקים הופכים את החיבור ליעיל יותר. EcoRI יכול לבצע חיתוך גם באתרים לא ספציפיים, תופעה המוכרת כ"Star activity", בהתאם לתנאים שבהם נעשית הריאקציה. תנאים שעשויים לגרום לכך הם ריכוז מלח נמוך, ריכוז גליצרול גבוה, כמות מוגזמת של האנזים בריאקציה, pH גבוה וממסים אורגניים מסוימיים.
חתול בנגלי

היסטוריה של הגזע

החתול הבנגלי הוא גזע חדש יחסית. הגזע פותח להיות בעל אופי חברותי ויחד עם זאת להציג מראה של חתול פראי.
אין להתבלבל עם טיגריס בנגלי שמו של החתול הבנגלי נגזר משם אבותיו חתול נמרי בנגלי (Prionailurus bengalensis). תחילתו של הגזע הייתה בשנת 1963 כאשר חוקר אמריקאי ערך מחקר בנושא לוקמיה של חתולים והרביע חתולי בר עם חתולי בית. משום שהרבעה זו היא עירוב בין שני מיני בעלי חיים שונים, הצאצאים של הדור הראשון היו לרוב עקרים. את הדור הראשון והשני מרביעים בדרך כלל עם חתול בית או חתולי בנגל אחרים. החתול נחשב חתול מהגזע הבנגלי כשהוא לפחות במרחק דור רביעי מחתול הבר האסיאתי. ביצירת הבנגלי המודרני שרואים היום השתמשו בגזעי חתולים נוספים: אביסיני, אמריקני קצר שיער, אוסיקט, מאו מצרי וחתול בית קצר שיער לא גזעי.
את הבנגלי היה חשוב להרביע בקפידה. למעט הרבעות לשימור דוגמת הפרווה המיוחדת. משום שלבנגלי שורשים פראיים, היה מאוד חשוב להגיע להולדת חתולים שיהיו בעלי אופי נינוח וחברותי ושיוכלו לשמש כחיית מחמד.
החתול הבנגלי הוכר לתצוגה לראשונה בשנת 1984 על ידי TICA רק חתולים שהם דור רביעי לפחות יכולים להיות מוצגים. הבעייתיות היא שמועדוני חובבי החתולים מכירים לתצוגה רק מינים מבויתים ולא מיני בר. החתול הבנגלי במרחק 4 דורות כבר מוכר במין מבוית.
את החתול הבנגלי מגדלים כיום גם בישראל. ב-2012 חתול בנגלי שהסתובב בירושלים הצליח להטעות את תושבי המקום במחשבה שזהו נמר.

מבנה כללי

זהו חתול חזק מאוד, בעל מבנה אתלטי ושרירי מאוד. בעל פרווה קצרה. לעיתים יש לפרווה ברק מיוחד שמעניק לה גוון זהוב.
הזכרים יכולים להיות גדולים משמעותית מהנקבות. זכר ממוצע שוקל בין 4.5 ל 8 קילוגרם ויכול אף להגיע ל 9 ק"ג. נקבה ממוצעת שוקלת בין 3 ל 5.5 ק"ג.

אופי

חשוב להדגיש שחתול בנגלי הנרכש כחיית מחמד חייב להיות במרחק דור רביעי מחתול הבר. חתול בנגלי משושלת טובה יהיה בן לוויה טוב, חתול נבון מאוד פעלתני וסקרן. ישנן עדויות רבות מבעלי חתולים בנגליים שהחתולים אוהבים מאוד מים.

צבעים מוכרים של החתול הבנגלי

משום שזהו גזע שפותח על מנת להראות דוגמת פרווה פראית ופותח ממין בר תהיה דוגמת הפרווה שונה מגזעי חתולי בית אחרים.
דוגמת הטאבי תהיה מנוקדת (Spotted) או בעלת דוגמת שיש (Marble).
שתי דוגמאות הפרווה מרשימות ביופיין. המנוקדת דומה בצורתה לחברבורות נמר, טבעתיות וצבעוניות ודוגמת השיש תהיה בצורת פסים מדויקת כאשר הפסים גדולים ועבים.
הדוגמאות תופענה במספר צבעים מסורתיים:
- טאבי חום (Brown)
- טאבי סיל לינקס (Seal Lynx)
- טאבי סיל כהה (Seal Lynx)
- טאבי כסוף (Silver Spotted)
ישנם צבעים לא מסורתיים שהם הכחול והמלאניסטיק (Melanistic). המלאנסטיק יראה כחתול שחור ובאור חזק יכולה להראות דוגמת הטאבי.