google/wiki40b huggingface dataset:
יאניק וילדסחוט

קריירת מועדונים

וילדסחוט התחיל את הקריירה שלו במחלקות נוער מקומיות בעיר אמסטרדם ובהמשך הצטרף לאקדמיה של אייאקס. בקיץ 2010 וילדסחוט חתם בזוולה מהליגה ההולנדית השנייה. ב-23 באוגוסט 2010, וילדסחוט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 0-0 נגד מאסטריכט. ב-29 באוקטובר 2010 וילדסחוט הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה 0-4 נגד אלמרה סיטי.
ב-29 ביוני 2011 וילדסחוט חתם בונלו מליגת העל ההולנדית. ב-6 באוגוסט 2011 וילדסחוט ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 0-0 נגד אוטרכט. ב-22 באוקטובר 2011 וילדסחוט הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 1-4 נגד וואלביק.
ב-24 ביוני 2013 וילדסחוט חתם לשלוש שנים בהירנפיין. ב-31 בינואר 2014 וילדסחוט הושאל לדן האג עד לסיום העונה. ב-15 בפברואר 2014 וילדסחוט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד רודה. בסיום העונה, וילדסחוט חזר להירנפיין.
ב-1 בספטמבר 2014 וילדסחוט חתם במידלסברו מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ לשנתיים עם אופציה לשנה נוספת. ב-27 בספטמבר 2014 וילדסחוט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 0-0 נגד צ'רלטון אתלטיק. ב-1 בנובמבר, וילדסחוט הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-3 נגד רות'רהם יונייטד.
ב-2 באוקטובר 2015 וילדסחוט הושאל לויגאן את'לטיק עד לינואר 2016. ב-3 באוקטובר 2015 וילדסחוט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 0-0 נגד וולסול. 3 ימים לאחר מכן, וילדסחוט הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2-3 נגד קרו אלכסנדרה. ב-9 בינואר 2019 וילדסחוט עבר באופן רשמי לוויגאן תמורת מיליון פאונד.
ב-31 בינואר 2017 וילדסחוט חתם בנוריץ' סיטי תמורת 7 מיליון פאונד. ב-7 במרץ 2017 וילדסחוט הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד בריסטול סיטי. ב-12 בינואר 2018 הושאל לקארדיף סיטי עד לסיום העונה.
ב-19 ביולי 2018 וילדסחוט הושאל לבולטון וונדררס עד לסיום העונה. ב-4 באוגוסט וילדסחוט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד ווסט ברומיץ' אלביון, ובאותו משחק הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה.
ב-5 ביולי 2019 וילדסחוט חתם במכבי חיפה מליגת העל. ב-25 בספטמבר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בניצחון קבוצתו 3–0 על מכבי נתניה.
ג'יימס מאטיס

ביוגרפיה

מאטיס נולד וגדל בעיירה פולמן שבמזרח מדינת וושינגטון. בשנת 1972 התגייס לחיל הנחתים. הוא הוכשר כלוחם ועבר קורס קציני חי"ר. לאחר מכן שירת כמפקד מחלקה רובאית וכמפקד מחלקה מסייעת בדיוויזיית הנחתים השלישית, שירת כמפקד פלוגה רובאית וכמפקד פלוגה מסייעת ברגימנט ה-1 בחיל. במלחמת המפרץ שירת כמפקד הגדוד הראשון ברגימנט ה-7 של החיל. על אומץ הלב שהפגין במלחמה עוטר מאטיס בכוכב הארד. במלחמת אפגניסטן פיקד על הרגימנט ה-7 ולאחר מכן על חטיבת המשלוח הראשונה. בלחימה בעיראק פיקד על דיוויזיית הנחתים הראשונה והוביל אותה במסע הלחימה עד לבגדד. בשנת 2004 פיקד עליה בקרבות בפלוג'ה.
לאחר מכן פיקד על מפקדת הפיתוח הקרבי של חיל הנחתים. בהמשך שימש כמפקד פיקוד הכוחות המשולבים של ארצות הברית וכמפקד פיקוד בניין הכוח של צבאות ברית נאט"ו. באוגוסט 2010 מונה למפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית. בשנת 2013 סיים את שירותו ופרש לגמלאות.
ב-2013 כיהן כעמית אורח במכון הובר.

מזכיר ההגנה

בדצמבר 2016 בחר הנשיא הנבחר דונלד טראמפ את מאטיס לכהן כמזכיר ההגנה. מכיוון שטרם עברו שבע שנים מיום שחרורו, הזדקק מאטיס לאישור מיוחד של לפחות 60 מחברי הסנאט של ארצות הברית על מנת להתמנות לתפקיד. ב-20 בינואר 2017 אישר הסנאט את מינויו (ברוב של 98–1), והוא הושבע לתפקידו.
ב-20 בדצמבר 2018 הודיע מאטיס לנשיא טראמפ על התפטרותו אשר תיכנס לתוקף ב-1 בינואר 2019. התפטרות באה על רקע התנגדותו של מזכיר ההגנה לנסיגה מסוריה ולמדיניות הצבאית הבדלנית של טראמפ.

יחסו לישראל

מאטיס הצהיר בעבר כי הוא תומך בפתרון שתי מדינות לשני עמים על מנת לפתור את הסכסוך הישראלי-פלסטיני. לדבריו, המצב הנוכחי בישראל הוא "בלתי נסבל", וכי התנחלויות ביהודה ושומרון פוגעות בסיכויים לשלום ובביטחונה של מדינת ישראל. הוא שיבח את מאמציו של מזכיר המדינה ג'ון קרי לקדם הסכם שלום במזרח התיכון, ובפרט שיבח את קרי על היותו "ממוקד בחכמה כמו קרן לייזר" לעבר מטרת השגת שלום בין ישראל לפלסטינים. בעת שימועיו בסנאט, אמר כי בירת ישראל היא תל אביב-יפו.
ב-20 באפריל 2017 ביקר מאטיס לראשונה כמזכיר הגנה בישראל, ונפגש עם ראש הממשלה בנימין נתניהו, נשיא המדינה ראובן ריבלין ושר הביטחון אביגדור ליברמן. במהלך מסיבת עיתונאים בקריה הצהיר כי דבריו בעבר על "סכנת התנחלויות" היו כחלק מהשקפתו לחיזוק ביטחונה של ישראל, ובנוסף הוא רואה את חובתה של ארצות הברית ליתרון ביטחוני על איראן והתמודדות מול האיומים של חזבאללה וארגוני הטרור.
האיש הזקן מהוי

היסטוריה

תצורת הסלע נוצרה במהלך 400 השנים האחרונות. במפות שצוירו בין השנים 1600 ו-1750 תצורת הסלע לא מופיעה. הצייר ויליאם דניאל צייר את תצורת הסלע בשנת 1817. בציור ניתן לראות קשת מעל הים שבראשה עמוד. בעקבות צורה זו ניתן לתצורה שמה. סופה במהלך ראשית המאה ה-19 סחפה את אחד מבסיסי הקשת, וכיום נותר עמוד בלבד.
בשנת 1966 טיפסו כריס בונינגטון, רסטי ביילי וטום פייטי על התצורה במשך 3 ימים, והיו האנשים הראשונים שטפסו עליה.
ב-9 ביולי 1967 אירגנה רשת ה-BBC טיפוס על התצורה בשידור חי, במסגרתו טיפסו שלושה זוגות מטפסים על התצורה. בונינגטון ופייטי טיפסו במסלול בו טיפסו בעבר, וג'ו בראון ואיאין מקנוט- דייוויס, וכן פיט קרו ודוגל הייסטון טיפסו במסלולים אחרים.

אזכורים תרבותיים

האיש הזקן היווה רקע לוידאו קליפ של להקת יוריתמיקס משנת 1984 לשירם "Here Comes the Rain Again". כמו כן התצורה מוזכרת באחת הסצנות מסדרת "ארכאולוגיה היום" של "מונטי פייתון" בה מצוין שהזמר לולו טיפס על התצורה.
שרון מלכי-שמש

ביוגרפיה

מלכי-שמש היא בוגרת בבית הספר למשחק בית צבי. הופיעה בסרטים "הגרעין הקשה", "באמצע הסרט", "אהבות אחרונות", "אבא נשאר בשדות", "ג'ירפות" ובסרטי סטודנטים. בנוסף, הופיעה בטלוויזיה בתוכניות "אלנבי 46", "הפוך", ב-"המכון" של אורי ברבש ובתפקיד הרשעית בטלנובלה "טלנובלה בע"מ". בתיאטרון, הופיעה במחזות זמר "הקוסם" ו-"הלהקה חוזרת", בהצגות "בוסתן ספרדי" (הבימה), "שלושה בלילה" (צוותא), "סיפורו של זרע" (תיאטרון בית ליסין), "בנות", "בראשית", במופע "תביאו לי גננת" עם יורם טהר-לב ובמופעי הילדים "זרעים של מסטיק", "מקרנה" ו-"הקרנבל של מיכל". בטלוויזיה היא הופיעה בסדרות "מתי נתנשק", "מבצע קיפוד" בתפקיד אשת העסקים נטלי קורל, ובתפקיד האמא המזויפת של יונתן בסדרה "החולמים". בשנת 2006 הופיעה בסדרה "האלופה" בדמות חד פעמית כטליה בורשטיין, שהייתה דמות קבועה ב"טלנובלה בע"מ" והוציאה לאור בתוך הסדרה את התוכנית של מילי והשפן "סוכנות הבילוש של.."
משנת 2007 ועד לשנת 2009, שיחקה את נאורה בסדרת הנוער "ראש גדול". מאמנת אישית של אלחנן, מנהל בית הספר "אביבים". הם מתאהבים ובסוף העונה הרביעית מתחתנים, למורת רוחה של בנה היחיד, גורי.
לויד אלכסנדר

חיים אישיים

אלכסנדר נולד במחוז פילדלפיה במדינת פנסילבניה בשנת 1924 וגדל בפרבר של דקרסל היל. אביו היה סוחר מניות בבורסה והמשפחה הושפעה באופן משמעותי מהשפל הגדול. לפי אלכסנדר, הוריו לא קראו ספרים ורק קנו אותם מצבא הישע כדי "למלא את המדפים". 
כבר בגיל 15 החליט אלכסנדר להיות סופר והדבר עורר התנגדות גדולה מצד הוריו. הוא סיים את בית הספר התיכון של דרבי בשנת 1940, ועבד כשליח בבנק. הוריו שלחו אותו לקולג' הברפורד במורד הרחוב מביתם, אם כי אלכסנדר עזב את המקום לאחר סימסטר אחד. אלכסנדר חיפש הרפתקאות והתגייס לצבא ארצות הברית כדי להלחם במלחמת העולם השנייה. במלחמה הוא הפך להיות מש"ק, במודיעין ובמודיעין מסכל. במהלך שירותו הוא התאמן בוויילס שבבריטניה, והמקום הפך לימים לרקע מרבים מסיפוריו. 
לאחר מכן הוא שהה באוניברסיטת פריז שם הכיר את ג'נין דני. הם התחתנו בשנת 1946. 
בתו, מדלין קהליל מתה בשנת 1990. 
לויד אלכסנדר נפטר בגיל 83, בשנת 2007, שבועיים לאחר מותה של אשתו, לה היה נשוי 61 שנים. הוא נקבר בבית הקברות ארלינגטון דרקסל היל, פנסילבניה.
אוליבר נייסן

קריירה

ב-2013, נייסן התחיל לרכוב כסטאז'ר בקבוצת לוטו בליסול (כיום לוטו סודאל), הוא ניצח במדיה את מרוץ טופ קומפטישון, וסיים שמיני בחוייסקה פייל.

קבוצת טופספורט פלנדרן

אף על פי שרכב כסטאז'ר בלוטו בליסול ב-2014, הוא לא הצליח לקבל חוזה קבע בקבוצה והחל לרכוב בקבוצת טופספורט פלנדרן בשנת 2015. הוא סיים שלישי במרוץ אומלופ ואן הט ווסלנד, שביעי בטור של בלגיה, ושישי בטור של לוקסמבורג (ניצח את דירוג הצעירים במרוץ). הוא סיים עשירי באליפות בלגיה, וניצח את המרוץ החד יומי, לה פולי נורמונד. נייסן סיים שלישי בגרנד פרי סטאד זוטגם, וסיים שני בסקאל סלס, לאחר שהפסיד לרובין סטנייט בספרינט. הוא ניצח את מרוץ חוייסקה פייל, לאחר שניצח את דריס ואן גסטל ואת קריסטר האגן בספרינט.

קבוצת איי. איי.אמ סייקלינג

נייסן הצטרף לקבוצת איי. איי.אמ סייקלינג (IAM Cycling) השווייצרית. הוא רכב לראשונה גרנד טור, כאשר נבחר לסגל קבוצתו לטור דה פראנס, וסיים במקום ה-83 הכללי. רגע השיא בעונה של נייסן הגיע ב-28 באוגוסט, כאשר ניצח את קלאסיקת ברוטן (גרנד פרי פלואה לשעבר), לאחר שהקדים את אלברטו בטיול ואת אלכסנדר קריסטוף. הוא סיים שני באנקו טור, 31 שניות אחרי ניקי טרפסטרה המנצחת, ושני בטור של יורומטרופול. הוא השתתף באליפות העולם, וסיים במקום ה-23.

2017

נייסן הצטרף לקבוצת AG2R La Mondiale הצרפתית. הוא התחרה ב-אומלופ הט ניוסבלד, וסיים שביעי. בקורן-בריסל-קורן, נייסן הגיע במקום השמיני. בדווארס דור פלנדרן, נייסן סיים שישי, 1:03 לאחר איב למפרט המנצח. ב-E3 בינקבנק קלאסיק, נייסן סיים בתוך הפודיום לאחר שהגיע במקום השלישי, אחרי פיליפ ז'ילבר וגרג ואן אוורמט המנצח. נייסן סיים שלישי במרוץ ארבעת הימים של דנקרק, ושמיני בטור של בלגיה. ב-25 ביוני הוא ניצח את אליפות בלגיה, לאחר שגבר בספרינט על ספ ואנמרק ועל יספר סטויבן. הוא התחרה ב-טור דה פראנס, וסיים במקום ה-63 הכללי. הוא סיים חמישי בבינקבנק טור, שישי בטור דה יורומטרופול ושישי בפריז - טור.

2018

נייסן פתח את העונה בוואלטה ולנסיה, בה סיים במקום ה-34 הכללי. בסבב קלאסיקות האביב, הוא סיים רביעי ב-E3 בינקבנק קלאסיק, שישי ב-גנט - וולגם, 11 ב-רונדה ון פלנדרן, ו-12 בפריז - רובה. במרוץ אסקבורן-פרנקפורט, נייסן סיים שלישי לאחר שהפסיד לאלכסנדר קריסטוף ומייקל מת'יוס המנצח. הוא סיים במקום ה-66 ב-טור דה פראנס, וניצח בפעם השנייה ברצף את קלאסיקת ברוטן, לאחר שהקדים את מייקל ואלגרן ואת טים וולנס. הוא סיים רביעי בגרנד פרי מונטריאול, ושלישי בגרנד פרי בטור דה יורומטרופול. נייסן סיים שלישי בבינץ' - שימאי - בינץ', ורביעי בפריז - טור.

2019

נייסן סיים עשירי ב-אומלופ הט ניוסבלד, ב-23 במרץ, הוא רשם את התוצאה הטובה ביותר שלו במוניומנט, כאשר סיים שני לאחר ז'וליאן אלאפיליפ ב-מילאנו - סן רמו. לאחר מכן, נייסן סיים שמיני ב-E3 בינקבנק קלאסיק, שלישי ב-גנט - וולגם, ושביעי ב-רונדה ון פלנדרן. ב-טור דה פראנס, נייסן סיים במקום ה-68 הכללי, והתוצאה הטובה ביותר שלו בקטע הייתה בקטע התשיעי, כאשר סיים רביעי (10 שניות מטיש בנוט המנצח). הוא סיים שמיני במרוץ פרודנטיאל רייד-לונדון, ב-בינקבנק טור, הוא ניצח את הקטע השביעי, וסיים שני כללי, 35 שניות אחרי לורנס דה פלוס המנצח.
העדשאי

תקציר עלילה

סדרת העדשאי מביאה את סיפורם של העדשאי הראשון וירג'יל סאמס, ו"עדשאי שלב שני" קימבל קיניסון, שמקבלים לרשותם את העדשה, ואת היווסדותה של "הסיירת הגלקטית", כוח משטרה בין-כוכבי שמטרתו שמירה על הסדר ועל החופש בגלקסיה.
העדשה היא מתקן שפותח על ידי גזע בשם בני אריסיה, כדי להאבק באויביהם האדוריאנים - גזע שפל ואכזר מזמן חלל אחר - ובנתיניהם הבוסקונים. העדשה מעניקה לעונד אותה כוח מנטלי עצום, וניתנת לשימוש רק על ידי הראויים לכך.
"בני אריסיה" מפתחים תוכנית רבייה שמטרתה ליצור את אלה שבסופו של דבר יהפכו לעדשאים הראויים לשאת את העדשה. בהמשך הסדרה מובאת עלילתם של ילדי העדשה - חמשת ילדיהם של קימבל קיניסון וקלריסה מקדוגל (האשה הראשונה שמקבלת אישור לשאת את העדשה), אשר כוחם המשולב מאפשר ליצור איחוד מנטלי אשר מביא בסופו של דבר להשמדתם של האדוריאנים.

אזכור ביצירות מאוחרות

בשנת 1984 יצא לאקרנים ביפן סרט אנימה בשם SF New Age Lensman בבימויו של יושיאקי קוואג'ירי. בשנת 1990 הוא יצא בארצות הברית על ידי Streamline Pictures. הסרט אינו נאמן לרוח הספרים מלבד מספר הבדלים - שמות הדמויות, מוטיב המאבק בין הטוב לרע ואיפיוניה של העדשה, אשר שונים ממה שתואר בספרים.
בהסכמתו של סמית', נכתבה לסדרת הספרים בשנת 1949 פרודיה בשם "עדשאי מאחורי הקלעים" על ידי הסופר ראנדל גארט. גארט גם התייחס לעדשאי בסיפורי "הלורד דארסי", שבהם עדשות דומות הן תגיהם של שליחי המלך אשר הומצאו בידי הקוסם סר אדוארד אלמר (התייחסות לסמית' עצמו).
אנשי העדשה הופיעו בספרו של רוברט היינליין, "מספר החיה 666" ו"החתול העובר דרך קירות'", המתייחסים לעדשאי טד סמית' אשר מתקשר ישירות עם הדמויות לאזרוס לונג והילדה בורוז. נוסף על כך, ב"אזרח הגלקסיה" של היינליין מוזכר חיל האקס (חיל האקזוטים) כאשר קולונל ריצ'רד באסלים הוא חבר מנותק מהיתר. זוהי התייחסות לעדשאי האפור המנותק מכולם.
ביקום DC הבדיוני של חברת DC קומיקס, חיל הפקחים הירוקים נושא הקבלות לאנשי העדשה, אף על פי שיוצריהם המקוריים מכחישים כל קשר (יוצרים מאוחרים, אולם, מציגים דמויות בשם אריסיה ואדור כמחווה). השוואות אף נעשו בין בני אריסיה והאדוריאנים מיקומו של סמית' ליקום מלחמת הכוכבים של ג'ורג' לוקאס (טיוטה מוקדמת של תסריט מלחמת הכוכבים התייחס לצד האור של הכוח כ"אריסיאני") ואף לוורלונים והצללים ביקום בבילון 5.
בינואר 2008 נודע כי אולפני יוניברסל בשיתוף עם חברת אימג'ין אנטרטיינמנט קנו את זכויות הספרים מאל טרסטרייל, נכדו של א. א. סמית', ושוקלים להפכם לסרט אחד לפחות. ב-18 ביוני 2008 נודע, כי ג'יי מייקל סטרצ'ינסקי עובד על תסריט ראשון. נוסף על כך, הוא יהיה אפי בגודלו בדרך שלא נראתה מאז ימי מלחמת הכוכבים. אולם, ב-15 באפריל 2014 נודע מפי סטרצ'ינסקי עצמו כי אין כוונות להפיק סרטי לייב אקשן מזיכיון הספרים מהסיבה שלזיכיון אין מספיק הכרה כדי להצדיק השקעה של 150 מיליון דולר.
גלקסיית דגים הננסית

מאפיינים

הגלקסיה נמצאת כחצי מעלה מצפון-מערב לכוכב ψ¹ בדגים, סמוך לגבול עם קבוצת אנדרומדה. מרחקה מגלקסיית אנדרומדה הוא כ-890,000 שנות אור ומרחקה מגלקסיית המשולש הוא כ-570,000 שנות אור, כך שייתכן שהיא גלקסיית לוויין של אחת מהן.
גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא כ-2 דקות קשת שממרחקה שקול לקוטר של כ-1,460 שנות אור, מסתה מוערכת בכ-‎2.6×10⁷‎ מסות שמש, כמאה מיליוניות ממסת שביל החלב, אך מסת הכוכבים הנראים שבה היא פחות מ-‎10⁶‎ מסות שמש, כך שרובה הגדול של מסת הגלקסיה מורכבת מחומר אפל שטיבו אינו ידוע. המתכתיות הממוצעת של כוכבי הגלקסיה נמוכה מאוד ועומדת על כ-0.8% מזו של השמש, ונראה שרוב אוכלוסיית הכוכבים שבגלקסיה היא זקנה. תהליכי היצירה של כוכבי הגלקסיה נמשכו בקצב כמעט קבוע מהיווצרותה לפני 12-15 מיליארד שנים עד ללפני כמיליארד שנים, שאז קצב היצירה ירד באופן משמעותי.
ארכנגלסק (מחוז)

כלכלה

כלכלת המחוז מבוססת על מפעלי עץ, נייר ועיבוד דגים. בשטח המחוז קיימים שדות גז טבעי, נפט ומרבצי גבס, מלח ויהלומים.
העיר סברודווינסק מהווה את הבסיס המרכזי של הצי הצפוני של רוסיה ומהווה מרכז תעשיית ספנות חשובה.
בשטח המחוז נמצא קוסמודרום פלסצק.
פלוטארקו אליאס קאייס

פלוטארקו אליאס קאייס (בספרדית: Plutarco Elías Calles, נהגה: [pluˈtarko eˈli.as ˈkaʎes]; ‏25 בספטמבר 1877 - 19 באוקטובר 1945) היה פוליטיקאי מקסיקני, שר הפנים בממשלתו של אלווארו אוברגון, ויורשו בנשיאות מקסיקו.

ביוגרפיה

מערכת הבחירות שנערכה במקסיקו בשנת 1924, החלה במתיחות. הממשלה היוצאת, ממשלת אוברגון, הייתה סמן היציבות הראשון לאחר שנים של אי-יציבות מאז המהפכה המקסיקנית. עם ייצוב השלטון ולפי החוקה  שלא אפשרה לו להמשיך לקדנציה נוספת, הודיע הנשיא אלווארו אוברגון כי הוא רואה את קאייס כיורשו. בתגובה לכך פתח הנשיא הקודם, אדולפו דה לה ורטה, שכיהן בממשלת אוברגון כשר האוצר וראה עצמו כמועמד לנשיאות, במרד נגדו במדינות וראקרוס וחליסקו, המרד דוכא.
קמפיין הבחירות של קאייס פנה אל העם ובכך היה הקמפיין הפופוליסטי הראשון בהיסטוריה של מקסיקו. הוא הבטיח צדק ושוויון, הגנה על זכויות עובדים, רפורמה אגררית וממשל דמוקרטי. ב-30 בנובמבר 1924 הושבע קאייס כנשיא. 
קאייס ניסה לממש את הבטחותיו (1924–1926) אך הרפורמות מרחיקות הלכת שביקש להנהיג הביאו לחשש של הכנסייה מפני מהפכה רחבה יותר גם בתחום החינוך וחדירת תפיסת עולם חילונית לכלל שכבות הציבור. חשש זה הוביל למלחמת הכריסטרוס , שבה הופעלו דיכוי ואלימות אנטי-קתוליים (1926–1928), וגבה מחיר דמים כבד.
דיכוי ההתקוממות הקתולית, הותיר את רצף השלטון המהפכני במדינה על כנו, ואיפשר את השלמת תשתיות הרפורמות הכלכליות וכינון שירותי בריאות רווחה וחינוך במדינה. ב-1928, לאחר תיקון שבוצע בחוקה, התאפשר שובו של אוברגון לנשיאות המדינה, אך לאחר הירצחו מיד לאחר הבחירות, הוכרז קאייס כמעין מפקד עליון של המהפכה, ושלושת הנשיאים שבאו אחריו היו כפופים לו באופנים מסוימים. תקופה זו כונתה "מקסימאטו" .
בתקופה זו כונן קאייס את המפלגה המהפכנית הלאומית (PNR) שהפכה בהמשך למפלגת המהפכה של מקסיקו (PRM) ושוב למפלגת מוסדות המהפכה (PRI), שהחזיקה בשלטון במקסיקו ברציפות מ-1929 עד שנת 2000.
ב-10 באפריל 1936, תקופת שלטונו של לאסרו קארדנאס, הושם סוף לשליטה של קאייס על מקסיקו. קאייס וכמה ממקורביו נאסרו והוגלו במטוס מיוחד ממקסיקו. 
קאייס שב למקסיקו בתקופת כהונתו של הנשיא מנואל אבילה קמאצ'ו שהנהיג מדיניות פייסנית. עמדותיו הפוליטיות בשנים הבאות התמתנו, והוא בילה את שנותיו האחרונות במקסיקו סיטי, בה נפטר באוקטובר 1945, בגיל 68.
קטכיזם

קטכיזם (מיוונית: κατηχισμός, ובהמשך מלטינית של ימי־הביניים: catechismus) הוא מדריך אמונה בזרמים השונים של הדת הנוצרית, הבנוי במתכונת של שאלות ותשובות. מטרתו העיקרית של הקטכיזם היא להדריך את המאמינים בתורת הדת, לשכנע את המפקפקים ולהציג את עקרי האמונה הדתית. 
מדריכי אמונה נוצרו כבר בימי אבות הכנסייה כמו האנריכידיון של אוגוסטינוס מהיפו, יוחנן כריסוסטומוס וקירילוס מירושלים. על בסיס אלו, ובתוספות שונות, נוצרו מדריכי אמונה רבים נוספים בימי הביניים, בהם תפס מקום מרכזי הדיון המשולש באמונה (הקרדו, הסימבולום אפוסטולורום), תקווה (תפילת פאטר נוסטר) והאהבה או החסד (עשרת הדיברות). במדריכי האמונה המאוחרים יותר יש גם דיונים בנושאים אלו ובנושאים נוספים. 
הקטכיזם קיבל חשיבות רבה הרבה יותר אחרי התפשטות השימוש בדפוס במהלך המאה ה-16, כאשר הזרמים השונים בפרוטסטנטיות ובכנסייה הקתולית הוציאו שורה של קטכיזמים המבוססים על מדריכי האמונה מימי־הביניים, שמצידם הלכו בעקבות כתבי אבות הכנסייה, ובמיוחד אוגוסטינוס.
הקטכיזם החשוב ביותר של תקופת הרפורמציה במאה ה-16 היה הקטכיזם הקטן (בגרמנית: Der Kleine Katechismus) של מרטין לותר (1529). בקטכיזם זה נוספו לדיון בעשרת הדיברות, הקרדו ותפילת האדון גם דיונים בטבילה, הוידוי והאוכריסטיה (Sakrament des Altars). לותר כתב גם קטכיזם גדול (Der Große Katechismus), שיועד בעיקר לאנשי דת ולא לציבור הרחב.

קטכיזם ביהדות

ביהדות גרמניה במאה ה-19 ראו אור מספר ספרי קטכיזם יהודי, להוראת יסודות הדת היהודית. ספרי הקטכיזם ראו אור הן בזרם הנאו-אורתודוקסיה והן ביהדות הרפורמית. הקטכיזם היהודי התבסס על עשרת הדיברות, על שלושה עשר העיקרים של הרמב"ם ועל שלושת העיקרים של ר' יוסף אלבו. סידור חליפי של ספרי הקטכיזם היו חלוקה משולשת של חובות האדם כלפי האל, חובותיו כלפי עצמו וכלפי הזולת. החובות לזולת מדגישות את הנאמנות לחברה ולמדינה ואת חוסר הסתירה שבין נאמנות זו לבין עיקרי הדת היהודית. בין מחברי ספרי הקטכיזם היהודי נמנו שאול אשר וישראל קליי.
אומת האסלאם

אומת האסלאם (באנגלית: Nation of Islam, ראשי תיבות: NOI) הוא ארגון אפרו-אמריקאי, אסלאמי-דתי, חברתי ופוליטי. מטרתו המוצהרת היא שיפור מצבם הכללי של האפריקאים-אמריקנים בארצות הברית. הארגון נוסד בשנת 1930 בדטרויט על ידי וואלאס ד. פארד מוחמד, ומנהיגו הנוכחי (2018) הוא לואיס פרחאן. מרכז הארגון נמצא בעיר שיקגו.
אחת האמונות המקוריות של הארגון הייתה, שמערכת החינוך הציבורית לתלמידים שחורים (שהייתה נפרדת מזאת של הלבנים) מעוותת, במטרה לשמור על עליונות הגזע הלבן. בהתאם לכך הקים הארגון מוסדות חינוך עצמאיים, ברוח האסלאם.
מייסד הארגון, וולאס פארד מוחמד (1877-1934), הכיר בעיר דטרויט את אלייז'ה מוחמד (1897-1975), שהפך לתלמידו הבולט ביותר. האחרון הקים מסגדים ברחבי ארצות הברית, הפיץ את תורת מורו, וטען שוולאס מוחמד הוא נציגו של האל. תלמידיו של מוחמד הפיצו את תורתו ברחובות, באירועים ובבתי כלא, והיא צברה תומכים רבים. אחד הפעילים הבולטים ביותר של הארגון היה מלקולם ליטל (מלקולם אקס), שהתוודע לתנועה בעת שריצה עונש מאסר על שוד, ונרצח בשנת 1965, בעקבות עימותים ופרישה מהתנועה.
לואיס פרחאן נולד בשנת 1933, עבד כזמר וכנר, והצטרף לארגון בשנת 1955. לאחר מותו של מלקולם אקס, מונה פרחאן לדובר הארגון ולאימאם המסגד של התנועה בעיר ניו יורק. אחרי מותו של אלייז'ה מוחמד, בשנת 1975, מונה בנו וולאס למנהיג הארגון, הפך אותו למתון ולמתקדם יותר, ושינה את שמו. פרחאן מצדו, איגד קבוצת מאמינים קיצונים, שפרשו מהארגון בשנת 1978, והקימו מחדש את ארגון אומת האסלאם, בהתאם לעקרונות המייסדים המקוריים.
באוקטובר 1994, עמד פרחאן בראש משלחת בת כ-2,000 חברים, שערכה כנס רשמי בגאנה, בחסות נשיא המדינה. באוקטובר 1995, הנהיג פרחאן מצעד של מאות אלפים בעיר הבירה של ארצות הברית, וושינגטון.
הליגה נגד השמצה, הקונגרס היהודי האמריקאי וארגונים נוספים, יהודיים ולא-יהודיים, וכן אקדמאים רבים, רואים באומת האסלאם ארגון אנטישמי, בהתבסס על התבטאויות מנהיגיו (כולל לואיס פרחאן), וקשרי הארגון עם מכחישי שואה ועם ארגונים נאו-נאציים. הארגון גם הוציא לאור ספרים אנטישמיים (למשל הספר 'הקשר הסודי בין שחורים ויהודים'). בנוסף לכך הארגון הוא ארגון גזעני הדוגל בעליונות הגזע השחור].
דלקת המוח היפנית

תסמינים

רוב האנשים החולים בדלקת המוח היפנית יפתחו תסמינים קלים הכוללים כאב ראש וחום בלבד. פחות מ-1% מהמקרים הנדבקים יפתחו מחלה עם תסמינים קשים (קלינית). הצורה הנפוצה ביותר של המחלה הקלינית היא דלקת מוח חריפה. קיימות גם צורות המתבטאות בדלקת קרום המוח אספטית או של מחלת חום בלתי מובחנת. אחרי תקופת דגירה של 5-16 יום המחלה יכולה להתפרץ עם חום גבוה, כאב ראש והקאות, עם קשיון עורף. תוך ימים ספורים מופיעים שינויים במודע, ליקויים נוירולוגיים כמו שיתוקים (כולל המיפרזיס), חרשות, פרכוסים, חולשה כללית, לביליות רגשית, תנועות בלתי רצוניות, לפעמים התנפחות האשכים. הצורה הקלאסית של דלקת המוח היפנית כוללת תמונה של תסמונת פרקינסונית עם פנים קפואות כמו מסיכה, רעידות, נוקשות בתנועות בצורת "גלגל שיניים" ותנועות מסוג מחולית או אתטוזיס. לפעמים מופיעים שיתוקים רפים חריפים כמו בפוליומייליטיס. אצל ילדים מופיעים תכופות פרכוסים, שינויי התנהגות, עלול להתחולל פיגור שכלי ומצב של תרדמת.

מניעה

אדם אשר נדבק בעבר בדלקת מוח יפנית לא ידבק שוב. למניעת המחלה יש להימנע מעקיצות של יתושים. בנוסף משתמשים בחיסונים מלאכותיים. עומדים לרשות הציבור שלושה סוגי חיסונים, המבוססים על הגנוטיפ III של הנגיף. אחד מהם, IXIARO (תרבית תאי ורו שעברו אינאקטיבציה) אושר בשנת 2009 לשימוש בארצות הברית ובו נעשה שימוש בישראל. סוגים אחרים אושרו לשימוש באוסטרליה וניו זילנד. אין ממליצים על חיסון לנוסעים לזמן קצר שביקוריהם מוגבלים לאזורים עירוניים או בזמנים שהם מחוץ לעונה הידועה היטב כבעלת סיכון גבוה להעברת הנגיפים.

טיפול

אין למחלה טיפול ספציפי אלא תומך בלבד וטיפול בסיבוכיה. הוא כולל למקרה הצורך הזנה, הנשמה, טיפול נגד פרכוסים, מניטול נגד לחץ תוך גולגולתי. אין צורך בבידוד מפני שאין הדבקה מאדם לאדם.
ג'ו פייגן

ג'ו פייגן (12 במרץ 1921 – 30 ביוני 2001) היה מאמן כדורגל אנגלי הידוע בעיקר בשל תפקידו כמאמן ליברפול מ-1983 עד 1985. בתקופת כהונתו זכה המועדון בגביע האלופות הרביעי שלו. פייגן נפטר בשנת 2001 לאחר מחלה ארוכה, בגיל 80.

קריירת אימון

פייגן החל את קריירת האימון שלו במועדון הכדורגל נלסון בליגת מחוז לנקשייר בתפקיד שחקן-מאמן, שם הוליך את המועדון לשתי אליפויות בשנים 1950 ו-1952. פייגן המשיך לתפקיד המאמן ברוצ'דייל ב-1954 ולאחר מכן הצטרף לצוות האימון בליברפול בשנת 1958. כאשר פרש ביל שאנקלי מאימון המועדון ב-1974, מונה עוזרו בוב פייזלי להחליפו ופייגן קודם לתפקיד עוזר המאמן. באופן דומה הפך פייגן למאמן הראשי לאחר פרישתו של פייזלי ב-1983.
פייגן זכור במיוחד בשל החתמתו של הקשר הדני יאן מולבי שהפך לשחקן מפתח בליברפול, וכן בהיותו למאמן הראשון שזכה בטרבל עם מועדון אנגלי. המאמנים היחידים שעשו זאת אחריו הם אלכס פרגוסון וז'ראר הוייה. חוזהו הראשוני של פייגן היה למשך שנתיים, עד תום עונת 1984/1985, ונראה בלתי סביר שיאריך את חוזהו, בשל היותו בן 64 בתום החוזה. לאחר גמר גביע אירופה לאלופות 1985 ואירועי אסון הייזל פורסמה החלטתו של פייגן לפרוש מתפקידו, החלטה שעליה הודיע למועצת המנהלים של המועדון עוד בטרם האסון. במקומו מונה לתפקיד המאמן חלוץ הקבוצה קני דלגליש.
לימנובה

תולדות היישוב

לימנובה נזכרת לראשונה בסוף המאה ה-15, ובשנת 1565 הוענקו לה זכויות עיר. במהלך פלישת האימפריה השוודית לפולין באמצע המאה ה-17 הוחרבה העיירה.
בתחילת דצמבר 1914 נערך בסביבת העיירה קרב מרכזי במלחמת העולם הראשונה.

יהודי לימנובה

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-900 יהודים, כשליש מתושביה, ופעלו בה בית ספר עברי ותנועות נוער ציוניות.
ב-6 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו רצחו בה תוך מספר ימים 12 יהודים, והטילו על יהודי היישוב גזירות שונות. בקיץ 1941 רוכזו כ-1,500 יהודי העיירה, ובהם פליטים רבים, בגטו שהוקם בה, אשר הפך ב-4 ביוני 1942 לסגור. באביב ובקיץ 1942 נרצחו בגטו שבעיירה עשרות יהודים, ובהם כל חברי היודנרט המקומי, תוך הטלת תשלומי כופר על הקהילה.
ב-18 באוגוסט 1942 פשטו הגרמנים על הגטו שבעיירה, ורצחו במהלך אקציה כ-380 יהודים קשישים וחולים בו. יתר יושבי הגטו הורצו מרחק של כ-26 ק"מ עד נובי סונץ', תוך ירי בנכשלים. משם שולחו יהודי העיירה כעבור מספר ימים למחנה ההשמדה בלז'ץ.
אובייקטיביות

אוֹבְּיֶקְטִיבִיוּת היא סטטוס אפיסטמולוגי הניתן להיגדים שערך האמת שלהם הוא אמת. התנאים בהם סטטוס זה מוענק הם נושא הדיון של תחום החקירה של הפילוסופיה של המדע.

אובייקטיביות במדע

המפעל המדעי שואף לעיתים קרובות לבסס ולעגן כמה שיותר אמיתות כאובייקטיביות והדיון המדעי מתנהל לעיתים קרובות כך שהכרעה של מה שנחשב כ'ידע' הוא אותו הדבר שאפשר להעניק לו את הסטטוס של אובייקטיביות. במפעל המדעי, צורות התצפית והניסוי המקובלות כמו גם עקרונות ההסקה הדדוקטיבית והאינדוקטיבית, מנחות בדרך כלל את אנשי המקצוע בבואם להעניק את הסטטוס של אובייקטיביות להיגדים מסוימים, אולם הדיון באילו שיטות בדיוק מזקקות את הסטטוס של אובייקטיביות הוא נושא הדיון של הפילוסופיה של המדע.
נראה שכיום, כל תחום אקדמי פיתח לעצמו קווים מנחים וחוקים לגבי ראיות אובייקטיביות. לדוגמה, מחקר יעילות של תרופה חדשה, אם הוא נעשה בצורה אקראית, תוך כדי סמיות כפולה ושימוש בפלצבו – יחשב כמחקר אובייקטיבי, וזאת מכיוון שהוא דובק בעקרונות הידועים והמקובלים למיקסום אמינותן של התוצאות הסופיות.
בתחום חקר ההיסטוריה, אובייקטיביות מושגת באמצעות שימוש ב"מתודה ההיסטוריונית" ו"ביקורת עמיתים" שנעשית בדרך כלל על ידי החלפת רעיונות והתכתבויות דרך מאמרים שעוסקים בנושא המסוים. ההיסטוריון מעלה השערה, הסבר או ניתוח לגבי אירוע היסטורי, ואלו עוברים הערכה אצל מומחים אחרים מאותו התחום. תהליך הביקורת נעשה לרוב לפני פרסום המחקר הסופי.

אובייקטיביות באתיקה

לפי עמדה זו, אמיתותם ותקפותם של שיפוטים והצהרות מוסריות יהיו בלתי-תלויים באמונות או רגשות של אדם או קבוצה מסוימת. טענה זו מובילה לגישה שבה היגדים אתיים מקבלים סטטוס דומה להיגדים מתחומי ידע אחרים ככימיה, ביולוגיה או היסטוריה. ישנן גישות שונות באשר למה שמעניק להיגדים מסוימים את הסטטוס של אובייקטיביות באתיקה. ביניהן מוסר דתי, האינטואציה האפלטונית וגישת עמנואל קאנט למוסר – הציווי הקטגורי.