google/wiki40b huggingface dataset:
איברהים בבנגידה

ילדות וצעירות

איברהים בבנגידה נולד ב-1941 בעיר מינה, כיום בירת מדינת ניג'ר בצפון ניגריה, כבן למשפחה מוסלמית המשתייכת לשבט נופה מהקבוצה האתנית גבארי. 
הוריו היו מוחמד בבנגידה, מורה במקצועו, ואיישה.
בשנים 1956-1950 הוא למד בבית ספר יסודי ובשנים 1962-1957 התחנך במכללה הממשלתית בבידה, במדינת ניג'ר.

הקריירה הצבאית

ב-10 בדצמבר 1962 התגייס בבנגידה לצבא. הוא למד במכללה לאימון צבאי בקדונה. הוא נמנה עם הקבוצה הראשונה של בוגרי מכללה צבאית מניג'ריה שלמד באקדמיה הצבאית ההודית, באפריל-ספטמבר  1963. מאוחר יותר בינואר 1966-אפריל 1966 עבר את הקורס 38 לקצינים צעירים בבריטניה.  בבנגידה השתתף במלחמת ביאפרה. (1970-1968) נגד הקצינים הנוצרים שהכריזו על מדינה פלגנית  בדרום-המזרח עתיר הנפט של ניגריה.
באוגוסט 1973- יוני 1973 עשה את הקורס המתקדם לקציני שריון ואחר כך בינואר 1977-יולי 1977 למד במכללה לפיקוד מטה בג'אג'י. ב-1980 השתלם בקורס בינלאומי לניהול ביטחוני בבית הספר לבוגרים של החיל הים הארמקיאי . 
ב-1966 הועלה לדרגת לוטננט, ב-1970 לדרגת  מייג'ור  ואחר כך לטננט קולונל, ב-1973 לדרגת קולונל, ב-1979 לדרגת בריגדיר ג'נרל  וב-1983 לדרגת מייג'ור ג'נרל וב-1987  לדרגת ג'נרל.

השתתפותו בהפיכה הצבאית הנגדית ב-1966

כלטננט חבר בפלוגת הגששים מס. 1 בקדונה, נמנה בבנגידה עם הקצינים הצפוניים הרבים שהכינו את מה שידוע כ"הפיכה הצבאית הנגדית של 1966" שהביאה לרציחתו של הגנרל אגאוי אירונסי שעלה לשלטון בהפיכה מוקדם יותר באותה שנה ולהחלפתו בגנרל יעקובו גואון

תפקידו בהפיכות ובכתות הצבאיות בשנות ה-1970 וה-1980

בבנגידה היה חבר בכת הצבאית שהגיעה לשלטון בשנת 1975 כשבראשה עמד הגנרל מורטללה מוחמד. הגנרל מוחמד נרצח בשנת 1976 ב עת הפיכה צבאית כושלת. בהמשך השלטון נפל לידי הגנרל אולוסגון אובסנג'ו.  
בבנגידה היה פעיל  ב-1983  בהפיכה נוספת שהדיחה את הנשיא שיחו שאגארי ושהמליכה את הגנרל מוחמדו בוהארי
בימי שלטונו הראשון של בוהארי בשנים 1985-1983 היה בבנגידה ראש המטה הכללי של הצבא וחבר במועצה הצבאית העליונה של ניגריה .  ב-27 באוגוסט 1985 הוביל בבנגידה הפיכה צבאית מבוססת על קצינים בעלי דרגה אמצעית שאותם קידם מתוך ראיה אסטרטגית בעוד מועד.

חיים אישיים

ב-6 בספטמבר 1969 התחתן בבנגידה עם מרים קינג. לזוג נולדו 4 ילדים:מוחמדו, אמינו, איישתו וחלימתו. מרים בבנגידה נפטרה ב-27 בדצמבר 2009 מסרטן שחלות.
פתח תקווה (סרט)

פתח תקווה הוא סרט קולנוע ישראלי, מאת ובבימויו של תום שובל משנת 2007.

אודות הסרט

הסרט, דרמה באורך 25 דקות, הוא פרויקט הגמר של הבמאי והתסריטאי תום שובל, בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, בכיכובו של מכרם ח'ורי. הקרנת הבכורה של הסרט הייתה במסגרת תחרות וולג'ין לסרטים קצרים בפסטיבל הקולנוע ירושלים 2007. בנוסף לכך השתתף בעשרות פסטיבלים ברחבי תבל. הסרט יצא באסופת דיוידי שמאגדת את 20 הסרטים המובילים בכל הזמנים של בית הספר סם שפיגל.

העלילה

ג'וליאן (מכרם ח'ורי) בן השישים, הוא פועל שעבד במפעל דפוס ופוטר מעבודתו, אבל ממשיך להגיע לעבודה במשך חודשיים, למרות פיטוריו, כאילו כלום לא קרה.
ויליאם היולט

חייו

היולט נולד באן ארבור, מישיגן אבל הוריו עברו לסן פרנסיסקו כשהיה בן 3. הוא למד בבית הספר היוקרתי תיכון לוואל והתקבל לאוניברסיטת סטנפורד כטובה לאביו המנוח, אלביון וולטר היולט, אשר מת מגידול במוח בשנת 1925.
היולט קיבל את התואר הראשון שלו מאוניברסיטת סטנפורד בשנת 1934, ואת התואר השני ממכון המחקר של מסצ'וסטס (MIT) בשנת 1936. בסטנפורד למד היולט אצל פרד טרמן ובהכנת עבודת הסיום הכיר את דייב פקארד. היולט ופקארד החלו לדון בהקמת חברה ב-1937 וייסדו רשמית את היולט-פקארד ב-1 בינואר 1939. באותה שנה נשא היולט את פלורה למסון לאשה. לזוג נולדו חמישה ילדים.
היולט היה נשיא היולט פקארד (HP) בשנים 1964–1977, וכיהן כמנכ"ל מ-1968 עד 1978. אחריו כיהן ג'ון א. ינג. עד 1983 היה היולט יו"ר מועצת המנהלים, ולאחר מכן כיהן כסגן יו"ר עד 1987.
בשנת 1995 הוא קיבל פרס הצטיינות ממכון המחקר של מסצ'וסטס על מפעל חיים.
מגי וילר

ביוגרפיה

נולדה במנהטן כמרגרט אמילי ג'ייקובסון. ב-1990 נישאה לדניאל בורדן-וילר ולזוג נולדו שני ילדים.
בשנות השמונים החלה וילר (אז ג'ייקובסון) למלא תפקידי דיבוב בסדרות המצוירות "נצי הכסף", "Karate Kat" ו-"Mini-Monsters".
ב-1994 החלה לשחק בקומדיית המצבים "חברים" בתפקיד ג'ניס, חברה של צ'נדלר. החברות ביניהם היא לסירוגין, ולרוב צ'נדלר מנסה להתחמק ממנה. בסך הכול השתתפה ב-19 מפרקי הסדרה.
התמודדה לתפקיד דברה בארון בסדרה "כולם אוהבים את ריימונד" ואף הייתה בחירת המפיקים, אך לבסוף נבחרה לתפקיד פטרישיה היטון. היא קיבלה תפקיד משני בסדרה - לינדה, חברה של דברה.
לפי האוטוביוגרפיה של קתי גריפין, וילר לוהקה לתפקיד ויקי לפיילוט של "סוף סוף סוזן", אך הוחלפה על ידי גריפין.
כיכבה בעונה הראשונה של קומדיית המצבים "אלן", והופיעה ב-13 פרקיה (שניים מהפרקים שצולמו לעונה הראשונה שודרו בפועל עם העונה השלישית).
הופיעה בתפקידי אורח בסדרות רבות: "סיינפלד", "דרייק וג'וש", "ER", "תיקים באפלה", "ויל וגרייס", "ג'ק וג'יל", "איך פגשתי את אמא" ו"תרגיע".
ב-1997 דיבבה את הארלי קווין באחד מפרקי "באטמן - הסדרה המצוירת".
ב-1998 השתתפה בסרט הקולנוע "אבא מתארס".
ב-2003 דיבבה את אודיל בסרט "ברבי באגם הברבורים", וב-2010 דיבבה את טרינט בסדרה המצוירת "ארצ'ר".
בשנת 2013 השתתפה בסדרה "קליפורניקיישן", בתפקיד אופליה רובינס.
הפרלמנט של אירלנד

ימי הביניים

הפרלמנט האירי נוסד באופן רשמי ב-1297 על ידי השופט העליון, סר ג'ון דה וגן, כדי לייצג את האוכלוסייה אנגלו-נורמנית באירלנד בנסיכות של אירלנד. ב-1292 הרכבה פחות רשמית של אצילים וסוחרים בלתי נבחרים גייסה 10,000£, המכונים "הסבסוד הפרטי". מס זה היה 1/15 מההון העצמי של מטלטלי האזרחים העשירים; העניים והכנסייה היו פטורים.
הפרלמנט כונס מאזרחי הנסיכות של אירלנד, ומבוססים על חוקים ומנהגים אנגליים-נורמניים. המגנה כרטה הורחבה בשנת 1217 באמנה הגדולה של אירלנד. החברות הייתה מבוססת על נאמנות למלך, ושמירה על שלומו של המלך, כך שמספר של מלכים גאליים-איריים אוטונומיים היו מחוץ למערכת, והיו להם הסדרים מקומיים משלהם לחוק המיסוי.
עוזי בר-צור

ביוגרפיה

בר-צור נולד וגדל בקיבוץ רמת רחל למשה אייזיקוביץ.
את שירותו הצבאי הסדיר עשה כמכונאי רכב בחיל האוויר ובמילואים הוצב כמכונאי בחיל החימוש. עם שחרורו עבד כנהג משאית בחברת סולל-בונה, ובשנת 1956, בסמוך לפרוץ מלחמת סיני, גויסה המשאית לחטיבה 27 בחיל השריון תחת פיקודו של חיים בר-לב. כשהגיע למסור את המשאית, ביקש ממנו קצין הרכב, יוסי פלד, להיות נהגו של המ"פ יוסי קירשנר, ובר-צור התנדב למשימה.
למחרת לקח חלק בכוח שהתקדם לעבר מוצבי רפיח. כשהתקרבו למוצבים נפתחה עליהם אש, הטנקים שניסו להסתער עלו על מוקשים, ובר צור החל לחלץ פצועים מהטנקים. אחד מהם היה טוביה רביב (לימים מג"ד במלחמת ששת הימים ואלוף-משנה) אותו השכיב על מכסה המנוע של הג'יפ ובדרך אסף פצועים נוספים על מכסה המנוע והסיע אותם אל מאחורי גדר של סברס.
בנסיעתו השלישית לחילוץ פצועים, הג'יפ נפגע ויצא מכלל שימוש. לכן לקח את הג'יפ של סגן מפקד החטיבה והמשיך לאסוף פצועים. 
בתיאור המעשה נכתב:
ב"מבצע קדש", הגיע רב"ט עוזי בר-צור לגדוד, כנהג מתנדב לרכב. בעת הקרב דרש, שיטילו עליו תפקיד. מפקד הפלוגה קיבלו כנהג לג'יפ שלו. ברגעים הקשים של הקרב נפסק הקשר בפלוגה. רב"ט עוזי בר-צור התרוצץ בשטח להעביר את הוראות מפקד הפלוגה, תחת מטר כדורים ופצצות והמשיך בזאת גם לאחר שהג'יפ נפגע מכדורים. תוך חירוף נפש פינה פצועים והעבירם למקום הפינוי. לאחר שמכוניתו יצאה מכלל שימוש לקח ג'יפ אחר, חזר במהירות והמשיך בהעברת הוראות ופינוי פצועים.
— אתר בעוז רוחם
על פעולותיו בקרב עוטר בר-צור בעיטור הגבורה על ידי שר הביטחון משה דיין, על גילוי התנדבות ואומץ לב.
במהלך מלחמת ששת הימים היה נהג זחל"ם לצידו של רביב שהיה מג"ד טנקים (גדוד 268). לאחר המלחמה הוצב גדודו בגזרת תעלת סואץ מצפון לקנטרה. כחודש לאחר מכן, במהלך יולי 1967, היה בר-צור מעורב בתקריות ראס אל-עיש. במהלך תקריות קשות אלו נשלח להוביל את סיירת חטיבה 7 שהגיעה כדי להחליף את הגדוד. 
תשעה חודשים לאחר המלחמה הזעיק אותו טוביה רביב להשתתף בפעולת כראמה, פעולת תגמול גדולה כנגד בסיס הפת"ח בכראמה שבירדן. פעולת כוח הטנקים בפיקודו של רביב נתקלה בקשיים רבים ושוב היה מעורב בר-צור בקרב אש קשה עם נפגעים רבים לצה"ל.
בר-צור נישא לשולמית ועבר להתגורר ב"חוות הדריה" (שמאוחר יותר הפכה לבת הדר) בפאתי אשקלון, שם עבד בכרייה וחציבה בנגב.
נפטר ב-2 באוגוסט 2013.
אילומינטי

אילומינטי (מלטינית: Illuminati – "נאורים") הוא שם המתייחס למספר אגודות סתרים, היסטוריות, מודרניות ואמיתיות, שהידועה בהן היא קבוצת האילומינטי הבווארית, אגודת סתרים מעידן הנאורות. בעידן המודרני מתייחס השם פעמים רבות לארגונים קונספירטיביים שהתגלגלו מן האגודה הבווארית. ארגונים אלה מתפקדים בתור "הכוח שמאחורי הכתר", שולטים בעולם באמצעות ממשלות ותאגידים, ושואפים לכונן סדר עולמי חדש.
האילומינטי הבווארית החלה ב-1 במאי 1776 כתנועת הארה על ידי אדם וייסהאופט (Adam Weishaupt) הישועי, פרופסור לתאולוגיה ומומחה למשפט קאנוני. התנועה הייתה מסדר סודי, בדומה לבונים החופשיים, אך בשונה ממנה היו למסדרים אלו מטרות פוליטיות. עיקרה היה בכניעה לראשי המסדר שמוליכים את החברים לעבר מטרה סודית כלשהי. היא הוגדרה כתנועת הארה ובוטלה (או ירדה למחתרת) יחד עם כל המסדרים החופשיים בבוואריה בשנת 1784 כאשר השליט החדש של בוואריה, קארל תאודור, אסר את קיומם.
פרופ' ג'יימס בילינגטון, בספרו "אש במוחות האדם", כותב: "השם 'אילומיניסט' ככל הנראה נבחר מתמונת השמש המקרינה הארה אל המעגלים החיצוניים. במרכזו של המעגל הפנימי של האראופוגיס (ריבון המסדר) בער נר שסימל את המקור הסולארי של כל ההארה. הכת הזורואסטרית מאניכאיסטית של האש הייתה מרכזית בעבור הסמליות של האילומיניסט, אשר בלעדיה הייתה נחשבת אקלקטית. לוח השנה שלהם התבסס על הפרסי ולא המודל הנוצרי הקלאסי."

בתרבות הפופולרית


"טרילויית אילומינטוס" של רוברט אנטון וילסון ורוברט שיי, שיצאה לאור בשנת 1975, תוארה על ידי מחבריה כ"מעשיה לאנשים בעלי פרנויה". היא התבססה במקור על מכתבים שקיבלו מחבריה, ששימשו עורכי משנה של המגזין פלייבוי מקוראים על תאוריות קשר שונות ומשונות.
האילומינטי ממלאים חלק חשוב בספרו של דן בראון "מלאכים ושדים", שם הם מוצגים כאחווה אנטי-קתולית קיצונית שמנסה להשמיד את קריית הוותיקן. כן מופיעים אזכורים רבים לאילומינטי בספריו של אומברטו אקו "המטוטלת של פוקו" ו"בית הקברות של פראג". הסדרה "גרוויטי פולס" מזכירה בתוכה הרבה מאוד סמלים שקשורים לאילומינטי. בחברת מארוול קומיקס ישנה קבוצה בשם אילומינטי, בה חברים נציגים מתחומים שונים שמטרתם לנטרל איומים על יקום מארוול.

משחק הקלפים "אילומינטי"

בשנת 1981 הוציא סטיב ג'קסון (Steve Jackson) לשוק משחק קלפים ושמו "אילומינטי", שבו כל שחקן משחק סוג אחר של קונספירציה המנסה להשתלט על העולם והשוכנים בו. השליטה בעולם מושגת לאחר שהקונספירציה אותה משחק השחקן משתלטת על די קבוצות (כמו המאפיה, ה-FBI ועוד) המסוגלות לתקוף את השחקנים היריבים ולנצח.

האילומינטי בטלוויזיה

האילומינטי מוצג לרוב בסדרות ילדים בצורה סרקסטית או סודית. הסמל של העין הרואה הכל הופיע מספר פעמים בסדרות ילדים כמו "גרוויטי פולס", בה הוא הופיע כביל סייפר, "בובספוג" ובעוד תוכניות של ערוץ "ניקלודיאון", כגון "iCarly". ב"ליגת הצדק - הדור הבא" יש אילומינטי בשם "האור" המנסים להיות השליטים של כדור הארץ ושביל החלב. לעיתים, האילומינטי מופיע גם בפרסומות, במהדורות חדשות, בסרטים ובערוצי תינוקות.
הופיע בעונה השמינית של אימה אמריקאית אך השם שונה להקואופרטיב מסיבות שונות.

אזכורים בקולנוע

בסרט האימה "הסר חבר: רשת אפלה", האנטגוניסטים הם חברי ארגון זדוני סודי הפועל ברשת האפלה, ומתאפיין ביכולות חובקות עולם המיוחסות לאגודות הסתרים של האילומינטי. אחד הפרוטגוניסטים בסרט טוען שהאילומינטי הם חלק ממזימה של גוגל, פייסבוק, טוויטר ויוטיוב להפוך בני אדם למוצר. כאשר אנשי הארגון פורצים למחשב שלו, על צג המחשב מוצג סמל האילומינטי כתמונת רקע.

האילומינטי במשחקי וידאו


האילומינטי הופיע גם במשחקי וידאו ובמשחקי מחשב רבים, כדוגמת המשחק GTA V.
צפצפה

מאפיינים

הפרטים הם דו ביתיים, כלומר גדלים עליהם פרחים נקביים או פרחים זכריים.
עצים ושיחי הסוג הם צמחים נשירים, ועליהם מקבלים גוון של בין זהוב בהיר לצהוב לפני שהם נושרים. כמעט בכל המינים ישנם עלים רחבים בצורה ביצתית או מעוינת. בפרח הנקבי יש עלה בודד ובו שתי צלקות ועמוד עלי אחד. ההאבקה נעשית על ידי רוח. בפרי יש זרעים קטנים שעל כל אחד ציצית שערות.
יש צפצפות אשר צבע הגזע שלהם הוא לבן.
לצפצפה מערכת שורשים חזקה ופולשנית, ועל כן לא נוהגים לנטוע אותה סמוך לבתי מגורים או צנרת מים מחשש ששורשיה המתפשטים יגרמו נזק.
העצה של עצי צפצפה נחשבת לחומר בניין איכותי.
בישראל גדלים שני מינים של צפצפה: צפצפה מכסיפה הנפוצה בשימוש גנני בגלל מראה העלים המיוחד וצפצפת הפרת הנפוצה לאורך נחלים הנשפכים אל ים המלח ועל גדות הירדן.

הצפצפה במקורות

הצפצפה נזכרה פעם אחת בספר יחזקאל במשל הגפן כעץ בעל זיקה למים: "קָח עַל מַיִם רַבִּים צַפְצָפָה שָׂמוֹ" (יחזקאל יז ה). 
לזיהוי ה'צפצפה' אין מסורת ברורה בתרגומים הקדומים, אולם לפי מסורת חז"ל, כפי שנתקבלה גם על ידי הפרשנים ורוב החוקרים, מדובר באחד ממיני הערבה (Salix) או הצפצפה (Populus). 
קיים ממצא בוטני-ארכאולוגי רב של צפצפת הפרת (Populus euphratica), באתרים שונים בארץ ישראל מכל התקופות הקדומות. השימוש הנרחב בו נבע מקלות עיבודו ומהאפשרויות הרבות לניצולו.
המשנה במסכת סוכה (פרק ג' משנה ג') קובעת כי הצפצפה פסולה לשמש כערבה כחלק ממצוות ארבעה מינים. אפשר והכוונה לצפצפת הפרת אשר נפוצה סמוך למקורות מים בארץ ישראל.

גידול עצי צפצפה בישראל

בשנת 1957, הציע עקיבא עצמון, לגדל בישראל עצי צפצפה לייצור עץ. עצמון נטע במימון משרד המסחר והתעשייה מטעי צפצפה נסיוניים במקומות שונים ברחבי ישראל. בתחילה הוחלט על 500 דונם בנגב, 200 דונם בעמק החולה ו-200 דונם באזור בית שאן. הנטיעות בוצעו על ידי חברת "מפעלי עץ ותאית" שעצמון היה מנהלה, שקיבלה כספים מהחברה הממשלתית "מטעי האומה", לשם חקר הכדאיות של גידול מסחרי של עצי צפצפה בישראל. בשנת 1960 טענו במשרד המסחר והתעשייה שגידול הצפצפות הוא מאוד רווחי.
משרד החקלאות טען שהגידול אינו כלכלי וחמש ועדות מומחים ממשלתיות בדקו את הנושא. אחת מהן, זו שהוקמה בשנת 1962, פירסמה דו"ח שלילי והמליצה לקצץ את שטחי הגידולים הנסיוניים מ-1,600 דונמים ל-400 דונמים. על פי הדו"ח, צריכת המים הגבוהה והמחיר הנמוך של העץ מובילים לכדאיות גבולית. בסוף 1964 פורסם דו"ח נוסף, שטען שהגידול יכול להיות רווחי אם העץ יימכר לייצור גפרורים ומקלות שלגונים. בעקבות זאת הומלץ להמשיך בגידול בחלקות הנסיוניות בעכו, נתניה וחדרה אך לעקור את העצים בעמיעד וקיסריה. בחודש אוקטובר 1965, התפרסם דו"ח של משרד החקלאות בו נקבע שהצפצפות הן הגידול הרווחי ביותר בעמק החולה והוחלט לעודד גידול צפצפות בעמק החולה. בשנת 1968, החליט משרד החקלאות לאשר גידול עצי צפצפה בעמק החולה, אבל לא בשטחים אחרים בישראל. המטעים של עצי הצפצפה שניטעו בעמק החולה על שטח של 1,200 דונמים נמסרו לקיבוץ גונן, שניצל אותם כחומר גלם עבור שני מפעלי עיבוד עץ, ש-85% מהתפוקה המצרפית שלהם נשלחה לחו"ל. בראשית שנות ה-80 גידל גם קיבוץ יגור עצי צפצפה, על מי ביוב מטוהרים.
בשנת 1999, חלה התייקרות ניכרת של התשומות, ששינתה לרעה את כדאיות הגידול והעיבוד של העץ, וקיבוץ גונן סגר את המפעלים.
סאן אקספרס

תולדות החברה

החברה הוקמה בשנת 1989 במיזם משותף לחברות טורקיש איירליינס ולופטהנזה. החברה החלה לפעול במרץ 1990 בטיסה בין נמל התעופה הבינלאומי של אנטליה לפרנקפורט.

חברות בת

בשנת 2011 הקימה החברה חברת בת בשם סאן אקספרס דויטשלנד המפעילה טיסות מערים בגרמניה ליעדי פנאי ונופש בדרום אירופה והמזרח התיכון. קוד היאט"א של החברה הוא XG, קוד האיקא"ו הוא SXD, ואות הקריאה הוא SUNRISE.
סיס חוורוור

טקסונומיה

סיס חוורוור תואר לראשונה על ידי חוקר הטבע האנגלי ג'ורג' ארנסט שלי ב-1870.

תיאור

מוטת הכנפיים של מין זה היא 44 ס"מ ואורך גופו היא בין 16–18 ס"מ. מין זה דומה מאוד לסיס החומות וניתן להבדיל ביניהם רק מסקירה קפדנית. כמו לסיס החומות, זנבו קצר ומפוצל וכנפיו ארוכות מאוד ומתעקמות אחורה ומזכירות בצורתן סהר או בומרנג.
הסיס החוורוור הוא כהה לגמרי חוץ מכתם לבן גדול על גרונו אשר לעיתים קרובות ניתן להבחין בו מרחוק. הוא מעט גדול וחום יותר מסיס החומות. בנוסף, נוצות כנפיו, חלקיו התחתונים ואחוריו מעט בהירות יותר. בטנו בעלת מראה קשקשים מעט בולט יותר ואופן תעופתו קצת שונה. קול קריאתו צרוד וחזק בדומה לסיס החומות.

תפוצה ומרחב מחיה

הסיס החוורוור מתרבה על צוקים וגגות סביב הים התיכון ועל האיים הקנריים ומדיירה, ומטיל שתי ביצים בכל פעם. כמו הסנונית, הוא נודד גם כן, את החורף הוא מעביר בדרום אפריקה או בדרום מזרח אסיה.
הוא נחשב נדיר צפונית לאזורי הרבייה שלו, אם כי ייתכן שלא תועדו באזורים אלה בשל קשיים בזיהוי. מכיוון שטווח תפוצתו דרומי יותר, מגיע הסיס החווורוור מוקדם יותר ועוזב מאוחר יותר מהמין הדומה לו, סיס החומות.
בישראל נחשב הסיס החוורוור לחולף מצוי בכל רחבי הארץ. הוא נצפה דוגר סביב ים המלח ובמקומות נוספים לאורך הבקע במדבר יהודה ובערבה. מספר פריטים נצפו חורפים בדרום הארץ ובמזרחה.

אוכלוסייה

קיימים בין כ-800,000–1,500,000 פריטים בוגרים ברחבי העולם.
זמן בדיד וזמן רציף

במתמטיקה, זמן בדיד וזמן רציף הן שתי גישות בהן ניתן למדל משתנים התלוים בזמן. גישות דומות יכולות להנקט גם עבור משתנים התלויים בגדלים אחרים במקום בזמן - לדוגמה, ממדי המישור (למשל, דגימת תמונות רציפות לפיקסלים).

זמן רציף

זמן רציף רואה משתנים כבעלי ערך מסוים רק בפרק זמן רגעי, או אינפיניטסימלי. הזמן נתפס כמשתנה רציף היות שבין כל שתי נקודות בזמן יש מספר אינסופי של נקודות אחרות בזמן. המשתנה "זמן" נע על פני כל קו המספרים הממשי, או חלק סופי או אינסופי ממנו, כגון המספרים החיוביים.
אות רציף או אות רציף בזמן הוא פונקציה (אות) אשר תחום ההגדרה שלה הוא רצף (למשל, קטע על פני המספרים הממשיים), ולכן אינו קבוצה בת מנייה. התחום עשוי להיות סופי (למשל, 10 שניות של מדידה) או אינסופי. הפונקציה עצמה לא צריכה להיות רציפה. לעומת זאת, תחום ההגדרה של אות זמן בדיד הוא קבוצה בת מנייה, למשל, המספרים הטבעיים.
לאות זמן רציף יהיה ערך כלשהו בכל רגע של זמן המצוי בתחום המדידה. האותות החשמליים מייצגים פעמים רבות כמויות פיזיות בעלות אופי רציף, כגון טמפרטורה, לחץ, צליל ועוד. דוגמאות אחרות לאות רציף הן גל סינוס, גל הקוסינוס, וגל משולש.
דוגמה טיפוסית של אות בעל משך זמן אינסופי היא:
בדיסציפלינות רבות, מקובל שאות רציף חייב תמיד להיות בעל ערך סופי, קונוונציה המתאימה ברוב המקרים לאותות פיזיים.
עבור מטרות מסוימות, ערך אינסופי מקובל כל עוד האות הוא אינטגרבילי (בר סכימה) על כל מרווח סופי.

אות רציף או בדיד מול אות אנלוגי או ספרתי

קוונטיזציה של אות בדיד מאפשרת את אחסונו ועיבודו במערכות ספרתיות, למשל, מחשבים. עם זאת, קיימים אותות בדידים שלא עברו קוונטיזציה ולהפך, ופעולת הקוונטיזציה, ההופכת אות אנלוגי (תקבילי) לאות דיגיטלי (ספרתי), שונה במהותה מפעולת הדגימה, ההופכת אות רציף לאות בדיד.

שימושים

זמן בדיד הוא כלי נוח לעיבוד ומחקר, גם כאשר המשתנה הנחקר הוא רציף מטבעו. לדוגמה, בעוד שהפעילות הכלכלית מתרחשת ברציפות ואין רגע שבו המשק נמצא בהפסקה, נוח יותר למדוד את הפעילות הכלכלית באופן בדיד. מסיבה זו, נתונים המפורסמים על תוצר מקומי גולמי לדוגמה, יציגו סדרה של ערכים תקופתיים, למשל, דו"חות רבעוניים, ולא רצף של ערכים לכל רגע נתון.
כאשר חוקר מנסה לפתח תאוריה שתסביר תצפיות בזמן בדיד, תוצג לעיתים התאוריה בזמן בדיד, על מנת להקל על פיתוחה. מאידך גיסא, לעיתים קל או נכון יותר מתמטית לבנות מודלים תאורטיים בזמן רציף.
כלי שימושי בניתוח זמן בדיד הוא משוואות הפרש. עבור זמן רציף הכלי המקביל הוא משוואות דיפרנציאליות.
הליגה הלאומית לדמוקרטיה

היסטוריה

את המפלגה ייסדה בספטמבר 1988  אונג סן סו צ'י (בתו של אחד ממייסדי בורמה בשנות ה-40, אונג סן), לאחר שהמדינה עברה הפיכה צבאית.  
בבחירות שנערכו בשנת 1990, זכתה המפלגה ברוב של כ-59%, אולם החונטה הצבאית השלטת סירבה להכיר בתוצאות הבחירות. סו צ'י נעצרה במעצר בית למשך 16 שנים לא רצופות עד שחרורה בשנת 2010. בשנת 2001 אפשרה הממשלה למפלגה לפתוח מחדש סניפים ושחררה כמה מפעיליה. סו צ'י שוחררה ממעצרה והחלה מסעות ברחבי הארץ. המפלגה החלה לזכות בתמיכה ציבורי רחבה, דבר שעורר את זעם השלטון. במאי 2003 נרצחו עשרות מחברי המפלגה, ובכיריה (כולל סו צ'י) נעצרו. בשנת 2004 הוצאה המפלגה אל מחוץ לחוק ובשנת 2006 רבים מחבריה עזבו לאחר שטענו על התנכלות מהצבא.  
ה-NLD החרימה את הבחירות הכלליות שנערכו בנובמבר 2010, משום שרבים ממועמדיה הוגבלו בבחירות. בשנת 2011, לאחר תהליך של משא ומתן עם הממשלה, שוחררו 10% מהאסירים הפוליטיים במדינה וחלק מהאיגודים המקצועיים הוחזרו לחוק. בנובמבר של אותה השנה החליטה המפלגה להתמודד בבחירות. 
ה-NLD זכתה ברוב מוחץ בבחירות התקדימיות שנערכו בנובמבר 2015.
אדריאן פאונסקו

אדריאן פאונסקו (ברומנית: Adrian Păunescu‏; 20 ביולי 1943 – 5 בנובמבר 2010) היה משורר, פובליציסט ופוליטיקאי רומני.

ביוגרפיה

פאונסקו נולד ב-1943 ביישוב קופצ'ן, במחוז בלץ שבבסרביה (היום ברפובליקת מולדובה).
ראשית הופעתו כמשורר הייתה בשנת 1960 ומשנת 1973 הנהיג את המגזין "פלאקרה" (הלהבה= Flacăra).
פאונסקו ריכז את כתב העת והחוג "פלאקרה" (הלהבה) ונחשב ברומניה לאחד המשוררים המודרניים הפוריים ביותר. בשנות ה-1970 תחת משטרו של ניקולאה צ'אושסקו אירגן באישור השלטון אסיפות המוניות של הנוער לשם שירה ודיקלום בציבור, עידוד כשרונות בתחום היצירה והביצוע, במסגרת "החוג של פלאקרה" (Cenaclul Flacăra).האירועים הופסקו ופאונסקו הודח מעריכת כתב העת ב-1985, כנראה בגלל חשש המשטר מפני הפופולריות הרבה שלו ומפני הבעותיו ה"חופשיות" מדי. בעקבות תדמיתו כאחד ממשוררי החצר שהחניף לזוג צ'אושסקו, לאחר המהפכה הרומנית (1989) לא הושב לתפקידו. ב-1990 יזם את כתב העת Totuşi iubirea (בכל זאת האהבה) וכפובליציסט ניהל את העיתון Sportul românesc (הספורט הרומני) וגם שידר ברדיו תשדירי כדורגל.
הוא נבחר פעמיים לסנאטור - כחבר ב"מפלגה הסוציאליסטית של העבודה" (שראתה עצמה המשך למפלגה הקומוניסטית הרומנית) מטעם מחוז דולז' בשנים 1996-1992, ואחר כך כחבר המפלגה הסוציאל-דמוקרטית מטעם העיר חונדוארה ב-2008-2004.
תחנת הרכבת קריית חיים

היסטוריה

בשנות ה-30 התחנה הייתה נקודת עצירה (באנגלית: Halt - מקום מוסכם לעצירת רכבת לצורך העלאת והורדת נוסעים, ללא רציף או מבנה תחנה) בקו ביירות-טריפולי-חיפה, שהופעל בימי המנדט הבריטי ותחנה ברכבת הפרברית לקריית מוצקין. נקודת העצירה חיברה את תושבי קריית חיים עם נמל חיפה, מקום העבודה הבלעדי באזור באותה תקופה. במרוצת השנים הוקם בתחנה צריף קטן.
התחנה הפעילה כיום הוקמה על ידי רכבת ישראל באמצע שנות ה־90. שני הרציפים של התחנה חוברו במנהרה רק בשנת 2000, דבר שהפחית את הסיכון בחציית פסי הרכבת מהרציף האחד לרציף שמולו. הקמתה מחדש של התחנה פגעה בחורשת האקליפטוס הסמוכה (ששימשה את קן הנוער העובד והלומד בשכונה) - חלק מעציה נכרתו לשם הקמת מגרש חניה.
בעקבות המרחק הקצר יחסית בין תחנת קריית חיים לתחנת קריית מוצקין, חלק מהרכבות החולפות אינן עוצרות בתחנה.
ב-16 ביולי 2006, בעיצומה של מלחמת לבנון השנייה, שותקה תנועת הרכבות לתחנה לאחר שטיל קטיושה פגע במוסכי הרכבת בחיפה והרג שמונה מעובדי רכבת ישראל. ב-14 באוגוסט (תום המלחמה), חודשה תנועת הרכבות לתחנה.

מבנה התחנה

מסילה כפולה עוברת בתחנה - מסילה מזרחית (צמודה לרציף 1) לרכבות דרומה ומסילה מערבית (צמודה לרציף 2) לרכבות צפונה.
בתחנה שני רציפי צד (רציף 1 בסמוך לקריית חיים מזרחית; רציף 2 בסמוך לקריית חיים מערבית) המחוברים ביניהם במעבר תת-קרקעי. כניסה לתחנה אפשרית רק מקריית חיים מזרחית, אך היציאה ממנה אפשרית בשני חלקי התחנה. בשעות הלילה התחנה סגורה.
חלוקה מנהלית של מוסקבה

מאפיינים

העיר חולקה ל-10 אוקרוגים (מחוזות) מנהליים ול-125 נפות. כל עשרת האוקרוגים נמצאים בשטח המנהלי של העיר מוסקבה, מלבד העיר זלנוגרד (מספר 10 על המפה).
ביולי 2012, בעקבות הרחבת שטח העיר הוקמו 2 אוקגורים מנהליים חדשים (11 ו-12 במפה).
לכל האוקרוגים והמחוזות המנהליים שלט אצולה משלהם, דגל וראש מחוז.
בניגוד לערים מסוימות בצפון אמריקה ומזרח אסיה, אין במוסקבה אזורים מוגדרי גזע, כמו צ'יינטאון.

הרחבת שטח העיר

פרויקט הרחבת שטח העיר מוסקבה, שכונה מוסקבה החדשה יצא לדרך בשנת 2011 והיה פרויקט ההרחבה הגדול ביותר בתולדות מוסקבה מאחר שהביא להכפלת שטח העיר פי 2.4 משטחה המקורי על חשבון שטחי מחוז מוסקבה.
הפרויקט הוצג בתקשורת ב-11 ביולי 2011 וכונה "מוסקבה החדשה" בדומה לפרויקט הבריטי "ניו דלהי" שנועד להביא למודרניזציה בעיר הבירה ההודית. בשתי המקרים הרחבת ערי הבירה נעשתה לכיוון דרום מערב. עיריית מוסקבה כינתה את הפרויקט "מוסקבה הגדולה". רעיון ההרחבה זכה לתשומת לב ציבורית גדולה ובסקר שנערך בקרב המוסקבאים, 41% תמכו בהרחבה, 41% התנגדו ו-18% נמנעו מלהביע דעה.
לאחר הרחבת גבולות המחוזות, מוסקבה הפכה מהעיר ה-11 בגודלה, לעיר הששית בגודלה בעולם מבחינת שטח. אף שמבחינת גודל אוכלוסייה נותרה העיר השמינית בגודלה, מאחר שבשטחים שנוספו התגוררו פחות מ-250 אלף איש. זאת בניגוד למה שהתרחש בפרויקט הרחבת העיר ברלין; בשנת 1920 "חוק ברלין הגדולה" הביא לאיחוד ערים פרבריות, כפרים ואחוזות סביב ברלין לעיר גדולה ומורחבת, כשלאחר ההתרחבות נאמדה ב-1939 אוכלוסיית ברלין ביותר מ-4 מיליון נפש.
צסק"א מוסקבה במפעלים האירופיים

היסטוריה

משחקה הראשון באירופה נערך ב-1971 נגד גלאטסראיי עליה גברה בתוצאה 0:3 ו-1:1 (3:1 בסיכום הכללי). היא לא הגיעה להישגים כלשהם בתקופת ברית המועצות והעפילה לשלב הבתים של ליגת האלופות לראשונה בעונת 1993 וחזרה על כך גם בעונת 2004/2005 שגם הייתה העונה המוצלחת ביותר בתולדותיה באירופה כשזכתה בגביע אופ"א.
בעונת 2009/2010 העפילה לשלב רבע גמר ליגת האלופות, במה שמהווה להישג השיא שלה במפעלים האירופיים.
בעונת 2018/19 אוהדים היו מעורבים בתקרית לא נעימה ברכבת התחתית של רומא, כשעשרה אוהדים נפצעו ואחד מהם איבד את רגלו, לקראת משחק חוץ נגד רומא במסגרת ליגת האלופות.
Warchest

רשימת השמעה

השירים המודגשים הם שירים שיצאו בפעם הראשונה במארז זה.