google/wiki40b huggingface dataset:
עדים בצד אסתן ותאסר

בהלכה, עדים בצד אסתן ותאסר הוא כלל האומר שאם לדבר מסוים יש חזקת כשרות, אין צריך לחשוש שקיימים עדים היודעים שהוא אסור.
דין זה אמור רק בחפץ או אדם שיש לו חזקת כשרות, האומרת שהוא מותר כל עוד לא יתברר אחרת, אבל בשר בהמה או עוף שאין לו חזקת כשרות, אלא הוא בחזקת איסור אבר מן החי, אין לאכלו עד שיתברר שנשחט כראוי.

הכלל

אמרה זו שנאמרה על ידי רבי חנינא נאמרה בשבויה, שבאה לפניו, והוא התירה מכח הפה שאסר הוא הפה שהתיר. אף על פי שהדין אומר שאם אשה נשבתה בידי אויבים קיים חשש שמא באו עליה באונס ומכאן שהיא פסולה מלהנשא לכוהן, ניתן להתיר את נישואיה מכח הדין "הפה שאסר הוא הפה שהתיר" האומר כי אם מסתמכים על עדותה שלה עצמה לגבי העובדה שנשבתה, יש להסתמך גם על עדותה האומרת שהיא טהורה ולא נאנסה מעולם, ומכאן שיש להתיר את נישואיה. אמרו לפניו, שיש עדי טומאה בעיר ששמא "אסתן" שיודעים שהיא אסורה מכיוון שהיא נאנסה, על כך התבטא רב חסדא: "עדים בצד אסתן ותאסר", וכי אשה נאסרת על סמך עדים שעדיין לא באו לבית דין להעיד שהיא טמאה?
במקרה אחר, המוזכר במסכת קידושין אדם קידש אשה בדבר ששוויו פחות מפרוטה, כך שעל פי ההלכה היא לא מקודשת. אמרה לפניו שיש עדים היודעים, כי הדבר היה שווה פרוטה באותו יום שקידשה, במדי, ולכן היא מקודשת. אמר רב חסדא: עדים בצד אסתן ותאסר?
הגמרא מספרת, על יהודית, אשתו של רבי חייא, שילדה תאומים וסבלה מכך, לכן ביקשה לאסור את עצמה על בעלה. היא אמרה לרבי חייא, שאמה אמרה לה, שאביה קיבל עבורה מעות קידושין בהיותה קטנה, ולכן היא נחשבת לאשת איש ואסורה על רבי חייא. על כך אמר רבי חייא: אין לאמך נאמנות להעיד בדבר, שכן היא פסולה להעיד, שהרי היא אשה הפסולה להעיד, וכן קרובה הפסולה לעדות. אמרו לפניו: והלא יש עדים שאביה אכן קיבל עבורה קידושין, הגיב רבי חייא: עדים בצד אסתן, כלומר: כל עוד לא יתברר הדבר, אין לי לחשוש לכך.
אמוראים אחרים במסכת קידושין חלוקים על רב חסדא, וטענו שהדין "עדים בצד אסתן ותאסר" אמור רק בשבויה, המותרת מהתורה, וגם מפני שישנה סברא נוספת להתירה, שכן היא מנוולת ומכערת את עצמה על השובים אותה כדי שלא יחשקו בה, ולכן יש לנו להניח שהיא טהורה, ומה שאסרוה לכוהן היא רק חומרא מדרבנן, אך באיסור אשת איש שהוא מהתורה אין לנו להקל אם נודע לנו שיש עדים במקום אחר.

התייחסויות אקטואליות

בסערה שהתחוללה בשנת תשס"ד אודות הפאות הנכריות, לאחר שהתעורר חשש שמייבאים אותן ממרכזים בהודו שם נחתכו לשם עבודה זרה ונאסרו מדין אביזרייהו של עבודה זרה האסורים בהנאה, פסק הרב מנחם מנדל שפרן כי כל עוד אין עדות ברורה שהפיאות אסורות אין סיבה לאסור אותן ויש להעמידן על חזקת כשרות, וזאת על פי הכלל עדים בצד אסתן ותאסר.
אליהו לואנץ

רבי אליהו בר משה לואנץ אשכנזי (כ"ג באייר ה'שכ"ד מאי 1564 – כ"א בתמוז ה'שצ"ו, 1636) נודע בשם רבי אליהו בעל שם היה רב, מקובל, דרשן ופייטן אשכנזי.

ביוגרפיה

נולד בפרנקפורט. אבי אביו היה השתדלן יוסף לואנץ, נודע בכינויו "רבי יוזלמן", מאנשי חצרו של קיסר גרמניה. למד בישיבתו של המהר"ל מפראג ואצל רבנים נוספים. כיהן ברבנות בפולדה, הנאו, פרידברג, ולבסוף בורמייזא. שם שימש גם כראש ישיבה.

קראקא

לאחר שהותו בפרנקפורט נדד לעיר קראקא שבמדינת פולין, עליה כתב: "עיר גדולה של חכמים וסופרים, יודעי התורה ולומדיה". הצטרף לישיבה של רב העיר, הרב מנחם מנדל אביגדורש, שלימדו גם קבלה.
רבי אליהו הגיה את כתב היד של הספר "דרכי משה" מאת הרמ"א והדפיסו. כהוקרה לכך העניק לו אחיו של הרמ"א, רבי אליעזר איסרליש, כתב יד נוסף של הרמ"א על ספר הזוהר. את כתב היד שילב רבי אליהו בספרו "אדרת אליהו" על הזוהר.
נודע בשל עיסוקו בקבלה ובכתיבת קמעות, והתפרסם בכינויו "רבי אליהו בעל שם". כתב גם פיוטים, בהם "ויכוח יין עם המים" (הנקרא גם בשם "אליכם אישים אקרא").
רבי אליהו לואנץ נפטר בוורמס בכ"ט בתמוז שצ"ו, ובה נקבר.
רן לוי (סופר)

קורות חייו

לוי נולד ב-1975 בישראל. את שירותו הצבאי עשה בחיל הים, כמפקד ספינת "דבור" בדרום, ומאוחר יותר כמפקד בית הספר לימאות ונשק בבה"ד חיל הים. השתחרר בדרגת סרן.
לוי מהנדס אלקטרוניקה בהשכלתו, בוגר הפקולטה להנדסת חשמל של הטכניון. בטכניון ערך וכתב את "דמיקולי", מדור ההומור והסאטירה של "קולי", עיתון הסטודנטים.
רן לוי עבד בחברת מלאנוקס טכנולוגיות כמהנדס חשמל מספר שנים, והחליט לעבור לעבוד בחברת רפא"ל בעקבות הצלחת הפודקאסט. לוי עבד ברפא״ל עוד מספר שנים, עד שהחליט לעזוב את עבודתו כשכיר ולהתמקד ביצירת פודקאסטים.
לוי מרצה על מגוון נושאי מדע וטכנולוגיה לקהל הרחב. כותב במגוון רחב של ירחונים ואתרים, בהם ynet, כלכליסט, הידען, אודיסאה ועוד. מפיק ומגיש את הפודקאסט "עושים היסטוריה", פודקאסט על מדע, טכנולוגיה והיסטוריה. לוי הרחיב את הפודקאסט הזה לרשת פודקאסטים בשם רשת עושים היסטוריה והוא העורך הראשי שלה. בשנת 2017 הקליט לוי פודקאסט נוסף באתר החינוכית המבוסס על ספרו "האוניברסיטה הקטנה של המדעים".
לוי נשוי ואב לשלושה.
לואי ז'אן מארי דה בורבון, דוכס פנתייבר

ביוגרפיה

לואי ז'אן מארי נולד ב-16 בנובמבר 1725 בטירת רמבוילט, ללואי אלכסנדר, רוזן טולוז, בנו הבלתי-חוקי של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, ולמארי ויקטואר דה נואיי, בתם של אן ז'ול דה נואיי ומארי פרנסואז דה בורנונוויל. בשנת 1737 מת אביו, ולואי ז'אן מארי ירש את תאריו, שכללו אף את התארים אדמירל צרפת, מרשל צרפת ומושל ברטאן. בשנת 1740 הוא קיבל דרגת לוטננט גנרל בצבא הצרפתי, ובמהלך מלחמת הירושה האוסטרית הוא נלחם תחת פיקודו של דודו אדריאן מוריס דה נואיי.
בצעירותו הועלתה הצעה לחתנו עם לואיז הנרייט דה בורבון, אולם אמה העדיפה לחתנה עם לואי פיליפ הראשון, דוכס אורליאן. בשנת 1744 התחתן לואי ז'אן מארי עם מריה תרזה פליסיטס ד'אסטה, בתם של פרנצ'סקו השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה ושארלוט אגליי ד'אורליאן, ממנה נולדו לו 7 ילדים. בשנת 1754 מתה אשתו, מה שהיווה בשבילו מכה קשה, והוא לא התחתן שוב לאחר מכן. לאחר מכן התגורר לואי ז'אן מארי בטירותיו והתרחק מחצר המלוכה בארמון ורסאי, והשקיע את מירב זמנו בפילנתרופיה.
לאחר המהפכה הצרפתית הוא העניק מקלט לסופר והמשורר ז'אן-פייר קלארי דה פלוריאן, שהיה קודם לכן עוזרו. בשנת 1791 הוא עבר להתגורר בוורנון, ובשל פעולות הצדקה שלו לא נפגע מהרדיקלים המהפכניים. בספטמבר 1792 נרצחה כלתו מריה תרזה לואיזה מסבויה, נסיכת למבל באכזריות, ובינואר 1793 הוצא להורג דודנו לואי השישה עשר, מלך צרפת. ב-4 במרץ 1793 מת לואי ז'ן מארי, ולאחר מותו פרצו מהפכנים רדיקליים לביתו, והשחיתו רבות מהיצירות שהיו מוחזקות בו.
הקורדילרה האמריקנית

הקורדילרה האמריקנית (באנגלית: American Cordillera) היא שרשרת של רכסי הרים (קורדילרה) הבנויה מרצף נמשך של רכסי הרים היוצר את "עמוד השדרה" של מערב אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית, אמריקה הדרומית ואנטארקטיקה. היא גם עמוד השדרה של הקשת הגעשית, המהווה את החלק המזרחי בטבעת האש שסביב האוקיינוס השקט.
מצפון לדרום, רצף זה של רכסי הרים חופפים ומקבילים מתחיל ברכס אלסקה (Alaska Range) ורכס ברוקס (Brooks Range) באלסקה וממשיך דרך טריטוריית יוקון ופרובינציית קולומביה הבריטית בקנדה. הקורדילרה האמריקנית ממשיכה דרך ההרים והאיים של רכסי החוף הפסיפי (Pacific Coast Ranges) יחד עם החלק העיקרי של הרי הרוקי דרך קולומביה הבריטית והאי ונקובר. בארצות הברית הקורדילרה מתפצלת על מנת לכלול את הרי הרוקי, הסיירה נבדה, רכס קסקייד ורכסי החוף של המדינות וושינגטון אורגון (Oregon Coast Range) וקליפורניה (California Coast Ranges). במקסיקו הקורדילרה נמשכת דרך רכסי ההרים של סיירה מדרה אוקסידנטל (Sierra Madre Occidental) וסיירה מדרה אוריינטל (Sierra Madre Oriental), כמו גם רכס ההרים במרכז חצי האי באחה קליפורניה.
רכסי ההרים של הקורדילרה ממקסיקו צפונה מכונים יחד הקורדילרה של אמריקה הצפונית (North American Cordillera) או הקורדילרה המערבית (Western Cordillera) בארצות הברית ובקנדה, והיא גם מכונה הקורדלירה הקנדית (Canadian Cordillera) או הקורדילרה הפסיפית (Pacific Cordillera) בקנדה.
הקורדילרה נמשכת דרך רכסי ההרים של אמריקה המרכזית בגואטמלה, הונדורס, ניקרגואה, קוסטה ריקה ופנמה, והופכת להרי האנדים של אמריקה הדרומית. הרי האנדים יחד עם שרשרות ההרים המקבילות ושרשרות האיים המקבילות שמול חופי צ'ילה נמשכים דרך קולומביה, ונצואלה, אקוודור, פרו, בוליביה, ארגנטינה וצ'ילה עד לנקודת הקצה של אמריקה הדרומית בארץ האש. בנוסף, אפשר להתוות את המשך הקורדילרה דרך הרכס הקשתי של איי ג'ורג'יה הדרומית לאורך האוקיינוס הדרומי להרים של ארץ גראהאם בחצי האי האנטארקטי.
גרגורי סרפר

ביוגרפיה

גרגורי סרפר נולד בטשקנט, למד לשחק שחמט אצל סבו בגיל שש. בשנת 1985 הוא התחיל להתאמן בבית הספר לשחמט של מיכאל בוטביניק. לאחר התפרקות ברית המועצות הוא היה חבר נבחרת אוזבקיסטן בשחמט. בשנת 1987 באליפות העולם לנוער עד גיל 20 הוא סיים במקום השלישי (אחרי וישוואנתן אנאנד ווסילי איוונצ'וק).
בשנת 1987 באליפות העולם לנוער עד גיל 20 הוא היה שלישי (אחרי בוריס גלפנד ווסילי איוונצ'וק). בשנת 1989 הוא ניצח באליפות אירופה לנוער עד גיל 20.
בשנת 1996 סרפר עבר לארצות הברית. בשנת 1999 סרפר ניצח בתחרות בינלאומית בלאס ווגאס. באותה השנה, בגמר ארצות הברית הפתוחה בשחמט הוא הפסיד לבוריס גולקו.
בשנת 2004 ניצח סרפר באליפות ארצות הברית בשחמט. בשנת 2007 הוא היה שלישי בתחרות בלאס וגאס.
סרפר הפסיק להשתתף בתחרויות בשנת 2008 ועבר לאימון.
קסדה (הרלדיקה)

הקסדה היא התקן הרלדי המציין כי נושא השלט הוא לוחם.

היסטוריה

היות שהמגן שימש את האביר לזיהוי קל בשדה הקרב ובטורנירים, אין זה מפתיע כי גם הקסדה נכללה בהתקנים ההרלדיים אשר שולבו בשלט האצולה לציונו של אביר או לוחם. יתרה מכך, השימוש בקסדה (או פריט לבוש ראש אחר ככתר או נזר) כחלק משלט האצולה מעל המגן, החל מאוחר מתחילתו של השימוש האמיתי בהם. בכמה מסורות הרלדיות דרגתו של האציל השתקפה במספר הפסים אשר הופיעו על חזיתה של הקסדה, בסוג המתכת אשר הייתה בשימוש או בצורת תנוחתה מעל המגן. לחלופין, דרגתו של האציל עשויה להיות מבוטאת בכתר אשר הולבש על הקסדה או במקומה על המגן.
בהרלדיקה כנסייתית מוחלפת הקסדה שבסמל בגאלרו.
דינמו סנקט פטרבורג (קטרגל)

היסטוריה

מועדון הקטרגל הוקם תחת השם "STAF-אליאנס" בסתיו 2002. 
בשנים הראשונות הקבוצה התמודדה באליפות העיר בה זכתה בעונת 2004/2005. בעונת 2005-2006, המועדון התמודד בליגה הבכירה, ליגת המשנה ב קטרגל וכבר בעונת הבכורה סיימה במקום הראשון בעונה הסדירה אך הפסידה בגמר לקבוצת "מיטישצ'י". הקבוצה קיבלה הזדמנות להעפיל ללידת העל אך נציגיה סירבו ובעונה הבאה הקבוצה זכתה בפעם השלישית ברציפות באליפות העיר. וגם בעונה זו הקבוצה שחזרה את התוצאה מהשנה שעברה, סיימה כאלופת העונה הסדירה והעפילה עד לגמר הפלייאוף, הפעם הפסידה ל"סרטוב". שוב הייתה לקבוצה ההזדמנות להעפיל בעונה הבאה לליגת על, הפעם הקבוצה השתמשה בה ועלתה.
לקראת פתיחת העונה בליגת העל המועדון שינה את שמו ונקרא "דינמו סנקט פטרבורג". את עונת 2007/2008, דינמו סיימה במקום העשירי. בעונה הבאה הקבוצה פתחה בצורה מוצלחת אבל לא הצליח לסיים את העונה עד הסוף. ב-5 בינואר 2009 מסיבות כלכליות, המועדון חדל להתקיים.
בוטסי ת'ורנטון

קריירת מכללות

ת'ורנטון נולד וגדל בעיר בולטימור שבמרילנד. בשנת 1995 החל ללמוד ב"מכללה הקהילתית טלהסי", ולאחר שנתיים עבר לאוניברסיטת סנט ג'ון בניו יורק, בה שיחק לצד רון ארטסט. בעונתו הראשונה בסנט ג'ון הוביל את קלעי הקבוצה עם 14.9 נקודות בממוצע למשחק, וסייע לה להעפיל לשלב רבע גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Elite Eight). בעונה העוקבת קלע 15.3 נקודות למשחק, אך קבוצתו הודחה כבר במשחק השני של טורניר המכללות.

קריירת משחק

לאחר שלא נלקח על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA‏ 2000, חתם ת'ורנטון על חוזה בפלקנסטרו קאנטו מליגת העל האיטלקית. ב-3 עונותיו בקאנטו היה אחד משחקניה המובילים, וקלע 17.0 נקודות בממוצע למשחק.
בקיץ 2003 עבר לשחק במונטפסקי סיינה, והוביל אותה לזכייתה הראשונה אי פעם באליפות ליגת העל האיטלקית. במשחק השלישי והמכריע של סדרת הגמר מול סקיפר בולוניה קלע ת'ורנטון 30 נקודות והוריד 10 ריבאונדים, בניצחון קבוצתו בתוצאה 92–63. באותה עונה הצטיינה סיינה גם ביורוליג, כאשר העפילה לשלב הפיינל פור לראשונה בתולדותיה. במשחק חצי הגמר הוביל ת'ורנטון את קלעי קבוצתו עם 26 נקודות, אך היא הפסידה מול בולוניה בתוצאה 102–103, לאחר הארכה. בעונת 2004/2005 הודחה סיינה ברבע גמר הליגה האיטלקית, ובשלב "16 הגדולות" ביורוליג.
בעונת 2005/2006 שיחק ת'ורנטון בברצלונה, אשר סיימה את העונה במקום השלישי בליגת העל הספרדית, ובמקום הרביעי ביורוליג לאחר שהפסידה מול צסק"א מוסקבה בחצי הגמר. ב-45 משחקיו עם ברצלונה קלע 7.4 נקודות בממוצע למשחק.
בעונת 2006/2007 זכה ת'ורנטון באליפות היורוקאפ כשחקן ז'ירונה. לאורך העונה קלע 7.2 נקודות בממוצע למשחק, כשחקן משלים לצד כוכבי הקבוצה אריאל מקדונלד, פרננדו סן אמטריו ומארק גאסול.
בעונת 2007/2008 שב לשחק בסיינה, וזכה עמה פעם נוספת באליפות הליגה האיטלקית. כמו כן באותה עונה הגיעה הקבוצה לפיינל פור היורוליג, אך הפסידה מול מכבי תל אביב במשחק חצי הגמר. לאורך העונה קלע ת'ורנטון 10.5 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישייה השנייה של העונה ביורוליג.
בין השנים 2008–2011 שיחק עבור אפס פילזן הטורקית. בעונת 2008/2009 זכה עם הקבוצה הן בגביע הטורקי והן באליפות ליגת העל הטורקית, לאחר שגברה על פנרבחצ'ה אולקר בסדרת הגמר. ב-3 עונותיו בליגה הטורקית רשם ת'ורנטון ממוצע של 9.7 נקודות למשחק.
בקיץ 2011 חזר לקדנציה שלישית במונטפסקי סיינה, וזכה כשחקנה באליפות הליגה וכן בגביע האיטלקי.
בעונה העוקבת עבר לדינמו סאסארי, ובעונת 2013/2014 שיחק עבור שטרסבורג מהליגה הצרפתית, בטרם פרש ממשחק.
טינקרבל והאוצר האבוד

תקציר העלילה

הסרט מספר על טינקרבל אשר קיבלה לידה את פיקסי העץ, חומר שרביט הקסם המיוחד הנותן כוח לפיות הטובות לקסום את קסמיהן בעונת הסתיו תחת הירח המלא. טינקרבל עשתה בו שימוש לא נכון וגרמה לעולם הפיות להיכנס לסכנה. עקב המעשה, טינקרבל החליטה לתקן את מה שהיא עשתה ויצאה למסע ארוך ומסוכן החוצה את הים ומגיע למרחקים בעזרת חבריה טרנס ובלייז הגחלילית. במהלך המסע הם גילו אוצר אבוד ויקר.

הפקה

מכיוון שהסרט מתרחש במזג האוויר הקריר ביותר של הסתיו, עיצוב התלבושות של טינקרבל נראה מציאותי יותר. מעצבי הדמות הוסיפו לתלבושת שלה חולצה עם שרוול ארוך, צעיף ומגפיים. הבמאי של הסרט, קליי הול, אמר "בסרטים הקודמים ["פיטר פן", "פיטר פן 2" ו"טינקרבל"] היא לבשה את השמלה הירוקה, הקטנה והמוכרת שלה. עם זאת, מפני שזה סרט הרפתקאות, השמלה פשוט לא תעבוד".

פסקול הסרט

לסרט יצא פסקול מוזיקלי בעל שלושה עשר שירים ב-22 בדצמבר 2009. הפסקול מכיל את השיר "Fly to Your Heart" מהסרט "טינקרבל" ואת שיר הנושא של הסרט "Gift of a Friend" אותו שרה דמי לובאטו. מנהלי המוזיקה בעברית היו שרון כהן ועדי כהן, ומבצעת השירים הייתה שרון עזריה עם קולות מקהלה שכללו את הדר שחף-מעיין, מיכל רשף, עדי רז, מיכאל עינב, בבת מרום ואפרת כרמוש.

משחק וידאו

לסרט יצא משחק וידאו בשם "Disney Fairies: Tinker Bell and the Lost Treasure".

ספרים

ספר המספר את עלילת הסרט הופץ בישראל על ידי "ידיעות ספרים". 
ספר ילדים דיגיטלי אינטראקטיבי בעל 32 עמודים יצא על ידי "דיסני ספרים דיגיטליים" בספטמבר 2009.
רוזנות הסן-הומבורג

היסטוריה

בשנת 1622 הוקמה הרוזנות על חלק משטחי רוזנות הסן-דרמשטאדט, ופרידריך הראשון, רוזן הסן-הומבורג הפך לשליט הרוזנות. בתחילה היא הייתה כפופה להסן-דרמשטדט, אולם בשנת 1668 היא הפכה לרוזנות עצמאית.
בתחילה הייתה הרוזנות מחולקת להסן-הומבורג ולהסן-הומבורג-בינגנהיים, אולם הם התאחדו לרוזנות אחת בשנת 1681.
בשנת 1806 אוחדה הרוזנות עם הדוכסות הגדולה של הסן, אולם בשנת 1815, על ידי קונגרס וינה, האחרון המדינה נאלצה להכיר בעצמאותה של הסה-הומבורג, אשר קיבלה כתוספת את מייסנהיים.
רוזנות הסן-הומבורג כללה שני חלקים, מחוז באד הומבורג בצד ימין של הריין, ומחוז מייסנהיים, אשר נוסף בשנת 1815, בצד שמאל של הנהר.
בשנת 1866 מת פרדיננד, רוזן הסן-הומבורג ללא יורשים, ובעקבות כך הסן-הומבורג הועברה לשלטון הדוכסות הגדולה של הסן, בעוד מייסנהיים הועברה לידי ממלכת פרוסיה. מאוחר יותר באותה שנה, השטחים האלה נלקחו מתוך הסה-דרמשטדט שוב, ובשילוב עם שטחי נסיכות הבוחר מהסן, דוכסות נסאו, והעיר החופשית של פרנקפורט הם היוו את פרובינציית הסן-נסאו הפרוסית.
כיום, אזור זה מהווה חלק מהמדינה הגרמנית של הסן.
סשה דוואן

ביוגרפיה

דוואן נולד בשכונת ברמהול שבעיר סטוקפורט להורים הינדים.
את הכשרתו המקצועית רכש דוואן בבית הספר למשחק ליין-ג'ונסון במנצ'סטר, והחל להופיע בגיל 12. הוא למד באקווינס קולג' בסטוקפורט.

קולנוע וטלוויזיה

דוואן הופיע בתוכניות טלוויזיה שונות בממלכה המאוחדת. היה לו תפקיד בסדרת הטלוויזיה לילדים "Weirdsister College" בדמות אזמט מדארידי, וכן בעונות השנייה והשלישית של הסדרה לילדים "Out of Sight". ב-1999 הופיע במיני-סדרה "The Last Train", ושיחק בתפקיד אורח בפרק בסדרה "EastEnders, Altogether Now" (ספין-אוף ל"איסטאנדרס") ובפרק בסדרה "City Central". ב-2008 שיחק בדרמה "Wired" של ITV בתפקיד בן צ'נדרייקר לצדם של ג'ודי ויטאקר ולורנס פוקס. ב-2010 ו-2011 השתתף עם אנסמבל שחקנים בסיטקום "Outsourced" של רשת NBC. בנובמבר 2013 גילם את דמותו של הבמאי ווריס חוסיין בדוקו-דרמה "הרפתקאה בחלל ובזמן" שנוצרה לכבוד חגיגות היובל של הסדרה "דוקטור הו". עוד שיחק בתפקיד פול ג'טרי, צעיר בן 22 שיש לו מערכת יחסים עם אשה שגילה כפול משלו, בעונה הראשונה של סדרת הדרמה "הטנגו האחרון בהליפקס" של ערוץ BBC One. דוואן גילם את דאבוס בסדרה "איירון פיסט" של נטפליקס.
ב-2007 זכה דוואן בפרס "Royal Television Society" על הופעתו בדרמה "מהומות ברדפורד" בקטגוריית פריצת השנה על המסך.

תיאטרון

דוואן שיחק בתפקיד אכתר בהצגה המקורית של "נערי ההיסטוריה" מאת אלן בנט. אחרי שגילם את הדמות בהפקה המקורית, הוא המשיך לשחק באותו תפקיד בהפקות בברודוויי, סידני, ולינגטון והונג קונג. כמו כן השתתף בגרסה הרדיופונית של המחזה, ובסרט הקולנוע באותו שם.
דייוויד קאראדין

השנים הראשונות

קאראדין נולד כג'ון ארתור קאראדין לשחקן ג'ון קאראדין ולאשתו ארנדל אביגייל מק'קול. הוא בן למשפחת שחקנים, ואחיו הם השחקנים ברוס קאראדין, קית' קאראדין ורוברט קאראדין. הוא למד לימודי משחק באוניברסיטת סן פרנסיסקו בקליפורניה, בטרם החל בקריירה של שחקן מקצועי בתיאטרון, בטלוויזיה ובקולנוע. עם התחלת הקריירה אימץ את שם הבמה דייוויד.

קריירה

בסדרת הטלוויזיה "קונג פו", שזכתה להצלחה בשנות השבעים, גילם את דמותו של קוואי צ'אנג קיין. הופעתו בסדרה הקנתה לו מועמדות לפרס גלובוס הזהב. בשנות התשעים שיחק בסדרת הספין-אוף "קונג פו: האגדה נמשכת", בתפקיד נכדה של הדמות אותה גילם בסדרה המקורית.
ב-1985 שיחק במיני סדרה "צפון ודרום", בגינה היה מועמד פעם נוספת לפרס גלובוס הזהב.
קאראדין שיחק ביותר מ-100 סרטי קולנוע, הבולטים שבהם היו "Bound for Glory" ‏(1976), בו גילם את דמותו של הזמר וודי גאת'רי בסרט ביוגרפי על חייו, ושני סרטי "להרוג את ביל" (2003–2004), בהם שיחק את דמותו של ביל, ראש כנופיית המתנקשים, שגיבורת הסרט יוצאת לנקום בו. סרטים אלו זיכו אותו בשתי מועמדויות נוספות לפרס גלובוס הזהב.
קאראדין גם הפיק וכיכב בסדרה של קלטות וידאו, שהתמקדו בלימוד אמנויות הלחימה טאי צ'י וצ'י קונג. בטרם החל להופיע בסדרה "קונג פו" לא היה לקאראדין כל ידע באמנויות לחימה אלו, אך בעקבות הצלחת הסדרה החל להתעניין בנושא ולעסוק בו. כמו כן הנחה את הסדרה "Wild West Tech" בערוץ ההיסטוריה, תפקיד בו החליף את אחיו קית'.
בשנת 2002 שיחק בסרט הטלוויזיה "אאוטסיידר" את ד"ר לוקאס הנרי, לצד נעמי ווטס. בשנת 2007 שיחק בקומדיה "גדול מהסרטים" בכיכובן של ג'יימה מייס וכרמן אלקטרה. בשנת 2008 השתתף בקליפ לשירם של האחים ג'ונאס "Burnin' Up", בו גילם דמות של מדריך קונג פו.

חייו האישיים

קאראדין היה נשוי חמש פעמים, ולו שתי בנות, קליסטה מירנדה וקנזס.

מותו

ב-4 ביוני 2009 נמצא קאראדין מת בבית מלון בבנגקוק, שם שהה לצורך צילומי סרט. קאראדין נמצא בתוך ארון כשחבל כרוך סביב צווארו, עובדה שבאופן מיידי עוררה ספקולציות שונות על כך שהתאבד. בפועל, העדויות מהזירה ושתי נתיחות שלאחר המוות העידו כי מותו נגרם כתוצאה מחנק ארוטי, סוג של פאראפיליה בה נעשית חסימה של אספקת החמצן לצורך גירוי מיני. סיבת המוות הידועה בציבור היא "תאונת חניקה אירוטית".
יחסי ארצות הברית–ספרד

ספרד במהפכה האמריקאית

במהלך המהפכה האמריקאית ספרד הכריזה מלחמה על בריטניה כבעלת ברית של צרפת, וסיפקה אספקה ותחמושת לכוחות האמריקאים. ככזו, ספרד בחרה לסייע לשלוש עשר המושבות במלחמת העצמאות של ארצות הברית ולהילחם לצידם נגד בריטניה. עם זאת ספרד לא הייתה בת ברית של הפטריוטים. היא לא רצתה להכיר בעצמאותה של ארצות-הברית, משום שלא האמינה במהפכנים. ההיסטוריון תומאס ביילי כותב על ספרד: "אף כי היא הוקסמה מהסיכוי למלחמה [נגד אנגליה] ולהשבת נקמה, אך היא נחרדה מצל הבלהות של רפובליקה אמריקנית חזקה ורבת עוצמה. מדינה חדשה כזו עשויה להגיע אל האלגייני ועמק המיסיסיפי ולתפוס טריטוריה שספרד רצתה לעצמה. גרוע מכך, היא עלולה בסופו של דבר לתפוס את המושבות של ספרד בעולם החדש".
בין הספרדים הבולטים ביותר במהפכה האמריקנית היה ברנרדו דה גאלבס ממדריד, רוזן גאלבס, שהביס בשנת 1779 את המעילים האדומים במנצ'אק, בבאטון רוז' ובנאצ'ז. הוא שחרר את עמק המיסיסיפי התחתון מהכוחות הבריטיים והפיג את האיום על בירת לואיזיאנה, ניו אורלינס. בשנת 1780, הוא כבש מחדש את מוביל ובשנת 1781 הוא תפס את ימת פנסקולה וחופיה, מה שהותיר את האימפריה הבריטית ללא בסיסים במפרץ מקסיקו. כהוקרה על מעשיו למען האינטרס האמריקאי, לקח אותו ג'ורג' וושינגטון לימינו בתהלוכת ה-4 ביולי, יום העצמאות האמריקאי, והקונגרס של ארצות הברית ציין את עזרתו של גאלבס במהפכה.
תורם בולט נוסף היה דון דייגו דה גרדוקי, אשר מונה לשגריר הראשון של ספרד בארצות הברית בשנת 1784. גרדוקי הכיר היטב את ג'ורג' וושינגטון, וצעד איתו במצעד הבכורה לאחר שנבחר לראשונה. קרלוס השלישי, מלך ספרד המשיך את הקשר עם וושינגטון, ושלח לו מתנות כמו חיות משק מספרד אותם וושינגטון ביקש בשביל החווה שלו במאונט ורנון.

ספרד וארצות הברית בסוף המאה ה-18

שגריר ארצות הברית הראשון בספרד היה ג'ון ג'יי, אשר מונה ב-27 בספטמבר 1779. משימתו הייתה להשיג סיוע כספי, אמנות מסחריות והכרה בעצמאות האמריקאית. בית המשפט המלכותי של ספרד סירב לקבל את ג'יי באופן רשמי כשגריר ארצות הברית, שכן הוא סירב להכיר בעצמאות האמריקנית עד 1783, מחשש כי הכרה כזו עלולה לעורר מהפכה במושבות שלהם. עם זאת, ג'יי, שכנע את ספרד להלוות 170 אלף דולר לממשלת ארצות הברית. הוא עזב את ספרד ב-20 במאי 1782. יורשו של ג'יי, ויליאם קרמייקל, התחתן עם אישה ספרדייה ונקבר בבית הקברות הקתולי במדריד. כמו כן נרקמו כמה קשרים ידידותיים: ג'ורג' וושינגטון הקים את תעשיית גידול הפרדות של ארצות הברית באמצעות חמורים גדולים באיכות גבוהה שנשלחו אליו ממלך ספרד (כמו גם מהמרקיז דה לה פאייט).
אמנת פינקני, הידועה גם בשם "חוזה סן לורנצו" או "חוזה מדריד", נחתמה בסן לורנצו דה אל אסקוריאל ב-27 באוקטובר 1795 והוציאה מן הכוח אל הפועל את כוונות הידידות בין ארצות הברית לספרד. היא גם הגדירה את הגבולות בין ארצות הברית למושבות הספרדיות והבטיחה את זכויות השייט של ארצות הברית בנהר המיסיסיפי.

ראשית המאה ה-19

היחסים בין ספרד לארצות הברית הדרדרו במהלך המאה ה-19 שכן שתי המדינות התחרו על טריטוריה ועל משאבים בעולם החדש. סכסוכים פוליטיים והבדלי תרבות השפיעו על היחסים בין שני העמים ויצרו מסורת של קונפליקט בעל אופי לא ידידותי. מורשת של בעיות, דימויים עוינים וחשדות הדדיות השפיעו עמוקות על היחסים בין הצדדים.
במלחמת חצי-האי שני מלכים יריבים נאבקו על השליטה בספרד. הראשון פרננדו השביעי מבית בורבון ומנגד אחיו של נפוליאון, ז'וזף בונפרטה, שזכה לחסותו של ז'וזה הראשון. לאורך כל המלחמה דאגה ארצות הברית לשמור על עמדה נייטרלית.
צח שפיצן

ביוגרפיה

צח שפיצן נולד בירושלים. הוא שירת כקצין במחנה ג'וליס. בשנת 1999 סיים לימודי משחק בשלוחה הירושלמית של הסטודיו למשחק ניסן נתיב. בשנה זו השתתף בסרט "מבצע סבתא" בתפקיד עידן שגיב.
שפיצן נכנס לתחום העיתונאות ועבד ככתב מוניציפלי במקומון "ידיעות תל אביב". בהמשך שימש ככתב פלילים של אתר האינטרנט nrg מבית מעריב, ולאחר מכן ככתב תחקירים במוסף הצרכנות והכלכלה "ממון" של "ידיעות אחרונות". בסוף 2011 הצטרף למערכת התוכנית "עובדה עם אילנה דיין". ב-2013 עזב את תפקידו וחזר ל"ידיעות אחרונות".
ב-2017 הצטרף לתאגיד השידור הישראלי ככתב בדסק הכלכלה.
ב-2019 התמנה שפיצן לכתב המשפט של תאגיד כאן.
תחקיר שביצע במקומון הביא להתפטרותו של סגן ראש עיריית תל אביב מיכאל רועה ולחשיפת חשדות נגד ראובן גרוס, שכונה "מלך החניונים". כעיתונאי ב"ידיעות אחרונות" חשף שפיצן כי קיים באגף 13 בכלא איילון אסיר X נוסף על בן זיגייר.
לשפיצן תואר ראשון בלימודי משפטים. הוא נשוי ואב לארבעה. מתגורר בחולון.
איאן יור

קריירה

יור החל את הקריירה שלו כמקצוען בקבוצת דנדי, שם שיחק במשך חמש עונות שבמהלכן זכה המועדון באליפות הליגה היחידה בתולדותיו. לאחר הזכייה באליפות העפיל המועדון לחצי גמר גביע אירופה, בו הפסיד למילאן. בתקופה זו הוא השתתף בשמונה משחקים במדי נבחרת סקוטלנד, וערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 2 - 0 על נבחרת ויילס ב-8 בנובמבר 1961.
ב-1963 הוא עבר לארסנל תמורת 62,500 לירות שטרלינג, אז סכום שיא להעברת שחקן בכדורגל האנגלי. בעונתו הראשונה בארסנל הוא החמיץ משחק אחד בלבד (והשתתף בשני משחקים נוספים במדי נבחרתו), אך בעונת 1964/1965 ובזו שלאחריה הוא השתתף רק בכ-20 משחקים לעונה בעקבות פציעה וירידה בכושר המשחק שלו. הוא הוחזר להרכב על ידי המאמן ברטי מיי, ובעונת 1966/1967 השתתף ב-44 משחקים בכל המסגרות; הוא ערך את הופעתו ה-11 (והאחרונה) במדי הנבחרת במשחק מול נבחרת צפון אירלנד ב-21 באוקטובר 1967.
יור המשיך לשחק בארסנל עד סוף שנות ה-60, ובתקופה זו צבר מוניטין של שחקן המבצע טעויות רבות, כגון זו שהתרחשה בגמר גביע הליגה מול סווינדון טאון ב-1969, שבזכותה הצליח רוג'ר סמארט להבקיע את השער הראשון של סווינדון בניצחון 3 - 1. המוניטין של יור היה כה ידוע, עד כדי כך שהוא הוזכר בספר "קדחת המגרש" מאת ניק הורנבי:
שלא במפתיע, הייתי האוהד היחיד של ארסנל בשנה הראשונה. לק.פ.ר., קבוצת הליגה הראשונה הקרובה ביותר, היה רודני מארש; לצ'לסי - פיטר אוזגוד, לטוטנהאם - גריבס, לווסטהאם היושלושה גיבורי גביע העולם: הרסט, מור ופיטרס. השחקן המפורסם ביותר של ארסנל היה בוודאי איאן יורה, שנודע בעיקר בזכות היותו חסר תועלת באופן מבדח, ובשל תרומתו למשחק הטלוויזיוני "כדור-חידה"
— תרגום הספר לעברית משנת 1994 על ידי אסנת סנדלון
למרות המוניטין שלו הוא השתתף ב-202 משחקים במדי ארסנל במשך שש שנים, הבקיע שני שערים, וזכה בשתי מדליות על העפלה עם המועדון לגמר גביע הליגה. אולם, לקראת סוף העשור חלה ירידה במעמדו בארסנל כיוון שפרנק מקלינטוק וטרי ניל התחרו על עמדת הקשר המרכזי. באוגוסט 1969 הוא עזב את ארסנל ועבר למנצ'סטר יונייטד תמרות 80,000 לירות שטרלינג. הוא היה ההחתמה המשמעותית היחידה של המאמן וילף מק'גינס, ושיחק ביונייטד במשך שתי עונות לפני שחזר לסקוטלנד והצטרף לסנט מירן ולאחר מכן לאיסט סטרלינגשייר.
לאחר פרישתו הוא עבד במשך זמן מה כמאמן, כולל תקופה קצרה באיסט סטרלינגשייר כמחליפו של אלכס פרגוסון, לפני שעזב לחלוטין את תחום הכדורגל. לאחר מכן עבד כסוהר בבית סוהר בגלאזגו וכעובד סוציאלי בקילמרנוק.