google/wiki40b huggingface dataset:
פולוהי

היסטוריה

פולוהי הוקמה בסוף המאה ה-19 בזמן בניית מסילת רכבת שנועדה לחבר את נמל ים של ברדיאנסק עם דונבס וחרקוב.
ב-1928 שמו של היישוב שונה לצ'ובריבקה, על שמו של אחד הפעילים האוקראינים של המפלגה הקומוניסטית. ב-1937 ליישוב הוחזר השם הקודם פולוהי, שנה לאחר מכן קיבלה מעמד של עיר.
ב-5 באוקטובר 1941 העיר נכבשה על ידי הגרמנים, שוחררה על ידי הצבא האדום ב-17 בספטמבר 1943. בזמן הכיבוש בעיר נרצחו כ-700 אנשים (165 מתוכם ילדים), כאלף איש נלקחו לעבודות כפיה בגרמניה.
טעמי המקרא

טַעֲמֵי הַמִּקְרָא או טְעָמִים מקראים הם סימנים מיוחדים המצורפים לטקסט המקראי (מעל המילה, מתחתיה או אחריה), המסמנים לקורא את נגינת המילים, את צורת ההגייה ואת חלוקת המשפט, והם למעשה סימני הפיסוק הקדומים של העברית.

רקע היסטורי

מסורת צורת הקריאה של הטקסט התפתחה כנראה בהדרגה עוד מתקופת בית שני. בתלמוד מסכת נדרים לז ב נחלקו אמוראים בשאלה אם הטעמים הם הלכה למשה מסיני. מתקופת התנאים והאמוראים אנו מוצאים עדויות על מסורת של קריאה בטעמים, בתלמוד בבלי במסכת ברכות (סב א), אולם ברור שאז עוד לא פותחה מערכת סימון לכך. לא נמצא סימון טעמים כלשהו בטקסטים שמלפני המאה העשירית, כמו גם במגילות ספרי המקרא לרוב שנמצאו מתקופת בית שני, ואף בספרות חז"ל אין כל אזכור לשמות הטעמים ולתפקידם.
הסימנים פותחו רק סמוך למאה העשירית לספירה בידי בעלי המסורה הטבריינים, בערך באותה תקופה שבה נקבעו סימני הניקוד. במסורה הבבלית ובמסורה הארצישראלית יש עדויות לשלב שבו סומנו רק הטעמים המפסיקים; במסורה הטברנית אין עדות לשלב כזה, ואפשר שהמערכת שם נקבעה בשלב אחד בלבד.

הטעמים כסימני פיסוק

הטעמים משמשים כסימני פיסוק, ומחלקים את המשפט השלם לשני חלקים עיקריים. לאחר מכן יכול כל חלק להתחלק שוב לשני חלקים וכן הלאה. סדר החלוקה כדלהלן: החלוקה העיקרית של הפסוק היא על ידי הקיסר. החלוקה הבאה היא, הפעם הראשונה בה יופיע בפסוק מלך. המלך הבא בפסוק מחלק חלוקה שלישית, וכן הלאה. גם הקטע שלפני הקיסר מחולק לחלוקה שנייה על ידי מלך, והקטע שלפניו מחולק לחלוקה שלישית על ידי משנה. כך שלעיתים, טעם נמוך יותר בדירוגו יוצר עצירה משמעותית יותר. שיטה זו, של חלוקה לשני חלקים כל פעם, יוצרת בעיה מסוימת במקרים שיש לחלק משפט לשלושה חלקים שווים בחשיבותם. בעיה זו נפתרת במקצת על ידי שימוש בשלישים, המאבדים לעיתים את תכונות החלוקה המצויה בטעמים, ומשמשים כמו הפסיק הרגיל בסימני הפיסוק המקובלים בימינו.

נוסח הטעמים והגעיות על פי המסורה

נוסחה המדויק של המסורה הטברנית בתחום הטעמים והגעיות נקבע על ידי בעלי המסורה. בדומה לתחום האותיות וכמו תחום הניקוד, בעלי המסורה קבעו כללים ברורים שחלקם מתועדים בהערות מסורה גדולה וקטנה, וחלקם בקונטרסים של בעלי המסורה.
דוגמה לכך ניתן לראות בתחום הגעיה הכבדה:
בקונטרסי מסורה ובדקדוקי הטעמים המיוחס לאהרן בן אשר מובא כלל לסימונה של הגעיה הכבדה. ניסוחים הקשורים לכלל הזה נמצאים פעמים מעטות גם במסורה הגדולה.
סוג זה של געיות הוא בין הנושאים העיקריים לרשימת החילופים בין 'בן אשר' ל'בן נפתלי'.
גישה זו, שלבעלי המסורה בכלל ולאהרן בן אשר בפרט, יש כללי מסורה ברורים לביצועם של הגעיות, היא גישתו של פרופסור מנחם כהן שעליה כתב במבוא ל'מקראות גדולות הכתר' ועל פיה גם שיחזר את החלקים החסרים ב'כתר ארם צובא'.
לעומת זאת גישתו של הרב מרדכי ברויאר היא שבעלי המסורה לא ראו חשיבות בנושא הגעיות, ולכן אין חשיבות למיקומן, וכך נהג גם בתנ"ך שהוציא.
בבתי כנסת ידוע כיום על 3 נוסחים: "ירושלמי", "מרוקאי", ו-"אשכנזי".

ייצוג טעמי המקרא במחשב

בתקן Unicode לייצוג סימנים במחשב, נמצאים טעמי המקרא במיקומים U+0591 עד U+05B0, בתחילת טווח העברית. מערכות התומכות בתקן זה אינן דורשות התקנת גופן מיוחד לצורך כך.
מערכת Windows בגרסת 2000 ומעלה תומכת בטעמי המקרא, אך נדרש גופן מיוחד לשם התצוגה המדויקת שלהם, כמו למשל גופן Ezra SIL המופץ כתוכנה חופשית.
לשם ההדגמה, להלן פסוק אחד עם טעמי המקרא:

בְּרֵאשִׁ֖ית בָּרָ֣א אֱלֹהִ֑ים אֵ֥ת הַשָּׁמַ֖יִם וְאֵ֥ת הָאָֽרֶץ:

(בראשית, א', א')
השקיה

השקיה היא פעילות חקלאית שבה מובאים מים אל הצמחים, לשם גידולם או לשם קיומם. השקיה נחוצה כאשר מי הגשמים ביחידה החקלאית אינם מספיקים. ההשקיה מאפשרת קיום חקלאות אינטנסיבית.

השקיית עזר

כאשר מדובר על גידולי בעל, הכוונה לגידולים (בעיקר עצים ודגנים) הגדלים ללא השקיה כלל.
לעיתים, יש צורך בהשקיה נקודתית או בהשקיה חד-פעמית. השקיה זו נקראת השקיית עזר. בנטיעות מטרתה לאפשר התפתחות נאותה של מערכת השורשים, אשר תשמש בהמשך את העץ לצורך השגת מים.
בדגנים, בעיקר בחיטה, השקיית עזר נועדה להשלים במידת הצורך (כלומר אם לא יורדים מספיק גשמים או שאינם יורדים בעתם) את כמות המים שמקבלים השיבולים למנת המים האופטימלית הרצויה לחיטה. ניתן להשקות עם הנביטה, או מיד אחריה במטרה לתת לשיבולים מזון להתפתחותן, פרקי זמן אחרים בהם ניתן להשרות הם בעת ההשתבלות, או בשלב התמלאות הגרעינים בשיבולת במטרה לאפשר את השלמת התפתחות החיטה ויצירת יבול במלוא הפוטנציאל שלה.
ארפן זנלי

קריירה

זנלי נולד בווצ'יטרן ובגיל קטן היגרה משפחתו לפינלנד. זנלי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ה.י.ק. הלסינקי ובשנת 2005 הצטרף לקבוצה הבוגרת בה רשם 4 הופעות בליגה בסיום אותה עונה. לאט לאט השתלב זנלי בסגל הקבוצה, אך לרוב בתור שחקן מחליף. בעונת 2009 הושאל לקלובי 04 קבוצת הבית של המועדון, בה הצטיין עם 8 שערים ב-25 משחקים ובשנת 2010 חזר להלסינקי. כאשר חזר להלסינקי, הפך לשחקן קבוע בהרכב הקבוצה והיה שותף לזכייה של המועדון באליפות בתום העונה. ב-5 בפברואר 2014 חתם עד לסיום העונה במכבי פתח תקווה, ובתום העונה חזר להלסינקי.
ב-14 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פינלנד בניצחון 0-2 נגד סלובניה.
אלימה

ביוגרפיה

אלימה נולדה במשפחת ריטה בשנת 1932 ביישוב נשר שליד חיפה, ובגיל חמש עברה עם משפחתה להתגורר בקריית חיים. בשנת 1951 פנתה ללימודי אמנות בבית הספר בצלאל שבירושלים. לאחר שנת לימודים אחת, עזבה את הלימודים והתגייסה לשירות צבאי. בתום שירותה הצטרפה לתלמידי המדרשה למורים לציור בתל אביב מיסודם של הצייר אהרון אבני והמחנך אליהו בייליס. עם תום לימודיה הפכה לאמנית פעילה והִרבתה להציג מעבודותיה ברחבי הארץ. בנוסף פנתה להוראת אמנות.
עבודותיה מתאפיינות בציורי והדפסי נוף מופשט, היונק ממראות נוף ילדותה בשדות החקלאיים שהקיפו את קריית חיים בה התגוררה. עם העלאת שאלת ארץ ישראל השלמה, הוסיפה לציורי הנוף - מסגרת, ובכך רמזה לדעתה בדבר הצבת גבול לנוף הישראלי.
אלימה היא זוכת פרס עידוד היצירה מטעם משרד המדע, התרבות והספורט לשנת 2007, זוכת פרס שרת התרבות והספורט לשנת 2010 וזוכת פרס הקרן ע"ש הציירת נתה דושניצקי-קפלן מטעם מוזיאון תל אביב לאמנות.
בשנת 2009 נערכה תערוכה מקיפה של עבודותיה במוזיאון תל אביב לאמנות באצירת יניב שפירא ובליווי קטלוג מקיף. ב-2012 חזר שפירא ואצר תערוכה נוספת של אלימה בגלריה הקיבוץ, בה הוצגו עבודות חדשות לצד עבודות של אמנים אחרים מאוסף האמנות הפרטי של האמנית.
אלימה נפטרה ב-2013.
על שמה פרס אלימה ריטה לאמנות ההדפס.
סאריס

סאריס ודרך בורמה

עם כיבוש הכפר בית מחסיר במסגרת מבצע מכבי ביום 11 במאי 1948 וכיבוש "המסרק" ובנוסף לכך כשנכבש הכפר סאריס ב-16 באפריל, הושלמה השליטה על הרכס שמדרום לשער הגיא - מסאריס לבית מחסיר, ברכס זה עבר חלקה המזרחי של דרך בורמה, מסאריס לכביש שער הגיא-הר-טוב.
דרך בורמה התחילה ממזרח לכפר דיר מוחיסין, שעל כביש מסמיה - לטרון (היום כביש 3) עברה בסמוך לכפרים בית ג'יז ובית סוסין, הדרך מתפתלת ועולה לרכס ממזרח לבית סוסין ואחר כך יורדת, חוצה את כביש הר-טוב (כביש 38 של ימינו משער הגיא לצומת שמשון) ועולה לבית מחסיר דרך "המסרק" משם המשיכה  לסאריס ושם התחברה לכביש לירושלים.
מרקוס הייסליפ

קריירה

הייסליפ למד ושיחק 3 שנים (1999-2002) באוניברסיטת טנסי, ממנה יצא ככוכב מכללות לדראפט ה-NBA לשנת 2002 ונבחר כבחירה ה-13 על ידי מילווקי באקס, בה שיחק שנתיים לא מוצלחות, בייחוד לאור הציפיות ממנו לאחר קריירת המכללות המצוינת שלו. ב-4 בנובמבר נשלח הייסליפ בטרייד לאינדיאנה פייסרס ושיחק שם כשחקן מחליף לג'רמיין אוניל, כוכב הקבוצה, בעונת 2004/05.
בעונת 2005/06 חתם באולקרספור הטורקית ששיחקה ביורוליג. הוא שיחק בקבוצה כאחד משחקני המפתח שלה ואף היה ממצטייני המשחקים המוקדמים ביורוליג. בנוסף, הוזמן הייסליפ למשחק האולסטאר הטורקי ואף זכה בתחרות ההטבעות של הליגה באותה העונה. בעונת 2006/07 חתם באפס פילזן הטורקית, איתה שיחק במשחק ראווה שנערך באוקלנד נגד קבוצת ה-NBA המקומית, גולדן סטייט ווריורס, בו הצטיין למרות תבוסת קבוצתו.
ב-2007 חתם הייסליפ בקבוצת אוניקאחה מלאגה.
ב-8 ביולי 2009 חתם בסן אנטוניו ספרס מה-NBA. בסן אנטוניו מיעט הייסליפ לשחק ובחודש ינואר 2010 שוחרר מהקבוצה לאחר שהופיע בעשרה משחקים בלבד. זמן קצר לאחר שחררו, ב-23 בינואר 2010, חתם הייסליפ בפנאתינייקוס, אך שוחרר מהקבוצה היוונית לאחר כארבעה חודשים בעקבות פציעה.
בספטמבר 2010 חתם הייסליפ בקאחה לבורל ויטוריה.
בינואר 2011 שוחרר הייסליפ מקאחה לבורל ויטוריה, לאחר שסיכם עם הקבוצה על התרת חוזהו.
באותו חודש, חתם הייסליפ בגואנגדונג סאות'רן טייגרס מהליגה הסינית הבכירה.
יצחק מירון

ביוגרפיה

יצחק מירון נולד בשכונת גבעת המורה בעפולה בשנת 1955, והתחנך בבית הספר היסודי "רמות" בשכונה ובתיכון על-שם בן-גוריון בעפולה. שרת כקצין בצה"ל והשתחרר בשנת 1977 בדרגת סגן (רס"ן במיל'). בוגר תואר ראשון במשפטים (LLB) מאוניברסיטת תל אביב (1984) ותואר שני במשפטים (LLM) מאוניברסיטת לונדון (1986).
עם סיום לימודיו, פתח משרד עורכי דין בעיר עפולה ועסק במקצוע עד שנבחר לראשות העיר בקדנציה הראשונה בשנת 1998. מירון נשוי לאן ואב לשתי בנות.

כראש עיר

כיהן כראש עיריית עפולה בין השנים 1998 ו-2005. בתקופה זו נבנו בעפולה מספר פרויקטים, ביניהם הקאנטרי קלאב העירוני, בית יד לבנים, הקונסרבטוריון העירוני, הספרייה העירונית, והשוק העירוני החדש. כמו כן הוביל את הפרויקט המיוחד לשיפוץ ושיקום שדרות ארלוזורוב, לבה ההיסטורי של עפולה.
בבחירות ב-2013 התמודד מול אבי אלקבץ ודוד סויסה. לבסוף זכה בתפקיד לאחר שניצח בסיבוב השני את קודמו בתפקיד, אבי אלקבץ, בהפרש של כ-200 קולות.
ב-12 בינואר 2015 נעצר כחשוד בפרשת השחיתות בישראל ביתנו, כאשר החשדות המרכזיים הם: שוחד, מרמה והפרת אמונים. החשדות מתייחסים למינוי סגנו מסיעת "עפולה ביתנו", בתמורה להעברת כספים שלא כחוק. בתום חקירת המשטרה הומלץ לא להעמידו לדין לאחר שלא התגבשה תשתית ראייתית מספקת לביצוע העבירות שיוחסו לו.
בדו"ח מבקר המדינה שפורסם בנובמבר 2016, המליץ מבקר המדינה לפתוח בחקירה פלילית כנגד ראש העירייה בחשד של מינויים פוליטיים של מקורבים לתפקידים בכירים בעירייה שפגעו בטוהר המידות והמינהל התקין.
ב-27 ביוני 2017 הודיע מנהל המחלקה הכלכלית בפרקליטות המדינה, בצעד נדיר, כי בעקבות בחינה מחודשת של עילת סגירת תיק החקירה בשנת 2015, הוחלט עתה לשנות את עילת הסגירה להיעדר אשמה.
ב- 30 באוקטובר 2018 התמודד מירון על ראשות העיר עפולה פעם נוספת אך הפסיד ליריבו אבי אלקבץ בפער של 600 קולות.
כוחות ופיקוד בקרב אוסטרליץ

שלושה צבאות נלחמו בקרב אוסטרליץ - הצבא הצרפתי מזה וצבאות אוסטריה ורוסיה מזה. מבנה הפיקוד שלהם היה שונה באופן מהותי זה מזה. הצבא הצרפתי נהנה ממטה מסודר עם שרשרת פיקוד יעילה וברורה. צבאות בעלות הברית היו שרויים בתוהו ובוהו ולעיתים הכוחות קיבלו פקודות ממפקדים של כוחות אחרים, הקיסרים התערבו בהחלטות הדרג המקצועי ועוד.

הצבא הצרפתי

בקרב אוסטרליץ הצבא הצרפתי, המוכר גם כגרנד ארמה, התחלק לכמה גופים עיקריים: המשמר, עתודת פרשים, דיוויזיית גרנדירים וחמישה קורפוסים. בדרך כלל מפקד הקורפוס נשא בתואר מרשל של צרפת. קורפוס היה מעין ארמייה בזעיר אנפין. הוא הורכב מדיוויזיות אחדות אשר בתורן התחלקו לחטיבות. גודלו של הקורפוס לא היה קבוע ויתרה מכך, דיוויזיות שלמות היו יכולות לעבור בין קורפוסים שונים (בדומה לצבאות מודרניים). רובו של הקורפוס הורכב מחי"ר, אך היה לו גם כוח פרשים גדול וכמות תותחים גדולה.
המשמר כלל את החיילים האמיצים והמצטיינים מכל זרועות היבשה ובדרך כלל לא השתתף בקרבות. תפקידו העיקרי היה שמירת עתודת עלית להבקעה. אם המשמר כן יצא להתקפה, הצלחתו הייתה כמעט ודאית. דיוויזיית הגרנדירים הורכבה מפלוגות גרנדירים שהוצאו מיחידות עורפיות ומיחידות שהרכיבו את חילות המצב במבצרים השונים. בנוסף לגרנדירים שירתו בדיוויזיה זו גם חיילים קלים רבים שנקראים "קרבינרים", שהיוו מקבילה לגרנדירים אצל החי"ר הקל.
בראש שרשרת הפיקוד עמד נפוליאון שהסתייע במטה (מפקדה) מסועף שחלקו הוקדש לעבודה ממשלתית שוטפת, עקב תפקידו הנוסף של נפוליאון כראש המדינה של צרפת. המרשלים היו כפופים לו באופן ישיר ובדרך כלל נפוליאון לא התערב בהחלטותיהם, תוך כדי שהוא משאיר להם חופש רב. הצבא הצרפתי נלחם בקורפוסים, כך הקורפוס הרביעי הבקיע את הדרך לרמת פראצן, הקורפוס החמישי עמד באגף הצפוני וכך הלאה.

בעלות הברית

הצבא האוסטרי היה דומה במידה רבה לצבא הרוסי. שרשרת הפיקוד הייתה דומה והמגרעות היו דומות. למעשה, רוב הצבאות האירופאים סבלו ממגרעות אלו. הקצינים קנו בדרך כלל את דרגתם בכסף מלא. חלק ניכר מהפיקוד העליון הורכב מגנרלים זקנים שהתנגדו לרפורמות ושינויים וכתוצאה מכך הצבא היה לא יעיל ומסורבל. 
בניגוד לצבא הצרפתי, צבאות בעלות הברית הורכבו מרגימנטים. זאת יחידה בגודל של כ-1,000 עד 2,000 חיילים. הרגימנטים כונסו לחטיבות גדולות ומסורבלות, אך החטיבה הייתה יחידת אד הוק ולא שמרה על זהותה אחרי המלחמה. כתוצאה מכך, הצבא המאוחד היה חסר את הגמישות הרבה שאפיינה את הצבא הצרפתי. גם לצבא הרוסי היו כוחות משמר גדולים. הם הוכיחו את יכולתם בקרב כשכמעט ופרצו את החזית הצרפתית. בקרב עצמו החטיבות כונסו ליחידות אד הוק גדולות שכונו "שדרות".
הפיקוד של בעלות הברית היה חסר סדר ביותר. בגלל האופי המשותף של הצבא, ההחלטות היו צריכות להתקבל ביחד. בנוסף לכך, שני הקיסרים החליטו להצטרף לכוחות הלוחמים. היות שהם היו ראשי המדינות ולהלכה גם המפקדים של צבאותיהם, הם התערבו בצורה גסה בהחלטות הדרג המקצועי. הדרג המקצועי קיבל רק את הפיקוד הטקטי בקרב, אך את ההחלטה האסטרטגית לצאת לקרב קיבל הדרג הפוליטי. בגלל התבוסה האוסטרית באולם, רוב הכוחות שנכחו בקרב אוסטרליץ היו ממוצא רוסי, לכן גנרל רוסי בשם קוטוזוב קיבל את הפיקוד הטקטי על הצבא המשותף. על מנת לרצות את השותפה הקואליציונית גנרל אוסטרי תכנן את תוכנית בעלות הברית. לא רק שקוטוזוב התנגד למועד הקרב, הוא התנגד גם לתוכנית וביצועיו בשדה הקרב היו עלובים למדי.
בנק זרעים

תפקידיו

לבנק הזרעים תפקיד חשוב בשיכוך תנודות בצפיפות אוכלוסיות צומח, בהוותו מבלע ליבולים גדולים מעבר לכושר הנשיאה של השטח, ומקור להתחדשות אחרי מחזורי יבול דלים. יש להבדיל בין זרעים שמקורם בבנק הזרעים לכאלו שמקורם ביבול השנה הקודמת. מקצת יבול אותה שנה אכן יכול להיכנס אל בנק הזרעים, אך הסבירות לנביטה אינה גדולה בשל מנגנוני עיכוב נביטה האופייניים למינים במערכת הכוללת בנק זרעים. רוב הצומח החד שנתי אכן מקורו בבנק הזרעים, אך במקרים בהם נמנעה טריפה, יבול השנה שעברה יקדים לנבוט ויהיה בעל יתרון תחרותי ניכר.

מלאי בנק הזרעים

במערכת אקולוגית ישנה זרימה מתמדת של זרעים אל בנק הזרעים וממנו. קצב הזרימה נקבע על פי מאפייני המערכת, דוגמת תנועת המצע (חול, לס, קרקעות כבדות), תנובת הצומח ומגוון טורפי הזרעים (מכרסמים, ציפורים, נמלים וחרקים אחרים). גידול בבנק הזרעים נעשה על ידי בעיקר על ידי תנובת הצומח המקומי וכן על ידי יבוא זרעים בצורות שונות (רוח, מים, חיות וכדומה). בנק הזרעים מצטמצם בשתי דרכים - בעיקר בשל נביטת הזרעים אך גם על ידי טריפתם מאחר שטורפי הזרעים מתמקדים ביבול הזרעים הנוכחי יותר מאשר חיפוש ומיצוי תנובות שנים עברו.
בבנק הזרעים נמצאים בדרך כלל זרעים שנוצרו ביותר מעונת רבייה אחת. גילם של הזרעים בבנק הזרעים תלוי בחיוניות של הזרעים ובסוג מנגנון עיכוב הנביטה שלהם. בחלק מהמינים הזרעים שומרים על חיוניות במשך שנים ספורות בלבד (למשל במשפחת הדגניים) אך במרבית המינים מגיעה החיוניות לעשר עד עשרים שנים. יש מינים שהזרעים שלהם שומרים על חיוניות במשך עשרות רבות של שנים ואפילו מאות שנים (בסוג לוטוס, למשל).
יעקב מרגוליס

יעקב מרגוליס (ברומנית: Iacov Margulies;‏ 1868–1962) היה רבם של יהודי גאלאץ בין השנים 1896–1962.
מרגוליס היה תלמיד של אהרון ילינק מווינה ושל הרב הראשי של יהדות צרפת, צדוק קהאן מפריז. הוא היה מודרני, הושפע מהרפורמה ביהדות ונשא את דרשותיו ברומנית. הוא נהג להתהלך ברחוב ולברך ילדים יהודים שפגש.
תחילה היה הרב של היכל קורל של גאלאץ, ובהמשך היה הרב הראשי של גאלאץ וחבר במועצה הרבנית העליונה של רומניה. ב-1940, כשהיכל קורל של גאלאץ נהרס ברעידת אדמה, הוא התגורר בחצר בית הכנסת והמשיך לארגן את התפילות בביתו. במותו, לאחר 66 שנות כהונה, ספד לו הרב הראשי של יהדות רומניה באותה תקופה, מוזס רוזן. יעקב מרגוליס היה בנו של הרב אברהם מרגוליס, שכיהן כרב בגאלאץ ונכדו של יעקב (ינקל) מרגוליס, שכיהן כרב בבראילה.
מוטי דותן

ביוגרפיה

דותן נולד וגדל בפתח תקווה, את לימודי התיכון עשה בישיבת בני עקיבא ברעננה. לאחר הלימודים התגייס לצה"ל ושירת כלוחם וכקצין חי"ר. לאחר שיחררו מצה"ל למד מנהל עסקים וכלכלה במרכז האקדמי ברופין, ב-1982 עבר להתגורר במושב כפר חיטים שבגליל התחתון והחל לעבוד כרועה צאן. בהמשך שימש כמרכז הענף במושב. לאחר מכן עבד במסגרת החטיבה להתיישבות בהסוכנות היהודית בתור משקם כלכלי, לאחר סיום תפקידו בסוכונות שימש דותן כמרכז המשק של מושב כפר חיטים וכמנהל שיוק הבשר של חברת תנובה. משנת 1991 שימש כחבר מליאה במועצה האזורית הגליל התחתון.
בשנת 2001 נבחר דותן לראשונה לאחר פרישתו של בני גורפינקל מראשות המועצה, לאחר מכן זכה דותן בבחירות לראשות המועצה ב-2003, 2008 ו-2013. בינואר 2018 הודיע דותן כי לא יתמודד בבחירות 2018 לראשות המועצה.
דותן נשוי לפנינה ואב ל-4 מתגורר בכפר חיטים. וסבא ל-10 נכדים.
מגדל הגן

מגדל הגן (ידוע גם כמגדל פיבקו) הוא מגדל מגורים הנמצא בקצה הצפון־מערבי של רמת גן. בניית המגדל הסתיימה בשנת 2004. המגדל נמצא בנקודה בולטת מאוד המשקיפה על נתיבי איילון ופארק הירקון. המגדל תוכנן על ידי האדריכל אילן פיבקו והיה ידוע תחילה כ"מגדל פיבקו".
המגדל בן 16 הקומות הוא בגובה 68 מטרים אך כולל רק 20 דירות. הדירות שתוכננו בו הן דירות יוקרה והבניין כולל גם בריכת שחייה, חדר כושר ופונקציות נוספות שנועדו למשוך אליו אוכלוסייה עשירה. המגדל שווק כמותג תחת הסיסמה "החיים על פי פיבקו", אך על אף הפרסום הרב הוא אינו נחשב להצלחה נדל"נית.
המגדל מופיע כמקום משכנו של "תאגיד דאוס" בסדרת הטלוויזיה הישראלית לילדים "דאוס".

תכנון ובנייה

הבניין הוא אחד הבניינים הראשונים שנבנו כמגדל יוקרה בצמוד לנתיבי איילון; אחריו החלו להיבנות מספר מגדלים נוספים, בעיקר בשטח עיריית תל אביב יפו, המספקים לאוכלוסייה עשירה דירות יוקרה. מיקומו של המגדל נבחר במקרה, לאחר שהזדמנה קרקע "מתה" במקום בו לא הייתה מתוכננת בנייה בצמוד לכביש, והמגרש המקורי שבו תוכנן להקים בניין מגורים אוחד עם הקרקע החדשה והפך לחלק מהגן בו נמצא המגדל. תוכניתו המקורית של האדריכל גם הייתה קישור בין המגדל לים באמצעות סירות שיוכלו לעגון בנחל איילון למרגלות המבנה, אך תוכנית זו לא מומשה.
המגדל בנוי בצורה יוצאת דופן לנוף העירוני בישראל, ואף זכה עם בנייתו לכינויים שונים. ככל הנראה, התכנון לא שאף לכך, אלא חיפש דרך למצות את הפוטנציאל הנדל"ני של הקרקע על ידי התרחבות הבניין בחלקו העליון, בו גם נמצאות דירות הפנטהאוז. צורת המגדל מוגדרת במרחב על ידי ארבעה מסבכים ההולכים ומתרחקים מפינות המבנה ומתחברים אל הקומות העליונות הרחבות יותר. על אף שנראה כי מסבכים אלו הם חלק משלד המבנה, למעשה אינם מחזיקים דבר בבניין מלבד עצמם. שלד הבניין הוא שלד בטון מזוין רגיל, ואפילו מרפסות הפלדה ההיקפיות אינן מחוברות אל המסבכים. עם זאת, הם מקנים למבנה את צורתו הייחודית. שלוש מחזיתותיו של הבניין כוללות מרפסות וקירות זכוכית גדולים, וחזיתו הרביעית הפונה אל נתיבי איילון היא בטון חשוף אשר מכיל מאחוריו את כל מערכות הבניין. על בטון זה נתלו בשנים האחרונות שלטי פרסומת ענקיים המספקים גם הכנסה חודשית קבועה לבניין. כותרת הבניין מחופה ברובה על ידי פח גלי המותאם בקלות לצורה המקומרת שלה ויוצר מרקם מורכב ושונה בחלק זה.
שעווה

שַׁעֲוָה היא שם כולל לקבוצת חומרים מוצקים, המתרככים בטמפרטורה נמוכה יחסית ורובם נתכים בטמפרטורה נמוכה מ-100 מעלות. השעוות הן ממקור מינרלי, צמחי, או מיוצרות בגופם של בעלי חיים. במשנה ובתלמוד שעווה היא דונג, לדוגמה: "שעוה פסולתא דדובשא."
רוב סוגי השעווה המלאכותיים (סינתטיים) הם חומרים אורגניים המיוצרים מנפט. בדרך-כלל מדובר באלקאנים ארוכי שרשרת, בעלי 20 אטומי פחמן ויותר. החומר הידוע ביותר מסוג זה הוא פרפין.
השימוש המוכר ביותר של השעווה הוא ככל הנראה ייצור נרות, ציפוי גבינות בשעווה, אך מכלול השימושים גדול יותר, וכולל בעיקר סיכוך ושימון בתעשייה. שימוש נפוץ נוסף הוא מריחת שעווה על כלי רכב, לשם הקניית ברק והגנה.
נשים וגברים כאחד משתמשים בשעווה כאחת הדרכים להסרת שיער מגופם. על הגוף מניחים מדבקה המצופה בשעווה נוזלית. כשהשעווה מתקררת והופכת מוצקה נלכדות השערות בתוכה; אזי יש להסיר את המדבקה מהגוף. שיטה זו יעילה הרבה יותר מגילוח פשוט, שכן שורשי השיער מוסרים אף הם, דבר המונע גדילת שיער למשך זמן ארוך; חסרון השיטה הוא הכאב בה היא כרוכה, מאותה סיבה - שורשי השיער קשורים לעצבים, ומשיכתם גורמת לכאב.
בגופם של בעלי חיים מיוצרת שעווה טבעית, בעלת הרכב אחר לגמרי. השעווה מופרשת לעיתים קרובות על ידי בלוטות חיצוניות (באוזניים, למשל, או על-גבי העור מבלוטות הזיעה), ומשמשת להגנה פיזית, סיכוך והרחקת פתוגנים.

שעווה בציור ופיסול

שעווה משמשת בכמה אופנים באמנות: כחלק משלב היציקה בפיסול. יוצקים שעווה בזמן יצירת דפנות תבנית היציקה. לאחר שהתבנית מוכנה מחממים את השעווה וממיסים אותה כך שמתקבלת יציקה חלולה, דבר אשר יכול לחסוך חומר יקר וכן תורם ליציבות הפסל ולהפחתת משקל. המושג ביוונית עתיקה "ללא שעווה" פירושו שלם או נאמן מאחר שפסל אבן שנפגם הושלם בעזרת שעווה.
ברחבי העולם קיימים מוזיאוני שעווה רבים. הפסלים המוצגים בהם הם בדרך-כלל של אישים מפורסמים. במוזיאונים שוררת באופן תמידי טמפרטורה נמוכה כדי למנוע מפסלי השעווה להנמס. מוזיאון השעווה הידוע ביותר בעולם הוא מאדאם טוסו שבלונדון. גם בישראל היה מוזיאון שעווה ותיק - במגדל שלום שבתל אביב שנסגר ב- 1995. נכון ל-2012, פועל מוזיאון שעווה ברחבת ה-IMAX שבאילת.
סוג אחר של עבודה בשעווה הוא ציור שבו השעווה, המגוונת בפיגמנטים, משמשת כצבע. אמן בולט המשתמש בטכניקה זו כיום הוא הצייר האמריקאי ג'אספר ג'ונס.
ציור בעזרת שעווה היא טכניקה שהשתמשו בה במצרים העתיקה כדי לצייר על הקירות. הפיגמנטים עורבבו בשעווה נמסה וציירו על האבן או על הטיח ולבסוף ליטשו את הציור.
אנדרו האוויל

ביוגרפיה

האוויל עבד עם הלהקה השייקספירית המלכותית, וב-1996 הופיע בווסט אנד הלונדוני במחזה "האישה בשחור". תפקידיו בתיאטרון כללו עבודה עם המחזאי אלן אייקבורן במחזה "Virtual Reality", הפקה של הווסט אנד למחזה "Ring Round the Moon" מאת ז'אן אנוי, ובהפקות של המחזות "קומדיה של טעויות" ו"נשות וינדזור העליזות" בבימויו של כריס לסקומב בתיאטרון שייקספיר גלוב.
על הופעתו של האוויל ב-"נשות וינדזור העליזות" כתבה לין גרדנר בגרדיאן ש"התזמון הקומי של הארוויל הוא תענוג". ב-2010 גילם האוויל שוב את פרנק פורד באותו מחזה בסיבוב הופעות בארצות הברית. בן ברנטלי מהניו יורק טיימס שיבח אותו על הופעתו.
ב-2012 וב-2013 השתתף האוויל כחלק מהקאסט המקורי של המחזה "This House" בתיאטרון הלאומי בבימויו של ג'רמי הרין. עוד בתיאטרון שיחק במחזות "Farewell to the Theatre",‏ "Farewell to the Theatre", ו-"Wonderland".
הופעותיו של האוויל בטלוויזיה כוללים את הסדרות "אריסטוקרטים", "רעיות ובנות", "האימפרסיוניסטים", וסדרות דוקו-דרמה כגון "אליזבת דייוויד", "דפנה", "שושלת טיודור" ו-"Messiah at the Foundling Hospital". האוויל שיחק בתפקיד דייל ראשי בפרק "מסע הארורים", ספיישל חג המולד של הסדרה "דוקטור הו", והופיע בעונה השמינית של סדרת הריגול "ספוקס". כמו כן השתתף בתפקיד אורח בסדרות "רציחות במידסומר" (The Night of the Stag), "שרלוק" (שערורייה בבלגרביה), "האב בראון", ו"חוקרת מקרי המוות".
בקולנוע שיחק האוויל בסרטים "סילביה", "לב חצוי", "נאום המלך", "ההתעוררות", "אשת הברזל", "השבורים", "הייד פארק על ההדסון", "ענן אטלס" ו"משחק החיקוי".
פיליפ מטישק

פיליפ מטישק (באנגלי:Philip Matyszak, נולד ב-1958) הוא היסטוריון בריטי ומחבר ספרים פופולרים העוסקים בהיסטוריה, בעיקר זו של רומא העתיקה.
מטישק השלים עבודת דוקטורט בהיסטוריה עתיקה מקולג' סיינט ג'ון באוניברסיטת אוקספורד. הוא מתמחה במיוחד בתקופת האימפריה המוקדמת.
רפאל (מלאך)

רפאל הוא דמות מלאך במיתולוגיה היהודית, הנוצרית והאסלאמית. מקורה כפי הנראה הוא בקבלה היהודית ובאמונות העממיות. משמעות השם בעברית היא "האל ירפא".

ביהדות

רפאל הוא אחד מארבעת המלאכים העומדים לפני כיסא הכבוד ותפקידם להשגיח ולשמור על ארבע כנפות הארץ (גבריאל, מיכאל, רפאל ואוריאל). ראשי התיבות של שמותיהם הוא גמר"א.
לפי האמונה היהודית זהו מלאך הממונה על הרפואה. לפי מסורת חז"ל, היה בין שלושת המלאכים שניצבו לפני אברהם, והוא המלאך שריפא את אברהם אבינו לאחר שנימול. הוא מתגלם כדמות פני אדם בחזון יחזקאל].
בתנ"ך עצמו אין בדרך כלל אזכור מפורש של שמות המלאכים. כבר בזמנם של חז"ל, עלתה הטענה, למשל על ידי האמורא רבי שמעון בן לקיש, כי שמות  המלאכים הם שמות באכדית ובבלית, שהובאו לארץ עם חזרתם של גולי בבל. חוקרים וארכאולוגים מודרניים נוטים להסכים לטענה זאת. 
מתוך שבעת המלאכים העיקריים במיתולוגיה היהודית, רק שלושה מוזכרים במפורש בשמם: גבריאל, מיכאל, ורפאל. ארבעת המלאכים העיקריים הנוספים, במיתולוגיה היהודית, (אוריאל, רגואל, שריאל, ירחמיאל) מוזכרים בסיפרות החיצונית, בספר חנוך, החל מהמאה השנייה  לספירה.

בנצרות

המיתולוגיה הנוצרית מקבלת את יכולות הריפוי המיוחדות למלאך רפאל, ואף כאן הוא מוכר כמלאך שריפא את אברהם אבינו בשליחות האל. אולם תפקידו במלכות השמיים אינו קשור באופן ישיר לריפוי, אלא לעצם השליחות. המלאך רפאל הוא הממונה על המסעות והשליחויות, והוא השומר על הנוסעים בדרכים.

באסלאם

גם במיתולוגיה האסלאמית דמות המלאך רפאל משמעותית. רפאל, המכונה בערבית איסראפיל (ﺇﺳﺮﺍﻓﻴﻞ),  הוא אחד מארבעת המלאכים המוזכרים בכתבי הקודש, ביחד עם המלאכים ג'יבריל (גבריאל), מיכָּאִיל (מיכאל), ואיזְרָעאִיל (עזריאל). בניגוד לשלושת המלאכים האחרים המוזכרים בקוראן עצמו, מוזכר המלאך רפאל/איסראפיל בספרות החדית'. 
לפי החדית', יהיה המלאך רפאל המבשר את הגעת יום הדין, על ידי נשיפה בקרן עצומת ממדים, הקרויה "סוּר". לפי האמונה, ינשוף המלאך רפאל בקרן פעמיים: הנשיפה הראשונה תבשר את תחילת יום הדין, ואלו בנשיפה השנייה ייאספו כל נשמות המתים בנקודת האמצע בין גן עדן לגיהנום, שם ייחקרו על חטאיהם ועל מעשיהם הטובים.