google/wiki40b huggingface dataset:
יחסי ארצות הברית–בוסניה והרצגובינה

היסטוריה

המלחמה בשנים 95–1992 בבוסניה והרצגובינה הסתיימה בסיוע של ארצות הברית ובתיווכה בהסכם דייטון בשנת 1995. כמו כן, ארצות הברית מקיימת את מפקדת נאט"ו בסרייבו. ארצות הברית תרמה מאות מיליוני דולרים לסיוע בתשתיות, בסיוע הומניטארי, בפיתוח כלכלי ובשיקום צבאי בהרצגובינה ובבוסניה. הסוכנות האמריקאית לפיתוח בינלאומי (USAID) והתמיכה בדמוקרטיות במזרח אירופה (SEED) מילאה תפקיד גדול בבוסניה והרצגובינה שלאחר המלחמה, כולל תוכניות לפיתוח כלכלי, רפורמה דמוקרטית (תקשורת, בחירות), פיתוח תשתיות, ותוכניות הכשרה עבור אנשי מקצוע בוסנים, בין היתר. גם הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי (USAID) והסוכנות לתמיכה בדמוקרטיות במזרח אירופה מילאו תפקיד חשוב אחרי מלחמת בוסניה והרצגובינה, כולל תוכניות הפיתוח הכלכלי רפורמה, רפורמה דמוקרטית (תקשורת, בחירות), תשתיות פיתוח, תוכניות הכשרה עבור בוסניה אנשי מקצוע, בין השאר. בנוסף, ישנם ארגונים לא ממשלתיים רבים אשר לקחו חלק בתפקידים משמעותיים בשיקום.
על פי דוח המנהיגות העולמית של ארצות הברית לשנת 2012, 33% מאנשי בוסניה והרצגובינה מאשרים ותומכים בהנהגת ארצות הברית, 49% מתנגדים ו-18% אינם בטוחים.

משלחות דיפלומטיות

שגרירות ארצות הברית בבוסניה והרצגובינה ממוקמת בסרייבו, בזמן שהשגרירות הבוסנית בארצות הברית נמצאת בוושינגטון די. סי.
השגרירה האמריקאית לבוסניה והרצגובינה היא מאורין קורמאק.
אות מערכה

אות מערכה הוא סוג של עיטור צבאי.
אות מערכה, בניגוד לעיטורים אישיים המוענקים כתוצאה מגילוי אומץ או הצטיינות של חייל יחיד או קבוצת חיילים, הוא עיטור המוענק בדרך כלל לכלל החיילים בצבא שלקחו חלק במערכה או מלחמה מסוימת. אות המערכה יכול להיות מוענק במקרים מסוימים גם לאזרחים.
הענקה הראשונה של אותות מערכה התרחשה במאה השבע עשרה לחיילים השוודים וההולנדים שנלחמו במלחמת שלושים השנים. האותות הפכו לנפוצים יותר בקרב צבאות אירופה במהלך המאה השמונה עשרה. בארצות הברית הענקת אותות מערכה הפכה לנפוצה בתקופה שלאחר מלחמת ארצות הברית-ספרד.
רוב אותות המערכה של מדינות העולם מעוצבים כמדליות אולם יש לכך כמה יוצאים מן הכלל. אותות המערכה של ישראל הם בצורת סרט בגודל 10X40 מ"מ המחובר באמצעות סיכות לבגד ולא קיימים להן גרסאות כמדליות. בזמן מלחמת העולם השנייה כמה מאותות המערכה שגרמניה הנאצית העניקה היו מעוצבים כסרט השרוול שנענד על המדים ועליו היה כתוב את שם המערכה.
קלייר פורלני

שנותיה הראשונות

פורלני נולדה בטוויקנאהם שבלונדון. היא בתם של ברברה ופייר פורלני, אמרגן מוזיקה מפרארה שבאיטליה. בגיל 11, החלה ללמוד בבית ספר לאמנויות, שם למדה משחק. במהלך שש שנות לימודיה בבית הספר, למדה בנוסף גם ריקוד, מה שהוביל אותה לאחר מכן להופיע בהופעות על במה ב"מפצח האגוזים" ו"אורפיאוס בשאול".

קריירה

בשנת 1993 עברה משפחתה של פורלני לסן פרנסיסקו, כדי לאפשר הזדמנויות נרחבות יותר לליהוק בסרטים של הוליווד. מיד לאחר מכן, קיבלה פורלני תפקיד במיני סדרה "J.F.K.: Reckless Youth" ובסרט "בית ספר לשוטרים מתחילים 7: משימה במוסקבה". בשנת 1995 הופיעה בתפקיד משני בסרטו של קווין סמית' "עכברי הקניון". בשנת 1996 הופיעה בסרט הפעולה של מייקל ביי "הפריצה לאלקטרז".
היא המשיכה להופיע גם בסרטים המופצים ברחבי העולם, וגם בסרטים דלי תקציב. היא לוהקה לסרט "שוכני המצולות" משנת 1998, אך עזבה את הצילומים אליו כמה ימים לאחר התחלתם, עקב חילוקי דעות אומנותיים. באותה שנה שיחקה בסרט "לפגוש את ג'ו בלאק" לצד אנתוני הופקינס ובראד פיט, מה שהיה ההצלחה הכספית הגדולה ביותר שלה. היא הופיעה לאחר מכן במותחן "קוד מסוכן", אשר יצא לאקרנים בינואר 2001, וקיבל ביקורות מעורבות. 
עוד באותה שנה, נבחרה פורלני לייצג את הפנים החדשות של חברת הקוסמטיקה "לוראל", וכן דורגה במקום ה-85 ברשימת 100 הנשים הסקסיות ביותר במגזין הגברים "FHM". 
בשנת 2003 כיכבה לצד ג'קי צ'אן בסרט "הקמע". בסתיו 2006 הצטרפה לצוות השחקנים של סדרת הטלוויזיה "CSI: ניו יורק", כד"ר פייטון דריסקול.

חייה האישיים

בין השנים 1997–1998 יצאה פורלני עם השחקנים בניסיו דל טורו וג'ון קיוזק, ובין השנים 1998–1999 יצאה עם בראד פיט, קיאנו ריבס ובן סטילר. בשנת 2007 נישאה לשחקן דוגריי סקוט, ויש לה ממנו שני ילדים חורגים מנישואיו הראשונים, ובן משותף אותו אימצו.
יהודה מעיין

יהודה מעיין (נולד ב-19 באפריל 1955) הוא שייט עבר ישראלי ויושב ראש איגוד השיט הישראלי לשעבר. מעיין ייצג את ישראל באולימפיאדת מונטריאול.

קריירת השיט כספורטאי אולימפי

קריירת השיט המקצוענית של מעיין החלה ב-1973 אז החל להתחרות בשיט מפרשיות מדגם "הולנדי מעופף" יחד עם שותפו יואל סלע. 
באולימפיאדת מונטריאול (1976) סיימו השניים במקום ה-17.
ב-1980 היה חבר המשלחת האולימפית למוסקבה, אך עקב חרם המערב על ברית המועצות, המשלחת לא השתתפה במשחקים האולימפיים. עבור מעיין וסלע היה מדובר באכזבה קשה, שכן הצמד היה אז בראש הצמרת העולמית ובעל סיכוי גדול להיות זה שישיג את המדליה האולימפית הראשונה של מדינת ישראל.
בנוסף לדגם ההולנדי המעופף, הפליג מעיין בשלושה דגמים אולימפיים נוספים: פין, לייזר וסולינג (בדגם זה צוות הסירה מנה את מעיין, יואל סלע ואלדד אמיר).

יו"ר איגוד השיט וחבר הנהלת הוועד האולימפי בישראל

ב-1991 הצטרף מעיין להנהלת איגוד השיט בתור רכז הדגמים האולימפים: גלשני רוח ומפרשיות 470. 
בין השנים 92' ל-96' שימש גם כגזבר איגוד השיט. 
ב-1993 יזם את פתיחת שערי ענף השיט האולימפי בישראל גם לנשים. מעיין נחשב לתומך נלהב של קידום הספורט הנשי בישראל ובמהלך כהונתו כיו"ר איגוד השיט פעל רבות בתחום, תוך מתן ליווי אישי לספורטאיות צמרת שזיהה ככישרונות עולים עוד בתחילת דרכן. ראייה לכך, היא שכיום (2012) מחציתה של נבחרת השיט האולימפית של ישראל מורכבת מנשים.
ב-1996, בבחירות הראשונות שנערכו לאחר פירוק האיגודים ממרכזי הספורט, נבחר מעיין ליו"ר איגוד השיט, כאשר מאז ועד שנת 2012. במהלך כהונתו הפך איגוד השיט לאיגוד האולימפי ההישגי ביותר במדינת ישראל. ספורטאי האיגוד זכו בשלוש מדליות אולימפיות: מדליית ארד של גל פרידמן באולימפיאדת אטלנטה 1996, מדליית זהב של גל פרידמן באתונה 2004 (מדליית הזהב האולימפית היחידה של ספורטאי ישראלי עד כה) ומדליית ארד של שחר צוברי בבייג'ינג 2008. בנוסף לכך, שייטי וגולשי האיגוד זכו לאורך השנים בעשרות מדליות באליפויות אירופה ועולם לבוגרים ולנוער. 
תפקיד יו"ר האיגוד הוא התנדבותי. יהודה מעיין הוא בעל סוכנות ביטוח והיה שותף להקמה של ד.נ.ר סוכנות לביטוח, אחת מקבוצות הביטוח הגדולות במדינה. 
בנוסף לתפקידו כיו"ר איגוד השיט, מעיין הוא חבר דירקטוריון במרכז הפועל וחבר הנהלת מועדון הפועל תל אביב שיט.
כמו כן, מעיין הוא חבר הנהלת הוועד האולימפי בישראל ואף שימש כממלא מקום יו"ר הוועד האולימפי במשך שמונה שנים. לאחר אולימפיאדת לונדון 2012 עלו קולות רבים הקוראים לבחירתו של מעיין ליו"ר הוועד האולימפי בישראל, כאשר מעיין זוכה אף לתמיכתו הפומבית של אלכס גלעדי, חבר הנהלת הוועד האולימפי הבינלאומי.¹
בסוף שנת 2012 עזב את תפקידו.
אורנה בלכמן

ביוגרפיה

בלכמן התאמנה בקבוצת מכבי חיפה.

אלופת ישראל

באוקטובר 1961 בשל מחלוקת על השתתפותו באליפות של דייוויד קרצקי, שחיין יהודי אמריקאי, פרשו שחייני הפועל מאליפות ישראל בשחייה. באליפות עצמה זכתה בלכמן בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:32.8 דקות ומדליית כסף, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:18.8 דקות, אחרי חברתה לקבוצה תמר זליג (3:18.5 דקות).

1962

באליפות ישראל שנערכה בשנת 1962] זכתה בלכמן ב-3 מדליות, 1 כסף ו-2 ארד. מדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:22.7 דקות, אחרי חנה מרון מברית מכבים עתיד (3:17.7 דקות) ומדליות ארד, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:30.8 דקות, אחרי נורית שלו מהפועל נוה איתן (1:23.8 דקות) וחנה מרון (1:28.3 דקות) ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 3:11.1 דקות, אחרי מרי שנטל טראו מהפועל תל אביב (3:07.5 דקות) וחנה קול מהפועל אפיקים (3:08.4 דקות).

1963

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבריכת בת גלים בחיפה באוקטובר 1963 זכתה בלכמן בשתי מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:26.4 דקות, אחרי חנה קול מהפועל אפיקים (1:23.5 דקות) ולפני חברתה לקבוצה טובה ולדמן (1:27.5 דקות) ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 3:09.4 דקות, אחרי חנה קול (3:02.1 דקות ).

שיאנית ישראל

בלכמן קבעה במשחה ל-400 מטר מעורב אישי שיא ישראלי חדש של 6:33.8 דקות, שיא זה נשבר על ידי אסתר צוירין מברית מכבים עתיד (6:30.2 דקות).
כייבל גאי

תקציר העלילה

צ'יפ (ג'ים קארי) הוא בחור בודד ומופרע נפשית אשר עובד למחייתו כמתקין טלוויזיה בכבלים ורוצה רק להכיר חבר חדש. לאחר שהוא מגיע להתקין טלוויזיה בכבלים אצל סטיבן (מתיו ברודריק) צ'יפ מאמין שבינו לבין סטיבן נרקמה ידידות. לאחר שצ'יפ מתגלה כמטרד, סטיבן מחליט להפסיק להיות בקשר עימו. בעקבות כך צ'יפ מחליט לנקום בסטיבן בכל דרך אפשרית.
סטיב לינדי

ביוגרפיה

לינדי נולד בהארארה שבזימבבואה וגדל והתחנך בדרבן שבדרום אפריקה ואחר כך בארצות הברית. הוא למד בקליפורניה עיתונאות ואחר כך עלה לישראל בשנת 1988. הוא שירת בחיל התותחנים ולאחר שיחרורו עבד בשידורי קול ישראל באנגלית במשך כ-21 שנים. 
החל משנת 1997 לינדי עובד בעיתון ג'רוזלם פוסט, שימש כעורך לילה וכעורך אחראי, ועורך ראשי משנת 2011 ועד מאי 2016. ב-2017 מונה כעורך הראשי של הג'רוזלם ריפורט.
סומלילנד הבריטית

היסטוריה

החל מ-1840 החלו הבריטים בקשרי מסחר עם אזור סומליה, בשטחי צפון סומליה, וזאת באמצעות חברת הודו המזרחית. המרוץ לאפריקה מביא למעורבות של המעצמות באזור. בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-19 השתלטה צרפת על שטח בצפון סומליה שהפך לאחר מכן למושבה בשם סומלילנד הצרפתית. ב-1888 חתמה בריטניה על הסכם עם צרפת שתיחם את שטחי המושבות של שתי המעצמות, והקימה פרוטקטורט בשם "סומלילנד הבריטית". בסוף המאה ה-19 הייתה סומליה מחולקת למעשה לשטח סומלילנד הבריטית, לשטח סומלילנד הצרפתית, ולשטח סומלילנד האיטלקית שהפך לחלק ממזרח אפריקה האיטלקית שכללה את שטחי סומלילנד האיטלקית, אתיופיה ואריתריאה. בתחילה הייתה בירת המושבה ברברה, אך לאחר שנת 1941 הוחלפה בהרגייסה.
בין 1899 ל-1920 לחמו הבריטים, לצד האתיופים והאיטלקים ב"מולה המשוגע" מוחמד עבדאללה חסאן, שייסד מדינה איסלמית עצמאית בשטחי סומליה ואתיופיה.
בתקופת מלחמת העולם השנייה הכריזה איטליה הפאשיסטית מלחמה על הבריטים. ב-5 באוגוסט 1940 פתחו האיטלקים במתקפה, בפיקודו של הגנרל גוליילמו נאסי שהובילה לכיבוש שטחי סומלילנד הבריטית ב-19 באוגוסט. ב-16 במרץ 1941 שבו הבריטים וכבשו את סומלילנד הבריטית, בפלישה ימית מעדן אל ברברה, שכונתה "מבצע מראית עין" (Operation appearance). המערכה במזרח אפריקה שהתחילה עם המתקפה על סומלילנד הבריטית, הוכרעה בנובמבר 1941 בכיבוש כל מושבות איטליה במזרח אפריקה על ידי הבריטים.
ב-1957 הוקמה בסומלילנד הבריטית מועצה מחוקקת ממונה, וב-1958 נערכו בחירות לחלק מחברי המועצה. ב-1960 נערכו בחירות לכל חברי המועצה, והגוף הנבחר החליט כי הוא דורש עצמאות. ב-26 ביוני 1960, קיבלה סומלילנד הבריטית את עצמאותה, וקראה לעצמה "סומלילנד". המדינה החדשה הכריזה מייד על איחודה עם שטחי סומלילנד האיטלקית שזכו לעצמאות. ב-1 ביולי 1960 הוקמה המדינה המאוחדת סומליה בראשותו של עדן עבדוללה עוסמאן דאר.
ב-1991 בעקבות התפרקותו של השלטון המרכזי בסומליה, הכריזה מדינת "סומלילנד" עצמאות. המדינה נמצאת בשטח בו נמצאה סומלילנד הבריטית לשעבר.
מרקו ארנאוטוביץ'

ביוגרפיה

ארנאוטוביץ' נולד בווינה שבאוסטריה, בן לאב סרבי ואם אוסטרית. כנער שיחק במועדונים פלוריסדורפר, אוסטריה וינה, פירסט וינה וראפיד וינה וסבל מבעיות התנהגות. בגיל 16 עבר להולנד, הוא שיחק בקבוצת הנוער ובקבוצת המילואים של טוונטה. באפריל 2007 רשם את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת. בעונת 2007/2008 שותף ב-16 משחקים. עונה לאחר מכן שותף ב-41 משחקים בכל המסגרות בהם הבקיע 14 שערים, וסייע לטוונטה לסיים כסגנית האלופה. לקראת עונת 2009/2010 עמד לעבור לאינטר מילאנו אך הוא שבר את רגלו והעסקה הפכה לעסקת השאלה עם אופציה להפוך להעברה קבועה. באינטר שותף בשלושה משחקים בלבד בהם לא כבש ובתום העונה החליטה אינטר לא לממש את האופציה להעברתו.
ביוני 2010 עבר לורדר ברמן תמורת 6.5 מיליון אירו. הוא שיחק בקבוצה במשך שלוש עונות בהם שותף ב-72 משחקי ליגה וכבש 14 שערים. משחק השיא שלו היה בדצמבר 2012 בו כבש שלישייה בניצחון 1-4 על הופנהיים. תקופתו בברמן הייתה רצופה בשערוריות ובאפריל 2013 הושעה עד תום העונה לאחר שנתפס בנהיגה פרועה על ידי המשטרה.
בספטמבר 2013 עבר לסטוק סיטי מהפרמייר ליג תמורת כ-2 מיליון לירות שטרלינג. בעונתו הראשונה בקבוצה שותף ב-30 משחקי ליגה בהם כבש פעמיים. בעונת 2014/2015 שותף ב-29 משחקי ליגה והבקיע פעם אחת. ב-22 ביולי 2017 חתם בווסטהאם יונייטד עבור 24.5 מיליון שטרלינג. ארנטוביץ' שיחק 46 משחקים וכבש 16 שערים.
ב-8 ביולי 2019 ווסטהאם הודיעה שארנאוטוביץ' עובר לשאנגחאי SIPG מליגת העל הסינית תמורת 25 מיליון אירו.

נבחרת אוסטריה

בשנת 2007 הופיע ארנטוביץ' במדי נבחרת אוסטריה עד גיל 19 במסגרת באליפות אירופה.
ב-11 באוקטובר 2008 ערך ארנטוביץ' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוסטריה הבוגרת מול איי פארו. את שער הבכורה שלו בנבחרת כבש בניצחון 3-0 מול אזרבייג'ן ב-8 באוקטובר 2010.
ארנטוביץ' המשיך להיות שחקן הרכב קבוע בנבחרת אוסטריה והוא פתח בכל עשרת משחקי הנבחרת במוקדמות יורו 2016. הוא כבש את שער הניצחון מול מונטנגרו וכן כבש צמד מול ליכטנשטיין.
ארנטוביץ' פתח בכל משחקי נבחרתו במוקדמות מונדיאל 2018 פרט למשחק נגד נבחרת אירלנד עקב פציעה. במסגרת טורניר מוקדמות זה כבש ארנאוטוביץ' ארבעה שערים בעשרה משחקים, אולם לא הצליח לסייע לנבחרת להעפיל למונדיאל.

חיים אישיים

ארנאוטוביץ' נשוי ואב לבת.
מרחב האוסדורף

בטופולוגיה, מרחב האוסדורף הוא מרחב טופולוגי שבו ניתן להפריד בין נקודות על ידי קבוצות פתוחות, כלומר, לכל שתי נקודות במרחב יש סביבות פתוחות וזרות. מרחבי האוסדורף קרויים על-שם המתמטיקאי פליקס האוסדורף. הם נקראים גם מרחבי , על-פי עוצמתה של אקסיומת ההפרדה שהם מקיימים.

דוגמאות

כל המרחבים המטריים הם מרחבי האוסדורף (ויותר מזה: הם נורמליים).
מישור מור הוא דוגמה למרחב טופולוגי ספרבילי המקיים את תכונת האוסדורף, שאינו קומפקטי מקומית ואינו נורמלי. הטופולוגיה הקו-סופית (על קבוצה אינסופית) מגדירה מרחב שאינו האוסדורף, שכן כל קבוצה פתוחה לא-ריקה כוללת את כל הנקודות ב-X פרט למספר סופי, ולכן אין שתי קבוצות פתוחות לא-ריקות וזרות.

התכנסות במרחבי האוסדורף

במרחב האוסדורף מתקיימת תכונת ההפרדה הראשונה, שלפיה כל נקודה p היא קבוצה סגורה. אכן, לכל נקודה אחרת יש קבוצה פתוחה שאינה מכילה את p. איחוד כל הקבוצות האלו נותן את המשלים של p. מאחר שזהו איחוד של קבוצות פתוחות, מתקבלת קבוצה פתוחה. והמשלים שלה הוא {p}. המשלים של קבוצה פתוחה הוא קבוצה סגורה, כנדרש.
יותר מזה: לכל סדרה מתכנסת במרחב האוסדורף יש גבול יחיד, שהרי אילו x,y היו נקודות גבול שונות לאותה סדרה, אז כל סביבה שלהן הייתה צריכה להכיל כמעט את כל אברי הסדרה, וזה בלתי אפשרי ברגע שבוחרים סביבות זרות. במרחב שאינו האוסדורף יכולה סדרה להתכנס ליותר מגבול אחד. למשל, במרחב (אינסופי) עם הטופולוגיה הקו-סופית, סדרה שכל אבריה שונים זה מזה מתכנסת לכל נקודה (משום שכל קבוצה פתוחה כוללת כמעט את כל האיברים). משום כך, מושג הגבול של סדרות שימושי בעיקר במרחבי האוסדורף. מרחב טופולוגי שבו לכל סדרה מתכנסת יש גבול יחיד נקרא מרחב-US.
מרחבי האוסדורף מקיימים תכונה עוד יותר חזקה: כל מרחב האוסדורף הוא מרחב-KC. כל מרחב-KC הוא מרחב-US, וכל מרחב-US מקיים את תכונת ההפרדה T1. בין מרחבים המקיימים את אקסיומת המניה הראשונה, מחלקות המרחבים שהם האוסדורף, KC ו-US מתלכדות. העובדה שתכונות אלה נבדלות במקרה הכללי, מראה שסדרות מתכנסות אינן יכולות ללכוד את המבנה הטופולוגי באופן כללי, ולכן נדרשת הכללה לרשתות.
דיוויזיית הנ"מ התשיעית (ורמאכט)

היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-10 ביולי 1940, והועמדה תחת פיקוד גרהרד הופמן, והייתה אחראית להגנת הנ"מ בתחומי צפון צרפת ובלגיה. ב-29 בינואר 1942 העבירה הדיוויזיה את תחום אחריותה לדיוויזיית הנ"מ ה-13, והועברה לגזרה הדרומית של החזית המזרחית. הדיוויזיה השתתפה במבצע מקרה כחול, וסייעה לכוחות הארמייה השישית וארמיית הפאנצר הרביעית, ולאחר מכן לחמה בקרב סטלינגרד שם הושמדה הדיוויזיה.
בתחילת פברואר 1943 הקים וולפגנג פיקרט את הדיוויזיה מחדש בחצי האי קרים, ולאחר מכן פיקד עליה במהלך הקרבות בראש הגשר בקובאן. ב-15 במאי 1944 הועברה הדיוויזיה לרומניה, וב-2 ביוני 1944 הועברה לברסלאו. ב-2 בספטמבר 1944 הועברה הדיוויזיה לחזית המערבית, שם לחמה בקרבות בגרמניה עד תום המלחמה.
תיאטראות ברודוויי

תיאטראות ברודוויי, בדרך כלל נקרא פשוט ברודוויי, הן אוסף ההצגות (וברובן, מחזות זמר) שהוצגו באחד מ-40 אולמות התיאטרון המקצועיים, הכוללים 500 מושבים לפחות, הממוקמים ברובע התיאטראות ובמרכז לינקולן לאורכו של רחוב ברודוויי, ברובע מנהטן של העיר ניו יורק. יחד עם התיאטראות בווסט אנד של לונדון, תיאטראות ברודוויי נחשבים כמייצגים של הרמה הגבוהה ביותר של תיאטרון מסחרי בעולם הדובר אנגלית.
רובע התיאטראות של ברודוויי הוא אטרקציה תיירותית פופולרית בעיר ניו יורק. על פי The Broadway League, בשנת 2012 נמכרו כרטיסים להופעות ברודוויי בשווי של כ-1.081 מיליארד דולר, לעומת 1.037 מיליארד דולר בשנת 2010. בשנת 2012 12.13 מיליון איש צפו בהופעות בברודוויי.
קרן (זואולוגיה)

שימוש בעלי החיים בקרניים

לקרניים שימושים רבים בטבע: הגנה מפני טורפים, לחימה בבני המין על טריטוריה או על נקבה, חיזור, סימול וקביעת מעמד בעדר, איתותים ועוד. בחיזור בין בעלי חיים, תצוגת הקרניים משמשת להרשים את הנקבה. גודל וצורת הקרניים מעידה על כשירותו הגנטית של בעל הקרניים ומושכת את הנקבה. לפי עיקרון ההכבדה בכמה בעלי חיים הקרניים גדלו לממדים גדולים במיוחד.
בקרניים אפשר להשתמש גם כדי לחפור באדמה או לקלף קליפה של עץ. 
קרניים אמיתיות משמשות גם לקירור, שכן כהמשך של העור הן מכילות כלי דם בתוכן, ומתפקדות כמו רדיאטור ומאפשרות את קירור הדם בתוכן.
הקרניים הארוכות ביותר היו שייכות כנראה למין של פר קדום בשם פלוראוביס. ליבת העצם הייתה באורך של למעלה ממטר ואורך הקרניים כאשר הן היו מצופות בקרטין יכול היה להגיע אף ל-2 מטר. לטריצרטופס, מין של דינוזאור צרטופסי, היו קרניים שהגיעו אף לאורך של 115 ס"מ (1.15 מטר) ובשל חוזקן היו יעילות גם לקרבות מול טירנוזאורוס רקס וטריצרטופסים אחרים.

שימוש האדם בקרני בעלי חיים

כיום, השימוש בקרניים שנוי במחלוקת, במיוחד אם החיה ניצודה במיוחד עבור קרנייה, ובפרט אם ניצודה בציד ספורטיבי בו הראש עטור הקרניים משמש כפרס ניצחון ונתלה לתצוגה על ידי הצייד. ציד כזה גרם לצמצום אוכלוסיות בעלי חיים ואף סיכן את המין. כיום ציד ספורטיבי הוא מפוקח ונעשה בעיקר בחוות או שמורות מיוחדות שהוקמו לשם כך (ובהן גם מרבים את החיות הניצודות). באנגלית נקרא תחום זה Game Hunting.
בקרני פריים שכבת קרטין עבה גדלה על ליבת עצם ויוצרת שפופרת חלולה. בשל כך משמשות קרני הפריים גם ככלי נגינה, לדוגמה: השופר היהודי וקרן (כלי נגינה).  קרניים אלה התפתחו לכלי נשיפה בהם, בניגוד לחצוצרה, הלוע מתרחב ככל שהוא מתארך, כלומר: הוא חרוטי ולא גלילי. כלים כאלה נקראים קרניים גם אם הם עשויים ממתכת. קרן יער היא גרסה מתקדמת ממתכת של קרני נגינה אלו. 
לשימוש בשופר היהודי חשיבות רבה במצוות תקיעת שופר בראש השנה ויום הכיפורים. הכנתו מקרן איל (או קודו גמלוני, במקרה של שופר תימני), נעשית בתהליך מיוחד ומורכב.
קרניים משמשות גם ככלי קיבול לנוזלים וככלי שתייה. קרניים אלה מנוקות ומוברקות. מכך צמח הביטוי קרן השפע.
קרני אבק שריפה היו במקור קרני איילים שדוגמו במכסים ורצועת סחיבה, ששימשו לנשיאת אבק שריפה. לעיתים, גם לבקבוקוני אבק שריפה קוראים קרני אבק שריפה.
קרני אנטילופה משמשות ברפואה הסינית המסורתית.
המונח "קרן" מתייחס גם לקרטין, החומר ממנו עשויה הקרן. מנהג זה נפוץ מאוד כאשר הקרן משמשת כחומר גלם עבור יצירת כלי עבודה, ריהוט, קישוטים ושימושים אחרים. ביישומים אלה, ערכה של הקרן הוא בקשיות שלה, דבר שהוליד את הביטוי "קשה כקרן".
שנהב בא משיניים וחטים של בעלי חיים, לא מקרניים. סחר בשנהב מהווה גורם לציד בלתי-חוקי ומסכן את עתיד הפילים. כפתורי "קרן" עשויים בדרך כלל מ"קרני" איילים ולא מקרן אמיתית.
כוכב כפול

כוכב כפול : הוא מערכת של שני כוכבים או יותר המקיפים מרכז משותף. מערכת כפולה או מערכת בינארית או נעילת גאות הוא מושג כללי יותר המתאר מערכת של שני עצמים אסטרונומיים, בדרך כלל כוכבים, אך לעיתים הכוונה לכוכבי לכת, גלקסיות או אסטרואידים אשר נעים במסלול סביב נקודת מרכז המסה של המערכת.
מעריכים שכ-60% מהכוכבים ביקום מהווים חלק ממערכת כפולת או מרובת כוכבים. המערכות נבדלות זו מזו באופן הגילוי שלהן (ראו סוגים). 
ניתן לאסוף מידע רב מניתוח פיזיקלי מערכות כוכבים כפולות משום שמדידה של מחזור סיבוב של כוכבים כפולים וחקר הספקטרום של כוכבים אינם תלויים במרחק מהמקור (אם אין חומר בין-כוכבי). ניתוח הפיזיקה של מערכות כוכבים כפולים חיוני לקביעת המסות והרדיוסים של כוכבים (היום קיימות שיטות עקיפות נוספות למדידת רדיוסים, אולם הן מדויקות פחות ואינן מספקות מידע לגבי כוכבים הנמצאים על הסדרה הראשית). בכוכבים לוקים אנו מודדים בנוסף האפלת שפה (Limb darkening), המאפשרת קבלת מושג על המבנה התרמי של אטמוספירת הכוכב. פרמטרים נוספים כגון ממדי המערכת הכפולה, מהירות הכוכבים במערכת והמרחק בין בני הזוג ניתנים גם הם למדידה במערכות כפולות. 
ניתן להשתמש בכוכבים כפולים שבהם אחד מהכוכבים הוא חור שחור על מנת למצוא בקלות יחסית חורים שחורים.
למור צווארון שחור לבן

מאפיינים

למור הצווארון הוא שוכן עצים, והוא מבלה את רוב זמנו בחופת היער.  המין ידוע בשל הקריאות הרמות שהוא מפיק.
אורכו של הלמור כ-100 עד 120 ס"מ, ומשקלו כ-3.1 עד 4.1 ק"ג. 
הנקבות הן הדומיננטיות יותר, וקרבות בין זכרים ונקבות נגמרים כמעט תמיד כשיד הנקבות על העליונה, לעיתים אף כשהן לא מראות התנהגות אלימה. ייתכן שהסיבה לדומיננטיות הנקבות היא הצורך הדוחק שלהן במזון בעונת הרבייה - בשבילן ובשביל הגורים. 
בשונה מרוב מיני היונקים, מספר רב יחסית של גורים מוטל בכל שגר. הזכר לוקח חלק בגידולם. 
למור הצווארון הוא פעיל יום.
שו"ת רבנו חטר בן שלמה אלד'מארי

שו"ת רבנו חטר בן שלמה אלד'מארי - שו"ת רבנו חטר בן שלמה אלד'מארי (מסאיל מנצור אבן סלימאן אלד'מארי בשמו המקורי) הוא ספר שאלות ותשובות שנכתב במאה ה-15 על ידי רבנו חוטר בן שלמה, חכם יהודי-תימני ומחבר הספר "נר השכלים". הספר נכתב בערבית והוא מכיל 54 שאלות ותשובות שונות.

על הספר

שו"ת רבנו חטר בן שלמה אלד'מארי עוסק בשאלות יסוד ביהדות, ביניהם העולם הבא, ימות המשיח, תחיית המתים ובריאת העולם. הספר עוסק בעיקרו במחשבה ומוסר, אך גם בהלכה, והוא מושפע, בדומה לחיבורים יהודיים-תימניים נוספים ממשנתם של רב סעדיה גאון, רבינו בחיי והרמב"ם.
ספר זה בנוי במתכונת של שאלות-תשובות, בהם מנהל המחבר דו-שיח מדומה עם עצמו, בדומה לספר מקור חיים לרשב"ג או ספר הכוזרי. במתכונת זו נעזר רבנו חוטר בן שלמה על מנת להציג ולדון בשאלות שונות שאינן קשורות אחת בשנייה, מבלי ליצור קשר ענייני אחד ביניהם. 
הספר פורסם לראשונה על ידי האגודה להצלת גנזי תימן, בתרגומו וביאורו של הרב יוסף קאפח, יחד עם שני חיבורים נוספים של רבני תימן - גן השכלים של ר' נתנאל בירב פיומי וספר המעלות לדרגות ימות המשיח (על ידי מחבר שלא נודע שמו). כמו כן, הספר יצא בשני מהדורות נוספות במכון משנת הרמב"ם.
עלי חיידר

שירות צבאי

עלי חיידר נולד בשנת 1932 בכפר חאלט עארה במדינה העלווית, כיום נפת ג'בלה במחוז לטקיה, סוריה. בן למשפחה עלווית, חיידר היה חבר ילדות של חאפז אל-אסד והצטרף עוד בהיותו בבית הספר לתנועת הבעת' הסורית. בשנת 1952 התחיל חיידר את שירותו הצבאי בתור קצין לאחר שסיים את לימודיו באקדמיה הצבאית בחומס. בשנת 1963 תנועת הבעת' אליה היה מקורב עלתה לשלטון בסוריה בהפיכה צבאית ובשנת 1968 קיבל חיידר את הפיקוד היוקרתי על הכוחות המיוחדים של סוריה.
שנתיים לאחר מכן, במהפכת התיקונים בסוריה, חיידר נותר נאמן לחבר ילדותו חאפז אל-אסד שעלה לשלטון במהפכה זו. הוא סיפק את כוחותיו לטובת ההפיכה לצד אל-אסד בלחימה נגד כוחותיו של הנשיא נור א-דין אל-אתאסי וסלאח ג'דיד. לאחר ההפיכה כוחו הפוליטי של חיידר עלה והוא נחשב לאחד מהמקורבים ביותר לאסד בצמרת השלטון, גם הכוחות המיוחדים שבפיקודו זכו לעליה באיכות ובכוח אדם שהפכו אותם לכוח שווה בערכו לפלוגות ההגנה (בפיקודו של רפעת אל-אסד).
כוחותיו נשלחו גם ללבנון במהלך "הסדר הסורי בלבנון" החל משנת 1976, כוחות אלו השתתפו בין היתר בלחימה כנגד כוחות צה"ל במהלך מלחמת לבנון הראשונה (1982). בנובמבר 1983 חאפז אל-אסד חלה ואחיו ריפעת אל אסד תכנן הפיכה צבאית כנגד אחיו, חיידר סירב לתמוך בהפיכה וכוחותיו הפכו לאחד מהכוחות העיקריים שנלחמו בהפיכה. חיידר שהיה נאמן לחאפז אמר:
אינני מזהה אף מנהיג במדינה זו מלבד חאפז אל-אסד! כל הכוח והיוקרה שיש לי אני חייב לו. אני חייל בשירותו ועבד לרצונו ודברו. כל עוד אני חי, אני חב לו את נאמנותי ולא אפול ממנו.
— חיידר, 1983.
בשנת 1988 בעקבות מפרצת, הפסיק חיידר את פיקודו על הכוחות המיוחדים, אך לאחר שהחלים שב לתפקיד בשנת 1990. חיידר פוטר מתפקידו והוא נכלא על ידי השלטון הסורי ב-3 באוגוסט 1994, הסיבה הרשמית שניתנה הייתה "אי ציות לפקודות צבאיות". עם זאת, הסיבה האמיתית לפיטוריו הייתה התנגדותו לכך שבשאר אל-אסד ירש את מקום אביו חאפז בנשיאות סוריה, חיידר ככל הנראה האמין שהשליטה לא צריכה להישאר במשפחה. סיבה אפשרית נוספת היא חוסר תמיכתו בהסכם שלום עם ישראל שעמד באותה התקופה על הפרק, יחד איתו פוטרו מספר קצינים נוספים שהתנגדו למהלך שכזה.

פעילות פוליטית

בשנים האחרונות חיידר משמש יושב ראש המפלגה הסורית הסוציאלית-לאומית. במהלך מלחמת האזרחים בסוריה (שהתחילה בשנת 2011), חיידר קיבל מספר איומים על חייו, מפלגתו אומנם קוראת לרפורמה דמוקרטית במדינה, אך בפועל תומכת במשטרו של אסד. בתחילת מאי 2012, במהלך עימותים באזור חומס נהרג בנו עיסמאיל חיידר בעת שהיה בנסיעה עם חברו. בתגובה להודעה על מות בנו, אמר חיידר:
אינני זקוק לתנחומים על מות בני וחברו, משום שדמם אינו שווה יותר מדמו של כל סורי שמת מות קדושים או שימות בימים הקרובים. אלו אשר נושאים נשק לא יפחידו אותנו, ישתיקו אותנו או יעצרו אותנו מלעבוד יום ולילה לגיבוש שלום ובטחון בסוריה. איסמעיל וחברו הם קורבנות לטרור הפוגע בסוריה...הם, כמו שאר הקדושים המעונים, נפלו כדי שסוריה תוכל לחיות, משום שסוריה היא מעל הכל.
— חיידר, 3 במאי, 2012.
אלכסנדר פרידמן (אדריכל)

חייו

פרידמן נולד בעיר סיגט שנמצאת בחבל מרמרוש בטרנסילבניה למשפחה בת שמונה ילדים, אביו הרמן (צבי) פרידמן היה סוחר עצים ואמו תרזה, עקרת בית. אהבתו לציור הייתה ניכרת עוד כשהיה ילד ובשנת 1927 החליט לעזוב את ביתו ונסע ללמוד אדריכלות באוניברסיטת פדובה שבאיטליה. בשנת 1933 עלה לישראל והתיישב בירושלים.
רוב משפחתו נספתה בשואה. שניים מאחיו עלו לישראל לאחר השואה, ואח נוסף חי ברוסיה.
בתחילת דרכו היה חייל בצבא הבריטי והצטרף לצוות המהנדסים שבנו את מצודות הטגארט בישראל, בסוריה ובלבנון.
מ-1933 ועד תחילת שנות ה-60 עבד במשרד האדריכלים של האדריכל מאיר רובין, לאחר מכן סיים את השותפות ומאז עבד לבדו ואת רוב יצירותיו תכנן באופן עצמאי.
בשנת 1941 התחתן עם יונה ברנשטיין ובשנת 1951 נולד בנם יהודה פרידמן. נפטר בשנת 1987 בביתו משבץ מוחי.

סגנון בנייה

פרידמן בנה בסגנונות שונים. הרבה מהמבנים שתיכנן בארץ הם בסגנון הבינלאומי. בכל הבניינים שבנה בירושלים הכניס תמיד אלמנטים חדשניים, שלא נראו בבניה של אותה התקופה. מתאפיין בבנייה מונומנטלית, איכות גבוהה של חומרים, הקפדה על פרטים וקווים סימטריים. אחד מסימני ההיכר שלו הוא נטייתו לשימוש באבן נסורה.
פרויקט הדגל שלו שעליו עמל שנים רבות הוא בית הכנסת הגדול שעל יד היכל שלמה בירושלים, שבנייתו הסתיימה בשנת 1982. יחד עם האדריכל מאיר רובין, הוא סייע בתכנון כמעט כל פרט בבית הכנסת החל מהמבנה עצמו וכלה בעיצוב הפנים - הנברשות, הכיסאות, ארון הקודש, בימת החזן, ועשרים חלונות ויטראז', עשרה בעזרת הגברים ועשרה בעזרת הנשים.
בשנת 1982 קיבל מעיריית ירושלים את פרס יוסף פפרמן על הצטיינות בתחום הבנייה בירושלים.