google/wiki40b huggingface dataset:
יוברט קלר

יוברט קלר (Hubert Keller) (נולד ב-1954) הוא שף צרפתי, שמפורסם בשל מסעדות הדגל שלו, הנושאות את השם "Fleur de Lys", ושוכנות בלאס וגאס ובסן פרנסיסקו.

ביוגרפיה

קלר נולד באלזס, צרפת, והוא בוגר בית ספר למלונאות בשטרסבורג. הוא החל כשף מגדנאות, במסעדות שונות כמו "אוברז' דה ל'איל", אניית התענוגות "מרמוז", "דומיין דה שטונף", ו"מולין דה מוז'ן" בצרפת ו"La Cuisine du Soleil" בסאו פאולו, ברזיל. הוא התלמד אצל פול האברלן, פול בוקיז, ורוז'ה ורז'ה לפני שהגיע לסן פרנסיסקו ב-1982 על מנת לשקם את מסעדת "Sutter 500" שאינה פועלת כיום.
ב-1986 הוא נעשה בעלים-שותף ושף של מסעדת "Fleur de Lys" המקורית בסן פרנסיסקו. בשלב מאוחר יותר הוא פתח בורגר בר לאניני טעם בלאס וגאס, נבדה, שבו הוא הגיש "בורגר רוסיני" ב-60 דולר, אותו הכין מבשר בקר קובה אמריקני, פואה גרא מוקפץ וכמהין מגורדות. מעט אחרי-כן הוא פתח סניף נוסף של מסעדת "Fleur de Lys", ב-Mandalay Bay. קלר גם פתח סטקייה בסגנון צרפתי במרכזה של סנט לואיס בשם "SLEEK". הוא שימש כשף המייעץ של "מועדון 19" במלון ב- Pebble Beach, California.‏

הוא מחברו של הספר "מטבחו של יוברט קלר" (The Cuisine of Hubert Keller) ומחבר-שותף ביחד עם ד"ר דין אורניש של הספר "אכול יותר, שקול פחות" ( Eat More, Weigh Less). קלר היה השף האורח הראשון ביחד עם  Jean-Marc Fullsack שבישל ארוחת ערב לנשיא (ביל קלינטון) ולימד את שף הבית הלבן בישול בריא ביחד עם Jean-Marc Fullsack.

פרסים ותוארי כבוד

ב-1988 יוברט קלר דורג כאחד מ"10 השפים החדשים הטובים ביותר באמריקה" בידי כתב העת "Food & Wine".‏
ב-1997 הוא זכה בפרס מאת "איגוד ג'יימס בירד" כשף האמריקני הטוב ביותר בקליפורניה. קלר גם קיבל מאיגוד ג'יימס בירד אות כבוד על מפעל לחיים ב-2003.

ב-2006, קלר זכה בפרס הקולינריה מידי כתב העת "Men's Hair". מסעדת "Fleur de Lys" בסן פרנסיסקו דורגה כאחת מ-40 המסעדות הטובות ביותר בארצות הברית ב-2004, 2005 ו-2006 בידי מדריך המסעדות "גאיו", 

והוענק לה כוכב ב"מדריך מישלן האדום" ב-2006. 

"Fleur de Lys" גם דורגה כאחת מ-25 המסעדות הטובות ביותר בארצות הברית בידי כתב העת "Food & Wine". 
מסעדת "Fleur de Lys" בסן פרנסיסקו נכללת במדריך "השולחנות הגדולים בעולם".
מוריץ וילהלם, דוכס סקסוניה-צייץ

ילדותו

מוריץ וילהלם נולד ב-12 במרץ 1664 בצייץ למוריץ, דוכס סקסוניה-צייץ, ולדורותיאה מריה מסקסוניה-ויימאר, בתו של וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר.

שלטונו

בשנת 1681 עלה מוריץ וילהלם לשלטון, לאחר מות אביו. בשנת 1699 נתן מוריץ וילהלם את הערים פגאו ונוישטדט לאחיו פרידריך היינריך, דוכס סקסוניה-צייץ-פגאו-נוישטדט, ששלט בהם עד למותו בשנת 1717. בשנת 1717 המיר מוריץ וילהלם את דתו לנצרות קתולית, כדי לרצות את אחיו, שהיה בישוף קתולי.
ב-15 בנובמבר 1718 מת מוריץ וילהלם בעיר ויידה, מכיוון שלא היו לו בנים, ואחיו כריסטיאן אוגוסט, נסיך סקסוניה-צייץ הוסמך לכמורה, חזרה הנחלה לנסיכות הבוחר מסקסוניה.
קייל יוהנסון

קייל גונאר יוהנסון (בשוודית: Kjell Gunnar Johansson;‏ 5 באוקטובר 1946 - 24 באוקטובר 2011) היה שחקן טניס שולחן שוודי.

חייו

יוהנסון, שכונה "הפטיש" ("Hammaren") בשל הנחתותיו החזקות, היה מפורצי הדרך (יחד עם האנס אלסר (Hans Alsér) שנהרג בתאונה אווירית ב-1977) שהביאו את טניס השולחן השוודי לצמרת האירופית והעולמית בשנות ה-60 וה-70 ובכך סלל דרך לטניסאי שולחן שוודיים נוספים דוגמת: סטלאן בנגטסון (Stellan Bengtsson), אולף בנגטסון (Ulf Bengtsson), מיקאל אפלגרן (Mikael Appelgren), יורגן פרסון ( Jürgen Persson), יאן אובה ולדנר ופטר קארלסון. יוהנסון, יליד העיר אסקילסטונה (Eskilstuna), זכה להישגים רבים באליפות העולם בטניס שולחן ובאליפות אירופה בטניס שולחן, במיוחד בתחרויות הזוגות.
ב-1965 זכה יוהנסון בפרס מדלית הזהב של סוונסקה דאגבלאדט (Svenska Dagbladets guldmedalj) - פרס המוענק מדי שנה על ידי היומון השוודי סוונסקה דאגבלאדט לספורטאי השוודי בעל ההישג הספורטיבי הבולט באותה שנה. יוהנסון נודע בהגינותו הרבה. באליפות העולם בסטוקהולם ב-1967 פיגר יוהנסון מול הסובייטי סטניסלאב גומוזקוב במערכה השלישית והמכריעה 20:19. בכדור שלאחר מכן פסק השופט לטובת יוהנסון שהישווה ל-20:20 והשחקן הסובייטי לא מחה. יוהנסון ניגש לשופט ואמר לו שהכדור של גומוזקוב פגע בשולחן. השופט הפך את החלטתו וכך ניצח גומוזקוב במערכה ובמשחק כולו. על מעשהו זה זכה יוהנסון בגביע ההגינות בספורט של יוניצף.
ב-1970 נוצח יוהנסון על ידי הישראלי יוסף שיפמן במסגרת התמודדות בין נבחרות שוודיה וישראל שנערכה בישראל. נבחרת שוודיה שהייתה אז אלופת אירופה ניצחה 1:5. ניצחונו של שיפמן על יוהנסון, שהיה באותה עת אלוף שוודיה ושותף לתואר העולמי בזוגות גברים, זכה לכותרות בישראל.
נפטר באקשה (Eksjö) בגיל 65 לאחר מחלה קצרה. לדברי בני משפחתו, אימוניו הארוכים והמפרכים בזמן היותו ספורטאי פעיל פגעו בבריאותו והביאו לכך שמפרישתו ב-1977 ועד מותו סבל מכאבים.
אגם אנריקיו

עליית המפלס

בראשית המאה ה-21 החל לעלות מפלס מי האגם, וכתוצאה מכך גדל שטחו באופן משמעותי. בשנת 2004 היה שטחו 164 קמ"ר, ובשנת 2013 כבר היה שטחו למעלה מפי שניים מכך, 375 קמ"ר. הדעות באשר לסיבות לעליית המפלס חלוקות. בין הסיבות האפשריות נמנו גידול בכמות המשקעים, עלייה בסחף הזורם לאגם בשל בירוא יערות ואקלים מתון יותר, שגרם לקצב התאדות איטי יותר של מי האגם.
עליית המפלס הציפה שטחים חקלאיים רבים באזור, וחקלאים רבים איבדו את פרנסתם. גם אם ירדו מי המפלס בעתיד, לא יהיו עוד האדמות ראויות לעיבוד חקלאי, בשל המלחת מי התהום. ההצפות מאיימות גם על העיר בוקה דה קאצ'ון, שכמה מבתיה כבר הוצפו.
חילוף יונים

חילוף יונים מוגדר כהחלפה של יונים בין שני אלקטרוליטים. אולם, המילים חילוף יונים נפוצות יותר בתיאור של מספר תהליכים כגון טיהור שפכים, הפרדה, ונטרול זיהום של תמיסות מימיות או תמיסות שמכילות יונים אחרים כאשר נעשה שימוש במחליף יונים מוצק. בתהליכי חילוף יונים, היונים מוחלפים בין תמיסה ומחליף יונים, מוצק לא-נוזלי או ג'ל. מחליפי יונים נפוצים הם שרף, זאוליט, מונטמורילוניט, חרסית והומוס.
מחליפי יונים הם מחליפי קטיונים עבור קטיונים הטעונים במטען חשמלי חיובי או מחליפי אניונים עבור אניונים הטעונים במטען חשמלי שלילי. ישנם גם מחליפים אמפוטריים שיכולים להחליף אניונים וקטיונים במקביל. אולם, החילוף המקביל של קטיונים ואניונים מבוצע באופן יעיל יותר במגיבים שהם מחליפים יוניים הנקראים מצע מעורב. המצע המעורב מכיל תערובת של מחליפי שרפים אניוניים וקטיוניים.
תהליך חילוף היונים הוא תהליך הפיך, וניתן לטעון או להעמיס על המחליף את היון המבוקש באמצעות שטיפה בכמות גדולה של היונים הללו.
שיטת חילוף היונים משמשת באופן נרחב בטיהור מים ביתי ותעשייתי על מנת להפיק מים רכים. דבר זה מושג באמצעות חילוף קטיוני סידן (Ca⁺²) ומגנזיום (Mg⁺²) כנגד נתרן (‎Na⁺‎) או מימן (‎H⁺‎).
אולם, התחום שבו חילוף היונים הוא היעיל ביותר מבחינה כלכלית הוא הפרדות יוניות שבהן צריך להפריד תוצר בדרגת טוהר גבוהה, או שיש צורך לחלץ יון המצוי בריכוז נמוך מאוד וכדומה. דוגמה טיפוסית ליישום של התהליך היא הכנת מים טהורים לתעשיות מימיות וגרעיניות.
כרומטוגרפיית חילוף יונים היא שיטה כרומטוגרפית נפוצה מאוד באנליזות כימיות ובהפרדה של יונים. לדוגמה, בביוכימיה משתמשים בה באופן נרחב כדי להפריד מולקולות טעונות כגון חלבונים.
כמו כן, עושים שימוש נרחב בחילוף יונים גם במזון ובמשקאות חריפים, הידרומטלורגיה, גימור מתכות, תעשיות כימיות ופטרוכימיות, תרופות, סוכר וממתיקים שונים, אדמה ומי תהום, תחום הגרעין, מים תעשייתיים ומרוככים, מוליכים למחצה, כוח, ומגוון רחב של תעשיות אחרות.
דוגמה נוספת היא מחזור "אנטי-פריז" (נוזל מונע קיפאון שבדרך כלל מכיל די אתילן גליקול), שבו מעבירים את הנוזל דרך חומר מחליף יונים ומרחיקים מתכות ומלחים לא רצויים.
לאון שפרלינג

קורות חייו

שפרלינג נולד בשנת 1900 בעיר קרקוב, שהייתה אז חלק מממלכת גליציה ולודומריה של האימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר מלחמת העולם הראשונה הפכה לחלק מפולין. הוא שיחק כדורגל מגיל 11 כחלוץ קדמי שמאלי. חבריו לקבוצה נהגו לכנותו "מוניו". הוא נהנה מיוקרה ככדורגלן בעל טכניקה ברמה גבוהה וכדרור מעולה. התפרסם גם בכך שמעולם לא נגע בכדור בראשו. ב-1914 הצטרף לקבוצת יוטצ'נקה קרקוב, שם שיחק כמחליף עד פרוץ מלחמת העולם הראשונה. ב-1917 עבר לקבוצת קרקוביה הפולנית, אך מאחר שלא שותף במשחקים חזר ליוטצ'נקה ושיחק בקבוצה עד 1920. לאחר מכן חזר לקרקוביה ושיחק במדי הקבוצה ב-85 משחקים.
שפרלינג שיחק כחלוץ במדי נבחרת פולין. ב-1921 שיחק במשחק של פולין נגד הונגריה. על פי דווחי כתב הונגרי, שפרלינג הצטיין בהתקפה, כטקטיקן טוב, שביצע כמה התקפות טובות. במשחק נוסף במדי הנבחרת הלאומית הפולנית נגד שוודיה במאי 1922, ניצחה פולין 1–2. היה זה הניצחון הראשון של נבחרת פולין הלאומית. שפרלינג שיחק גם במשחק הבא, נגד רומניה.
במחצית השנייה של שנת 1922 ספג ביקורת ונקראו לעברו קריאות בוז נגד מהלכיו האישיים. בנובמבר 1922 נענש על כך שירד מהמגרש במהלך משחק והושעה עד אפריל 1923. באפריל 1923 נסע עם קרקוביה לדנמרק והתקבל באהדה על ידי אוהדים מקומיים, שהכירו אותו ואת לודוויג גינטל. קרקוביה ניצחה 2–4 את קבוצת הכדורגל הוותיקה Aarhus GF מהעיר אורהוס, ומשם הפליגו לשוודיה. היה זה מסעו האחרון עם הקבוצה לחו"ל מאחר שלא הורשה לאחר מכן לעזוב את עבודתו.
במשחקים האולימפיים בפריז ב-1924 שיחק מול נבחרת הונגריה לאורך משחק שלם. באוגוסט 1924 היה אירוע אנטישמי, שהתרחש תוך כדי משחק, כאשר שפרלינג הורד מהמגרש על ידי השופט בגלל היותו יהודי. ב-1925 התקיים ביקור של קבוצת הכדורגל של מכבי תל אביב בפולין, בהובלת המאמן-שחקן שמעון לומיק (רטנר), יליד קרקוב, ששיחק בעבר עם שפרלינג. לומיק הזמין את שפרלינג להשתתף באימון עם קבוצת מכבי ואף הפגיש בינו לבין יוסף יקותיאלי, מראשי המועדון. לשפרלינג הוצע להצטרף למועדון מכבי תל אביב תמורת עזרה בדיור והבטחה לשכר הוגן, אך הוא השיב בשלילה ונשאר לשחק בקרקוביה, שזכתה עם שפרלינג בעוד שני תארים לאומיים, ב-1930 וב-1932.
שפרלינג הופיע ב-381 משחקים במדי קרקוביה וזכה עמה בשני תארים לאומיים ב-1930 ו-1932. ב-1934 סיים את הקריירה שלו ככדורגלן. לאחר הפרישה המשיך לעבוד בבנק.
ב-1937 קיבל הצעה נוספת, במהלך סיור של נבחרת הפועל ארץ ישראל בפולין, אך הוא דחה גם אותה ונשאר בפולין.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה שפרלינג עבר ללבוב, שם עבד כמאמן. ב-1941, לאחר כיבוש לבוב על ידי הנאצים, מצא עצמו בגטו לבוב. הוא הוצא להורג בגטו על ידי הגרמנים בין ה-15 ל-20 בדצמבר 1941; על פי גרסה אחרת, איש גסטאפו שיכור ירה בו ברחוב.

הכרה והנצחה

דמותו ככדורגלן הונצחה בתערוכת הספורט היהודי בקרקוב בין שתי מלחמות העולם, שהופקה והוצגה לראשונה במוזיאון היהודי בקרקוב. ב-2014 הוצגה במכון וינגייט, ב-2015 במרכז למורשת בגין ולאחר מכן בקיבוץ כברי.
עולם הדינוזאורים (משחק מחשב)

המשחק

במשחק זה שחקן בודד צריך למצוא רשימת בעלי חיים וצמחים פרהיסטוריים בידי הסתכלות על מפת עולם ומדריך שדה, ב-6 מקומות שונים, בהם השחקן מוצא אזורים בהם חיו דינוזאורים שונים ומרכיב עדרים שלהם בכל האזורים. ישנם 6 אזורים במשחק: מישור רחב מכוסה טחבים בו משוטטים 3 דיפלודוקוסים, יער גדול בו נמצאת נקבת אלוזאורוס גדולה וגם אורניתולסט, מכתש הר געש בו אין דינוזאורים, נהר יבש בו משוטטים כמה אלוזאורוסים ונראית גם נבלת דיפלודוקוס בבוץ טובעני ומדבר בו 3 דיפלודוקוסים שאחד נטרף בידי אלוזאורוסים, אחד מת כבר בבוץ ואחד גוסס למותו באמצע בוץ טובעני. נראה שם גם האלוזאורוס המכונה "Big Al", אשר מוצג במרדפו האחרון לאחר קבוצת דריוזאורוסים ומעידתו על גזע, מה שמוביל לגסיסתו למוות. בהמשך נראים שם גם 2 סטגוזאורוסים ושני רמפרורינכוסים מעופפים, וכן אגם מלח, האזור הגדול ביותר בו מגוון גדול של אלוזאורוסים ודיפלודוקוסיים.
הוט צ'יפ

היסטוריה

אלקסיס טיילור וג'ו גודרד, שניים מחברי ההרכב, הכירו עוד בשנת 1991 כשלמדו יחד בבית הספר. בשנת 2000 הוציא ההרכב מיני אלבום ראשון בשם "Mexico EP". טיילור וגודרד שיתפו פעולה בהזדמנויות שונות עם אוון קלארק ומרטין פליקס ומאוחר יותר גם עם אל דויל החבר גם בהרכב אל.סי.די סאונדסיסטם ולבסוף בשנת 2003 נקבע ההרכב הנוכחי של הלהקה. בשנת 2003 הוציאה הלהקה את אלבומה הראשון "Coming on Strong" תחת חסותה של חברת הלונדונית Moshi Moshi. האלבום, שנמכר בעיקר בבריטניה, קיבל בקורות מעורבות ולא זכה להצלחה במכירות ובמצעדים.
בשנת 2006 הוציאה הלהקה את אלבומה השני "The Warning". האלבום זכה ליותר הצלחה מסחרית והגיע למעמד אלבום זהב בבריטניה ודורג גם במצעדים בשוודיה, אך הלהקה קיבלה את עיקר פרסומה לאחר צאתו של אלבומה השלישי "Made in the Dark".‏ "Made in the Dark" הגיע אף הוא למעמד זהב בבריטניה ונמכר ברחבי אירופה ובארצות הברית. מהאלבום יצא גם הסינגל "Ready for the Floor" שהיה מועמד לפרס גראמי בקטגוריה "תקליט הדאנס הטוב ביותר" והגיע למקום השישי במצעד הסינגלים הבריטי.
בשנת 2010 הוציאה הלהקה את אלבומה הרביעי "One Life Stand" ממנו יצאו שני סינגלים "One Life Stand" ו-"I Feel Better". השיר "I Feel Better", למרות שלא זכה להצלחה רבה ברחבי העולם, התפרסם בישראל והיה לשיר החמישי המושמע ביותר בתחנות הרדיו הישראליות בשנת 2010.
אלבום האולפן החמישי של הלהקה, "In Our Heads", יצא ביוני 2012. האלבום, שכולל 11 שירים, הוא הראשון של הלהקה שיוצא תחת הלייבל העצמאי "דומינו".
פיליפ בודקיבסקי

קריירה

החל את קריירת הכדורגל שלו במועדון הכדורגל שחטאר דונצק. הוא גדל במחלקת הנוער שלה וב-2009 קודם לקבוצה הבוגרת. בשורות הקבוצה הבוגרת של שחטאר הוא לא שיחק באף משחק רשמי. הנהלת החברה השאילה אותו לקבוצות אחרות : עונה אחת הוא שיחק ב איליצ'בץ מריאופול, לאחר מכן שיחק תקופה קצרה בסבסטופול. בהמשך - שיחק שלוש עונות במדי זוריה לוהנסק. בעונת 2016/2017 הוא הושאל לקבוצת אנז'י מחצ'קלה מהליגה הרוסית. בתחילת עונת 2017/2018 הושאל לקורטרייק הבלגית, אך באמצע העונה שב לאנז'י. בתחילת עונת 2018/2019 הושאל לקבוצת סושו מהליגה הצרפתית השנייה.

נבחרת

בודקיבסקי שיחק בכל שכבות הגיל של הנבחרות הלאומיות של אוקראינה. בתחילת 2008 שיחק את משחקו הראשון בשורות נבחרת הנערים של אוקראינה. לאחר 9 משחקים במדי נבחרת הנערים עבר לנבחרת הנוער של אוקראינה.
הוא שיחק בנבחרת הנוער במשך שנתיים. מנבחרת הנוער המשיך בודקיבסקי לנבחרת הצעירה. הוא שיחק 26 משחקים, הבקיע 19 שערים. נכון להיום (2017) פיליפ בודקיבסקי הוא מלך השערים של הנבחרת בכל הזמנים.
בנבחרת הלאומית של אוקראינה משחק בודקיבסקי מאז אוקטובר 2014. משחקו הראשון במדי הנבחרת היה מול בלארוס במסגרת מוקדמות יורו 2016. הוא נכנס כמחליף בדקה 79. בודקיבסקי היה בסגל נבחרת אוקראינה ליורו 2016, אך לא שותף באף אחד מהמשחקים בטורניר. נכון לינואר 2019 שיחק בודקיבסקי 6 משחקים במדי הנבחרת, אך רק באחד מהם שיחק את מלוא 90 הדקות. בשאר המשחקים נכנס כשחקן מחליף.
אביגדור אנגל

ביוגרפיה

אנגל נולד בבאנסקה שטיאווניצה, סלובקיה. הוא התאמן בקבוצת הגיבור פראג.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) היה אנגל לספורטאי הצעיר ביותר במשלחת מצ'כוסלובקיה. במשחקים עצמם הוא הגיע לשלב רבע הגמר בריצת 100 מטר וקבע תוצאה של 11.1 שניות אך לא הצליח להתברג בין 12 המהירים ובריצת 200 מטר הוא קבע בשלב המוקדמות תוצאה של 22.3 שניות ולא הצליח להתברג בין 20 המהירים.
באוניברסיאדה שנערכה בטורינו, איטליה בשנת 1933 זכה אנגל בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.10 שניות ומדליית ארד בריצת שליחים 4x100 מטר.
במכביה השנייה שנערכה בשנת 1935 סיים אנגל במקום החמישי בלבד עקב נקע ברגלו.
הרולד גרין

השכלה

גרין נולד בבוסטון. סיים לימודי תואר ראשון בהנדסת חומרים ותואר שני בהנדסת תעשייה וניהול במכון הפוליטכני רנסלר ותואר שני בהנדסת חומרים ותואר שני בהנדסה מכנית באוניברסיטת דרום קליפורניה. ב-1992 קיבל תואר דוקטור במדע חומרים מאוניברסיטה זו.
גרין למד גם במכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית ובאוניברסיטה לרכש ביטחוני (Defense Acquisition University). סיים גם תואר מוסמך בלימודים אסטרטגיים במכללה למלחמה של צבא ארצות הברית.

קריירה צבאית

גרין החל את שירותו הצבאי ב-1980 לאחר סיום קורס קציני מילואים, והיה לקצין הנדסה. במהלך 34 שנות שירותו מילא מספר רב של תפקידי פיקוד ומטה, לרבות בשירות ביוון, טורקיה וגרמניה. בשנת 2009 קודם לדרגת בריגדיר גנרל והיה לסגן מפקד פיקוד המחקר, הפיתוח וההנדסה של הצבא. שימש בתפקידים בכירים במטה תת-מזכיר הצבא לרכש, לוגיסטיקה וטכנולוגיה. בשנת 2012 קודם לדרגת מייג'ור גנרל. בינואר 2014 מונה לסגן מפקד מפקדת כוחות הקואליציה באפגניסטן שהופקדה על אימון הצבא האפגני לקראת פינוי כוחות הקואליציה מאפגניסטן ומסירת האחריות הביטחונית המלאה במדינה בידיו.
גרין עוטר בעיטורים שונים לרבות עיטור לגיון ההצטיינות.

מותו

ב-5 באוגוסט 2014 היה גרין בסיור ביקורת במחנה קארגה (Qargha), מחנה של כוחות הקואליציה בעיר קאבול בירת אפגניסטן, אשר שימש לאימון קרבי לחיילים אפגנים. חייל אפגני שערק אל מחנה הטליבאן הסתתר בתוך מבנה במחנה ופתח באש לעברו של גרין. גרין נפגע מאחור ונהרג במקום. 14 איש נוספים נפצעו בתקרית, לרבות גנרל גרמני, שלושה גנרלים אפגנים וחיילים מארצות הברית ומבריטניה.
ב-14 באוגוסט הובא גרין לקבורה בבית הקברות הלאומי ארלינגטון, במעמד מזכיר ההגנה וראש מטה הצבא.
גרין הותיר אחריו אב, אשה ושני ילדים.
נתניאל פאלמר

נתניאל בראון פאלמר (באנגלית: Nathaniel Brown Palmer;‏ 8 באוגוסט 1799 - 21 ביוני 1877) היה ימאי, ציד כלבי ים, מגלה ארצות ומתכנן ספינות אמריקאי.

תולדות חייו

פאלמר נולד בקונטיקט ומגיל צעיר היה קשור לסחר ימי. בגיל 21 כבר פיקד על מפרשית מדגם sloop. המפרשית, 14 מטר בלבד ארכה, נקראה "הארו" (Hero) ובסוף שנת 1820 הפליג פאלמר עמה לאוקיינוס הדרומי, דרומה מאיי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים בחיפוש וציד כלבי ים שפרוותם הייתה יקרת ערך והניבה רווחים עצומים. ב-17 בנובמבר היו פאלמר ואנשיו האמריקאים הראשונים שחזו בחצי האי האנטארקטי, לאחר שהמקום התגלה שנה קודם לכן על ידי האדמירל הרוסי פביאן גוטליב פון בלינגסהאוזן והבריטים אדוארד ברנספילד וּויליאם סמית. פאלמר הפליג לאורך חצי האי ממערב וניסה לבדוק אפשרות למעבר בין חצי האי לבין היבשת (מתוך הנחה שזהו אי) אך נתקל בחסימת קרח ולא הצליח להכריע האם מדובר באי או בחצי אי. ב-1964 אושר השם "ארץ פלמר" על ידי ועדת שמות בינלאומית כשמו הרשמי של דרום חצי האי. כן היה במסעו זה בין מגלי איי אורקני הדרומיים.
לאחר ששב לארצות הברית עסק בסחר ימי, בעיקר עם סין והפליג בנתיבי שיט רבים של התקופה. במהלך מסעותיו הכניס פאלמר שכלולים לספינות ותיכנן תיקונים שיאפשרו מסע מהיר יותר ויותר. כך היה בין מפתחי דגם ספינת המפרש המהירה ביותר, ה-"קליפר", שרק ספינות הקיטור היו מהירות ממנה. ב-1843 היה קברניטה של ספינת הסוחר המהירה "פול ג'ונס" (Paul Jones) שקבעה תחת ניהוגו שיא בהגיעה מבוסטון להונג קונג ב-111 יום בלבד. 
פאלמר פרש לביתו בסטנינגטון, קונטיקט, כבעל ספינות סוחר ונפטר בן 78.
בנוסף לדרום חצי האי האטלנטי נקרא על שמו ארכיפלג פאלמר - ארכיפלג האיים הסמוך ממערב לחצי האי, תחנת ניסיונות אנטארקטית (Palmer Station 64°03′27″S 064°03′11″W) ושברת הקרח האנטארקטית  RV Nathaniel B. Palmer. מפרץ הארו באיי שטלנד הדרומיים נקרא על שם ספינתו. 
ביתו הוכרז ב-1996 כאתר מורשת לאומי של ארצות הברית.
הקרב האחד עשר על האיזונצו

מהלך הקרב

למרות שהעת הזאת, אחרי תבוסת רומניה וזמן של כאוס פוליטי ברוסיה, הייתה לא נוחה לברית, הייתה איטליה מסוגלת לגייס את הכוח הצבאי הגדול ביותר. מטרת המתקפה הזאת הייתה לנתק את קווי ההספקה האוסטריים ולכבוש את טריאסטה. הצבא האיטלקי יכול היה אמנם לרשום הישגים, אך היסס לממש את מטרותיו כפי שקרה בקרבות הקודמים. הארמייה האיטלקית השנייה הצליחה לחצות את נהר איזונצו במקומות אחדים ולכבוש את רמת באינסיצה, בעוד הארמייה האיטלקית השלישית, למרות הצלחות קרקעיות, היססה ברמת הרמדה.
שוב, לא ניצלו היחידות האיטלקיות את ההצלחות שלהן, כך שבורוייביץ' יכול היה לאסוף את יחידותיו בקו ההגנה השני ולהתחפר. קו החזית החדש באזור הארמייה האיטלקית השנייה עבר בקו מונטה סנטו – לוופה. באזור הארמייה השלישית עברה החזית בקו לוג – סאן גבריאלה.

תוצאות הקרב

בסופו של הקרב, 2 הצדדים הוחלשו מאוד על ידי מחלות מידבקות (דיזנטריה, טיפוס). כך שבשני הצדדים, בגלל מחלות, נגרעו כ-500,000 אדם (אלה לא נכללים במספרי האבדות).
ויקרס סימן 6 (טנק)

תצוגה מוזיאלית

כיום נותרו כזיכרון מוזיאלי בעולם כולו ארבעה טנקים בלבד: אחד במוזיאון הטנקים הבריטי בבווינגטון (Bovington), אחד במוזיאון הטנקים הרוסי (Kubinka), אחד במוזיאון הטנקים באוסטרליה ורביעי במוזיאון יד לשריון בלטרון.
גוסטב הוסאק

גוסטב הוּסָאק (Gustáv Husák;‏ 10 בינואר 1913 - 18 בנובמבר 1991) היה מדינאי סלובקי ושליטה של צ'כוסלובקיה בשנים 1969–1987, בין דיכוי האביב של פראג להתפוררות הקומוניזם במזרח אירופה.

ביוגרפיה

הוסאק נולד ב־10 בינואר 1913 בסמוך לברטיסלאבה, והצטרף לתנועת הנוער הקומוניסטי בשנת 1929 בעת לימודיו בגימנסיה בברטיסלאבה. בשנת 1933 הוא החל ללמוד משפטים באוניברסיטת קומניוס בברטיסלאבה והצטרף למפלגה הקומוניסטית הצ'כוסלובקית. הוא נכלא מספר פעמים במהלך מלחמת העולם השנייה על ידי השלטון הפשיסטי בסלובקיה והשתתף במרד הסלובקי, בשנת 1944. במהלך המרד, בין 1 בספטמבר 1944 ל־5 בספטמבר היה חבר בנשיאות המועצה הלאומית הסלובקית. לאחר המלחמה הוא היה ראש הממשלה של סלובקיה, עד שבשנת 1950 נפל קורבן לטיהורים, יחד עם שר החוץ של צ'כוסלובקיה, ולדימיר קלמנטיס. במאי 1950 הוא פוטר מתפקידו והודה בפני ועידת המפלגה הקומוניסטית הסלובקית בשגיאות חמורות שכללו שיתוף פעולה עם הבורגנות שהזיקה למעמד הפועלים בתחילת 1951 הוא נעצר יחד עם קלמנסקי, וסולק מהמפלגה. באפריל 1951 הצהיר סלאנסקי שהוסאק היה שותף בניסיון להפיל את המשטר הקומוניסטי בצ'כוסלובקיה. במשפטי פראג הודה הוסאק בהאשמות נגדו ובאפריל 1954 נדון למאסר עולם. בעת שהותו בכלא לא חדל להאמין ברעיון הקומוניסטי וראה בכליאתו שגיאה ברת תיקון. בקשותיו לחנינה נענו שושב ושוב בשלילה על ידי מנהיג צ'כוסלובקיה, אשר אמר עליו: "אינכם יודעים מה הוא יכול לעשות אם יגיע לשלטון". ביוני 1963, לאחר שאלכסנדר דובצ'ק מונה למזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית, טוהר שמו והוא הושב לשורות המפלגה. בתחילת 1968 השמיע הוסאק את הדרישה ליותר חופש אישי בצ'כוסלובקיה ובאפריל 1968, במסגרת האביב של פראג מונה לסגן ראש ממשלת צ'כוסלובקיה, במטרה להביא רפורמות לסלובקיה.
לאחר פלישת צבא ברית המועצות לצ'כוסלובקיה, הטיף לכניעה לברית המועצות וסירב להשתתף בעימות עם ברית המועצות. הוא מונה באוגוסט 1968 למנהיג המפלגה ולמרות הצהרות על תמיכה בדובצק הצטייר יותר ויותר כיריב הפועל לריצוי הקומוניסטים השמרנים. באפריל 1969 ירש את מקומו של דובצ'ק ובמהלך השנים 1969–1971 הרחיק מהמפלגה את תומכי הליברליזציה של האביב של פראג. הוסאק דאג לפיטוריהם של מתנגדי ברית המועצות והתחנף אל הנהגתה, אך נמנע ממשפטי ראווה. במאי 1975 מונה גם לנשיא צ'כוסלובקיה.
הוסאק היה נשוי פעמיים. לאחר מות אשתו הראשונה, נישא בשנת 1975 לורה, שנספתה בשנת 1977 בתאונת מסוק.
שנות ה-20 של המאה ה-14

אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
סטוקהולם (מחוז)

מינהל

המחוז מנוהל בידי גוף פוליטי שנציגיו נבחרים, כמו ביתר המחוזות, על ידי תושבי המחוז, ובאחריותו רוב בתי החולים, שתי מערכות תחבורה ציבורית בסטוקהולם-רבתי, ותאגידים שונים. המחוז שולח 12 נציגים לפרלמנט השוודי, מחציתם מסטוקהולם-העיר והיתר מהרשויות המקיפות אותה. במועצת המחוז יושבים 149 חברים, מכל קשת המפלגות.
התמרה (גנטיקה)

התמרה או טרנסדוקציה (באנגלית: Transduction) הוא התהליך שבו דנ"א עובר מחיידק אחד לאחר על ידי נגיף. כמו כן, היא מתייחסת גם לתהליך בו דנ"א זר מוצג לתא אחר דרך וקטור נגיפי. התמרה אינה דורשת מגע פיזי בין התא תורם הדנ"א והתא מקבל הדנ"א. התמרה היא כלי נפוץ בידי ביולוגים מולקולרים על מנת להציג גן זר לתוך גן של תא מארח.
כאשר בקטריופאג'ים מזהמים תאי חיידק, המצב הרגיל של התרבות הוא על ידי שכפול, תעתיק ותרגום (של התא החיידק המארח).
חיידקים יכולים לקלוט דנ"א זר גם בתהליך טרנספורמציה, אך בו אין מעורבות של נגיף המחדיר את הדנ"א הזר.

מסלולים ליטיים וליזוגנים

התמרה מתרחשת דרך מעגל ליטי או מעגל ליזוגני. אם ישנו שימוש במעגל הליזוגני, כרומוזום הפאג' משולב לכרומוזום חיידקי, שם הוא יכול להישאר רדום במשך אלפי דורות. אם הליזוגן מושרה (על ידי אור UV למשל), גן הפאג' מיוצר מכרומוזום החיידק ומתחיל את המעגל הליזומי, אשר מגיע לשיאו בתמוגה של התאים ובשחרור של חלקיקי הפאג'. המחזור הליטי מוביל לייצור של חלקיקי פאג' חדשים אשר משוחררים על ידי תמוגה של המארח.

התמרה כשיטה להעברת חומר גנטי

הדנ"א של בקטריופאג'ים מורכב מחתיכות קטנות של דנ"א חיידקי, יחד עם הגנום של באקטריופאג'. באותו הזמן, חלק מהגנים של הפאג'ים נשארים מאחור, בכרומוזום של החיידק. 
באופן כללי, ישנם 3 סוגים של קומבינציות היכולים להוביל לאיחוד הזה של דנ"א חיידקי עם דנ"א נגיפי.

התמרה ספציפית

התמרה ספציפית היא תהליך בו סט מוגבל של גנים של חיידקים מועבר לחיידק אחר. הגנים אשר עוברים (הגנים הנתרמים) תלויים במיקום הגן הפאג'י בתוך הכרומוזום. התמרה ספציפית מתרחשת כאשר הפרופאג' מוסר באופן לא מדויק מהכרומוזום, כך שהגנים של החיידק הנמצאים בסמיכות לפרופאג' כלולים בדנ"א המוסר. הדנ"א המוסר לאחר מכן נארז לחלקיק נגיפי חדש, אשר שולח את הדנ"א לחיידק חדש. הגנים של התורם יכולים להתווסף לכרומוזום המקבל או להישאר בציטופלזמה, תלוי בסוג הבאקטריופאג'.
כאשר חומר הפאג' הארוז מדביק תא נוסף והופך ל"פרופאג'", הדנ"א המקודד חלקית של הפרופאג' נקרא "הטרוגנוט".

דנ"א, ורנ"א

נגיפים עם גנים של רנ"א לא יכולים לארוז דנ"א.
ברגע שמתרחש ליזיס בתא המארח, הויריונים שאינם ארוזים, המכילים דנ"א חיידקי, יכולים להצטרף לתאים חידקיים נוספים ולהזריק להם את הדנ"א שהם ארזו, כלומר להעביר דנ"א חיידקי מתא אחד לאחר. הדנ"א הזה יכול להפוך לחלק מהגנום החיידקי, ומכאן לעבור ביציבות בתורשה.

שימושים נוספים של המונח

באופן כללי יותר, התמרה הוא התהליך בו חומר תורשתי, כלומר דנ"א או רנ"א, מוכנס לתוך תא על ידי נגיף. 
טכניקות נפוצות בביולוגיה מולקולרית הנן שימוש בוקטורים נגיפיים (כולל באקטריופאג'ים), אלקטרופורציה, או התערבות כימית אשר מגדילה את חדירות התא. טרנספקציה וטרנספורמציה הנן דרכים נפוצות נוספות להכניס דנ"א לתא.