חלה

מקור השם

מקור השם אינו לגמרי ברור. אליעזר בן יהודה מציין שיש אומרים שמקורו משורש ח.ל.ל., ואחרים אומרים שמקורו מהשורש בן שני העיצורים: ח.ל. = מתוק (בערבית המילה חלווה – ממתק). שורש ח.ו.ל. במשמעותו לסובב (מחול, לחולל) יכול גם להיות מקור טוב לשם, כי החלה היא מאפה עגול.
המילה חלה מופיעה בספר במדבר (פרק ט"ו, פסוק כ'): "רֵאשִׁית, עֲרִסֹתֵכֶם--חַלָּה, תָּרִימוּ תְרוּמָה: כִּתְרוּמַת גֹּרֶן, כֵּן תָּרִימוּ אֹתָהּ". החלה היא כמות ממנת בצק העשוי ממיני דגנים, המורמת כתרומת מנחה לכהנים בבית המקדש, על-פי הלכות הפרשת חלה. הלכות אלו מפורטות, בשל חשיבותן, במסכת מיוחדת במשנה בסדר זרעים, מסכת חלה. לאחר חורבן בית המקדש, הונהגה הפרשת חלה סמלית - כמות קטנה יותר, הקרויה גם היא חלה, ובאופן סמלי שורפים אותה קודם לאפייה. עניין זה תומך במקור הראשון ח.ל.ל. מלשון האֵינוּת (אין, לעומת הישות – יש). מזה חלל מלחמה, חלול, חלל היקום, חליל, חלון, מחילה וכו'.
חלת הדבש לעומת זאת תומכת בגרסה המתוקה יותר, אם כי יכול שעניינה גם הוא מהחללים בהן הדבורים מאחסנות את הדבש, ומאכסנות את הוולדות.
ארנסט קליין, לשונאי קנדי מביא גרסה נוספת, שחלה היא לחם מחורר (דוגמת מצות לפסח), ושהחללים המנוקבים נותנים לו את ייחודו.
ייתכן גם שהמקור הוא בשורש ח.ל.ן. שפירושו ההפך מקדוש. מנחת הכוהנים ניתנת רק בימי חול (בשבתות אין נתינה כלשהי), ולכן הביטוי מנחת חולין. מנחת החולין אינה רק חלה, אלא גם סולת בלולה בשמן, ומיני בשרים מהעוף ומהבהמה. לכן ספק הוא אם 'מנחת חולין' קשורה לחלה מהצד הלשוני.
בספר ויקרא (פרק ח', פסוק כ"ו) מוזכרת החלה על שני סוגיה: חלת לחם וחלת מצה: "וּמִסַּל הַמַּצּוֹת אֲשֶׁר לִפְנֵי ה', לָקַח חַלַּת מַצָּה אַחַת וְחַלַּת לֶחֶם שֶׁמֶן אַחַת--וְרָקִיק אֶחָד; וַיָּשֶׂם, עַל-הַחֲלָבִים, וְעַל, שׁוֹק הַיָּמִין".
אזכור נוסף של חלת הלחם מופיע בספר שמואל ב' (פרק ו', פסוק י"ט): "וַיְחַלֵּק לְכָל-הָעָם לְכָל-הֲמוֹן יִשְׂרָאֵל לְמֵאִישׁ וְעַד-אִשָּׁה לְאִישׁ חַלַּת לֶחֶם אַחַת וְאֶשְׁפָּר אֶחָד וַאֲשִׁישָׁה אֶחָת וַיֵּלֶךְ כָּל-הָעָם אִישׁ לְבֵיתוֹ".

אפיית חלה - במסורת היהודית

ישנם מגוון מתכונים לאפיית חלה, חלקם מבוססים על בצק שמרים. מתכונים מסורתיים מכילים קמח לבן, ביצים, שומן וסוכר. תוספות אלו הן שגורמות לחלה להיות בעל מרקם רך ועשיר. מתכונים מודרניים מכילים קמח מלא, קמח שיבולת שועל או קמח כוסמת, ודבש או מולסה במקום סוכר. את העיסה קולעים לצמה טרם האפייה. בישראל משווקת החלה בעיקר לקראת סוף השבוע ונפוצה בגרסה פשוטה, עם תוספות שונות ובגדלים שונים.
בצק החלה קיים גם במסורת האפייה האירופית, בצרפת הוא חלק ממשפחת מאפיי הוינוואזרי . את החלה בצורתה הקלועה הביאו ארצה יהודים מארצות אשכנז, ולא הייתה מוכרת בצפון אפריקה. עדיין החלה נפוצה בארץ בקרב יהודי אשכנז, בערבי חג ובליל שבת.
בשבת מצווה על יהודי לאכול שלוש ארוחות (אחת בליל שבת, שנייה ביום שבת עצמו ושלישית ביום שבת מהצהריים ועד לשקיעה). לפי ההלכה היהודית, ארוחה נחשבת לכזאת רק אם יש בה כזית לחם. לכן, לפי המסורת, יהודים אוכלים חלה בתחילת כל ארוחה בשבת. נהוג לברך בשבת על "לחם משנה" - שתי חלות - זכר למן, שאיסופו בימי שישי במדבר היה כפול משאר הימים, על מנת שיספיק לשבת. הברכה על חלה היא, כמו על כל לחם, "המוציא לחם מן הארץ".
את החלה ניתן לקשט בחלמון ביצה (כדי להעניק לה ברק), ובזרעוני פרג או שומשום, המסמלים את המן שנתן ה' לבני ישראל במדבר. בראש השנה יש שמוסיפים צימוקים לעיסה, וקולעים חלה עגולה, שמסמלת את מעגל השנה. יש המוסיפים צורת סולם בראש החלה, המסמל את רצונם שתפילותיהם יעלו השמימה כמו על סולם. בשבת שאחרי חג הפסח שבה מברכים את חודש אייר יש הנוהגים להכין חלה בצורת מפתח שזה סגולה לפרנסה טובה.