google/wiki40b huggingface dataset:
ממשלת כל פלסטין

היסטוריה

הממשלה הוכרזה ביוזמת הליגה הערבית בעיר עזה, שהייתה תחת שלטון מצרי, ב-22 בספטמבר 1948, כניסיון לתת מענה לשאיפות הלאומיות הפלסטיניות בישות פוליטית עצמאית שאינה תלויה בממלכת ירדן או כפופה לה וזאת בתגובה לתוכניתו של עבדאללה מלך ירדן לספח את שטחי הגדה המערבית לממלכתו ולהעניק אזרחות ירדנית לתושביה הפלסטינים, תוכנית שנתפסה כמנוגדת לשאיפה למדינה פלסטינית ריבונית ועצמאית. עם הקמתה של ממשלת 'כל פלסטין' הוכרז ב-1 באוקטובר 1948 על ייסוד מדינה פלסטינית, ירושלים ("אל-קודס") בירתה. בפועל, לא היו לממשלה זו סמכות כלשהי או הישגים לאומיים כלשהם, והיא גם לא הייתה עצמאית אלא כפופה לחלוטין לשלטון המצרי. 
עם הקמתה, בראש הממשלה עמד אחמד חילמי עבד אל-באקי, ושר החוץ היה ג'מאל אל-חוסייני. לנשיא מונה חאג' אמין אל-חוסייני. ממשלת כל פלסטין הורכבה ברובה מקרוביו ותומכיו של אל-חוסייני, וכללה נציגים של סיעות אחרות של המעמד השליט בחברה הפלסטינית.
בתגובה להקמת הממשלה בעזה, יזם עבדאללה הראשון, מלך ירדן ב-1 בדצמבר את קונגרס יריחו, כינוס של ערביי הגדה המערבית. הייתה זו עליית מדרגה במאבק המתמשך בין המלך עבדאללה לבין המופתי אמין אל-חוסייני על ייצוג הערבים הפלסטינים בשטחי ארץ ישראל המערבית. בקונגרס הוחלט על סיפוחה של הגדה המערבית לממלכת ירדן.
בניסיון לממש את חוקיותה והשפעתה, הנפיקה ממשלת כל-פלסטין דרכונים לפלסטינים תושבי רצועת עזה, שלא היו זכאים לאזרחות מצרית. ממשלת כל-פלסטין ודרכוניה הוכרו ב-6 מדינות הליגה הערבית: מצרים ועיראק (12 באוקטובר), סוריה ולבנון (13 באוקטובר), ערב הסעודית (14 באוקטובר) ותימן (16 באוקטובר). ירדן (בתמיכת ארצות הברית ובריטניה) ושאר מדינות העולם לא הכירו בממשלה הפלסטינית או במדינה שהיא הכריזה עליה.
ממשלת כל פלסטין פונתה לקהיר בסוף 1948 עקב התקדמות צה"ל במבצע חורב ומעולם לא הורשתה לשוב למרות שרצועת עזה נותרה תחת שליטה צבאית מצרית עד מלחמת ששת הימים מה שהפך אותה לממשלה גולה בעלת סמכויות מוגבלות. חרף עצמאותה להלכה של ממשלת כל פלסטין, המנהל האזרחי אשר פעל בשטח רצועת עזה היה נתון באופן מוחלט בידי הצבא המצרי. סירובה המתמשך של מצרים להעביר לשליטת הממשלה שטח לשליטה ריבונית, חרף תמיכתה והכרתה הרשמית בממשלה, הציג את הממשלה כממשלת בובות, הפועלת בתמיכה מצרית, והמסמלת את תקוות הפלסטינים להשגת חירות מדינית בשטח ארץ ישראל ותו לא. בכל שנות קיומה של ממשלת כל פלסטין, הניסיונות להשגת ריבונות ממשית בשטח רצועת עזה הובילו לתגובה חריפה מצד השלטונות המצריים, אשר חששו מערעור הסדר הציבורי ברצועה. באופן כללי, ככל שהמצרים ביקשו לפעול כדי להשקיט את אזור הגבול עם ישראל, כך עמדה הממשלה למול הגבלות דרקוניות יותר. בשנת 1952, עם מהפכת הקצינים החופשיים במצרים, ניתנה סמכות מוחלטת לרפובליקה המצרית לנהוג בעזה כנאמן מטעם הליגה הערבית. כמו כן, מבצע סיני ב-1956 הביא לשליטה ישראלית של מספר חודשים ברצועת עזה, עובדה שערערה את מעט הכוח המעשי בשטח שעוד נשאר לממשלה הפלסטינית.
ב-1959 חדלה ממשלה זו להתקיים, על-פי החלטתו של נשיא מצרים גמאל עבד אל-נאצר שהחליט לפרקה, כמכשיר מצרי אשר אין בו עוד תועלת, ולצרפה לרפובליקה ערבית מאוחדת (איחוד של סוריה ומצרים). גם הדרכונים הפלסטיניים שהנפיקה איבדו את תוקפם במעט המדינות שהכירו בהם. את מקומה של הממשלה כגוף המייצג של ערביי פלסטין תפס בהדרגה "הארגון לשחרור פלסטין" (אש"ף), אשר נוסד בשנת 1964.
גאופין נובי ייצ'ין

היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1990, בין הקבוצות שהקימו את הליגה הצ'כית. וברוב שנותיה ממוקמת בצמרת הליגה. בעונת 1994/95 זכתה בגביע הראשון שלה. ובעונה לאחר מכן, בעוד גביע. 
הקבוצה השתתפה בגביעי אירופה השונים החל מעונת 1994/95. שיחקה בין היתר בגביע קוראץ', גביע ספורטה, יורוצ'לנג' (הודחה ברבע הגמר על ידי לוקומוטיב רוסטוב  2004/05) והיורוקאפ צ'לנג', בו הגיעה בעונת 2005/06 לשלב שמינית הגמר והפסידה לאליצור אשקלון. ועונה לאחר מכן באותו המפעל הפסידה לצסק"א סמרה ברבע הגמר.
בעונת 2005/06 זכתה הקבוצה בגביע הצ'כי לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת פרוסטיוב. ובעונות 2009/10, 2010/11, הגיעה הקבוצה לגמר הגביע הצ'כי והפסידה לנימבורק.
הפרש שערים

בענפי ספורט, כדוגמת כדורגל והוקי קרח, הפרש שערים (שהוא מספר השערים שהובקעו פחות מספר השערים שנספגו) הוא בדרך כלל שובר השוויון הראשון המשמש לדירוג קבוצות המסיימות בתחרות ליגה עם מספר נקודות שווה.
אם מספר הנקודות וגם הפרש השערים של הקבוצות שווה, השערים שהובקעו משמשים לאחר מכן כשובר שוויון שני, כאשר הקבוצה שכבשה יותר שערים מבין הקבוצות המשתוות, מנצחת. שוברי שוויון חלופיים שאפשר להשתמש בהם, הם: קביעת הדירוג לפי התוצאות במשחקים ששוחקו בין הקבוצות המשתוות, קיום משחק פלייאוף, או קיום הגרלה שתקבע את הדירוג או העלייה לשלב הבא.
יחס השערים או ממוצע השערים הוא שיטת הכרעה שונה שקדמה להפרש השערים. בשימוש בשיטה זו, מספר השערים שהובקעו מחולק במספר השערים שנספגו. שיטת הפרש השערים החליפה את שיטת יחס השערים בגביע העולם בכדורגל 1970 והחל מעונת 1976/77 בפוטבול ליג האנגלית.
בישראל הוחלפה שיטת "יחס השערים" בשיטת הפרש השערים בעונת 1969/1970 בליגה הלאומית. החלפת השיטה נדונה לראשונה בישראל כבר ב-1966 ונעשתה כדי לעודד כדורגל התקפי, כיוון ששיטת יחס השערים עודדה את הקבוצות להתמקד באי ספיגת שערים.
ממוצע השערים גם משמש לשובר שוויון בענף הפוטבול האוסטרלי, שבו השיטה ידועה בשם "precentage" (שיעור אחוזים). שיטה זו מחושבת כך: מספר הנקודות שהובקעו מחולקים במספר הנקודות שהובקעו כמוכפלות ב-100.
כתב הגנה

בסדר הדין האזרחי, כתב הגנה הוא כתב טענות המוגש לבית משפט במענה על כתב תביעה (שהוא, לרוב, המסמך הפותח תביעה אזרחית). במובן רחב יותר, כתב הגנה הוא מסמך, תזה או ספר הנכתב במטרה להגן או להסביר עמדה מסוימת.
כמסמך משפטי מטרת כתב ההגנה היא לענות על הטענות המועלות בכתב התביעה, להפריכן או להסביר ולהצדיק מעשים מסוימים, ובכך למקד וליעל את הדיון המשפטי. ככל מסמך משפטי אף כתב ההגנה כפוף לכללים, לצורה ולמועדים של בית-המשפט בו מתנהל העניין. אי-הגשת כתב הגנה כדין מפחיתה מסיכוייו של הנתבע לזכייה בתיק ואף עשויה להביא למתן פסק דין על פי כתב התביעה לבדו. יצויין שבמקרים מסוימים רשאי הנתבע להגיש יחד עם כתב ההגנה תביעה שכנגד כנגד התובע.
במובנו הכללי - כתב הגנה הוא הצגת עמדה מסוימת הקיימת בקהילה נבדלת (מיעוט, לרוב) והצדקתה כדרך ויכוח עם דעה סותרת הנפוצה בציבור הכללי. לדוגמה, ספרו של אלן דרשוביץ, המציג את עניינה של ישראל כנגד טענות הרווחות בציבור האמריקאי ככתב הגנה.
דוגמה נוספת, קובץ טיעוני הנגד, שהעלה אליהו מונטאלטו בויכוח פדובה כנגד התזה הנוצרית המקובלת בפירוש לספר ישעיהו פרק נ"ג הוצג ככתב הגנה. בניגוד לכתב ההגנה המשפטי שהוא תכליתי, מדויק ושקול לכתב התביעה, כתב ההגנה הפולמוסי הוא כללי, חסר כתובת מוגדרת ולרוב בעל השפעה מועטה (משכנע אך את המשוכנעים שבקהילה.)
סרגיי פון פריימן

חייו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

השגים מקצועיים

פון פריימן הגיע למקום השני בתחרות סנקט פטרבורג בשנת 1906 (הפסיד לשמעון אלאפין). בשנת 1907 חלק מקום 6-7 בתחרות סנקט פטרסבורג (שבה זכה אז'ן זנוסקו-בורובסקי). באותה שנה הגיע למקום החמישי בתחרות לודז' (אליפות רוסיה החמישית, שבה זכה עקיבא רובינשטיין). בשנת 1907/08 ניצח פון פריימן בתחרות סנקט פטרסבורג. בשנת 1908 חלק את המקום הראשון עם קארל וילהלם רוזנקרנץ בתחרות סנקט פטרסבורג. בשנת 1909 הגיע למקום ה-18 בתחרות לזכרו של מיכאל צ'יגורין שהתקיימה בסנקט פטרסבורג (ניצחו: אלוף העולם עמנואל לסקר ועקיבא רובינשטיין). 
בשנת 1909 חלק פון פריימן מקום שני-שלישי עם אברהם רבינוביץ באליפות רוסיה השישית שהתקיימה בווילנה. (ניצח: עקיבא רובינשטיין). בשנת 1910 חלק מקום 1-3 עם לבדייב וגריגורי לבנפיש בתחרות סנקט פטרסבורג. בשנת 1911 חלק מקום 2-5 בתחרות קלן (ניצח: משה לובצקי). באותה שנה חלק מקום 3-4 עם גריגורי לבנפיש בתחרות סנקט פטרסבורג, הקדימו אותו פיודור דוס-חוטימירסקי ואז'ן זנוסקו-בורובסקי.
בשנת 1911 פון פריימן ניצח בדו-קרב שקיים עם אז'ן זנוסקו-בורובסקי+5 -3 =10 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו). 
בשנת 1912 חלק פון פריימן מקום 6-7 בתחרות אופטיה (ניצח: רודולף שפילמן), הגיע למקום השמיני באליפות רוסיה השביעית שהתקיימה בווילנה (ניצח: עקיבא רובינשטיין). בשנת 1913/14 חלק מקום ראשון-שני עם פטר רומנובסקי בתחרות סנקט פטרסבורג. בשנת 1914 הגיע למקום ה-12 באליפות רוסיה השמינית שהתקיימה בסנקט פטרסבורג (ניצחו: אלכסנדר אלכין ואהרון נימצוביץ').
לאחר מלחמת העולם הראשונה השתתף פון פריימן באליפויות ברית המועצות ואליפויות של הרפובליקות הסובייטית במרכז אסיה. בסוף שנות ה-20 עבר פון פריימן מרוסיה לאוזבקיסטן. בשנת 1924 חלק מקום 16-17 באליפות השלישית של ברית המועצות שהתקיימה במוסקבה (ניצח: יפים בוגוליובוב).
בשנת 1925 הגיע למקום ה-19 באליפות הרביעית של ברית המועצות שהתקיימה בלנינגרד (ניצח: יפים בוגוליובוב). באותה שנה סיים פון פריימן בתיקו דו-קרב מול פיודור דוס-חוטימירסקי +5 -5 =0. בשנת 1927 חלק מקום 10-12 באליפות החמישית של ברית המועצות שהתקיימה במוסקבה (ניצחו: פדור בוגאטירצ'וק ופטר רומנובסקי), בתחרות זו ניצח פון פריימן את מיכאל בוטביניק וסיים בתיקו את משחקו מול פדור בוגאטירצ'וק).
באותה שנה חלק מקום ראשון עם רודנב באליפות מרכז אסיה. בשנת 1928 ניצח פון פריימן באליפות השנייה של טורקמניסטן. בשנת 1929 סיים שני באליפות השישית של ברית המועצות שהתקיימה באודסה.
בשנת 1930 הגיע למקום השישי בתחרות טיפליס (ניצח: וסיולוד ראוזר). 
בשנת 1931 הגיע פון פריימן למקום השישי באליפות אוזבקיסטן השנייה (ניצח: פיודור דוס-חוטימירסקי). פון פריימן זכה ארבע פעמים באליפות אוזבקיסטן, בשנים (1932, 1934, 1935, 1937). 
בשנת 1933 חלק מקום 16-17 באליפות השמינית של ברית המועצות שהתקיימה בלנינגרד (ניצח: מיכאל בוטביניק). בשנת 1934 ניצח באליפות מרכז אסיה שהתקיימה בטשקנט. בשנת 1934/35 הגיע למקום ה-20 באליפות התשיעית של ברית המועצות שהתקיימה בלנינגרד (ניצחו: גריגורי לבנפיש ואברהם רבינוביץ). בשנת 1935 ניצח פון פריימן בתחרות אלמה-אטה (האליפות השנייה של קזחסטן). בשנת 1937 חלק מקום 1-2 עם סקריפקין באליפות קירגיזיה. 
בשנת 1938 חלק מקום 13-17 בשלב חצי גמר אליפות ברית המועצות. 
לאחר מלחמת העולם השנייה הגיע פון פריימן למקום הרביעי באליפות אוזבקיסטן העשירית בשנת 1945/46. המנצח בתחרות זו היה עבדולהיב.
סראסווטי

סראסווטי (בסנסקריט:  सरस्वती) היא אלת הידע, מוזיקה, אמנויות, חוכמה וטבע בהינדואיזם. היא חלק מהשילוש של סראסווטי, לקשמי ופרוואטי. כל שלוש הצורות מסייעות לטרימורטי (השילוש של ברהמה, וישנו ושיווה) ביצירה, בתחזוקה ובהרס של היקום. האלה סראסווטי נערצת גם על ידי מאמינים של הג'ייניזם  במערב ומרכז הודו.

מאפיינים

בתפקידה כאלת הידע סראסווטי קשורה באופן הדוק במים זורמים. היא מתוארת כאישה יפה להפליא, מפתה, המגלמת את הרעיון של ידע. דמותה בעלת ארבע זרועות, ולרוב מוצגת כלובשת סארי לבן ויושבת על לוטוס לבן או רוכבת על ברבור לבן.

היסטוריה

בריג ודה, סראסוואטי היא נהר וגם ההאנשה של הנהר כאלילה.  בעידן שלאחר הוודות, היא החלה לאבד את מעמדה כאלילת נהר ונקשרה יותר ויותר עם ספרות, אמנות, מוזיקה וכו'.
בהינדואיזם, סראסוואטי מייצגת אינטליגנציה, תודעה, ידע קוסמי, יצירתיות, חינוך, השכלה, מוזיקה, אמנויות, רהיטות בעל פה וכוח.
בית יהושע

היסטוריה

היישוב הוקם ב-17 באוגוסט 1938 על ידי חברי תנועת הנוער עקיבא כקיבוץ במסגרת חומה ומגדל. בשנת 1950 הפך למושב שיתופי ולאחר מכן למושב עובדים.
שמו של היישוב הוא על שמו של יהושע טהון שהיה פעיל ציוני בחברת "הכשרת היישוב".
ביישוב נמצאת תחנת הרכבת בית יהושע. בתחנה עוצרת רכבת בינעירונית וגם הרכבת הפרברית בקו בנימינה - רחובות - אשקלון המשמשת כיום את תושבי דרום העיר נתניה ואת תושבי המושבים וקיבוצים באזור.
ביישוב נמצא בית הספר "ויצמן", המשמש כבית ספר יסודי לילדי אודים, בית יהושע, כפר נטר, שפיים ותל יצחק.
כיום רוב תושבי המקום אינם שייכים בצורה זו או אחרת לתנועת הנוער עקיבא.
ביישוב הוקמה אנדרטה, בתכנונו של יהודה יהב, לזכר תנועת הנוער עקיבא, הממוקמת ליד בית הכנסת של היישוב.
היי סקול מיוזיקל

עלילה

הסרט מתחיל בערב השנה החדשה, כל אחד עם עיסוקיו, טרוי בולטון (זאק אפרון) שהוא קפטן נבחרת הכדורסל של בית ספרו מתאמן בכדורסל עם אביו, מאמן הקבוצה, וגבריאלה מונטז (ונסה אן הדג'נס), הנערה החנונית מהמועדון האקדמי, קוראת את ספרה. כשהם במסיבת הנוער של השנה החדשה האור מאיר את טרוי וגבריאלה המראה שהם אמורים לשיר במסיבה יחד. הם מתחילים לשיר שיר יחד ומגלים את תשוקתם למוזיקה. שבוע לאחר מכן, בתיכון "איסט היי" (שפירושו: תיכון מזרחי) השוכן בניו מקסיקו, אלבקרקי שניהם נפגשים בשיעור באופן מקרי, וגבריאלה מספרת לטרוי שבחמשת השנים האחרונות כל קיץ היא עברה לתיכון אחר. אחרי ששניהם מקבלים ריתוק מגברת דרבוס, המורה לדרמה, הם מחליטים להירשם לאודישנים הזוגיים למחזה החורף של התיכון. שארפיי וראיין אוונס (אשלי טיסדייל ולוקאס גרביל) מגלים שהילדה החדשה, גבריאלה וקפטן נבחרת הכדורסל נבחנו. יש להם אודישן סופי שבו מלהקים בפעם האחרונה את השחקנים. קבוצתו של טרוי שהוא הקפטן של נבחרת הכדורסל, "וויילד קאטס", ושל גבריאלה המשתתפת בקרב העשור האקדמי מחליטות שהאודישן רק מפריע לטרוי וגבריאלה וגורמים לסכסוך ביניהם, מה שמפסיק את עניין השירה. בסופו של דבר הם משלימים וגם שאר הקבוצות משלימות עם כך שהם רוצים להיבחן ואפילו מעודדים אותם לעשות זאת. הם מגלים להפתעתם ששארפיי וראיין הזיזו את תאריך האודישן הסופי לאותו יום ושעה שבה מתקיימת הקרב האקדמי ומשחק הכדורסל. בעזרת עבודת צוות הם מצליחים להגיע לאודישן הסופי והם גם התקבלו לתפקיד.

הפסקול

הפסקול, אשר הוקלט בשישה ימים על ידי אמי, יצא לאור ב-10 בינואר 2006, והפך לאלבום הנמכר ביותר בשנת 2006. כאשר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד האמריקאי, קיבל האלבום מעמד פלטינה מרובע.
בניגוד לדעה הרווחת, זאק אפרון הוא לא היחיד ששר את שיריו של טרוי, אלא קולו מעורב בקולו של הזמר דרו סילי. הסיבה לכך היא שאפרון קיבל את התפקיד במועד מאוחר והשירים כבר הוקלטו לפי טון שהיה נמוך מדי לקולו.

עיבודים

הצלחתו של הסרט הובילה להפקת סרטי המשך ועיבודים שונים בהתבסס עליו, בארצות הברית ומחוצה לה. כך, לדוגמה, בישראל עלה המחזמר "היי סקול מיוזיקל" בהתבסס על הסרט במהלך חודש אוגוסט 2008.
ב-2018 צפוי לצאת היי סקול מיוזיקל 4.
מעסומה אל-מובארכ

ביוגרפיה

מעסומה נשואה ויש לה שלושה בנים ובת. היא קיבלה תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת כווית בשנת 1971, והמשיכה לתואר שני באוניברסיטת צפון טקסס בשנת 1976. ב-1973 סיימה לימודים בתכנון מהמרכז הערבי לתכנון. ב-1982 סיימה את הדוקטורט באוניברסיטת דנוור. משנת 1982 היא מרצה למדעי מדינה באוניברסיטת כווית. בנוסף, כיהנה כמרצה אורחת באוניברסיטת דנוור ובאוניברסיטת בחריין וכראש החוג למדעי המדינה באוניברסיטת כווית. היא כותבת טור ביומון הכוויתי "אל-אנבא".

הקריירה הפוליטית

היא החלה בפעילותה לזכויות הנשים כשהייתה בארצות הברית, אבל הפעילות לזכויות הנשים בכווית החלה כמה שנים לפני כן. במשך השנים, הפרלמנט הכוויתי סירב לתת לנשים זכויות פוליטיות 12 פעמים, עד שב-12 ביוני 2005 מעסומה אל-מובארכ הפכה לאישה הראשונה בתפקיד שרה בממשלת כווית. מובארכ החלה כשרת התכנון ושרת המדינה לפיתוח ניהולי, ועברה בשנת 2006 לכהן כשרת התחבורה. אחר כך עברה לכהן כשרת הבריאות בשנת 2007, אולם התפטרה ב-25 באוגוסט אחרי שריפת בית חולים "אלגאהרא", ששני אנשים נספו בה .
מובארכ המשיכה את פעילותה הפוליטית ובשנת 2009 נבחרה כראשונה במחוז הראשון בבחירות לפרלמנט הכוויתי, כאשר קיבלה 14,247 קולות. בכך הייתה לאישה הראשונה ביחד עם עוד שלוש נשים שנבחרו לפרלמנט של כווית. שלוש הנשים האחרות הן סלווא אל-ג'סאר מהמחוז השני, אסיל אל-עודי ורולא דשתי מהמחוז השלישי.
רן גלינקא

ראשית חייו

גלינקא נולד בקיבוץ רמת רחל, בן לאל"ם שמואל גלינקא, שהתפרסם בגבורתו במלחמת העצמאות ונהרג במלחמת סיני. משפחתו עברה לקיבוץ רמת יוחנן ושם גדל וחונך עד לשרותו הצבאי.

שירותו הצבאי

ב-1969 התגייס לצה"ל והתנדב לשייטת 13. השלים את הכשרת מסלול הלוחם ויצא לקורס קצינים. עם תום הקורס שב לשייטת, שם שימש כמפקד צוות. לאורך שנותיו ביחידה השתתף במבצעים רבים, כסגן מפקד השייטת פיקד על הכוח העיקרי של היחידה במהלך מבצע כחול וחום. ב-1991 החליף את שי ברוש ומונה למפקד השייטת, תפקיד בו כיהן עד 1994. פיקד על השייטת בין היתר במבצע דין וחשבון ובמבצע "מאמץ משותף", בו חיסלו לוחמי השייטת בלבנון את סלימאן עבד אל־רידא, בכיר בארגון אמל. ב-1995 מונה למפקד הנח"ל וב-1997 לקצין החינוך הראשי. 
השתחרר מצה"ל ב-1999 ובדצמבר אותה שנה מונה למנכ"ל משרד מבקר המדינה, אך התפטר לאחר מספר חודשים.
בספטמבר 2001 מונה על ידי רענן כהן, באותה העת השר הממונה על רשות השידור, לשמש המנכ"ל זמני של הרשות. למרות רצונו של כהן למנותו כמנכ"ל קבוע, סירב ראש הממשלה אריאל שרון לאשר את המינוי, על רקע ביקורתו של שרון את אופי השידורים של חדשות הערוץ הראשון והוא סיים את תפקידו במרץ 2002.
גלינקא בעל תואר ראשון בכלכלה ולוגיסטיקה מאוניברסיטת בר-אילן ולימודים לקראת תואר שני בשיווק ומימון.
בשנים האחרונות עוסק ביזמויות טכנולוגיות בתחומים שונים.
קויוט ביוטס

אזור קויוט ביוטס (באנגלית: Coyote Buttes) הוא אזור בו נגלית אבן חול נאוואחו מתקופת היורה בצורה של שיכוב צולב בשל שחיקה רוחית. האזור הוא חלק מקניון פאריה, ונהר הפאריה זורם בסמוך אליו.
האזור מנוהל על ידי לשכת ניהול הקרקעות של ארצות הברית, ונמצא בין יוטה ואריזונה, מדרום לכביש 89, בין הערים קנאב ופייג'. האזור מחולק לשניים: צפון קויוט ביוטס ודרום קויוט ביוטס.

גאולוגיה

צבעם של אבני החול נאוואחו משתנה ברחבי הקויוט ביוטס בשל ריכוז תחמוצת ברזל שגורם לשינוי בפיגמנטים.
האזור כולל גם אזורים גדולים ובהם סחיפה משמעותית ורחבה של סלעי משקע בצורה גלית, בדומה לצורת המבנה של דיונות.

מסלול הדינוזאור

מסלול הדינוזאור הוא אזור המתפרס על פני כשלושה קילומטרים רבועים הממוקם בקויוט ביוטס. בשטח המסלול נמצאים כ-1,000 עקבות רגליים של דינוזאורים. תארוך העקבות הוא מלפני כ-190 מיליון שנים. העקבות שייכים לדינוזאורים דמויי זאורופודים ולעוד שלושה סוגי דינוזאורים נוספים.
מסילות פיקטיני

מסילות פיקטיני או מתאמי פיקטיני (השם הרשמי באנגלית הוא MIL-STD-1913) הם מערכת מסילות המולבשת על גבי נשק קל (לרוב רובי סער, רובי צלפים ומקלעים) ומאפשרות התקנה מהירה של מגוון רחב של עזרים טקטיים בהם כוונות, כוונות טלסקופיות לצלפים, אמצעי ראיית לילה, דורגל או חצובה, ידית הסתערות, ציין לייזר, פנס ועוד. הרעיון שמאחורי הפיתוח הוא יצירת סטנדרט אחיד לחיבור מגוון רב של אמצעים טקטיים לכלי הנשק, במקום המצב שכל אמצעי דורש אמצעי הברגה ייחודיים משלו. האחדת התקן לחיבור עזרים טקטיים למגוון כלי נשק שיפר באופן ניכר את המבצעיות, האחזקה וההתאמה של כלי הנשק ליורה ולמשימה. כיום רוב כלי הירייה המערביים המודרניים מצוידים במסילות פיקטיני על המעצה (מתפסים), לעיתים מ-4 כיוונים (למעלה, למטה ובצדדים). המתאמים נקראים "מסילות פיקטיני" על שם בסיס החימוש פיקטיני בארצות הברית בו פותחו לראשונה המסילות.  למעשה, אפשר לחשוב על מסילות פיקטיני כמעין "מתאם אוניברסלי" בין עזרי הלחימה לכלי הירייה. הוא אומץ בכוחות המזוינים של ארצות הברית וכוחות נאט"ו, ולאחר מכן במדינות רבות בעולם. גם מדינות לא-מערביות פיתחו התקנים דומים לכלי הנשק שלהם.
ואט פהו (תאילנד)

ואט פּהוֹ (בתאילנדית: วัดโพธิ์) הוא מקדש בודהיסטי הממוקם במחוז פראה נאקהון של העיר בנגקוק בירת תאילנד. המקדש ממוקם בסמוך לארמון הגדול (ארמון המלך הישן). המקדש מכונה גם מקדש הבודהא השוכב ושמו הרשמי של המקדש הוא ואט פרא צ'טופון וימון מאנדקהלאראם קאטצ'ווראמאהאוויהאן (בתאילנדית: วัดพระเชตุพนวิมลมังคลารามราชวรมหาวิหาร).

היסטוריה

מקדש ואט פהו מכונה על שם האזור בהודו בו חי בודהה. קודם להקמת המקדש במקום זה ניצב במקום בית ספר לרפואה תאילנדית מסורתית.
בשנת 1767 תקף צבא בורמה את איוטהאיה, הבירה הקדומה של תאילנד, והרס את מקדש ואט סי סאנאפט, ואת פסל הבודהה הגדול שניצב בו. בעקבות ההרס הורה מלך תאילנד ראמה הראשון על שילוב הריסות הפסל במקדש שיוקם באתר ואט פהו. עבודות הקמת המקדש החלו בשנת 1788. המקדש שופץ על ידי המלך ראמה השלישי, והציב את לוחות הטקסטים הרפואיים שבמקדש (לוחות שקיבלו הכרה במסגרת תוכנית זיכרון העולם של ארגון אונסקו ב-21 בפברואר 2008).
באתר המקדש ממוקם עץ בודהי אשר גדל מחוטר של העץ המקורי, אשר על פי האמונה הבודהיסטים תחתיו ישב בודהא בעת שהמתין להארה.
המקדש שופץ בפעם השלישית בשנת 1982.

מתחם המקדש

המקדש הוא הגדול והעתיק במקדשי בנגקוק. שטחו של המקדש כ-80,000 מ"ר ובו ממוקמים למעלה מ-1,000 פסלי בודהה, ובהם פסל הבודהה הענק השוכב ("פרה בודההסאייס", בתאילנדית: พระพุทธไสยาสน์)
המתחם מורכב משני אזורים מוקפים חומה. בחלקו הצפוני של המתחם ממוקמים פסל הבודהה השוכב ובית הספר לעיסוי תאילנדי. בחלקו הדרומי של המתחם מצוי מנזר פעיל ובו מגורי נזירים.
במתחם 92 מבני צ'די, ארבעה מבני ויהארה ובוט אחד. 71 ממבני הצ'די מכילים את אפרם של בני המשפחה המלכותית. ה-21 הנותרים מכילים את אפרו של בודהה.

פסל הבודהה השוכב

אורכו של פסל הבודהה השוכב 43 מטרים, וגובהו 15 מטרים. פסל זה הוא פסל הבודהה השוכב הגדול בעולם. הפסל עשוי בטון ומצופה זהב. רגלי הפסל מצופים באם הפנינה. גובה כפות הרגל 3 מטרים, ורוחבם 4.5 מטרים. על כפות הרגל סמלים המתארים את בודהה.
סביב הפסל 108 קערות המייצגות את 108 התכונות של בודהה. מבקרים במתחם המקדש נוהגים לשים מטבע בכל קערה על מנת לזכות במזל טוב. מטבעות אלה משמשות את הנזירים החיים במתחם.
דייוויד ליין

התקופה הטרום פוליטית

ליין נולד במדינת איווה לזוג אלכוהוליסטים. בגיל שנתיים נלקח מהוריו לבית יתומים ובגיל 5 בהיותו בבית יתומים אומץ בידי משפחתו של כומר לותרני אדוק. באוטוביוגרפיה שלו הוא כתב שילדותו עברה עליו בתפילות ובתשבחות לישו ובניסיונות להתחמק משיניו החדות של כלב המשפחה. בגלל עבודתו של אביו המאמץ, נדדה משפחתו של ליין בין ערים ומדינות שונות בארצות הברית ובתוכן אילינוי, קולורדו וטקסס. משפחתו המאמצת של ליין אימצה ילדה נוספת שהשלימה את לימודיה במערכת החינוך של הכניסיה הלותרנית, ולאחר לימודיה במכללה נוצרית התחתנה עם שחור.
ליין למד בתיכון בעיירה אורורה שבמדינת קולוראדו, שם לדבריו היה תלמיד מצטיין, אך הירבה להסתכסך עם המורים בגלל דעותיו הפוליטיות הלא שגרתיות. לאחר לימודיו בתיכון מצא ליין עבודה בחברת חשמל מקומית ובגיל 21 נישא לאשתו הראשונה, מרי לו. נישואים אלו לא החזיקו מעמד למעלה ממספר חודשים.

קו קלוקס קלאן

לטענתו של ליין, הוא חקר את ההיסטוריה ואת הפוליטיקה של העולם עד שב-1978 הגיע למסקנה שארצות אירופה ואמריקה הצפונית נשלטות על ידי הציונות שמטרתה המרכזית היא השמדתו של הגזע הלבן. על פי הליגה נגד השמצה, כבר ב-1979 הנהיג דייוויד ליין את סניף דנבר של הקו קלוקס קלאן, כך שסביר להניח שפעילותו הגזענית החלה עוד לפני שסיים את "מחקריו" ב-1978.

כליאה

בנובמבר 1985 נלכד ליין על ידי השלטונות הפדרליים בחשד למעורבות ברצח שדר הרדיו היהודי האמריקאי, אלן ברג. ליין הורשע ונשפט לרצות 190 שנים בכלא על מספר עבירות. בעת כליאתו הפך ליין לאידאולוג המרכזי של הגזענות האמריקאית. הוא ייסד את דת הוואטוניזם, כתב מספר ספרים וניהל תכתובות ארוכות עם מנהיגים גזעניים שונים. שתי יצירותיו המרכזיות, משפט 14 מילים ו-"88 העקרונות", הפכו למוטו של התנועות הגזעניות ברחבי העולם המערבי כאשר הן מסומלות על ידי צמד המספרים 88/14.
ליין מת בכלא האמריקאי ב-28 במאי שנת 2007.
דריק פייבורס

ראשית חייו

פייבורס נולד באטלנטה שבג'ורג'יה. הוא החל לשחק כדורסל כשהיה בן 10, לאחר שצפה במשחק של קובי בראיינט. בנערותו למד בתיכון "סאות' אטלנטה" שבעיר ושיחק במדי קבוצת הכדורסל של בית הספר. בשלוש שנים מתוך הארבע בהן שיחק בתיכון היה פייבורס לקפטן הקבוצה, ובעונת הסניור הוביל את בית הספר לאליפות המדינה לתיכונים כשרשם ממוצעים של 28.1 נקודות, 13.3 ריבאונדים, 3.0 חטיפות כדור ו-5.0 חסימות למשחק. הוא נבחר בשנתו האחרונה למר הכדורסל של ג'ורג'יה, לקח חלק במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן ואף נבחר לשחקן המצטיין של המשחק. 
בסיום לימודיו התיכוניים היה פייבורס לקלעי המצטיין בהיסטוריה של התיכון (2,341 נקודות), לקוטף הריבאונדים המצטיין (1,511) ולחוסם המצטיין (741), ודורג בין בכירי שחקני התיכון בארצות הברית כולה בגיוסים למכללות.

קריירת מכללות

עם סיום לימודיו התיכוניים בחר פייבורס להצטרף לקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת ג'ורג'יה טק המתחרה במסגרת חטיבת החוף האטלנטי של ליגת המכללות (נקראת גם ה-ACC). הוא בחר בג'ורג'יה טק בשל צוות האימון של האוניברסיטה ומשום קרבתה לביתו.
כבר כפרשמן היה פייבורס לבורג חשוב בקבוצתו. הוא רשם 12.4 נקודות ו-8.4 ריבאונדים, שני בקבוצתו בשתי הקטגוריות רק לגאני לוואל, והיה לחוסם המצטיין של האוניברסיטה עם 2.1 למשחק. פייבורס סייע לקבוצתו להעפיל עד לגמר טורניר אליפות החטיבה, בו רשם שיאי קריירה של 22 נקודות ו-11 ריבאונדים אך לא הצליח למנוע את הפסדה של ג'ורג'יה טק לאוניברסיטת דיוק בתוצאה 65–61. עקב יכולתו הגבוהה, נבחר פייבורס בסיום העונה לחמישיית הפרשמנים המצטיינת בחטיבה.

ניו ג'רזי נטס

לאחר שנה אחת בלבד בליגת המכללות העמיד עצמו פייבורס לבחירה בדראפט ה-NBA לשנת 2010, ונבחר בבחירה השלישית על ידי ניו ג'רזי נטס. הוא שיחק בנטס 56 משחקים, בהם עלה בחמישייה 23 פעמים.

יוטה ג'אז

במהלך עונת הרוקי שלו הועבר בטרייד ליוטה ג'אז, לצידו של דווין האריס, תמורת דרן ויליאמס ושתי בחירות דראפט עתידיות. ביוטה היה פייבורס למחליפו של פול מילסאפ, ותרם 8.2 נקודות בכ-20 דקות למשחק. הוא הוביל את הרוקיז של הליגה בחסימות למשחק עם 0.87 ודורג חמישי בין שחקני השנה הראשונה עם 5.3 ריבאונדים למשחק ובסיום העונה נבחר חמישיית הרוקיז השנייה. בשתי העונות הבאות לא קיבל פייבורס קרדיט רב יותר ממאמנו טיירון קורבין ונותר שחקן מחליף מאחורי מילסאפ ואל ג'פרסון. לקראת עונת 2013/2014 תמו חוזיהם של ג'פרסון ומילסאפ, והם עזבו את הקבוצה. פייבורס חתם בקבוצה על חוזה חדש לארבע שנים בקבוצה, והחל לעלות בחמישייה הפותחת באופן סדיר.

ניו אורלינס פליקנס

ביולי 2019, לאחר כ-8 עונות וחצי ביוטה, הועבר פייבורס בטרייד לניו אורלינס פליקנס.

סטטיסטיקות הקריירה

נכון לסוף עונת 2018/2019.‏