google/wiki40b huggingface dataset:
יתירות (תורת האינפורמציה)

יתירות היא מונח בתורת המידע המתואר על ידי היחס בין האנטרופיה  של , והערך המרבי האפשרי .
באופן לא רשמי, הוא כמות "השטח המבוזבז"  שאנו משתמשים בו להעברת מידע בתקשורת נתונים. דחיסת נתונים היא דרך להפחית או למנוע יתירות לא רצויה, לעומת זאת סיכומי ביקורת הם דרך של הוספת יתירות רצויה לצורך איתור ותיקון שגיאות בעת תקשורת מעל ערוץ רועש מוגבל קיבולת.
סארי הילס

גאוגרפיה

סארי הילס ממוקם מזרחית לתחנת הרכבת סנטרל, וגובל מצפון במרכז העסקים הראשי של סידני, במערב בהיימרקט ובצ'יפנדייל, במזרח במור פארק ופדינגטון ובדרום ברדפרן. הרחוב הראשי החוצה אותו מצפון לדרום הוא רחוב קראון, ומשני צידיו הרחובות אליזבת' ובורק. הרחובות החוצים הם דווינשייר, קליבלנד, פיליפ, פובו ואלביון.

היסטוריה

שטר הקניין הראשון בפרוור ניתן ב-1790 למייג'ור ג'וזף פובו, לשטח של 105 אקרים. השטח נקרא סארי הילס בעקבות חבל הארץ סארי הילס במחוז סארי באנגליה. רחוב פובו (Foveaux Street) בפרוור קרוי על שם אותו בעלים ראשון. השטח נמכר מספר פעמים וחולק שוב ושוב כשהשם סארי הילס שוייך לבסוף רק לחלקו הגבוה. במאה ה-19 הוקמו בפרוור הווילות הראשונות של משפחות בעלות נכסים, שחיו לצד בתי פועלים ואזורים מסחריים שונים. ב-1820 הוקם בפרוור בית הקברות ברחוב דוונשייר ונחנך על ידי המושל מקווארי. וב-1906 נחנכה בסמוך תחנת הרכבת סנטרל.
קו החשמלית של וסט קנזינגטון דרך סארי הילס עבר דרך הפרוור במאה ה-19, והפסיק לפעול רק ב-1957, אז הוא הוחלף באוטובוסים. בעת פעילותו הוא הופעל על ידי חשמליות מונעות חשמל וקיטור, ואלו עברו ברחובות קראון, קליבלנד, פיליפ ושדרת טודמן.

תרבות

סארי הילס כולל מספר רב של מוסדות תפילה, תרבות ובילוי. בין השאר מצויים בו שמונה כנסיות (כולל קתולית, אנגליקנית ויוונית אורתודוקסית) ושני מסגדים. מצוי בפרוור ריכוז המסעדות הגדול ביותר מבין פרוורי סידני, והוא כולל נציגות למרבית המטבחים המגישים בעיר (בין השאר המטבח היפני, המטבח האינדונזי והמטבח הצרפתי).
בסארי הילס מספר רב של בניינים מהתקופה הוויקטוריאנית בעלי עיצוב אופייני (בניני שורה, הצמודים זה לזה). מבין בנייניו, 15 הוקצו לשימור כבנייני מורשת ניו סאות' ויילס, רובם ברחוב אלביון. בפרוור מספר רב של פאבים שנפתחו בתחילת המאה ה-20, עם עיצוב חזיתות ויקטוריאניות, אר דקו וארכיטקטורת פדריישן אוסטרלית.
לעזוב את נוורלנד

תקציר הסרט

בשנת 1993 נפתחה חקירה פלילית נגד מייקל ג'קסון על כך שהתעלל מינית בג'ורדן צ'נדלר בן ה-13. ג'קסון הכחיש את הטענות והסדיר את התביעה האזרחית מחוץ לבית המשפט תמורת תשלום של 15 מיליון דולר בתוספת שכר טרחה משפטי, וכך לא הוגשו כתב אישום פלילי נגד ג'קסון . בשנת 2005 עוד פעם נטען שג'קסון התעלל מינית בילד, אך זוכה ג'קסון בסופו של דבר.
בשנת 2013 הגיש הכוריאוגרף וייד רובסון תביעה אזרחית בטענה כי ג'קסון התעלל בו מינית במשך שבע שנים, בין הגילאים 7-14. שנה לאחר מכן, הוגשה תביעה על ידי ג'יימס סייפצ'ק בטענה כי ג'קסון התעלל מינית בו במשך ארבע שנים מגיל 10. סייפצ'ק החליט להגיש את התביעה לאחר שראה ראיון עם רובסון בו הצהיר כי ג'קסון התעלל בו מינית. שניהם העידו בעבר על הגנת ג'קסון. בשנת 2015 המקרה של רובסון נגד ג'קסון נדחה בטענה כי הוא הוגשה מאוחר מדי.
בסרט, וייס רובסון, ג'יימס סייפצ'ק ובני משפחותיהם סיפרו על הקשר האישי שלהם עם ג'קסון. רובסון וסייפצ'ק טוענים כי ג'קסון התעלל בהם מינית בבית שלו (אחוזת נוורלנד) ובמקומות אחרים שלו ברחבי קליפורניה.

הפקה

הסרט התיעודי הופק על ידי ערוץ 4 הבריטי, לאחר שדן ריד מצא מספיק חומר מספיק כדי להפיק סרט בן ארבע שעות.
דן ריד (יוצר הסרט) בחר שלא להגיב על מעשיו או על המניעים של ג'קסון, ולהשאיר את הסרט התיעודי "נייטרלי". הוא הרגיש שהאורך של ארבע השעות היה הכרחי כדי להציג את הסיפור "באופן שמבין אותו במלואו על כל המורכבות שלו".
בפברואר 2018, ריד ועוזרת המפיקה, מרגריט גאודין, טסו להוואי כדי לראיין את רובסון. רובסון הסכים לספר את הסיפור שלו כרונולוגית ולא להשמיט פרטים. המצלמה התקלקלה זמן קצר לאחר תחילת הצילומים, אבל נמצא פתרון, והצילומים נמשכו עד הלילה והמשיכו גם במהלך היום השני. ריד נסע ללוס אנג'לס באותו שבוע כדי לצלם את סיפורו של סבטצ'וק ביומיים. לאחר הצילומים, ריד חזר ללונדון והחל לאמת את הסיפורים.
בנובמבר 2018 ריד ראיין את משפחותיהם.  הוא החליט שהצלם שצילם בלשים ותובעים לשעבר ממקרה של 1993 ומשפט 2005 היה מיותר לסרט.
ריד לא הצליח ליצור קשר עם צ'נדלר עבור הסרט התיעודי והניח שהוא מעדיף לא להיחשף. הוא החליט שלא ליצור קשר עם מקולי קאלקין ועם ברט בארנס, שגם הם הכירו את ג'קסון כילדים ואמרו שג'קסון מעולם לא פעל באופן בלתי הולם. ריד אמר שסיפוריו של צ'נדלר וגאווין ארביזו יכולים לשמש בסיס לסרט תיעודי שני.

שחרור הסרט

הסרט הופיעה בפסטיבל הסרטים של סאנדנס 2019 ב-25 בינואר 2019. בטלוויזיה הסרט חולק לשני חלקים. בארצות הברית שודר הסרט בתאריכים 3-4 במרץ ב-HBO, ובבריטניה בתאריכים 6-7 במרץ בערוץ 4.
חברת "Kew Media Group" מכרה את הסרט התיעודי לערוצים ב-130 מדינות. בניו זילנד, הפרק הראשון נצפה על ידי 716,000 צופים, מה שהפך אותו לאחד המשדרים הנצפים ביותר (שאינם שידור ספורט או שידור חדשותי) בהיסטוריה של המדינה.
פארה פוסט

ביוגרפיה

פוסט נולדה בשם מרי פארה לני פוסט, בעיר קורפוס כריסטי שבטקסס, הצעירה משתי בנותיהם של פאולין וג'יימס פוסט. פירוש השם פארה הוא אושר בערבית. בסוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70, היא השתתפה בסרטוני פרסומת בטלוויזיה, שהידועה שבהם הייתה הפרסומת לשמפו בלסם של חברת וולה (Wella). ב-22 בספטמבר 1976 עלתה לאוויר סדרת הטלוויזיה "המלאכיות של צ'רלי", בה גילמה את דמות המלאכית ג'יל מונרו, אך לאחר שנה היא עזבה את הסדרה. בעקבות הסדרה ופוסטר שלה בבגד ים, שיצא באותה עת ונמכר במיליונים, היא זכתה לפרסום גדול והתסרוקת שלה הפכה מודל לחיקוי לנשים רבות. היא השתתפה בסרטים ובהם "מיירה ברקינרידג'" (1970) ו"הנשים של ד"ר טי" (2000), בסדרות טלוויזיה, והופיעה פעמיים בירחון "פלייבוי", ב-1995 ובשנת 1997, כשהייתה בת 50. שני הגיליונות האלה הפכו לרבי-מכר.
פוסט הייתה נשואה לשחקן לי מייג'ורס בין השנים 1982-1973. בתקופה הזאת הייתה ידועה כפארה פוסט-מייג'ורס. בין השנים 1997-1982 היא גרה עם חברה לחיים, שחקן הקולנוע ראיין אוניל. לשניים יש בן, רדמונד אוניל, שנולד בשנת 1985 ובמשך השנים הסתבך בסמים.
שנת 2006 הייתה שנה קשה עבור פוסט. בשנה זו נפטרו מספר אנשים הקרובים אליה: הסוכן שלה ג'יי ברנשטיין והמורה הרוחני שלה אהרון ספלינג. ב-4 באוקטובר באותה שנה התגלה שהיא לקתה בסוג של סרטן המעי הגס, סרטן החלחולת. ב-2 באפריל 2009 אושפזה פוסט במצב קשה בבית חולים, שם התגלו גרורות סרטניות בכבד. ב-25 ביוני 2009 הלכה לעולמה בבית חולים בסנטה מוניקה, קליפורניה, כשהיא בת 62.
פרויקט מסלול

מבנה התוכנית

התוכנית, אשר זוכה להצלחה רבה בארצות-הברית ובישראל, עוקבת אחר תחרות רבת-שלבים בין מספר מעצבי אופנה מתחילים, אשר משתתפים באתגרי עיצוב שונים במטרה לזכות בתואר המנצח, מעצב האופנה המוביל הבא. שנים-עשר המתמודדים נשלחים להתגורר יחד בדירה בניו יורק, ומדי יום נשלחים לבצע משימת עיצוב בגד סביב נושא מוגדר. בשלב הראשון בוחרים המתמודדים דוגמנית ממספר דוגמניות המשתתפות בתוכנית, לאחר מכן מקבלים תקציב לקניית חומרים לעיצוב הבגד. לאחר עיצוב הבגד, בזמן מוגבל, נערכת תצוגת אופנה פרטית של המשתתפים, בה נוכחים שופטי התוכנית, אנשי אופנה מובילים, אשר שופטים את המתמודדים ומחליטים מי מהמתמודדים הוא המנצח במשימה, ומי הוא המפסיד אשר ינופה מהתוכנית.
לאחר ניפוי תשעת המתמודדים הראשונים, מקבל כל אחד משלושת המעצבים שהגיעו לגמר 8,000 דולר וחמישה חודשים בבית, בו הוא נדרש להכין קולקציה של 12 פריטים המוצגים בטקס הגמר, המתקיים ב"שבוע האופנה" בניו יורק. המנצח זוכה ב-100,000 דולר לעיצוב הקולקציה הפרטית שלו, חוזה עיצוב עם חברת האופנה "בננה ריפבליק" ותצוגת דגמיו במגזין האופנה המוביל "אל". הדוגמנית אשר בחר המעצב זוכה להופיע במגזין גם היא ולהיות הדוגמנית הראשית בתצוגת האופנה של המעצב בגמר התוכנית.

עונה 9

העונה התשיעית החלה את שידוריה ב-28 ביולי 2011 והסתיימה ב-27 באוקטובר 2011 וכללה 14 פרקים.

עונה 10

העונה העשירית החלה ב-19 ביולי 2012 והסתיימה ב-18 באוקטובר 2012 וכללה 14 פרקים.

פרויקט מסלול: הכוכבים - אולסטארס

פרויקט מסלול: הכוכבים או פרוייקט מסלול אולסטארס (באנגלית: Project Runway: All Stars) היא תוכנית ספין-אוף לפרויקט מסלול.

עונה 1

התוכנית עלתה לשידור ב-5 בינואר 2012 וכללה 13 מעצבים מעונות 1-8. המנצח היה המעצב אשר הגיע למקום השני בעונה השמינית, מונדו גוארה.

עונה 2

העונה השנייה של התוכנית החלה ב-25 באוקטובר 2012 והסתיימה ב-17 בינואר 2013. המנצח בעונה השנייה היה אנתוני ריאן אשר הגיע למקום השביעי בעונה התשיעית.

בישראל, התוכנית משודרת בערוץ האופנה הישראלי.

פרויקט מסלול ג'וניור

פרויקט מסלול: הכוכבים או פרויקט מסלול אולסטארס (באנגלית: Project Runway: Junior) היא תוכנית ספין-אוף נוספת לפרויקט מסלול.
בישראל, התוכנית משודרת בערוץ האופנה הישראלי.
בנימין אפל

בנימין אפל (בגרמנית: Benjamin Appl, ‏ נולד ב-26 ביוני 1982 רגנסבורג) הוא זמר בריטון לירי גרמני של מוזיקה קלאסית - אופרה, לידר ומוזיקה קולית קונצרטית.

ביוגרפיה

בנימין אפל נולד ברגנסבורג בשנת 1982.
הוא התחיל את חינוכו בפיתוח קול במסגרת מקהלת הקתדרלה בעיר הולדתו -Regensburger Domspatzen. במקביל ללימודי מנהל עסקים למד בהצטיינות פיתוח קול בבית הספר הגבוה למוזיקה ולתיאטרון במינכן (בין השאר אצל אדית וינס והלמוט דויטש) ובאקדמיה הבווארית לתיאטרון על שם אוגוסט אוורדינג. בשנים 2010–2013 למד בלונדון בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה בכיתה לפיתוח קול של רודולף פיירנה. השפעה רבה על דרכו האמנותית הייתה לדיטריך פישר דיסקאו שאפל היה תלמידו האחרון באופן פרטי עד שנת 2012. תפקיד חשוב בעיצובו כאמן מילאו גם הפסנתרן גרהם ג'ונסון והזמרים ג'רלד פינלי, בריגיטה פסבנדר, כריסטיאן גרהאהר, פטר שרייר ותומאס המפסון.
אפל חתם על חוזה ארוך טווח עם חברת ההקלטות "סוני קלאסיקל" ובשנת 2016 הוכתר על ידי המגזין גרמופון כ"אמן החדש של השנה".

בתחום האופרה

אפל גילם תפקידים כמו הרוזן ב"נישואי פיגרו מאת מוצרט בלונדון, את התפקיד הראשי באופרה "אוון וינגרייב" מאת בנג'מין בריטן בבאנף (קנדה), אניאס באופרה דידו ואניאס מאת הנרי פרסל בפסטיבל אלדבורו, השר באופרטה "דם וינאי" מאת יוהאן שטראוס (הבן) במינכן, פפגנו בחליל הקסם מאת מוצרט, ד"ר פאלקה ב"עטלף" מאת יוהאן שטראוס, שונאר בפוצ'יני מאת פוצ'יני עם תזמורת רשות השידור במינכן והברון
טוזנבאך באופרה "שלוש אחיות" מאת פטר אטווש בתיאטרון פרינץ רגנט במינכן ובאופרה הממלכתית אונטר דן לינדן בברלין.
בקיץ 2014 בפסטיבל ברגנץ שר אפל בתפקיד לאו באופרה "החיים על גדות שביל הזהב" מאת ברנהרד גאנדרס. הוא שיתף פעולה עם מנצחים כמו כריסטיאן קורנין, יוהאנס דבוס, מיכאל הופשטטר, פול מקריש, כריסטוף פופן, ז'וליין סלמקור ואולף שירמר.

בתחום המוזיקה הקולית הקונצרטית

כבריטון הופיע אפל גם כסולן קונצרטים עם האקדמיה למוזיקה עתיקה של ברלין, קולגיום באך משטוטגרט, קונסורט גבריאלי, התזמורת הפילהרמונית BBC, והתזמורת "נירנברגר סימפוניקר". הוא שר באורטוריות יוהאנס פסיון, מתאוס פסיון ואורטוריה לחג המולד מאת יוהאן סבסטיאן באך, ברקוויאם הגרמני מאת ברהמס, המשיח מאת הנדל, באורטוריה "שמשון" מאת הנדל, הבריאה מאת היידן, כרמינה בוראנה מאת קרל אורף וברקוויאם המלחמה מאת בריטן. בשנת 2012 שר אפל שירי תהלים במסגרת קונצרט בשידור חי בפני האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר.

בתחום הליד

אפל שר בערבי לידר בקרנגי הול, בויגמור הול ובשוברטיאדה בשוורצנברג (פורארלברג) ובהוהנאמס וערך רסיטלים כזמר לידר גם בפסטיבלים ריינגאו, האביב בהיידלברג, פסטיבל הפסנתר של רוהר, פסטיבל רביניה על יד שיקגו ופסטיבל הליד באוקספורד. הוא שר בליווי הפסנתרנים גרהם ג'ונסון, מלקולם מרטינו, הלמוט דויטש ומרטין שטאדטפלד.
אפל זכה במלגות של הקרן יהודי מנוחין "Live Music Now" ושל "קרן הלימודים של העם הגרמני" ובשנת 2003 במלגה מטעם אגודת "ריכרד וגנר".
הדיסקוגרפיה של אפל כוללת פרט להקלטות משידורים גם רסיטלים של לידר מאת מנדלסון ושומן, בליווי מלקולם מרטינו, לידר לפי שירי היינריך היינה וכו'. בשנת 2010 ביצע במסגרת סיור בגרמניה גם את "שירי שוליה נודד" מאת גוסטב מהלר.
בינואר 2017 ערך רסיטל בישראל במסגרת השוברטיאדה, בליוויו של גרהם ג'ונסון.
סטפני אוקרקה

תחילת דרכה

אוקרקה נולדה בנגור אוקפלה, מדינת אימו. היא הילדה השישית מתוך שמונת ילדיהם של מרי וצ'ימה אוקרקה. היא סיימה תואר ראשון באנגלית וספרות באוניברסיטת קלבאר.

קריירה

כבר במהלך שנות העשרה שלה, בשנת 1997, אוקרקה כיכבה בשני סרטי נוליווד, Compromise 2 ו - Waterloo. אחרי שזכתה במקום השני בתחרות יופי בשנת 2002, בשנת 2003 אוקרקה זכתה בשני פרסים מתוך שמונה מועמדויות שהיא קיבלה בפרסי Black Reel, לשחקנית הטובה ביותר - אנגלית, ולשחקנית השנה 2003. אוקרקה אז נסעה לניו יורק ללמוד באקדמיה לקולנוע, וחזרה לנוליווד ב-2007, והשתתפה בסרט Through the Glass אותו ביימה, תסרטה, הפיקה ובו כיכבה. הסרט היה מועמד לפרס פרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע לתסריט הטוב ביותר ב-2009. ב-2014, היא הוציאה סרט נוסף, Dry שגם אותו ביימה, תסרטה, הפיקה וכיכבה בו. הסרט זכה בפרסים רבים, כולל פרס הסרט הטוב ביותר בפרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע 2016 ובפרסי Africa Magic Viewers Choice.אוקרקה כיכבה ביותר מ-100 סרטים.

חיים אישיים

באפריל 2012 אוקרקה נישאה לליינוס אידהוסה בפריז, צרפת בנם מקסוול אנוסאטה ליינוס נולד באוקטובר 2015.
יחסי איראן–ערב הסעודית

ההוצאה להורג של נימר א-נימר, 2016

בינואר 2016 הוציאה ערב הסעודית להורג 47 אנשים באשמות טרור, כולל את נימר א-נימר, שייח' סעודי שיעי בעל השפעה אשר קרא להפיכת המשטר הסעודי ("בדרכי שלום"). ההוצאה להורג גררה הפגנות אלימות באיראן. מפגינים זועמים באיראן הציתו את השגרירות הסעודית בטהראן, והתפרעו בנציגותה במשהד, בצפון איראן. בעקבות כך הודיעה ערב הסעודית על ניתוק הקשרים הדיפלומטיים עם איראן, וגירוש אנשי הצוות הדיפלומטי האיראני משטחה. מדינות נוספות שהן בעלות בריתה של ערב הסעודית, ובהן בחריין, כווית ואיחוד האמירויות, עשו כמוה או השיבו את שגריריהן מטהרן.
אלסי שריגלי

ביוגרפיה

שריגלי נולדה בלונדון להורים סקנדינבים, קרל והילדה סאלינג, ודיברה דנית באופן שוטף. מאוחר יותר, עברה המשפחה להתגורר בהמפסטד. בין השנים 1932–1939, עסקה בהוראת פסנתר. בשנת 1939 התחתנה עם רופא השיניים וולטר שריגלי (Walter Shrigley). במלחמת העולם השנייה, התנדבה בשירותי הכבאות.
שריגלי הייתה פעילה באגודה הצמחונית , אולם לאחר שהאגודה סרבה לאפשר לחבריה הטבעונים לפתוח שלוחה להסברה טבעונית ולהשתמש במגזין האגודה כבמה להסברה טבעונית, החליטו מספר חברים לעזוב את האגודה הצמחונית על מנת לפתוח אגודה חדשה לקידום טבעונות. בנובמבר 1944, האגודה הטבעונית נוסדה על ידי דונלד ווטסון, אליס שריגלי וארבעה חברים נוספים. בשנת 1947, פרסמה שריגלי במגזין האגודה הטבעונית 'חדשות הטבעונות' רשימת מוצרים טבעונים. רשימה זו היא ככל הנראה רשימת המוצרים הטבעונים הראשונה בהיסטוריה. בשנות הששים נבחרה לכהן כנשיאת האגודה הטבעונית. בין השנים 1940–1958, פעלה בארגונים נופסים דוגמת East Surrey Vegetarian Society ו-London Vegetarian Society.
אנשאן (סין)

היסטוריה

העיר הייתה מיושבת עוד מזמנים פרהיסטוריים, אך לא היוותה מקום מרכזי עד אמצע המאה ה-20. העיר המודרנית הוקמה כמבצר במהלך המאה ה-16 על ידי שושלת מינג. העיר נפגעה קשות בזמן מלחמת רוסיה-יפן שנערכה בשנים 1904–1905. בשנות ה-30 של המאה ה-20 התעשייה המקומית פרחה, והעיר הייתה לחלק ממנצ'וקוו. במשך השנים הייתה העיר למרכז לייצור פלדה וברזל בקנה מידה לאומי, אם לא ארצי. חשיבותה האסטרטגית של העיר גרם לכך שהיא הופצצה רבות בזמן המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט. בשנת 1945 הוחזרה העיר לידי הסינים, יחד עם שאר מנצ'וריה. בזמן מלחמת האזרחים הסינית העיר הייתה לזירת קרב קשה בין צבא השחרור העממי לבין הקוומינטנג. הכוחות הקומוניסטיים לבסוף כבשו את העיר ב-19 בפברואר 1948. לאחר המלחמה שבה העיר להיות מרכז ייצור פלדה. בזמן מלחמת קוריאה (1950–1953) הייתה העיר בסיס לכוחותיה האוויריים של ברית המועצות.
כפר מסריק

היסטוריה

הקיבוץ הוקם בשנת 1932 בפתח תקווה על ידי קבוצות חלוצים חברי תנועת השומר הצעיר מליטא וצ'כוסלובקיה שעלו כחלק מהעלייה החמישית, ולכן בשנת 1933 נקבע שמו הראשון של הקיבוץ: "צ'כו־ליטא".
באותה שנה עברו לבת גלים שבחיפה. בשנת 1934 עבר הקיבוץ לקריית חיים המערבית, מערבה לפסי מסילת הברזל, היכן ששכן בסיס צבאי, מצפון מערב לאצטדיון קריית חיים של היום. הוא נשא אז את השם "משמר זבולון". בתקופה זו הוקמו משפחות של חברי הקיבוץ והוקם משק חקלאי ראשון שכלל גן ירק ורפת.
בשנת 1937 הצטרף גרעין "היוצר" מפולין. בתאריך 29 בנובמבר 1938, הקיבוץ התיישב בסמוך לבית חרושת ללבנים "נעמן", כיישוב חומה ומגדל 28. בשנת 1940, הוא עבר לאתר הקבע מצד מזרח לכביש חיפה-עכו, ומדרום לקיבוץ עין המפרץ. שם הוא שוכן עד היום. מאז נקרא שמו כפר מסריק, על שמו של תומאס מסריק.
חדר האוכל בכפר מסריק תוכנן ונבנה ב-1965 על ידי הארכיטקט מוניו גיתאי-ויינרויב.
המועצה הציבה שלטי הסבר על מבנים ישנים באזור "חצר ראשונים" כמו המאפיה, מגדל המים, מחסן הירק, חדר האוכל ועוד.
בקיבוץ ישנו בית הספר היסודי "גוונים", עד 1996 התקיים בכפר מסריק המוסד החינוכי העל יסודי "נעמן" ולאחר מכן אוחד עם בית החינוך אושרת בקיבוץ עברון ונוצר "בית חינוך אופק", מזכירי הקיבוץ הם ירון רייז והגר שדה-דוכס.
לונזו בול

ראשית חייו

בול נולד באנהיים שבקליפורניה, בנם הבכור מבין שלושה בנים של לה-ואר וטינה. הוא למד בתיכון צ'ינו הילס בסן ברנרדינו. בול הצטיין בקבוצת הכדורסל של התיכון ובשנתו האחרונה השיג ממוצע של טריפל דאבל, 23.9 נקודות, 11.3 ריבאונדים ו-11.7 אסיסטים למשחק. הוא הוליך את קבוצתו למאזן מושלם של 35–0 ולזכייה באליפות התיכונים של קליפורניה. בתום העונה נבחר למר כדורסל של קליפורניה, למר כדורסל של ארצות הברית, זכה בפרס מורגן ווטן ובפרס נייסמיית' לשחקני תיכון והשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן.

קריירת המכללות

בעונת 2016/2017 שיחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. הקבוצה סיימה במאזן 33–6 והפסידה בשמינית גמר טורניר אליפות המכללות בכדורסל לאוניברסיטת קנטקי. בול סיים את העונה עם ממוצע של 14.6 נקודות, 6 ריבאונדים, 7.6 אסיסטים (ראשון בליגת המכללות) ו-1.8 חטיפות למשחק. הוא נבחר לחמישיית העונה בליגת המכללות ובליגת PAC-10, שחקן השנה הראשונה המצטיין של ליגת ה-PAC-10 ובפרס ויימן טיסדייל לשחקן השנה הראשונה המצטיין ב-NCAA.

לוס אנג'לס לייקרס

בדראפט ה-NBA ב-2017 נבחר במקום השני על ידי לוס אנג'לס לייקרס. במהלכה של ליגת הקיץ של ה-NBA זכה בול עם הלייקרס באליפות. לאחר שהשיג שני טריפל-דאבלים במהלך הליגה והוביל אותה באסיסטים למשחק נבחר בול ל-MVP של ליגת הקיץ. במשחק נגד פיניקס סאנס, בראשיתה של עונתו הראשונה, קלע 29 נקודות, הוריד 11 ריבאונדים ומסר 9 אסיסטים. מספר משחקים לאחר מכן רשם 19 נקודות, 12 ריבאונדים ו-13 אסיסטים במשחק מול מילווקי באקס, ובכך היה לשחקן הצעיר ביותר ב-NBA אי פעם המגיע לטריפל דאבל. בסיום העונה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה.
בשל פציעה בקרסול נעדר בול מ-35 המשחקים האחרונים של קבוצתו בעונת 2018/2019.

ניו אורלינס פליקנס

ב-6 ביולי 2019 הועבר בטרייד לניו אורלינס פליקנס, יחד עם ברנדון אינגרם, ג'וש הארט, דיאנדרה האנטר ושתי בחירות דראפט עתידיות, בתמורה לאנתוני דייוויס.

חיים אישיים

אביו של בול הקים חברת הלבשה תחת המותג "Big Baller Brand" (ובקיצור BBB) לשיווק מוצרי הלבשה וספורט. שם המותג מתייחס לבול ושני אחיו, לה-מלו ולי-אנג'לו, כדורסלנים אף הם.
בנוסף ללונזו בול ילדה בשם זואי.
בנז'אמן דה רוטשילד

בנז'אמן דה רוטשילד (בצרפתית: Benjamin de Rothschild; נולד ב-30 ביולי 1963) הוא בנקאי שווייצרי-יהודי, יושב ראש קבוצת אדמון דה רוטשילד, בנק פרטי אותו ייסד אביו והוא בבעלות משפחתו.

ביוגרפיה

נולד בנויי-סיר-סן, צרפת, בנו של הברון והבנקאי היהודי-שווייצרי אדמון אדולף דה רוטשילד, ושל נאדין לופיטאלייה (נולדה ב-1932), שחקנית צרפתייה שהתגיירה. הוא צאצא של הענף הפריזאי (לא של הייננים) של משפחת רוטשילד. סבתו מצד אביו הייתה הברונית השווייצרית, נעמי הלפן (1888-1968) שהייתה הנכדה של הבנקאי היהודי-ספרדי יוג'ין פרייר שמשפחתו היו יריבים בתחום הבנקאות של הרוטשילדים. 
דה רוטשילד למד במכון פלורימונט (Florimont) בשווייץ והוא בעל תואר ראשון במנהל עסקים מאוניברסיטת פפרדין (Pepperdine) במליבו, קליפורניה.
ב-1989, הקים חברה משלו, Trésorerie Benjamin de Rothschild (כיום מכונה Compagnie Benjamin de Rothschild SA), המתמחה בניהול סיכונים כלכליים. הוא אף עבד עבור קבוצת רוטשילד כבנקאי.
לאחר מותו של אביו ב-1997, הפך ליושב ראש של קבוצת בנז'אמן ואדמון רוטשילד, שכיום נקראת קבוצת אדמון דה רוטשילד (Edmond de Rothschild Group). קבוצת אדמון דה רוטשילד שולחת ידה במגזרים פיננסיים רבים, בכללם בנקאות פרטית, אחזקת מבנים, ניהול השקעות ושירותי ייעוץ עסקי. בנז'אמן דה רוטשילד הוא יושב-ראש מועצת המנהלים של קבוצת אדמון דה רוטשילד, יושב-ראש מועצת המנהלים של Compagnie Financière Edmond de Rothschild, יושב-ראש מועצת המנהלים של CBR,‏ Compagnie Benjamin de Rothschild SA ויושב-ראש מועצת המנהלים של הבנק הפרטי Banque privée Edmond de Rothschild SA Genève. 
ב-2010 העריך רוטשילד את הונו האישי ב-4 מיליארד אירו (שהם כ-6 מיליארד דולר). אולם, על העסקים שהוא מנהל הוא אמר: "קשה לדעת או אפילו להעריך את שוויים... בכל מקרה הם אינם למכירה".
נישא לאריאן דה רוטשילד (שם נעורים: לאנגנר) ב-23 בינואר 1999 ולזוג ארבעה ילדים.
בנז'אמן דה רוטשילד הוא שייט נלהב וממשיך בכך מסורת משפחתית. ב-2001, ייסד את קבוצת גיטאנה (Gitana Team), קבוצת ספורט שעוסקת בשיט מפרשיות. בקבוצתו חברים השייטים בעלי השם העולמי: לואיק פרון או ליונל למונשואה.
אן סינק

שם הלהקה

שם הלהקה מורכב מהאות האחרונה של שם החיבה של כל אחד מחברי הלהקה: 
JustiN, ChriS, JoeY, LansteN and J.C.
פירוש המילה הוא גם סינכרוניזציה, בתיאום.

הקמת הלהקה

בניגוד למרבית להקות הבנים שהוקמו באמצע שנות התשעים, את אן סינק הקימו חבריה. ג'יי.סי. וג'סטין הופיעו ביחד בתוכנית הטלוויזיה "מועדון מיקי מאוס" (The Mickey Mouse Club), שהוקרנה בערוץ הטלוויזיה של דיסני (באותה תוכנית הופיעו גם בריטני ספירס, כריסטינה אגילרה וקרי ראסל). ג'ואי וכריס הופיעו יחד באולפני יוניברסל. ג'יי.סי. וג'ואי נפגשו דרך חבר משותף. 
עם ירידת התוכנית "מועדון מיקי מאוס" ג'סטין וגיי.סי. עזבו את אורלנדו. ג'סטין נקרא לשוב לאורלנדו כדי להיבחן ללהקה אחרת, בה היה חבר גם כריס, אך הלהקה התפרקה לאחר זמן קצר. לאחר התפרקות הלהקה החליט כריס שהוא רוצה להקים להקה. 
הוא פנה לג'סטין שפנה לג'יי.סי. 
ג'יי.סי. הכיר את כריס מאולפני יוניברסל ולכן הוא נסע לאורלנדו כדי להיפגש עם השניים. השלישייה יצאו למועדון ביחד שם הם נתקלו בג'ואי שהכיר, כאמור, את כריס ואת ג'יי.סי. - כל אחד בנפרד - והציעו לו להצטרף ללהקה. כעת הלהקה הייתה כמעט שלמה אך היה חסר להם זמר בס על מנת להשלים את ההרמוניה הקולית. 
ג'סטין פנה למורה שלו לשעבר לזמרה והוא המליץ לו על לאנס. לאנס הגיע לאודישן והתקבל מיידית. הם פנו ללו פרלמן, היזם האמריקני שהקים את להקת בקסטריט בויז וחתמו על חוזה הקלטות בחברת BMG.

סיפור ההצלחה

האלבום הראשון של הלהקה שנקרא על שמה יצא לראשונה בגרמניה בשנת 1998 והפך להצלחה מסחררת בה ובכול אירופה. מאלבום זה נמכרו 10 מיליון עותקים בכול העולם ובארצות הברית 4 מיליון נוספים. מהאלבום יצאו 4 להיטים שהגיעו למקום הראשון במצעדים: "I want you back", "Tearin' up my heart", 
""God Must Have Spent a Little More Time on You", "Drive Myself Crazy" .
בשנת 1999 הלהקה נקלעה לסכסוך משפטי עם מנהלם ועם חברת התקליטים בה הם חתומים על ניהול לוקה וחוזה מגביל. בסופה של תביעה משפטית, בה הם זכו, הם עזבו את BMG וחתמו על חוזה עם חברת ג'ייב רקורדס. הם השאירו את מנהל הלהקה ג'וני רייט ואת כל הנגנים שעבדו עימם. כמו כן הם שיחררו את אלבומם "No Strings Attached" אשר שמו הוא גם שם של שיר מתוך האלבום וגם שם סימבולי על השתחררותם מהכבלים שהגבילו אותם. סיבוב ההופעות שנלווה לשחרור האלבום הפך להצלחה מסחררת- לכול מופע אזלו הכרטיסים שבועות מראש. השיר " Bye, Bye, Bye” מתוך האלבום שהה במקום הראשון במצעד הסינגלים האמריקאי כתשעה שבועות, ובמקום ה-55 ברשימת שירי הפופ הגדולים של ה"רולינג סטון" וה-MTV. 
בשנת 2001 הוציאה הלהקה את האלבום "Celebrity", בו היה לחברי הלהקה הרבה יותר חופש אומנותי: הם כתבו והפיקו את מרבית שירי האלבום.
הלהקה התפרקה, למעשה, כשחבר הלהקה ג'סטין טימברלייק יצא בקריירת סולו מצליחה באוקטובר 2002. מאוחר יותר גם ג'יי.סי שאזיי יצא בקריית סולו. השמועות על איחוד התבדו.
בשנת 2018 התאחדו חברי הלהקה לשם קבלת כוכב הוליוודי בשדרת הכוכבים בלוס אנג'לס.