google/wiki40b huggingface dataset:
דייוויד ניוברגר

ביוגרפיה

ניוברגר נולד ב-10 בינואר 1948, הוא בנו של אלברט ניוברגר, פרופסור לפסיכולוגיה כימית בבית החולים סנט מרי ובאוניברסיטת ליליאן. דודו היה הרב הרמן נ' נויברגר. כל שלושת אחיו משמשים כפרופסורים: ג'יימס הוא פרופסור לרפואה באוניברסיטת ברמינגהם, מייקל היה פרופסור לאימונולוגיה מולקולרית באוניברסיטת קיימברידג', בעוד אנתוני הוא פרופסור למימון בבית הספר לעסקים וורוויק של אוניברסיטת וורוויק.
הוא התחנך בבית הספר וסטמינסטר, ולמד כימיה בכרייסט צ'רץ', אוקספורד. עם סיום לימודיו עבד בבנק הסוחרים, נ.מ. רוטשילד ובניו, בשנים 1970–1973.

קריירה משפטית

ניוברגר התקבל ללשכת עורכי הדין של לינקולן אין ב-1974, שם בהמשך הפך ל"בינצ'ר" ב-1993. הוא הפך להיות יועץ המלכה ב -1987. הוא היה רשם מ -1990 עד 1 באוקטובר 1996, כאשר מונה לשופט בג"ץ וקיבל את אות האבירות המקובלת. ב-2001 הוא מונה לשופט בית המשפט העליון של מידלנד, וויילס וצ'סטר, ושל המעגלים המערביים, משרה בה החזיק עד 12 בינואר 2004, כאשר מונה לשר המשפטים של חבר הנאמנים וחבר במועצת פרייבי. מאז 2005 הוא מכהן כיו"ר עמית (עם ריצ'רד סוסקינד) ב-ITAC (ועדת טכנולוגיית המידע ובתי המשפט של לורד צ'נצלר).
עלייתו לבית המשפט לערעורים ולאחר מכן לבית הלורדים הוא אחד המהירים ביותר בתקופה האחרונה. ב-23 ביולי 2009 הוכרז כי הוא ימונה את ל"שומר המגילות" הבא של רולס (אחראי על רשומות משפטיות בלשכת בית המשפט העליון) לאחר לורד קלארק. מינוי זה נכנס לתוקף ב -1 באוקטובר 2009.
בין השנים 2006–2007 הוא ניהל דיונים על מועצת לשכת עורכי הדין במטרה להרחיב את הכניסה ללשכה. הוא גם שימש בפאנל על גישה הוגנת למקצועות, בראשות שר הבריאות לשעבר, אלן מילבורן, שדיווח על מסקנותיה בחודש יולי 2009. חברי פאנל אחרים כללו את טרבור פיליפס, ראש הוועדה לשוויון וזכויות אדם, מיכאל גרייד, יו"ר ITV, ומרטין ריס, אסטרונום רויאל.
בחודש מאי 2010, ניוברגר נתן פסק דין שנוי במחלוקת, ex tempore (גזר דין הניתן באלתור), כי האיחוד המקצועי Unite (איגוד התעבורה הכללי הבריטי-אירי) לא עמד בכללי ההצבעה האמורים בחוק איגוד מקצועי. בחודש יולי 2010 קבע נויברגר כי יש לפנות את המפגינים לשלום בכיכר הפרלמנט, לאחר שהמפגינים הפסידו בערעור.
בחודש מאי 2011, תוך מתן הערות על צווי מניעה, אמר כי אתרי מדיה חברתית כמו טוויטר היו "לגמרי מחוץ לשליטה" ויש לחברה לשקול דרכים להביא את האתרים האלה תחת שליטה.
בחודש יולי 2012, הוכרז כי ניוברגר ירש בתפקיד נשיא בית המשפט העליון את לורד פיליפס לאחר שהאחרון מונה ב-1 אוקטובר 2012.
בחודש פברואר 2017, נודע כי ניוברגר פורש בספטמבר מתפקידו בבית המשפט העליון. ביולי 2017, הוכרז כי הברונית הייל ריצ'מונד תמונה לנשיא בית המשפט העליון והיא החליפה אותו בתפקיד ב-4 בספטמבר 2017. 
הוא נבחר בשנת 2017 לעמית כבוד של החברה המלכותית.

חיים אישיים

ב-1976 נישא ניוברגר לאנג'לה הולדסוורת', מפיקת טלוויזיה וסופרת. לזוג שלושה ילדים, ג'סיקה, ניקולס ומקס, אשר משמשים כעורכי דין.
ניוברגר היה יו"ר קרן סכיזופרניה בשנים 2003 עד 2013, כאשר התמזגה עם ארגון המחקר לבריאות הנפש בבריטניה. כיום מכהן ניוברגר כנאמן של MHRUK. הוא היה נגיד אוניברסיטת לונדון לאמנויות בין השנים 2000 ו-2010. הוא היה נשיא האיגוד המדעי בריטיש רקורדס למשך תקופה קצרה ב-2009.
יורגן קילר

ביוגרפיה

קילר נולד ב-1919 בהורסנס שבדנמרק. למד באוניברסיטת מינכן בגרמניה וכשפרצה מלחמת העולם השנייה שב לארצו. היה בין מקימי קבוצת "דנמרק חופשית", שיחד עם קבוצות אחרות הקימו מאוחר יותר את המחתרת. הקבוצה הוציאה לאור עיתון מחתרתי שקרא למרד נגד הנאצים.
בסוף שנת 1943 פיקד קילר על מבצע הצלת יהודי דנמרק. הוא אירגן את המשפחות היהודיות שחיו במדינה, משם הועברו בחשאי לעיר חוף במזרח המדינה, ומשם הוברחו בספינות דיג לשוודיה, על כך הוענק לו תואר חסיד אומות העולם. באותה תקופה היה בין מקימי קבוצת ההתנגדות הדנית הולגר, שפעלה נגד הנאצים.
בשנת 1944 נלכד על ידי הגרמנים והועבר למחנה ריכוז בגרמניה, ולאחר משפט נידון למוות. אולם במאי 1945 שוחרר המחנה בו שהה. הוא נסע לשוודיה ומשם חזר לדנמרק. לאחר מכן השלים את לימודי הרפואה בארצות הברית, ב-1954. 
בשנת 1980 התמנה למנהל המכון הדני לחקר מחלת הסרטן. לאורך השנים כתב מספר ספרים על הכיבוש הנאצי ועל תסמונת מחנות הריכוז.
סו גרדנר

שנותיה הראשונות

גרדנר נולדה בברבדוס, גדלה והתחנכה בעיירה פורט הופ, באונטריו, קנדה.
אביה היה כומר אנגליקני, שהשתתף ב"נסיעות החירות", לביטול ההפרדה הגזעית בארצות הברית. אמה הייתה מנהלת התיכון הציבורי בעיירה, האשה הראשונה בתפקיד זה.
כנערה, הייתה גרדנר "חנונית" ומוזרה, וקראה שירה. חבריה היו להגדרתה מוזרים כמוה, פאנקיסטים, מטאליסטים או חובבי מבוכים ודרקונים. עבודתה הראשונה הייתה בכתב העת האנרכיסטי Kick It Over.

קריירה

גרדנר היא בעלת תואר בעיתונאות מאוניברסיטת ריירסון. היא עבדה במשך 17 שנה בתאגיד התקשורת הקנדי CBC, בתחילה כמפיקה, כתבת ובמאית ואחר-כך בהפקת סרטים דוקומנטריים עבור CBC Radio One ו-Newsworld בנושאים חברתיים ותרבות פופולרית. כן עבדה כעתונאית. בתפקידה האחרון היא ניהלה את אתר האינטרנט של רשות השידור הקנדית (CBC). באביב 2007, יום לפני יום-הולדתה הארבעים התפטרה מתפקידה.
לוויקיפדיה הגיעה במקרה. ב-16 באפריל 2007, כששמעה על הטבח במכללת וירג'יניה טק, הגיעה אל דף השיחה של הערך בוויקיפדיה, משחשבה שזו הייתה שיחה בעלת גוון עתונאי מעמיק, התעוררה סקרנותה, היא עיינה באתר האינטרנט של קרן ויקימדיה וכשראתה שמחפשים מנכ"ל, הגישה את מועמדותה. בסופו של תהליך, נבחרה לתפקיד. ג'ימי ויילס אמר על כך: "מה שתפס אותי בה היה השילוב בין הזיקה לתרבות הנגד לבין המקצועיות הרצינית שלה וגם ההומור". לפי נתונים שפרסמה קרן ויקימדיה, בתחילת דרכה השתכרה 150,000 דולר בשנה ובשנת 2011 עמד שכרה על 200,000 דולר לשנה.
כשסו גרדנר התחילה לעבוד כמנכ"ל קרן ויקימדיה העסיקה הקרן 7 עובדים והיא אף לא העסיקה רואה חשבון במשרה מלאה ופעלה ממשרד שהיה ממוקם במרכז קניות בפלורידה. כיום משרדי הקרן שוכנים בסן פרנסיסקו ועובדים בה כ-120 עובדים.
מדי חודשיים הקפידה גרדנר לנהל צ'אט עם עורכים במיזמי ויקימדיה מרחבי תבל.
באוקטובר 2009 בחר בה האתר הפינגטון פוסט כאחת מעשרת האישים המשפיעים ביותר על עולם התקשורת של השנה, בשל עבודתה בוויקימדיה.
ב-27 במרץ 2013 הודיעה גרדנר, ברשימת תפוצה להודעות בקהילת ויקימדיה, כי היא מתכוונת לפרוש מתפקידה כמנכ"לית קרן ויקימדיה לטובת תפקיד אחר, מתוך מטרה לקדם את עולם האינטרנט החופשי. היא ציינה שהחלטתה באה לאור שינויים ביחס לאינטרנט, אשר מהווים איום על המשך קיומו בצורה המוכרת לנו, והביאה כדוגמה את פעולות החקיקה הידועות כ-SOPA/PIPA. גרדנר הדגישה בהודעתה שאינה עוזבת מייד, ובתיאום עם הוועד המנהל של הקרן, תעשה זאת לאחר שיימצא לה מחליף.
ב-1 ביוני 2014 הוחלפה על ידי לילה טרטיקוב. במאי 2015 הצטרפה לפרויקט Tor כיועצת, לשם בניית תוכנית ארוכת טווח לפרויקט.
החל מספטמבר 2018 היא עומדת בראש אתר האינטרנט "The Markup", אתר ללא מטרות רווח שעוסק בהשפעתן של ענקיות הטכנולוגיה על החברה.
סינוס (טריגונומטריה)

הגדרה גאומטרית

בהגדרתה הבסיסית ביותר, הערך של פונקציית הסינוס בזווית נתונה היא היחס בין הניצב שמול הזווית לבין היתר במשולש ישר-זווית. הגדרה זאת מתייחסת רק לזווית בתחום שבין 0, לבין 90 מעלות (או  רדיאנים), כלומר לזווית ישרה. משולשים עם זוויות זהות הם משולשים דומים, ויחס הצלעות בהם תמיד זהה. לכן הסינוס של כל זווית מוגדר היטב.

הרחבה

במעגל היחידה ניתן להסתכל על רדיוס הנמתח מהמרכז לנקודה (x,y) כיתר של משולש ישר-זווית שניצביו ניצבים לצירים. מכיוון שאורך היתר הוא 1 נקבל שסינוס הזווית שבין ציר ה-x לרדיוס הוא בדיוק אורך ניצב המשולש המקביל לציר ה-y, כלומר שיעור ה-y של הנקודה (x,y).
עובדה זו מאפשרת להגדיר את פונקציית הסינוס, לכל מספר ממשי: הסינוס של מספר כלשהו  הוא שיעור ה-y של הנקודה על מעגל היחידה, שהזווית בין הרדיוס הנמתח אליה לבין ציר ה-x הוא  (ברדיאנים).

הוכחה בעזרת טורי חזקות

את פונקציות הסינוס והקוסינוס ניתן להגדיר כפתרונות של המשוואות הדיפרנציאליות  עם תנאי ההתחלה . הגדרה שכזו מובילה להצגת הפונקציות באמצעות טורי מקלורין:
מכיוון שפעולת הגזירה היא אופרטור ליניארי, גזירה של הטור המציג את פונקציית הסינוס תוביל לטור זהה לזה המגדיר את פונקציית הקוסינוס.
הגדרת הפונקציות והוכחת הנגזרת בצורה כזו, פותרות את המעגליות של השימוש בכלל לופיטל כדי להוכיח את הגבול של sin(x)/x.

הפונקציה ההפוכה

הפונקציה ההפוכה לפונקציית הסינוס נקראת ארקסינוס ומסומנת  או . הפונקציה מוגדרת לערכים שבקטע
, וכיוון שפונקציית הסינוס אינה חד-חד-ערכית, ניתן להחליט איזה טווח ערכים היא תקבל. נהוג להגדיר אותה לטווח הערכים . הנגזרת שלה היא .
מרשמי חמישים ושתיים מחלות

מרשמי חמישים ושתיים מחלות (בסינית מסורתית ומפושטת: 五十二病方; בפין-יין: Wǔshí'èr bìng fāng, ווּשְׁאָר בִּינְג פָאנְג) הוא טקסט סיני רפואי שהתגלה ב-1973 במָאוָאנְגְדְווֵי, בקבר שנחתם בשנת 168 לפנה"ס, בתקופת שושלת האן. הטקסט מכיל מרשמים לטיפול במחלות שונות. הטקסט הועתק בכתב חותם ליריעות משי בסביבות 215 לפנה"ס, בתקופת שושלת צ'ין, אבל ייתכן שמקורו קדום יותר.

שם היצירה

שמו של הטקסט ניתן לו על ידי עורכים בתקופה המודרנית מאחר שהטקסט פותח ברשימה של חמישים ושתיים מחלות ומרשמים לטיפול בהן.

תוכן היצירה

המרשמים בטקסט מציגים מעל 250 טיפולים, המבוססים על גירוש שדים ועל תרופות, למחלות כגון יבלות, טחורים, שבר במפשעה והכשות. בין הטיפולים הרפואיים הנזכרים בו, ממליץ הטקסט על ניתוחים וצריבות, אך אינו מזכיר דיקור או צריבה בעזרת מוקסה.
הטקסט מכיל כ-9,950 סימנים, והוא הטקסט הרפואי הארוך ביותר שנמצא בקברים סיניים עתיקים.

חשיבות בחקר הרפואה הסינית

ביחד עם כתבים אחרים, שנחשפו בין השאר בגָ'אנְגְגְ'יָאשָׁאן ובווּוֵיי, הוא מסייע בהארת שלבים מוקדמים בהתפתחות הרפואה הסינית. ניתן להבין ממנו, למשל, כי לחשי קסם שימשו טכניקת ריפוי נפוצה בקרב העילית החברתית של אותה תקופה. מאחר שהטקסט חושף שלב פרימיטיבי בהתפתחותה של תורת המרידיאנים ואינו מזכיר את תאוריית היין-יאנג ואת חמשת היסודות, הוא עודד היסטוריונים לתארך את הקלאסיקה הפנימית של הקיסר הצהוב למאה הראשונה לפנה"ס.
העותק המקורי של "מרשמי חמישים ושתיים מחלות" שמור במוזיאון המחוזי של חוּנְאָן בצָ'אנְגְשָׁה.
נובאליס

ביוגרפיה

נובאליס נולד בהרי הָארְץ (Harz) שבגרמניה למשפחת אצולה גרמנית. בתחילה למד אצל מורים פרטיים, ובהמשך למד בבית הספר על שם מרטין לותר באייסלבן (Eisleben), ובו למד מיומנויות רטוריות וכן ספרות קדומה, שהיו לימודים נפוצים באותה תקופה. הוא סיים בהצטיינות את לימודי המשפטים, אותם למד בין השנים 1790 עד 1794 ביינה ובוויטנברג (Wittenberg). במהלך לימודיו נכח בהרצאותיו של פרידריך שילר על היסטוריה, והתיידד עמו בעת מחלתו. כך גם פגש את יוהאן וולפגנג פון גתה, הרדר (Herder), ז'אן פול (Jean Paul) וכן התיידד עם לודוויג טיק, עם פרידריך וילהלם שלינג ועם האחים אוגוסט וילהלם ופרדריך שלגל (Schlegel). 
באוקטובר 1794 עבד נובאליס כאקטואר עבור מי שהיה מאוחר יותר הביוגרף שלו. שם פגש גם את סופי, ארוסתו, שהייתה בת 13. בינואר שלאחר מכן היה הוא למבקר החשבונות הממונה על עבודות המלח בוויסנפלס (Weißenfels).
בשנים 1795–1796 התעניין נובאליס בדוקטרינה של יוהאן גוטליב פיכטה, אשר השפיעה על תפישת עולמו. נובאליס פיתח את רעיונותיו של פיכטה והפך את הרעיון של פיכטה מ-"Nicht-Ich" (גרמנית: לא אני) ל-"Du" (גרמנית: אתה), כלומר סובייקט ששווה בערכו ל-"Ich" (גרמנית: אני) - זו הייתה נקודת הפתיחה ל-"Liebesreligion" (גרמנית: דת האהבה) של נובאליס. 
מותה של סופי, ארוסתו, ב-1797 כשהייתה בת 15, השפיע עמוקות על נובאליס. באותה שנה החל את לימודי הגאולוגיה שלו באקדמיה מובילה למדעים שבסקסוניה (Technische Universität Bergakademie Freiberg). במהלך לימודיו שם ניסה נובאליס ללמוד תחומי ידע נרחבים הכוללים בין היתר כרייה, מתמטיקה, כימיה, ביולוגיה והיסטוריה, ומעל לכל פילוסופיה. באותה אקדמיה גם אסף את החומרים לאנציקלופדיה המפורסמת שלו. 
נובאליס נפטר בשנת 1801 כתוצאה ממחלת השחפת.
עשב שוטה (ביטוי)

עשב שוטה הוא ביטוי המשמש לתיאור אדם שהתנהגותו אינה מוסיפה כבוד לחברה שבה גדל. הכינוי "עשב שוטה" בא לציין שאדם זה אינו מייצג את חברתו, אלא הוא חריג שהיא מתנערת ממנו ואינה רואה עצמה אחראית לגידולו ולטיפוחו. מרבים להשתמש בביטוי כאשר התנהגות בזויה של אדם עלולה להיראות כהקצנה של הלכי רוח המקובלים בחברה שממנה יצא. הביטוי נלקח בהשאלה מהמושג החקלאי "עשבים שוטים", המתאר צמחים לא רצויים שגדלים פרא בין צמחי התרבות ומפריעים לגידולם.
דוגמאות למצבים שגררו שימוש בביטוי "עשבים שוטים" ובביטויים דומים לו: אלימות כלפי ערבים ואנשי שמאל בחוגי ימין ישראלי, מעשי בגידה במדינה בחוגי שמאל, הזדהות עם הטרור הפלסטיני בקרב נטורי קרתא, אלימות כלפי רופאים המבצעים הפלות בחוגים דתיים בארצות הברית, פעילויות מחאה אלימות עד כדי סיכון חיים בחוגי המתנגדים לגלובליזציה ובקרב תומכים באיכות הסביבה.
יגאל עמיר, רוצחו של יצחק רבין, כונה "עשב שוטה", וברוח זו התייחסו גם לבגידתו של אודי אדיב בחוגי השומר הצעיר. כך מפעם לפעם כאשר התנהגותו של אדם מביישת את הסקטור אליו הוא משתייך, קם מי שמצהיר שמדובר ב"עשב שוטה". בדרך כלל הגדרה זו גוררת אחריה ביקורת מצד אלו הסוברים שקיצוניות מן הסוג שגילו המכונים "עשבים" אינה יכולה לגדול בחלל ריק.
אנדרו לואיס

ביוגרפיה

לואיס נולד בלוס אלטוס שבקליפורניה. ב-1985 סיים תואר ראשון בפיזיקה מהאקדמיה הימית של ארצות הברית והתגייס לצי. 
ב-1987 סיים קורס טיס, שירת כטייס ווט A-7 קורסייר II בטייסת התקיפה 72. השתתף בתוכנית חילופי הקצינים עם הצי המלכותי הבריטי ושירת על נושאת המטוסים "אה"מ אינווינסיבל", שירת בטייסת 192 בנושאת המטוסים "אינדיפנדנס", וכמדריך טיסה בטייסת האימונים 23. שימש מנהל חמ"ל במרכז למבצעים אוויריים משותפים בקטר, ומנהל הפעילות המבצעית הימית במפקדת כוחות הצי בבחריין. 
באפריל 2001 מונה למפקד טייסת הקרב 15, טייסת מטוסי F/A-18 הורנט. הוא הוצב עמה בנושאות המטוסים "אנטרפרייז" ו"תאודור רוזוולט" והוביל אותה בפעילות מבצעית באזור המזרח התיכון ובמלחמת עיראק. בספטמבר 2003 מונה לעוזרו של מפקד הכוחות האוויריים של הצי. ביולי 2005 מונה למפקד טייסת הקרב 106, טייסת מטוסי F/A-18 סופר הורנט, שהיא הטייסת הגדולה בצי האמריקאי ושירת בתפקיד עד אוקטובר 2006. במרץ 2007 מונה למפקד הכנף האווירית השלישית של הצי, בתקופת פיקודו נשלחה הכנף על נושאת המטוסים "הארי טרומן" לפעילות מבצעית במזרח התיכון. במרץ 2010 מונה לקצין המבצעים של כוחות הצי בפיקוד מרכז של ארצות הברית ובמאי 2011 מונה לעוזרו של מנהל המטות המשולבים. 
ביוני 2013 קודם לדרגת אדמירל משנה ומונה למפקד המרכז לתקיפה וללוחמה אווירית של הצי. כמו כן שימש ראש מחלקת האימונים בפיקוד כוחות הצי. במאי 2014 ומונה למפקד קבוצת התקיפה ה-12. באוגוסט 2015 מונה לסגן ראש אגף המבצעים של המטות המשולבים. באוגוסט 2017 הועלה לדרגת תת-אדמירל ומונה לראש אגף מבצעים, תוכניות ואסטרטגיה במטה הצי. באוגוסט 2018 מונה למפקד הצי השני של ארצות הברית, צי מלחמתי שהוקם מחדש.
במהלך שירותו צבר למעלה מ-5,300 שעות טיסה, ביצע למעלה מ-1,100 נחיתות על נושאות מטוסים ו-100 גיחות קרביות. ב-1996 נבחר לטייס השנה של הצי. הוא בוגר המכללה לפיקוד ומטה של חיל האוויר, המכללה למטה של הכוחות המזוינים, ובעל תואר שני בלימודי היסטוריה צבאית מאוניברסיטת אלבמה.
אזור הכרית

אזור הכְּרִית הוא אזור החוף המושפע מתהליכי גאות ושפל ולרוב משמש להגדרת בתי הגידול של החיים בחוף הים.
אזור זה לרוב מחולק לשלושה תת-אזורים:
אזור העל-כרית – אזור שאינו מוצף בגאות אך מושפע מרסס הגלים. אזור זה בעל תנאי מחיה קיצוניים אך יציבים יחסית לאורך השנה. בקיץ חם ויבש ובחורף קר. אזור זה חשוף לקרינה חזקה ורמת המליחות גבוהה של שלוליות המתאדות לאט בשמש. מספר המינים שחיים באזור זה קטן יחסית.
אזור הכרית - האזור שבין הגבול העליון של הגאות לגבול התחתון בו המים נסוגים רק לתקופה קצרה ביותר. בדומה לאזור העל-כרית גם תנאי המחיה באזור קיצוניים אך הם נתונים לשינויים דחופים. האזור נתון לכוחות פיזיים כגון התנפצות הגלים וסחיפה, בזמן גאות בעלי החיים צריכים להתאים את עצמם לחיים מתחת למים ובזמן שפל לתנאי האוויר, הרוח והקרינה הישירה מהשמש. בעלי החיים באזור זה לרוב בעלי התאמות ייחודיות לסביבת המחיה.
אזור התת-כרית - האזור שנמצא מיד לאחר נקודת השפל והוא מוצף תמיד במי ים.
מקהלה (תיאטרון יווני)

המקהלה היוותה חלק בלתי נפרד מהתיאטרון ביוון העתיקה וכלי מרכזי בהתפתחותו של התיאטרון.

היסטוריה

בטרגדיות הראשונות שהוצגו ביוון העתיקה, כל התפקידים גולמו על ידי שחקן אחד. כיוון שהשחקן נדרש לצאת את הבמה מדי פעם על מנת להחליף תלבושות לצורך גילום תפקידים שונים, תפקיד המקהלה, שנותרה על הבמה, היה מרכזי ביותר, והיא תיארה את ההתרחשויות שאירעו מחוץ לבמה - בדרך כלל התרחשויות אלימות יותר, שלא הוצגו על הבמה לפני הקהל.
במאה החמישית לפנה"ס מספר חברי המקהלה היה כ-50 חברים - כולם גברים. המקהלה, בניגוד למקהלות של ימינו, לא שרה אלא דיקלמה את תפקידה. עם התפתחות התיאטרון והתווספות שחקנים נוספים, תפקיד המקהלה פחת באורכו, אולם לעיתים עלתה חשיבותו, כך למשל במחזה "הבכחים" של אאוריפידס המקהלה מגלמת את תפקיד הנשים העובדות את האל - שהוא למעשה תפקיד של אחת הדמויות בהצגה, המניעה את העלילה, ולא רק מתארת התרחשויות מחוץ לבמה.
אייסכילוס הפחית את מספר חברי המקהלה ל-12 חברים בלבד, ובמחזותיו שימשו חברי המקהלה בתפקידים עיקריים במחזה - כך למשל המקהלה היא הגיבור בהצגה "המבקשות מחסה", והאנטי גיבור בהצגה "בנות החסד".
סופוקלס הגדיל את מספר חברי המקהלה ל-15 חברים, וחילק אותה לשתי תת-מקהלות של ששה חברים בכל מקהלה (ההמיכוריא), וכן אחד מחבריה היה ראש המקהלה (הקוריפאיוס). סופוקלס אף הגדיל את מספר השחקנים משני שחקנים לשלושה, ונוסף עליהם שימש ראש המקהלה כדמות לכל דבר (למעשה, שחקן רביעי), והציג את עמדת דעת הקהל או הציבור בעלילה להתרחשויות על הבמה.
שלמה אייזנבך

שלמה אייזנבך נולד בשנת תש"ז (1946) בירושלים הוא חזן ישראלי.
אייזנבך נולד בשכונת בתי אונגרין בירושלים כבן למשפחת חזנים, מהם התפרסם במיוחד סבו ר' יענק'ל פעסטער-אייזנבך.
את מינויו הראשון קיבל בגיל 17 כחזן בבית הכנסת "שיכון הפועל המזרחי" בנתניה. לאחר מכן שימש כחזן בבית הכנסת הגדול בעכו. בשנת 1976 לאחר תחרות של 56 חזנים (בה התמודד בין השאר החזן שלמה מנדל מגדולי החזנים באותה התקופה) נבחר כחזן ראשי בבית הכנסת "היכל שלמה" בירושלים.
אייזנבך שימש בתפקיד זה עד שנת תש"מ, באותן שנים הוא הרבה להופיע בקונצרטים והופעות ברחבי הארץ שהקנו לו פרסום רב.
סגנונו בחזנות מאופיין בעיקר בדרכו ובהלך מחשבתו של החזן יוסל'ה רוזנבלט, והיו רבים שהצביעו על דמיון קולי בין השניים.
החזן שלמה אייזנבך הרבה גם להקליט וישנן מאות הקלטות בהן הוא שר בעיקר את יצירותיו שלו.
ספרטק נלצ'יק

היסטוריה

מועדון הכדורגל ספרטק נלצ'יק הוקם בשנת 1959, ושיחק בליגה המחוזית "B Class" בסבב הליגות של ברית המועצות (הליגה השלישית בחשיבותה בברית המועצות). בשנת 1965 סיימה הקבוצה ראשונה בליגה זו ועלתה ל"A Class", שם שיחקה בין השנים 1966 ו-1970.
אחרי רה-ארגון הליגות בברית המועצות שיחקה הקבוצה בליגה הסובייטית השנייה (הליגה השלישית בחשיבותה בברית המועצות) (בשנים 1971, 1977, 1978, 1981-1989) ובליגה הסובייטית הראשונה (בשנים 1972-1976, 1979, 1980) כאשר היא עולה ויורדת בין שתי הליגות הללו.
ההישג הגדול ביותר של הקבוצה בליגה הסובייטית הראשונה היה הגעה למקום ה-14 בליגה זו (בעונות 1974 ו-1975).
בשנים 1990 ו-1991 הקבוצה שיחקה בליגה הרביעית בחשיבותה בברית המועצות.
ב-1992 לאחר התפרקותה של ברית המועצות והקמתה של רוסיה שיחקה הקבוצה בליגה הרוסית הראשונה (הליגה המשנית בחשיבותה ברוסיה) אך הורדה לליגה הרוסית השנייה בשנת 1993.
בשנת 1995 חזרה הקבוצה לליגה הרוסית הראשונה ובעקבות הופעותיה בשנת 2012 ירדה ממנה.
ספרטק נאלצ'יק עלתה לראשונה לליגת העל הרוסית אחרי שסיימה את עונת 2004/2005 במקום השני, העלייה המפתיעה של הקבוצה תפסה את המועדון עצמו לא מוכן למשחקים בליגת העל הרוסית. כחלק מההכנות החליפה הקבוצה את מרבית שחקני הסגל ולשם כך בחנה הקבוצה לא פחות מ-60 שחקנים. בנוסף, האצטדיון עבר שיפוץ נרחב כדי להתאימו לסטנדרטים הדרושים לליגת העל הרוסית. הקבוצה נחשבה למועמדת בטוחה לירידה אך המשיכה להפתיע ולקראת סוף הסיבוב הראשון אף הוליכה למספר מחזורים את הטבלה.
נאלצ'יק סיימה את העונה הראשונה שלה בליגת העל הרוסית במקום התשיעי המכובד. היא החלה את העונה השנייה לאחר שעברה שוב שינויים משמעותיים בסגל השחקנים, הקבוצה נאבקה בתחתית אך לבסוף הצליחה להישאר בליגה וסיימה במקום ה-12.
בעונת 2009-2010 הקבוצה סיימה במקום ה-4 בליגה.
שלושה משחקני הקבוצה - הבלם דמיטרי יאצ'נקו, הקשר אולג סמסונוב והחלוץ נאזיר קז'ארוב - נמנו עם סגל נבחרת רוסיה הצעירה. תקציב המועדון היה מהנמוכים מבין קבוצות הליגה ונע סביב 5 מיליון אירו.
בעונת 2015/16 סיימה כאלופת הדרום בליגה הרוסית השנייה והעפילה לליגת המשנה הרוסית, אך נשרה חזרה לליגה הרוסית השנייה בסיום עונת 2016/2017.
יחסי דנמרק–רומניה

היסטוריה

ב-31 במאי 1879 להופיע הקונסול הדני בווינה בפני קרול הראשון, מלך רומניה, על מנת להביע את הכרת דנמרק בעצמאות רומניה. ב-24 בדצמבר 1892 הוקמה הקונסוליה הכללית הראשונה של רומניה בקופנהגן, ובשנת 1914 נפתחה קונסוליית כבוד של דנמרק בבוקרשט. ב-1 במאי 1917 הוקמה צירות רומניה בקופנהגן ברובע כריסטיאניה, ובשנת 1924 הוקמה צירות דנמרק בבוקרשט.
בשנת 1940 הושעו היחסים בין שתי המדינות, בעקבות מלחמת העולם השנייה וכיבוש דנמרק ידי גרמניה הנאצית, אולם היחסים שוקמו בשנת 1946 לאחר המלחמה.
ב-24 בנובמבר 1964 שודרגו הנציגויות בשתי המדינות, מרמת צירות לרמת שגרירות. בשנת 1967 נחתם הסכם לשיתוף פעולה כלכלי, תעשייתי וטכני בין שתי המדינות, ובשנת 1980 ובשנת 1994 חתמו שתי המדינות על הסכם השקעות דניות ברומניה.
לאחר נפילת המשטר הקומוניסטי ברומניה, דנמרק הפכה שותפה קרובה של רומניה, ותמכה בתהליכי הרפורמה ברומניה ובכניסתה לארגונים אירופיים. הצטרפותה של רומניה לנאט"ו ולאיחוד האירופי הגבירה את היחסים בין שתי המדינות, ונכון לעכשיו דנמרק ורומניה שותפות במלחמה בטרור, הלחימה בעיראק ובאפגניסטן, הדרישה לרפורמה באו"ם, ושיתוף פעולה בנושאי ביטחון ואנרגיה.

שיתוף פעולה

בשנת 2003 הסכימו דנמרק ורומניה לשתף פעולה בפרויקט האקלים - הפרויקט הדני הראשון במזרח אירופה. הפרויקט מסייע לרומניה בהחלפת מוצרי פסולת עץ עבור טכנולוגיה חדשה, על מנת לספק חימום לאזורים העניים של רומניה.

יחסים כלכליים

בשנת 2008 הסתכם הייצוא הדני לרומניה ב-1.644 מיליארד כתר דני, ואילו היצוא הרומני לדנמרק הסתכם ב-475 מיליון כתר דני.

יחסים דיפלומטיים

רומניה מחזיקה בדנמרק שגרירות בקופנהגן, ו-3 קונסוליות באורהוס, הרנינג וסונדרבורג, מאידך, דנמרק מחזיקה ברומניה רק שגרירות בבוקרשט.

ביקורים רשמיים

במאי 2000 ביקרה מרגרט השנייה, מלכת דנמרק עם בעלה הנריק, נסיך דנמרק ברומניה, ובמהלך הביקור הם ביקרו בבית היתומים ספנטה מקרינה, אשר מנוהל על ידי DanChurchAid. בספטמבר 2003 ראש ממשלת דנמרק אנדרס פוג ראסמוסן ביקר ברומניה, ובמהלך ביקורו נפגש עם ראש ממשלת רומניה אדריאן נסטאסה. נשיא רומניה יון איליאסקו ביקר בדנמרק בשנת 2004, ובשנת 2006 ביקר שוב אנדרס פוג ראסמוסן ברומניה, כדי לשאת נאום בכנס השנתי של שגרירי רומניה.
סובורובו

גאוגרפיה

אזור העיר מאופיין באקלים ממוזג העיר ממוקמת על מישור בחלק הדרום מערבי של רמת דוברוג'ה. 61% משטח הרשות המקומית מיושב או מעובד, 15% משטחיה מיוערים ו-4.3% מהשטח הן דרכים סלולות. הקרקע משופעת באבני גיר באזורים מסוימים ובחלקם קיימת קרקע פורייה עשירה בהומוס ומתאימה לגידולים חקלאיים.

היסטוריה

במהלך המאה ה-16 בעת שלטון האימפריה העות'מאנית בבולגריה נוסד במקום כפר חקלאים קטן בשם קוזלודז'ה. העיר המודרנית נקראת על שמו של הגנרל הרוסי אלכסנדר סובורוב אשר ב-9 ביוני 1774 במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1768–1774) הביס את העות'מאנים בקרב קוֹלוּדְזָ'ה שנערך בסמוך למקום. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבש שוב המקום על ידי צבא האימפריה הרוסית והפך מתוקף סיכומי קונגרס ברלין, חלק מנסיכות בולגריה.

כלכלה

אזור סובורובו הוא חקלאי ברובו ומהווה מרכז אזורי לחקלאות אורגנית בתחום הפירות והירקות. בעיר תחנת רכבת ודרכה עוברים קווים ישירים לוארנה ודובריץ'. כמו כן קיימת רשת כבישים בין עירוניים לאותם היעדים. במהלך העשור השני של המאה ה-21 מתוכננת הקמתה של תחנת כוח בסמוך לעיר, שתפעל באמצעות אנרגיית רוח ותספק חשמל בהספק של 60 מגה וולט אמפר.

מוסדות ציבור חינוך ואמנות

בעיר קיימות 2 ספריות, 2 בתי ספר יסודיים, בית ספר תיכון ומרכז קהילתי אחד. בעיר פועלת להקת תיאטרון שנוסדה ב-1905 וכן קיים בה מוזיאון היסטורי.
אלכסנדר ברש (זואולוג)

אלכסנדר בָּרָש (22 ביולי‏ 1900, ברדיצ'ב – 22 בספטמבר 1995) היה זואולוג ומחנך ישראלי, ממייסדי הוראת מדעי הטבע בעברית, פרופסור באוניברסיטת תל אביב. נודע במיוחד כחוקר הרכיכות שבאגן הים התיכון.

ראשית דרכו

אלכסנדר ברש נולד בשנת 1900 בעיר ברדיצ'ב שברוסיה (אוקראינה), בנם של לאה ויצחק ברש, סוחר. למד ב"חדר", אחר כך בבית ספר יסודי ובתיכון למסחר בעיר הולדתו ובשנת 1920 קיבל בו תעודת בגרות. בשנת 1921 השתתף ברש ב"קואופרטיב העבודה" הראשון שקם בברדיצ'ב ובשנת 1922, בגיל 22, עלה לארץ ישראל עם משפחתו. בתחילה עבד כפועל בניין. ובהמשך למד בסמינר למורים בירושלים. לאחר שעבר את בחינות ההסמכה להוראה ב-1925, עבד כמורה בבית ספר עממי במרחביה במשך ארבע שנים. ב-1929 נסע ללמוד ביולוגיה באוניברסיטת ברלין. שם הכיר את היינריך מנדלסון והיה למורו לעברית. ב-1932 החל את עבודת הדוקטור שלו במוזיאון הזואולוגי של אוניברסיטת ברלין, וב-1934 קיבל תואר דוקטור.

משפחה

אלכסנדר ברש היה נשוי לזלדה (זִלפה) (1905–1980), אחות במקצועה (בתו של הרב אברהם מרדכי גולדין, 1938-1871), עד מותה. השניים היו הורים לשניים: בן, יצחק ברש, ובת, אמירה רייר, וסבים לנכדים.
ברש נפטר בשנת 1995 בגיל 95, והובא לקבורה בבית העלמין הדרום שבחולון-בת-ים.
נבחרת גינאה המשוונית בכדורגל נשים

היסטוריה

הנבחרת היא בעלת ניסיון מועט מאוד, ורק לקראת סוף העשור הראשון של המאה ה-21 היא החלה להשיג תוצאות משמעותיות בעולם הכדורגל. הטורניר הגדול הראשון של הנבחרת היה אליפות אפריקה שנערכה בשנת 2006 בניגריה. בטורניר עצמו, לא הצליחה הנבחרת לעבור את שלב הבתים, אך צברה ניסיון לקראת האליפויות הבאות. שנתיים לאחר מכן, אירחה גינאה המשוונית את אליפות היבשת, והצליחה לעמוד בציפיות הגבוהות. היא זכתה בטורניר אחרי ניצחון 1-2 בגמר על דרום אפריקה, ואילו שחקנית הנבחרת - ג'נובבה אנונמה, סיימה כמלכת השערים (6 שערים) וכשחקנית המצטיינת של הטורניר. בעקבות הזכייה, הפכה גינאה המשוונית לנבחרת השנייה בלבד (למעט ניגריה) שזוכה באליפות אפריקה.
ב-15 בדצמבר 2010, זמן קצר לאחר שסיימה במקום השני באליפות אפריקה, אירע אסון לנבחרת. שחקנית ההגנה של הנבחרת, טקלייר בילה, נהרגה בתאונת דרכים בקמרון ביחד עם אחיה הגדול. היא הייתה אמורה להיות חלק מסגל הנבחרת שנסע לגביע העולם ב-2011.
בעקבות הישגיה באליפות אפריקה ב-2010, העפילה גינאה המשוונית לגביע העולם שנערך שנה לאחר מכן בגרמניה. בכך הייתה גינאה המשוונית לנבחרת האפריקאית השלישית (אחרי ניגריה וגאנה) שמעפילה למשחקי גביע העולם. בשלב הבתים של הטורניר, הפסידה הנבחרת בכל שלושת משחקיה וסיימה במקום האחרון בבית. למרות זאת, ג'נובבה אנונמה - שכבשה את שני השערים היחידים של גינאה המשוונית בטורניר, נבחרה לקבוצת המצטיינות של האליפות, ובכך הייתה לשחקנית האפריקאית הראשונה שמגיעה להישג זה.
שנה לאחר גביע העולם, אירחה גינאה המשוונית את אליפות אפריקה בפעם השנייה בתולדותיה. כמו ב-2008, גם הפעם זכתה הנבחרת בטורניר, לאחר ניצחון 0-4 בגמר על דרום אפריקה. ג'נובבה אנונמה סיימה גם הפעם כמלכת השערים של הטורניר, ואילו חברתה לנבחרת - גלוריה צ'ינאסה, סיימה כסגנית.