google/wiki40b huggingface dataset:
וורהאמר

אופי המשחק

את משחקי המיניאטורות אפשר להשוות לשחמט. כמו בשחמט, שני השחקנים משחקים אחד נגד השני באמצעות שימוש בעזרים ויזואלים (הכלים והלוח), משחק אסטרטגי ומאתגר שיש לו מטרה סופית, תוך ציות למערכת חוקים נוקשה. גם במשחקי מיניאטורות, שחקנים מנסים להערים אחד על השני בזמן שהם מזיזים את המיניאטורות (הכלים), מודלים זעירים המייצגים את חייליהם, על שדה הקרב (הלוח). כמו בשחמט מודלים שונים הם בעלי תכונות שונות, חלקם טובים יותר וחלקם טובים פחות, וכולם ביחד מרכיבים צבא. בניגוד לשחמט, חופש התנועה כמעט בלתי מוגבל, הכלים יכולים להתחלף, והלוח לא קבוע. על כן, כל משחק יהיה שונה מקודמיו. 
השחקנים אוספים כל אחד לעצמו צבא המורכב מהרבה אלמנטים. כגון יחידות משורינות, חיילים פשוטים, גיבורים, מכונות מצור וכדומה ומציבים אותו מול צבא אחר על שדה קרב אשר יכול להיות כל משטח שטוח החל משולחן מטבח וכלה במשטח אשר עוצב לדמות תוואי שטח שונים, הכוללים דשא, עצים, סלעים ופלגי מים. 
את המיניאטורות השחקנים קונים לא מורכבות ולא צבועות. הם מרכיבים וצובעים אותן כראות עיניהם. עם אימון וניסיון, ותוך שימוש בטכניקות מתאימות, שחקנים בהחלט יכולים לאסוף ולהציג לראווה צבאות מהממים. בקהילה הישראלית יש כמה וכמה צבעים מוכשרים עם צבאות מדהימים. 
בזמן המשחק, השחקנים מודדים מרחקים לביצוע פעולות כמו תנועה, ירי, הסתערות וכדומה (כמו שכלי השחמט מוגבלים בתנועתם, כך גם למיניאטורות השונות יש הגבלות שונות), ומשתמשים בקוביות כדי לברר אם פעולות החיילים שלהם הצליחו. תהליך זה מכניס אלמנט של מזל, בניגוד לשחמט, אבל בל נשכח את הגיוון העצום והמרשים.

כיצד להיכנס לתחביב

תחביב הוורהאמר (הן 40,000 והן פנטזיה) דורש זמן, השקעה וכסף, אך לדעתם של שחקנים רבים מדובר בהשקעה כדאית, שכן המשחק מקנה שעות רבות של הנאה, הן בבניית הצבא והן במשחק. מומלץ לשחקן חדש לקנות את ספר החוקים של המשחק שבחר, ולאחר מכן, אחרי שבחר צבא שאותו הוא מעוניין לשחק, לקנות את 'ספר הצבא' (Codex; Army Rules Book), ספר המתאר כיצד לשחק את הצבא הנבחר. לאחר לימוד הכללים, על השחקן לבחור יחידות לצבא שלו, ולרכוש אותו. על מנת לצבוע אותן השחקן יזדקק לצבעים ומכחולים. רוב משחקי המיניאטורות דורשים מספר מינימלי של חיילים אותם השחקן חייב להשיג על מנת לשחק, אולם מספר זה אינו גבוה במיוחד.
פלוריאן הנקל פון דונרסמארק

חיים אישיים

פלוריאן הוא צאצא למשפחת רוזנים לבית הנקל פון דונרסמארק. אביו ליאו-פרדיננד גראף היה מנהל לופטהנזה ואמו היא אנה-מריה (לבית ברג). מתוקף תפקידו של אביו, פלוריאן בילה את ילדותו ואת לימודיו בניו יורק (שש שנים), בברלין (שלוש שנים), בפרנקפורט (ארבע שנים) ובבריסל (ארבע שנים). לאחר שסיים את לימודי התיכון בהצטיינות יתירה, הוא נסע ללמוד במשך שנתיים בסנט פטרבורג, שם עבד לאחר מכן לתקופה קצרה כמורה לרוסית. בשנות 1993-1996 למד פילוסופיה, מדעי המדינה וכלכלה בניו קולג' באוניברסיטת אוקספורד.
פלוריאן נשוי לכריסטיאן אשנפלדט, לשעבר המנכ"ל הבינלאומי של Creative Commons. לזוג שלושה ילדים: לארה קוזימה (2003), ליאו סילבסטר (2005), אלכסיס יגואר (2007). המשפחה מתגוררת כיום בלוס אנג 'לס. פלוריאן מתנשא לגובה של 2.03 מטרים.

קריירה קולנועית

פלוריאן התמחה בקולנוע אצל ריצ'רד אטנבורו, ולאחר מכן פנה ללימודים באקדמיה לטלוויזיה וקולנוע במינכן (HFF), שם הוא ביים את הסרטים הקצרים "הדוברמן" (1998) ו"הטמפלר" (2002). הדוברמן (אותו כתב, הפיק, ביים וערך) זכה בפרס הנחשק עבור הסרט הקצר הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים מקס אופולס ולאחר מכן בפרס ה-Shocking Shorts Award של 13th Street. הסרט שבר שיא במספר הפרסים לו זכתה הפקת סטודנט, והפך לסנסציה בפסטיבלים בינלאומיים, כאשר דונרסמארק סייר בפסטיבלים השונים במשך למעלה משנה.
סרטו העלילתי הראשון; "חיים של אחרים" זכה בפרס הסרט האירופי עבור הסרט הטוב ביותר עבור, השחקן הטוב ביותר והתסריט הטוב ביותר בשנת 2006. דונרסמארק זכה גם בפרס אגודת מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס עבור הסרט הזר הטוב ביותר, היה מועמד לפרס גלובוס הזהב (שניתן לקלינט איסטווד במקומו), וב-25 בפברואר 2007 זכה בפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר. בשנת 2007 היה דונרסמארק אחד מ-115 החברים החדשים שהוזמנו להצטרף לאקדמיה האמריקאית לקולנוע.
בפברואר 2010 התחיל בצילומי סרטו "התייר", רימייק למותחן הצרפתי "אנתוני זימר" בכיכובם של אנג'לינה ג'ולי וג'וני דפ. הסרט יצא להקרנת בכורה חגיגית בארצות הברית ב-10 בדצמבר 2010, אך התקבל בביקורות צולבות בקרב מבקרי הקולנוע.
אליפות הנשים של סמאקדאון

היסטוריה

לאחר פיצול הרוסטרים, הוצגה לראשונה בתוכנית של סמאקדאון אשר שודרה בתאריך 23 באוגוסט 2016, אליפות הנשים של סמאקדאון. הוסבר שבאירוע באקלאש, שחל בתאריך 11 בספטמבר 2016, יערך קרב הדחות בין שש המתאבקות ממחלקת הנשים של סמאקדאון: אלכסה בליס, בקי לינץ', כרמלה, נטליה, ניקי בלה ונעמי. ניתן להדיח מתאבקת אחרת על ידי הצמדה או הכנעה. המתאבקת האחרונה שתישאר תוכתר כאלופת הנשים של סמאקדאון.
בתאריך 11 בספטמבר 2016, באירוע באקלאש, בקי לינץ' זכתה באליפות הנשים של סמאקדאון, ובכך נהפכה למתאבקת הראשונה אי פעם בהיסטוריה של WWE להחזיק באליפות נשים של סמאקדאון.
נוסחת וודברי

באלגברה ליניארית שבמתמטיקה, נוסחת וודברי (או נוסחת וודברי להיפוך מטריצות) היא נוסחה לחישוב ההופכי של מטריצה אחרי שינוי מדרגה k.
הנוסחה נקראת על שם מקס וודברי, אשר פרסם את התוצאה ב-1950.
גרסה לנוסחה זו עבור שינוי מדרגה 1 נקראת נוסחת שרמן-מוריסון.

סיבוכיות

בהינתן חישב מוקדם של ההופכי של A, סיבוכיות החישוב של  היא  במקום  בחישוב נאיבי.
מאיה רוזמן

ד"ר מאיה רוזמן (נולדה ב-27 בנובמבר 1967) היא תזונאית קלינית ישראלית. רוזמן פיתחה שיטת גמישות תזונתית, כתבה ספרים רבים בתחום הדיאטה והתזונה בכלל, ובעלת פינות וטורים קבועים בעיתונים ובתוכניות טלוויזיה שונות.

ביוגרפיה

את שירותה הצבאי עשתה רוזמן כמאבחנת ומראיינת פסיכוטכנית. בשנת 1989 סיימה תואר ראשון בתזונת האדם באוניברסיטה העברית. את התמחותה עשתה במרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה בבאר שבע וקיבלה הסמכה כדיאטנית קלינית ממשרד הבריאות. במקביל לכך למדה ב"מדרשה לתרבות הגוף אמריקה ישראל" והוסמכה כמדריכת פעילות אירובית ועיצוב הגוף.
רוזמן סיימה את התואר השני בביוכימיה ותזונה, בנושא "השפעת תוספות סידן על צפיפות העצם בחולים במחלות ריאה חסימתיות כרוניות", בהדרכת פרופ' אברהם אלירז, באוניברסיטה העברית בשיתוף בית החולים קפלן, רחובות.
רוזמן המשיכה בלימודיה האקדמאיים וסיימה דוקטורט בביולוגיה מולקולרית, בשילוב גנטיקה ותזונה, באוניברסיטה העברית. נושא עבודת הדוקטורט שלה היה "הקשר בין התזונה להשתנות סרטנית בגן P53 בחולים במחלות מעי דלקתיות כרוניות (כרון וקוליטיס)",  שנכתב בהדרכת פרופסור יהודית בירק ופרופסור בטי שוורץ.
בנוסף, עברה קורס "מאמנים אישיים וקבוצתיים", גם הוא באוניברסיטה העברית בשיתוף מכון "קישורים" והוסמכה כמאמנת אישית.
רוזמן כתבה טורים בעיתונים, במקומונים ובאתרי אינטרנט שונים, בהם "ידיעות אחרונות", "מעריב", "מוניטין", "זמן תל אביב", וכיום באתרי ynet, ואתר הנשים "Onlife". 
היא חיברה שבעה ספרים בתחום התזונה, האחרון מביניהם "מותר ואפשר". 
מאיה רוזמן הייתה אחת המשתתפות בתוכנית "אודטה" בערוץ 10, ובעלת פינה בתוכנית הבוקר של קשת עם אפרת רייטן. החל משנת 2008 היא מגישה באופן קבוע את פינתה "אוכלים נכון" ב"תוכנית חיסכון" של חדשות ערוץ 2.
החל מיוני 2016 מגישה רוזמן את רצועת התזונה והדיאטה של רדיו ללא הפסקה בימי שישי בצהריים.
ד"ר רוזמן מגישה פינה קבועה בתוכנת הבוקר "פותחים יום" ערוץ 13 החל מיולי 2018, ומשתתפת בפינה "שווה בדיקה" ב"תוכנית חיסכון".

שיטת הגמישות התזונתית

ד"ר רוזמן פיתחה שיטת גמישות תזונתית המאפשרת] מוטבציה והתמדה בתהליך הדיאטה לאורך זמן, והצלחה בשמירה על ההישגים בשינוי הרגלים לאורח חיים בריא.
ע"פ השיטה, ניתן לשלב בתפריטי תזונה בריאים גם מאכלים בעלי ערך תזונתי נמוך יותר (לדוגמה קינוחים מתוקים), על מנת לשפר את סיכויי ההצלחה.
על בסיס שיטה זו, פרסמה רוזמן את ספריה: "הרזים של מאיה" ו-"58 מתוקים לדיאטה", "המרזים בשמחה", ו-"מותר ואפשר".
בית הספר למדע המדינה, ממשל ויחסים בינלאומיים, אוניברסיטת תל אביב

בית הספר למדע המדינה, ממשל ויחסים בינלאומיים פועל במסגרת הפקולטה למדעי החברה באוניברסיטת תל אביב. בחוג מתקיימות תוכניות לימודים לתואר בוגר (ראשון) לתואר מוסמך (שני) ולתואר דוקטור. מטרת בית הספר להקנות לתלמידים ידע, כלי ניתוח ודרכי חשיבה בתחומי ההתמחות השונים של מדע המדינה: פוליטיקה ומשטר בישראל; יחסים בינלאומיים ואסטרטגיה; מנהל ומדיניות ציבורית; התנהגות וכלכלה פוליטית; מחשבה מדינית ותורת המשטרים.

תחומי לימוד בחוג

פוליטיקה ישראלית ופוליטיקה השוואתית – תחום זה עוסק במחקר המדינה המודרנית נושאים מרכזיים:
ריבונות; משטר, תרבות פוליטית, בחירות; תנועות חברתיות, אידאולוגיות, זהות; ביורוקרטיה; שסעים בחברה הישראלית; הסכסוך הישראלי-פלסטיני; דת ומדינה; מיעוטים בחברה הישראלית; פוליטיקה ומשפט; נשים בפוליטיקה הישראלית; אלימות פוליטית; תקשורת פוליטית.
יחסים בינלאומיים ואסטרטגיה – תחום זה עוסק בהבנת תהליכים בינלאומיים:
התפתחות היחסים הבינלאומיים; מבנה הסדר הכלכלי הבינלאומי; גלובליזציה; דיפלומטיה וקבלת החלטות; מדיניות ותקשורת; משא ומתן ושיתוף פעולה בין מדינות; סוגיות של מלחמה; הסדרים בינלאומיים ושלום; תפוצת נשק ומדיניות בעידן הגרעיני; הרתעה ופיוס; עיצוב מדיניות החוץ והביטחון של ישראל; יחסי ארצות הברית-ישראל` טרור בינלאומי; תקשורת בינלאומית ועוד.
מנהל ומדיניות ציבורית – תחום זה עוסק בהבנת ארגונים מבניים של המנהל הציבורי:
תהליך קביעת מדיניות ציבורית; מודלים של קבלת החלטות בהקשרים פוליטיים, חברתיים וארגוניים; היחסים בין מדיניות הממשלה והשלטון המקומי בנושאים של כספים, חינוך, תקציב ותכנון; הפרטה; קבוצות אינטרס ;פוליטיקה ומדיניות אורבנית; רפורמות מנהליות ואופנות ניהול בסקטור הציבורי; מדיניות בריאות ועוד.
מחשבה מדינית – במסגרת זו יכירו הסטודנטים הוגי דעות פוליטיים מרכזיים מהתקופה העתיקה ועד ימינו כגון:
אפלטון, אריסטו, מקיאבלי, הובס, רוסו, מרקס, ובר. ידונו נושאים כמו עצמה, אנרכיה, לאומיות, דמוקרטיה, פאשיזם, נאציזם, סוציאליזם ועוד.
איקבין

איקבין היה יישוב יהודי בשומרון בתקופת המשנה והתלמוד, אשר נזכר בכתובת רחוב כאחת העיירות המותרות בתחום סבסטיה לעניין חובת קיום המצוות התלויות בארץ, בשל מגורי הכותים באזור.
העיירה איקבין נזכרת בשורה ה-27 בכתובת, לצד עיירות נוספות באזור צפון שומרון, ובהן ציר, דותן, שפירין, יצת, כפר יהודית, כפר כסדיה, פנטאקומוותה, שילתה, עננין ובלעם עלייתה.
הצעת הזיהוי המקובלת ליישוב הקדום היא בכפר עקאבה שבשוליה המזרחיים של בקעת סאנור, הסמוך לעיירות הנזכרות לצד איקבין בכתובת, ובהן ציר (הכפר ציר), שפירין (ח'רבת ספירין) וכפר כסדיה (ח'רבת כשדה).
בוסקו הוגאן

ביוגרפיה

הוגאן נולד ב-1949 באירלנד. הוא מוכר מתפקידו כד"ר מייקל ריאן בסדרת הטלוויזיה "בליקיסאנג'ל" (Ballykissangel). שיחק בתפקיד משנה, כעבריין המורשע ג'ורג' סאדן בסרטו של ג'ו בורמן "זרדוז" (1973). תפקידו החשוב הראשון היה ב-1977 כשגילם את סטיבן דדאלוס בסרטו של ג'וזף סטריק "דיוקן האמן כאיש צעיר", עיבוד קולנועי לרומן באותו שם מאת ג'יימס ג'ויס.
בקולנוע הופיע הוגאן בסרטים נוספים בהם הסרט "The Outsider" מ-1980, "Screamtime" מ-1983, "בשם האב" בכיכובו של דניאל דיי לואיס (1993), "אוולין" (2003) והסרט "המלך ארתור" מ-2004.
בטלוויזיה גילם את דמותו של ג'ונתן הרקר בגרסה הטלוויזיונית ל"הרוזן דרקולה" עם לואי ז'ורדאן; ב-1970 השתתף בסדרת הדרמה "Prince Regent" בתפקיד פרדריק, דוכס יורק; וב-1981 כיכב בתפקיד אדוארד פררס במיני סדרה "תבונה ורגישות" עיבוד של ה-BBC לרומן באותו שם מאת ג'יין אוסטן. בשנת 1995 שיחק בתפקיד קצין משטרה בפרקים אחדים בסדרת הטלוויזיה "The Chief".
בקיץ 2005 הופיע הוגאן במחזה "A Cry from Heaven" מאת המחזאי האירי וינסנט וודס  בתיאטרון אבי. ב-2007 גילם את דמותו של סנט ג'ון פישר, הארכיבישוף של רוצ'סטר, בסדרת הטלוויזיה של ערוץ שואוטיים "שושלת טיודור". ב-2011 שיחק שוב בתפקיד קרדינל בסדרה "הבורג'ס" וגילם את הבישוף פיקולומיני.
בשנת 2017 שיחק בסרט המתח "תמיד גרנו בטירה" לצד טאיסה פרמיגה וסבסטיאן סטן, הסרט אשר מבוסס על ספר באותו שם משנת 1962 שנכתב על ידי שירלי ג'קסון.

חיים אישיים

הוגאן נשוי לשחקנית לזלי לאלור (Leslie Lalor), ולהם שלושה ילדים.
טאו אפס

תקציר עלילה

העלילה מתרחשת בעתיד ומספרת על חללית הנוסעת מכדור הארץ לעבר מערכת שמש רחוקה, במטרה להפיץ את הציוויליזציה האנושית.
החללית, ששמה "ליאונורה קריסטין", נשלטת על ידי אנשי צוות ובינה מלאכותית ונושאת צוות של 50 איש (מחציתם גברים ומחציתם נשים). המסע מתוכנן כך שבחציו הראשון החללית תאיץ באופן רציף ובמחצית השנייה - תאט, עד ההגעה ליעד. עם זאת, במהלך הספר נקלע הצוות למשבר כאשר החללית עוברת בתוך ערפילית ומנגנון הבלימה נהרס. ככל שמהירות החללית ממשיכה לגדול, היא חולפת על פני מערכות שמש וגומעת מרחקים הולכים וגדלים, תוך כדי ניסיונות נואשים של הצוות לתקן את המערכות שנפגעו. הספר מסתיים בכך שהחללית עם צוותה עוברים את קריסת היקום ומפץ גדול חדש ומתיישבים ביקום החדש שזה עתה צמח.
תוך כדי הסיפור עוברות הדמויות מסע פסיכולוגי ונפשי, כאשר הן מתמודדות עם סוגיות של עזיבת כדור הארץ, התארכות זמן וניתוק מהמין האנושי.
מרצדס-בנץ W 100

מבנה

היא הוצגה בספטמבר 1963 ונועדה להתחרות מול רכבי העילית של התוצרת הבריטית דוגמת רולס רויס ובנטלי, כמו גם האמריקאית דוגמת קדילק, לינקולן ואמפריאל.
המכונית יוצרה בשני מרכבים: ארוך (LWB) וקצר (SWB), כאשר באופן כללי הגרסה בעלת בסיס הגלגלים הקצר נועדה לבעלי מכונית הנוהגים במכוניתם, וגרסת בסיס הגלגלים הארוך לימוזינה נועדה ותוכננה בשימת דגש לנוסע מאחור ,כאשר את המכונית נוהג נהג מקצועי. דוגמה לתכנון כזה היא מחיצת חלון חשמלי החוצצת בין הנהג לנוסעים מאחור.
המרצדס-בנץ 600 מקבילה לדגם ה-S600 של ימינו כאשר הייתה ספינת הדגל של מרצדס-בנץ, והמכונית הגדולה והמפוארת ביותר של החברה. ירשה את שתי קודמותיה ה-300SEL 6.3 והמרצדס-בנץ 450SEL 6.9.
היצור החל בשנת 1964 ונמשך עד לשנת 1981. בסך הכל יצרה מרצדס-בנץ 2,677 יחידות מהם 2,190 במרכב הסלון הקצר, 304 במרכבי פולמן ארוכים, 124 במרכבי פולמן 6 דלתות ו-59 במרכב לנדאולט.

סלבריטאים וטייקונים שרכשו "מרצדס-בנץ W 100"

קוקו שאנל, אריק קלפטון, יו הפנר, אריסטוטלס אונאסיס, ג'ון לנון, ג'ורג' הריסון, אליזבט טיילור, קארן קרפנטר, ג'ייסון קיי, דייוויד בואי, ג'ק ניקולסון, אלביס פרסלי, ג'יי לנו, ג'רמי קלארקסון, ג'יימס מיי, רואן אטקינסון
פרדי סטרומה

ביוגרפיה

נולד בשם פרדריך ויליאם ס. ג'וסטורם ב-8 בינואר 1987, בלונדון שבבריטניה.
סטרומה נולד לאבא שוודי ואמא גרמניה, האח האמצעי בין אחות גדולה לאח צעיר. בזמן לימודיו לתואר הראשון במדעי המוח בקולג' האוניברסיטאי של לונדון, קריירת הדוגמנות והמשחק שלו החלה לשגשג, והובילה אותו להפסקת לימודיו האקדמאים על מנת שיוכל לשחק בסדרת הסרטים "הארי פוטר". לאחר סיום צילום הסרטים חזר והשלים את לימודיו לתואר השני.

קריירה

התקבל לתיאטרון הלאומי לצעירים, מה שהוביל אותו לשחק בתפקידי משחק שונים ומגוונים.
סטרומה שיחק בסדרות בטלוויזיה הבריטית, ולוהק לסרט "הארי פוטר והנסיך חצוי-הדם" כקורמק מקלאגן, ולאחר מכן לוהק לסרט המותחן "4.3.2.1" כדמות בשם קול ברט, וחזר לשחק בסרט הארי פוטר ואוצרות המוות.
שיחק בסרט "סיפור סינדרלה היו היה שיר" שהופץ ישירות ל-DVD. בתפקידו ב"סיפור סינדרלה היה היה שיר" סטרומה הראה את כישרונו המוזיקלי כאשר שר, וניגן בגיטרה, למרות שלא הוכשר לעשות זאת באופן מקצועי. בנוסף הוא שיחק בתפקיד משני בסרט "pitch perfect" בשנת 2012.
מעבר להיותו שחקן, סטרומה גם דיגמן עבור חברת "acne underwear" בחורף 2008.
מאז אמצע 2015, מככב כרווק בסדרה האמריקאית Unreal המתמקדת בנעשה מאחורי הקלעים של סדרת הריאליטי "באושר ובעושר" (סגנון "הרווק"). בשנת 2018 שיחק בסרט "סיבוב שני".
מספר ריינולדס

חישוב לדוגמה

נבחן דוגמה בה מזרימים שמן, שהצמיגות הקינמטית שלו  היא ‎3×10⁻⁶ m²/s‎ בטמפרטורת החדר, בצינור עגול שקוטרו 0.1 מטר (שטח חתך של ‎7.85×10⁻³ m²‎). עבור זרימה בצינור נהוג להגדיר את מספר ריינולדס תוך שימוש בביטוי הבא -
.
כאשר כאן  היא הספיקה דרך הצינור, ו  הוא שטח החתך של הצינור. במצב בו הפסיקה שווה ל ליטר אחד כל שנייה (‎1×10⁻³ m³/s‎), מספר ריינולדס הוא . ערך זה הוא מעט מעל אזור המעבר, ולכן הזרימה תהיה טורבולנטית. הורדת הספיקה לחצי ליטר בשנייה תהפוך את הזרימה ללמינרית.

שימושים

באווירודינמיקה ובהידרודינמיקה יש למספר ריינולדס חשיבות רבה בגלל חוק הדמיון, שלפיו שתי מערכות בעלות גאומטריה דומה ומספר ריינולדס זהה יתנהגו בצורה דומה. עקרון מנחה זה מאפשר בניית מודלים מוקטנים של מטוסים, לדוגמה, ולבדוק את תפקודם במנהרת רוח. כתלות בבעיה המדוברת ייתכנו מספרים חסרי מימד נוספים עליהם יש לשמור על מנת לקיים את תנאי הדמיות (לדוגמה, מספר מאך, מספר פרוד וכיוצא בזאת). במודל המערכת הנבדקת היא קטנה יותר מהמערכת המקורית (L קטן יותר), ולכן צריך לאזן את מספר ריינולדס על ידי הגדלת המהירות באותו יחס או לחלופין, להשתמש בתווך בעל צמיגות קינמטית קטנה באותו יחס.

ניסוי ריינולדס

הניסוי שעל פיו הגיע ריינולדס לנוסחה ומכאן למספר הקרוי על שמו נקרא ניסוי ריינולדס.
בניסוי זה בשנת 1883 לקח ריינולדס מכל זכוכית גדול כאשר לתוכו כל הזמן זורמים מים (באופן שלא יגרמו למערבולות) וכל הזמן יוצאים ממנו מים דרך צינור זכוכית כאשר לתוך צינור הזכוכית מוכנסת קשית המכילה דיו שהפיה שלה נמצאת במרכז הצינור, כך שהדיו זורם ביחד עם המים היוצאים מן המכל.
על ידי שינוי הספיקה חל מעבר בין משטרי הזרימה השונים, כאשר ניתן לחזות בשינויי משטר הזרימה על פי מידת הערבוב של זרם הדיו בזרם המים לאורך הצינור (הדיפוזיה זניחה).
ורדה קוטלר

ורדה קוטלר היא זמרת סופרן ישראלית.

לימודים

ורדה קוטלר ילידת תל אביב היא בוגרת האקדמיה למוזיקה על שם רובין בתל אביב (היום נקרא ע"ש בוכמן-מהטה) תלמידתה של נתניה דברת והשתלמה אצל ורה רוזה בלונדון ואצל ריטה פטנה בניו יורק.

קריירה והופעות

ורדה הופיעה בקונצרטים ובאופרות בארץ ובעולם: פריז, ניו יורק, וינה, ציריך, לוזאן, מונטה קרלו, ז'נבה, מסינה (איטליה). בניצוחם של פנחס שטיינברג, זיגפריד קלר, קיז בארקל, לורנס פוסטר, ארתור פייגין, ליאור שמבדל, מנדי רודן, סטיבן סלואן, ואנדראס מיטיצק. בניו יורק הופיעה עם התזמורת הקאמרית פילהרמונית של ניו-יורק בניצוחו של הוגו וייסגל.  
בין היצירות שהשתתפה בביצוען מאת מוצארט: המיסה הגדולה, ווספרה סולן, רקוויאם. מגניפיקאט מאת באך, קנטטות מאת הנדל, סטאבט מאטר מאת פרגולזי, לילות קיץ מאת ברליוז ושירי עם ל. בריו. 
בין תפקידיה האופראים: זיבל, קרובינו, רוזינה, שטפנו, פילדמה ופלורה.  
בשנים האחרונות מופיעה בצרפת ואף השתתפה בקונצרט חגיגי ביום המוזיקה הצרפתי, בפסטיבל גונו בפריז, ושרה את הרקוויאם של מוצרט בכנסיית מדלן בפריז. 
עם השקת התקליטור בן-חיים מלודיס בארץ הופיעה ורדה עם אלכס אנסקי במופע "שירים מהאוצר הגנוז", במסגרת "פסטיבל אשה" בתיאטרון חולון. במופע שרה קוטלר יצירות של פאול בן חיים, בצד אריות אהבה של הקטור ברליוז, אנטוניו ויוואלדי, וולפגנג אמדאוס מוצרט, פרנץ שוברט, ועוד. אנסקי קרא את תמלילי היצירות.

תקליטים

שני התקליטורים הראשונים "רסיטל" ו"מלודיס מאת שארל גונו" יצאו לאור בחברת R.E.M בפריז וזכו לביקורות מחמיאות ב-Chroniques Musical שבסורבון וכן במגזינים הנבחרים Repertoire, Le monde de la musique :L’Education Musical, Opera International, הביקורות ציינו במיוחד את הביצוע המוזיקלי והאינטרפרטאצייה, וכן את המקוריות והראשוניות של ביצוע היצירות החדשות. בישראל זכו התקליטורים לביקורות טובות בעיתונים: ג'רוזאלם פוסט, הארץ וידיעות אחרונות. התקליטורים שודרו ברדיו פרנס ורדיו קלאסיק הצרפתים, ברדיו קנדה ובקול המוזיקה. התקליט "מלודיס שרל גונו" נכלל ברשימת התקליטורים הנבחרים של אמנים במוזיקה הקלאסית בצרפת Victoire de la musique classique 2002. 
הקליפ של ורדה "My beloved spake", מתוך התקליטור של יצירותיו שארל גונו, שודר בתוכנית "רצף מוזיקלי קלאסי" Sequences Classique של ערוץ הטלוויזיה המוזיקלי הצרפתי "מצו". המילים שגונו הלחין הן מתרגום ג'יימס לאנגלית של מגילת שיר השירים, פרק ב', פסוק י' – "ענה דודי ואמר לי".
התקליטור השלישי "שירים מאת פאול בן חיים" יצא לאור בחברת Arion בפריז. התווים לשירים בגרמנית ובעברית נמצאו בארכיון בית הספרים הלאומי בירושלים בכתב ידו של המלחין והובאו להקלטה ראשונית. גם תקליטור זה זכה לתשבחות במגזינים Cinfonia, actualité juive, Scherzo, Hi-Fi Video, CD compact disc, Revue Des Deux Mondes. בישראל זכה התקליטור לתשבחות בעיתונים: ג'רוזאלם פוסט והארץ. התקליטור שודר ברדיו קנדה, ברדיו קלאסיק ורדיו פרנס ובארץ שודר בקול המוזיקה ובגלי צה"ל. התקליטור נכלל ברשימת התקליטורים הנבחרים של האמנים במוזיקה הקלאסית בצרפת Victoire de la musique classique 2005.    
התקליטור הרביעי: "השעה הרומנטית" יצא לאור בשנת 2015 בחברת DOM FORLANE בפריז וזכה לשבחים במגזינים צרפתיים: l'ena hors les murs, l’education-musicale, ON-MAG, Forum Opera כמו כן שודר ברדיו פרנס, Radio musique classique, Radio vivre FM. התקליטור זכה לשבחים גם בלונדון במגזינים: The Classical Reviewer, Music & Vision Jewish Telegraph ובניו-יורק ראיון וביקורת בעיתון Fanfare Magazine.
שארל דה בריו

חייו

דה בֶּריו נולד בלוון, שם קראו רחוב על שמו. בשנת 1810 עבר לצרפת ולמד נגינה בכינור אצל ז'אן-פרנסואה טיבי, תלמיד של ג'ובני בטיסטה ויוטי, שעודד אותו בהמשך הקריירה. בנגינתו ניכרת גם השפעתו של פגניני. דה בֶּריו שימש ככנר הלשכה לשארל העשירי, מלך צרפת ולוילם הראשון, מלך הולנד וקצר הצלחה בסיור קונצרטים בלונדון, בפריז ובמרכזי מוזיקה חשובים באירופה.
בריו חי עם הזמרת מריה מאליברן שילדה לו בן בשנת 1833. השניים נישאו בשנת 1836, כשמאליברן השיגה את ביטול נישואיה הקודמים. מנדלסון כתב אריה בליווי כינור סולו במיוחד בשביל הזוג, אך מאליברן מתה אותה שנה מפגיעות שסבלה כתוצאה מנפילה מסוס.
דה בריו חי לאחר מות מאליברן בבריסל ומיעט להופיע בפומבי. עם זאת, ב-1841 יצא לסיור בגרמניה, שם נשא אישה שנייה, מריה הובר.
בשנת 1843 התמנה דה בריו למדריך ראשי לכינור בקונסרבטוריון של בריסל, שם ייסד את האסכולה הפרנקו-בלגית לנגינה בכינור. ראייתו הלכה 
ונחלשה. הוא פרש מעבודתו בשנת 1852 וב-1858 התעוור כליל. שיתוק שפגע בזרועו השמאלית שם קץ לקריירה שלו בשנת 1866. בין תלמידיו ידועי-השם הוברט ליאונרד, אנרי וייטאן והיינריך וילהלם ארנסט.
דה בריו כתב יצירות רבות לכינור, בהן עשרה קונצ'רטי, שכמעט ואינם מושמעים כיום. לעומת זאת, חיבוריו הפדגוגיים עודם בשימוש לתלמידי כינור. בנו, שארל-וילפריד דה בריו, היה מורה לפסנתר, שלימד את מוריס ראוול, אנריקה גרנדוס ואחרים.
בקונצ'רטי שלו עשה דה בריו שימוש בטכניקת נגינה חלוצית, ולחיבוריו נודעת חשיבות רבה לתלמידי כינור רציניים כהכנה להיכרות עם הקונצ'רטי המפורסמים של גדולי המלחינים בתקופה הרומנטית. החשובים בקונצ'רטי שלו הם מס' 9 בלה מינור אופוס 104 ומספר 7 בסול מז'ור אופוס 76. שניהם יצאו על תקליטור בהוצאת נאקסוס, המתכננת להשלים את הקלטות כל שאר הקונצ'רטי שלו לכינור. הוצאת התווים שירמר ממשיכה להוציא את החלק הראשון של "מתודת הכינור" אופוס 102 מאת דה בריו, ואת "30 תרגילים קונצרטיים ראשונים" שלו, אופוס 123. גם הוצאת פיטרס ממשיכה להוציא את יצירת ההדרן המפורסמת לכינור ותזמורת "תמונה לבלט" אופוס 100 ברדוקציה לכינור ופסנתר.
דוד אנוך

ביוגרפיה

אנוך נולד באנגליה ושנה אחר כך עלה לישראל. בשנת 1993 סיים אנוך תואר ראשון בפילוסופיה ובמשפטים מאוניברסיטת תל אביב במסגרת העתודה האקדמית. בתום שירותו הצבאי התמחה בבית המשפט העליון אצל השופטת דורית ביניש. בשנת 2003 קיבל תואר דוקטור בפילוסופיה של המוסר מאוניברסיטת ניו יורק.
אנוך קיבל את מלגת פולברייט, זכה בפרס צלטנר לחוקר הצעיר, פרס מיכאל ברונו, פרס חשין לחוקר הצעיר לשנת 2009 ובפרס הנשיא לחוקר הצעיר המצטיין באוניברסיטה העברית. בשנת 2019 זכה בפרס צלטנר לחוקר בכיר. הועלה תוך שלוש שנים מדרגת מרצה לפרופסור חבר. באוגוסט 2011 התמנה לפרופסור מן המניין. בנובמבר 2012 נבחר לחבר האקדמיה הצעירה למדעים.
דוד אנוך חוקר בין השאר את המטא-אתיקה, שהוא ענף בפילוסופיה של המוסר החוקר את טבען של השקפות, תכונות, שיפוטים מוסריים ואמירות. 
אנוך הוא מייסדו ועורכו של כתב העת Jerusalem Review of Legal Studies, ביחד עם פרופסור אלון הראל.

עמדותיו

דוד אנוך מגדיר עצמו כליברל פלורליסט, אף שהוא מחזיק בעמדה חריגה יחסית בנוף הליברלי הנקראת "פרקפקציוניזם", אשר דוחה את דרישת הנייטרליות מהמדינה ביחס לדרכי חיים, הגדרת הטוב וכיוצא בזה. לשיטתו של אנוך, השאלה האם להתערב בדרכי חיים של אחר צריכות להיחתך משאלת טיבן של דרכי חייו, כמו גם המחירים הכרוכים בהתערבות בהן. חלק ניכר מכתיבתו של אנוך מתעסק בביקורת על עמדה רולסיאנית באשר לדרישת נייטרליות מהמדינה, המכונה "pulic reason", לפיה כדי שפעולה של המדינה תהא לגיטימית היא צריכה להיות מקובלת, במובן כלשהו, על ידי כלל חבריה הנבונים ("reasonable") של החברה עליה היא חלה.
אנוך הוא גם "אובייקטיביסט", כלומר, מאמין כי ערכי המוסר הם אובייקטיביים וכי יש לנו כלים לחקור אותו. בכתיבתו, אנוך טוען כי השיח המוסרי מכיל יומרה מובנית לאובייקטיביות, ולשיטתו רלטיביזם מוסרי פשטני אף "מסוכן פוליטית".
בכתיבתו האחרונה אנוך שולל את קיומו של מזל מוסרי בנסיבות ובתוצאות ומתיימר להסביר את ההבדל הרלוונטי ביניהם לבין סוגים אחרים של מזל שכן יכולים להשפיע על מעמדו המוסרי של סוכן מוסרי. עמדה זו מנוגדת להאמנה הרווחת כי מזל מוסרי כזה אכן קיים חרף האינטואיטיביות של תנאי השליטה. בכתיבתו חקר גם תופעות מוסריות כגון המעמד הנורמטיבי של הסכמה היפותטית, מעמד הדיון בתאוריות אידיאליות ועוד.
גראן מוברן

גאוגרפיה

גראן מוברן ממוקם בנקודה הדרום-מערבית של האלפים הברניים. גראן מוברן הוא ההר הרביעי ברכס המתחיל בהר דאן דה מורסל בעמק הרון ומהווה את הרכס המרכזי המגיע לשיאו באזור היונגפראו ומסתיים בנהר ארה.
ההר ממוקם בין ההרים פטיט מוברן מדרום, הו דה קרי ממזרח, פואנט דה סאבולר ממערב, וטט א פיארה גרפ מצפון.
ממזרח להר שוכן קרחון דה לה פורקלה (Glacier de la Forcla) וכן אגם דה לה פורקלה (de Lac la Forcla).
על צלע ההר שוכנת העיירה אוברונה (Ovronnaz) ולמרגלותיו בעמק הרון העיירה לייטרון (Leytron).

תיירות

משנת 1989 מוקף כל גוש ההרים הכולל את גראן מוברן בשביל טיול באורך של למעלה מ 50 קילומטר הנקרא שביל הטיול של מוברן (Trail tour of Muverans), השביל מקיף את ההרים גראן מוברן פטי מוברן דאן דה מורקל ודאן פאבר עד רכס דיאבלרה, ועובר בכל הקרחונים והאגמים באזור.

תרבות

גראן מוברן צוייר בשנת 1912 על ידי הצייר השווייצרי פרדיננד הודלר, ונמכר במיליון וחצי פרנק בשנת 2003.