google/wiki40b huggingface dataset:
איתן ברושי

ביוגרפיה

ברושי הוא בן לחברי קיבוץ גשר. אביו יצחק, היה יליד פולין, אשר שימש כמפקד השלישי של גדוד 12 (ברק) במלחמת העצמאות.
עם גיוסו לצה"ל שובץ בחטיבת גולני, עבר את הגיבוש ליחידות החטיבתיות והתקבל לסיירת גולני, שם עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בתום הקורס שב לסיירת ושימש כמפקד צוות וכסגן מפקד הסיירת. לחם במלחמת יום הכיפורים, בין היתר במבצע קינוח. לאחר מכן שימש כמפקד פלוגה ג' בגדוד 51 ולחם במלחמת ההתשה במובלעת הסורית. שימש כמפקד גדוד במילואים ואת שירותו הצבאי סיים בדרגת סא"ל.
סיים תואר ראשון במדעי החברה והרוח מאוניברסיטת תל אביב ובוגר בית-הספר לפיקוד ומטה של צה”ל. כמו כן הוא בוגר קורס סגל ב' של אלכ”א (האגודה לפיתוח ולקידום כוח-אדם בשירותים החברתיים בישראל), סיים קורס גזברות וניהול פיננסי של מדרשת רופין וקורס דירקטורים של איגוד התעשייה הקיבוצית.

קריירה פוליטית

בשנים 1992–1996 היה עוזר ויועץ של יעקב צור, שר החקלאות בממשלת יצחק רבין, ובשנת 1996 היה נציג הקיבוצים במפלגת העבודה. במשך השנים שימש בתפקידים שונים בתנועה הקיבוצית, בהם מזכיר קיבוץ גבת (1985–1987), יו"ר החברה הכלכלית – עמק יזרעאל וראש המועצה האזורית עמק יזרעאל (1999–2006).
בין השנים 2006–2007 היה מנכ"ל משרד התרבות, ולאחר מכן עד שנת 2012 היה עוזר שר הביטחון אהוד ברק לענייני התיישבות, תשתית ואזורי פיתוח. ב-5 בפברואר 2013 נבחר למזכיר התנועה הקיבוצית. 
לקראת הבחירות לכנסת העשרים, התמודד על מקום ברשימת העבודה והוצב במקום ה-18, כנציג הקיבוצים, ברשימת המחנה הציוני לכנסת.
ביולי 2018, במהלך סיור בעוטף עזה, נגע באופן לא ראוי בחברתו לסיעה ח"כ איילת נחמיאס-ורבין. לדברי ורבין היא דרשה ממנו התנצלות במקום אך הוא הפנה אליה את הגב. מאוחר יותר התנצל. לאחר בירור זימן אותו יו"ר המפלגה אבי גבאי לשימוע ונזף בו. 11 ימים מאוחר יותר, העיתונאי עקיבא נוביק פרסם שמתלוננת אנונימית טוענת שברושי תקף אותה מינית בעת שהיה ראש מועצה אזורית עמק יזרעאל, כ-15 שנים קודם לכן. שבועיים לאחר מכן, ח"כ שלי יחימוביץ טענה כי ברושי הטריד מינית במשך תקופה חיילת ששירתה תחתיו כשהיה מג"ד ואף ביצע בה מעשה מגונה. עורך דינו של ברושי הכחיש טענה זו.
בעקבות האירועים הורה גבאי על השעייתו מפעילות מפלגתית. בתגובה לדבריו של גבאי על כך ש"אין מקום לעברייני מין במפלגה", הגיש נגדו ברושי תביעת דיבה על סך 300,000 ש"ח. ביוני 2019 הגיעו שני הצדדים לפשרה מחוץ לבית המשפט: גבאי יפרסם התנצלות בחשבונות הפייסבוק והטוויטר שלו לפיה "לא היה שום מקום והצדקה" לשימוש בביטוי "עבריין מין" ביחס לברושי, וכן ישלם לברושי הוצאות משפט בסך 40,000 ש"ח.
לקראת הבחירות לכנסת ה-21 הודיע על פרישה מהחיים הפוליטיים.
ברושי, חבר קיבוץ גבת, נשוי ואב לחמישה ילדים.
ג'רום רובינס

ג'רום רובינס איש הבלט

בשנת 1937 הופיע כרקדן בהפקת "האחים אשכנזי" על ידי התיאטרון האידי האמנותי.
בשנת 1940 התקבל לתיאטרון הבלט שזה אך נוצר ואשר היום קרוי תיאטרון הבלט האמריקאי שם הפך מהר מאוד לסוליסט ולכוריאוגרף.
בשנת 1949 עזב רובינס את תיאטרון הבלט והצטרף ללהקתם החדשה של לינקולן קירסטין וג'ורג' בלנשיין-בלט העיר ניו יורק שם מיד נקרא מנהל אמנותי שותף עמית.
עזב לתקופה את בלט העיר ניו יורק והקים להקה משלו: בלט ארצות הברית.
בשנת 1969 הוא חזר לבלט העיר ניו יורק שם הוא חלק עם ג'ורג' בלנשיין את תפקיד הבלט מסטר.
בשנת 1983 לאחר מותו של בלנשין חלק רובינס ביחד עם פיטר מרטינס את הניהול האמנותי של בלט העיר ניו יורק.
בין תפקידיו כסוליסט : תפקיד פטרושקה-המריונטה הטרגית ביצירת הבלט פטרושקה של פוקין וסטרווינסקי, תפקיד שנרקד במקור על ידי ואצלב ניז'ינסקי.
 תפקיד אלפונסו - המאהב הספרדי בבלט האחרון כחול הזקן של מיכאל פוקין (1941), תפקידו של ליאוניד מאסין בבלט "הכובע משולש הפינות" (1943), תפקיד ראשי בבלט: "הבן האובד" של בלנשיין.
כוריאוגרפיות: למוזיקה מקורית של ליאונרד ברנשטיין: פנסי פרי (1944), תעתיק (1946), עידן החרדה (1951), הדיבוק (1974)

למוזיקה מקורית של מארק בליצשטיין: האורחים (1949 ).

ג'רום רובינס והקולנוע

בשנת 1956 יצר את הכוריאוגרפיה לסרט המלך ואני.
בשנת 1961 קיבלו ג'רום רובינס ורוברט וייז את פרס האוסקר על הסרט סיפור הפרברים בקטגוריית הבמאי הטוב ביותר, על סרט זה רובינס קיבל אוסקר נוסף לשם כבוד על כוריאוגרפיה.

ג'רום רובינס וישראל

בשנת 1953 הוא שכנע את אנה סוקולוב להירתם במקומו לביסוס מקצועיותה של להקת ענבל.
בשנת 1969 הוא העמיד עבור להקת בת שבע את עבודתו תנועות.
בשנת 1977 ביצעה להקת המחול בת שבע את עבודתו אחר הצהריים של פאון.
אסתר ויתקון

אסתר ויתקון (נולדה ב-26 בדצמבר 1952, ח' בטבת ה'תשי"ג) היא משוררת סופרת ומספרת לילדים, ציירת ומרצה ישראלית.

ביוגרפיה

אסתר ח"ג ויתקון (לבית זילבר), משוררת, ציירת ומרצה לספרות. נולדה בחיפה וגדלה בקריית טבעון. בשנת 1960 הגרה משפחתה לניו-יורק וחזרה ארצה כעבור שנה. היא עברה עם משפחתה לרמת גן, שם קיבלה חינוך דתי בבית-הספר הממלכתי דתי "יבנה" והתיכון הדתי "הרואה". ויתקון היא מוסמכת אוניברסיטת בר-אילן בספרות עברית משנת 1978 ומרצה לספרות במכללה האקדמית "אורות ישראל" באלקנה.  
ספרה "ריפאות הצבעים" זיכה אותה בפרס ראש הממשלה (1998) וכן במלגה מקרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב.
היא עורכת כתב העת האינטרנטי "מעמקים" השייך לאתר "דעת" וכותבת שירה וסיפורי ילדים. כמו כן הציגה מציוריה במספר תערוכות קבוצתיות ותערוכות יחיד.
ספרה "חוצה שומרון" זיכה אותה בפרס ז'בוטינסקי לספרות ולמחקר לשנת תשס"ז.
נבחרה על ידי משרד החינוך לפרויקט סופר-אורח לשנת תשע"א ותשע"ב.
ויתקון כתבה מאמרים, בעיקר על שירת משוררים והיא חברה באגודת הסופרים העבריים., משנת  1992, חברת אס"י .כמו כן יזמה והנחתה ערבי ספרות רבים בבית הסופר בתל אביב. 
אסתר ויתקון נשואה ואם לשלושה  ומתגוררת באריאל.
שאול לבמור

שאול לבמור (באנגלית: Saul Levmore; נולד ב-1953) הוא יהודי אמריקאי, פרופסור למשפטים, מופקד הקתדרה על שם ויליאם ב. גרהאם ודיקן בית הספר למשפטים של אוניברסיטת שיקגו.
הר שוקף

הר שוֹקֵף הוא הר ברכס הכרמל. פסגתו – המגיעה ל-497 מטר מעל פני הים – היא הנקודה הגבוהה ביותר בכרמל התיכון, המשתרע מדרום לנחל אורן. ההר נמצא על גבי שלוחה בין נחל אורן מצפון ונחל בוסתן מדרום, שעל אף גובהה – 480-450 מטרים – היא בולטת אך במעט מעל סביבתה. ההר בנוי מקירטון חווארי והקרקע המצויה באזור היא רנדזינה.
ההר נמצא ב"גן לאומי שוקף" המשתרע על שטח של 4,000 דונם וכולל גם את חורבת שוקף מדרום למרגלות ההר ואת נחל בוסתן העליון. גן לאומי זה הוא חלק מפארק הכרמל. מסלולו של שביל ישראל עובר בשטח ההר ומגיע עד לפסגה, שם נמצאים שרידיו של מבנה הרוס. מפסגת ההר ניתן להשקיף על היישובים ניר עציון, עתלית, בית אורן, דלית אל-כרמל ועספיא, וכן על חוף דור, אוניברסיטת חיפה והר טללים.
ההר הוא אתר פריחה של אירוס הסרגל, ערבז סוככני, סחלב פרפרני, סחלב שלוש שיניים, דבורנית דינסמור, דבורנית צהובה. ניתן לראות את הפריחה בפיסגת ההר ומדרום מזרח לפיסגה.
באזור נמצאות קרקעות בבעלות פרטית, רובן של תושבי דלית אל כרמל וקרקעות נוספות בבעלות יהודית. בשנת 2005 אושרה תוכנית להפקיע 4,123 דונם בהר שוקף ובנחל בוסתן לטובת הגן הלאומי. בחודש אוגוסט 2007 אישרה ועדת המשנה לעררים במועצה הארצית לתכנון ובנייה את ההחלטה, במסגרתה הושארו 600 דונם לשימושים חקלאיים.

היסטוריה

המקום היה מיושב במאה ה-19 על ידי דרוזים. במקום נמצאו שרידי קירות ועדויות לעיבוד חקלאי, ובין שרידי החורבה נמצאו ממצאים ארכאולוגים מתקופות שונות: כלי צור נאוליתיים וכלקוליתיים וחרסים מהתקופה ההלניסטית, הרומית, הביזנטית והערבית. בנוסף נמצאו במקום שני ריכוזים של גומות. ממערב לה מצויים שרידי מחצבה קדומה הכוללת שתי מערות קבורה. במורדות המערביים של הר שוקף נמצאת חורבת רקית מהתקופה הרומית-ביזנטית.
בשריפה בכרמל בחודש דצמבר 2010 נשרף חלק גדול מהגן הלאומי שוקף.
לינדזי קרוס

ביוגרפיה

קרוס נולדה בניו יורק, בתם של אנה ושל המחזאי זוכה פרס הפוליצר ראסל קרוס. לקרוס אח עיתונאי בשם טימותי.
קרוס נקראה על שמו של המחזאי ושותפו של אביה לכתיבה הווארד לינדזי. 
לאחר שסיימה את לימודיה הופיעה כרקדנית ג'אז וכשחקנית, את הופעת הבכורה שלה על בימת התיאטרון עשתה ב-1972 במחזה הקומי של ויליאם שייקספיר "מהומה רבה על לא דבר". 
הופעת הבכורה שלה כשחקנית קולנוע הייתה ב-1977 בסאטירה הספורטיבית "פול ניומן וחבורתו" בתור לילי, אשתו הממורמרת של שחקן ההוקי נד ברדן.
סידני לומט שצפה בקרוס גם בבימות התיאטרון החליט ללהק אותה לשלושת סרטיו בתחילת שנות ה-80 "מסע דניאל", "נסיך העיר" בתור קרלה אשתו של שוטר משטרת ניו יורק דניאל סילו (טריט ויליאמס) ובדרמה המשפטית "פסק דין" בה גילמה את קייטלין קוסטלו.
בשנת 1984 קיבלה את הערכת חברי האקדמיה שהעמידו אותה לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה בתור מרגרט לומקס אחותה של הדמות הראשית אדנה ספלדינג (סאלי פילד) בדרמה של רוברט בנטון "מקום בלב". ב-1987 קיבלה לראשונה תפקיד ראשי במותחן הפסיכולוגי של בעלה המחזאי דייוויד מאמט "שם המשחק" וגילמה את הפסיכיאטרית ד"ר מרגרט פורד.
השתתפה בסוף שנות ה-90 במותחן הבדיוני "ההגעה" בתור חוקרת האקלים אינה גרין ובמותחן של מייקל מאן "המקור" המבוסס על סדרת הטלוויזיה "60 דקות" בדמותה של שרון טילר.
ב-2007 הופיעה בתפקיד קטן בסרט "מיסטר ברוקס" בתור קפטן ליסטר הקצינה של הבלשית טרייסי אטווד (דמי מור).
גילמה את תפקיד השוטרת הלסבית קייט מק'ברייד בעונה השישית של סדרת הדרמה "בלוז לכחולי המדים" וכפרופסורית מגי וולש בעונה הרביעית של הסדרה "באפי ציידת הערפדים".
בשנת 1977 התחתנה קרוס עם המחזאי, תסריטאי ובמאי הקולנוע דייוויד מאמט, לזוג נולדו שתי ילדות, ווילה וזושה, הם התגרשו ב-1990.
נישאה בשנית ב-1998 לשחקן והבמאי ריק בלו.
קרוס היא בודהיסטית ומשנת 2005 מארגנת תוכניות לימוד בודהיסטיות בעיירה רוקפורט שבמסצ'וסטס.
ממוצע חשבוני

ממוצע חשבוני (או אריתמטי) הוא סוג הממוצע הנפוץ ביותר ואליו מתכוונים בדרך כלל במילה "ממוצע".
הממוצע החשבוני הוא מדד אמצע שימושי ביותר בסטטיסטיקה, לשם הצגת וניתוח נתונים.

הגדרה

הממוצע החשבוני, המסומן ב-, של קבוצת מספרים  מוגדר כסכומם חלקי מספרם, כלומר:
כלומר, הממוצע החשבוני הוא מספר שאם יהיה אותו במקום כל המספרים, הסכום הכללי לא ישתנה. כך למשל, אם חשבון החשמל הממוצע של בניין הוא 1000 שקלים למשפחה, אז אם לכל המשפחות היה חשבון של 1000 שקל, החשבון הכללי של הבניין היה נותר זהה.
הממוצע הוא מעין "מרכז" של המספרים בזכות תכונתו שסכום ההפרשים בינו למספרים האחרים הוא אפס, כלומר 
. כמו כן סכום ריבועי ההפרשים הוא מינימלי, 
כלומר הגודל  קטן יותר מכל גודל שהיה יוצא לו היינו מחליפים את  במספר אחר.

ייצוג קבוצה באמצעות ממוצע

הממוצע החשבוני עלול שלא לשקף נאמנה את הנתונים, משום שהוא אינו נותן שום מידע על ההתפלגות של המספרים (כלומר אופן ה"פיזור" שלהם). הבעיה בולטת במיוחד אם מספר קטן של איברים רחוק מאוד מהאחרים. לדוגמה, במפעל בו 95 עובדים משתכרים 5,000 שקלים בחודש ו-5 מנהלים משתכרים 100,000 שקלים בחודש, השכר הממוצע לחודש הוא 9,750. במקרה זה, הממוצע רחוק מלייצג את גובהה של "משכורת אופיינית" במפעל שכן, אף עובד לא משתכר שכר קרוב לשכר הממוצע. 95% משתכרים כמחצית מסכום זה, ו-5% משתכרים יותר מפי  עשרה מהממוצע.
כדי לקבל מידע גם על פיזור המספרים, משתמשים בסטיית תקן. סטיית תקן היא שורש ממוצע ריבועי המרחקים, כלומר . בדיקה גסה יותר אך מועילה לעיתים היא בדיקת ההפרש בין הממוצע לחציון. אם איברי הקבוצה מפולגים באופן סימטרי סביב הממוצע, הממוצע יהיה קרוב לחציון, אולם, אם ההתפלגות אינה סימטרית כמו בדוגמה למעלה, המרחק בין החציון לבין הממוצע עשוי לגדול. כדי לקבל תמונה טובה על קבוצת משתנים משתמשים בנוסף לממוצע בסטיית התקן ובחציון ולעיתים קרובות מוסיפים את השכיח.

ממוצע של פונקציה

אם מרחב המספרים הוא רציף, ניתן לחשב את הממוצע לפי הנוסחה הבאה:
כאשר f היא פונקציית המשתנים ו [a,b] הוא הקטע שבו מחשבים את הממוצע.
זוהי הכללה של הממוצע החשבוני משום שהוא מתקבל כגבול של תהליך שבו מחשבים את ממוצע ערכי הפונקציה בקטע ומוסיפים עוד ועוד ערכים. באופן אינטואיטיבי, מחלקים את האינטגרל (שמהווה הכללה לסכום) באורך הקטע (שניתן להסתכל עליו כ"מספר הערכים שהפונקציה מקבלת").
משפט הערך הממוצע האינטגרלי קובע שפונקציה רציפה מקבלת את הערך הממוצע שלה בקטע.
אם הפונקציה מורכבת מקטעים מקבילים לציר ה-x בלבד, אז הממוצע שלה הוא ממוצע משוקלל של ערכי הקטעים כאשר משקלם הוא אורכם.
לוט וגארון

תיירות ונופש

מוקד תיירות במחוז, הוא "השביל הירוק" (Voie verte) לאורך תעלת גארון.
לפי מפקד 2011, 6% מכלל הבתים במחוז הם דירות נופש, ובאזורים מסוימים אחוזי דירות הנופש מגיעים עד ל-10 אחוזים ויותר מכלל הדירות. בקומונה Réaup-Lisse‏ 21.8% מכלל הדירות הם דירות נופש.

חקלאות במחוז

החקלאות הייתה מרכיב מרכזי בכלכלת המחוז. ב-1856, 68% מתושבי המחוז התפרנסו מחקלאות, ב-1946 יותר ממחצית מתושבי המחוז היו תלויים בחקלאות למחייתם ומספר גבוה אף יותר עבדו בתחום. אולם כיום, רק 2.6% מכלל תושבי המחוז הם חקלאים (נכון ל-2011, לא כולל העסקה עונתית), לעומת 3.3% ב-2006, ירידה של כרבע ממספר החקלאים. במקביל גודל המשקים גדל, מ-20 הקטארים ב-1979 ל-33 הקטרים ב-2005, אך מספר המועסקים בחקלאות פחת מ-5.9% ב-2006 ל-4.8% ב-2011.
נקודה מעניינת היא, שלמרות שבאופן כללי שטח המשקים גדל, הרי שאחוז המשקים הקטנים (מתחת ל-5 הקטארים) נשאר יציב לאורך השנים. משקים אלו, המגדלים בשיטת הפוליקולטורה, נשארו נאמנים לצורת הגידול הוותיקה, ולא גדלו לאורך השנים.
תמונה כוזבת

עלילה

ברייס פנסטון (נולד ברומניה בתור ניקו מונטיאנו), יושב ראש בנק "פנסטון פיננסים" שלח את ד"ר אנה פטרסקו, מומחית לזרם הציור האימפרסיוניסטי לאחוזה באנגליה על מנת להעריך את שוויו של אוסף אמנות של ויקטוריה ונטוורת, נצר למשפחת אצולה בריטית מאז 1815, שירשה אחוזה עמוסת חובות. ורצתה לשעבד את האוסף כבטוחה להלוואה שתיקח מבנק פנסטון פיננסים.
ב-10 בספטמבר 2001 הגיעה ויקטוריה ונטוורת להחלטה למכור את אחד הציורים העתיקים שברשותה, ציורו של ואן גוך "דיוקן עצמי עם אוזן חבושה" אולם קרנץ, רוצחת שכירה, התגנבה לחדרה, רצחה אותה וכרתה את אוזנה השמאלית אותה היא שלחה לפנסטון. בבוקר היא התגלתה כמתה ואת ההודעה על כך קיבלה אחותה התאומה ארבלה.
ד"ר אנה פטרסקו, שהיגרה לארצות הברית מרומניה ב-1987 בהיותה בת 17, יצאה לריצת הבוקר הקבועה שלה בסנטרל פארק. את הדוקטורט על התנועה הפוביסטית כתבה באוניברסיטת פנסילבניה. ג'ק דלייני, סוכן FBI, עקב אחרי אנה פטרסקו כחלק מחקירה נגד פנסטון שהתחילה אחרי שהסתבר ששלושה בעלי חוב לבנק נרצחו ועקף אותה בזמן שרצה בפארק.
בבוקר 11 בספטמבר 2001 אנה הגיעה לעבודה ופנסטון פיטר אותה בטיעון ששלחה דו"ח לוויקטוריה ונטוורת בלי אישורו. בזמן שהמתינה למעלית פגע המטוס הראשון בקומה ה-94 של המגדל הצפוני. אנה ירדה במדרגות הבניין. פנסטון ועורך הדין קרל ליפמן יצאו עוד קודם לפגישה בוול סטריט וכשראו את ההרס במגדלי התאומים שכרו משרדים בבנין טראמפ. אנה הגיעה לביתה של טינה פורסטר, מזכירתו של פנסטון שלא הגיעה לעבודה כי תכננה ללכת לרופא שיניים. טינה סיפרה לה שפנסטון אירגן את איסוף הציור של ואן גוך מביתה של ויקטוריה.
טינה הלכה לביתה של אנה לאסוף משם את המזוודה שאנה הכינה, סוכני ה-PBI ראו אותה וג'ק הגיע למסקנה שאנה בחיים ומתחבאת אצל טינה.
אנה נסעה לקנדה והמריאה משם ללונדון. בבוקר הבא ליפמן טס במטוס פרטי ללונדון. אנה הצליחה להגיע ראשונה אל הציור ולקחה איתה לבוקרשט את התיבה שבה היה הציור. פנסטון שכר את קרנץ, הרוצחת השכירה, על מנת שתהרוג את אנה ותביא את הציור. אנה המשיכה ליפן ועל אותה טיסה היו גם ג'ק והרוצחת שעקבו אחריה, כל אחד בנפרד.
ליפן הביאה איתה כמתנה לתעשין היפני נקמורה, ציור של סטודנטית רומניה שלומדת אצל אחד מחברי העבר שלה, פרופסור אנטון תאודורסקו, ניהלה עם נקמורה משא ומתן למכירת הציור של ואן גוך וחזרה לבוקרשט. משם טסה ללונדון. וחזרה לארצות הברית. בינתיים אנטון הכין זיוף של הציור, הזיוף הגיע לניו-יורק על תקן ציור האמיתי והציור האמיתי נשאר כל אותו הזמן באחוזה באנגליה. פנסטון גילה את הזיוף ושלח את קרנץ לאחוזה.
קרנץ ניסתה להרוג את אנה, אבל נכשלה. הציור הגיע ליפן, אנה וג'ק הפכו לזוג והאחוזה ניצלה מפשיטת רגל.
פאולין נירמאסוהוקו

תחילת חיים וקריירה

פאולין נירמאסוהוקו נולדה בכפר חקלאי קטן במחוז במחוז בוטרה, למשפחה ענייה משבט ההוטו. כשלמדה בתיכון התיידדה עם אגתה אווילינגימאנה, אשתו לעתיד של Juvénal Habyarimana, שהפך נשיא רואנדה ב-1973.
נירמאסוהוקו למדה באוניברסיטה עבודה סוציאלית ועבדה בתחום. ב-1968 נישאה והיו לה ארבעה ילדים. אחד מילדיה נידון אף הוא על ידי ICTR על שותפות ברצח העם. נירמאסוהוקו הועסקה בתפקיד ממשלתי מטעם משרד הרווחה, והתמקדה בחינוך נשים לבריאות וטיפול בילדים. ב-1986, החלה ללמוד משפטים באוניברסיטה הלאומית של רואנדה. מונתה לשרת הרווחה וקידום נשים בממשלה מ-1992.

רקע לפשעיה

רצח העם ברואנדה החל ב-6 באפריל 1994, מיד לאחר התנקשות באגתה אווילינגימאנה. בני הוטו חמושים התפרסו, הקימו נקודות בדיקה ל בני הטוטסי הנמלטים, ועודדו את רציחתם. בני ההוטו שסירבו להשתתף ברצח העם הותקפו. בני הוטו אחרים שמרו על היציאות ומנעו את בריחת בני הטוטסי.
ממשלת המעבר של רואנדה שלחה את פאולין נירמאסוהוקו מהבירה קיגאלי, לעיר הולדתה. כנציגת הממשלתה היא תבעה ממושל המחוז לארגן את הרציחות. כאשר הוא סירב, הוא הוצא להורג, ו נירמאסוהוקו פעלה להבאת כוחות מעיר הבירה שימשיכו ברצח העם.
ב-25 באפריל 1994, הוזמנו אלפי פליטים בני טוטסי להתאסף באצטדיון בו היה הצלב האדום אמור לספק מזון ומחסה. נירמאסוהוקו הורשעה כי ארגנה מלכודת מוות מתוכננת באצטדיון. כוחות הוטו צבאיים, בראשות בנה של פאולין בן ה-24, Arsène Shalom Ntahobali, הקיפו את האצטדיון. הפליטים עברו אונס, עינויים, ורצח. חלקם נרצחו על ידי קטיעת איברים, חלקם אף נשרפו בעודם בחיים. נירמאסוהוקו הורשעה כי נתנה הוראה לחיילי הצבא "לאנוס את כל הנשים לפני שרוצחים אותן". במקרה מתועד אחר, היא הזמינה חיילי הצבא, שעליהם הייתה ממונה, לקחת פחיות של בנזין מהרכב שלה ולהשתמש בהם כדי לשרוף קבוצה של נשים למוות, והותירה מספר נשים קרבנות האונס כעדות.
היא עזבה ברואנדה בשנת 1994, בעקבות רצח העם ונמלטה לרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. היא נעצרה בשנת 1997 בניירובי, קניה, יחד עם בנה, ועם ראש הממשלה לשעבר ז'אן קמבנדה, ועם שמונה אחרים. הבן שלה נתפס בעודו חי את חייו כמנהל חנות מכולת בניירובי. אחרים שברחו לארצות הברית נתפסו והועמדו למשפט.

המשפט

פאולין נירמאסוהוקו נשפטה על ידי בית הדין הפלילי הבינלאומי לרואנדה (ICTR). היא הייתה האישה הראשונה שהועמדה לדין על ידי בית-הדין הבינלאומי. כתב האישום הוגש ב-9 באוגוסט 1999, באשמת קשירת קשר לביצוע רצח עם, השמדת עם, בשותפות לפשע השמדת עם, הסתה פומבית וישירה לבצע רצח עם, פשעים נגד האנושות, והפרות נוספות של סעיף 3 המשותף אמנות ז'נבה. היא טענה להיעדר אשמה בכל הסעיפים. נירמאסוהוקו עמדה למשפט בפני בית הדין הפלילי הבינלאומי לרואנדה, עם חמישה נאשמים אחרים. המשפט החל בשנת 2001 והסתיים רק בשנת 2011. בנה הועמד למשפט במשותף עמה והורשע אף הוא. המשפט נמשך זמן רב, מאחר שלא נותרו עדים רבים מקורבנות ההתעללות והרצח, והמעטים שנותרו לרוב לא היו במצב בו יכלו להעיד.
ב-24 ביוני 2011, נמצאה נירמאסוהוקו אשמה בשבעה אישומים, כולל רצח עם והסתה לאונס מלחמה; היא נידונה למאסר עולם, ללא אפשרות לשחרור על תנאי למשך 25 שנים. היא זוכתה משלושה אישומים נוספים. אמנם נשים נוספות הורשעו של רצח עם על ידי בתי המשפט, אך הנירמאסוהוקו הייתה האישה הראשונה שהורשעה על ידי ICTR. הבן שלה הורשע גם בור ונשלח למאסר עולם ללא אפשרות חנינה.
זוהר לבקוביץ

ביוגרפיה

לבקוביץ נולד בקיבוץ דפנה, לאב כלכלן ולאם פסיכולוגית. בתיכון למד במגמת המחשבים. בקיבוץ עבד בבריכות דגים וברפת. את שירותו הצבאי עשה ביחידה טכנולוגית, והתנדב בגרינפיס כחלק מהטיול לאחר הצבא. כשחזר לארץ הצטרף למשרד הפרסום טמיר כהן JWT, כפלנר אסטרטגי.
את המיזם הראשון שלו הקים ב-1997 ובו התאפשר לגולשים אירופאים להשתמש באתרי מכירות אמריקאים כאמזון, גאפ, בננה ריפבליק ועוד, לקרוא את התוכן בשפתם, ולשלם במטבע המקומי של מדינתם. לאחר כשנה, בגיל 29, החברה נמכרה, על פי הערכות, עבור יותר מעשרה מיליוני דולרים.
לאחר האקזיט, חברת קומברס שכרה את שירותיו כמנהל טכנולוגי ראשי לפעילויות אסטרטגיות של דור 3 ו-MMS, וב-2003, הוא פרש מקומברס והצטרף לחברת האינטרנט הישראלית הוותיקה הוטבר, שפיתחה סרגלי כלים, כסגן נשיא לפיתוח מוצרים ומנהל חברת הבת סמארטשופר, שעסקה בהשוואת קניות ברשת. ב-2005, פרש מהחברה והקים עם שניים מעמיתיו בהוטבר את Amobee. הרעיון שעמד מאחוריה היה להקים חברה שתפתח טכנולוגיה המאפשרת הופעת פרסומות במכשירי הסלולר. לבקוביץ שימש כמנכ"ל החברה, שגייסה כסף מקרנות הון סיכון בולטות כגון סקויה ואקסל. ב-2010 זכה בתואר מנכ"ל הסטארטאפ של השנה על ידי המרכז הישראלי לניהול. 7 שנים לאחר הקמתה, בתחילת 2012, נרכשה Amobee על ידי סינגטל, אחת מחברות הסלולר הגדולות במזרח אסיה, תמורת מעל ל-340 מיליון דולר, על פי הערכות. דווח כי עובדי החברה יועדו לקבל מעל ל-80 מיליון דולר מסכום הרכישה. בשנת 2014 דווח כי כחלק ממהלך מיצובה כמעצמת digital ads, רכשה חטיבת אמובי בסינגטל שתיים מהמתחרות שלה בענף: Adconion (בעבור כ-235 מיליון דולר) ואת Kontera (בעבור 135 מיליון דולר).
התגורר בפאלו אלטו מעל לעשר שנים והוכר כאחד מהישראלים המשפיעים בעמק הסיליקון. ב-2011 נבחר ליזם השנה של עמק הסיליקון קליפורניה.

פעילות ציבורית

לבקוביץ' פועל לתמיכה וסיוע ליזמים. הוא התריע מפני גורמים המציגים עצמם כמנטורים וגובים על כך עמלות גבוהות ללא הצדקה. הוא מפרסם את משנתו אודות תעשיית ההייטק בחשבון הפייסבוק שלו, ולעיתים קרובות אמרותיו הביקורתיות וכתיבתו ההומוריסטית מתפרסמות בכלי תקשורת שונים, ומעוררים דיונים ציבוריים.
הוא מרצה באקדמיה ובכנסים וועידות, ומשמש כשופט בתחרויות ליזמים. תמך ב"עוגן", סוכנות המסייעת לישראלים להיקלט לאחר רילוקיישן בארצות הברית ומדינות נוספות בעולם.
לבקוביץ משקיע ופעיל בארגון ללא מטרות רווח קמא-טק, ששם לעצמו כמטרה לפעול למען שילוב חרדים בהייטק הישראלי. לבקוביץ הוא גם מהתומכים בעמותת SpaceIL שפרסמה שמטרתה להנחית את החללית הישראלית הראשונה על הירח, כחלק מתחרות בין לאומית בהובלת גוגל ונאס"א. לבקוביץ שימש כחבר דירקטוריון בעמותה במשך מספר שנים ופעל להידוק הקשר בין העמותה לבין נאס"א.
ב-2012, קבוצת יזמים ומשקיעים מעמק הסיליקון, ביניהם לבקוביץ, מנכ"ל Waze נועם ברדין ומייסד הוטבר, אורן דוברונסקי, פעלו להשקת קו תעופה ישיר מישראל לסן פרנסיסקו.
אמה צ'יימברס

ביוגרפיה

צ'יימברס נולדה בדונקסטר שבווסט ריידינג ביורקשייר. היא למדה בבית הספר "סנט מרי'ס" ובבית ספר תיכון "סנט סוויתון" בעיר וינצ'סטר שבהמפשייר. בשנות השמונים למדה בבית הספר למשחק "Webber Douglas Academy of Dramatic Art" והייתה בת כיתתו של השחקן רוס קמפ. אחותה היא שרה דוקאס מסוכנות הדוגמנות "Storm Model Management".
אחרי שהופיעה בתפקידים קטנים בהפקות טלוויזיוניות כמו " The Bill", לוהקה צ'יימברס לתפקיד צ'ריטי פקסניף בעיבוד הטלוויזיוני לרומן "מרטין צ'זלוויט" מאת צ'ארלס דיקנס. באותו חודש שיחקה לראשונה בתפקיד אליס טינקר בקומדיה "הכומר מדיבלי" של ה-BBC. צ'יימברס הופיעה בכל 24 הפרקים של הסדרה. ב-1998 זכתה צ'יימברס ב"פרס הקומדיה הבריטית" כשחקנית הטובה ביותר על תפקידה זה. במרץ 2007 גילמה שוב את דמותה של אליס בתוכנית ספיישל של "קומיק רליף".
ב-1998 שיחקה צ'יימברס בסדרת הטלוויזיה "?How Do You Want Me" בתפקיד הלן ירדלי, וב-1999 הופיעה בסרט "נוטינג היל" בתפקיד האני, אחותו של ויליאם ת'אקר (יו גרנט).
ב-2000 השתתפה בדרמה "Take a Girl Like You" עיבוד לטלוויזיה של רומן מאת קינגסלי אמיס, והפקה מחודשת של סרט באותו שם מ-1970.
צ'יימברס דיבבה דמויות בסרט האנימציה המבוסס על "הרוח בערבי הנחל" משנת 1995. ב-2003 דיבבה את ספוטי בשני פרקים של סדרת הטלוויזיה לילדים "Little Robots".
כעשר שנים לפני הפריצה שלה בטלוויזיה עבדה צ'יימברס בתיאטרון. היא הופיעה במספר רב של הפקות בהם המחזה "טרטיף" ובמחזה "Invisible Friends". ב-2002 יצאה לסיבוב הופעות עם המחזה "Benefactors" מאת מייקל פריין בו כיכבה לצדו של ניל פירסון.

חיים אישיים

צ'יימברס הייתה נשואה לשחקן איאן מ. דאן והתגוררה בלימינגטון שבהמפשייר.
ב-21 בפברואר 2018 נפטרה צ'יימברס בגיל 53, ככל הנראה מהתקף לב, לאחר שבמהלך חייה סבלה מאסתמה כרונית ומאלרגיה למגוון בעלי חיים.
נחמן גולדשטיין

ביוגרפיה

ר' נחמן נולד בשנת תקפ"ה לאביו ר' צבי אריה, בנו של ר' אהרן רבה של העיר ברסלב, שהיה מבחירי תלמידיו של רבי נחמן מברסלב.
התפרסם בצעירותו לגאון ומעמיק, ובעודו צעיר מבן 20 כבר הוכתר לרבה של העיר טשערין  שבאוקראינה.
התקרב בילדותו לר' נתן שטרנהרץ, תלמידו של רבי נחמן מברסלב, כשנשלח על ידי אביו ללמוד אצלו תורה. היה מחביבי תלמידיו של ר' נתן, שאף כיבדו מאד למרות גילו הצעיר, והתבטא כי מה שרבי נחמן השתמש בזכות אבות בשביל לקרב את סבו ר' אהרן, היה עיקר כוונתו לנכדו ר' נחמן מטשערין.
ר' נחמן קיבל מר' נתן את ה"תורה שבעל פה" של ברסלב, שיחות וסיפורים שמעולם לא הועלו על הכתב, והיה לדמות מפתח בכל מה שקשור למסורת מר' נחמן מברסלב. בספרו "פרפראות לחכמה", הפירוש הראשון על ליקוטי מוהר"ן של ר' נחמן מברסלב, מביא ר' נחמן מטשערין את סיפורה של כל תורה ותורה שמופיעה בליקוטי מוהר"ן, כפי שקיבל זאת מר' נתן בעל פה, או כפי שכתב ר' נתן בספר חיי מוהר"ן שהיה אז בכתב יד מופקד בידיו של ר' נחמן.
נפטר בי"ג אדר בשנת תרנ"ד בעיר טשערין. ממשיך דרכו היה נכדו-תלמידו, ר' אברהם שטרנהרץ.
ועידת העשוקים

ועידת העשוקים או בשמה הרשמי "הוועידה לצדק חברתי", היא הפגנה הנערכת מדי שנה (מאז שנת 2000) מול מלון "דייוויד אינטרקונטיננטל" בתל אביב בעת שנערכת בו "ועידת העסקים" של העיתון גלובס. המפגינים מוחים על המפגש של פוליטיקאים ואנשי עסקים המתרחש בוועידה ללא כל התייחסות לנושא העוני בישראל. ועידת העשוקים מאורגנת על ידי השומר הצעיר והפורום למאבק באבטלה אך מגיעים אליה מפגינים גם מתנועות נוער וארגונים חברתיים אחרים (בעיקר מהנוער העובד והלומד ומברית הנוער הקומוניסטי הישראלי).
ההפגנה, בניגוד להפגנות חברתיות אחרות, מתאפיינת באופי הומוריסטי המשלב מערכונים של חניכי השומר הצעיר המבקרים את מפגש ההון והשלטון. בנוסף למערכונים, ישנם מספר נואמים מתנועות הנוער, מהתנועה הקיבוצית ומההסתדרות.
פעמים רבות במהלך ההפגנה מנסים חלק מהמפגינים להיכנס למלון, כדי להפריע לקיום הוועידה ולמשוך תשומת לב. במהלך ההפגנה בשנת 2003 נכנסו שלושה ממארגני ההפגנה והפריעו לנאומו של שר האוצר דאז, בנימין נתניהו.