google/wiki40b huggingface dataset:
יחסי ארצות הברית–נורווגיה

היסטוריה

למהפכה האמריקאית ב-1776 הייתה השפעה עמוקה על נורווגיה, והאידיאלים הדמוקרטיים של חוקת ארצות הברית שימשו כמודל למחברי חוקת נורווגיה ב-1814.
הקשר ההדוק בין שני העמים התחזק עם ההגירה המסיבית של נורווגים לארצות הברית בין השנים 1825–1940, בהן היגרו כ-850 אלף נורווגים לארצות הברית.
בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה, הן תוכנית מרשל והן המחויבות החזקה לברית נאט"ו תרמו לקשר החזק בין שתי המדינות.
היחסים התחזקו עוד יותר עם ביקורו של נשיא ארצות הברית, ביל קלינטון בנורווגיה ב-1999. ביקורו של קלינטון היה ביקורו הראשון של נשיא ארצות הברית מכהן בנורווגיה.

שגרירויות

לארצות הברית ישנה שגרירות רשמית באוסלו, ולנורווגיה ישנה שגרירות רשמית בוושינגטון די.סי.

קונסוליות

לנורווגיה יש 4 קונסוליות בארצות הברית - בניו יורק, במיניאפוליס, ביוסטון ובסן פרנסיסקו.

מיניאפוליס

בשנת 1906, פתחה נורווגיה קונסוליה במיניאפוליס, מינסוטה. הקונסוליה הפכה לקונסוליה כללית בשנת 1946.
ב-2001, תכננה ממשלת נורווגיה לסגור את הקונסוליה, אך לבסוף היא נשארה פתוחה בעקבות מאמץ קבוצות נורווגיות לגרום לממשלת נורווגיה לא לסגור את הקונסוליה.
בשנת 2007, הודיעה ממשלת נורווגיה שוב על כוונתה לסגור את הקונסוליה ולהחליף אותה בקונסוליה של כבוד. לאחר שהקונסוליה נהפכה לקונסוליה של כבוד, סגן נשיא ארצות הברית לשעבר וולטר מונדייל הסכים לשמש כקונסול של כבוד.
נכון לשנת 2015 אלבינד הייברג, מנכ"ל ארגון "בני נורווגיה"  שדואג לשימור המסורת של אנשים ממוצא נורווגי בצפון אמריקה, משמש כקונסול של כבוד של נורווגיה במיניאפוליס.

מיאמי

בעבר הייתה קונסוליה נורווגית במיאמי, שנסגרה ב-2003. הקונסוליה שימשה את פלורידה, אלבמה, ג'ורג'יה, צפון קרוליינה, דרום קרוליינה והקריביים.
מעמד הביניים

מעמד הביניים (או המעמד הבינוני) הוא מונח במדעי החברה המתאר קבוצה חברתית וכלכלית של אנשים בעלי יכולת כלכלית סבירה, אשר אינם בעלי השפעה או עושר יוצאי דופן או ניכרים לעין. 
ההגדרה המצמצמת של מעמד הביניים על פי משקי בית שהכנסתם ברוטו נעה בין 75% ל-125% מההכנסה הממוצעת. לפי אופן חישוב מקובל אחר, מעמד הביניים מוגדר על פי משקי בית שהכנסתם נעה בין 75% ל-125% מההכנסה החציונית (קו ההכנסה שמחצית מהשכירים משתכרים מעליו ומחצית משתכרים מתחתיו). בישראל 2010 כוללת קבוצה זו את משקי הבית מן העשירון הרביעי עד השביעי, כשליש מהאוכלוסייה.
ההגדרה המרחיבה של מעמד הביניים נובעת מחלוקה של אוכלוסייה לפי מעמדות סוציו-אקונומיים. חלוקה זו מבחינה בין מעמד גבוה (למשל 1% העשירים), ומעמד הפועלים, כשבתווך נמצא מעמד הביניים. חלוקה זו מגדירה את החלוקה המצמצמת כ"מעמד בינוני-נמוך".
מעמד הביניים הוא המעמד עליו מתבססת החברה המתועשת. התושבים במעמד זה הם, בדרך כלל, העובדים המאיישים את מרבית המערכות במגזר העסקי והציבורי, והם גם הצרכנים העיקריים של מוצרי הצריכה השונים בשוק. בסוציולוגיה המרקסיסטית, לעומת זאת, משמש הביטוי "מעמד הביניים" ככינוי למעמד בעלי הרכוש הבורגנים, המתפרנסים מבעלות על עסקים, מניהול וממקצועות חופשיים, בניגוד לפרולטריון - מעמד עובדי-השכר המתפרנס מעבודת כפיים.

מעמד הביניים בשיח הציבורי בישראל

חוסנו הכלכלי של מעמד הביניים תופס מקום מרכזי בשיח הציבורי והפוליטי בישראל. נראה כי שיח זה איננו מכוון להגדרה מצמצמת של מעמד הביניים, אלא להגדרה רחבה יותר, הכוללת גם אוכלוסיות חזקות יותר. אולם אין הסכמה בין החוקרים כיצד יש לנתח את ההתפלגות המעמדית של החברה הישראלית, ומהם גבולותיו של מעמד הביניים, שאת קיפוחו חרתה על דגלה תנועת המחאה החברתית (מחאת האוהלים) של שנת 2011. נראה דווקא כי בשל הקיטוב הגובר של ההתפלגות הכלכלית במדינה, ובניגוד לדימוי הספרותי והתקשורתי, רובד הביניים של ההכנסות בחברה הישראלית (125%-75% מההכנסה החציונית) דומה יותר במאפייניו לדימוי המקובל בקרב החוקרים עבור מעמד הפועלים. ברור כי כאשר מעמד הביניים נתפס באופן אחר, למשל כמשקי בית שהכנסתם נעה בין 125%-200% מההכנסה החציונית, לקבוצה זו תהיה מאפיינים שונים בהרבה, וייתכן שדווקא זו היא הקבוצה שנשאה את דגל המחאה החברתית של 2011.
חלק הארי

חלק הארי הוא ביטוי מליצי שמשמעותו החלק העיקרי, בעיקר במובן של חלוקה בלתי מידתית. הביטוי קיים בשפות רבות, והשימוש בו החל בסוף המאה ה-18.
מקור הביטוי במליצה המיוחסת לאחד ממשלי איזופוס. על פי אחת מגרסאות המשל, יצאו האריה, החמור והשועל לצוד טרף, וכאשר חילקו ביניהם את השלל, הציע החמור חלוקה שווה. בתגובה טרף האריה את החמור, והניח לשועל לבצע את החלוקה. השועל נתן לאריה את החלק העיקרי והותיר לעצמו חלק זעיר. כשהאריה פנה אליו בפליאה ושאל מנין למד את אמנות החלוקה הצודקת, השיב לו: מן החמור. 
הביטוי המקביל באנגלית הוא "The lion's share", ולפיכך התרגום הנכון הוא "חלק הארי", צירוף סמיכות שמשמעותו המילולית "חלקו של האריה". בעברית השתרש לצדו גם השיבוש "החלק הארי", שהוא לכאורה צירוף של שם עצם ותוארו, אך "ארי" (במלרע) אינו שם תואר, והתוצאה המתקבלת חסרת משמעות ("החלק שהוא אריה"). הקושי בשימוש הנכון בצירוף נעוץ כנראה בעובדה שכיום נפוץ יותר השימוש במילה "אריה", ואילו המילה "ארי" נחשבת לארכאית ומוכרת בעיקר מצירופים אחרים.
למרות שהביטוי נמצא בשימוש בדיבור היומיומי במגוון הקשרים, לפי חוקר הלשון אבא בנדויד בחיבורו "מדריך לשון לרדיו ולטלוויזיה", יש להשתמש בביטוי רק בהקשרים של חלוקה לא מאוזנת, ואילו במקרים אחרים יש לבכר ביטויים אחרים מליציים פחות, כגון החלק הגדול, החלק העיקרי.
ראדה פריצה

קריירת מועדונים

ראדה פריצה נולד ב-1980 לאב סרבי ואם קרואטית והחל את קריירת הכדורגל שלו בקבוצת הנערים של יונגבי. ב-1995 עלה לקבוצה הבוגרת, שם כבש 14 שערים ב-37 משחקים. ב-1998 חתם פריצה בקבוצת הלסינגבורג מליגת העל השוודית, שם היה 5 עונות, בהן כבש 27 שערים ב-113 משחקים וזכה באליפות ב-1999. 
ב-2002 עזב לראשונה את שוודיה, כשחתם בקבוצת האנזה רוסטוק הגרמנית. ב-2006 חזר לסקנדינביה, הפעם לקבוצת אולבורג בולדספילקלאב הדנית. כבר בעונתו הראשונה סיים כמלך השערים בליגת העל הדנית, ועונה לאחר מכן זכה עם הקבוצה באליפות.
ב-2008 ניסה פריצה את מזלו פעם נוספת מחוץ לסקנדינביה כשחתם בקבוצת סנדרלנד האנגלית, אך לאחר שמיעט לשחק בקבוצה חתם לאחר עונה ברוזנבורג הנורווגית. כבר בעונתו הראשונה סייע לקבוצה לזכות באליפות ליגת העל הנורווגית, כשסיים כמלך השערים של הליגה. בעונה לאחר מכן זכה שוב עם קבוצתו באליפות. בסך הכל במהלך ארבע העונות שבהן שיחק בקבוצה, זכה פריצה ב-2 אליפויות וסיים כמלך השערים של הליגה פעם אחת וככובש המצטיין של קבוצתו 3 פעמים.
בתום עונת 2012 בנורווגיה הסתיים החוזה של פריצה ברוזנבורג והוא חתם במכבי תל אביב. ב-14 בינואר ערך פריצה את הופעת הבכורה שלו כשנכנס כמחליף במשחק ליגה נגד הפועל באר שבע, בו הוא בישל את השער החמישי במשחק. את שער הבכורה שלו כבש בניצחון 0:4 בדרבי מול הפועל תל אביב. פריצה היווה חלק משמעותי באליפות של מכבי תל אביב בעונת 2012/2013 כאשר כבש שמונה שערים, כולל שער בניצחון 0-2 על הפועל רמת השרון במשחק ההכתרה, והוסיף ארבעה בישולים. ב-12 בפברואר 2014 סיכם פריצה על הארכת חוזהו במכבי תל אביב בעונה נוספת. בעונת 2013/2014 כבש 12 שערי ליגה ושוב זכה עם הקבוצה באליפות המדינה.
בעונת 2014/2015 זכתה מכבי תל אביב באליפות שלישית ברציפות. פריצה, שהיה פצוע במהלך העונה ומיעט לשחק, כבש חמישה שערי ליגה. בנוסף לאליפות, זכתה קבוצתו באותה עונה גם בגביע המדינה ובגביע הטוטו ובכך השלימה טרבל היסטורי בכדורגל הישראלי. בגמר גביע המדינה 2014/2015, אשר התקיים ב-20 במאי 2015, כבש פריצה שלושה שערים ובישל שניים נוספים בדרך לניצחון 2:6 על הפועל באר שבע. השוודי הציג את מה שתיאר בעצמו אחר כך כמשחק הטוב ביותר בקריירה שלו, משחק שהעניק לו את הציון 10 בעיתוני הספורט ובאתרי הספורט בישראל. בתום העונה, חוזהו במכבי תל אביב תם והוא עזב את המועדון.
ב-11 באוגוסט 2015 חזר פריצה להלסינגבורג, וב-11 בינואר 2016 חזר לישראל וחתם במכבי פתח תקווה. בתום עונת 2015/2016 חזר לשוודיה וחתם בלנדסקרונה.
ב-16 בנובמבר 2016 הודיע פריצה על פרישה ממשחק פעיל בגיל 36.

נבחרת שוודיה

פריצה הופיע לראשונה בנבחרת שוודיה בפברואר 2001 במשחק ידידות נגד נבחרת תאילנד כשהוא נכנס כמחליף בדקה ה-66 של המשחק.
בסה"כ רשם פריצה 14 משחקים בנבחרת, מתוכם 9 בהרכב הפותח, ולזכותו שני שערים שנכבשו במשחקי ידידות נגד אקוודור ומונטנגרו במהלך שנת 2007.
חנייה

חנייה היא העמדת כלי רכב בעת שהוא אינו בשימוש. באופן טיפוסי, מכונית פרטית נמצאת רוב הזמן בחנייה. בערים, הצורך בשטחי חנייה יוצר בעיה קשה, מכביד על התנועה ומצריך משאבי שטח יקרים. מקומות חנייה בעיר מצויים בצדי הרחוב ובחניונים, שחלקם מגרשים פתוחים במפלס הרחוב וחלקם מבנים ייעודיים או חלק, לעיתים קרובות תת-קרקעי, מבניין שרובו משמש למטרות אחרות.

תשלום

במקומות בהם יש מחסור בחנייה נוהגות רשויות מקומיות לגבות תשלום עבור חנייה במרחב הציבורי, לאורך רחובות ובחניונים. בחניונים היה נהוג עד לשנים האחרונות לבצע גבייה ידנית של תשלום עבור חנייה בכניסה או ביציאה מהחניון. בשנים האחרונות הותקנו בחניונים רבים אמצעים לגבייה אוטומטית של תשלום עבור חנייה.
בחנייה לאורך כבישים גבייה ידנית אינה מעשית ועל כן הומצאו אמצעים שונים לגביית התשלום. בשנת 1935 הוכנס לשימוש בארצות הברית המדחן שקיבל תשלום באופן אוטומטי. בהמשך הוכנסו לשימוש כרטיסי חנייה, מדחני כרטיסים, תשלום סלולרי מהטלפון הסלולרי ומכשירי צג לתשלום עבור חנייה.

מחסום חנייה

שומר חנייה או מחסום חנייה הוא מוצר המותאם להתקנה בפתח החנייה.
לשומר החניה תפקיד עיקרי והוא למנוע מרכבים זרים לחנות בשטח החניה כאשר היא ריקה.
הדרך שבה פועל שומר החניה היא בעצם על ידי חסימה של הכניסה לחניה כאשר שומר החניה עומד נעול בכניסה לחניה. כאשר נהג הרכב המורשה לחנות בחניה רוצה להחנות בה את רכבו, הוא יוצא מהרכב, משכיב את שומר החניה ומחנה.
קיימים מגוון דגמים של שומרי חניה – שומרי חניה בעלי רגל בודדת, שומרי חניה בעלי 3 רגליים עם צירים ורגל טלסקופית וגם שומרי חניה המופעלים חשמלית על ידי שלט רחוק.
שומר חניה אינו תחליף לאמצעי מיגון כנגד גניבת רכבים.

השלכות החנייה בחינם

הכלכלן דונלד שופ, חוקר תכנון עירוני שעסק בשאלת החנייה ותמחורה, טען כי מתן חניה בחינם גורם נזק חברתי, כלכלי וסביבתי ומוביל לבזבוז עצום של משאב ציבורי מוגבל - הקרקע. ניסיונות להגדיל את היצע החנייה יובילו לעלייה בביקוש ובשימוש ברכב פרטי, ובמהרה יווצר שוב מחסור במקומות חניה. שופ הציע לתמחר באופן דינמי את החניה, כדי להגיע למצב שבו מצד אחד רוב גדול של החניות יהיה בשימוש, ומצד שני תהיה תחלופה גבוהה ונהג שמגיע יוכל למצוא חניה, בתשלום, במרחק סביר מיעדו תוך זמן קצר. הרצון לחסוך בדמי החנייה יעודד את התושבים להשתמש בחלופות לרכב הפרטי, או לשתף נסיעות.
סימונה אמנאר

ביוגרפיה

אמנאר נולדה בקונסטנצה.

אלופת עולם בתחרות קבוצתית

באליפות העולם שנערכה בדורטמונד, גרמניה, בשנת 1994 זכתה אמנאר במדליית זהב בתחרות הקבוצתית.

אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה בסבאה, יפן, בשנת 1995 זכתה אמנאר בשתי מדליות זהב, בתחרות הקבוצתית ובתרגיל קפיצות.

אלופה אולימפית

באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכתה אמנאר ב-4 מדליות, 1 זהב, 1 כסף ו-2 ארד. מדליית זהב, בתחרות קפיצות בתוצאה של 9.825 נק', לפני מו הוילן מסין (9.768 נק') ובת ארצה ג'ינה גוג'ן (9.750 נק'). מדליית כסף, בתחרות קרקע בתוצאה של 9.850 נק', אחרי ליליה פודקופייבה מאוקראינה (9.887 נק') ולפני דומיניק דווז מארצות הברית (9.837 נק') ומדליות ארד, בתחרות הקבוצתית בתוצאה של 388.246 נק', אחרי ארצות הברית (389.225 נק') ורוסיה (388.404 נק') ובתחרות קרב-רב אישי ביחד עם בת ארצה לוויניה מילושוביץ' בתוצאה של 39.067 נק', אחרי ליליה פודקופייבה (39.255 נק') וג'ינה גוג'ן (39.075 נק'). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי בתרגיל מקבילים מדורגים (9.787 נק').

אולימפיאדת השיא

באולימפיאדת סידני (2000) זכתה אמנאר ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, בתחרויות החשבות ביותר, בתחרות הקבוצתית בתוצאה של 154.608 נק', לפני רוסיה (154.403 נק') וארצות הברית (152.933 נק') ובתחרות קרב-רב אישי בתוצאה של 38.642 נק', לפני בת ארצה מריה אולרו (38.581 נק') וליו שואן מסין (38.418 נק'). מדליית ארד, בתרגיל קרקע בתוצאה של 9.712 נק', אחרי ילנה זמולודצ'יקובה (9.850 נק') וסבטלאנה חורקינה (9.812 נק') שתיהן מרוסיה. נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי בתרגיל קפיצות בתוצאה של 9.537 נק'.
מסע אסטראלי

מסע אסטראלי, הנקרא גם הקרנה חוץ-גופית וריחוף בין-ממדי, הוא פרשנות כוללת לכל צורות ה"חוויה החוץ גופית" אשר גורסת כי ה"גוף האסטראלי" (לעיתים הנפש או הנשמה) מתנתק מהגוף הפיזי ומסוגל לרחף מחוצה לו, במישור הבין ממדי, המהווה שם כולל לתיאורי העולמות הרוחניים אליהן מגיע הגוף האסטראלי בנדודיו.
רעיון הריחוף הבין ממדי מושרש בתיאורי הדת הנפוצים של החיים שלאחר המוות, ובהם מסע או 'עליית' המודעות או הנפש מתוארים כחוויה המתרחשת מחוץ לגוף ובה הגוף הרוחני מגיע למישורי קיום גבוהים יותר. לדוגמה במסורת הפילוסופיה הניאופלטונית, העולם הפיזי כולו הוא הוויה נחותה ורביעית במספר מבין ארבעה מישורים בין ממדים. הפילוסוף פלוטינוס תיאר כיצד הנפש, אשר נתונה בו בעת לעולם זה ולעולם עליון ממנה, יכולה להיפרד מהגוף ולצאת למסע אסטראלי בעודה נתונה לחיים הגופניים. למעשה הוא טען כי נפשו שלו עברה חוויה כזו, אותה תיאר כ"ראיית אור וזוהר שאין הלשון מסוגלת לבטא ואין האוזננים מסוגלות לשמוע". בהשאילו את משל המערה מאפלטון, תיאר פלוטינוס את המסע האסטראלי כחוויה מיסטית בה הנפש, שמטבעה שואפת לעלות לממדים נשגבים יותר של תודעה, רואה כמה נפסד העולם הפיזיקלי.
במקרים אחרים, הריחוף הבין ממדי מקושר לחוויות סף מוות וכמו כן מדווח באופן תכוף כמתרחש באופן אקראי בהקשר לצורות שונות של מדיטציה, שינה וחלימה, מחלה ועליית חום הגוף, מעבר ניתוח כירורגי, חוויות נטילת סמים ושיתוק שינה. לעיתים החוויה תדווח כ"חווית התגלות", מפגש עם כפיל כביכול או עם דמות אשר נמצאת במקום אחר ובזמן אחר. (ראה בילוקציה)
המסע האסטראלי מובא לפרקים לכדי עיבוד למען מטרה אישית, ולפרקים נתפס כיכולת הנצרכת לתרגול רוחני. הדבר יכול לערב "ריחוף למישורי קיום גבוהים יותר" אך לרב משמש לתיאור כל חוויה המתרחשת "מחוץ לגוף הפיזי", בכלל זה גם לחוויה החוץ גופית הבסיסית של מבט על הגוף מבחוץ או ממבט על.
האמונה כי אדם יכול לעבור חוויה חוץ גופית נפוצה: מאות מקרים אישיים פורסמו במספר ספרים בשנות השישים והשבעים, וסקירות דיווחו כי בין שמונה לחמישים אחוזים (בקהילות מסוימות) השיבו כי הם חוו חוויה שכזו. אף על פי כן, הסברים רבים קיימים לחוויה החוץ גופית אשר לא כוללים בתוכם "בין ממדיות" של המישור או הגוף, ועל פי הדעה הרווחת בקרב מדענים קיומו של המסע האסטראלי בו אדם מסוגל "לצאת מגופו" נמצא בגדר ממצא אנקדוטלי המבוסס על עדויות בלבד.
זאכרטורטה

מרכיבים

עוגת הזאכרטורטה מורכבת משתי שכבות צפופות של תערובת שוקולד, מתוקות במידה, עם ריבת משמש ביניהן ומעליהן, ושכבה דקה של זיגוג שוקולד מריר עם חתיכות שוקולד מעליהן ובצדדים. בדרך כלל העוגה מוגשת יחד עם קצפת, כיוון שרוב הוינאים טוענים שהעוגה יבשה מדי מכדי להיאכל כמו שהיא.

היסטוריה


הסימן הרשום על עוגת הזאכרטורטה המקורית נרשם על ידי מלון זאכר שהוקם בשנת 1876 על ידי בנו של פרנץ זאכר. המתכון הוא סוד השמור בקנאות. עד לשנת 1965 ניהל מלון זאכר מאבק ממושך עם קונדיטוריית דמל שפיתחה מוצר תחת השם הזהה, עוגת זאכרטורט מקורית. ישנן מספר השערות לאופן שבו הצליחו ראשי קונדיטוריית דמל להשיג את המתכון לעוגת הזאכרטורטה. מאפיית דמל שינתה את שם המוצר שלה לשם עוגת הזאכרטורטה של דמל ושינתה מעט את הרכבה בכך שהסירה את שכבת הריבה שבאמצע העוגה, כך שריבת המשמש ממוקמת בעוגה ישירות מתחת לזיגוג השוקולד.
כיום קיימות מספר גרסאות למתכונים המתיימרים להתקרב כמה שיותר אל המתכון המקורי לעוגת הזאכרטורטה (אחדים מהם בקישורים שלהלן).

בתרבות הפופולרית

בעיבוד הישראלי לסדרה בנות הזהב, נוהגת הדמות של ריבה לצעוק "זאכרטורטה" בתור זעקת הקרב שנועדה להפחיד את הנאצים. במהלך הסדרה היא מגלה שזהו שמה של העוגה האהובה עליה מילדותה בהונגריה. העוגה וסיפורים אודותיה הם ציר מרכזי במספר פרקים בסדרה.
טיטאנומכיה

הטיטאנומוכיה (ביוונית עתיקה: Θιθανομοηια) , היא מלחמה במיתולוגיה היוונית. המלחמה התרחשה בין האלים האולימפיים,
לבין הטיטאנים. המלחמה התרחשה מפני שהטיטאן קרונוס, בלע את הסטיה, דמטר, הרה, פוסידון והאדס, בנבואה שאחד מילדיו יהרוג אותו. אשתו ריה, הצילה את זאוס, והחליפה אותו באבן. זאוס יחד עם אשתו הראשונה מטיס, הוציאו אותם, והכריזו מלחמה על הטיטאנים.

לפני המלחמה

לאדמה (גאיה) ולשמים (אורנוס), היו 18 ילדים: 12 טיטאנים, 3 קיקלופים, ו-3 הקאטונכרים (מפלצות בעלות 100 ידיים). אורנוס שנא את הקיקלופים וההקאטונכרים. הוא כלא אותם בטרטרוס.
לגאיה כאב הדבר, והיא ביקשה מהטיטנים שיחלצו אותם. כולם פחדו, חוץ מבן הזקונים קרונוס, שקיבל מגאיה חרמש, ואיתו פצע אנושות את אורנוס, שנמלט לשמים לעולם. הוא שחרר את הקיקלופים וההקאטונכרים ממאסרם, והפך למלך הטיטנים והעולם. אבל הוא החזיר את הקיקלופים וההקאטונכרים, לטרטרוס. לקרונוס וריה, נולדה ילדה בשם הסטיה, וקרונוס שמע מהוריו, שאחד מילדיו יהרוג אותו, אז הוא בלע את הסטיה. אותו דבר קרה עם דמטר, הרה, האדס ופוסידון. כאב לריה על שלא תוכל לראותם וביקשה עצה מגאיה. היא אמרה לה להערים על קרונוס, ולהחליף את התינוק באבן. קרוב ללידת התינוק, ריה נסעה לכרתים, ושם נתנה לשלוש נימפות ועז אגדית בשם אמילתיאה לגדל התינוק, (שנקרא זאוס). היא בדרך לקחה אבן וכסתה אותה בשמיכה, וקרונוס חשב שזה התינוק ובלע את האבן. כשזאוס גדל, ריה נתנה לו אישה, מטיס, והיא עצתה לו לא להתקיף את קרונוס לפני שישיג עוד חברים. מטיס התחפשה לרועה, והיא אמרה לקרונוס שעבר במקרה שיש לה עשבים שיתנו לו כוח כה גדול עד שלא יובס לעולם. הוא הסכים, והיא הביאה לו שיקוי הקאה. הוא הקיא את הילדים, והם הכריזו מלחמה על הטיטאנים.

בזמן המלחמה

המלחמה נמשכה 10 שנים, ובזמנה זאוס שחרר את הקיקלופים וההקאטונכרים מכלאם, והם נתנו להם מתנות. לזאוס הם הכינו ברקים, לפוסידון הם הכינו קלשון בעל 3 שיניים, ולהאדס הם הכינו קסדה שהפכה אותו לבלתי נראה. הטיטאנים הובסו, ונכלאו בטרטרוס.

בתרבות

בספר פרסי ג'קסון ותקוות האולימפוס מסופר על מלחמת הטיטאנים השנייה, בה קרונוס חוזר לחיים. הוא מתמזג עם לוק קסטלאן, בן הרמס, שמשרת אותו. מחנה החצויים יוצא לקרב נגד הנסיכה אנדרומדה, ספינת התענוגות של קרונוס, ובשליחת 15,000 ליטרים של מים, הספינה הוטבעה, אך צ'ארלס בקנדרוף מת. בהמשך, הם פוגשים את פרומתאוס, שעבר לצבא הטיטאנים, שנותן לפרסי את כד פנדורה. בעוד האלים נלחמים בטיפון, החצויים מובסים על ידי צבאות קרונוס, ונסוגים לאולימפוס. לבסוף, לוק קסטלאן מקריב את עצמו ועוצר את קרונוס. האלים חוגגים את ניצחונם, ולפרסי ניתנת משאלה. פרסי בוחר לא להפוך לאל בן אלמוות, אלא שהאלים יכירו בילדיהם החצויים ויכבדו את האלים המשניים, כגון: הקטה, מורפיאוס, יאנוס, איריס, נמסיס ועוד. בונים ביתנים לכל אל כולל אלים משניים והאדס, שלא אין ביתן במחנה החצוים.
הפועל תל אביב

היסטוריה

ב-1920 נוסדה ההסתדרות הכללית של העובדים העברים בארץ ישראל, במטרה לאגד "את כל העובדים החיים על יגיעם מבלי לנצל עבודת זולתם, לשם סידור כל העניינים היישוביים, הכלכליים והתרבותיים של המעמד העובד בארץ לבניין חברת העבודה העברית בארץ ישראל". אמנם הנהגת ההסתדרות הייתה חסרת זיקה ספורטיבית, אך כאשר הקימו חברים מן השורה את התאגדות הפועל אימצה אותו ההסתדרות לחיקה. מועדון הספורט הראשון של ההתאגדות היה הפועל תל אביב, שהוקם בקיץ 1923 וכלל מחלקות כדורגל, התעמלות ואתלטיקה. המועדון לא האריך ימים והתפרק כעבור שנה וחצי, וב-1924 נוסד מועדון הפועל חיפה. ב-1925 נכשל ניסיון נוסף להקמת הפועל תל אביב, אך שנה לאחר מכן הוקם המועדון בשלישית, והפעם הצליח להתבסס.
היה זה ב-15 במאי 1926, בצריף של הנוער העובד ברחוב קינג ג'ורג' בתל אביב (בשטח בו שוכן כיום גן מאיר), עת נערך במקום כינוס מועצת הייסוד להקמת התאגדות הפועל. באותו מועד הוחלט על חידוש פעולתה של הפועל תל אביב, ונקבע סמל המועדון, שילוב בין דמות של ספורטאי ההודף באגרופו את היריב לבין הפטיש והמגל, סמל הקומוניזם המייצג את מעמד הפועלים (פועלי התעשייה מיוצגים באמצעות הפטיש והחקלאים באמצעות המגל). הצבע שנבחר הן לסמל והן למדי הקבוצה הוא הצבע האדום, שאף הוא מזוהה עם השמאל ונחשב למייצג את תנועת הפועלים ומבטא את ההשקפה כי כל בני האדם שווים ואותו דם זורם בעורקיהם.
באותה העת כבר פעלה בעיר קבוצת כדורגל של פועלים, קבוצת אלנבי שהקים שלמה פוליאקוב ב-1924, והשתייכה לאגודת מכבי. ב-1927 פרשו כמה מחברי קבוצת אלנבי, ובראשם פוליאקוב והאחים מאיר, על רקע חילוקי דעות עם הנהלת מכבי. בתחילה ניסו לפעול בתוך מועדון ספורט "הגיבור", אך לאחר מכן הצטרפו להפועל, תוך שהם מפרסמים מכתב חריף שהכיל האשמות נגד מרכז מכבי, לפיהן שוררת בין שורותיו "אתמוספירה מרעילה של פרופסיונליזם ומסחר על כדור-רגל", וקוראים לעוסקים בספורט בארץ ישראל "להילחם נגד מחלת הפרופסיונליזם" ו"לשלול את האפשרות של קבלת משכורות קבועות בעד המשחק, מבלי להתקשר לאיזו עבודה פרודוקטיבית בבניין החברה, העם והארץ".
ב-1928 נערכו לראשונה משחקי גביע ארץ ישראל בכדורגל, ובמשחק הגמר ניצחה הפועל תל אביב את מכבי חשמונאי ירושלים, אשר ערערה על תוצאת המשחק בטענה שהפועל שיתפה שחקן שלא כחוק, ובעקבות זאת הוחלט כי שתי הקבוצות יחלקו בגביע. בשנת 1934 הייתה הפועל תל אביב לאלופה העברית הראשונה וזכתה באליפות הראשונה בתולדותיה, לאחר שניצחה בכל משחקיה, ובאותה שנה השלימה דאבל ראשון. קבוצת הפועל תל אביב בכדורסל הוקמה בשנת 1935, ובשנת 1960 היא זכתה באליפות הראשונה בתולדותיה. ב-1967 זכתה קבוצת הכדורגל של המועדון בטורניר הראשון של גביע אסיה לקבוצות, והייתה לאלופת אסיה הראשונה. פעמיים בעשור זה זכו קבוצת הכדורגל וקבוצת הכדורסל באליפות באותה עונה, בפעם הראשונה ב-1966 ובפעם השנייה ב-1969, כאשר זכתה קבוצת הכדורסל בפעם היחידה בתולדותיה בדאבל והפכה לקבוצת הכדורסל היחידה מלבד מכבי תל אביב שזכתה בדאבל בישראל. באותה עונה זכתה בדאבל גם קבוצת הכדורמים של המועדון, שהייתה בתקופה זו הקבוצה המובילה בישראל וזכתה בתשע אליפויות ושמונה גביעים, אך בהמשך ירדה מגדולתה ונסגרה.
בשנות ה-90 הופרטו קבוצות הכדורגל והכדורסל של המועדון, ועברו לבעלות פרטית.
לאורך השנים הצמיחה האגודה ספורטאים מצטיינים רבים באתלטיקה, התעמלות, שיט, קיאקים אולימפיים, היאבקות, איגרוף, הרמת משקולות וטניס, וביניהם אסתר רוט-שחמורוב, יוסף רומנו, מרים סידרנסקי, אילנה ברגר, עמית ענבר ומעין דוידוביץ'.
פומלו

גידול ושימושים

מקורה של הפומלו הוא בדרום מזרח אסיה, ובייחוד מלזיה, וגדלה באופן טבעי על גדות נהרות פיג'י וטונגה. משוער כי הפומלו הובאה לסין במאה הראשונה לפני הספירה. היא גודלה בדרום סין, ובמיוחד במרכז תאילנד על גדות נהר צ'ן; היא גם גודלה בטאיוואן, דרום יפן, דרום הודו, בנגלדש, וייטנאם, מלזיה, אינדונזיה, גינאה החדשה וטהיטי. כיום היא מגודלת באופן מסחרי בעיקר בקליפורניה שבארצות הברית ובישראל.]
באנגלית, הפומלו נקראת גם"שֶדוֹק", (Shaddock) וזאת לאחר שקפטן אנגלי בשם זה העביר זרעים שלה לאיים הקריביים במאה השבע עשרה מן הארכיפלג המלזי. באוקיינוס השקט ובאסיה הוא ידוע כ"הזָ'בּוֹנְג", ובסינית הוא נקרא "יוזי" (柚子). בהולנדית נקרא פָמְפֵלְמוֹאֵס (מילולית "לימון דלעת"), משם זה נגזר השם בצרפתית "פומלו".
צבע חלקו הפנימי של הפרי נע בין צהוב חיוור לאדום, וטעמו מתוק חלש. הפומלו היא פרי ההדר הגדול ביותר, והיא מגיעה לקוטר של 30 סנטימטר ולמשקל של עד 10 קילוגרמים. קליפתה עבה, ולעיתים משתמשים בה להכנת מרמלדה.
קליפת הפומלו משמשת גם בבישול ובממתקים הסיניים. קליפות הדרים משמשות לעיתים קרובות במטבח הסיני לתיבול, במיוחד בקינוחי מרקים מתוקים.
האשכולית היא בת כלאיים של הפומלו והתפוז. בשווקים מסוימים, הן אשכוליות והן אשכוליות המוכלאות עם פומלו נמכרות תחת השם "פומלו".
הטנג'לו הוא בן כלאיים בין הפומלו והמנדרינה. קליפתו דקה יותר מקליפת המנדרינה והוא פחות מתוק ממנה.
Dart

Dart היא שפת תכנות המפותחת על ידי גוגל. היא נחשפה בוועידת GOTO באורהוס באוקטובר 2011. 
המטרה המרכזית של שפת התכנות היא להחליף את השפה המשמשת בפועל לפיתוח אפליקציות אינטרנט Javascript. עד להשגת המטרה, כדי לרוץ בדפדפנים הראשיים, Dart תבצע הידור מקוד-לקוד של Javascript.
כדי להשיג שיפורי ביצועים, מפתחי גוגל השקיעו מאמץ גם בקידום ופיתוח Javascript. 
ביקורת כנגד היוזמה מתרכזת בכך שהוספת שפה רק מבזרת ומסבכת את הפיתוח לאינטרנט, בדומה למה שקרה עם VBScript.
על פי הצהרת החברה, Dart מתוכננת לעבוד עם אפליקציות מודרניות, נוחה לשימוש מפתחים, ובעלת ביצועים מוגברים בצד המשתמש.
היא מונחית עצמים (Object Oriented) מבוססת מחלקות, ובעלת Syntax דומה לשל שפת C. השפה תומכת ב Interfaces, ב מחלקות אבסטרקטיות (Abstract class) וב Generics.
בנובמבר 18 שנת 2011 גוגל שיחררה הצהרה בה הכריזה על פיתוח סביבת עבודה ייעודית לDart. פרויקט זה הוזנח לאחר שנכנסו תוספים שמאפשרים תמיכה בDart בסביבות עבודה שונות, כדוגמת android studio וvisual studio code.
סיבה עיקרית לפופולריות של Dart כשפת תכנות היא העבודה שגוגל בנו בעזרתה את Flutter, ספרייה המאפשרת תכנות אפליקציות גם לסביבות אנדרואיד וגם לסביבות ios, וכל זאת בצורה נוחה במיוחד.
הפרויקט נוסד על ידי לארס באק וקספר לונד.