ג'ון האמונד

משפחה ושנים ראשונות

האמונד נולד לאחת המשפחות העשירות והמכובדות בניו יורק. סבו מצד אביו (שנקרא באותו שם) היה גנרל ג'ון הנרי האמונד שלחם בצבא האיחוד במלחמת האזרחים האמריקאית, אמו, אמילי לבית סלואן, הייתה נכדתו של איל ההון ויליאם הנרי ואנדרבילט. הוא היה בן יחיד ולו ארבע אחיות שאחת מהן, אליס, נישאה ב-1942 למוזיקאי בני גודמן.
בילדותו למד האמונד מוזיקה קלאסית וניגן בכינור ובויולה, אולם נמשך לנגינה ולזמרת הספיריטואלס והבלוז של משרתי המשפחה, שהיו אפרו-אמריקאים ברובם. כאשר בגר ביקר בחשאי במועדוני הג'אז בהארלם. בשנת 1927 שמע לראשונה את בסי סמית בהופעה חיה, ששבתה את ליבו.

עד מלחמת העולם השנייה

בשנת 1928 החל האמונד ללמוד מוזיקה באוניברסיטת ייל, אך בשנת 1931 עזב את לימודיו והחל לסקר את המוזיקה של ניו יורק, ובפרט את סצנת הג'אז, עבור מגזין המוזיקה הבריטי "מלודי מייקר", והיה בכך לכתב העתון האמריקאי הראשון. ב-1933 עבר להתגורר בגריניץ' וילג', על מנת להיות קרוב למוזיקאים ואמנים. באותה שנה החל לממן הקלטות אמנים שאהב והפך למפיק ואמרגן בפועל. הוא יצר קשר עם חברת תקליטי קולומביה רקורדס הבריטית וארגן עבורה הקלטות של פלטשר הנדרסון, בני גודמן וג'ו ונוטי. כך חשף לראשונה אמנים אלה לקהל בריטי לבן. 
במיוחד התרשם האמונד מבני גודמן, הוא סייע לו להקים את להקתו ושכנע אותו לשלב מוזיקאים אפרו-אמריקאים (צעד יוצא דופן בעידן מדיניות ההפרדה), בהם ליונל המפטון וצ'ארלי כריסטיאן. לאחר ששמע את בילי הולידיי בת ה-17 במועדון בהארלם החליט האמונד לנהל את הקריירה שלה וחיבר אותה לבני גודמן. האמונד אירגן הקלטות להרכבו של גודמן ולהרכבים נוספים, אליהם התוודע באמצעות האזנה לרדיו בגלים קצרים. כך שמע את להקתו של קאונט בייסי מקנזס סיטי ונסע להקליטם (הקלטה המהווה את ההקלטה הראשונה של ההרכב ובה תיעודו הראשון של הסקסופוניסט לסטר יאנג).
ב-1938 הפיק את המופע "מספיריטואלז לסווינג" בקרנגי הול, מופע חלוצי  של מוזיקה שחורה באולם קונצרטים "לבן". במופע השתתפו בין היתר תזמורתו של קאונט בייסי, סידני בשה, ג'יימס פ. ג'ונסון, ביג ביל ברונזי ואחרים.
במקביל כתב האמונד באותה תקופה טורים במגזין דאון ביט. הוא לא הסתיר את דעותיו הפוליטיות והחברתיות בכתיבתו. למשל, הוא ביקר את דיוק אלינגטון לא על המוזיקה שלו אלא על אדישותו למדיניות ההפרדה בין לבנים ואפרו-אמריקאים, מדיניות לפיה הוא ותזמורתו, האפרו-אמריקאים, הופיעו באולמות שהכניסה אליהם הותרה ללבנים בלבד. בהשפעתו הפך דאון ביט לנושא דגל רעיון ביטול מדיניות ההפרדה, עודד תזמורות מעורבות והדגיש את המקוריות והתרומה של יוצרים אפרו-אמריקאים לג'אז (דבר שלא היה ברור מאליו באותה תקופה).

ממלחמת העולם השנייה ועד מותו

במלחמת העולם השנייה שירת האמונד בצבא ארצות הברית. כשחזר, לא אהב את הכיוון אליו נטה הג'אז לאחר מהפכת הבי בופ והחליט לטפח סגנונות מוזיקה נוספים.
ב-1950 חבר שנית לקולומביה רקורדס וגילה את סצנת מוזיקת הפולק של ניו יורק. הוא הקליט את פיט סיגר ואמנים נוספים, שהבולט בהם היה בוב דילן הצעיר (ב-1961) עבורו הפיק את תקליטו הראשון והשני הכולל את השירים "Blowin' in the Wind" ו-"A Hard Rain's a-Gonna Fall". עוד גילה באותה תקופה זמרת גוספל בת 18 בשם ארית'ה פרנקלין, שהייתה לאחת מזמרות מוזיקת הנשמה הגדולות והחשובות ביותר.
פרויקט נוסף של האמונד ב-1961 היה הוצאתן מחדש של כל הקלטותיו של חלוץ הדלתא בלוז הנשכח רוברט ג'ונסון, באלבום King of the Delta Blues Singers, דבר שהחזיר את ג'ונסון לידיעת הציבור. ב-1971 הוציא האמונד מחדש את הקלטותיה של בסי סמית, על פרויקט זה זכה לפרס גראמי.
ב-1975 פרש האמונד מ"קולומביה", לאחר שהחתים את לאונרד כהן וברוס ספרינגסטין. ב-1983 החתים לחברה, לאחר פרישתו, את סטיבי ריי ווהן. ב-1987 נפטר משבץ.

חייו הפרטיים

ב-1941 נשא לאשה את ג'מיסון מקברייד (Jemison McBride), לזוג נולדו שני בנים, זמר הבלוז ג'ון פ. האמונד וג'ייסון המונד. בן נוסף, דאגלס, נפטר בסמוך ללידתו. ב-1948 התגרשו.
בשנת 1949 נשא האמונד לאשה את אסמה סארנוף, אשתו לשעבר של יו"ר NBC, רוברט סארנוף. יחד גידלו את בתה רוזיטה. אסמה נפטרה ב-1988 מסיבוך של מחלת איידס בה לקתה עקב עירוי דם מזוהם.