google/wiki40b huggingface dataset:
הוועדה האירופאית לדנובה

הרקע

באנגליה ובארצות נוספות במערב אירופה גדלה במחצית הראשונה של המאה ה-19 האוכלוסייה ובמקביל הביקוש לתבואות. בעקבות המהפכה התעשייתית והעיור המואץ הצטמצם מספרם של העוסקים בחקלאות והחקלאות המקומית לא הייתה מסוגלת לתת תשובה לביקוש המוגבר לתבואות. בנסיכויות הרומניות, בנסיכות ולאכיה ובנסיכות מולדובה היו עודפי תוצרת חקלאית, דגנים משובחים, אך המרחק הגדול בין מקום גידול הדגנים ובין ארצות היעד יצר הוצאות הובלה גדולות ופחת גדול יותר - הפתרון המתבקש היה הובלת הדגנים בספינות.
האימפריה הרוסית שמה לה למטרה להשתלט על מצרי הים המובילים לים השחור, בוספורוס ודרדנלים ולשם כך נזקקה לשליטה על הדרך אליהם, דרך העוברת בנסיכויות הרומניות. השלטונות הרוסיים חששו מהארכת קווי האספקה של הצבא שייצא לכיבוש קונסטנטינופול, במיוחד מפני האפשרות שצבא עוין להם יעלה בספינות דרך הדנובה וינתק את הצבא הרוסי מקווי האספקה שלו. כדי למנוע אפשרות זו פעלה האימפריה הרוסית למניעת תחזוקה ראויה של פתחי הדנובה וזרועות השיט מהים השחור אל נמלי גאלאץ ובראילה. ללא פעולות תחזוקה יזומות היה תהליך הדרגתי של חסימת המעברים על ידי הסחף. יתר על כן הרוסים נמנעו מהצלת כלי שיט שעמדו לטבוע וטביעתם הוסיפה מכשולים לשיט בדנובה. הרוסים התעלמו מקיומם של שודדי ים בדלתה של הדנובה, הוסיפו קרנטינות וטרטרו את בעלי הסחורות, שנאלצו להביא את סחורותיהם לאודסה לשם קבלת אישור כניסה.
הממונה על הקונסוליה הבריטית בגאלאץ יזם הבאת ספינה לניקוי תעלת סולינה, אך השלטונות הרוסיים סירבו לאפשר זאת.
תחרותיות (רגש)

תחרותיות כתכונת אופי

תחרותיות היא תכונת אופי נרכשת שמקורה בחינוך ו/או השפעת הסביבה, לטוב ולרע. כפועל יוצא, היא לרוב תלווה בתכונות אופי מאותו ראציונאל, כגון: הישגיות, שאפתנות, כושר הישרדות ועוד.
תחרותיות, בהיותה תכונת-אופי, לרוב אינה מהוה מאפיין זמני ומזדמן, אלא סוג של קו מנחה המאפיין את שגרת חייו של המחזיק בה, והיא באה לידי ביטוי באופן רציף בחשיבתו, השקפת עולמו, תגובותיו ודרכי פעולתו. נתון זה רק מחזק את ההכרח הטמון בשליטה על יצר התחרותיות.

יתרונות מול חסרונות

תחרותיות היא תכונת אופי בריאה, שלזכותה נזקפים הצלחותיו של אדם לאורך חייו. יצר התחרותיות הטבוע באדם, הוא זה שמסייע לו, בין השאר, להתמודד עם קשיים לאורך הדרך, עם כשלונות ספוראדיים ועם אינסטינקטים מזדמנים לפרוש. לעיתים, היא זו שדוחפת את המתמודד לנטרל את המתמודדים האחרים, בדרכים כשרות ובלתי-כשירות, בחזקת "לא מאהבת מרדכי, אלא משנאת המן" והיא זו שמקנה לרגע הניצחון או ההפסד את הערך המוסף, שמרומם את אותו הרגע לרמות הגבוהות ביותר. 
תחרותיות היא גורם בריא וחיובי במשוואת התחרות כל עוד היא תחומה בגבולות הפרופורציונליים המתאימים. שכן, תחרותיות מוגזמת תביא, בדרך כלל, לשחיקת המתמודדים (פיזית ו/או מנטלית-רגשית) ולא פחות מצער - לקטיעת האווירה הספורטיבית.
בהיעדר הצבת גבולות וקווים אדומים - אותה תחרותיות תשחוק את המחזיק בה ומגרעותיה תעלינה על סגולותיה.
תחרותיות היא אלמנט שניתן לשליטה ו/או ריסון. מסר זה הוא קריטי בבואנו להתמודד עם עודף-תחרותיות, לאור העובדה כי תחרותיות טומנת בחובה פוטנציאל רב להרסנות. שכן, ברור ונהיר לכל כי אדם תחרותי מאד, עד לקיצוניות, אם יפסיד או ייכשל - אותו יצר התחרותיות יובילו לסף משבר - שאין לדעת כיצד יסתיים.

תחרותיות במשחק

המשחק היא אחת הפעולות שבה התחרותיות יכולה לבוא לידי ביטוי באופן המביא לידי התרתה של מתיחות מחוץ למהלכם הרגיל של החיים.
התחרותיות במשחק מתוחמת במסגרת של הסכם הדדי, המגדיר את גבולותיו של הזמן והמקום, היא נערכת לפי כללים מסוימים וצורה מסוימת.
בהינתן כל אלו ניתן לבחור בכל פעילות שהיא, שכן עבור תכלית המשחק אין חשיבות לטיבו של המעשה הספציפי והתועלת המכוונת בו.
אליה קהואג'יאן

ביוגרפיה

נולד באורפה שבטורקיה למשפחה ארמנית. בשנת 1915, בהיותו בן חמש, חווה את מרד התושבים הארמניים של אורפה נגד הצבא הטורקי לאור הידיעות על טבח הארמנים באזורים שונים של המדינה. אחרי דיכוי המרד שבו נפלו אביו של אליה ואחד מאחיו כל הזקנים, הנשים והילדים הארמניים של אורפה הוגלו מהעיר ונשלחו ל"צעדת המוות" במדבר הסורי. רק אליה ואחת מאחיותיו ניצלו מהשואה הארמנית – יותר ממאה קרובי משפחתו נספו. אליה אומץ על ידי זוג כורדי, אחר כך נמכר למשפחה נוצרית סורית, ולבסוף נזרק לרחוב. כילד יתום נאסף על ידי ארגון סיוע אמריקני, והועבר בין בתי יתומים בחלב, ביירות, נצרת וירושלים. בנצרת נתגלה כשרונו לציור, ובהמלצת המורה אליה התחיל ללמוד את מקצוע הצילום (כמקצוע פרקטי יותר מציור) עם הצלם הארמני קריקור בוגוסיאן.
בשנת 1924 הגיע לירושלים, שם המשיך ללמוד והתחיל לעבוד כעוזר של הצלם הארמני ג'וזף טומאיאן, ממנו גם למד את רזי המקצוע. החל משנת 1933 עבד בסטודיו הצילום של משפחת חנניה הערבית-נוצרית. החנות הייתה ממוקמת בבנין של מלון פאסט. בשנת 1942 אליה רכש את החנות וקרא לה Elia Photo Service. הסטודיו היה מאוד פופולרי בירושלים. בתקופת מלחמת עולם השנייה המודיעין הבריטי וחיל האוויר המלכותי השתמשו רבות בשירותיו כצלם ביטחון שדה. ב-1948 הסתתר אליה עם משפחתו ברובע הארמני כי שכונת מוסררה שבה נמצא ביתם הפכה לשדה קרב בין יהודים וערבים. הוא הצליח להעביר את רוב הציוד ואת הנגטיבים מהחנות למקום המקלט. ב-1949 פתח סטודיו לצילום ברובע הנוצרי של העיר העתיקה, שם הוא קיים עד היום. כתוצאה מהמעבר לירושלים המזרחית איבד אליה את ביתו במוסררה, והמשיך להתגורר ברובע הארמני גם אחרי מלחמת ששת הימים.
אליה קהואג'יאן מת בשנת 1999 ונקבר בבית הקברות הארמני שבהר ציון בירושלים. לאחר מותו ממשיכים בנו קוורק ונכדו אליה להחזיק בחנות הצילום ברחוב אל ח'נקה בעיר העתיקה בירושלים.

מורשת

צילומיו של אליה הוצגו בתערוכות בארץ ובחו"ל.
אליה קהואג'יאן עשה אלפי צילומים של ירושלים, לדבריו של בנו הארוט הוא צילם את ירושלים יותר מכל צלם אחר בן תקופתו. בשנות ה-90 יצא לאור בירוואן ספר זכרונותיו של הצלם. ב-2014 בנו הארוט קהואג'יאן ערך את הספר, תירגמו לאנגלית והוציא לאור בטורונטו תחת השם "מהמדבר האדום לירושלים".
בירושלים יצא לאור אלבום צילומיו של אליה "Jerusalem Through My Father's Eyes".
אליה היה צייר חובב. אחת התמונות שבה הוא צייר את הקתדרלה באצ'מיאדזין נמצאת היום בבית הספר של הרובע הארמני.
מטא-דאטה

מֵטָא דָאטָה (באנגלית: Metadata) הוא "מידע אודות המידע". מקור הקידומת מטא בשפה היוונית, ומשמעותה עשויה להיות: "על", "אחרי", "מעבר". הקידומת Meta עשויה לתאר גם משהו שהוא מעל המושג העוקב את קידומת זו, למשל: "מטאפיזי" הוא משהו שמעל לפיזי. באופן דומה המטא דאטה הוא מעל לנתונים, כלומר: מתאר את התכונות של הנתונים ברמת הפשטה גבוהה יותר.
באמצעות המטא דאטה ניתן לאתר זהות מופעים שונים של נתונים המאוחסנים במקומות שונים (למשל: בסיסי נתונים מסוגים שונים, קבצים שונים). במקרים רבים מימוש סכימות של Metadata נעשה במערכות מחשוב מודרניות באמצעות XML. נעשה שימוש שכיח לייצוג מטא דאטה גם בשפות SGML מבוססות תגים אחרות. כמו כן קיימים מוצרי תוכנה ייעודיים לטיפול במטא דאטה הנקראים Metadata Repositories.
מידע על מידע מתייחס בדרך כלל למערכות מחשוב אבל יכול להתייחס גם לעולמות תוכן אחרים. 
השימוש הנפוץ במטא דאטה הוא לצורך חיפוש: באמצעות המטא דאטה מחפשים פריטים התואמים אותו, למשל: חיפוש דפים באינטרנט שהכותרת שלהם כוללת נושא מסוים, אבל קיימים שימושים רבים אחרים כגון: הדפסה של מדריכים לפי נושאים, הפקת סטטיסטיקות של שימוש בפריטים לפי מאפיינים. שימושים נוספים למטא דאטה הם במסגרת מימוש ארכיטקטורות כלל ארגוניות (Enterprise Architectures) כגון: SOA, תפיסות מתקדמות בניהול מידע בארגון, כגון: EII ומודלים מתקדמים של טכנולוגיות Web.
תנועת המוסר (ספר)

פולמוס המוסר

בשנת תשל"ב הוציא הרב דב כ"ץ ספר נוסף בשם פולמוס המוסר, שעסק בוויכוחים ובפולמוסים השונים סביב תנועת המוסר לשיטותיה, בין תומכיה למתנגדיה מבית ומחוץ.
לאחר שכתב היד הושלם התלבט כ"ץ אם ראוי לפרסמו כספר. מצד אחד הובאו בו הטיעונים של תומכי המוסר שדחו את כל טענות המתנגדים, הן מתוך עולם התורה והן מקרב חוגי המשכילים. אך מצד שני הוא נתן במה לטענות המתנגדים, וכ"ץ חשש מהשפעתן השלילית, בעיקר מפרסום טענות המשכילים. לאחר התייעצות עם רבנים ואנשי מוסר החליט לפרסם את הספר. השיקול שהכריע היה הרצון לחשוף את מניעיהם השליליים של המתנגדים מבחוץ ולהציג את סילופיהם במאבקם בתנועת המוסר. עם זאת, הספר יצא במהדורה אחת בלבד, ומאז נמנעים מלהוציאו.
ישיבת בני עקיבא קריית הרצוג בני ברק

לימודי קודש

לאחר תפילת שחרית בימים שאין בהם קריאה בתורה נוהג ראש הישיבה להעביר שיעור קצר בנושאים אקטואליים חינוכיים ודברי מוסר.
במחצית הראשונה של היום הרבנים מלמדים את המסכת בגמרא שבה נבחנים בבגרות בתלמוד, לאחר מכן יש שיעורים בתורה, בנביא, ובאמונה.
בישיבה ישנם מסלולים מיוחדים של לימודי גמרא ברמה גבוהה הנקראים "אשכולות" ו"ישיבה קטנה". מסלול ה"ישיבה קטנה" מיועד לתלמידי החטיבה בלבד, בעוד מסלול ה"אשכולות" מיועד גם לתלמידי כיתות י'.
הישיבה מחייבת לימודי גמרא ברמת 5 יחידות לימוד, אך מתירה לתלמידים שלא עברו את הבגרות בכיתה יא' לגשת בכיתה יב' לבחינת הבגרות בתושב"ע. בנוסף, הישיבה מעודדת את תלמידיה ללמוד 5 יח' לימוד בתנ"ך.
הישיבה התמודדה מספר פעמים בחידון הגמרא הארצי וזכתה בו במקומות מכובדים.

פעילות חברתית ועזרה לסביבה

הישיבה דוגלת בפעילות חברתית רבות, ומעודדת את תלמידיה להתנדב.
בכיתות ז' - ח' הישיבה מקצה שעות מיוחדות לפעילות חברתית ופעילות לפיתוח הסביבה.
בכיתות ט' - י' התלמידים מבצעים התנדבות בבתי אבות, בתי חולים, עם ילדים בעלי צרכים מיוחדים, וכן התנדבות בלימוד תלמידים בכיתות נמוכות בבית ספר (מעורב מגדרים) בעיר.
בכיתות י"א - י"ב התלמידים נדרשים ליזום פעילויות חברתיות.מדי פעם הישיבה יוצאת במבצע מיוחד של עזרה לתלמידי כיתות נמוכות בלימודים, ופעילויות נוספות.
בנוסף לכל אלו הישיבה מבצעת פעיליות כלל ישיבתית כדוגמת הרקדה מידי ראש חודש, כוכב החודש לתלמידי חטיבת הביניים (כל מחזור/שכבת גיל, בוחרת תלמיד שלדעתה הוא התלמיד המצטיין של החודש), טקס תפילין לילדי כיתות ז' וכו'.
בכל שנתיים תלמידי כיתות יא' ויב' נוסעים למסע לפולין בעידוד ובהדרכת הישיבה.
מעיין צבי

היסטוריה

היישוב הוקם ב-30 באוגוסט 1938 כיישוב חומה ומגדל שהוקם על ידי חברי המכבי הצעיר שעלו בשנת 1935 מגרמניה. בתחילת דרכם עברו הכשרה בדגניה א', ב-1936 עברו חברי הגרעין באופן זמני לאזור כפר ביל"ו הם עבדו שם כ"פלוגת עבודה". חלקם התגייסו למשטרת המנדט כגאפירים. היישוב הוקם בתחילתו בצומת כביש 4 עם הכביש המוליך לתחנת הרכבת של זיכרון יעקב, בקרבת האזור בו היו שאריות ביצות כבארה כישוב חומה ומגדל. בשנת 1942 עברו למקום הנוכחי בגלל מחלת הקדחת שנבעה מקרבתם לביצות. 
הקיבוץ הוקם על אדמות בבעלות חברת פיק"א,  הקיבוץ קיבל מפיק"א את פרדס "נזלה" לעיבוד ואת האזור המשקי הצמוד שכלל בית אריזה, בית קירור ושלש בארות. בתחילה נקרא הקיבוץ  "מעין", על שם מעין הנמצא באזור בנימינה, ליד מבצר שוני. בשנת 1945 הוסף לשמו "צבי" על שמו של צבי (הנרי) פרנק שהיה מראשי פיק"א, בארץ, תמורת הסדרת חובות. 
בשנים הראשונות יזם הקיבוץ את גידול הבננות באזור החוף, גידול דגים בבריכות דגים, והקמת מוסך גדול לתיקון משאיות דיזל. 
בשנת 1952 בעקבות הפילוג בקיבוץ המאוחד הצטרפו לקיבוץ חלק מחברי קיבוץ שדות ים.
חברי הקיבוץ התפרנסו ממפעל אופטיקה לייצור עדשות למשקפיים "סקופוס",  בריכות דגים, גידולי שדה, מטעי בננות, אבוקדו, לולים לגידול תרנגולי הודו, מוסך וגני ילדים שמשמשים גם את אוכלוסיית האזור. הקיבוץ מחזיק בבעלות של א.ב מתכננים, אחת מחברות התכנון הגדולות בישראל. משנת 2014 התחילה לפעול תנועת הנוער בני המושבים בקיבוץ.
מאחר שמרבית המייסדים עלו מגרמניה הם קיבלו רנטות ופיצויים, שכולן הועברו תמיד לקיבוץ, עד למועד ההפרטה.
מעין צבי נחשב לקיבוץ "מתחדש" . מערכות החיים הופרטו וגם הוחלט על שיוך דירות.

בית הטבע ע"ש שמעון אנגרס

בעבר היה בקיבוץ בית הטבע ע"ש שמעון אנגרס שהוא מוזיאון הכולל אוסף פוחלצי ציפורים, זוחלים ויונקים מאזור הכרמל, וכן ממצאים ארכאולוגים מאתרים בכרמל בעיקר מערת כבארה ונחל אורן. המוזיאון הוקם לאחר מותו של חבר הקיבוץ שמעון אנגרס בשנת 1958, ואוסף המוזיאון מבוסס על האוסף של שמעון אנגרס שהגה את הקמת המוזיאון. חלק מאוסף בית הטבע מוצג במדעטק - המוזיאון הלאומי למדע, טכנולוגיה וחלל בתצוגה הנקראת "בין כרמל לים".
הגליל התחתון

הַגָּלִיל הַתַּחְתּוֹן הוא חבל ארץ בצפונהּ של ארץ ישראל. גבולותיו הם עמק יזרעאל בדרום, הכנרת ועמק הירדן במזרח, בקעת בית כרם בצפון ועמק זבולון ומישור עכו במערב.
הגליל התחתון הוא יחידת המשנה הדרומית של הגליל. הוא קרוי "תחתון" בשל היותו פחות הררי מהגליל העליון, ולמעשה זהו חבל הארץ ההררי הנמוך ביותר בארץ-ישראל. פסגותיו של הגליל התחתון מתנשאות עד לגובה של כ־500 מטרים מעל לגובה פני הים. הפסגות הגבוהות ביותר הן הר כמון (602 מטר) שברכס שגור בחלקו הצפוני של הגליל התחתון והר יונה (573 מטר) בחלקו הדרומי.
חז"ל הגדירו את תחומי הגליל התחתון כך: "ומכפר חנניה ולמטן כל שהוא מגדל שקמים גליל התחתון", ויוסף בן מתתיהו הגדירם כך: "לאורכו משתרע הגליל התחתון מטבריה עד כבול, השכנה לעכו שעל חוף הים, ולרוחבו מכפר במישור הגדול הנקרא אכסאל (כסלות תבור המקראית) עד בירסבה (באר שבע הגלילית שליד כפר חנניה)".

מים

ההתיישבות בגליל התחתון המזרחי התבסס עד שנת 1932 אך ורק על מי מעיינות בתחומי היישובים שהספיקו בצמצום רק לשימוש ביתי ועל כן לא היה ניתן לקיים חקלאות שלחין. בשנת 1932 בוצע בבקעת יבנאל קידוח עמוק ראשון שסיפק מים להשקיה ליבנאל ובית גן. בשנת 1942 הונח צינור מים מן הכנרת אל היישוב, והמושב הרחיב את שטחיו המעובדים, בהתבסס על מקור המים החדש, למרות המחיר היקר יחסית של המים. במהלך העשור הראשון למדינת ישראל ניהלו יישובי הגליל התחתון מאבק בלתי פוסק בדרישה שהממשלה תפתור את בעיית המים שלהם. מספר ניסיונות לקידוחים מקומיים שבוצעו בשנים אלו נכשלו והדרישה הייתה להביא לאזור מים מהכנרת.
ארדנים

הארדנים (בצרפתית: L'Ardenne) הוא אזור עטור גבעות ויערות שנמצא בעיקר בבלגיה ולוקסמבורג, אך שלוחותיו קיימות גם בצרפת, וכן גרמניה (שם הוא מוכר בשם "הרי אייפל", אך יש הטוענים כי אלו אזורים שונים). זהו אזור חשוב לתיירות בבלגיה. האזור קיבל את שמו מארדואנה - אלת הציד הגאלית.
מספר פעמים שימש היער שדה קרב, בהן: קרב הארדנים במלחמת העולם הראשונה, הקרב על צרפת ו"הקרב על הבליטה" במלחמת העולם השנייה.
יזדגרד השלישי

קורות חייו

עם עלותו לכס המלוכה ובטרם היה בידיו זמן לתפוס את מושכות השלטון הובס הצבא הפרסי על ידי הצבא המוסלמי בקרב אל-קאדסיה שהתרחש בין 634 ל-640, ולפי רוב הדעות ב-636. פרטים רבים לגבי הקרב אינם ידועים, כמו סדרי הגודל של הכוחות הלוחמים והמיקומים של אירועים שונים במהלך הקרב, אך עם סופו נשבר כוחה של האימפריה הסאסנית ועיר הבירה קטסיפון נפלה לידי הלוחמים המוסלמים. יזדגרד נאלץ לפתוח במנוסה מפני הכובשים הערבים מזרחה לכוון מדי, כאשר המוסלמים כבשו את מדי הוא ברח עד לטורקמניסטן ונלחם בעזרת הטורקים בצבא המוסלמי בנהר אוקסוס, אך הפסיד. הוא נרצח על ידי אלמוני בשנת 651 בעיר גאיור קלה (פרסית مرو) שהייתה עיר ונווה מדבר באזור הידוע  כטורקמניסטן. שרידי האימפריה היו הבסיס לאימפריה הסמאנית - הישות המדינית הפרסית הראשונה לאחר הכיבוש המוסלמי.
לוח השנה של הדת זרתוסטרא הפרסית, שגרסה שלו עדיין מקובלת באופן רשמי באיראן, משתמשת בשנת ההכתרה של יזדגרד השלישי, שנת 632, כתאריך תחילת הספירה. גרסה זו משמשת גם בסיס לכתיבת הורוסקופים באסטרולוגיה המודרנית.

ביהדות

על פי אחת המסורות היהודיות, כשראה הח'ליף עלי אבן אבו טאלב שבוסתנאי בן חנינאי (618–670), שהיה ראש הגולה בבבל, עדיין לא התחתן, נתן לו את בתו של יזדגרד השלישי ששמה היה דארא או איזדדואר. נולדו לו שני ילדים מנשים יהודיות ושלושה בנים מהנסיכה הנוכרית, שהייתה לשפחה. 
משמת בוסתנאי התפרסם הסכסוך על הירושה ועל מעמד הילדים בני הנוכרית. בני איזדדואר טענו שהם יורשים שוים לאחיהם, ואילו בני היהודיות טענו שבניה של איזדדואר הם עבדים בני שפחה - חלק מהרכוש שבני היהודיות יורשים מאביהם בוסתנאי. בסופו של דבר קיבלו האחרונים שוויון זכויות גמור, ואף בא מיוצאי חלציהם ראש גולה. זאת משום שהגאונים הניחו שאדם כבוסתנאי לא היה בא על שפחה מבלי לשחררה קודם לכן, ולשאת אותה בהיתר. מקרה זה הפך לתקדים הלכתי שנעשה בו שימוש בדיון על הכלל: "אין אדם עושה בעילתו בעילת זנות", ולמסקנות יש חשיבות הלכתית עד ימינו בעניין משמעותם של נישואים אזרחיים.

בדת הבהאית

על פי הדת הבהאית, מוצאו של בהאא אללה (1817-1892), נביא האמונה הבהאית וכותבם של חלק מכתביה הקדושים, הוא משושלת המתייחסת (בין היתר) ליזדגרד השלישי.
מרפסת

מרפסת (בלשון חז"ל: גזוזטרה) היא אלמנט בנוי הנפוץ במבנים רבים הבולט ממנו כלפי חוץ. המרפסת נתמכת על ידי עמודים מתחתיה או נתלית כזיז והיא תחומה בצידה החיצוני על ידי מעקה. בראייה אדריכלית, המרפסת מהווה מקום שהוא בתווך בין פנים לחוץ וכן אלמנט בעל נוכחות חשובה בחזית המבנה.

המרפסת הישראלית

המרפסת לוקחת חלק חשוב באדריכלות הישראלית לאורך התפתחותהּ. שימוש במרפסות היה נפוץ בבנייה הארץ ישראלית, כמקום בעל אקלים ים תיכוני שבו המרפסת שימושית במיוחד. עם תחילתה של האדריכלות הישראלית בשנות ה-20 וה-30 נבנו מרפסות במרבית בנייני המגורים, ובבתי המושבים צמודי הקרקע נהוג היה לבנות מרפסת או גם מרפסת כניסה. המרפסת שימשה אלמנט בולט וייחודי בעיקר בבנייה המודרניסטית (הסגנון הבינלאומי בארץ ישראל) ועימה התפתחה "תרבות של מרפסות" - אורח חיים שבו חלק משמעותי מן הפנאי מתקיים במרפסת ולטובת כך אף מאובזרת המרפסת בפינת זולה ורהיטים מתאימים. אולם, עד מהרה בשל מצוקת שטחי דיור הלכו ונסגרו מרפסות רבות ברחבי הארץ לטובת הרחבתם של חללי הפנים.
החל משנות ה-50 נסגרו מרפסות רבות בעזרת חלונות תריסים או בעזרת הפטנט הנפוץ דאז - "תריסול". החל מתקופה זו ובעיקר עם גל בניית השיכונים בישראל, נבנו מרבית הדירות ללא מרפסת פתוחה. לרוב הוקמה רק מרפסת שירות ובה מסתור כביסה. תופעת סגירת המרפסות הייתה קלה במקומות בהם מעל שטח המרפסת בנויה מרפסת הקומה הבאה. חוק התכנון והבנייה אף הגדיר שטחים אלו כ"שטח מקורה" ולכן גם השתלם לסגור שטחי בנייה אלו כחלק מחלל הפנים.
משנות ה-80 הופיעו המרפסות ה"מדורגות". המרפסות המדורגות הן מרפסות הבנויות בחזית הבניין שלא אחת מעל השנייה אלא בדירוג. המראה השכיח ביותר בו נבנו רבים מבתי המגורים בשנות ה-90 הוא בניין מגורים בעל שתי קומות טיפוסיות - טיפוס לקומות הזוגיות וטיפוס לקומות האי-זוגיות בהן המרפסות נמצאות במקום אחר, כך שמעל כל מרפסת יש תמיד מרווח של לפחות שתי קומות עד למרפסת הבאה. טיפוס בינוי זה איפשר מרפסת מוארת יותר ופתוחה יותר לשמיים ומנע אפשרות של סגירת המרפסת. אך הדירוג יצר "מוטציות אדריכליות" וחזיתות בלתי סדורות ולא אסתטיות. עם הזמן הופיעו אלמנטים אדריכליים שונים שבאו לטשטש, לפחות במראה החיצוני, את הדירוג. אלמנט שכיח הוא קורות בלתי קונסטרוקטיביות (שאינן נושאות חלק בשלד הבניין) המשלימות את קווי המרפסות המדורגות בחזית ויוצרות אשליה של כמות כפולה של מרפסות בחזית הבניין אך שומרות על עיצוב מסודר וסימטרי.
בשנת 2008 שונה החוק וכיום מאושרת בישראל שוב בנייה של מרפסות מקורות בלי שתיחשבנה בראי החוק כשטח עיקרי של מגורים. בבנייני המגורים החדשים שנבנים החל מ-2008 מרפסות של עד 14 מ"ר לדירה (ובממוצע 12 מ"ר לכל דירה) הנבנות אחת מעל השנייה.

מרפסת סוכה

מרכיב אדריכלי אופייני של בניינים המיועדים לאוכלוסייה דתית הוא מרפסת סוכה - מרפסת שאין כל גג מעליה, כך שניתן להקים בה סוכה כשרה בחג הסוכות. לעיתים נבנות מרפסות אלה עם גג נפתח, המספק צל בכל ימות השנה, אך ניתן להסירו לשם בניית סוכה. בערים חרדיות או שכונות חרדיות מוקמות לעיתים קרובות מרפסות סוכה הבנויות על עמודים.

בלשון ההלכה

כאשר משתמשים במילה "מרפסת" במקורות ההלכה, אין הכוונה בדרך כלל לחלק חיצוני של דירה פרטית, אלא הכוונה היא למפלס עליון אליו עולים במדרגות מהקרקע, הנמצא בבעלות משותפת של כלל הדיירים, ובו פתחים לדירות פרטיות. (כעין חדר מדרגות) כך למשל לגבי עירוב חצרות נחשבת המרפסת כרשות היחיד משותפת, אליה אסור לטלטל חפצים בשבת מהבתים הפרטיים, ללא תיקון עירוב חצרות.
NTFS

New Technology File System (ראשי תיבות NTFS) היא מערכת קבצים בעיצוב מיקרוסופט, שיצאה לשוק ב-1993, יחד עם Windows NT 3.1‏. NTFS התפתחה מתוך מערכת הקבצים HPFS שעוצבה כחלק מהמיזם OS/2 המשותף ל-IBM ולמיקרוסופט ועל פי עקרונות של מערכת ניהול הקבצים Files-11, שתוכננה עבור מחשבי PDP-11 של DEC ושימשה גם את מערכת ההפעלה VMS של מחשבי VAX‏. NTFS נועדה להחליף את מערכת הקבצים FAT והציגה שיפורים רבים על פניה.
NTFS כוללת מגוון שיפורים על פני FAT, כגון - תמיכה בקבצים גדולים במיוחד (עד 2⁶⁴ בתים), רשימת בקרת גישה (המאפשרת לקבוע הרשאות גישה למשתמשים ברמה של קבצים בודדים), תיעוד פעולות (Journaling) דחיסת נתונים מובנית, התאוששות עצמית, יכולת שחזור נתונים במצב של כשל בדיסק, וחיפוש קבצים מהיר יותר באמצעות קיטלוג.
יואב לבנון

יואב לבנון (נולד ב-2004) הוא פסנתרן ישראלי.

ביוגרפיה

יואב החל את לימודי הפסנתר בגיל 3. בגיל 6 זכה בפרס בתחרות ע"ש פנינה זלצמן. יואב מופיע לפני קהל מגיל 4, בגיל 5 הוא נמנה לראשונה בין זוכי תחרות פסנתר ארצית, בגיל 6, זכה במדליית הזהב הראשונה שלו בתחרות פסנתר בינלאומית בארצות הברית והוזמן להופיע על הבמה היוקרתית של אולם קרנגי הול בניו יורק. בגיל 7, ביצע לראשונה קונצ'רטו כסולן בליווי תזמורת.
"המאה ה -21 הביאה לנו הרבה 'ילדי פלא' פסנתרנים מכל רחבי העולם. פסנתרן ישראלי צעיר, יואב לבנון, שהופיע באולם הקרנגי הול כבר בגיל 7, מעדיף שלא ייקרא כך. אחרי ראיון עם יואב הבנתי מדוע. תשובותיו מלאות תובנה ובגרות. וכפי שכונה באחת הביקורות - "אמן גדול בגוף קטן". עכשיו תורכם לגלות את יואב לבנון"
כאשר יואב היה בן 8, הוא פתח את פסטיבל הקיץ היהודי הבינלאומי כסולן עם Frantz List Chamber Orchestra, בבית הכנסת הגדול באירופה, Dohány Street Synagogue, בבודפשט.
בגיל 11, ביצע יואב את הקונצ'רטו לפסנתר ותזמורת מס.1 מאת שופן על במת תיאטרון סן קרלו באיטליה, תחת שרביטו של המנצח דניאל אורן. הופעתו זיכתה אותו בהתלהבות הקהל לפרשנותו המעודנת את שופן, שהצטיינה ברבגוניות ובווירטואוזיות.
בגיל 13, נזקפה לזכותו קריירה מרשימה של הופעות, זכיות בתחרויות יוקרתיות ומענקי הצטיינות, ונגינה עם תזמורות בארץ וברחבי העולם. פסנתרנים ומנצחים ידועי שם היללו את נגינתו, בהם דניאל אורן ומאריי פרחיה
"סגנון הנגינה של יואב מעורר השתאות: הוא מלא רגישות נדירה וטכניקה קפדנית, והוא מתייחס לכל צליל, אפילו במעברים הווירטואוזים ביותר. הוא מודע למשפטים, לקצב, לצורות ולדינמיקה, הודות למגע האצילי והצלול שלו. הוא נמצא רחוק מן הפרשנויות הנוכחיות ליצירה, כאלו שמציגות לוליינות קרקסית... את סגנונו אפשר להשוות לסגנונו של ארתור רובינשטיין האגדי."
זמן קצר לאחר מכן נבחר יואב להיות הפסנתרן שהצטרף לסבב הופעות עם תזמורת הווירטואוזים הקאמרית של מוסקבה, עמה ניגן את הקונצ'רטו מאת יוזף היידן בניצוחו של מאסטרו ולדימיר ספיבקוב. מאסטרו ספיבקוב ביטא את התרגשותו והערכתו הרבה באמירה: "יואב בורך במגע של אלוהים"
יואב מקבל את הכשרתו המוזיקלית אצל טובי המורים בארץ ובעולם, משתתף בכיתות אמן, והוא נבחר לקחת חלק בתוכנית ייחודית לפסנתרנים מצטיינים בהדרכתו של הפסנתרן האמריקאי הידוע מארי פרחיה.
מריה אדליידה, נסיכת סבויה

ביוגרפיה

מריה אדליידה נולדה ב-6 בדצמבר 1685 בטורינו לויטוריו אמדאו השני, דוכס סבויה ולאן מארי ד'אורליאן, בתם של פיליפ הראשון, דוכס אורליאן והנרייטה אן, נסיכת אנגליה. מריה אדליידה נהנתה מיחסים קרובים מאוד עם אמה, שאף גידלה אותה בעצמה, שלא כפי שהיה מקובל אז, וכן הייתה ביחסים קרובים עם סבתה מריה ג'ובאנה בפטיסטה מסבויה-נאמור.
מריה אדליידה הייתה מועמדת להינשא עם יוזף, ארכידוכס אוסטריה, אולם ההצעה נפלה בשל גילה הצעיר. ב-29 באוגוסט 1696 נחתם הסכם טורינו בין אביה ללואי הארבעה עשר, מלך צרפת, ובו סוכם שאביה יתמוך בממלכת צרפת במלחמת תשע השנים, ואילו מריה אדליידה תתחתן עם לואי, דוכס בורגונדיה, נכדו של לואי הארבעה עשר. ב-4 בנובמבר אותה שנה הגיעה מריה אדליידה לצרפת, וב-6 בדצמבר 1697 נערך טקס הנישואין בארמון ורסאי.
לאחר נישואיה היה למריה אדליידה קשר טוב עם המלך, ונאמר עליה שהגעתה לחצר ריעננה את האווירה בה. בנוסף היא השתמשה בקשריה עם המלך, על מנת למנוע מאויביה לקדם את מטרותיהם. דוכסית בורבון, בתם של לואי הארבעה עשר ומאדאם דה מונטספאן, ניסתה לחתן את בתה לואיז אליזבת דה בורבון עם שארל, דוכס ברי, אולם מריה אדליידה שרצתה לשמור על השפעתה, חיתנה אותו עם מארי לואיז אליזבת ד'אורליאן, בתו של פיליפ השני, דוכס אורליאן.
בשנת 1704 ילדה מריה אדליידה את בנה לואי, דוכס ברטאן, אולם הוא מת כעבור שנה. בשנת 1707 ילדה מריה אדליידה בן נוסף, שגם הוא קיבל את השם לואי, דוכס ברטאן, ובשנת 1710 ילדה את בנה לואי, דוכס אנז'ו.
בשנת 1711 מת חמיה לואי, הדופן הגדול, ובעלה לואי מונה לדופן צרפת. בשנת 1712 חלתה מריה אדליידה בחצבת, ובעלה לואי טיפל בה במסירות. ב-12 בפברואר מתה מריה אדליידה, וכעבור 6 ימים ב-18 בפברואר מת אף לואי שנדבק ממנה. ב-8 במרץ מת אף בנה לואי, דוכס ברטאן, ובנה הקטן לואי, דוכס אנז'ו מונה ליורש העצר. ב-1 בספטמבר 1715 נפטר לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, ובנה לואי, דוכס אנז'ו ירש את הכתר בשם לואי החמישה עשר. אך היות שהיה בן חמש שנים בלבד שימש פיליפ השני, דוכס אורליאן (אחיינו של לואי הארבעה עשר) כעוצר בשמו.
ז'נבייב בוז'ולד

ביוגרפיה

בוז'ולד נולדה במונטריאול ללורטה ולג'וזף בוז'ולד.
מוצאה של בוז'ולד הוא צרפתי קנדי ואירי.
התחנכה במוסדות לימוד דתיים לפני שלמדה תיאטרון בקונסרבטוריון לאומנות ודרמה שבעיר הולדתה.
התגלתה לראשונה דווקא בצרפת בסרטו של אלן רנה "המלחמה נגמרה" בו שיחקה לצידו של איב מונטאן.
בעת ששהתה בצרפת הצטלמה בוז'ולד גם לסרטו של פיליפ דה ברוקה "מלך ליום אחד".
בקנדה התפרסמה בוז'ולד בדרמות "מעשה הלב" ו"איזבל" בתפקידים עליהם זכתה בפרסי הקולנוע הקנדי.
בוז'ולד התפרסמה בקנה מידה עולמי בשנת 1969 עם יציאת הדרמה ההיסטורית "אן של אלף הימים" בה שיחקה בתפקיד אן בוליין אשתו של המלך הנרי השמיני (ריצ'רד ברטון).
על הופעתה בסרט זכתה בוז'ולד בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר והייתה מועמד לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר אותו הפסידה למגי סמית'.
הופיעה ב-1970 בעיבודו הקולנועי של הבמאי היווני המוערך מייקל קאקויאניס לטרגדיה היוונית "נשות טרויה" בתור הנביאה המיתולוגית קסנדרה לצידן של קתרין הפבורן וונסה רדגרייב.
ב-1974 שיחקה בסרט האסונות "רעידת אדמה" בתפקיד השחקנית דניס מארשל.
ב-1976 הופיעה בוז'ולד במותחן המסתורין של בריאן דה פלמה "הזדמנות שנייה" בתפקיד אליזבת אשתו החטופה של סוחר המקרקעין מייקל קורטלנד (קליף רוברטסון).
ב-1979 שיחקה בתפקיד הראשי במותחן של מייקל קרייטון "עילפון חושים" בתור המנתחת ד"ר סוזן ווילר.
ב-1984 שיחקה בוז'ולד לצידו של קלינט איסטווד במותחן הפשע "על חבל מתוח".
ב-1988 זכתה בוז'ולד לשבחים על הופעותייה בסרטים "תאומי המריבה" של דייוויד קרוננברג בתפקיד השחקנית קלייר ניבאו ו"מודרניים" של אלן רודולף.
בשנים האחרונות השתתפה בתפקידי משנה בקומדיה "בית ללא חוקים" ובסרטים הקנדים המצליחים
"בעיני המתבוננים"
ו"לילה אחרון". בשנת 1995, הייתה מועמדת לשחק בתפקיד קפטן ניקול ג'יינוויי בסדרת המדע הבדיוני, מסע בין כוכבים: וויאג'ר, אך בשל לוח הזמנים התובעני ויתרה עליו, וקייט מאלגרו נכנסה לנעלי תפקיד זה.
לבוז'ולד בן אחד, השחקן והמפיק מאט אלמונד מנישואיה לבמאי פול אלמונד איתו עבדה רבות במהלך הקריירה.