google/wiki40b huggingface dataset:
אמבטיה

אמבטיה או אמבט היא מכל מים פתוח המשמש לרחצת הגוף כולו בטבילה בו.

היסטוריה

הטכנולוגיה הדרושה לבניית מכלי מים פתוחים המשמשים לטבילת הגוף כולו הייתה בידי האדם עוד בשחר ההיסטוריה. 
האמבטיה הקדומה ביותר שהתגלתה מקורה משנת 1,700 לפנה"ס והיא נמצאה בארמון קנוסוס בכרתים. צורתה של האמבטיה זהה לצורת האמבטיה המודרנית. ביוון העתיקה עשו שימוש באמבטיות עשויות בהט, ובאקרוטירי שבסנטוריני התגלו מערכות אינסטלציה לניקוז מי אמבטיה מתקופה זו, וכן מערכות להבאת מים חמים וקרים ממעיינות.
הן תרבות יוון העתיקה והן תרבות האימפריה הרומית הכירו בהנאה שברחצה במים חמים, ואף האמינו כי רחצה זו מחזקת את גוף האדם. ברחבי האימפריה הרומית נבנו בתי מרחץ ציבוריים, ובארמונות המלכים והאצילים נבנו חדרי אמבטיה פרטיים ובהם אמבטיות.
חדרי אמבטיה ובהם אמבטיות התגלו בארמונות החשמונאים ביריחו וכן בארמונות הורדוס במצדה, הרודיון ויריחו.
לאחר נפילת האימפריה הרומית פחת השימוש במרחצאות ציבוריים, ואף בתקופת הרנסאנס לא נהגו אנשים להתרחץ מחשש שהרחצה מביאה מחלות, ולכן לא הותקנו אמבטיות בבתים פרטיים. השימוש בבתי מרחץ ציבוריים פחת ופחת עם השנים. בראשית המאה ה-20 החל הנוהג לבנות חדרי אמבטיה בדירות מגורים (אף שבבתי אצילים ועשירים היו חדרי אמבטיה גם קודם לתקופה זו).

מקור המילה

מקור המילה "אמבטיה" הוא מיוונית: embat) ἐμβατ), להיכנס. המילה התגלגלה אל השפה העברית דרך לשון חז"ל, אשר בה נהוגה על פי רוב צורת "אַמְבָּטִי", שמינה נקבה.

מאפייני האמבטיה

רוב האמבטים המודרניים עשויים חומרים אקריליים או פיברגלס, אך קיימות חלופות בצורת פלדה מצופת פורצלן, פלדה מצופת אמייל או עץ. אמבטים מערביים עתיקים היו עשויים בדרך כלל פלדה מגולוונת או ברזל. האמבט היפני המסורתי היה בנוי עץ בדרך כלל.
עד לאחרונה, רוב האמבטים היו מלבניים בצורתם, אך עם התפתחותם של אמבטים אקריליים המעוצבים בחום, יותר ויותר צורות הופכות זמינות. אמבטים עשויים בדרך כלל בצבע לבן, אך ניתן להשיגם במגוון גוונים, בדרך כלל תמורת תוספת תשלום.
לאמבטים מודרניים יש פתח ניקוז בתחתיתם ופתח למניעת הצפה בסמוך לשפתם העליונה. הם עשויים לעמוד באופן חופשי, להיות בנויים לתוך המבנה או אף שקועים בתוכו.
לעיתים בנוי לתוכם ברז, אשר בדרך כלל יש לו שני פתחים: אחד המיועד למילוי האמבט והשני מחובר לצינור באורך של כמטר וחצי שראשו מתרחב ומחורר. בארצות מערביות כדוגמת בריטניה, ניתן למצוא ברזי אמבט ללא צינור, אשר מיועדים למילוי האמבט בלבד. לעיתים בנויה גם מקלחת מעל האמבט, או רק התקן המיועד להצמיד את ראש הצינור לקיר כדי שישמש כמקלחת. 
המבדיל אמבט ממתקן בידורי כגון ג'קוזי הוא עומקו, מיקומו והשימוש בו. אמבט ממוקם בדרך כלל בחדר האמבטיה.
בסביבות שנות השישים היו מקובלים בישראל אמבטי ישיבה, שבהם מדרגה מובנית, והם תופסים שטח מצומצם יותר מאמבט מלא, שניתן לשכב בו.
האמבטיה מצופת אמייל חם המתבצע בתנור בחום של 850 מעלות צלזיוס, ולכן ישנה פתרון של ציפוי אמבטיה המתבצע בהתזה, הציפוי לאמבטיה מתאים לאמבטיות מסוג פח, אמבטיות יציקה ואמבטיות פח.

אמבט תינוקות

האמבט המיועד לרחיצת תינוקות הוא מתקן פלסטי צבעוני מוגבה וקטן. בניגוד לאמבט רגיל, המיועד להתמלא עד קרוב לשפתו, אמבט תינוקות ממלאים כחמישית מעומקו, מחשש טביעה.

מתיחת האמבט

בשנת 1917 כתב ה' ל' מנקן היסטוריה בדויה של האמבטיה, בה טען כי רק בשנת 1828 החל השימוש באמבטיות באנגליה, ורק בשנת 1842 הוחל השימוש בהן בארצות הברית. המתיחה עדיין מצוטטת כהיסטוריה אמיתית.
שדה התעופה ראש פינה

היסטוריה

השדה נבנה על ידי הצבא הבריטי החל משנת 1943, ובנייתו ארכה כשנתיים. תחילה שימש השדה את חיל האוויר המלכותי כנגד הצבא הצרפתי של וישי בסוריה.
בשדה נסללו שני מסלולים צולבים באורך של 1,080 מטרים וברוחב של 40 מטרים. סביבם נסללו מסלולי הסעה היקפיים. בשדה ישבה טייסת 3 של חיל האוויר המלכותי האוסטרלי והייתה מצוידת במטוסי קרטיס P-40 וורהוק.
במאי 1948 נמסר שדה התעופה לידי חיל האוויר הישראלי. ב-21 באוקטובר 1973 המריאו משדה התעופה מסוקי יסעור אשר הנחיתו 625 צנחני מילואים מחטיבה 226 על פסגת החרמון וכבשו את מוצב החרמון הסורי (מבצע קינוח).

שימוש אזרחי

חברת ארקיע קיימה שירות טיסות מהשדה למרכז הארץ מ-1953 עד 2006. הטיסות הופסקו עקב חוסר כדאיות כלכלית. בעבר הייתה טיסה ישירה משדה התעופה לאילת. בתחילת הדרך, היה המשרד צריף פשוט אשר תפקד כטרמינל וכמגדל פיקוח גם יחד. בשנת 1968 נבנה טרמינל חדש בתכנון האדריכל שמעון פובזנר שעשה שימוש באחד המבנים המקוריים שהותירו אחריהם הבריטים. בשנת 1971 הוקמו במקום תחנת כיבוי אש ומגדל פיקוח חדש. בשנת 1994 הורחב טרמינל הנוסעים.

במאה ה-21

בשנת 2002 יזם שר התחבורה, אפרים סנה, תוכנית להארכת מסלול ההמראות שממזרח למערב ב-400 מטר נוספים
מ-1,100 מטר ל-1,500 מטר כך שיאפשר שימוש במטוסים בעלי 70 מקומות, ללא הגבלות טיסה, אך התוכנית לא יצאה לפועל. לשדה טרם הוכנה תוכנית מפורטת בגלל רצון להאריך את מסלול ההמראה והנחיתה שלו בכמאה מטרים לכיוון צפון.
משנת 2008 ועד 1 ביולי 2019 הפעילה חברת עיט שירותי תעופה ותיירות טיסות משדה התעופה ראש פינה לשדה התעופה שדה דב בתל אביב עד שנסגר, במטוסי שורט 360, וכן לעיתים מוציאה החברה טיסות ישירות לנמל התעופה אילת.
בשנת 2015 שופץ המסלול, בהשקעה של כ–12 מיליון שקל. כמו כן החלה  רשות שדות התעופה לקדם תוכנית מפורטת להסדרת הפעילות והפיתוח של השדה, במסגרת "תת"ל (תוכנית תשתית לאומית) 75".

תאונות

ב-19 באפריל 1974 התנגשו שני מסוקי יסעור מעל שדה התעופה. אחד המסוקים הצליח לנחות בשלום ואילו המסוק האחר התרסק, נדלק וכל שמונת החיילים שהיו בו נספו, במה שנודע כאסון מחניים.
ב-4 בפברואר 1997 המריאו שני מסוקי יסעור משדה התעופה בדרכם ללבנון. המסוקים התנגשו זה בזה והתרסקו במה שנודע כאסון המסוקים.

מבנה ופעילות

השדה כולל מסלול נחיתה של מטוסים צפון-דרום (בכיוון 15/33) ומנחת נפרד למסוקים המרוחק ממנו. המסלול השני שממזרח למערב (בכיוון 5/23) ומסלולי הסעה היקפיים אינם פעילים. תוכנית המתאר הארצית לתפרושת שדות התעופה – תמ"א 15, משנת 2000, מגדירה את שדה התעופה כשדה בשימוש מדרגה 3, "שנועד לענות בעיקר על הביקושים לטיסות מסחריות, סדירות וטיסות שכר ליעדים פנים ארציים".
בשדה מתקיימת פעילות צבאית ופעילות אזרחית נחיתות והמראות של מטוסים קלים; פעילות ספורט אווירי ועוד. פעילות זאת מוגבלת לשעות 19:00-06:30. הפעילות האווירית הצבאית כוללת אימון מטוסים קלים על בסיס יומי; אימון מטוסי תובלה (ביום ובלילה) כ-24 פעמים בשנה; אימון מסוקים על בסיס שבועי ומעת לעת, נחיתות והמראות של מטוסים צבאיים, שלא במסגרת של אימון שגרתי. כן משמש השדה כשדה חירום (שח"ר) של חיל האוויר, כשבשגרה תופסות בו כוננות טייסות מסוקי הקרב השונות של חיל האוויר, שעורכות ביניהן סבבים.

עזרי ניווט

א . VOR/DME
תדר-115.3
אות זיהוי - ROP
גאורגיוס סינקלוס

גאורגיוס סינקלוס (ביוונית: Γεώργιος Σύγκελλος, בלטינית: Georgius Syncellus; מת אחרי שנת 810) היה כרוניקאי ואיש כנסייה ביזנטי.
גאורגיוס חי שנים רבות כנזיר בארץ ישראל, כפי הנראה בלאורה של חריטון במנזר סוקה שבנחל תקוע (מדבר יהודה). לימים הגיע אל קונסטנטינופוליס, שם התמנה לסינקלוס  (syncellus, מילולית: "חבר לתא") של טראסיוס , פטריארך קונסטנטינופול. אחר כך פרש שוב לחיים במנזר, כדי שיוכל לכתוב את מה שנחשב ליצירתו הגדולה – כרוניקה או היסטוריה עולמית (Ekloge chronographias).
לדברי אנסטסיוס ביבליותקריוס, גאורגיוס "נאבק באומץ רב-נגד כפירה (כלומר נגד איקונוקלאזם) ואף נענש פעמים רבות על ידי השליטים שהתקצפו על פולחני הכנסייה"; ברם, אמיתות דברים אלה מוטלת בספק.
בל וסבסטיאן (אנימה)

תקציר העלילה

עלילת הסדרה מתמקדת בהרפתקאותיהם של נער צעיר ויתום בשם סבסטיאן וחברתו הטובה, כלבת הרים פירנאית לבנה וגדולה בשם בֶּל, אשר מתגוררים בכפר קטן בהרי הפירנאים.
לסבסטיאן אין חברים משום שהילדים האחרים נוהגים להקניט אותו על כך שאימו נטשה אותו בגיל צעיר. אף על פי כן, יום אחד, הוא מתידד עם כלבת הרים פירנאית לבנה גדולה אשר הואשמה בפשע אשר אותו היא לא ביצעה. הוא מכנה אותה בֶּל ובהמשך הם הופכים לחברים הכי טובים. על מנת להציל אותה מגורל לא צודק, סבסטיאן נוטש את משפחתו המאמצת ויוצא למסע יחד עם בל ועם כלב קטן בשם פוצ'י. יחדיו הם חווים הרפתקאות רבות בעודם חומקים מהמשטרה ומנסים לאתר את אימו של סבסטיאן.
אוניברסיטה משודרת

אוניברסיטה משודרת היא סדרת הרצאות בנושאים אקדמיים מגוונים, בשיתוף אוניברסיטת תל אביב המשודרת בגלי צה"ל משנת 1977. רוב הקורסים המשודרים יוצאים לאור גם כספר בהוצאת משרד הביטחון - ההוצאה לאור. נכון לשנת 2013 פורסמו בסדרה 400 כותרים שנמכרו ב-750 אלף עותקים. 
את הסדרה יזם בשנת 1977 מרדכי נאור. קדמה לה סדרת תוכניות של אוניברסיטה משודרת לעם בקול ישראל, בראשית שנות ה-60.
ערכה והפיקה את התוכנית מראשיתה תרצה יובל (לימים תרצה יובל־אלחנתי) ועמדה בראש הפרויקט, שהפך למפעל חייה, עד לפטירתה ב-27 בדצמבר 2000. לאחר פטירתה נקראה הסדרה על שמה. על מפעל זה הייתה מועמדת לקבלת פרס ישראל.
בשנים 2001–2013 עמד בראש הפרויקט ד"ר חגי בועז.
עם המרצים הבולטים שהשתתפו בסדרה נמנים הפרופסורים ישעיהו ליבוביץ, מיכאל הרסגור, ירמיהו יובל, אסא כשר ורבים אחרים, כמעט כולם חברי הסגל האקדמי באוניברסיטאות בישראל.
ההרצאות ניתנות במסגרת סמסטריאלית, בכל סמסטר מוצגים ארבעה או חמישה נושאים (בימים ראשון עד חמישי), שבכל אחד מהן כ-13 משדרים בני חצי שעה, המשודרים, נכון ל-2016, בשעות הערב (20:30); בעבר שודרה כל הרצאה פעמיים, הפעם הנוספת בשעות הבוקר (06:30).
נושאי האוניברסיטה המשודרת נלקחים מכל תחומי הדעת, אך ניכרת בהם העדפה לנושאים בתחום מדעי החברה ומדעי הרוח. גם מדעי החיים זוכים לכיסוי סביר, אך בתחומי ההנדסה, המתמטיקה ומדעי המחשב ניכר מיעוט הנושאים, קרוב לוודאי כיוון שתחומים אלה קשים יותר להעברה בצורה מילולית בלבד. 
במרץ 2015 שינתה הסדרה את אופיה, ובמקום הרצאות מתקיימת בה שיחה בין מגיש לאיש אקדמיה. מגישי הסדרה הם ליעד מודריק, בן שני וקובי מידן.
צמות (סרט)

עלילת הסרט

סועאד, נערה יהודיה בת 14 מהעיר ארביל שבכורדיסטן העיראקית, מגלה, כי במרתף בית הוריה מתנהלת פעילות ציונית על ידי מספר יהודים. לאחר שהוכיחה להם את ידיעותיה בקריאת עברית ותרבות ציונית, הם מסכימים לצרפה לשורותיהם, מעניקים לה שם עברי (הרצליה), ומוזהרת לבל תחשוף אותם ופעילותם. ביום מסוים סועאד חוזרת במהרה לביתה, לאחר שהותרעה על הגעת שוטרים לביתה לצורך חיפוש במרתף הבית. בהגיעה לבית, סועאד ממהרת ללבוש ז'קט, אשר באחד מכיסיו מונחת פיסת עיתון בעברית. לבישת הז'קט מעוררת את חשדו של קצין המשטרה, ולאחר מאבק עם סועאד הוא מוצא את פיסת העיתון. סועאד נלקחת למעצר, לא לפני שאביה ואחד משכניה המוסלמים מנסים למנוע זאת.
לאחר שהייתה במעצר, סועאד מלוּוה ברכבת לבגדד על ידי שוטר ואִימה, על-מנת שתיחקר במטה הבולשת העיראקית, המכונה בסרט כ-CID. בחקירתה - סועאד אינה מוסרת דבר על מכריה ופעילותם, ונשפטת לריצוי מאסר בפועל.
שהייתה של סועאד בכלא הנשים מוצגת במקביל למרד של האסירות עקב תנאיהן, אשר מתבטא בשביתת רעב. כמו כן, מתבררת נוקשותה של מנהלת בית הסוהר כלפי האסירות, ובמיוחד כלפי מונירה, האסירה הקומוניסטית אשר הגתה את המרד, וסועאד. על-מנת לשבור את רוחה של סועאד, ולאחר שעמדה בניסיונות הכפייה להאכילה, מצווה מנהלת הכלא על הסוהר לגזוז את צמותיה של סועאד אל מול פניהן של יתר האסירות. גם לאחר זאת, לא הסכימה סועאד לשבור את שביתת הרעב, וכאקט של מחאה אף שרה שיר בשפה הכורדית.
בהמשך לכך, מונירה מפונה מתאה שבכלא לצורך חקירה לכאורה ב-CID. יום לפני שחרורה המיועד - סועאד מואשמת בכך שנשלחו אליה מכתבים מיהודים בארץ ישראל, וצפויה למשפט נוסף שתוצאתו עשויה להיות מוות. לפי הטענה, שולחי המכתבים הוברחו מעיראק בניגוד לחוק, והמכתבים נתפסו ברשותם של מבריחים, הצפויים לגזר דין מוות. סועאד מתעקשת, שאינה מכירה את שמות שולחי המכתבים, וכי אין לה קשר עם ההברחות. בניסיון להפלילה, נחקר חכם ניסן, רבה של קהילת ארביל, אשר טוען שאינו מכיר אישית את שולחי המכתבים וגם לא את סועאד. בזמן שהצטוו להיפגש, חכם ניסן צועק ואף סוטר לסועאד עקב ההאשמות נגדה, אך לוחש לה כי כל קהילת היהודים בארביל תומכת בה. בהמשך, חכם ניסן משחד את החוקר בבקשה שיידחה את משפטה הצפוי.
זמן מסוים לאחר מכן, מתקבלת הוראה מהשלטון העיראקי, על-כך שכל היהודים בשטחה מורשים לעזוב את עיראק. ביום שחרורה - סועאד מקבלת ממנהלת הכלא את צמותיה שנגזזו, ונפרדת מהסוהר. סועאד נפגשת עם אביה המבשר לה שהם עתידים לעזוב את עיראק, ושלא נותרו יהודים בארביל.
ואסילה לוקה

ואסילה לוקה (Vasile Luca) ‏
(8 ביוני 1898 - 23 ביולי 1963) נולד בשם Luka László, 
מראשי המשטר הקומוניסטי הרומני; במקור ממוצא הונגרי סקלרי.
לוקה נולד בכפר מיושב סקלרים בשם סנקטולנה (Sâncatolna) בטרנסילבניה, האימפריה האוסטרו-הונגרית. אחרי מות אביו הוכנס לבית יתומים בעיר סיביו. בגיל 17 התגייס למיליציה האנטי קומוניסטית של הרוזן קארולי קראטוצ'ויל ונלחם במסגרת הגדודים הסקלריים כנגד הצבא הרומני, שפלש להונגריה כדי למגר שם את הרפובליקה הסובייטית קצרת הימים של בלה קון. בשנת 1919 עשה תפנית חדה והצטרף לתנועה הקומוניסטית הרומנית ומונה להנהיג את הסניף המקומי בעיר ברשוב, רומניה. הוא נעצר, נשפט ונכלא כמה פעמים. בשנת 1940, כאשר ניסה לעבור את הגבול לברית המועצות ביחד עם שני חברים נוספים מהנהגת המפלגה הקומוניסטית הרומנית (זיגלבוים ורוסנק), נתפס ונידון ל-8 חודשי מאסר. הוא נכלא בעיר צ'רנאוץ, בירת חבל בוקובינה, וכשהחבל עבר לידי ברית המועצות ב-1940 הוא שוחרר, והתקבל כגיבור. אז הצטרף לפעילותה של סיעת הקומוניסטים הרומנים הגולים בברית המועצות, בהנהגתה של אנה פאוקר. הוא נבחר כנציג בפרלמנט של הרפובליקה האוקראינית בברית המועצות. לימים התחתן עם אליסבטה (בטי) בירמן (Betti Birman), קומוניסטית שפעלה בעבר במנגנון הלוגיסטי של הבריגדות הבינלאומיות במלחמת האזרחים בספרד.
עם פלישת כוחות הצבא האדום לשטח רומניה ב-1944, תוך כדי דחיקת הנאצים משם, הוא שב לרומניה ביחד עם אנה פאוקר. שניהם היו חלק מההנהגה המרובעת של המפלגה הקומוניסטית שעלתה לשלטון ברומניה. 
בנובמבר 1947 התמנה לסגן ראש ממשלה ושר אוצר.

הדחתו ומאסרו

בהמשך, תוך כדי מאבקים פנים מפלגתיים (בין קבוצת בית הסוהר שכללה את גאורגה גאורגיו-דז', יוסיף קישינבסקי, גאורגה אפוסטול ופטרה בורילה ובין קבוצת מוסקבה שכללה מלבדו את אנה פאוקר, את ואסילה לוקה ואת תאוהרי ג'אורג'סקו), הוא הואשם בכישלון הרפורמה המונטרית של שנת 1952 וכן הוטחו נגדו האשמות על קשר אנטי-מפלגתי, כולל שיתוף פעולה כביכול עם ה"סיגורנצה", משטרת הביטחון הרומנית בשנות השלושים של המאה ה-20. הוא עבר עינויים, נשבר בחקירות והסכים להודות בהאשמות השווא; כדי למצוא חן בעיני החוקרים האשים את שותפתו להנהגה, אנה פאוקר, ב"לאומנות ציונית". בעקבותיו נעצרה גם אשתו והוחזקה בבידוד כמה שנים. לשווא שלח מכתבים במשך שנים למנהיג גאורגיו-דז', בהם ביקש מחילה, אך מעולם לא נענה - עד שנפטר בכלא איוד בשנת 1963. לאחר מותו, בשנת 1968, טוהר שמו על ידי יורשו של גאורגיו דז' בהנהגת המפלגה והמדינה - צ'אושסקו.

יחסו ליהודים

כלפי יהודי רומניה הוא נקט בעמדה אנטי-ציונית חריפה, מלווה בביטויי אנטישמיות מובהקים. לפי עדות של ליקה קיריצה בישיבת הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית ב-5 באוקטובר 1945 בנושא "הבעיה הלאומית", גינה את היהודים - ניצולי השואה - כ"מנצלים את הפועלים הרומנים", והשווה את הציונים ואת ניצולי השואה לפאשיסטים. להתקפות אלה הצטרפה אליו גיזלה ואש, עסקנית יהודיה.
בשנת 1947 ערך לוקה ביקור בארץ ישראל המנדטורית, ביחד עם אשתו.
קרן אנגלית

קרן אנגלית (צרפתית: Cor anglais. אנגלית: English Horn) היא כלי נשיפה מעץ בעל לשונית כפולה ממשפחת האבוב. הכתיבה לקרן האנגלית מתבצעת בטרנספוזיציה (היא מצלצלת קווינטה נמוך מן הכתוב בתווים) ומנעדה מקביל פחות או יותר למנעד האלט בקול האנושי, לכן נהוג להתייחס אל הכלי כאל כלי אלט (על פי גישה אחרת, האבוב ד'אמורה הוא כלי אלט, ואילו הקרן האנגלית כלי טנור). טכניקת הנשיפה והאצבוע בקרן האנגלית דומה מאוד לזו של האבוב; בשל כך, רוב נגני הקרן האנגלית הם אבובנים.

מקור השם

הקרן האנגלית אינה קרן ומוצאה אינו אנגלי. ההסבר המקובל כי מקור המילה anglais (אנגלי) בשיבוש המילה anglé (מכופף) אינו מבוסס. מקור השם כנראה בדמיונו של הכלי אבוב ציד (Oboe da Caccia), שממנו התפתחה הקרן האנגלית, לקרנות שבהן מנגנים המלאכים בציורים כנסייתיים מימי הביניים והרנסאנס, בעיקר במרכז אירופה. בגרמנית כונו הכלים engellisches Horn (קרן מלאכית), כינוי שהתגלגל בשם הנוכחי (בגרמנית בינונית פירוש המילה engellisch היה גם 'אנגלי').

היסטוריה

הקרן האנגלית התפתחה, כאמור, מאבוב הציד, שהיה אבוב טנור בעל פעמון מתרחב מפליז. בשנות העשרים של המאה ה-18 הוחלף בכמה כלים פעמון הפליז בפעמון עץ דמוי-ביצה - ייתכן שהממציא הוא בונה הכלים י. ט. וַייגְל מברסלאו. אבוב הציד המקורי היה כלי מעוקל; בסוף המאה החלו להופיע גם כלים זוויתיים, ובשני הטיפוסים נעשה שימוש במאה התשע-עשרה. 
עד המאה התשע-עשרה שימשה הקרן האנגלית בעיקר באופרה בשפה האיטלקית (גלוק, למשל, עשה בה שימוש לעיתים קרובות), אם כי היא הופיעה לעיתים גם במוזיקה כלית (סימפוניה מס' 22 מאת היידן, לדוגמה). בתקופה הרומנטית צבר הכלי פופולריות בשל צלילו המאנפף, שנתפס כ'פיקנטי' ומלנכולי, ונכתבו לו תפקידי סולו רבים, בין השאר ברקוויאם של סליירי, בפתיחה וילהלם טל של רוסיני ובכמה מיצירותיו של ברליוז. עד אמצע המאה כבר נתקבע מעמדו של הכלי ככלי סולו בעיקר, ולרוב אין הוא משתתף במרקם התזמורתי של שאר כלי הנשיפה.
מסגד לרבנגה

מיקומו

המסגד נמצא כ-16 קילומטרים מערבית לדמונגו, עיר ראשית במחוז גונג'ה המערבית של האזור הצפוני בגאנה וכ 8 קילומטרים מן הפארק הלאומי מולה הגדול במדינה.

היסטוריה

לפי האגדה, סוחר בשם אָיוּבָּה הגיע לאזור כשקיבל מסר שעליו לבנות כאן את המסגד. כשהתעורר לאחר שנרדם מצא כי היסודות למבנה כבר קיימים והמשיך בבנייתו. האגדה גם אומרת כי הוא נקבר מתחת לבאובב הנמצא בסמוך לו. כעת המסגד מהווה מקום עלייה לרגל (חאג') כה ידוע עד שזכה לשם "מכה של אפריקה המערבית".
בשנות ה-70 בניסיון למנוע פגיעה במבנה מגשם ורוח המקום נעטף בתערובת חול ומלט אך בעקבות חדירת תערובת ופעילות טרמיטאים על יסודות המבנה חלק מן המבנה קרס.
ב-2002 לאחר שסערה גרמה לקריסת מחראב ומינרט, מבנה הכיסוי שנעשה בשנות ה-70 הוסר והמבנה שופץ בעזרת מימון של 50 אלף דולר שנתרמו על ידי אמריקן אקספרס וסכום נוסף מן הקהילה המקומית. החלק העשוי מעץ הוחלף והמחראב שופץ יחד עם המינרט.

מבנה

כמו שאר המסגדים בצפון גאנה המסגד נבנה בשיטה אדריכלית סודנית-סאהלית מבוץ וקני סוף. גודלו 8 מטר אורך ורוחב. המבנה בעל שני מגדלים - האחד - מחראב הפונה לכיוון מכה והשני משמש כמינרט. ספר הקוראן שלפי האמונה המקומית ירד מן השמיים ב-1650 לבּרָמָה, אימאם של אותה התקופה, לאחר תפילותיו.
מתחם מרינה ביי

מרינה ביי (באנגלית: Marina Bay, בסינית: 滨海湾) הוא מתחם ענק הנמצא באזור מרכז סינגפור.
אגם בוני (פלורידה)

מקור השם

לפי סברה אחת שמו של האגם מקורו בדג רב עצמות שנדוג באגם. סברה אחרת משייכת את שם האגם לחלוץ התיישבות באזור בשם בוני.

תיירות

סביב האגם מצויי פארק אגם בוני, וכן שביל הטיול "אגם לאגם".

אגם בוני הקטן

האגם מקושר לאגם בוני הקטן, המצוי מדרום מזרח לאגם בוני.

לקריאה נוספת

• Kevin Petrus, Nutrient TMDL For Lake Bonny
אנייס ורדה

ביוגרפיה

ורדה נולדה בבריסל, בלגיה, בתם של כריסטין ויוג'ין ורדה שהיה מהנדס. אמה צרפתייה ואביה פליט יווני מאסיה הקטנה.
ורדה למדה במגמת צילום בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות לפני שהתקבלה לעבודה כצלמת עבור Théâtre National Populaire בפריז. היא אהבה צילום אך התעניינה במעבר לקולנוע. אחרי שצילמה מספר ימים עיירת דייג קטנה בצרפת בשביל חבר שחלה ולא יכול היה להגיע לשם בעצמו - החליטה ורדה לצלם סרט באורך מלא משלה: ב-1954 יצא סרטה הראשון של ורדה הקצה הצר המתאר את סיפורם של זוג המתמודד עם בעיות זוגיות בעיירת דייגים קטנה. סרט זה כלל בסגנונו את המאפיינים של הגל החדש.
למרות קווי הדמיון לגל הצרפתי החדש, סרטיה של ורדה שויכו יותר לתנועת הסופרים והקולנוענים שנקראה הגדה השמאלית ביחד עם כריס מרקר, אלן רנה, מרגריט דיראס, אלן רוב-גרייה,ז'אן קיירול והנרי קולפי. כמו ב"גל הצרפתי החדש" נהגו חבריה לשתף פעולה לעיתים קרובות.
ורדה הייתה נשואה לבמאי הצרפתי ז'אק דמי מ-1962 עד מותו ב-1990.
היא הייתה אחת מחמשת האנשים שהגיעו להלוויתו של ג'ים מוריסון בבית הקברות פר לשז בפריז.
נפטרה בפריז ב-29 במרץ 2019.
אקלים ממוזג

האקלים הממוזג של כדור הארץ נמצא בקווי הרוחב האמצעיים, המשתרעים בין האזורים הטרופיים לבין האזורים הקוטביים של כדור הארץ. באזורים אלה על פי רוב יש משרע טמפרטורה רחב לאורך כל השנה עם שינויים עונתיים בולטים יותר (אך לא קיצוניים) לעומת אקלים טרופי, שם שינויים עונתיים כאלה לא מצויים לעיתים קרובות.
לעומת זה, האקלים הממוזג מאופיין בארבע עונות שונות, קיץ הוא החם ביותר, ולאחריו הסתיו שהוא עונת מעבר לחורף. החורף היא העונה הקרה, ולאחריה בא האביב, שהוא עונת מעבר מהחורף חזרה לקיץ.
האזורים עם האקלים הממוזג (23.5° עד 66.5°, צפון ודרום) הם האזורים שבהם מתרחשים השינויים העונתיים הרחבים ביותר, כאשר מרבית האקלים המצויים בהם משפיעים על הטרופים ועל הקטבים.

אזורי האקלים

לפי כמה סיווגי אקלימיים, וביניהם שיטת קפן לסיווג אקלים, האזור הממוזג מתחלק למספר אזורי אקלים קטנים יותר, המבוססים על טמפרטורות חודשיות, של החודש הקר או ביותר, ומשקעים.

בעלי חיים

בעלי החיים נודדים בתקופת החורף מן הארצות שבהן ישנו אקלים ממוזג בשל הטמפרטורות הנמוכות.
הנדידה היא לארצות חמות יותר או אפילו לאזור בו ישנו אקלים ים תיכוני באותה ארץ בה הם נודדים במידת האפשר.
בקיץ הם חוזרים לארצות הקרות מפאת החום והיובש בארצות החמות .

צמחייה

באזור האקלים הממוזג רבים גידולי הפלחה והשדות בניגוד לאזור האקלים הסובטרופי העשיר בגידולים של עצים רחבי עלים, באקלים הממוזג רבים עצי המחט והטייגה בהם ברוש, אשוח ואורן. זאת פרט לגבולותיו עם האזור הסוב טרופי, שם גדלים עצים רבים רחבי עלים כדוגמת אלון וערמונים ככל שמתקדמים לכיוון האזור הארקטי פוחתים העצים. כ־40% מהיערות בכדור הארץ הם באזור הטייגה הממוזג.
הודות לגשמים רבים וקרקע לחה כל השנה ניתן לגדל שיפון, חיטה, שעורה, סלק, סוכר, באזור הממוזג גם מגדלים ראשי בקר ומייצרים גבינה, החקלאי באזור מוציא את הבקר לרעיה בעונת האביב אחרי הגשמים הרבים בשדות והמישורים הרחבים.

אוכלוסייה ומדינות

באזור הממוזג חי חלק גדול מן המין האנושי.
והוא האקלים במדינות הבאות: קנדה, גרמניה, צרפת, שווייץ, איטליה, הונגריה, רומניה, ניו זילנד, פטגוניה, בריטניה, רוסיה, פינלנד, שוודיה, סין, קזחסטן, מונגוליה, אוסטריה, צ'ילה, אוזבקיסטן, ארגנטינה ועוד.
מדף הקרח דוטסון

גילוי מדף הקרח

מדף הקרח מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית במהלך מבצע קפיצה לגובה בינואר 1947.

מקור השם

שמו של מדף הקרח ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. 
המדף נקרא על שמו של ויליאם א. דוטסון (William A. Dotson), שהיה סגן בצי ארצות הברית, והיה אחראי על טיסות הסיור של מחלקת האוקיינוגרפיה הימית של הצי. 
דוטסון נהרג בהתרסקות מטוס באלסקה בנובמבר 1964, במהלך משימת סיור.

לקריאה נוספת

• David A. Lilien, Ian Joughin, Benjamin Smith, and David E. Shean, Changes in flow of Crosson and Dotson ice shelves, West Antarctica, in response to elevated melt, The Cryosphere, 12, 1415–1431, 2018 https://doi.org/10.5194/tc-12-1415-2018
• Goldberg, D. N., Gourmelen, N., Kimura, S., Millan, R., & Snow, K., How Accurately Should We Model Ice Shelf Melt Rates?, Geophysical Research Letters, 46, 189–199. https://doi.org/10.1029/2018GL080383
טיפוס (ספורט)

טיפוס הוא ענף ספורט ופעילות פנאי המשלב פעילות גופנית בטבע או בקירות טיפוס מלאכותיים.

טיפוס בסגנון מצור

בתחילת ימי הטיפוס היה נהוג להקים מחנות גדולים בתחתית ההר ו"כיבושו" בשלבים, תוך קביעת חבל (fixed line) בקטעי טיפוס קשים. הטיפוס בשלבים מאפשר גם התאקלמות טובה, הנדרשת להרים גבוהים. גישה זו נהוגה גם כיום בעיקר במשלחות מסחריות ובהרים של 7,000 מטרים ומעלה. משלחות מסוג זה גדולות כי הן דורשות זמן רב, שמגדיל את כמות האוכל הנדרשת, וכמות גדולה של ציוד (אוהלים, מזרנים וכל הציוד הדרוש להקמת מספר מחנות), שמגדיל את מספר האנשים הדרוש לשאתו.

טיפוס בסגנון אלפיני

גישה "נחשבת" יותר מהקודמת, הדוגלת ביציאה לטיפוס עם כל הנדרש על הגב, והתקדמות במעלה ההר עם כל הציוד. גישה זו דורשת כמות ציוד מעטה (למשל - מספר האוהלים הדרוש למחנה אחד) ולכן אינה משתמשת בסבלים ועוזרים למשלחת. משלחות כאלה הן מהירות ויעילות אך דורשות מיומנות, כושר תכנון וכושר גופני גבוהים ביותר.

הובלה

טיפוס הובלה הוא טיפוס שמשתמשים בו גם בטיפוס מסורתי וגם בטיפוס ספורטיבי. למעשה הוא טיפוס בו קצה חבל אחד מחובר למטפס (מוביל) והמשכו של החבל למאבטח, במהלך ההתקדמות, המוביל מקליפ את החבל לראנרים ולמעשה יוצר לעצמו נקודות אבטחה. הראנרים יכולים להיות מחוברים לעגינות טבעיות בטיפוס מסורתי או לעגינות קבועות (בולטים) בטיפוס ספורטיבי.

טיפוס מסורתי (טראד)

בטכניקה זו המטפס המוביל משתמש לאבטחה בעגינות הניתנות לשליפה על ידי המטפס השני. המוביל נדרש ליכולת טכנית גבוהה, כוח וסיבולת, כמו גם היכרות אינטימית עם הציוד, יכולת אלתור, יכולת ריכוז וזמן ממושך, שליטה בפחד וסיבולת. טיפוס בטכניקה זו דורש ניסיון ואף אורח חיים מיוחד כיוון שעל המטפס להיות חזק ובעל כושר גופני גבוה.

טיפוס ספורטיבי

מסלול טיפוס ספורטיבי הוא מסלול על סלע או על קיר טיפוס, המסלול יכול להגיע עד גובה80 מטר, שמאובטח על ידי עגינות מוכנות וקבועות שהונחו מראש (בולטים). המטפס משתמש רק באמצעים הקבועים ובכך הוא יכול להתרכז בתהליך הטיפוס. טיפוס ספורטיבי מנטרל במידה רבה את הסיכון וכך גם את הפחד מנפילה, והוא מתרכז בעיקר בקושי של התנועה והצעדים, הדרושים כדי לסיים את המסלול.

טיפוס על קירות מלאכותיים

על קירות מלאכותיים ניתן להתאמן בטיפוס ספורטיבי, בבולדרינג TopRope ובהובלה.
קירות הטיפוס הגבירו את הפופולריות של הענף היות שפעמים רבות הם ממוקמים במרכזי ערים ואין צורך בהכנות רבות על מנת לטפס.

אבטחה בטיפוס

הטיפוס וטיפוס קירות בפרט, מציב את הספורטאי פעמים רבות בגובה רב מעל פני האדמה (עד כ-25 מטרים בקירות טיפוס, ומאות מטרים במצוקים טבעיים). לכן הומצאו מכשירים שונים, שנועדו לשמור על חייו של המטפס.
עם התפתחות הטכנולוגיה, אנו עומדים כיום במצב בו הציוד שמשמש לאבטחת המטפסים הוא ברמה כזאת, שאם מטפלים בו על פי הוראות היצרן הסיכוי לכשל ציוד הוא אפסי. יתרה מכך, אף על פי שקיימים מקרים בהם הוראות היצרן לא מוקפדות במלואן רובן המכריע של תאונות הטיפוס נובעות מטעויות אנוש, שבדרך כלל נובעות מזלזול בכללי הבטיחות.

אבטחה בעזרת חבלים

צורת האבטחה מותאמת לצורת הטיפוס, בהובלה ובTop Rope האבטחה מתבססת על חבל, שעל פי התקנים הקיימים היום מסוגל לשאת משקל של 28KN (קילו ניוטון) - 2.8 טון, טבעות, שהתקנים לגביהן דומים, רתמות - שבעזרתן מחובר המטפס למערכת, ונועדו לשאת משקלים של כ-5KN - 500 קילוגרם (הסבר על ההבדלים בתקנים - בהמשך) ואמצעי חיכוך.
המדובב

עלילה

אסא (אור בן מלך) נהג לדובב פושעים בזמן שהותו בכלא. שוחרר ממאסר מוקדם מהצפוי לאחר 17 שנה בתנאי שיהיה מדובב בשירות המשטרה. אסא משתמש בכישורי הדיבוב המניפולטיביים שלו גם כשהוא חוזר הביתה לקריות, לבית אחיו דוד (עמוס תמם) יזם נדל"ן מצליח שהתעשר מעסקים מפוקפקים ואשתו סופי (אניה בוקשטיין). חברי הילדות של דוד ואסא (שיש להם יד בכניסתו של אסא לכלא) הם עכשיו שותפיו לעסקים של דוד.
כשאסא משתחרר הוא יוצא למסע נקמה נגד אחיו, בו לאט לאט הוא ממוטט את הארגון של אחיו ובמקביל ממשיך לעבוד עם המשטרה, שם לא יודעים על הקשר שלו לעולם העברייני בו הוא צריך להתמודד מול יהודית (ציפי שביט) ראש משפחת פשע מהצפון.