google/wiki40b huggingface dataset:
ג'ון שפארד

חייו

בשנת 1554 עתר שפארד, כנראה ללא הצלחה, לתואר דוקטור למוזיקה מאוניברסיטת אוקספורד, בטענה שהוא לומד מוזיקה מזה 20 שנה ו"חיבר שירים רבים". אם תקופת לימודיו החלה ב-1534, סביר להניח שנולד בעשור השני של המאה ה-16. ב-29 בספטמבר 1543 (יום חג המלאך מיכאל בנצרות) התמנה למדריך מקהלה (Informator Choristarum) במגדלן קולג' באוקספורד, שם נשאר עד 1548. בשנת 1552 כיהן כ"אציל הקאפלה המלכותית", משרה שייתכן שהגיע אליה מיד לאחר עזיבת מגדלן. מחקר של דייוויד צ'אד מגלה, שצוואתו של שפארד נכתבה ב-1 בדצמבר 1558 וב-21 בדצמבר נקבר, אף כי נמצא זכאי לקבל מדי שרד להלוויית המלכה מרי ב-13 בדצמבר ואפילו להכתרת אליזבת הראשונה ב-15 בינואר 1559, כנראה משום שלא נודע דבר מותו.

מקורות

שפארד היה אחד המעולים במלחיני הכנסייה האנגלים בתקופת טיודור, ורק תומאס טאליס משתווה אליו בדורו. שני המקורות המקיפים ביותר למוזיקה שלו הם מה שמכונה "ספרי הקולות של גיפארד" (GB-Lbm 17802-5), קובץ כתבי יד של ארבעה ספרי תווים לקולות נפרדים, שהועתקו כנראה בשנות ה-70' של המאה ה-16 בשביל ד"ר רוג'ר גיפארד (נחקרו על ידי דייוויד מאטר) ו-GB-Och 979-83, חמישה ספרי תווים שנוחרו מקובץ של שישה, אשר הועתקו אחרי 1575 על ידי ג'ון בלדווין, הזמר של וינדזור. אפשר שחלק גדול מן המוזיקה של גיפארד חובר במהלך שנותיו של שפארד באוקספורד (העורך היה קודם לכו עמית של מרטון קולג' באוקספורד); אבל המוזיקה מספרי התווים של קרייסט צ'רץ' היוותה, קרוב לוודאי, חלק מרפרטואר המקהלה של הקאפלה המלכותית בשנות ה-50' של המאה ה-16, כששפארד וטאליס היו שני המלחינים העיקריים של המקהלה. שפארד היה ככל הנראה דמות חשובה בתוכנית של מרי טיודור, לצייד את הקאפלה בפוליפוניה משוכללת לטקס התפילה בנוסח סולסברי, שהרפורמציה ביטלה והמלכה הקתולית השיבה על כנו לאחר עלייתה לכס השלטון. רוב המוזיקה של שפארד נכתבה לטקס זה.

מיסות

מתוך חמשת מחזורי המיסה הנהוגים של שפארד ששרדו, ה"מיסה קנטטה" היא יצירת פאר חגיגית, באורך מלא, במסורת של ג'ון טאוורנר, הבנויה ביחידות של פוליפוניה בשישה קולות המתחלפות לסירוגין בפסיפס של פרקי מקהלה למחצה. המכנה המשותף העיקרי, מלבד קטעי המוטיב הראשוני בראשית של פרק, היא התבנית מתומנת הצלילים, פה-מי-פה-סול-לה-סיb-סול-פה, המופיעה בטנור בנקודות שונות. מבין ארבעת מחיבורי המיסה בארבעה קולות, "רוח המערב" מבוסס על מלודיה עממית, המהווה גם את הבסיס למחזורי מיסות של ג'ון טאוורנר וכריסטופר טיי. במוזיקה של שפארד נודדת המלודיה בין הסופרן לטנור. שני מחזורים אחרים, Be not afraid ו-The Frences Mass, בנויים בחופשיות 
ובקונטרפונקט משוכלל; הראשון בשניים נועד לקולות גברים. "מיסת קנטוס פלאנוס לקול אמצעי" היא יצירה פשוטה הרבה יותר. בכתב התווים המפושט שלה היא נאמנה למסורת של מוזיקה בסגנון דומה מאת טאוורנר. היא כוללת "קיריה" (שלא כרוב מחזורי המיסה סארום בנוסח סולסברי) ועושה שימוש בטכניקת חילופים, פרקי קנטוס ופוליפוניה מתחלפים לסירוגין.

מוזיקה לטקסטים לאטיניים ואנגליים

שפארד כתב הן מוזיקה פוליפונית לטקסטים הלאטיניים של פולחן סארום בנוסח סולסברי והן מוזיקדה לפולחן הפרוטסטנטי החדש. מוזיקה זו, שחלק ניכר מכתבי היד שלה אבד, חוברה כנראה בתקופת מלכותו של אדוארד השישי. בתקופה זו, בשנת 1549, יצא לאור ספר של "תפילות בצוותא" (Common Prayer) ועקב כך נוצר צורך במוזיקה ליטורגית לטקסטים אנגליים. חמישה-עשר מזמורי התפילההאנגליים של שפארד עונים על דרישות המתקנים הפרוטסטנטים לפשטות, למילים ברורות וקליטות ולבסיס מוזיקלי תואם-הברות ברובו הגדול. היצירות החילוניות היחידות הידועות של שפארד הן O happy dames ו-Vain, vain, all our life we spend in vain.
נס רפואי

עלילה

צ'ארלי (מייקל שנקס) ואלכס (אריקה דוראנס) הם זוג רופאים מאורסים. בדרכם לחתונתם, הם נקלעו לתאונת דרכים שהכניסה את צ'ארלי לתרדמת. התאונה הותירה את בית החולים באי סדר, והכניס להלם את ארוסתו ועמיתתו המנתחת, אלכס ריד. אלכס במירוץ להצלת חייו של ארוסה צ'ארלי מחוסר ההכרה. צ'ארלי מסתובב כרוח במסדרונות בית החולים ומתקשר עם רוחות אחרות של חולים מחוסרי הכרה וחולים שנפטרו.

שחקנים

אריקה דוראנס - דוקטור אלכס ריד
מייקל שנקס - דוקטור צ'ארלי האריס
ג'וליה צ'אן - דוקטור מגי לין
דניאל גיליס - דוקטור ג'ואל גורן
חוסיין מדהבחי - דוקטור שהיר חמזה
מישל נולדן - דוקטור דון בל
בנג'מין איירס - דוקטור זאקרי מילר
ונדי קרוסון - דוקטור דיינה קיני
ג'וזף פייר - האח ג'קסון וייד
בליך (מלך בשומר)

בליך-מלך של העיר השומרית כיש, כמו כן הוא שייך לשושלת הראשונה של כיש, הוא המלך ה-14 מתוך רשימת המלכים השומרית. שלט בתחילת האלף השלישי לפני הספירה. לפי "רשימת המלכים השומרים" בליך היה בנו של המלך אתאנה, כמו כן לפי הרשימה שלט במשך 400 שנים. חוץ מזה לא ידוע עליו הרבה.
מלאווי במשחקים האולימפיים לנוער

משחקי הקיץ

המשלחת הראשונה של מלאווי למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה שלושה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפי ספורט. המשלחת סיימה במקום ה-14 בריצת 400 מטר נערים באתלטיקה. הספורטאים לא הגיעו להישגים בטניס שולחן ושחייה וסיימו במקומות האחרונים. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה חמישה ספורטאים שהתחרו בשני ענפים. המשלחת הגיעה למקומות גבוהים בענף האתלטיקה. אולם סיימה במקומות האחרונות בענף השחייה.
טיפול קוגניטיבי

טיפול קוגניטיבי הוא שיטת טיפול פסיכולוגי המבוססת על ההנחה שדפוסי חשיבה משפיעים על ההתנהגות, ושמקורן של הפרעות רגשיות הוא בדפוסי חשיבה מעוותים. הטיפול הקוגניטיבי מתמקד בזיהוי דפוסי החשיבה הלקויים והקניית דפוסים סתגלניים במקומם. הטיפול מתבסס הן על עקרונות מתחום הלמידה, והן על ניתוח לוגי ושכנוע מילולי-שכלתני. הטיפול הקוגניטיבי שונה מהטיפול ההתנהגותי בדגש שהוא שם על התהליכים הפנימיים של המטופל, ולא על ההתנהגות בלבד. בין מפתחי השיטה: אלברט אליס, אהרון בק, דונלד מיקנבאום ואלברט בנדורה.

היסטוריה

אבות השיטה נחשבים  הפסיכיאטר אהרון בק והפסיכולוג אלברט אליס. אליס החל לפתח את שיטת "הטיפול הרציונלי" באמצע שנות ה-50 של המאה ה-20, בין השאר כתגובת נגד לפסיכואנליזה - שיטת הטיפול הפופולרית באותה תקופה - ובק החל לפתח את "הטיפול הקוגניטיבי" בשנות ה-60. הטיפול הפך במהרה לתחום מחקר מועדף על חוקרים, כאשר בהתחלה היה נהוג להשוות את יעילותו מול הטיפול ההתנהגותי, אך בשנות ה-80 ושנות ה-90 מוזגו שתי השיטות לטיפול הקוגניטיבי-התנהגותי.

טיפול שכלתני-רגשי

שיטת טיפול זו, שפותחה על ידי אלברט אליס מניחה שרגשות שונים, ובפרט חרדות ודיכאון, אינם נובעים ישירות מאירועים מציאותיים, אלא מהפירוש שאנו נותנים להם. לדוגמה, העובדה שאדם בתהליך גירושין כשלעצמה לא גורמת לחרדה או לדיכאון, אלא הפרשנות שלו למצב, המביאה אותו לחשוב שהוא נכשל, שלא יוכל למצוא זוגיות חדשה בעתיד, ושהכישלון ייגרר לתחומי חיים אחרים. הטיפול חותר לשנות את תפיסת העולם של האדם ולהקנות לו אמונות ותפיסות רציונליות. הוא כולל ניתוח של ההצהרות המילוליות של האדם, כדי ללמוד מהן על אמונותיו הלא רציונליות, ושכנועו, בטיעונים הגיוניים, להחליפן באמונות רציונליות, שיאפשרו לו לשפר את תפקודו ואת הסתגלותו למציאות.
האפלה

האפלה היא שיטה טקטית מתחום הלוחמה ההגנתית ומתחום ההגנה האזרחית אשר במסגרתה מצמצמים את כמות התאורה הנראית.
הצורך בשיטת לוחמה טקטית הגנתית זו נוצר בשנות ה-30 של המאה ה-20 עם תחילת השימוש במטוסי תקיפה למטרות הפצצה. תאורת הרחובות ותאורת הבתים, כמו גם אורות כלי הרכב הנוסעים ברחובות הערים סייעו למטוסי תקיפה לנווט ולהגיע למטרותיהם בשעות הלילה. בנוסף, בערי נמל תאורות הרחוב האירה את הספינות העוגנות בנמלים ואיפשה תקיפה של הספינות. 
האפלת תאורת הרחוב ותאורת הבתים הקשתה על מטוסי התקיפה לאתר את מטרותיהם (בהיעדר אמצעי ניווט אחרים). 
שיטת האפלה כוללת כיסוי חלונות הבתים, כיבוי תיאורת הרחוב בצורה מוחלטת או צמצום התאורה על ידי צביעת החלונות והפנסים בצבעים כהים.
כבר במהלך מלחמת העולם השנייה פותחו שיטות הניווט עבור מטוסים, כגון ניווט באמצעו קרני מכ"ם. פיתוחים טכנולוגיים שפותחו במהלך המחצית השנייה של המאה ה-20, כגון אמצעי ראייה טרמיים (אמצעי ראיית חום) וניווט באמצעות לוויינים ניטרלו את היתרונות של ההאפלה. 
יחד עם זאת - להאפלה יש תועלת גם כיום, כנגד תקיפה ימית התוקפת מטרות חופיות או אוניות העוגנות בנמלים, משאלה מטרות נעות (שאין להן מיקום קבוע שניתן לאתרו באמצעות ניווט לוויני) ומשתאורת החוף מאירה מטרות אלה ומקלה על הפגיעה בהן.
דייוויד קופרפילד (קוסם)

חייו האישיים

קופרפילד היה מאורס בעבר לדוגמנית קלאודיה שיפר, אך הם נפרדו ב-1999 לאחר שש שנות זוגיות. שיפר השתתפה לעיתים במופעיו של קופרפילד, לרוב במסגרת פעלולי "אישה חצויה לשניים" שביצע.
באפריל 2006 נשדדו קופרפילד ושתיים מעוזרותיו באיומי אקדח לאחר הופעה בפלורידה; לטענת קופרפילד, הוא לא נתן לשודדים דבר, לאחר שהשתמש בזריזות ידיים כדי להסתיר את חפציו.
בשנת 2007, מלכת יופי לשעבר בשם לייסי קרול האשימה את קופרפילד בתקיפה מינית באי הפרטי שלו. ה-FBI חקר את הטענות ופשט על המחסן שלו בלאס וגאס. התיק נסגר ללא אישומים ובית המשפט קבע כי הייתה האשמת שווא. לאחר מכן, קרול עמדה למשפט על האשמת שווא בתקיפה מינית, הודתה באשמה וספגה קנס כספי ועבודות שירות. בינואר 2018, האשימה אותו בריטני לואיס, דוגמנית לשעבר, שסימם אותה ותקף אותה מינית בשנת 1988, כשהייתה בת 17.
קרימינולוג

קרימינולוג הוא אדם העוסק בקרימינולוגיה קלינית, חברתית שיקומית או מחקרית.
אפשרויות התעסוקה הן במסגרות השיקום של עבריינים וקורבנות והטיפול בהם. לדוגמה, במסגרת המשטרה, כוחות הביטחון ושירות בתי הסוהר (שב"ס), מוסדות גמילה וטיפול, מסגרות פרטיות או מחקר והוראה אקדמיים. הקרימינולוג החברתי שיקומי הוא איש מקצוע, שהכשרתו המקצועית ותפקידו המקצועי מרוכז בגישה מדעית ללמוד וניתוח ההתפתחויות של הסטייה, הדינמיקה של העבריין, זיהוי גורמי הסיכון והתערבות סוציותראפויטית. דהיינו טיפול מערכתי, חברתי והתנהגותי.
לימודי הקרימינולוגיה בישראל, לתואר ראשון, נערכים באוניברסיטת בר-אילן ובמכללות אקדמיות. לימודי התואר השני נערכים באוניברסיטה העברית, אוניברסיטת חיפה או תוכניות המכשירות קרימינולוגים העוסקים בטיפול באוניברסיטת בר-אילן.
סוציומטריה

סוציומטריה או "הערכת עמיתים", היא שיטה כמותית למדידת יחסים חברתיים. השיטה פותחה על ידי הפסיכותרפיסט יעקב לוי מורנו, אשר הטביע את המונח ב-1934 בספרו “Who Shall Survive?”. במקור, הייתה הסוציומטריה כלי עזר למיפוי הרשת החברתית בקבוצות וכן לזיהוי גורמי המשיכה והדחייה אשר חשים חברי הקבוצה בינם לבין עצמם.
הסוציומטריה מאפשר לגלות יחסי משיכה ודחייה בין יחידים בתוך הקבוצה, את מבנה המנהיגות הבלתי פורמלית, את מידת הלכידות וגורמים נוספים המספקים מידע על התמונה הקבוצתית והדינמיקה המאפיינת אותה. כיום, שימושה העיקרי של הסוציומטריה הוא בהערכת עובדים. יתרונה הוא בקבלת הערכות מרובות על כל מוערך, להבדיל משיטות הערכה אחרות שבהן מתקבלת הערכה אחת ולכן נחשבת שיטה זו לאמינה.
לסוציומטריה תחת תחום הסוציולוגיה שני ענפים עיקריים: סוציומטריה מחקרית וסוציומטריה מעשית. סוציומטריה מחקרית היא מחקר פעיל של הרשתות הסוציו-רגשיות של מערכות יחסים תוך שימוש בממדים מוגדרים, למשל: ליד מי בקבוצה זו היית רוצה לשבת בעבודה? ממי בקבוצה היית מבקש עזרה בבעיה בעבודה? לדעתך, מי בקבוצה היה עונה על צפיותיך ממנהיג בפרויקט הקרוב? 
סוציומטריה מחקרית, שנקראת גם "מחקר רשתות", עוסקת בתבניות יחסים באוכלוסיות קטנות וגדולות, כמו ארגונים או שכונות. סוציומטריה מעשית נעזרת במגוון שיטות על מנת לתמוך ולעזור לאנשים וקבוצות להרחיב ולפתח את רשתות היחסים הפסיכו-חברתיות הקיימות בקבוצה. בעזרת יישום שני ענפים אלו ניתן להפיק ספונטניות ויצירתיות טובה יותר של אנשים וקבוצות.

מבחן סוציומטרי ככלי להערכת עובדים

כאמור, כוחה העיקרי של השיטה היא מהימנותה, הנובעת מהעובדה שהציון שמקבל אדם מורכב משקלול מספר הערכות. שיטה זו מאפשרת הערכה לא רק בין עמיתים באותה רמה, אלא ניתנת לעובדים היכולת גם להעריך את הממונים עליהם, בניגוד לשיטות אחרות בהן הממונה הוא המעריך את העובד.
חומר חלקיקי

חלקיקי חומר (Particulate Matter - PM), הם שברים קטנים של חומר נוזלי או מוצק הנמצאים בגז או נוזל. יש להבדיל מונח זה מאירוסול, אשר מתייחס לחלקיקי חומר מוצק וגז יחדיו. מקורות חומר חלקיקי עשויים להיות טבעיים או מעשה ידי אדם. מקורות נפוצים הם פרחים (התורמים אבקנים), שריפות (בעיקר ממנועי דיזל), כרייה, בנייה (חול ומתכות) וסופות חול טבעיות.
המונח PM10 מתאר את כמות החומר החלקיקי שקוטרו האירודינמי הוא 10 מיקרומטר או פחות. זהו מדד נפוץ לאיכות אוויר, עקב השפעותיו הבריאותיות הרחבות. השפעות אילו כוללות שיעול וגירוי של קנה הנשימה ושל העיניים. ככל שהחלקיק גדול יותר, כך סכנתו פוחתת כיוון שהוא בעל סיכוי גדול יותר להיתפס על ידי האף או הגרון ולהיפלט בנשימה על ידי שיעול או להיבלע. גם בריכוזים נמוכים יחסית, מוגברות תופעות השיעול בחולי קצרת
התקן הישראלי לחומר חלקיקי נשים (RSP - Respirable Particles) הוא 300 מיקרוגרם למטר מעוקב לשלוש שעות, 200 מיקרוגרם למטר מעוקב ליממה ו- 75 מיקרוגרם למטר מעוקב לשנה. זאת לעומת התקן האמריקאי של 50 מיקרוגרם למטר מעוקב לשנה ו- 150 מיקרוגרם למטר מעוקב ל-24 שעות.
מילדרד דרסלהוז

קורות חייה

מילדרד ספיוואק (Spiewak) בת למשפחת מהגרים מפולין. נולדה וגדלה בשכונת עוני בברוקלין.
ב-1958 נישאה לפיזיקאי ג'ן דרסלהוז, שהיה קולגה שלה במהלך לימודיה. לזוג 4 ילדים.

השכלה ומסלול מיקצועי

בגיל 13 התקבלה לבית ספר תיכון למחוננים המסונף למכללת האנטר באפר איסט סייד במנהטן. סיימה תואר ראשון במכללת האנטר ב-1951. את לימודי התואר השני החלה במעבדת קוונדיש באוניברסיטת קיימברידג' זאת במסגרת מלגת פולברייט. את התואר סיימה ב-1953 במכללת רדקליף המסונפת לאוניברסיטת הרווארד. סיימה דוקטורט באוניברסיטת שיקגו בשנת 1958, תזת הדוקטורט שלה הייתה בתחום מוליכי העל. פוסט-דוקטורט עשתה באוניברסיטת קורנל. ב-1960 החלה לעבוד כחוקרת במעבדת לינקולן, מעבדת מחקר ופיתוח של מחלקת ההגנה של ארצות הברית במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. ב-1968 התמנתה לפרופסור מן המניין בפקולטה להנדסת חשמל במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, האישה הראשונה שקיבלה מעמד זה. ב-1983 מונתה שם לפרופסור לפיזיקה. בשנים 2003 עד 2008 הייתה מנהלת חטיבת המדע במחלקת האנרגיה של ארצות הברית.

המאבק המיגדרי

מראשית דרכה נתקלה דרסלהוז במחסומים שעמדו בפני נשים במדעים המדויקים ובהנדסה. בנעוריה היה נהוג לומר שהמקצועות לנשים הם מורות, אחיות או מזכירות. היא אכן עלולה הייתה לנהוג כך, אלמלא מורתה לפיזיקה רוזלין יאלו, (לימים כלת פרס נובל לרפואה) שעודדה אותה ללמוד מדעים. בשלב מאוחר יותר, כשהייתה כבר אם ל-4 ילדים נאלצה לעזוב את מעבדת לינקולן מאחר שזו חייבה את עובדיה להתייצב לעבודה בשמונה בבוקר. 
 בהמשך דרכה דרסלהוז עסקה רבות בקידום המאמצים להגברת שיתוף נשים בהנדסה ובמדעים.

פעילותה המדעית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
נושא תיזת הדוקטורט שלה היה "השפעת שדה מגנטי על אימפדנס פני השטח של מוליך-על". 
תחומי המחקר העיקריים שלה: גרפיט, פונונים, פולרן, ננו-צינוריות פחמן, פיזיקה של חומר מעובה.
 במהלך שנות פעילותה הינחתה דרסלהוז כ-75 דוקטורנטים.
התאחדות ההוקי קרח הישראלית

היסטוריה

ההוקי קרח בישראל נולד עם פתיחת מגרש הקרח הראשון בישראל בשנת 1986 בקריית מוצקין. התאחדות ההוקי וההחלקה על הקרח בישראל הוקמה ב-1988 והצטרפה לפדרציית ההוקי קרח הבינלאומית (IIHF) ב-1991. בתחילה שיחקה ישראל בדרג השלישי של אליפות העולם בהוקי קרח ב-1992. התאחדויות ההוקי וההחלקה על הקרח פוצלו לבסוף כשהספורט נהיה לחזק ועצמאי יותר, אז נקראה בשם פדרציית ההוקי קרח של ישראל.
קייטסרפינג

קַיְטסֶרְפִינְג (באנגלית: Kitesurfing או Kiteboarding), גלישת קַיְט, או גלישת עפיפונים, היא גלישה באמצעות עפיפון מיוחד המנצל את כוח הרוח על מנת להניע את הגולש על פני המים על גבי גלשן קטן מימדים.
גלישת קיט היא ספורט ימי המתפתח במהירות בעולם. ממציאו של הספורט אינו ידוע, אך הוא הופץ על ידי תושבים מצרפת והוואי בשנת 1999. בחודש מאי 2012 קבע איגוד השיט העולמי כי גלישת קיט תהפוך למקצוע אולימפי החל מאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) במקום גלשנים מדגם ניל פרייד RS:X, אך ההחלטה בוטלה כעבור מספר חודשים.

עקרונות התעופה בקייטסרפינג

העפיפון כאשר נמצא באוויר, משמש ככנף לכל דבר ועניין בו הרוח עוברת משפת התקיפה של העפיפון (בידון ראשי) אל עבר שפת הזרימה היא החלק האחורי.
במצב בו הרוח עוברת באופן שווה בין החלק העליון של הקייט ובין החלק התחתון, הקייט יעמוד באוויר באופן יציב יחסית.
העפיפון מייצר כוח כאשר החופה ממתקמרת ביחס לכיוון הרוח, עקרון השליטה בעפיפונים מהסוג המודרני מתחלק לקייטים בעלי מערכת 4 או 5 חוטים, כאשר עקרון התפעול והשליטה זהה, אלא שמערכת חוטים בעלת חוט חמישי כוללת חוט נוסף במרכז העפיפון אשר מאפשרת שליטה מרבית ואלמנט בטיחות עיקרי במצב בו הגולש איבד שליטה על העפיפון ומקבל החלטה לנתק מעליו את החיבור לעפיפון.
פיתוח תוכנה זריז

מנשר

המנשר לפיתוח תוכנה זריז (באנגלית: Manifesto for Agile Software Development) הוא הצהרת עקרונות התומכת בפיתוח תוכנה זריז. טיוטת המנשר נוסחה בפברואר 2001 בווסאץ' ריינג', אתר סקי במדינת יוטה שבארצות הברית. במפגש, נציגים של מתודולוגיות פיתוח תוכנה חדשות כגון eXtreme Programming, Scrum, DSDM, Adaptive Software Development, Crystal, Feature Driven Development ו-Pragmatic Programming דנו בצורך במתודולוגיות פיתוח תוכנה קלות כתחליף למתודולוגיות הכבדות המסורתיות. 
החותמים על המנשר הם: קנט בק, מייק בידל, אריה ואן-בֵנֶקוּם, אליסטר קוֹבֶּרן, וורד קנינגהם, מרטין פולר, ג'יימס גרנינג, אנדרו האנט, רון ג'פריס, ג'ון קרן, בראין מאריק, רוברט מרטין, סטיב מלור, קן שוואבר, ג'ף סטרלנד ודייב תומאס.
פרסום המנשר, החתום על ידי חבורה מכובדת כל כך של עוסקים בתחום הנדסת התוכנה, היה נקודת מפנה ביחס הענף למתודולוגיות הפיתוח הזריזות, ואחריו חל גידול משמעותי בשימוש בהן.

המנשר לפיתוח תוכנה זריז

המנשר לפיתוח תוכנה זריז מצהיר כך:
"אנו חושפים דרכים טובות יותר לפיתוח תוכנה
תוך עבודה ועזרה לאחרים
אלו הם ערכינו ועקרונותינו:
אנשים ויחסי גומלין על פני תהליכים וכלים
תוכנה עובדת על פני תיעוד מפורט
שיתוף פעולה עם הלקוחות על פני משא ומתן חוזי
תגובה לשינויים על פני מעקב אחרי התוכנית

כלומר, בעוד שיש ערך לפריטים בצד שמאל, אנחנו מעריכים יותר את הפריטים בצד ימין."
— אתר אג'יל מניפסטו
אנדריי מישצ'נקו

קריירה

מישצ'נקו התחיל את הקריירה שלו בקולוס קובלייאקי. כעבור 3 עונות חתם בהירניק-ספורט קומסומולסק מהליגה האוקראינית השנייה והיה אחד המצטיינים של הקבוצה עם 5 שערים ב-27 משחקים.
בקיץ 2012 חתם בסטאל אלצ'בסק מהליגה האוקראינית הראשונה. בעונתו הראשונה במועדון סיים עם המועדון במקום השני בליגה.
בינואר 2014 חתם בסבסטופול מליגת העל האוקראינית. בסיום העונה המועדון התפרק בעקבות כיבוש חצי האי קרים על ידי רוסיה, ומישצ'נקו חתם באולימפיק דונצק.
ב-26 ביולי 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה במשחק נגד צ'רנומורץ אודסה.
ב-12 ביולי 2015 עזב לראשונה את אוקראינה וחתם במכבי נתניה לעונה אחת.
ב-5 ביולי 2016 חתם בהפועל אשקלון.
ולדימיר דאל

בשירות המדינה

בגיל 13 החל דאל את לימודיו בבית הספר לקציני ים. החל משנת 1819 הוא שירת בצי בים השחור, ובשנת 1824 הועבר לים הבלטי. בשנת 1826 עזב את הצי והחל ללמוד רפואה באוניברסיטת טרטו. בשנת 1829, לאחר שסיים את לימודיו וקיבל הסמכה לעבוד כרופא, הצטרף לצבא שנלחם נגד הטורקים, ובהמשך השתתף בלחימה בפולין נגד המורדים. בשנת 1832 הוא עבר לסנקט פטרבורג והחל לעבוד בבית חולים צבאי בעיר. בשנת 1833, זמן קצר לאחר שנישא, עבר לאורנבורג והשתתף כרופא בפעילות צבאית במרכז אסיה. בהיותו באורנבורג נולדו לו שני ילדים. בשנת 1838 שב לסנקט פטרבורג והחל את שירותו במשרד הפנים. בשנת 1849 מונה לתפקיד בכיר בסניף של משרד הפנים בניז'ני נובגורוד. תפקיד זה איפשר לו לאסוף חומר אתנוגרפי רב. הוא מילא תפקיד זה עד לשנת 1859, אז עזב את שירות המדינה ועבר להתגורר במוסקבה.

פעילות ספרותית

את פעילותו הספרותית החל דאל בשנת 1823. בשנת 1827 פורסמו שיריו, ובשנת 1830 הוא פרסם את הנובלה הראשונה מפרי עטו. בשנת 1832 הוא פרסם ספר בסגנון סיפורי עם. משרד החינוך ראה בתוכן הספר פעילות נגד השלטון, ואף הביא למעצרו. בלחצו של וסילי ז'וקובסקי דאל שוחרר, אך מכירת הספר הופסקה.
גם במהלך עבודתו בשירות המדינה באורנבורג ובניז'ני נובגורוד הוא המשיך בפעילות ספרותית ופרסם מספר יצירות.
יצירותיו הספרותיות היו פופולריות במהלך המאה ה-19. לאחר מותו פורסם אוסף מלא של היצירות בעשרה כרכים.

היכרות עם פושקין

דאל הכיר את אלכסנדר פושקין בשנת 1832 ונתן לו במתנה העתק מהספר האמור. פושקין העריך את הספר ונתן לדאל מקור בכתב ידו של אחת היצירות שלו (שגם נכתבה בסגנון סיפורי עם). הוא תמך ברעיון של דאל לערוך מילון של השפה הרוסית, והאיץ בדאל להמשיך בעריכת המילון. בשנת 1833 הם נפגשו באורנבורג, ודאל ארגן עבור פושקין סיור באזורים הקשורים במרד של ימליאן פוגצ'וב. בשנת 1836 ביקר דאל בסנקט פטרבורג, והם נפגשו פעם נוספת. לאחר דו-קרב שבו נפצע פושקין, היה דאל בין צוות הרופאים שטיפלו בו.

מילון השפה הרוסית

המילון "המילון המבואר לשפה הרוסית הגדולה החיה" (ברוסית: Толковый словарь живого великорусского языка) היה היצירה הראשית של ולדימיר דאל. כאשר הוא הגיע בעבודתו על המילון לאות "П" ("פּ"), החליט דאל לעזוב את השירות הציבורי ולהקדיש את עצמו לסיום העבודה על המילון, ועבר למוסקבה. בסך הכול הוא עבד על המילון 53 שנים. פרסום המילון החל בשנת 1861. על פרסומו הוא זכה במדליה של החברה הגאוגרפית, ובשנת 1868 נבחר לאקדמיה האימפרית למדעים של סנקט פטרסבורג (לימים האקדמיה הרוסית למדעים).
המילון יצא לאור ב-5 כרכים. הוא כולל 200 אלף מילים וכ-30 אלף ביטויים. בנוסף למילים, מספק המילון מידע על אתנוגרפיה ועל החברה הרוסית.
שנת 2001 הוכרזה על ידי אונסקו כ"שנת דאל", לציון 200 שנים להולדתו. לזכרו ופעולתו מוקדשת פעילות של 2 מוזיאונים – בלוגנסק ובמוסקבה.

יחסו ליהודים

במסגרת עבודתו במשרד הפנים היו בתחום אחריותו, בין היתר, חקירות הריגת ילדים במערב רוסיה. בשנת 1844 פורסם מסמך בהקשר להריגת ילדים נוצרים על ידי היהודים: "חקירת הירצחם של תינוקות נוצריים בידי יהודים והשימוש בדמם" (Розыскание о убиении евреями христианских младенцев и употреблении крови их. Напечатано по приказанию г. Министра Внутренних Дел. 1844 г). המסמך נכתב על ידי אחד מפקידי המשרד, אך בשנת 1913, בתחילת פרשת בייליס, נקשר שמו של דאל למסמך כאחד המחברים. ואולם, אין כל הוכחה שדאל אכן היה מעורב בהכנת ופרסום המסמך.
נשיא וייטנאם

היסטוריה

ב-1946 מונה הו צ'י מין לתפקיד הנשיא הראשון של וייטנאם על ידי האספה הלאומית. הן בחוקה שכוננה ב-1946 והן בזו שכוננה ב-1959 צוין שלאסיפה הלאומית הסמכות למנות ולפטר את הנשיא. הנשיא ייצג את וייטנאם הן כלפי פנים והן כלפי חוץ. הסמכויות ותחומי האחריות של הנשיא נתרו ללא שינוי בחוקה שכוננה ב-1959. חוקת 1980 שינתה את משרת ראש המדינה באופן דרמטי. משרת הנשיא בוטלה והוחלפה במשרת יושב ראש מועצת המדינה. משרה חדשה זו הוקמה על בסיס הדוגמה של יושב ראש נשיאות הסובייט העליון של ברית המועצות. מועצת המדינה, כמו מועצת השרים, הייתה גוף קבלת החלטות שיתופי. הן מועצת המדינה, והן מועצת השרים היו חלק מהרשות המבצעת וחיזוק כוחם של הגופים הללו גרם להחלשת כוחה של הרשות המחוקקת. התפקידים, הסמכויות ותחומי האחריות של מועצת המדינה נלקחו מידיה של הוועדה הקבועה של האספה הלאומית, שאיבדה את עיקר מעמדה וסמכויותיה בעקבות כינון חוקת 1980.
חברי מועצת המדינה נבחרו על ידי האספה הלאומית והיא כללה את יושב הראש, את סגן היושב ראש, את המזכיר הכללי וחברים נוספים. חברי מועצת המדינה לא יכלו לשמש בו-זמנית גם כחברי מועצת השרים. יושב ראש מועצת המדינה כיהן בו-זמנית כיושב ראש מועצת ההגנה הלאומית (לימים מועצת ההגנה והביטחון הלאומיים) וכמפקד העליון של הכוחות המזוינים העממיים של וייטנאם. מועצת המדינה פיקחה על עבודתם של שאר מוסדות המדינה, במיוחד על מועצת השרים, מוסד הפיקוח העממי העליון ועל המועצות העממיות בכל הדרגים. היא גם פיקחה על הבחירות לאספה הלאומית. משרת יושב ראש מועצת המדינה, כראש המדינה, בוטלה בחוקת 1992 והוחלפה במשרת נשיא המדינה.
מעמדו של נשיא וייטנאם לא נותר קבוע במהלך ההיסטוריה של המדינה. לדוגמה, בעוד שהו צ'י מין דורג כראשון בחשיבותו מבין חברי הפוליטביורו, גוף קבלת ההחלטות הגבוה ביותר במדינה, יורשו בתפקיד, טון דוק תראנג היה דמות סמלית חסרת סמכויות. מעמדו של ראש המדינה התחזק בחוקת 1980 עם מינויו של תרונג צ'ין, שהיה על פי סדר החשיבות, השני מבין חברי הפוליטביורו, לאחר לה דואן. משרת הנשיא נותרה השנייה מבין חברי הפוליטביורו עד שב-2006 מונה נגויין מין טריט, שדורג רק רביעי בחשיבותו מבין חברי הפוליטביורו. הפוליטביורו שנבחר לאחר הקונגרס ה-11 של המפלגה הקומוניסטית, שהתקיים בינואר 2011, בחר בטרואונג טאן סאנג, הנשיא הנוכחי, כראשון בחשיבות מבין חבריו. הייתה זו הפעם הראשונה בהיסטוריה של וייטנאם שבה הבכיר מבין חברי הפוליטביורו לא היה המזכיר הכללי או יושב ראש המפלגה. ישיבות הפוליטביורו מתקיימות באופן סדיר וההחלטות בהן מתקבלות באופן שיתופי כאשר צעדי המדיניות מיושמים רק בתמיכת רוב חברי הפוליטביורו.

משך הכהונה

נשיא וייטנאם נבחר לתקופת כהונה של חמש שנים וכהונתו של נשיא מכהן נמשכת עד אשר נבחר נשיא חדש. עם כניסתו לתפקיד נושא הנשיא החדש את השבוע הבאה: "במסגרת תפקידי כנשיא הרפובליקה הסוציאליסטית של וייטנאם, אני נשבע אמונים באופן מוחלט למדינה, לעמה ולחוקתה, כדי למלא את משימות המפלגה, המדינה והעם".
וישקוב

יהודי וישקוב

התיעוד הראשון לישיבת יהודים בוישקוב הוא מהמאה ה-17. במהלך המאה ה-19 גדל היישוב היהודי בעיר, והיווה כ-70% מכלל תושביה, כאשר צביון הקהילה בעיר היה חסידי.
בשנת 1918 פרעו ביהודי העיר יחידות הצבא הפולני שנכנסו אליה. בין מלחמות העולם התגברה הפעילות הציונית בעיר, ופעלו בה תנועות נוער ציוניות ובית ספר עברי, לצד פעילות של אגודת ישראל. בשנים אלה נמנו בעיר למעלה מ-5,000 יהודים, רוב תושביה. בשנות השלושים נפגעו יהודי העיר מחרם פולני על עסקי יהודים בה, וממספר תקיפות, שאותן עודד הכומר המקומי.

בשואה

ב-9 בספטמבר 1939 נכבשה העיר בידי הגרמנים, לאחר שהופצצה מספר ימים. עד כניסת הגרמנים לעיר, נמלטו ממנה יהודים רבים מזרחה. עם כניסת הגרמנים ליישוב, רוכזו מאות מיהודיו בבית הכנסת המקומי, ושם נשרפו חיים, לאחר שהגרמנים הציתו עליהם את המבנה. לאחר מכן, נערך מצוד אחר הגברים היהודים בעיר, ובתי היהודים בה הועלו באש. במשך ארבעה ימים רצחו הגרמנים כ-1,000 מיהודי העיר, וקברו אותם בקברי אחים במספר אתרים בעיר ובסביבתה. יתר יהודי העיר שהצליחו להימלט ליישובי הסביבה, נספו לאחר מכן במחנות ההשמדה.
בשנת 1919 נולד בוישקוב מי שהיה לימים מפקד מרד גטו ורשה, מרדכי אנילביץ. על גדת הבוג, במקום בו עמד בית משפחת אמו, ובו נולד, הוצבה בשנת 2003 אנדרטה קטנה לזכרו.
בוישקוב הוקמה ב-1997 אנדרטה לזכר יהודי וישקוב שנרצחו בשואה. האנדרטה בנויה מאבני מצבות שנעקרו מבית העלמין היהודי בעיר עם כיבושה בידי הנאצים בשנת 1939, כדי להפכן לאבני מדרכה וחומרי בניין למפקדת הגסטאפו. בעיר גם קיימים שרידיו של בית העלמין היהודי.
בשנת 2018 הוקם בוישקוב פסל לזכר סטניסלב וולסקי, חסיד אומות העולם אשר כיהן כראש העיר של וישקוב בשנים 1930-1939. וולסקי ואשתו ווינסטינה הוכרזו על ידי יד ושם כחסידי אומות העולם על שהצילו שתי ילדות יהודיות, רחל וברוניה רובינוביץ'.
בריקה

היסטוריה

הכפר נוסד בתקופה ההלניסטית ובשטחו נותרו שרידים מההתיישבות הקדומה כגון עמודים, משקופי דלת מבזלת עם כתוביות באותיות יווניות ומבנה נוסף עם מדרגות המובילות לחדר תת-קרקעי.
במהלך מלחמת ששת הימים השתלט צה"ל על רמת הגולן ובכלל זה על הכפר בריקה, אשר בעקבות המלחמה נעזב מתושביו. ב-1974, כחלק מההסכם הפרדת הכוחות בין ישראל לסוריה שבתום מלחמת יום הכיפורים הוחזר הכפר לסוריה והוא כיום בשטח המפורז.

בריקה כיום

אוכלוסיית הכפר מנתה ב-2004 371 תושבים שהם רק חלק מהתושבים שנטשו את הכפר. רוב בני הכפר שנטשו אותו בעקבות המלחמה נותרו בערים אליהן היגרו כגון דמשק וחלב. רוב תושבי הכפר הם צאצאי השבט הקברדיני. עיקר פרנסתם של התושבים הוא בתחום החקלאות והתיירות.