google/wiki40b huggingface dataset:
נאסר אליג'י

קריירה

אליג'י נולד בקומאנובו שבמקדוניה ובגיל 4 עבר עם משפחתו לבאדן שבשווייץ. אליג'י התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של פ.צ. באדן ובהמשך עבר מחלקות הנוער של פ.צ. אראו ופ.צ. בזל. ב-20 ביוני 2013 חתם בקבוצת הבוגרים של פ.צ. בזל. ב-17 באוגוסט של אותה שנה הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק נגד יאנג בויז ברן במסגרת הגביע השווייצרי. ב-16 במרץ 2014 אליג'י ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל השווייצרית בניצחון 0-5 נגד פ.צ. אראו. בעונת 2014/2015 התקשה לקבל דקות משחק תחת המאמן פאולו סוזה.
ב-17 בינואר 2015 הושאל לואדוץ לשנה וחצי על מנת לצבור דקות משחק. ב-15 בפברואר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון במשחק החוץ מול אראו. ב-13 במאי 2015 זכה עם ואדוץ בגביע ליכטנשטיין. את עונת 2015/2016 התחיל בוואדוץ, אך זמן קצת לאחר תחילת העונה נפצע אדאמה טראורה שחקנה של בזל ולכן אליג'י חזר לסגל הקבוצה.
ב-1 ביולי 2016 חתם לשלוש שנים בפ.צ. קייזרסלאוטרן מהבונדסליגה השנייה.
ב-25 בינואר 2018 חתם בוירטוס אנטלה מהסרייה ב'.
את עונת 2018/2019 אליג'י התחיל ללא קבוצה, וב-2 בנובמבר 2018 אליג'י חתם בדינמו בוקרשט.
ב-29 באוגוסט 2019, אליג'י חתם בבודפשט הונבד מליגת העל ההונגרית.

קריירה בינלאומית

אליג'י שיחק בנבחרת הנוער של שווייץ, אך ב-17 בדצמבר 2014 החליט להוציא דרכון אלבני ולייצג את נבחרת אלבניה. דבר זה התאפשר מאחר שאליג'י לא שיחק מעולם בנבחרת הבוגרת של שווייץ. במרץ 2015 זומן לראשונה לסגל הנבחרת לקראת המשחק נגד ארמניה, אך הוא לא נכלל בסגל הנבחרת מאחר שלא את האישור מפיפ"א לייצג את אלבניה. ב-13 ביוני 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-1 נגד צרפת.
פליקס סלטקין

חייו

סלטקין נולד בסנט לואיס, מיזורי והחל ללמוד נגינה בכינור בגיל תשע, אצל איזדור גרוסמן. הוא החל לעבוד באופן מקצועי בגיל עשר וזכה במלגה למכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה, שם למד כינור אצל אפרם צימבליסט וניצוח אצל פריץ ריינר.
בגיל 17 הצטרף לתזמורת סנט לואיס והקים תזמורת קאמרית של נגנים צעירים. בשנת 1935 זכה בתחרות, שכללה הופעת סולו עם התזמורת הסימפונית של אגן הוליווד וחוזה איטורבי. בערך בתקופה זו פגש את הצ'לנית אלינור אלר, ובהמשך נשא אותה לאישה. בשנות מלחמת העולם השנייה שירת את ארצו כנגן בבסיס חיל האוויר "סנטה אנה" וכמנצח תזמורת הפיקוד הטקטי של חיל האוויר, ארגון שגייס יותר מ-100 מיליון דולר באגרות מלחמה.
סלטקין השתקע בלוס אנג'לס וקיבל את משרת הכנר הראשי באולפני פוקס המאה העשרים, שם ביצע אין-ספור תפקידי סולו לכינור בסרטי קולנוע כמו "מה יפית עמק נוי" ו"איך להתחתן עם מיליונר". בשנת 1939 ייסד את רביעיית הוליווד ידועת השם, שהוציאה 21 אלבומים בחברת קפיטול רקורדס ויצאה למסעות הופעות בארצות הברית, אירופה, אוסטרליה וניו זילנד, ובכלל זה הופעה מיוחדת בפסטיבל אדינבורו בשנת 1957. בשנת 1958 זכתה הרביעייה בפרס גראמי על ביצוע מצטיין של רביעיות המיתרים המאוחרות של בטהובן.
קריירת הניצוח שלו כללה את ייסוד "תזמורת אמנויות הקונצרט" והופעות עם תזמורת אגן הוליווד. הוא היה הכנר הראשי והמנצח הנבחר של פרנק סינטרה בהקלטות לחברת קפיטול בשנות ה-50'. בסך הכול הקליט יותר מ-25 הקלטות עם תזמורות אלה, גם הן בחברת קפיטול, ביניהן הקלטה של "עליצות פריזאית" מאת אופנבאך, שזיכתה אותו בפרס גראמי לשנת 1958. 
פליקס סלטקין מת מהתקף לב בגיל 48.
בנו של פליקס, ליאונרד סלטקין, הוא מנצח התזמורת הסימפונית הלאומית ובנו השני, פרדריק זלוטקין (הוא משתמש בצורה הרוסית המקורית של שם המשפחה) הוא צ'לן ראשי בבלט ניו יורק והצ'לן של רביעיית הפסנתר הלירית.
מייקל שור

חיים מוקדמים

מייקל שור נולד באן ארבור, מישיגן להוריו וורן שור ואן הרברט, וגדל בווסט הרטפורד, קונטיקט. מייקל שור התעניין לראשונה בקומדיה כשהיה בן 11, כשקרא אוסף של מאמרים הומוריסטיים מ-1975 מאת וודי אלן. שור אמר שמצא את הספר על מדף הספרים של אביו ונשאר לקרוא אותו עד לארבע בבוקר. 
שור סיים את לימודיו באוניברסיטת הרווארד ב-1997.

קריירה

החל מ-1998, שור היה תסריטאי בתוכנית "סאטרדיי נייט לייב", והפך למפיק של סדרת הבת שלה, "עדכון סוף שבוע" ב-2001. שור עזב את "סאטרדיי נייט לייב" בשנת 2004. זמן קצר לאחר מכן, הוא הפך למפיק ותסריטאי עבור "המשרד" ב-NBC, שעבורה הוא כתב עשרה פרקים, ושור אף הופיע בסדרה במספר פרקים, בתור בן דודו של דווייט, מוז. בשנת 2005, שימש שור בתור מפיק ותסריטאי של "הקאמבק"  בכיכוב ליסה קודרו של רשת HBO וכתב שני פרקים עבורה. 
בחודש אפריל 2008, שור וגרג דניאלס החלו לעבוד על פיילוט עבור "מחלקת גנים ונוף" שדאז תוכנן כספין-אוף של "המשרד". במשך הזמן, שור הבין כי "מחלקת גנים ונוף" תעבוד טוב יותר אם הם עושים את זה נפרד מן "המשרד". בעוד "מחלקת גנים נוף" קיבלה ביקורות שליליות בעונה הראשונה שלה, היא זכתה לשבחים רבים בעונתה השנייה, בדומה ל"המשרד". "מחלקת גנים נוף" הסתיימה לאחר 7 עונות ו-125 פרקים ב-2015, שנתיים לאחר סיום "המשרד". 
ביחד עם דן גור, שור יצר עבור רשת Fox את הקומדיה "ברוקלין תשע-תשע", אשר שודרה לראשונה בסתיו 2013, ולה כעת 6 עונות. ב-2016 עלתה ב-NBC "המקום הטוב", אותו יצר לבדו. ביוני 2019 הודיע ש"המקום הטוב" תיגמר לאחר עונתה הרביעית. באותה שנה כתב את התסריט של אחד מהפרקים באנתולוגיה "מראה שחורה", אותה כתב ביחד עם ראשידה ג'ונס, שחקנית שהייתה חלק מצוות השחקנים הראשי של "מחלקת גנים ונוף". החל מ-2019, שור הוא גם המפיק בפועל של הסדרות "אבי'ס" ו"סאניסייד".

חיים אישיים

מאז 2005 שור נשוי לג'ניפר פילבין, שהייתה בעבר תסריטאית של ".The O.C" ולהם שני ילדים, וויליאם חאווייר שור ואיבי אליזבת' שור.
הטלת כידון

הטלת כידון היא מקצוע באתלטיקה, שבו הספורטאי מטיל כידון, אובייקט דק וארוך העשוי ממתכת, פיברגלס, ולעיתים גם מסיבי פחם. מעבר להיותו מקצוע עצמאי המקצוע מהווה גם חלק מתחרויות הקרב רב.

חוקים

המשתתפים בתחרות נעמדים בקצהו של מסלול ריצה קצר בן כמה עשרות מטרים עם כידון באחת הידיים, לפי בחירתם. לאחר ריצה קלה שנועדה להעניק תנופה למטיל הכידון, הוא משחרר את הכידון מידו ומשליך אותו בכוח לכיוון המדשאה הפתוחה הנועדה לכך. רכב מיוחד שנועד למטרה זו מודד את המרחק מנקודת הזריקה לנקודת הפגיעה של הכידון בקרקע. משקלו של הכידון 800 גרם לגברים ו-600 גרם לנשים.

היסטוריה

הפעם הראשונה המתועדת שבה התקיימה הטלת כידון הייתה במשחקים האולמיפיים ביוון העתיקה בשנת 708 לפני הספירה. היא הוצגה בשני אופנים: זריקת כידון למטרה (בדומה לקליעה למטרה) והטלת כידון ממרחק לשטח פתוח. אורכו של הכידון המקורי היה כ־2 מטרים וחצי ומשקלו כ־500 גרם. הוא היה עשוי מעץ זית. 
האגדה מספרת כי הגיבור המיתולוגי הרקולס היה מחלוצי מטילי הכידון ביוון העתיקה.
הסקנדינבים אימצו את ענף הספורט הזה בערך ב־1780 והפכו אותו לספורט לאומי. עד היום נחשבים הפינים כמטילי הכידון הטובים בעולם: 7 אתלטים פינים החזיקו בשיא העולם, יותר מכל מדינה אחרת, 6 אתלטים פינים זכו ב-7 מדליות זהב אולימפיות, יותר מכל מדינה אחרת ו-4 אתלטים פינים זכו ב-4 מדליות זהב באליפויות עולם, יותר מכל מדינה אחרת.
ב-20 ביולי 1984, הטיל אובה הון ממזרח גרמניה כידון למרחק של 104.80 מטר. בניגוד לאמונה הרווחת, זריקתו של הון לא הייתה הסיבה בגינה הוחלט לשנות את עיצוב הכידון לתחרויות הטלת כידון החל משנת 1986. השינוי הוצעו עוד קודם לזריקתו של הון, לא רק על מנת לקצר את טווח זריקת הכידון, אלא גם כדי למנוע מהכידון ליפול על הארץ ולייצר מדידה לא נכונה. בקצהו של הכידון החדש קיים חוד מתכת הגורם לכידון להינעץ בקרקע בסיום הטלתו, וזוהי הנקודה המדויקת בה נמדד מרחק הכידון מנקודת הזריקה.
לפיכך, תוצאות השיא של תחרויות הטלת כידון "אופסו" משנת 1986, ושיאו של הון נחשב ל"שיא עולם נצחי".

נשים

שיא העולם הנוכחי לנשים שייך לבארבורה שפוטאקובה (  צ'כיה), ועומד על 72.28 מטר. השיא נקבע ב־13 בספטמבר 2008 בשטוטגרט, גרמניה.

גברים

שיא העולם הנוכחי לגברים שייך ליאן ז'לז'ני (  צ'כיה), ועומד על 98.48 מטר. השיא נקבע ב־25 במאי 1996 בגרמניה.
תסמונת הלב השבור

מקור השם

משמעות המילה "טקוטסובו" היא שתופעה זו גורמת ללב להראות כמו כד המשמש ביפן ללכידת תמנונים. כד זה נקרא ביפנית Takotsubo ולכן כך כונתה המחלה, שתוארה לראשונה על ידי רופאים יפניים. טקוטסובו בשפה הרפואית אובחנה לראשונה ביפן בשנות התשעים.

ההבדל בין התקף לב לתסמונת הלב השבור

התסמונת עשויה להיות מאובחנת בטעות כהתקף לב בגלל התסמינים הדומים, אולם שלא כמו בהתקף לב, בתסמונת הלב השבור אומנם קיימים שינויים מבניים ממשיים בלב, אך לא קיימת עדות לחסימה של עורקי הלב. כאשר בוחנים את פעילות הלב עצמו באמצעות בדיקת אקו ניתן לראות אזור מסוים בלב הופך לגדול יותר באופן זמני ויכולת שאיבת הדם נפגעת וירדת.
האבחנה בין התקף לב לבין התסמונת מתבצעת באמצעות הדמיית חדרי הלב, הנעשית או בצנתור או דרך אולטרה-סאונד.
הבדיקה מדגימה ירידה בתפקוד הלבבי ואת אותה התנפחות חוד הלב בצורת לוכד תמנונים, אשר העניק לתסמונת את שמה.
תופעה נוספת שמסייעת באבחנה היא אפילו מעודדת: השינויים במראה ובתפקוד הלב חולפים לחלוטין לאחר כמה שבועות בתסמונת הלב השבור. חשוב לאבחון את התסמונת כיוון ש-1 מתוך 5 הלוקים בתסמונת יפתח סיבוכים, שיעור הדומה לשיעור הסיבוכים מהתקף לב. סיבוכים אלו, אשר נפוצים יותר בקרב צעירים אשר חוו עקה גופנית, כוללים הפרעות קצב לבביות, אירועים מוחיים ואף מוות . למרות זאת, אם עוברים את הימים הראשונים הקשים, הפרוגנוזה של תסמונת הלב השבור נחשבת לטובה.
החיים היפים על הסיפון

מקומות עגינה

אנגליה - לונדון, תאילנד, הודו, צרפת - פריז, איטליה - רומא, ניו יורק - בוסטון, ליכטנשטיין - יפן, החלל החיצון, קנזס, הוואי, ניו יורק יוון - אתונה, נורווגיה, בלגיה, פלורידה, ניו אורלינס, מרוקו, ווברלי פלייס, קטלקורן, אי התוכים (מקום מומצא על ידי הסדרה).
חוק מאה שמונים המעלות

חוק מאה ושמונים המעלות הוא מונח מתחום הצילום בקולנוע או בטלוויזיה.
כאשר מצלמים בנפרד שתי דמויות המשוחחות ביניהן, אנו מקבלים שני שוטים, כאשר בכל אחד מהם רואים דמות המביטה ומשוחחת עם דמות אחרת, אשר נמצאת מחוץ לפריים. לאחר מכן, נרצה כי שני השוטים הנפרדים ייערכו יחדיו לסצנה אחת, בה נראות שתי הדמויות משוחחות זו עם זו. לצורך כך, יש לשמור על כיווני המבט ביניהן, למרות שבכל שוט איננו רואים את הדמות שעימה משוחחים. על חוק מאה ושמונים המעלות יש לשמור בזמן הצילום, באופן הבא: אם נעביר קו דמיוני בין שתי הדמויות שמשוחחות זו עם זו, קו זה יהיה קוטר של מעגל, אשר שתי הדמויות נמצאות על ההיקף שלו, המחולק כעת לשתי קשתות, כל אחת בגודל 180 מעלות. החוק קובע כי אם נציב את המצלמה בצידו האחד של הקו בזמן צילום השוט הראשון (דמות א' מדברת אל דמות ב'), חובה עלינו להמשיך ולהציב את המצלמה באותו הצד, גם בזמן הצילום של השוט השני (דמות ב' מדברת אל דמות א').
בנואה אמון

בנואה אמון (בצרפתית: Benoît Hamon, בעברית נקרא גם בנואה המון; נולד ב-26 ביוני 1967 בסן-רנן) הוא פוליטיקאי צרפתי.

ביוגרפיה

בנואה אמון נולד ביוני 1967, לאב מהנדס ולאם מזכירה, וגדל בעיר ברסט. כשהיה בן 9 עבר עם משפחתו לדקר, בירת סנגל שבאפריקה, לתקופה של ארבע שנים. לאחר גירושי הוריו חזר לגור בחבל ברטאן שבצרפת. 
לאחר סיום בית הספר התיכון נרשם לאוניברסיטה בברטאן, בה השלים תואר בהיסטוריה. בזמן לימודיו הספיק אמון לשמש כנשיא תנועת הצעירים הסוציאליסטים מ-1993 עד 1995.

קריירה פוליטית

את הקריירה הפוליטית החל אמון ב-1991, עת שימש כעוזר פרלמנטרי של פייר ברנה, חבר בית הנבחרים הצרפתי מטעם המפלגה הסוציאליסטית. בין 2004 ו-2009 שימש כחבר הפרלמנט האירופי ובהמשך, בין 2008 ל-2012, היה דובר המפלגה הסוציאליסטית. נבחר לחבר האספה הלאומית מטעם מחוז איבלין ב-2012, וכיהן כשר מ-16 במאי 2012 עד 25 באוגוסט 2014: בתחילה בתור שר הכלכלה והאוצר ואחר כך כשר החינוך.
אמון, הנמנה עם האגף השמאלי במפלגה הסוציאליסטית, ניצח בפריימריז ב-2017 את מנואל ואלס מועמד האגף המתון. בכך הפך למועמד המפלגה בבחירות לנשיאות של שנת 2017. האגף המתון במפלגתו, ביניהם מנואל ואלס, תמך בעמנואל מקרון שפרש מהמפלגה. אמון לא העפיל לסיבוב השני בבחירות.

חיים אישיים

אמון קשור בהסכם נישואין אזרחי עם גבריאל גולר, בת להורים מדנמרק וקטאלניה. לזוג שתי ילדות. גולר המפרידה בין חייה האישיים לחיים הפוליטיים אינה משתתפת באסיפות הבחירות של אמון.
אליעזר פרמינגר

ביוגרפיה

פרמינגר נולד בשנת 1920 בווינה בירת אוסטריה להורים ליברלים שומרי מסורת, הלל (היינריך) ועמליה (מכלה) פרמינגר. הם גדלו בבית דתי, עזבו את העיירה בגליציה ופנו לחפש את עתידם בבירת האימפריה האוסטרו-הונגרית.
כשהפשיזם הלאומני פרח באוסטריה, הצטרף אליעזר פרמינגר הצעיר כחבר פעיל בתנועת הנוער הקומוניסטית, שפעלה במחתרת. בליל הבדולח נאלצה אמו להחביאו בארון כשפלוגות הסער של האס.אה (S.A.) ביקרו בביתם וחיפשו גברים יהודים. למחרת, כשאליעזר פרמינגר פנה לראש התא המחתרתי שלו וביקש את עזרתו, היה הלה חסר אונים והציע לו לעזוב לארץ ישראל. כך הבין הנער הצעיר לראשונה, שפתרון הבעיה היהודית לא יבוא מהקומוניזם. המשפחה חיפשה ללא הועיל קרובים בארצות שונות כדי להגר אליהן. אליעזר שהצטיין בלימודיו, קיבל אשרת כניסה לארץ ישראל במכסת מלגות כסטודנט בטכניון בחיפה, ונאלץ לוותר על חלומו ללמוד שפות קלאסיות לטובת לימודי הנדסה. בשנת 1939 עלה לארץ ישראל. לאחר עלייתו נמנה עם פעילי המפלגה הקומוניסטית של פלשתינה, ממנה פרש בשנת 1945 והקים עם פורשים נוספים את האיגוד הקומוניסטי.  ביולי 1947 הופיע מטעמה בפני ועדת אונסקו"פ. באוקטובר 1947 הפך האיגוד למפלגת הקומוניסט העברי.
בדצמבר 1948 הצטרף אל המפלגה הקומוניסטית הישראלית, במסגרת הצטרפות האיחוד הקומוניסט העברי, מטעמה נבחר לכהן באספה המכוננת.
מיד בתחילת כהונת הכנסת הראשונה פרש פרמינגר מסיעת מק"י, על רקע מחלוקת בהתייחסות לסוגיה היהודית והציונית, והקים את מפלגת הקומוניסטים העבריים. ביוני 1949 הוכרה סיעתו הנפרדת. בהמשך אותה שנה הצטרף למפ"ם. 
בתחילת 1956, מונה למשנה למנכ"ל משרד הפיתוח, על ידי שר הפיתוח בנטוב ממפ"ם. מינוי זה לא אושר על ידי נציבות שירות המדינה, בגלל התנגדות לעצם התפקיד ולמינוי אליו ללא מכרז. לבסוף, המינוי אושר בספטמבר 1956. בתחילת 1963 כיהן כמנכ"ל בפועל למשך חודשיים.
בתחילת 1963 עזב את משרד הפיתוח ומונה למנהל פיננסי ומסחרי של "כימיקלים ופוספטים".
בהמשך היה יו"ר חברת "חרסינה וחול נקי", יו"ר החברה לפיתוח אילת ודירקטור בחברות "מחצבי ישראל" ו"חברת הפוספטים". 
בנו הוא הבמאי והפרופסור לקולנוע ענר פרמינגר.
גרהרד קונרד

פעילותו כמתווך

במהלך שירותו נשלח פעמים רבות לשליחויות דיפלומטיות במזרח התיכון, והיה מעורב בכמה הסכמי שחרור חטופים ואסירים שבמהלכם עבד בתיאום עם בכירי המודיעין הישראלי. לאורך השנים נמנע קונרד מלהופיע בתקשורת, וניהל את מגעיו בחשאיות. זהותו נחשפה בשנת 2009 על ידי העיתון הגרמני "טאגסשפיגל".
קונרד ליווה את המגעים לעסקת התיווך בין ישראל לחזבאללה לשחרורו של אלחנן טננבוים, והחזרת גופותיהם של בני אברהם, עדי אביטן ועומר סואעד שנחתמה בינואר 2004. גם שחרורו של האזרח הישראלי-גרמני דניאל שרון מהכלא הלבנוני בספטמבר 2007 יצא לפועל, ככל הנראה, בזכות קשריו של קונרד.
בשנת 2008 קונרד תיווך בעסקת החילופים בין ישראל לארגון החזבאללה בה שוחרר הרוצח סמיר קונטאר, 4 אסירים נוספים ו-197 גופות של מחבלי חזבאללה בתמורה להשבת גופות החיילים אהוד גולדווסר ואלדד רגב שנחטפו בגבול לבנון בשנת 2006. הוא שימש כשליח מזכ"ל האו"ם בעסקת החזרת גופות חיילי צה"ל.
ב-29 ביוני 2008 הודיע ​​קונרד לממשלת ישראל כי על פי חזבאללה, רון ארד נהרג במהלך ניסיון בריחה בשנת 1988.
בחודש אוגוסט 2008 הביא לשחרורם של שלושה מטפסי הרים גרמנים שנעצרו במזרח טורקיה על ידי הכורדים, לוחמי הקבוצה הבדלנית ה-PKK.
לפי בקשה אישית שהפנה בנימין נתניהו לאנגלה מרקל, קונרד היה מעורב, החל מן המגעים הראשונים, במאמצים להשגת הסכם לשחרור גלעד שליט, בין ישראל לחמאס, אליו הגיעו הצדדים באוקטובר 2011.
ארלינגטון (טקסס)

גאוגרפיה

ארלינגטון שוכנת בצפון טקסס, ברום של מעט פחות מ-200 מ'. נהר טריניטי ויובלו נחל ג'ונסון זורמים בתחומיה. שטחה הכולל של העיר הוא כ-258 קמ"ר, וצפיפות האוכלוסייה נמוכה יחסית, פחות מ-1500 נפש לקמ"ר. 
האקלים הוא אקלים סובטרופי גשום, הקיץ חם ולח, עם טמפרטורות שמגיעות עד ל-35 מעלות באופן טיפוסי. החורף מתון, הטמפרטורה בחודש הקר ביותר, ינואר, אינה יורדת בדר"כ מתחת לאפס. החודש הגשום ביותר הוא מאי אך גשם בכמות משמעותית יורד בכל חודשי השנה, וסך המשקעים השנתי הממוצע היא 1007 מ"מ. העיר נפגעת לעיתים מסופות טורנדו.

דמוגרפיה

במפקד האוכלוסין של 2010 נמנו בעיר 365,438 תושבים, גידול של כ-10% לעומת המפקד הקודם ב-2000, ב-133,072 משקי בית. כ-59% מן התושבים היו לבנים, 18.8% אפריקנים אמריקנים, כ-6.8% אסייתים, 3.3% משני גזעים או יותר וכ-12% ממוצא אחר. היספנים, מכל גזע, היוו 27.4% מן האוכלוסייה. הגיל החציוני היה 32, צעיר ב-5.2 שנים מן הממוצע הארצי.
ההכנסה החציונית למשק בית ב-2011 נאמדה ב-$50,655, בדומה לארצות הברית כולה.
ב-2017 נאמדה האוכלוסייה ב-396,394 נפש.

ספורט

בעיר שוכנים כמה אצטדיוני ספורט גדולים ופועלים בה מספר מועדוני ספורט מקצועני. קבוצת הבייסבול טקסס ריינג'רס עברה לעיר ב-1972 ואצטדיון גלוב לייף הוא אצטדיון הבית שלה. ב-2013 העסיק המועדון 1,881 עובדים בארלינגטון, והיה המעסיק התשיעי בגודלו. 
מתחם אצטדיון AT&T שנחנך סמוך לאצטדיון הבייסבול של הריינג'רס ב-2009, בעלות של 1.15 מיליארד דולר, הוא אחד הגדולים והיקרים בארצות הברית. המתחם כולל מתקני פוטבול, כדורסל, כדורגל, איגרוף, ספורט מוטורי, רודיאו וענפים נוספים, ונערכים גם הופעות מוזיקה ואירועי בידור. תושבי העיר הצביעו בעד העלאת מיסים עירוניים שונים כדי לממן את חלקה של העירייה בבנייתו. האצטדיון משמש כאצטדיון הבית של הדאלאס קאובויס, קבוצת הפוטבול מה-NFL, וכן נערכו בו מספר אירועי ספורט לאומיים כגון משחק האולסטאר של ה-NBA והסופרבול.

חינוך

אוניברסיטת טקסס בארלינגטון היא השלישית בגודלה בטקסס, ולמדו בה 40,000 סטודנטים ב-2016. מלבדה קיימים בעיר כמה מוסדות חינוך על-יסודי פרטיים, ומכללה קהילתית.

תחבורה

התחבורה בארלינגטון מבוססת כמעט בלעדית על הרכב הפרטי. ארלינגטון הייתה במשך שנים רבות העיר הגדולה ביותר בארצות הברית ללא מערכת תחבורה ציבורית. בשנים 1980 עד 2013 דחו הבוחרים בעיר שלוש הצעות להפעיל בה קווי תחבורה ציבורית. בשנת 2013 החל ניסוי במערכת תחבורה ציבורית מצומצמת בגודלה, בת קו אחד בלבד, שנמשך כשנתיים. בדצמבר 2017 החל לפעול בחלק מן העיר שירות של תחבורה שיתופית לפי דרישה, שמפעילה חברת ויה (Via). בשנה הראשונה לפעילותו נמנו בו 85,000 נוסעים. העירייה והשלטון הפדרלי מממנים את השירות ב-1.8 מיליון דולר לשנה, ועלות נסיעה בודדת היא 3 דולרים. בתום שנת פעילות חודש החוזה עם החברה לשנה נוספת וצי כלי הרכב גדל מ-13 ל-15.
ארלינגטון שוכנת בהצטלבות שני כבישים בין-מדינתיים, I-20 ו-I-30, ומספר כבישים מהירים נוספים עוברים בה. בתחומי העיר מצוי שדה תעופה קטן למטרות תעופה כללית, המשמש בין היתר את חברת בל הליקופטר. מסילת רכבת של יוניון פסיפיק עוברת בעיר אך אין בה תחנות לרכבות נוסעים.
דגל אג'ריה

דגל אג'ריה 2000-2004

בין יוני 2000 ועד ליולי 2004, היה בשימוש דגל שונה על ידי ממשלתו של אסלן אבשידזה. הדגל, העל רקע כחול כהה המייצג את הים השחור, כאשר בפינה שמאלית עליונה ישנם 7 כוכבים המייצגים את שתי הערים של אג'ריה (בתומי וכובולתי), וחמש הנפות (נפת כדה נפת כובולתי נפת חלבצ'אורי נפת שואחבי ונפת חולו).

דגל הרפובליקה האוטונומית הסובייטית הסוציאליסטית של אג'ריה

תחת שלטון ברית המועצות, הרפובליקה האוטונומית הסובייטית הסוציאליסטית של אג'ריה היה לה דגל משלה בין השנים 1921-1950, ושוב בשנים 1978-1991. דגל זה מכיל את הדגל של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של גאורגיה בתוספת כיתוב בגאורגית, תחת הסמל בצידו השמאלי העליון, აასსრ (א א ס ס ר).
ניקולס בראון

ביוגרפיה

ברון נולד בעיירת בתפייג' בלונג איילנד, ניו יורק שבארצות הברית, לאליזבת' לייל ולשחקן קרייג ברון.

קריירה

בשנת 2001 קיבל את תפקיד המשחק הראשון שלו בסרט הטלוויזיה הקנדי "וולטר והנרי" לצד ג'יימס קובורן, קייט נליגן ומייקל סרה. בשנת 2004 שיחק בסרט הטלוויזיה "Carry Me Home" לצידה של פנלופה אן מילר.
את עיקר פרסומו קיבל כאשר בשנת 2005 גילם את זאקרי "זאק" בראון בסרט הפנטזיה "תיכון בהיי" המספר על גיבורי על אשר לומדים בתיכון. הסרט זכה בעיקר לביקורות חיוביות ולהצלחה בקופות.
במהלך השנים שיחק בתפקידי אורח בסדרות נחשבות, כגון: "חוק וסדר: מדור מיוחד" (2002), "ללא עקבות" (2006), "שארק" (2007), "פשע מן העבר" (2008), "סודות ההתבגרות" (2009), "שלושה נהרות" (2009) לצד אלכס או'לאפלין, ו-"CSI: זירת הפשע" (2011),
בשנת 2009 שיחק בסרט מקורי של ערוץ דיסני "תוכנית להגנת נסיכות" בכיכובן של סלינה גומז ודמי לובאטו, ושיחק בקומדיה הרומנטית "הפעם הראשונה" בכיכובו של דבון ורקהייזר. באותה שנה כיכב בסיטקום "10 דברים שאני שונאת אצלך" אשר שודרה בערוץ ABC Family למשך עונה 1 עד 2010.
בשנת 2011 שיחק בקומדיית הנעורים "נשף סיום" בכיכובם של קמרון מונאהן ודניאל קמפבל.
בשנת 2014 שיחק בתפקיד ראשי בדרמה הקומית "פגישה והחלפה", בתפקיד מייקל, שמנסה להתעשת לאחר שחברו הטוב ביותר יצא מהארון.
בשנת 2016 שיחק בסרטי הקומדיה: "המדריך לסינגלס", "להשיג עבודה" לצד מיילס טלר, אנה קנדריק ואליסון ברי, ו-"החופשה הראשונה" לצד זואי דויטש ואשלי ג'אד.
בארנס קורטני

ראשית חייו

קורטני נולד באנגליה ועבר יחד עם משפחתו לסיאטל כאשר היה בן ארבע. הוא חזר לממלכה המאוחדת עם משפחתו כאשר היה בן 15. בעברו הוא הקים להקת אינדי בריטית בשם SleeperCell אשר הובילה בפסטיבל ההורדות בשנת 2012.
אחרי שהקליט חומרים לאלבום שלבסוף לא הוציא לאור, קורטני התרושש. נחוש בדעתו להמשיך בקריירה כזמר וכותב שירים, אך ללא הכנסה או בית לחזור אליו, הוא תמך בעצמו על ידי עבודתו בתור מוכר סיגריות, וישן על ספות של חברים או במכונית של חברתו.

קריירת סולו

בשנת 2015 פרסם קורטני את השיר הראשון שלו כאמן סולו, "Glitter & Gold", אשר הושמע בתחנות רדיו רבות בבריטניה.
בשנת 2015 נבחר גם שירו "Fire על ידי מפיק הסרטים ההוליוודי הארווי ויינשטיין להופיע בסרט "ברנט" של ברדלי קופר. עד כה, הושמע "Fire" יותר משמונה מיליון פעמים ב Spotify, בעוד "Glitter & Gold" הושמע יותר מחמישה מיליון פעמים. קורטני השתתף בפסטיבל המוזיקה SXSW באוסטין, טקסס והופיע בתמונת שער למגזין NME. במרס 2016 נכלל שיר נוסף, "Hobo Rocket", בפסקול של משחק הספורט של EA - ‏FIFA 17. בתחילת 2017 בחר האתר All Indie website את קורטני לסאונד מספר אחד של אותה שנה.
בסוף ינואר הודיע קורטני על סיבוב הופעות נרחב בארצות הברית, בנוסף לשחרור אלבום הבכורה שלו, The Drull Drums.
שירו "Fire" נכלל בפסקול של מספר סדרות כמו הפתיחה של חליפות (עונה 7 פרק 1), זאב צעיר (עונה 6 פרק 2) ולוציפר (עונה 2 פרק 18).
אלחוטאי

קַשָׁר ציוד קשר נישא

הצורך בקַשָׁר ציוד קשר נישא הוא העובדה שכדי לשמור על אמינות ערוץ התקשורת בעת לחימה יש צורך במכשירי קשר משוכללים בעלי הספקי שידור גבוהים. מכשיר קשר כזה שוקל כמה עשרות קילוגרמים ומקשה על תפקוד נוסף מלבד נשיאתו. על הקשר להיות בעל כושר קרבי מצוין.
פיט היין

תולדות חיים

פיט היין הדני, הינו צאצא ישיר של פיט היין ההולנדי שהיה גיבור הצי ההולנדי במאה ה-17. פיט היין הדני נולד בקופנהגן דנמרק, למד במכון לפיזיקה תאורטית באוניברסיטת קופנהגן (שלימים יהפוך למכון נילס בוהר [  Niels Bohr Institute] ובאוניברסיטה הטכנית של דנמרק [Technical University of Denmark]. בשנת- 1972 קבל דוקטורט כבוד של אוניברסיטת ייל [Yale]. היה נשוי 4 פעמים. נפטר בשנת- 1996 בדנמרק.

מעצב

בשל מגוון עיסוקיו הוא אינו זכור דווקא כמעצב מוכשר, אך במשך הקריירה שלו הוא עיצב רהיטים יפהפיים, גופי תאורה וחפצים למשק הבית. כל העיצובים שלו הושפעו מאהבתו למתמטיקה. לכל מה שעיצב הייתה סימטריה מתמטית וצורה גאומטרית מיוחדת.

גרוקס

פיט היין, כתב מעל 10.000 שירים זעירים סאטיריים, בשם 'גרוקס' [Grooks]  רובם בדנית וחלקם באנגלית, השירים יצאו בכמה כרכים ותורגמו להרבה שפות. היות שהספרים אזלו מהשוק. התפרסמו על המרשתת בהרשאה מהעיזבון שלו, דפים עם כמה מהשירים
יחסי בהוטן–רוסיה

סקירה כללית

לבהוטן אין יחסים דיפלומטיים עם רוסיה. בכנס התשיעי של הפורום האזורי הבין-ממשלתי "דיאלוג של שיתוף פעולה באסיה", שנערך בטהרן בדרג של שרי החוץ ב-8-9 בנובמבר 2010, נפגש ראש המשלחת הרוסית, סגן שר החוץ סרגיי ריאבקוב עם שר הכלכלה של בהוטן הונדה ואנגצ'וק. עיקר תשומת הלב הופנתה לנושאים שעל סדר היום האזורי והבינלאומי, ועל פיתוח שיתוף הפעולה בין שתי המדינות באו"ם.
ב-13 באוקטובר 2011 התקיימה חתונתו של ג'יגמה קיזר נאמגייל ואנגצ'וק, מלך בהוטן ואשתו ג'טסון פמה, ובין האורחים בטקס היה אלכסנדר קאדקין, שגריר רוסיה על בהודו.
ב-24 בנובמבר 2011 אירחה שגרירות הודו בטהימפהו, בירת בהוטן, את התערוכה "בודהיזם ברוסיה." שכללה את המיצגים:. "חייהם של מנזרים בודהיסטיים", "קוסמולוגיה ופנתאון", "אנשים בודהיסטים" , "בודהיזם מודרני" ו"מתנות של הבודהיסטים הרוסים למשפחה הקיסרית", וחלק משמעותי של התערוכה נתרם לאחר מכן למוזיאון הלאומי של בהוטן.
בשנת 2012 העניק ג'יגמה קיזר נאמגייל ואנגצ'וק, מלך בהוטן לוולדימיר פוטין, נשיא רוסיה פיל צעיר במתנה, והוא הועבר אל גן החיות במוסקבה.
משה בן יוסף

הרב משה בן יוסף בן מרון לוי מנרבונה היה מגדולי חכמי פרובנס.
משה בן יוסף נולד בסוף המאה ה-11 או תחילת המאה ה-12 למשפחת רבנים בנרבונה. סבו, מרון הלוי היה מראשי הקהילה בנרבון. הוא למד אצל דודו הרב יצחק בן מרון, ראש הישיבה בנרבונא, וגדל להיות מגדולי חכמי פרובנס. הוא נמנה ראשון בין חכמי דורו, דבר המעיד על חשיבותו והיה מיחידי הראשונים אשר כונה גאון. הוא היה אחד מחברי ישיבת הזקנים של נרבונה ועמד בראש ישיבה של תלמידים. הרב בנימין זאב בנדיקט משער שבימיו פוצל תפקיד ראש ישיבת נרבונה בינו לבין הרב אברהם בן יצחק (ראב"י), כאשר ראב"י כיהן כראש ישיבת הזקנים ורמב"י כראש ישיבת התלמידים. הוא נפטר ככל הנראה לפני שנת 1165, שכן בנימין מטודילה שעבר בנרבונה אינו מזכירו.
הרב משה בן הרב יוסף נודע כרבם המובהק של הראב"ד השלישי ושל רבי זרחיה הלוי. הרב זרחיה הלוי כתב עליו: "והוא הרב המובהק שלנו ועליו היינו סומכים".
מהיר ועצבני 8

עלילה

כשנתיים אחרי מאורעות הסרט השביעי בסדרה, דומיניק (דום) טורטו (וין דיזל) ולטי (מישל רודריגז) נמצאים בירח הדבש שלהם, בעוד בריאן אוקונור (פול ווקר) וזוגתו מיה (ג'ורדנה ברוסטר) פרשו מהעלילה עקב לידת ילדם השני, ושאר חברי הצוות חיים את חייהם הרגילים.
הצוות של דום נשלח על ידי ממשלת ארצות הברית להשיג מכשיר מיוחד שיכול לנתק אספקת חשמל משטח של עיר קטנה, והאקרית העונה לשם סייפר (שרליז ת'רון) סוחטת את דום ומאלצת אותו להביא לה את המכשיר, לגנוב אותו מהצוות שלו ולשתף אתה פעולה.
בינתיים מתברר שקלף הסחיטה של סייפר נגד דום הוא בנו שנולד לו מהשוטרת אלנה, שעד לאותו רגע דום לא ידע על קיומו. סייפר חוטפת את אלנה ואת התינוק ומכניסה אותם לחדר מיוחד במטוס שלה שנמצא מאחורי זכוכית משוריינת ירי.
לוק הובס (דוויין ג'ונסון) נשלח לכלא על כישלונו בהבאת המכשיר היקר לארצות הברית. אדון "אף אחד" מנסה לשכנע אותו להצטרף לשורותיו, אבל הובס מסרב ונכלא בתא ליד שונאו הגדול, האנטיגוניסט הראשי של מהיר ועצבני 7, דקארד שואו (ג'ייסון סטיית'האם). במהלך שהותם במאסר, נפרצות לפתע דלתות תאי הכלא ושניהם נמלטים היישר לידיו של אדון "אף אחד", שמשכנע את שניהם לשתף פעולה יחדיו וללכוד את דום.
הצוות מנסה שוב ושוב ללכוד את דום, אך ללא הצלחה. דום גונב בשביל סייפר את מזוודת הקודים הגרעיניים של רוסיה, אבל עוזרה רוצח את אלנה לנגד עיניו, כיוון שלא פעל בכח הנדרש נגד אשתו לטי, כשזו ניסתה לגנוב ממנו את המזוודה.
דום נשלח לבסיס צבאי של בדלנים רוסיים ועוזר לסייפר לגנוב צוללת גרעינית. הצוות של דום נאבק בסייפר ומנסה לעצור את הצוללת. במקביל, דקראד שואו ואחיו אוון (לוק אוונס) משתלטים על המטוס של סייפר ומשחררים את בנו של דום. דום והצוות משמידים את הצוללת ומתאחדים שוב. דום קורא לבנו 'בריאן', על שם הדמות שגילם פול ווקר.

פיתוח

וין דיזל אישר כי מרבית הצוות ישוב להפקת הסרט שעלילתו תתרחש בניו יורק. באירוע חשיפה למעריצים אולפני יוניברסל הודיעו שהסרט ייצא לאקרנים ב-14 באפריל 2017. הלן מירן הכריזה על כך שהיא רוצה לגלם את דמות הנבל הראשית בסרט ההמשך מכיוון שהיא אוהבת את הסרט אולם לתפקיד הנבל לוהקה שרליז תרון.