google/wiki40b huggingface dataset:
חוות הרוח בהר בני רסן

חוות הרוח בהר בני רסן היא חווה של עשר טורבינות רוח לייצור חשמל, השוכנת בגובה של 1,050 מטרים מעל פני הים על הר בני רסן במרכז רמת הגולן.

היסטוריה

היוזמה להקמת החווה החלה בשנת 1984 כתוצאה משיתוף פעלה של אגודת המים האזורית "מי גולן", משרד האנרגיה והשירות המטאורולוגי הישראלי. רמת הגולן והר חרמון נסרקו כדי למפות את משטר הרוחות השורר בהם, וקו התלים הישראלי הסתמן כבעל תנאים אופטימליים לניצול אנרגיית הרוח. טורבינה נסיונית בודדת הוקמה בשנת 1985 על הר בני צפת שליד אלוני הבשן, מקום בו מהירות הרוח הממוצעת היא 7.2 מטרים לשנייה. בשנת 1992 הוקמה חוות הרוח על הר בני רסן שבו מהירות הרוח הממוצעת מגיעה ל־8.2 מטרים לשנייה בממוצע. עלות הקמת החווה עמדה על כ־6 מיליון דולר. הטורבינה הבודדת בהר בני צפת נפלה במהלך חורף 1993 אך הוקמה מחדש.

מאפיינים

בחוות הרוח עשר טורבינות הניצבות במרחק של 100 מטרים זו מזו לאורך ציר דרום־צפון. גובה כל טורבינה הוא 30 מטרים ומשקל העמוד הנושא אותה הוא 70 טונות. כל רוטור עשוי משלושה להבי פיברגלס. אורכו של כל להב הוא 18 מטרים ומשקלו 1,200 ק"ג. לכל טורבינה מערכת ייצור חשמל נפרדת הכוללת גנרטור בהספק של 600 קילו ואט. סך הכל מייצרת החווה חשמל בהיקף 12 מיליון קילו־ואט־שעה בשנה, הנמכר לחברת החשמל, ומשמש בראש וראשונה את מפעלי ויישובי הסביבה. הכנסותיה השנתיות של החווה עומדות על כמיליון דולר.
סלע

היווצרות סלעים

היווצרות הסלעים הראשונים קשורה ישירות להתפתחותו של כדור הארץ הצעיר במהלך ההאדן. בראשיתו היה כדור הארץ לוהט ומותך לחלוטין, ובהדרגה החלה השכבה החיצונית להתקרר באמצעות איבוד חום במגע עם החלל הקר. בשלב זה החלו יסודות כבדים כברזל וניקל לשקוע ולבנות את הגלעין, ויסודות קלים כחמצן וצורן צפו והחלו ליצור קרום ראשוני. ביניהם נבנתה המעטפת אשר בתוכה החלו להיווצר מינרלים. הקרום נשבר, נמס ונבנה מחדש כמה פעמים במהלך תקופה קצרה בשל פגיעות רבות של מטאוריטים ושביטים ובשל פעילות מגמטית וגעשית. מתחת לו זרמה מאגמה לוהטת שביקעה את הקרום הצעיר ונפלטה בהתפרצויות געשיות. הלבה שנפלטה מהתפרצויות אלה יצרה סלעים געשיים: בזלת כהה ואנדזיט בהיר יותר.
התקררות איטית של הקרום איפשרה את התעבותם של מים ובעננים שהמטירו גשמים עזים במשך מיליוני שנים. תחילה התאדו מי הגשמים בבואם במגע עם הקרום החם, אולם אותם גשמים החלו לקרר את הקרום עד שהמים הפסיקו להתאדות והצטברו במקומות הנמוכים – תהליך שיצר אוקיינוס שכיסה כ-90% משטח כדור הארץ, מתוכו הציצו איים געשיים קטנים. ירידת הגשמים, היקוות אוקיינוס ואידוי חוזר של המים יצר את מחזור המים, שהוביל ליצירתם של סלעי משקע באמצעות סחף ממקומות גבוהים אל קרקעית האוקיינוס. בהדרגה החל הרכב הקרום והמעטפת להשתנות בשל המסה והתמרה של סלעים מסוגים שונים, מה שהוביל ליצירתם של איי גרניט קלים הצפים על הקרום הבזלתי. בגושי סלע אלה חלו תהליכים טקטוניים ואורוגניים שעיוותו אותם ובנו בהם רכסי הרים והתמרה שהפכה חלקים מהם לסלעים מותמרים.

חשיבותם של סלעים

סלעים מסוגים שונים מהווים פרקים בסיפור התהוותו של כדור הארץ ובמוצא החיים על פניו באמצעות סלעי משקע המורכבים משרידיהם של בעלי חיים ימיים ובאמצעות מאובנים המצויים בהם. סלעי יסוד וסלעים מותמרים הם עדויות לתהליכים טקטוניים שהתרחשו בעבר ולתנועת הלוחות התמידית, רמז לעתידן של היבשות המוכרות.
סלעים משמשים כלי חשוב בחקר האבולוציה של האדם ובארכאולוגיה, בהיותם כלים שאיפשרו לא רק שיפור של יכולת הישרדות אלא גם התפתחות של צורות התיישבות – באמצעות בנייה בסלע חצוב, תרבות ומסחר – דוגמת סחר חליפין בזכוכית געשית ובאבן הצור כבר בתקופת האבן.
גם בתולדות האמנות יש לסלעים מקום חשוב: כרקע לציורי מערות ופטרוגליפים וכחומר גלם, דוגמת הסקוריה ממנה נוצר פסלון ונוס מברכת רם שנמצאה בשנת 1986 באזור בריכת רם – הנחשבת לייצוג העתיק ביותר של דמות אנושית בתיעוד הארכאולוגי.
ניר סביליה

קריירה

סביליה החל את קריירת המשחק במחלקת הנוער של מכבי תל אביב. הוא עלה לשחק בקבוצת הבוגרים כבר ב-1993, כשמלאו לו 17. בעונת 1994/1995 היה שותף לזכייתה של מכבי תל אביב באליפות המדינה, תחת הדרכתו של אברהם גרנט, שהעדיף להעלות בהרכב את סביליה על פני אלי דריקס הוותיק והמנוסה. בעונה שלאחר מכן מונה דרור קשטן למאמן הקבוצה, אשר העדיף להעלות בהרכב את חלוץ הרכש יבגני קשנצב. סביליה פירש זאת כחוסר אמון בו מצידו של קשטן, וביקש מהקבוצה לקנות את כרטיס השחקן שלו. הקבוצה סירבה, אך במוסד בוררות נקבע כי יוכל לרכוש את כרטיס השחקן שלו מהמועדון. לאחר מכן, עבר סביליה לשחק בבני יהודה תל אביב, במדיה כבש 8 שערים בעונת 1995/1996. בתום העונה שב למכבי תל אביב, אותה שב לאמן גרנט. בהכנות טרום העונה רכשה הקבוצה את החלוץ עופר מזרחי, וסביליה שלא זכה לאשראי עבר באמצע עונת 1996/1997 לבית"ר ירושלים.
בבית"ר ירושלים נאבק על מקום בהרכב עם החלוצים רונן חרזי ואלי אוחנה, וכבש שבעה שערים עד תום העונה, בה זכה עם הקבוצה באליפות תחת הדרכתו של אלי כהן. בעונת 1997/1998, תחת הדרכתו של דרור קשטן, כבש סביליה 12 שערי ליגה וזכה עם הקבוצה באליפות נוספת. משחק השיא שלו בעונה זו היה בניצחון הקבוצה 5–2 על נגד הפועל באר שבע, בו פיגרה קבוצתו 0–2 במחצית, והפכה את התוצאה בעשרה שחקנים הודות לצמד שערים וצמד בישולים של סביליה. באותה עונה זכה סביליה עם הקבוצה גם בגביע הטוטו לאחר ניצחון 3–1 בגמר על מכבי תל אביב, בו כבש את השער הראשון.
סביליה שיחק תקופה קצרה בהפועל חיפה, אך באמצע עונת 1999/2000 חזר לשחק בבית"ר ירושלים. ב-10 בספטמבר 2000 היה ניר סביליה שותף לזכיית בית"ר ירושלים בגביע השלום, לאחר שבישל את שער הניצחון של יניב אברג'יל במשחק מול רומא. לקראת עונת 2001/2002 עבר לשחק במכבי חיפה, אותה אימן באותה תקופה אברהם גרנט, ושם שיחק לצידם של החלוצים איגביני יעקובו ורפי כהן וזכה באליפות. אף על פי שלא הרבה לשחק, כבש בעונה זו שישה שערים. בעונת 2002/2003 רשם לזכותו הופעה כמחליף במדי מכבי חיפה בליגת האלופות, נגד באייר לברקוזן. באמצע העונה, לאחר סדרת פציעות, ומשלא השתלב בהרכב הקבוצה, עבר סביליה לבני יהודה.
סביליה סבל מפציעה טורדנית, ונאלץ לפרוש מכדורגל כבר בגיל 29. בסה"כ זכה סביליה במהלך הקריירה ב-4 אליפויות וב-2 גביעי טוטו.

נבחרת ישראל

בשנת 1993 זומן סביליה לסגל הנבחרת הצעירה של ישראל על ידי המאמן יצחק שום. במשך שלוש שנים היה חלק מסגל הנבחרת הצעירה, ובסך הכל ערך 34 הופעות במדיה, וכבש 12 שערים.
ב-18 בפברואר 1998 ערך הופעת בכורה בנבחרת ישראל הבוגרת, במשחק הידידות מול נבחרת טורקיה. ב-8 בספטמבר 1999 כבש את שערו היחיד במדי הנבחרת, בניצחון 8–0 על נבחרת סן מרינו במסגרת מוקדמות יורו 2000. את הופעתו האחרונה בנבחרת ערך ב-29 במרץ 2000, במשחק ידידות מול נבחרת גאורגיה, ובסך הכל לזכותו 13 הופעות במדי הנבחרת, בהן כבש שער אחד.

לאחר הפרישה

לאחר שפרש החל סביליה לנהל מכון כושר בתל אביב.
בשנת 2013, לקראת הבחירות לרשויות המקומיות שובץ במקום השני ברשימת הליכוד ביתנו בתל אביב, ונבחר למועצת עיריית תל אביב-יפו כשהרשימה זוכה בשני מנדטים. לקראת הבחירות ב-2018 העביר את תמיכתו ואת מימון המפלגות מסיעת הליכוד לסיעת רוב העיר בראשות אסף זמיר.
באפריל 2014 מונה סביליה לתפקיד יו"ר ארגון שחקני הכדורגל בישראל, אך כעבור כחצי שנה התפטר מתפקידו.
תקרית צ'ספיק-ליאופרד

תקרית צ'ספיק-ליאופרד (באנגלית: Chesapeake-Leopard Affair) הייתה התנגשות ימית מזוינת שהתרחשה ב-22 ביוני 1807 בחופי נורפוק (וירג'יניה) בין אוניית המלחמה הבריטית "ליאופרד" והפריגטה האמריקנית "צ'ספיק". הלחימה בין השתיים ארעה לאחר שהאונייה הבריטית רדפה אחר הפריגטה האמריקנית, ירתה לעברה מתותחיה והעלתה בכוח צוות השתלטות אל סיפונה כדי לחפש אחר מלחים שערקו מן הצי המלכותי. "צ'ספיק" נתפסה בלתי מוכנה, ולאחר כמה מטחי דופן מתותחי "ליאופרד", להם הצליחו המלחים האמריקנים להשיב בירי כדור תותח אחד בלבד, החליט קומודור ג'יימס ברון, מפקד ה"צ'ספיק", להיכנע. הבריטים הורידו ארבעה אנשי צוות מהאונייה האמריקנית והעמידו אותם למשפט באשמת עריקה; על אחד מהם נגזר דין מוות בתלייה. לאחר החיפוש שוחררה "צ'ספיק" ושבה לנמל. קומודור ברון נשפט בבית דין צבאי ונענש בשלילת הפיקוד לחמש שנים ללא קבלת משכורת.
תקרית צ'ספיק-ליאופרד עוררה תרעומת רבה בקרב האמריקנים שיצאו בקריאות רמות לא להבליג על העלבון ולהכריז מלחמה על בריטניה, אך הזעם הציבורי שכך עד מהרה. הנשיא תומאס ג'פרסון ניסה תחילה לנצל את חרחורי המלחמה הללו כדי לאיים מבחינה דיפלומטית על הממשלה הבריטית ולאלצה ליישב את העניין. הקונגרס נסוג מתמיכה בסכסוך מזוין כאשר הנציגים הבריטיים לא הביעו כל חרטה על שערוריית צ'ספיק והציגו הודעות רשמיות המאשררות את תקפותו של הגיוס הכפוי לצי המלכותי. סירובה של בריטניה לחדול מפגיעה בנייטרליות של ארצות הברית נענה בהשפעת ג'פרסון בלוחמה כלכלית - חוק האמברגו של 1807.
לפידות

היסטוריה

היישוב הוקם בשנת 1978 על ידי בני מושבים מהאזור ובשיתוף הסוכנות היהודית. שמו סמלי, לקוח מן התנ"ך: דבורה אשת לפידות.
לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ביישוב 42 משקי בית, בהם כ-122 תושבים. המושב מכיל שכבות גיל מגוונות. אופי ההתיישבות חילוני, אך מתקיימות תפילות בבית הכנסת בכל שבת וחג.
ביישוב קיים משק עופות משותף לתושבי המושב וכן משק חקלאי של אחת המשפחות, הכולל רפת וחוות סוסים. רוב האוכלוסייה מתפרנסת בעיקר באזור התעשייה תפן.
החלה בניית הרחבת המושב. כרגע מכשירים שטח ל-33 יחידות דיור מתוך 147 הצפויות.
כ-500 מטר דרומית למושב שוכנת מערת לפידות.
רותם דנון

ביוגרפיה

דנון היה בנעוריו פעיל פוליטי במפלגת העבודה, וניהל מטות צעירים במערכות בחירות בשנות ה-90'. ב-1995 עבר לתל אביב והחל לעבוד בהפקות טלוויזיה שונות, בערוץ הילדים, ערוץ 2 וערוץ 3. בגיל 19 זכה במכרז להפקת אירועי הגאווה והפיק את אירועי הענק הראשונים בישראל שכללו את המצעד הראשון בישראל, ב-1998. נוסף לכך, ייסד אירועים קהילתיים נוספים כמו "שבוע המודעות לאיידס". לאחר מכן, עבד דנון כיועץ בחברת הלובינג "שיזף תקשורת", כעורך ומגיש בתחנת הרדיו רדיוס, וככותב במעריב. לאחר תקופה בה שימש כמפיק מסחרי ואיש שיווק, הצטרף למערכת וואלה! בה שימש בתפקידו האחרון כמשנה לעורך ראשי וראש מערכת החדשות. בוואלה! ערך וניהל דנון את אתר הצעירים וואלה! zone, הקים וערך את וואלה! ברנז'ה, וואלה! סלבס, את חדשות התרבות ואת מערכת החדשות העצמאית. בנוסף, כתב מאמרי דעה ושימש כמבקר הקולנוע לאורך מספר שנים.
באוגוסט 2007 הצטרף לנענע 10, עם הקמתו המחודשת כגוף המשותף לנטוויז'ן וערוץ 10. באתר שימש כעורך ראשי ולאחר מכן כעורך וסמנכ"ל התוכן במקביל.
החל משנת 2009 שימש דנון כעורך המגזין "פירמה" (מבית "גלובס"), העוסק בנושאי עיתונות, תקשורת, אינטרנט ושיווק. בנוסף, הוא מפרסם מדור ביקורת תקשורת בשם "חתוך תוכן" ומאמרים מעת לעת וכן משמש כמרצה לענייני תקשורת ועיתונות.
בשנת 2011 הצטרף דנון למערכת חדשות 2 ושימש כעורך התוכנית "אולפן לילה" ובהמשך גם כעורך "תוכנית חיסכון". והחל מנובמבר 2013 עם עליית התוכנית "החדשות הלילה" שימש כעורך ראשי גם של תוכנית זו.
בדצמבר 2013 פורסם כי דנון פורש מחברת החדשות ועריכת התוכניות  "תוכנית חיסכון" ו"החדשות הלילה", ועובר להיות עורך ראשי בירחון חדש בשם "ליברל".
הפרכת חומרים

הפרכה (Embrittlement) משמעותה הפיכת חומר לפריך (מתפורר, Brittle). זהו תהליך בו פוחתת האלסטיות או המשיכות של חומר, והוא הופך מחומר משיך לפריך, ולכן לעמיד פחות בפני שבר. זוהי בדרך כלל תוצאה בלתי-רצויה של השפעת הסביבה על החומר. קיימים מנגנוני הפרכה שונים לחומרים שונים. לעיתים גורמים להפרכה מכוונת של חומרים במעבדה על-מנת לחקור את השפעות סביבת העבודה על החומר לאורך זמן, או את תכונות החומר (חומר פלסטי, למשל) לאחר התיישנותו.
פינגואקולה

סימנים וסמפטומים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
פינגואקולה נראית כחומר צהבהב לבנבן על לחמית בסמוך ללימבוס (המפגש בין הקרנית ולובן העין). (להבדיל מפטריגיום, פיברוזיס בצורת טריז העשוי לגדול על גבי הקרנית) - לפינגואקולה בדרך כלל אין סימפטומים. התופעה נפוצה ביותר באקלים טרופי ויש קשר ישיר עם חשיפה לקרינת UV.

פרוגנוזה וטיפול

פינגואקולה עשויה לגדול באיטיות עם הזמן, אולם מדובר במצב שפיר, שבדרך כלל אינו דורש טיפול. דמעות מלאכותיות עשויות לעזור במידה וקיימת אי-נוחות. לעיתים הפינגואקולה עלולה להיות מודלקת, מצב הנקרא פינגאוקוליטיס. הסיבה והגורמים לתופעה זו אינם ידועים. במידה והדלקת גורמת לאי נוחות או לבעיה קוסמטית, ניתן לטפל בה עם תרופות אנטי-דלקטיות, כמו פרדניזולון. כמו כן, ניתן להסיר את הפינקואגולה על ידי פרוצדורה כירורגית במקרה של אי נוחות קוסמטית.

תנאים קשורים

פינגואקולה מהווה אחת מהאבחנות של limbal nodule. תיתכן שכיחות מוגברת במחלת גושה.
אינפוגרפיקה

אינפוגרפיקה (באנגלית: Information graphics או Infographics) היא סוגה בתחום תקשורת חזותית שמשתמשת בשילוב של בהדמיית נתונים, תמונות וטקסט להעברת מידע הסברתי שלא ניתן להעביר בפשטות ובמהירות דרך טקסט. בלבד. בדרך כלל זה כולל מידע מופשט, כמו נתונים ותהליכים, מידע נסתר, כמו המבנה הפנימי של גוף האדם או מכונה והנחיות לפעולה. 
אינפוגרפיקה מיועדים לקהל הרחב ומשמשת לצורך הסבר מידע בתקשורת ההמונים.  
יוצר האינפוגרפיקה מחליט מראש על אופן ההסבר של סיפור, מידע או מסר שהוא רוצה להעביר ולאיזו השפעה הוא רוצה לגרום. לפי הגדרה זו, אינפוגרפיקה היא מקבילה חזותית לכתבת פרשנות או סיקור. אינפוגרפיקה מציגה רק את המידע הספציפי שתומך במטרת ההסבר. זאת, בניגוד להצגת מידע שמאפשרת למשתמשים בה לחקור ולהפיק תובנות מן הנתונים באופן עצמאי. 
אחד מחוקרי האינפוגרפיקה המודרנית הוא פרופסור אדוארד טאפטי, אשר כתב מספר ספרים בנושא. בספריו מרבה טאפטי לתת דוגמאות מההיסטוריה ולהזכיר שהסינים היו מהראשונים שהשתמשו באינפוגרפיקה. תחום זה נהנה מהתפתחות רבה בתחילת המאה ה-21 וניתן לראות שילוב אינפוגרפיקה הולך וגובר בעיתונות, גאוגרפיה, חינוך, שיווק.
קרקס הרעב

קרקס הרעב (ברומנית: Circ al foamei) היה כינוי רומני עממי למבני ענק שנבנו בתקופת שלטונו של ניקולאה צ'אושסקו ברחבי בוקרשט ונועדו לספק לאוכלוסייה מזון מוכן לאכילה. השם קרקס נגזר מהגג דמוי כיפה, שהזכיר את כיפת הקרקס.
לפי חזונו של צ'אושסקו, המרכזים האלה היו אמורים לספק לאוכלוסייה מזון מוכן לאכילה, כך שעקרות הבית יתפנו ממלאכת הבישול. המודל היו הסופרמרקטים המערביים, אך עם תוספת של מסעדות גדולות בהן יוגש מזון בריא (פחות בשר ויותר רטבים, פחות סוכר בעוגות וכדומה) לרוצים לאכול במקום ואפשרות לרכוש מזון מוכן לאכילה ולקחת הביתה, שם יצטרכו רק לחמם אותו.
בכל מגזר (בוקרשט הייתה מחולקת לשישה מגזרים) של בוקרשט תוכנן מרכז כזה (אגרו-אָלימנטרי), אך עד המהפכה הרומנית (1989) הושלמו רק שניים ולאחר המהפכה נפסקה בניית יתר המרכזים. במרכזים שהושלמו נעשה מאמץ גדול למלא אותם במוצרי מזון, למרות המחסור הכללי במזון ברומניה באותה תקופה. המרכזים אכן התמלאו במזון המבוקש, אך זה היה על חשבון הצרכניות הרבות שהתרוקנו.
רבים הגיעו למרכזים כדי לרכוש מזון וכך התחיל המזון להיגמר בשעות הערב ולאחר זמן מה המזון התחיל להיגמר בשעות הצהריים ולבסוף המלאי אזל כבר בשעות הבוקר. לאחר המהפכה הרומנית אחד המרכזים הפך למרכז קניות בשם אוניראה והשני היה לחלק מהשוק של שכונת פנטלימון. המבנים שלא הושלמו עברו שינוי יעוד או הריסה - אחד מהם הפך ל"אוניברסיטה נוצרית על שם דימיטריה קנטמיר".
יהדות התפוצות

יהדות התפוצות זהו השם הכולל לקהילות היהודיות בגולה, קרי, מחוץ לארץ ישראל.
הקהילות היהודיות בעולם מחולקות לפי החלוקה הבאה לפי יבשות ובחלוקה משנית לאזורים גאוגרפיים לקבוצות מדינות.
קיפונג'י

תיאור ומאפיינים

קוף זה גולה בטבע רק ב-2003–2004 ונחשב למין עצמאי. הוא נחשב בעבר למין של מנגבי מהסוג Lophocebus או של מנגבי הביצות, אך בהמשך שייכו אותו לסוג לעצמאי. בדיקות גנטיות גילו שהוא גם קרובם הרחוק של קופי הבבון.
קופים אלו קטנים וגודלם הממוצע 85–90 ס"מ כשמשקלם 10–16 ק"ג. לקופים אלה פרווה עבה בצבע אפור-חום או חום בהיר. בדרך כלל הפנים וכפות הידיים שחורים וקצה הזנב לבן. הזכר והנקבה דומים במאפייניהם. 
קוף זה נדיר מאוד בטבע וחי בעיקר בשמורת הטבע נדונדולו שטנזניה וכן בהרי רונגו ובשמורת הטבע קיטולו שקרובים אליהם. היערות בהם הם חיים מפוצלים עם תת-אוכלוסיות נפרדות בהם.
הקופים התמעטו בגלל מספר פעולות לרבות טריפה, הרס מקום חיות וציד. הם עלולים להיטרף בטבע על ידי נמרים ועיטי כתר וכן להידבק במחלות שונות. המקומיים גם צדים אותם לבשר או להרחקתם מיבוליהם אך עיקר הפגיעה היא בעקבות פעולות האדם הלבן הכורת עצים לשם ייצור עץ ולפחם. 
מצב השימור שלהם כיום הוא "סכנת הכחדה קריטית".
יחסי אוזבקיסטן–קזחסטן

היסטוריה

גם אוזבקיסטן וגם קזחסטן היו חלק מברית המועצות עד פירוק ברית המועצות ב-1991. רק בתחילת המאה ה-21, נקבע 96% מקו הגבול הבינלאומי המשותף בין שתי המדינות. רק בשנת 2001, לאחר הסכמים הדדיים בין אוזבקיסטן לקזחסטן נקבע קו הגבול בין שתי המדינות בשלושה אזורים שנויים במחלוקת. בספטמבר 2002, קזחסטן ואוזבקיסטן פתרו לחלוטין את מסלול הגבול המשותף שלהן, שאורכו 2,440 ק"מ.

מכשול גבול קזחסטן-אוזבקיסטן

ב-19 באוקטובר 2006, קזחסטן בנתה 45 ק"מ של מכשול לאורך חלק מגבולה עם אוזבקיסטן. מכשול אוזבקיסטן-קזחסטן משתרע על פני המחוזות המנהליים של סריגאש ומקרטל בדרום קזחסטן, והוא מורכב מגדר תיל בגובה 2.5 מטרים הכוללת זרקורים.

יחסים דיפלומטים

אוזבקיסטן מחזיקה בשגרירות באלמטי. מאידך, קזחסטן מחזיקה בשגרירות בטשקנט.
הסדרה ההרמונית

התבדרות הטור ההרמוני

העובדה שהטור ההרמוני מתבדר מפתיעה אינטואיטיבית, משום שגבול הטור באינסוף הוא 0 ולכן ניתן היה לצפות שנוכל להזניח את האיברים הרחוקים. כך לדוגמה, סכום הטור עובר את 10 רק באיבר ה־12,367 שלו, ואת 11 באיבר ה־33,617. ניתן להוכיח את התבדרות הטור בעשרות דרכים.

דמיון הטור ללוגריתם הטבעי

על פי סכומי דארבו של אינטגרל רימן, הסכום  חוסם את האינטגרל המסוים  מלמעלה (שכן זהו סכום דארבו עליון), כלומר לכל  טבעי:

היות שפונקציית הלוגריתם הטבעי שואפת לאינסוף כאשר המשתנה שלה שואף לאינסוף, הסדרה הימנית שגדולה ממנה שואפת לאינסוף גם כן ולכן הטור עצמו מתבדר.
למעשה, קיים גם אי שוויון הפוך – גם פונקציית הלוגריתם חוסמת את הטור מלמעלה. אם נתייחס אל הטור (חוץ מהאיבר הראשון) כסכום דארבו התחתון של האינטגרל המסוים  נקבל את האי-שוויון הבא:

או בניסוח שקול: לכל , מתקיים האי-שוויון .
זהו מקרה פרטי של מבחן לבדיקת התכנסות של טורים באמצעות התכנסות אינטגרלים ולהפך. אם  פונקציה מונוטונית יורדת אז הטור  מתכנס אם ורק אם האינטגרל הלא אמיתי  מתכנס.

מבחן הדילול

ניתן לסכם את הטור בצורה שתראה את ההתבדרות שלו בדרך יותר ברורה: נקבץ יחד את כל האיברים בין שתי חזקות של 2 ונסכם אותם יחד. לדוגמה, נסכם את  לבד, את  ואת  ביחד, את  עד  וכן הלאה. בכל אחד מסכומי הביניים האלו כל האיברים גדולים מהאיבר האחרון, שהוא בעצמו חזקה שלילית של 2. בנוסף, בסכום הביניים שבו האיבר האחרון הוא  יהיו בדיוק  איברים, ולכן ערך כל סכום ביניים כזה גדול מחצי. ניתן לבטא את סכומי הביניים האלו בנוסחה מפורשת בעזרת הערך השלם של הלוגריתם עם בסיס 2:
זהו סכום אינסופי של מספר חיובי () ולכן הוא מתבדר. בדרך הזו קיבלנו גם הערכה מסוימת לקצב הגידול של הטור (הסכום החלקי  גדול מ־).

טורים דומים

טור חשוב שמתקשר לטור ההרמוני הוא הטור ההרמוני המתחלף (טור לייבניץ), שהוא טור הרמוני עם סימנים מתחלפים:

טור זה מתכנס וערכו הוא  (הדבר נובע מהצבת  בטור טיילור של הפונקציה ). זוהי דוגמה למבחן לייבניץ להתכנסות טורים הקובע כי טור מתחלף המורכב מסדרה מונוטונית יורדת שהאיבר הכללי שלו שואף לאפס – מתכנס. הטור הוא דוגמה סטנדרטית למשפט רימן, שכן שינוי סדר איבריו משנה את הסכום.
טור נוסף שמתקשר לטור ההרמוני הוא טור ההופכיים של המספרים הראשוניים, שגם הוא טור מתבדר:
אם נשמיט מן הטור ההרמוני את כל האיברים המכילים את הספרה 9 נקבל טור מתכנס וסכומו הוא . הטור נחקר לראשונה על ידי A.J. Kempner בשנת 1914. קמפנר הוכיח כי בניגוד לאינטואיציה, הטור הזה מתכנס, וסכומו הוא פחות מ־90. מאוחר יותר חושב במדויק סכום הטור.
אוניברסיטת קלן

אוניברסיטת קלן (בגרמנית: Universität zu Köln ובקיצור הנהוג בגרמניה, Uni Köln, "אוּני קלן") היא אוניברסיטה ציבורית בעיר קלן בגרמניה. אוניברסיטת קלן הוקמה ב-1388 והיא אחת האוניברסיטאות העתיקות ביותר באירופה. כיום לומדים בה למעלה מ-44,000 סטודנטים, דבר שהופך אותה לאחת האוניברסיטאות הגדולות בגרמניה. האוניברסיטה היא חלק מ"קהילת המחקר" (Deutsche Forschungsgemeinschaft) שכוללת את האוניברסיטאות המובילות בגרמניה. בית הספר למנהל עסקים של האוניברסיטה משתייך למייסדי קבוצת בתי הספר האירופיים למנהל, CEMS.
אוניברסיטת קלן החלה רשמית ללמד ב-6 בינואר 1388 כאוניברסיטה הרביעית באימפריה הרומית הקדושה, אחרי אוניברסיטת קארל בפראג, אוניברסיטת וינה ואוניברסיטת היידלברג. על צו הקמתה חתם האפיפיור אורבנוס השישי.
ב-1798 סגרו כוחות הכיבוש הצרפתי בראשות נפוליאון, שפלשו לקלן ב-1794, את האוניברסיטה, מכיוון שמוריה סירבו להישבע אמונים לרפובליקה הצרפתית. הרקטור, פרדיננד פרנץ וולרף (Ferdinand Franz Wallraf) החביא את חותם האוניברסיטה, ונעשה בו שימוש לאחר הפתיחה מחדש ב-1919. האוניברסיטה נפתחה מחדש לאחר מלחמת העולם הראשונה ואובדן אוניברסיטת שטרסבורג לצרפת, בדומה לשתי אוניברסיטאות גרמניות אחרות - אוניברסיטת המבורג ואוניברסיטת יוהאן וולפגנג גתה שבפרנקפורט.
ג'ינג'ר רוג'רס

תולדות חייה

רוג'רס נולדה כוירג'יניה קתרין מקמת' (Virginia Katherine McMath) במיזורי. הקריירה שלה בעולם הבידור החלה כאשר זכתה בתחרות ריקוד צ'ארלסטון שזיכתה אותה בתפקיד בוודוויל נודד שהגיע לעירה בהיותה בת 17. היא נדדה עם הלהקה במשך 18 חודשים עד שהגיעה לניו יורק ונבחנה לתפקיד בברודוויי, במחזמר Girl Crazy של ג'ורג' ואיירה גרשווין. היא קיבלה את התפקיד במחזמר המצליח והפכה לכוכבת "בין לילה", והיא בת 19. מאחורי הקלעים פגשה בפרד אסטר, שנשכר כדי להדריך את רקדני ההפקה.
בשנת 1930 החתימו אותה אולפני פרמאונט לחוזה בן שבע שנים, ממנו הצליחה להשתחרר אחרי ארבעה סרטים ועברה להוליווד. היא עבדה גם עם אולפני האחים וורנר וסרטה הבולט עמם היה 42nd Street, שהיה מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר ב-1934.
בין 1933 ל-1939 שיתפה רוג'רס פעולה עם פרד אסטר בשורה של להיטי ענק בחברת RKO. הזוג יצר למעשה סוגה שבה שולבו ריקודים מסוגננים בסרטים. השילוב וההשלמה ההדדית בין אסטר ורוג'רס הפך למודל לשיתוף פעולה זוגי על המסך, כמו גם זוגיות בחייהם הפרטיים, אשר סוקרו על ידי עיתוני הרכילות. עשרת הסרטים שלה עם אסטר הניבו 33 ריקודים זוגיים, שכמעט כולם הפכו לקלאסיקה, נלמדו וצוטטו עשרות פעמים. רוג'רס הופיעה גם כזמרת וביצעה מספר שירים מתוך הסרטים.
לדברי אסטר, רוג'רס לא ידעה לרקוד היטב עם בן זוג לפני שפגשה בו, אולם היה לה חן וכשרון טבעי. במהלך השנים, טען, למדה להשתלב עמו באופן כה מושלם עד כי כל מי שרקדה עם אסטר אחריה לא נראתה טוב כמוה.
ב-1939 עמדו אולפני RKO לפני פשיטת רגל וגם יחסיהם של אסטר ורוג'רס התערערו. היא יצאה לקריירת סולו והצליחה לזכות באוסקר ב-1940 ובמספר תפקידים מרכזיים במהלך שנות הארבעים. לאחר שנות הארבעים זכתה לפחות תפקידים, בין תפקידיה לאחר שנות הארבעים ניתן לציין את שיתוף הפעולה שלה עם קרי גראנט ב-Monkey Business ‏ (1952) ואת השתתפותה בסרט !We're Not Married מאותה שנה בו כיכבה לצידה מרילין מונרו. בשנת 1956 הוזמנה על ידי מאיר לנסקי לחגיגות חנוכת מלונו בהוואנה, קובה.
ב-1965 הופיעה בפעם האחרונה בהפקת ברודוויי בתפקיד דולי במחזמר !Hello, Dolly.
בוני בדליה

ביוגרפיה

בדליה נולדה בניו יורק סיטי לסופרת מריאן את'ל ולעיתונאי פיליפ הארלי קולקין.
בדליה היא אחותו של שחקן התיאטרון קיט קולקין ודודתם של השחקנים המפורסמים מקולי קולקין, קיראן קולקין ורורי קולקין.
לבדליה שני ילדים מבעלה הראשון הבמאי קן לובר, כיום היא נשואה בפעם השלישית לשחקן מייקל מק'ריאה.

קריירת משחק

התחילה את דרכה כשחקנית תיאטרון וזכתה להערכה על תפקידה במחזה "צ'ארלי שלי", תפקיד עליו זכתה בדליה בפרס התיאטרון העולמי.
התפרסמה בקולנוע לראשונה ב-1969 בסרטו של סידני פולאק "הם יורים גם בסוסים" בתור רובי, אשתו ההרה של החוואי ג'יימס (ברוס דרן).
ב-1970 שיחקה בקומדיה "מאהבים וזרים אחרים" וב-1979 בהפקת האימה הטלוויזיונית "צל הרשע" המבוססת על רומן האימה של סטיבן קינג.
ב-1984 הייתה בדליה מועמדת ל פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר על הופעתה בתפקיד נהגת המרוצים שירלי מולדווני בדרמה הביוגרפית "לב כמו גלגל".
ב-1988 זכתה בדליה לחשיפה גדולה בזכות התפקיד שלה בסרט הפעולה המוערך "מת לחיות", בתור הולי ג'נארו אשתו של הבלש ג'ון מק'ליין (ברוס ויליס).
באותה השנה שיחקה גם בקומדיה העצמאית "נסיך קליפורניה" לצידם של קיאנו ריבס ואמי מאדיגן.
ב-1990 שיחקה בסרט הפעולה "בחזקת חף מפשע" בתור ברברה אשתו של התובע המחוזי רסטי סביץ' (האריסון פורד) וגילמה פעם נוספת את תפקיד הולי ג'נארו מקליין בסרט "מת לחיות 2".
התפרסמה בהמשך שנות ה-90 בעיבוד הקולנועי לרומן האימה "דברים שצריך", בקומדיה "ללא מילים" ובדרמה "בכל מקום אחר".
ב-1994 הועמדה לפרס אמי על תפקיד אורח שעשתה בסדרה "מלאכים נופלים".
מ-2001 שיחקה בדליה בעיקר בסדרות טלוויזיה, "המחלקה" במשך שלוש שנים בתפקיד הראשי של מפקדת משטרת סן פרנסיסקו קפטן קייט מק'פרטי ובסדרת הדרמה המשפחתית "הורים במשרה מלאה" בתפקיד קאמיל בראבמן אם המשפחה במשך 6 עונות הסדרה.
מוטל בן פייסי החזן

"מוטל בן פייסי החזן" (ביידיש: מאׇטל פייסע דעם חזנס) הוא הרומן האחרון של קלאסיקון ספרות יידיש שלום עליכם. חלקו הראשון עוסק בהווי העיירות היהודיות באירופה ובהגירה מערבה, וחלקו השני מתרחש בארצות הברית, שאליה היגרו גיבוריו.
דרך עיניו התמימות של הילד מוטל שהתייתם מאביו וחוויותיו המשעשעות (לפחות מתוך זווית ראייתו הילדית), אנו למדים על חיי הקהילה, שאיפותיהם ומצבם הכלכלי והלאומי של היהודים במזרח אירופה לקראת תחילת המאה ה-20, ועל דרך הטלטלות שעברה על אלו שהחליטו להגר לאמריקה, כדי למצוא את דרכם בעולם החדש.
בפרק ה-18 של החלק השני נקטע הספר עקב מותו של שלום עליכם, שעסק בכתיבת הספר עד ארבעה ימים לפני מותו. על כתיבת פרק זה סיפר שלום עליכם: "אני שוכב לי ושוכב לילה שלם. לישון אינני יכול, המחשבות טורדות ומציקות... מה הטעם לשכב כך? אומר אני לאמא: למה אני שוכב בבטלה? עוד היום רחוק, בבקשה הבי לי את העט ואת תיק הנייר, אכתוב לפחות, הכתיבה נעימה הרבה יותר, ובין כה וכה המחשבות מציקות, אינן מניחות לי... וכך לאט לאט כתבתי פרקים אחדים ממוטל...".
כמרבית ספריו של שלום עליכם, ספר זה נכתב ביידיש, בשם "מאָטל פייסע דעם חזנס". הוא תורגם לעברית לראשונה בידי י"ד ברקוביץ, חתנו של שלום עליכם. תרגומים נוספים לעברית יצאו בידי אוריאל אופק בשנת 1976, בידי אברהם יבין בשנת 1999 ובידי אריה אהרוני בתוך סדרת כל כתביו שבהוצאת ידיעות אחרונות. בשנת 1997, יצא הספר, על ידי הוצאת מאגנס, בלשון המקור במהדורה חדשה, מתוקנת ומלאה, בכתיב מודרני תקני (על פי תקנות ייוו"א). 
אחד המשפטים הידועים שמרבים לצטט מתוך הספר, הוא המשפט של המספר, מוטל, שאביו פייסי החזן זה עתה נפטר: "אשרי יתום אני!" (במקור: ""מיר איז גוט — איך בין אַ יתום") הסמיכות שבין האסון שאירע לגיבור (מות אביו) וה"אושר" שכביכול מתואר - כאילו מרמזים על סמיכות הכאב והצחוק בכל כתביו של המספר, שלום עליכם. מבחינה ההגדרה של תורת הספרות, המשפט מהווה דוגמה קלאסית לאוקסימורון - צירוף של שני חלקי משפט שמתנגדים זה לזה לתוך משפט אחד.