פארק פרוספקט

היסטוריה של הפארק

במקור היו השטחים שבהם נמצא כיום הפארק אזור ביצתי פתוח בו נערך במלחמת העצמאות של ארצות הברית קרב האי לונג - או "קרב המעבר" בין הבריטים למתיישבים. הקרב אירע באתר זה בשל גובהה של גבעת פרוספקט (60 מטרים) ומיקומה האסטרטגי.
בתחילת המאה ה-19 היה הפארק ברובו אזור חוות חקלאיות. העיר ברוקלין רכשה את הפארק בעלות של 4 מיליון דולר, והפארק נבנה בעלות נוספת של 5 מיליון דולר. התוכניות להקמת הפארק הוכנו עוד לפני מלחמת האזרחים של ארצות הברית בשנת 1860 אולם הופסקו בשל המלחמה. בשנת 1865 נשכרו שירותיהם של אולמסטד וווקס. אולמסטד שיכנע את העיר לרכוש שטחים נוספים על מנת להגדיל את שטח הפארק ולאפשר את בניית האגם.

תוכניתם של אולמסטד וווקס

תוכניתו של הפארק הייתה מהפכנית בעת הקמתו. שטחי הפארק תוכננו מראש ועצבו על מנת ליצור שטחים שלכאורה נראים "פראיים וטבעיים". בעבודתם השתמשו אולסמטד וווקס בתמונות נוף שצולמו ברחבי ארצות הברית.
אולמסטד ווקס הפכו את הביצה שהייתה במקום למדשאה הגדולה, עקרו עצים ושתלו אותם במקומות אחרים על מנת ליצור את שטחי היער, וכן הקיפו את הפארק ביער סבוך על מנת לחצוץ בין העיר לבין הפארק
בתכנון נתיבי המים בפארק השתמשו אולמסטד ווקס בעמקים טבעיים ויצרו תעלה המקשרת בין מספר אגמים, ואגם ששטחו 240,000 מ"ר. בבניית נתיב המים יצרו בקעה מיוערת, הנחשבת ייחודית ביופיה בהשוואה לשטחים טבעיים "מתוכננים" אחרים.

האגמים בפארק פרוספקט

אחת היצירות היפות ביותר של אולמסטד וווקס הם נתיבי המים שבפארק. כל נתיבי המים שבפארק הם מעשי ידי אדם ועל פי תכנון של אולמסטד ווקס.
במהלך השנים ניזוקו חלקים מהפארק מבלאי, השחתה וזיהום. בשנת 1994 החלו בתוכנית שיקום הצפויה להימשך 25 שנים ולעלות 43 מיליון דולרים על מנת לשחזר את תוכניתם של אולמסטד וווקס.
נתיב המים שבפארק מתחיל בראש הרמה שנבנתה בפארק. המים זורמים במורד מפל פולוויל לבריכת פולוויל, ותחת גשר פולוויל. אזור זה משמש אתר קינון לציפורים נודדות והצמחייה באתר היא צמחיית ביצה. משם זורמים המים דרך הבריכה העליונה והבריכה התחתונה. המים זורמים במורד דרך אזור ביצתי נוסף, תחת גשר אסדייל ודרך אגם אמברג'יל, ומשם דרך מפלי אמברג'יל תחת גשר קשת האבן אל תוך הבקעה מעשי ידי האדם הקרויה "התהום".
המים זורמים דרך קשתות נת'רמיד ואגם בינן בו שתולים צמחי מים רבים, ותחת גשר הפגודה וגשר בינן, וליד בית הסירות המשמש כיום כמרכז מבקרים, אל אגם ללווטר, ומשם תחת גשר ללווטר אל האגם המלאכותי - אגם פרוספקט ששטחו 240,000 מ"ר והכולל כמה איים מלאכותיים.

שטח המצוקים

אולמסטד ווקס ראו את הבקעה שבמרכז הפארק כליבו ושיאו של הפארק ושל הרמה הניצבת 
במרכזו של הפארק הבאה לחקות את הרי האדירונדק. הבקעה הצרה (שעומקה 30 מטרים) נפתחה מחדש בשנת 2003 לאחר שנים של הזנחה (השיפוצים החלו בשנת 1996), והנחל הזורם דרך הבקעה מוביל לעבר בית הסירות שתוכנן על ידי חברת האדריכלים הידועה מקים, מיד ווייט, שהיה אחת מפינות החמד בפופולריות בפארק בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20.
בית הסירות, שכמו כל הפארק סבל הזנחה ואף היה מועמד להריסה, ניצל ביוזמתו של ראש העיר בשנות ה-80 של המאה ה-20 אד קוץ'.

השיפורים של רוברט מוזס

במהלך המאה ה-20 נוספו לפארק מתקנים רבים ביוזמתו של רוברט מוזס ובהם מתקני משחקים לילדים, ובניית קונכיית התזמורת ליד פסלו של המרקיז דה לה פאייט, אולם חלקיו הפנימיים של הפארק נותרו בהתאם לתוכניתם של אולמסטד ווקס, ובלא שיפוצים בלייה וסחף הביאו להרס של פני השטח. בשנות ה-90 של המאה ה-20 נוסד ארגון ללא מטרת רווח - "איחוד פרוספקט פארק" (Prospect Park Alliance) במטרה לשקם את הפארק.

נופש ופנאי

בפארק מתקיימת ליגת כדור בסיס רך לנשים של פארק פרוספקט . כמו כן אפשר לרכב בפארק על סוסים מאורוות קנזינגטון . בתי סירות מאפשרים שיט באגם שבפארק וקונכיית הקונצרטים בפארק מאפשר את קיומה של סדרת קונצרטים בקיץ - סדרה שמתקיימת מדי שנה מאז שנת 1979.

כדור בסיס לנוער

בפארק שבע מגרשי כדור בסיס - שנים מהם בגודל מלא, וחמישה, קטנים יותר, מיועדים לילדים בגילאים 8 - 12.

מעברי תנועה

במהלך שנות קיומו של הפארק הייתה קיימת המחלוקת האם לאפשר מעבר מכוניות דרך הפארק על מנת להקל על לחצי התנועה בכבישים שסביבו, או לשמור על הפארק כאזור מוגן מרעשי התנועה וזיהום האוויר. המתנגדים לבניית כבישים דרך הפארק טוענים כי מעבר מכוניות יגביר את הסיכון להולכי הרגל בפארק.
על פי התקנות מותר למכוניות לעבור דרך הפארק רק בשעות העומס (7 - 9 בבוקר ו-5- 7 אחרי הצהריים), אולם המתנגדים למצב הקיים טוענים כי אלה השעות בהם מספר המשתמשים בפארק (אצנים, מטיילים ורוכבי אופניים) הוא הרב ביותר, ועל כן התנועה מסכנת אותם ביותר בשעות אלה.