הפועל רעננה

היסטוריה

אגודת הכדורגל הפועל רעננה הוקמה ב-18 ביוני 1938 על ידי מרטין דרוקר, עולה חדש מגרמניה, ובתחילה שיחקה בעיקר בליגות הנמוכות ומשחקי ידידות. העונה הרשמית הראשונה של המועדון הייתה בעונת 1949/1950 בליגה המיוחדת שהוקמה לראשונה אחרי מלחמת העצמאות והייתה הליגה התחרותית הראשונה המאורגנת על ידי מדינת ישראל החדשה. בליגה זו שובצה רעננה ב"בית השרון" וסיימה את העונה במקום השלישי ועלתה לליגה ב', בעונות הבאות סיימה פעמיים במקום העשירי שהשאיר אותה בליגה, ובעונת 1954/1955 סיימה במקום הרביעי לאחר ניצחון 5–0 על בית"ר נתניה ועלתה לליגה א', שאז הפכה להיות ליגת המשנה. בעונה שלאחר מכן ירדה לליגה ב' שם בילתה שנים ארוכות.
בשנת 1972 הוקם המועדון מחדש תחת השם "עמותת הפועל רעננה". רק בשנת 1981 פרש דרוקר לגמלאות והמועדון יצא מידיו. בתחילת שנות ה-90, הקבוצה הדרדרה עד לליגה ג' (הליגה השישית בישראל), ומשנת 1995 חל שיפור דרמטי במצבה של הקבוצה, שגייסה את שחקן העבר יוסי כרשיש לאמן אותה ונבנתה בעיקר משחקני בית איכותיים ביחס לליגות הנמוכות. עד שנת 2000 העפילה הקבוצה עד הליגה הלאומית, ובסך הכל העפילה ארבע ליגות בתוך חמש עונות.
בשנות ה-2000 בליגה הלאומית קיבלה הפועל רעננה את הכינוי "קוטלת העליות", לאחר שמנעה משלוש קבוצות שונות להעפיל לליגת העל כשלא נכנעה להן במחזור הסיום. רעננה מנעה עלית ליגה מהפועל ירושלים ב-2003 (0–0 ברעננה), עירוני קריית שמונה ב-2004 (2–2 בקריית שמונה), והפועל כפר סבא ב-2011 (1–1 ברעננה). בשנים אלו ביססה רעננה את מעמדה בליגת המשנה והופכת לקבוצה ותיקה שמנסה להעפיל לליגה העליונה.
בסיום עונת 2008/2009, לאחר שמונה עונות רצופות בליגה הלאומית, העפילה הקבוצה לליגת העל לראשונה בתולדותיה. בסיום עונה זו עברה הקבוצה לידיו של אשר אלון, אליו הצטרף בהמשך גם דמיאן רויטמן, המשמשים כבעלים ומנכ"ל של הקבוצה עד היום. הישג השיא של הקבוצה היה ההעפלה לגמר גביע הטוטו מול בית"ר ירושלים בו הפסידה 0–1 בעונת 2009/2010, לאחר ניצחון על מכבי חיפה בחצי הגמר. בסיום עונה זו ירדה הקבוצה בחזרה לליגה הלאומית.
בעונת 2010/2011 סיימה הקבוצה בפלייאוף העליון במקום החמישי. באותה עונה הגיעה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לרבע גמר גביע המדינה, בו הפסידה לעירוני קריית שמונה 0–1 בביתה.
בעונת 2012/2013 העפילה לגמר גביע הטוטו של הליגה הלאומית והפסידה להפועל ראשון לציון בבעיטות הכרעה. בתום העונה העפילה לליגת העל בפעם השנייה בתולדותיה, לאחר שניצחה במחזור האחרון 3–1 את הפועל ירושלים, וסיימה במקום השני בטבלה.
בעונת 2015/2016 העפילה לראשונה בתולדותיה לפלייאוף העליון בליגת העל.
בעונת 2016/2017 נשארה הקבוצה בליגה פעם נוספת (בפעם הרביעית ברצף), וקבוצת הנוער של המועדון זכתה בגביע המדינה לנוער לעונה זו, מה שהיווה תואר ראשון למועדון.
בעונת 2017/2018 העפילה לראשונה בתולדותיה לשלב חצי גמר גביע המדינה, והודחה לאחר הפסד להפועל חיפה בבעיטות הכרעה, לאחר 0–0 בתום 120 דקות.

אצטדיון ביתי

אצטדיון הבית של הקבוצה אצטדיון קרני שוכן בפינת הרחובות קרן היסוד וההסתדרות ברעננה. בשנת 2009, לאחר עלייתה של הקבוצה לליגת העל הוחלט בין עמותת הפועל רעננה לעיריית רעננה לבנות יציעים באצטדיון שקיים בשכונת לב הפארק בעיר. העירייה אישרה את הסכומים וגם הטוטו שלקח חלק במיזם אישר את הסכומים לבניית היציעים באצטדיון בן 7,500 מקומות ישיבה, אך לבסוף דחתה העירייה את הפרויקט עקב בקשת התושבים. את משחקי הבית בליגת העל בעונת בעונת 2009/10 ערכה הקבוצה באצטדיון לויטה בכפר סבא.
לאחר הירידה בחזרה לליגה הלאומית הקבוצה הייתה אמורה לארח את משחקי הבית באצטדיון הביתי שלה, אך נתבקשה על ידי ההתאחדות להתקין תאורה במגרש. עקב התנגדויות השכנים המתגוררים בסמוך למגרש נאלצה הקבוצה לוותר על אפשרות אירוח המשחקים בביתה. לבסוף הוחלט על ידי בית הדין של ההתאחדות לכדורגל שעד התקנת התאורה תערוך  הקבוצה את משחקי הבית שלה באצטדיון הקופסה בנתניה. במהלך העונה הגיעה ההנהלה להסכמה עם השכנים המתגוררים סמוך למגרש והוסכם בין הצדדים על התקנת התאורה במגרש. ההתאחדות לכדורגל אישרה מחדש את האצטדיון ברעננה, והקבוצה חזרה לשחק בו בעיצומה של עונת 2010/2011.
החל מעונת 2013/2014 ועד עונת 2017/2018 שיחקה הקבוצה באצטדיון העירוני נתניה.
בעונת 2018/2019 שיחקה הקבוצה באופן זמני באצטדיון רמת גן.
החל מעונת 2019/2020 משחקת הקבוצה באצטדיון המושבה בפתח תקווה.