google/wiki40b huggingface dataset:
קרלי לויד

קריירה

היא החלה לשחק כדורגל בגיל צעיר ושיחקה בקבוצה של בית הספר התיכון בו למדה, בעיר הולדתה. למדה באוניברסיטת ראטגרס וגם שם שיחקה בקבוצה של האוניברסיטה, במסגרת התאחדות ספורט הקולג'ים הלאומי. 
בליגת הנשים האמריקנית עברה במספר קבוצות, אך לא השאירה את חותמה באף אחת מהן. עיקר הצלחתה הייתה בנבחרת, בה החלה לשחק בנבחרת הצעירה ב-2002. עם הנבחרת הצעירה זכתה 4 פעמים בגביע הנורדי. ב-2005 הופיעה במשחק הבכורה שלה בנבחרת הבוגרת נגד נבחרת אוקראינה. ב-2006 הבקיעה את שער הבכורה שלה בנבחרת במשחק נגד נבחרת טאיוואן. באותה שנה השתתפה עם הנבחרת גם בגביע אלגארבה, בה הגיעה ארצות הברית למקום השני ולויד הבקיעה שער אחד במסגרת הטורניר. בשנה שלאחר מכן זכתה עם הנבחרת בגביע אלגארבה והוכתרה למלכת השערים עם 4 הבקעות. באותה שנה השתתפה עם הנבחרת בגביע העולם, בו צברה חמש הופעות והנבחרת סיימה במקום השלישי. ב-2008 זכתה במדליית הזהב באולימפיאדת בייג'ינג והבקיעה במהלך הטורניר שני שערים, בהם שער הניצחון במשחק הגמר. באותה שנה זכתה גם בתואר כדורגלנית השנה בארצות הברית. ב-2010 הבקיעה במשחק הגמר בגביע אלגארבה, בו זכתה ארצות הברית. באותה שנה שברה את רגלה במהלך משחק בליגת WPS, אך התאוששה במהירות. 
ב-2011 שוב זכתה עם הנבחרת בגביע אלגארבה והשתתפה בגביע העולם בו הגיעה הנבחרת למקום השני לאחר הפסד ליפן בדו-קרב פנדלים, בו החטיאה לויד פנדל. במהלך הטורניר הבקיעה לויד שער אחד בשלב הבתים. באולימפיאדת לונדון 2012 זכתה עם הנבחרת שוב במדליית הזהב לאחר שהבקיעה את שני השערים במשחק הגמר, כמו באולימפיאדה הקודמת.
בגביע העולם 2015 הובילה את הנבחרת לזכייה שלישית, הייתה מלכת השערים של הטורניר במשותף עם סליה סאסיץ' לאחר ששתיהן הבקיעו שישה שערים, וזכתה בתואר השחקנית המצטיינת של הטורניר.
באותה שנה זכתה בפרס כדור הזהב של פיפ"א ובפעם השנייה בתואר כדורגלנית השנה בארצות הברית. בשנים 2015 ו-2016 ברצף זכתה בתואר שחקנית השנה בעולם. במהלך 2016 לויד כבשה 15 שערים ב-11 משחקי הנבחרת והפכה לקפטנית של נבחרת ארצות הברית.
גאורג, נסיך הכתר של סקסוניה

ביוגרפיה

גאורג נולד ב-15 בינואר 1893 בדרזדן לפרידריך אוגוסט, נסיך סקסוניה, וללואיזה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של פרדיננד הרביעי, הדוכס הגדול של טוסקנה ואליצ'ה, נסיכת פארמה.
בשנת 1903 התגרשו הוריו, וגאורג יחד עם שאר אחיו נשאר יחד עם אביו. גאורג קיבל חינוך קתולי קפדני, על אף שרוב מוריו היו פרוטסטנטים. בשנת 1904 מת סבו גאורג, מלך סקסוניה, ואביו עלה לשלטון במקומו כפרידריך אוגוסט השלישי, מלך סקסוניה.
לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, החל גאורג בלימודי כלכלה ומדעי המדינה באוניברסיטת ברסלאו. בשנת 1912 התגייס גאורג לצבא הקיסרות הגרמנית יחד עם חברו לודוויג רן, והצטרף לרגימנט משמר הגרנדירים ה-100 (הסקסוני המלכותי ה-1). עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נשלח גאורג לחזית בדרגת האופטמן כחלק מהארמייה השלישית, ואף נפצע במהלך הקרבות, וב-שנת 1915 קיבל את עיטור צלב הברזל מדרגה ראשונה מווילהלם השני, קיסר גרמניה. ב-27 ביולי 1916 הצטרף גאורג לקבוצת הארמיות גלוויץ, וב-30 באוגוסט אותה שנה קיבל את עיטור המסדר הצבאי של היינריך הקדוש. 
ב-30 בנובמבר 1917 הועלה גאורג לדרגת מיור, ומונה למפקד רגימנט הרגלים ה-104 (הסקסוני המלכותי ה-5 - נסיך הכתר), עמו נלחם בחזית המזרחית ובחזית המערבית, עד ה-22 במאי 1918.
בקיץ 1918 התארס גאורג עם מריה אמליה, דוכסית וירטמברג, בתם של אלברכט, דוכס וירטמברג ומרגרטה סופיה, ארכידוכסית אוסטריה, אולם בשל ביטול המונרכיה והפיכתו של גאורג לכומר לא התקיימו הנישואים.
ב-13 בנובמבר 1918 התפטר אביו מתפקידו, בעקבות התבוסה הגרמנית במלחמה והמהפכה הגרמנית, ובעקבות כך החליט גאורג לוותר על זכויותיו על כס המלוכה הסקסוני ולהיות כומר קתולי. חלק ממשפחתו התנגד להחלטתו בשל האפשרות של החזרת המונרכיה, אולם אף על פי כן הצטרף גאורג למסדר הפרנציסקני. במהלך חורף 1919-1920 מצא גאורג שהחיים הפרנציסקנים מגבילים מדי מבחינה אינטלקטואלית, ומשום כך עבר למסדר הישועי. בשנת 1921 החל גאורג לימודי תאולוגיה באוניברסיטת פרייבורג, ובשנת 1923 ויתר רשמית על זכויותיו על הכתר הסקסוני. בשנת 1924 הוסמך גאורג ככומר, ומאז נודע כ"האב גאורג פון זקסן".
גאורג התנגד לאנטישמיות, ומשום כך התנגד בכל תוקף לנאצים, ואף סייע במהלך מלחמת העולם השנייה בהצלת יהודים, מה שגרם מאוחר יותר לסימונו על ידי הגסטאפו.
ב-14 במאי 1943 טבע גאורג בעת ששחה באגם גרוס גליניקה בברלין, וב-16 ביוני הוא נקבר באחוזת הקבר המלכותית בקתדרלת דרזדן.
Never Too Far

רקע וכתיבה

השיר נכתב, הולחן והופק על ידי מריה קארי, ג'ימי ג'אם. כמו כן, יצא הסינגל בפורמט של תקליטור ותקליט 12 אינץ'. בין היתר, השיר הוא שיר בסגנון הרית'ם אנד בלוז, המשלב בתוכו גם את סגנון הפופ. 
כמו כן, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, כמה שנים לאחר שיצא.
ראט פאק

הראט פאק (באנגלית: Rat Pack; "חבורת העכברושים") הייתה קבוצת שחקנים שבתחילה היה האמפרי בוגארט הדמות המרכזית בה. באמצע שנות ה-60, לאחר מותו של בוגארט, התייחס השם לקבוצת שחקנים אחרת, שקראה לעצמה "הפסגה" או "הכנופיה", שכללה את פרנק סינטרה, דין מרטין, סמי דייוויס ג'וניור, פיטר לופורד וג'ואי בישופ, שהופיעו יחד על הבמות ובסרטי קולנוע בראשית שנות ה-60, לרבות הסרט "האחד עשר של דני אושן". סינטרה, מרטין ודייוויס נחשבו למנהיגי הקבוצה.
עיבוד מוזיקלי

עיבוד מוזיקלי, סידור ראשוני או ארגון מחדש של שיר (מוזיקה) או יצירה: במקצב, סגנון, סולם, ז'אנר מוזיקלי, הרכב מוזיקלי, סוג וכמות הכלים המשתתפים בה או עיבוד לכלי נגינה מיוחדים. ניתן לדמות את המעבד המוזיקלי לבמאי של היצירה המוזיקלית, או לתסריטאי שמעבד יצירה קיימת (כמו ספר) לתסריט. המעבד המוזיקלי משתמש בחומר הגלם המוזיקלי – הלחן (מלודיה) וההרמוניה (אם כבר קיימת; המעבד יכול לבנות או לשנות אותה) – כדי "לעצב" את הביצוע.
בדרך כלל, מקבל המעבד המוזיקלי תווים ליצירה או הקלטה ראשונית של השיר ברמה נמוכה (סקיצה). המעבד, בהתייעצות עם המלחין מחליטים מה יהיה הז'אנר, המקצב, מהירות היצירה או השיר (טמפו), אילו כלי נגינה ישתתפו בהם וקובעים פרמטרים נוספים. בטרם ייגש המעבד לעבודתו הוא יפנה למבצע, הזמר, כדי להחליט באיזה סולם יבוצע העיבוד ולהתאים אותו למנעד המבצע. כמו כן יכול המעבד להקצות מקום בזמן ביצוע היצירה, שם יתבצע אלתור חופשי. המעבד המוזיקלי נותן לפעמים ביטוי אישי ליצירה המולחנת ויוצר לה סגנון ייחודי משלו; הוא יכול, למשל, להוסיף לשיר הקדמה או מעבר מוזיקליים.
העיבוד המוזיקלי יכול להיות מורכב במעבר מתזמורת להרכב, מהרכב לכלי סולו, מכלי סולו לתזמורת, ועוד. עיבוד לכלים מוזיקליים הוא מורכב ומצריך מיומנות, הכרת הכלים והכרת טווח היכולות שלהם (מנעד). עיבוד לכלים קלאסיים מצריך בדרך כלל כתיבת תפקיד נגינה מדויק לכל כלי, וכתיבת עיבוד לתזמורת פירושו הכנת פרטיטורה. גם מעבר של יצירה מסוימת מסגנון מוזיקלי אחד לאחר ייחשב לעיבוד מוזיקלי. לדוגמה: להקת "המכשפות" עיבדה מחדש את שיר הילדים "הלילות הקסומים" ועשתה ממנו שיר רוק.
קפאין

שימוש

קפאין מעלה לחץ דם ומגביר דופק, ויש המשתמשים בו כמעורר לפני פעילות גופנית. נערכו כמה מחקרים לבדיקת הטענה כי קפאין יכול לשפר ביצועים ספורטיביים, אך הם לא העלו ראיות חד משמעיות.
בקפאין גם נעשה שימוש לא חוקי כחומר פסיכואקטיבי בעירובו עם סמי רחוב כדוגמת מתאמפטמין וממריצים אחרים.

פרמקולוגיה

תכונתיו הפרמקולוגיות העיקריות הן גירוי מערכת העצבית המרכזית, גירוי מערכת הנשימה, גירוי קצב הלב והשפעה משתנת קלה.
קפאין חוסם קולטנים לאדנוזין, בתאי מערכת העצבים המרכזית וכן במערכות אחרות בגוף. כאשר אדנוזין נקשר לתא עצב הוא מאט את פעילות התא. תהליך זה מתרחש, בין היתר, בזמן שינה. מולקולות הקפאין, הדומות לאדנוזין, נקשרות לאותם קולטנים אך לא גורמות להאטת פעילות התא. במקום זאת הקפאין חוסם את הקולטנים ומונע את פעילות האדנוזין. הפעילות העצבית המוגברת גורמת לשחרור ההורמון אדרנלין, והוא גורם לכמה תופעות כגון הגברת קצב הלב, עליית לחץ הדם, הגברת זרימת הדם לשרירים, הפחתת זרימת הדם לעור ולאיברים הפנימיים ושחרור גלוקוזה מהכבד.
קפאין הוא מעכב לא בררני לאנזימי פוספודיאסטראז עבור cAMP.
נוסף על כך, קפאין מעלה את רמת המוליך העצבי דופמין במוח ועל כן גורם להתמכרות ולתלות גופנית בשימוש ממושך בו.
זמן מחצית החיים של קפאין משתנה מאדם לאדם, ותלוי בגורמים רבים. עבור בוגרים בריאים הוא בטווח רחב: 3-7 שעות. הוא מעובד בכבד לשלושה מטבוליטים: פרקסנתין (84%), תאוברומין (12%) ותאופילין (4%). לאלה יש השפעות פרמקולוגיות שדומות לקפאין עצמו, והם עוברים שלבי עיבוד נוספים עד להפרשה מן הגוף.
פרשת בלק

משלחת בלק אל בלעם

בלק מלך מואב מודאג מבואם של בני ישראל לתחום ארצו ושולח שליחים להזמין את בלעם לקלל את ישראל. בלעם מסרב לשליחים בטענה שאלוהים מתנגד ללכתו איתם. בלק שולח שליחים נוספים ובלעם עונה להם: "אִם יִתֶּן לִי בָלָק מְלֹא בֵיתוֹ כֶּסֶף וְזָהָב לֹא אוּכַל לַעֲבֹר אֶת פִּי ה' אֱלֹהָי לַעֲשׂוֹת קְטַנָּה אוֹ גְדוֹלָה." לבסוף יוצא בלעם לארץ מואב לאחר שקיבל את התנאי שהציב לו אלוהים באותו לילה, לפיו יאמר רק את אשר ישים אלוהים בפיו.

אתונו של בלעם

בדרך למואב נשלח מלאך לעמוד בדרכו של בלעם עם חרב שלופה. בלעם אינו רואה את המלאך, אולם אתונו רואה וסוטה מהדרך, ובלעם מכה אותה על התנהגותה הלא מובנת. המלאך מוסיף וחוסם את הדרך שוב ושוב, ובכל פעם האתון מנסה להתחמק ובלעם מוסיף להכות אותה. אלוהים פותח את פי האתון, והיא מוכיחה אותו:
וַיִּפְתַּח ה' אֶת פִּי הָאָתוֹן וַתֹּאמֶר לְבִלְעָם מֶה עָשִׂיתִי לְךָ כִּי הִכִּיתַנִי זֶה שָׁלֹשׁ רְגָלִים. וַיֹּאמֶר בִּלְעָם לָאָתוֹן כִּי הִתְעַלַּלְתְּ בִּי לוּ יֶשׁ חֶרֶב בְּיָדִי כִּי עַתָּה הֲרַגְתִּיךְ. וַתֹּאמֶר הָאָתוֹן אֶל בִּלְעָם הֲלוֹא אָנֹכִי אֲתֹנְךָ אֲשֶׁר רָכַבְתָּ עָלַי מֵעוֹדְךָ עַד הַיּוֹם הַזֶּה הַהַסְכֵּן הִסְכַּנְתִּי לַעֲשׂוֹת לְךָ כֹּה וַיֹּאמֶר לֹא. וַיְגַל ה' אֶת עֵינֵי בִלְעָם וַיַּרְא אֶת מַלְאַךְ ה' נִצָּב בַּדֶּרֶךְ וְחַרְבּוֹ שְׁלֻפָה בְּיָדוֹ וַיִּקֹּד וַיִּשְׁתַּחוּ לְאַפָּיו. וַיֹּאמֶר אֵלָיו מַלְאַךְ ה' עַל מָה הִכִּיתָ אֶת אֲתֹנְךָ זֶה שָׁלוֹשׁ רְגָלִים הִנֵּה אָנֹכִי יָצָאתִי לְשָׂטָן כִּי יָרַט הַדֶּרֶךְ לְנֶגְדִּי. וַתִּרְאַנִי הָאָתוֹן וַתֵּט לְפָנַי זֶה שָׁלֹשׁ רְגָלִים אוּלַי נָטְתָה מִפָּנַי כִּי עַתָּה גַּם אֹתְכָה הָרַגְתִּי וְאוֹתָהּ הֶחֱיֵיתִי.
המלאך שולח את בלעם לדרכו ומזכיר לו לומר רק את דברי אלוהים.

משלי בלעם

בלעם נפגש עם בלק ומורה לו לבנות שבעה מזבחות ולהקריב עליהם שבעה פרים ושבעה אילים, כדי שרוח הנבואה תשרה עליו. למורת רוחו של בלק ובניגוד לתוכניותיו, בלעם מרעיף על עם ישראל נבואות ברכה ושבח במקום לקלל אותם. לאחר שבלק מביע תרעומת, בלעם מודיע שוב ושוב על כוונתו לומר רק את הדברים שאלוהים שם בפיו. התרחשות זו חוזרת על עצמה שלוש פעמים. לאחר שבלק מצהיר על אכזבתו בפעם השלישית, מוסיף בלעם עוד נבואה שעיקרה תחזיות על עתיד העמים באזור.

הפטרה

ההפטרה היא בספר מיכה, מפרק ה', פסוק ו' עד פרק ו', פסוק ח'. מיכה מזכיר בנבואתו את פרשת בלעם:
עַמִּי זְכָר נָא מַה יָּעַץ בָּלָק מֶלֶךְ מוֹאָב וּמֶה עָנָה אֹתוֹ בִּלְעָם בֶּן בְּעוֹר מִן הַשִּׁטִּים עַד הַגִּלְגָּל לְמַעַן דַּעַת צִדְקוֹת ה'. בַּמָּה אֲקַדֵּם ה' אִכַּף לֵאלֹהֵי מָרוֹם הַאֲקַדְּמֶנּוּ בְעוֹלוֹת בַּעֲגָלִים בְּנֵי שָׁנָה. הֲיִרְצֶה ה' בְּאַלְפֵי אֵילִים בְּרִבְבוֹת נַחֲלֵי שָׁמֶן הַאֶתֵּן בְּכוֹרִי פִּשְׁעִי פְּרִי בִטְנִי חַטַּאת נַפְשִׁי. הִגִּיד לְךָ אָדָם מַה טּוֹב וּמָה ה' דּוֹרֵשׁ מִמְּךָ כִּי אִם עֲשׂוֹת מִשְׁפָּט וְאַהֲבַת חֶסֶד וְהַצְנֵעַ לֶכֶת עִם אֱלֹהֶיךָ.
— פרק ו', פסוקים ה'-ח'
ג'אט (קבוצה אתנית)

ג'אט (בפנג'בי: ਜੱਟ, בהינדי: जाट, באורדו:جاٹ, באנגלית: Jat (מבטאים "ג'אאט") היא קהילה אתנית, בזמנו בעיקר חקלאית באופייה, בצפון הודו ובפקיסטן.
בהתחלתה עם של רועים על גדות החלק התחתון של הנהר אינדוס בחבל סינד, נדדה עם הזמן צפונה אל אזורי פנג'ב, דלהי, רג'פוטאנה ומערב מישור הגנגס תוך מעבר לחיים מיושבים ולחקלאות.
בני ג'אט הפכו למרכיב חשוב בקרב ההודים הפנג'בים. כיום חיים בני ג'אט בעיקר במדינות ההודיות הריאנה, פנג'ב, דלהי, רג'סטן ואוטאר פרדש, ובמדינות פנג'ב וסינד בפקיסטן.
בני ג'אט אימצו דתות שונות - הינדואיזם, אסלאם סוני (בפקיסטן) ובמיוחד הסיקיזם. אולם פולחן האבות תופס עדיין תפקיד חשוב בתרבותם ומסורותיהם. בני ג'אט נמנעו תקופות ארוכות להכיר בסמכויות דתיות ופוליטיות, ובמערכת הקאסטות. הם נחשבים "ללא קסטות" והוגדרו לא פעם על ידי שכניהם כ"טמאים". קהילת ג'אט דוברת בעיקר את שפת פנג'בי (הניבים ג'אטקי-הינדי, הינדקי וכו'). חלקם מדברים גם אורדו.
קהילת הג'אט ראתה שינויים מרחיקי לכת במאה ה-17, הפלג ההודי של הג'אט נקט במאבק מזוין נגד האימפריה המוגולית בסוף המאה ה-17 ותחילת המאה ה-18. הממלכה הג'אטית הגיעה לשיא פריחתה תחת מהראג'ה סוראג' מאל בבהרטפור, בשנים 1707-1763.
קהילת הג'אט של אזור פנג'ב לקחו חלק עיקרי בהגדרת הקאלסה פאנת' הסיקית והן נקראים ג'אטים סיקים.

דמוגרפיה

במאה ה-21 הג'אטים היוו 20% מאוכלוסיית חבל פנג'ב, 10% מתושבי בלוצ'יסטן, רג'סטן ודלהי, 2-5% מתושבי סינד, ח'ייבר פח'טונח'ווה ואוטר פרדש. 6 מיליון ג'אט חיים בהודו ו-4 מיליון בפקיסטן.
בשנת 2012 העריכו ב"הינדוסטן טיימס" כי יש בעולם 82.5 מיליון ג'אט. המספרים במפקדי האוכלוסין בהודו נמוכים בהרבה.
בני ג'אט מוכרים כ"מעמד חלש אחר" (Other Backward Class) ב-7 מתוך 36 המדינות וטריטוריות המרכיבות את הודו, דהיינו ברג'סטן, בהימאצ'ל פרדש, בדלהי, באוטראקהאנד, באוטאר פרדש, במדיה פרדש ובצ'טיסגאר. קטגוריה זו מעניקה להם זכאות להעדפה מתקנת בתור אוכלוסייה הנמצאת מחוץ למערכת הקאסטות ומעמדה נחשב לעיתים קרובות כנחות. עם זאת ההכרה הזאת לא זיכתה אותם בהעדפה מתקנת בתחום המשרות בממשל המרכזי אלא רק במדינת רג'סטן (החל משנת 1999), להוציא  המחוזות בהרטפור ודולפור.
בעשור השני של המאה ה-21 עלתה הדרישה מצד בני ג'אט באזורים נוספים לזכות בהעדפה מתקנת.
בשנת 2016 ארגנו בני ג'אט ממדינת הריאנה תנועת מחאה המונית לשם כך, שהידרדרה למעשי אלימות והתנגשויות עם כוחות הסדר, עם נפגעים בנפש.
במהומות מ-20 בפברואר 2016 חסמו ג'אטים והרסו דרכי תחבורה אל עיר הבירה של הודו, דלהי, וחלקים מתעלת מונאק המספקת מים לעיר הזאת. 10 מיליון תושבים בדלהי נותקו ממים. כמו כן פגעו ברכוש רב פרטי וציבורי. בעיר רוטאק הציתו חנויות ומפעלים השייכים לקבוצות אתניות אחרות.
ג'וסלין בורדיק

ביוגרפיה

בורדיק נולדה בעיר פארגו שבדקוטה הצפונית בשם ג'וסלין לואיז בירץ'. ב-1939 סיימה את לימודיה התיכוניים בתיכון המרכזי בפארגו ואת לימודיה באוניברסיטת נורת'ווסטרן סיימה ב-1943. כמו כן, היא עבדה בצעירותה כקריינית ברדיו במורהד (Moorhead) שבמינסוטה. כאשר הייתה חברה בליגה הלא-מפלגתית הדמוקרטית של דקוטה הצפונת, התנדבה במסעי הבחירות של בעלה בשנים 1964, 1970, 1976, וב-1982.
עם מותו של בעלה, הסנאטור קוונטין בורדיק בספטמבר 1992, היא מונתה בידי מושל דקוטה הצפונית ג'ורג' סינר למלא את מקומו בסנאט עד לעריכת בחירות מיוחדות לסנאט. כאשר הגיע מועד הבחירות, היא בחרה שלא להעמיד את עצמה כמועמדת בבחירות אלו. אחרי שקנט קונרד נכנס לתפקידו בדצמבר 1992, פרשה בודריק לגמלאות בעיר הולדתה פארגו.
בורדיק הייתה האישה הראשונה מדקוטה הצפונית לייצג את המדינה בקונגרס של ארצות הברית בכלל. היא חיה בפארגו, ובמשך שנים הייתה שם פעילה ציבורית. ב-6 באפריל 2019 נפטר הסנאטור פריץ הולינגס מקרוליינה הדרומית והיא נהפכה לסנאטורית לשעבר המבוגרת ביותר.
גלריה בורגזה

יצירות המוצגות בגלריה

מרבית היצירות המוצגות בגלריה מוצגות בדיוק בנקודה לה הם יועדו - פסלי ברניני הוזמנו על ידי שפיונה בורגזה בדיוק עבור המקום בו הם מוצגים כיום, וכך גם פסלה של אחותו של נפוליאון בונפרטה - פאולין, אשר נישאה לאחד מבני המשפחה, המתאר את פאולין השרועה על כיסא, מעשה ידי אנטוניו קנובה.
שפיונה בורגזה אסף את יצירותיו של קאראווג'ו ובהן: "נער עם סל פירות", "הירונימוס הקדוש כותב", ו"בכחוס החולה" וכן ציורים של טיציאן כגון "אהבה קדושה וטמאה", ציורו של רפאל - "הקבורה" ועבודות של פטר פאול רובנס ופרדריקו בארוצ'י.
הגלריה היא גלריה קטנה ביותר - מצויים בה 20 חדרים הפרוסים על שתי קומות, והביקור בגלריה אינו נמשך יותר משעתיים בשל מספר המבקרים הרב (כל שעתיים מוצאים כל המבקרים).
בקומה התחתונה מוצגות גם עתיקות רומיות (בעיקרה מהמאה הראשונה - השלישית) בהם פסיפס הגלדיאטורים הידוע, וכן הפרסקאות הידועות שעל תקרת החדרים מעשה ידי האמן הסיציליאני מאריאנו רוסי, שציוריו נראים תלת ממדיים.

אוסף ברניני

יצירותיו המועטות של ברניני המוצגות בגלריה מהוות למעשה אחוז גדול מעבודותיו החילוניות של ברניני, אשר מרבית עבודותיו הן עבודות דתיות. בגלריה רואים את
אמלתיאה עם יופיטר הילד ופאן (1615) , אפולו ודפנה (1622–25) ודוד (1623) , הנחשבים לשיאה של היצירה הבארוקית, וכן הפסלים המוקדמים והפחות מוצלחים של ברניני: אנאס, אנכיסס ואסקניוס (1618–19) , אונס פרספונה (1621-22). והאלגוריה האמת מתגלה על ידי הזמן (1646–52) .
כמו כן מוצגות בגלריה פסל ראשו של האפיפיור פאולוס החמישי (1618–20) ופסל ראשו של תומכו של ברניני- שיפיונה בורגזה (1632) .
פלימפטון 322

פלימפטון 322 (באנגלית: Plimpton 322) הוא לוח חרס שמקורו בבבל, המתוארך בין השנים 1900 לפנה"ס עד 1600 לפנה"ס (תיארוך מדויק יותר מייחס אותו לשנים 1822–1784 לפנה"ס). בלוח, הכתוב בכתב יתדות, ארבע עמודות וחמש עשרה שורות של מספרים בספרות בבליות, כך שהמספרים בשתיים מן העמודות שייכים לשלשות פיתגוריות. זהו ככל הנראה המפורסם שבין הלוחות המתמטיים הבבליים שנמצאו ונותחו. 
מהות המספרים שבו העסיקה את החוקרים - היסטוריונים ומתמטיקאים - שנים רבות. הפרשנות הראשונה שניתנה היא שהלוח שימש להצגה של שלשות פיתגוריות שיוצרו על פי נוסחה. פרשנות מאוחרת יותר היא שהלוח שימש לחישוב ערכה של פונקציה טריגונומטרית. בניגוד לפרשנויות אלה, לפיהן הלוח מעיד על רמה מתמטית גבוהה של התרבות הבבלית ומתבלט ביחס לשאר הממצאים מסוגו, הוצגה פרשנות לפיה הלוח שימש ככלי עזר בהוראת חשבון, ואין בו ייחוד רב ביחס לממצאים הדומים לו.
שמו של הלוח נובע מכך שהוא פריט מספר 322 באוסף של ג'ורג' ארתור פלימפטון. מקורו בעיר העתיקה לרסה שבעיראק של ימינו, והוא התגלה בעת חפירות ארכאולוגיות לא חוקיות, יחד עם עוד אלפי לוחות מסוגו, בתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20. פלימפטון קנה את הלוח, בערך בשנת 1922, ככל הנראה מבלי שהוא או המוכר יבחינו בייחוד שבו, ובאמצע שנות ה-30 תרם אותו יחד עם האוסף שלו לאוניברסיטת קולומביה, שם הוא שמור עד היום. בתיאור הקטלוגי שלו תואר פלימפטון 322 כמכיל "רישום עסקה מסחרית".

תיאור הלוח

הלוח הוא ברוחב 13 ס"מ, בגובה 9 ס"מ ובעובי 2 ס"מ. 
הלוח מכיל ארבע עמודות של מספרים. העמודה הימנית ביותר, שניתן לתרגם את כותרתה בתור "השם שלו" מכילה על פי סדר את המספרים מ-1 ועד 15. בשל פגמים בלוח, המספרים 5, 6 ו-15 לא מופיעים בבירור בו, אך ניתן לשער את קיומם. המספרים בעמודה זו כתובים בסגנון שונה מזה של המספרים בשאר הלוח (לדוגמה, 4 כתוב כריבוע של ארבע יתדות שמסמלות יחידה, בזמן שבמופע של 4 בעמודה אחרת, הוא מופיע כשלוש יתדות ועוד אחת מתחתיהן). הסגנון השונה נובע כנראה מכך שאין משמעות מתמטית למספרים אלו, והם משמשים רק למספור השורות.
כותרת העמודה השלישית משמאל ניתנת לתרגום כ"צלע האלכסון" (במקור מכילה הכותרת את המילה "ריבוע", אך כנראה שהכוונה במילה זו היא לאורך צלע), ואילו כותרת העמודה השנייה משמאל ניתנת לתרגום כ"צלע הרוחב". בין שתי עמודות אלו מתקיים הקשר הבא: אם  הוא מספר מהעמודה השנייה משמאל, ו- הוא המספר המתאים מאותה שורה בעמודה השלישית משמאל, אז בכל המקרים פרט לארבעה מתקיים ש- הוא ריבוע של מספר טבעי - כלומר, ש- יכול לשמש כאורך של ניצב ו- יכול לשמש כאורך היתר במשולש ישר-זווית שבו כל הצלעות הן בעלות אורכים שלמים. קשר זה נובע ממשפט פיתגורס. פירוש הדבר הוא ששתי העמודות הללו מתארות (בצורה לא ישירה) שלשות פיתגוריות. המספר השלישי בשלשה, שערכו נתון על ידי , אינו מופיע על גבי הלוח.
העמודה הראשונה משמאל היא הבעייתית מבין כל העמודות. בשל פגמים בלוח, הכותרת שלה אינה ברורה. כמו כן, כיוון שהלוח ככל הנראה נשבר לאורך קצה העמודה, לא ברור האם השקעים שמופיעים בתחילת כל שורה נובעים מהקו המפריד בין השורות, או שמדובר בסימון של המספר 1 בתחילת כל אחד מהמספרים בעמודה זו.
המספרים שבעמודה הראשונה מסודרים בסדר יורד. אם מסתכלים על המספרים כמייצגים שברים בבסיס סקסגסימלי (בסיס 60) שבו השתמשו הבבלים, הרי שניתן לתת לשורה זו אחת משתי פרשנויות: אם אכן מופיע 1 בתחילת כל איבר בשורה, השורה מתארת את היחס . אם לעומת זאת לא מופיע 1, היא מתארת את . חלקים מהעמודה השמאלית חסרים, אך ניתן לשער את ערכם על פי הכלל המנחה שנראה כי שימש ליצירת שאר המספרים בעמודה זו.
לוקאש פישצ'ק

קריירה

את תחילת דרכו התחיל פישצ'ק בקבוצת הנוער, גבארק זברז'ה אשר אליה הצטרף ב-2001 כחלוץ. בעונת 2002/2003, זכה עמה פישצ'ק באליפות פולין לנערים. ב-2004, חתם פישצ'ק בהרטה ברלין. החל משנה זו ועד 2007 הולווה פישצ'ק לזגלביה לובין עמה זכה באליפות פולין בעונת 2006/2007.
עונתו האחרונה בה הושאל לזגלביה לובין הייתה עונת 2006/2007. ב-26 באפריל 2008 הבקיע פישצ'ק את שערו הראשון בקבוצה הרטה ברלין במשחק נגד הנובר 96. כתוצאה מניתוח שעבר בירך, פישצ'ק אינו שיחק משחקים רבים בעונת 2008/2009. בעונתו האחרונה בהרטה ברלין, עונת 2009/2010 הפך פישצ'ק לשחקן הרכב בקבוצה.
ב-19 במאי 2010 חתם פישצ'ק על חוזה לשלוש שנים בבורוסיה דורטמונד כשחקן חופשי. ב-26 ביולי 2011, האריך פישצ'ק את חוזהו במועדון בשלוש שנים נוספות, עד יוני 2016.

קריירה בינלאומית

ב-2004, שיחק פישצ'ק בנבחרת פולין עד גיל 19, באליפות אירופה עד גיל 19 כחלוץ והיה למלך השערים של טורניר זה. את הופעתו הראשונה בנבחרת הלאומית של פולין בכדורגל שיחק פישצ'ק במשחק ידידות נגד אסטוניה ב-3 בפברואר 2007.
כמו כן, פישצ'ק לקח חלק במשחקיה של נבחרת פולין בכדורגל בטורנירי יורו 2008 ו-2012. ב-29 ביולי 2011, הוטלה על פישצ'ק השעיה של חצי שנה האוסרת לשחק בנבחרת פולין בכדורגל בזמן זה. לאחר ערעור, ההשעיה בוטלה בספטמבר 2011.
לאחר הכישלון של נבחרת פולין במונדיאל 2018, הודיע פישצ'ק על פרישה מהנבחרת.

חייו האישיים

פישצ'ק נשא את אווה ביוני 2009, בתם, שרה, נולדה ב-3 במרץ 2011.
תחנת הרכבת בר גיורא

היסטוריה

התחנה הוקמה בשלהי המאה ה-19 לאחר שמסילת הרכבת לירושלים החלה לפעול. נחל קטלב הסמוך שימש כמקור מים לדודי הקיטור של הרכבות שהיו עוצרות בתחנה בזמן השלטון העות'מאני ובימי המנדט הבריטי. עד קום המדינה נקראה התחנה על שם הכפר הערבי הסמוך דיר א-שיח'. בשנות ה-50 שימשה כתחנה תפעולית של רכבת ישראל, גם לאחר שקטרי הקיטור הוחלפו בקטרי דיזל.
בשנות האלפיים, כאשר חודשה מסילת הרכבת לירושלים, נותר מבנה התחנה ההיסטורי על תילו בסמוך לתוואי המחודש. המועצה לשימור מבנים ואתרי התיישבות דרשה מרכבת ישראל להכליל בפרויקט חידוש המסילה את שחזור מבני התחנה ואלמנטים היסטוריים אחרים בסביבתה (עמודי איתות, עמודי טלגרף, מוטות ויסות המסילה ומתקני מילוי, אחסון והעברת מים), אך הרכבת סירבה.

כיום

המבנים ההיסטוריים של התחנה מתחלקים לשתי תקופות: למרגלות המסילה, בסבך הצמחייה של נחל שורק, ישנם המבנים הקדומים יותר של התחנה שנבנו ונעשה בהם שימוש בשלהי התקופה העות'מאנית. לצד המסילה נמצא המבנה הבולט ביותר במתחם התחנה, שהוקם בימי המנדט הבריטי כמה שנים לאחר מלחמת העולם הראשונה. בסביבות התחנה נמצאים גם שני פילבוקסים שמהם הגנו החיילים הבריטיים על מסילת הרכבת לירושלים - האחד ממזרח לתחנה והשני ממערב לה.
מתחם התחנה ההיסטורית מיועד לשימור, אך נכון לשנת 2007 המבנה העיקרי של התחנה (מימי המנדט הבריטי) נעול ואטום בלבנים. לאור היעדר הפעילות בתחום השחזור, המועצה לשימור מבנים יוזמת בשיתוף עם המועצה האזורית מטה יהודה תוכנית שבמרכזה תחנות הרכבת ההיסטוריות נחל שורק ובר גיורא. לפי התוכנית, תושבי טל שחר יאמצו את תחנת הרכבת נחל שורק ותושבי בר גיורא יאמצו את תחנת בר גיורא במטרה לפתחן כנקודות משיכה לתיירים.
התחנה משמשת כתחנה תפעולית קטנה של רכבת ישראל כחלק מהקו המחודש לירושלים. בתחנה הוקם מבנה שליטה ובקרה בקרבת התחנה ההיסטורית, ובצמוד לה הונחה מסילה כפולה המאפשרת מפגש רכבות בקו ירושלים-בית שמש.
שוש וייץ

ד"ר שושנה (שוש) וייץ (1 בפברואר 1939 – 24 בספטמבר 2000) הייתה חוקרת ומבקרת תרבות ותיאטרון ישראלית.

ביוגרפיה

וייץ נולדה ב-1 בפברואר 1939. למדה הוראה, לימדה בעפולה ולאחר מכן הייתה שנים רבות מורה ומרצה לתיאטרון בסמינר הקיבוצים, באוניברסיטת תל אביב ובתיכון חדש. פרסמה טורי ביקורת בעיתון "ידיעות אחרונות" והייתה מבקרת התיאטרון של קול ישראל. בשנת 1976 קיבלה תואר שני מאוניברסיטת תל אביב, (עבודה הגמר הייתה בנושא "דרכי הכנה לקראת הצגות תיאטרון") נושא עבודת הדוקטור שלה, שאותה הגישה ב-1980, היה מחזותיו של חנוך לוין.
וייץ הקימה את מרכז המידע לתרבות ישראלית במשרד החינוך ופרסמה מאמרים ומחקרים על הרגלי צריכת התרבות בישראל.
בתה (ילידת 1959) היא העורכת ובמאית הטלוויזיה ענת זלצר. בנה הוא המלחין והמוזיקאי ערן וייץ. בשנת 1992 נדרס בנה השני, אסף, למוות בתאונת דרכים בגיל 16, דבר שהוביל להסתגרותה.
וייץ נפטרה בסתיו 2000 ממחלת הסרטן, בת 61 במותה. נקברה בבית העלמין קריית שאול.
בובתי דולי היקרה

העלילה

בלב ליבו של מדבר מקסיקו נפתח מפעל ליצור בובות. בזמן ניסיון לפתוח עוד מפעל באזוכר, מתגלה במהלך החפירות שם אתר ארכאולוגי, שהיה בעצם בית התפילה והפולחן של בני המאיה. לאחר שבני המאיה התפללו לשטן, הם היו נאספים כל לילה וחותכים בקלות את ביטנם בעזרת סכין על מנת שטיפות דם יזלגו הישר לתוך הגביע של השטן כדי שהוא יוכל לשתות את דמם, אלא שמספר מורדים מאותה התקופה אטמו באבן את השער של אותו בית פולחן כדי שהכוחות השחורים של הרשע לא ייצאו ממנו. לאחר המשך החפירות נפתח אותו השער של בית הפולחן שהיה קרוב למפעל הבובות שבבעלותו החדשה של אליוט ווייד, וכתוצאה מכך נכנסו הכוחות השחורים של הרשע הישר מבית הפולחן אשר שקע בחולות המדבר לעבר המפעל של בובתי דולי היקרה. משפחה אמריקאית בעלת ארבע נפשות מגיעה למקסיקו. אליוט ווייד הוא האב של ג'ימי וג'סיקה ווייד וגם הבעל של מרלין ווייד, אשר הופך לבעל מפעל הבובות של בובתי דולי היקרה אלא שבסופו של דבר הוא נופל קורבן לבובות רוצחות שכן שלאחר שהבובות רצחו אנשים, הם ניסו להרוג גם אותו לאחר שקשרו את רגלו לחבל שהיה מחובר לגלגל המפעל, כמו כן הם הפעילו את הגלגל שהסתובב, כך שהוא נגרר בדרך אל מותו, אבל אז בא למפעל הארכאולוג קארל רזניק, והציל אותו לאחר שכיבה את הסתובבות הגלגל.
לפי הסרט, האגדה מספרת שבעלי הפולחן דיברו בשפת הסנציה, השתמשו בשפת הסנציה בזמן תפילתם לאחר ששחטו מספר ילדים לכבודו של ילד-שטן בשם הסנציה, אותו ילד-שטן אף פעם לא הסתפק בהקרבת עשרות ילדים אלא רצה לשתות דם של כמאה ילדים מוקרבים ליום, לשם כך נאלץ האספסוף הזועם לחסום בקיר של בטון ומלבנים את פתח השער של הכניסה. רוב הקורבנות של הסנציה היו גופות של ילדים שרופים.
נזירת הכנסייה הכרמליסתית שהיא גם אחותה של קמילה, האחות אלווה, מתחילה להבין שמקברו של הסנציה מתחילים לפתע לצוץ כל מיני כוחות שחורים ומרושעים העומדים מאחורי רציחתה של אחותה, קמילה, ומאחורי השפעתה לרעה של ג'סיקה שבה טיפלה אחותה קמילה אירוע זה גורם לה לקחת את החוק בידיים, כך שהיא לוקחת כל מיני דברים בעירים כגון נוזל של בנזין דליק ואבקת זרחן ושופכת אותם לעבר פתח הכניסה של מערת הקבר, אלא שאז לרוע מזלה בזמן שהיא מדליקה את הגפרור כדי להחריב את מערת הקבר על ידי השריפה, מגיע באותו הרגע הארכאולוג קארל רזניק ומעיף את הגפרור לאחר שהוא בועט בידה שאוחזת את הגפרור וכך הגפרור הבוער נופל רחוק ארצה. קארל אומר לה: מה את השתגעת? אך היא מנסה להזהיר אותו: אתה חייב להפסיק מייד עם זה(עם המשך המחקר הארכאולוגי באתר) אחרת כולם ימותו במיוחד ילדים, אנא בבקשה ממך תחסום את הגישה לפתח אזור מצבת הקבר בעזרת קיר של בטון ומלבנים אך הארכאולוג קארל רזניק התעלם מאזהרותיה.