צילום בעזרת עפיפון

צילום בעזרת עפיפון (באנגלית: Kite aerial photography - ראשי תיבות KAP) הוא תחביב ושיטה לצילום תצלומים אוויריים. בשיטה זו מחוברת מצלמה לעפיפון ומופעלת באמצעות שלט או בצורה אוטומטית. מערכות הצילום נעות ממערכות פשוטות מאוד, המורכבות ממנגנון הפעלה מרחוק וממצלמה חד-פעמית, למערכות מורכבות הכוללות הפעלה באמצעות אותות רדיו ושימוש במצלמה דיגיטלית. במקרים מסוימים שיטה זו יכולה להוות חלופה טובה יותר לעומת שיטות אחרות של צילום אווירי.

ציוד הצילום ושיטות הייצוב

ניתן לחבר את המצלמה ישירות לעפיפון אך לרוב היא מחוברת לציוד ייעודי התלוי מחבלי העפיפון במרחק מסוים מהעפיפון עצמו. מרחק זה נועד להפחית את ההשפעה של תנועת העפיפון המהירה על יציבות המצלמה, ולאפשר לעפיפון לעוף לגובה יציב לפני חיבור המצלמה למערכת. כאשר הדבר ניתן, מכוונים את המצלמה למהירות תריס גבוהה כדי להפחית את טשטוש התנועה. שימוש במצלמה בעלת מנגנון ייצוב יכול לסייע בצילום תמונות חדות יותר. כדי לצלם תמונות שבהן קו האופק ישר, משתמשים במנגנון מיוחד המאפשר למתלה המצלמה ליישר את עצמו באופן אוטומטי מתחת לחוט העפיפון.

מתלה מטוטלת

מתלה מטוטלת (Pendulum suspension) היא שיטה פשוטה ליישור המצלמה שמחוברת באמצעות מוט קשיח לחוט העפיפון. זווית המוט הישרה נשמרת בעזרת כוח הכבידה, ללא תלות בזווית חוט העפיפון. המוט נוטה לתנודה בשל תנועת חוט העפיפון ולחץ הרוח, ועל כן מכונה המנגנון "מטוטלת", אולם מנגנון זה עדיין מגביר את יציבות המצלמה ושומר עליה אופקית יותר.

מתלה פיקבה

מתלה פיקבה (Picavet suspension), שנקרא על שמו של הממציא הצרפתי פייר פיקבה (Pierre Picavet), מורכב מצלב קשיח התלוי בשני צדדיו מתחת לחוט העפיפון, באמצעות חוט יחיד ("חוט פיקבה") שמושחל כמה פעמים לנקודות אחיזה על הצלב ולנקודות האחיזה בחוט העפיפון. לצלב מחובר מעמד למצלמה, ועליו מחוברת המצלמה. חוט פיקבה מושחל דרך ווים קטנים או גלגלות קטנות, כך שמשקל מעמד המצלמה והמצלמה עצמה גורם לו להתיישר אופקית באופן טבעי. המבנה של מתלה פיקבה שונה פעמים רבות במהלך השנים כדי לנסות להגביר את היציבות שלו ולהקל על ניוד המערכת.

שחרור התריס ומיצוב המצלמה

ניתן לשחרר את התריס (ללחוץ על כפתור הצילום) בדרכים שונות, בתלות בסוג המצלמה ובמידת המורכבות של הציוד האלקטרוני הנלווה, אם קיים. שיטות לשחרור התריס כוללות שימוש במנגנון סרבו הנשלט באותות רדיו, שימוש באותות אינפרא-אדום או בחיבור חוטי כדי להורות למצלמה לשחרר את התריס, או שימוש במנגנון מובנה של המצלמה לצילום במרווחי זמן (אינטרוולומטר). במקרה האידיאלי תינתן למצלמה ראשית האפשרות להגיע לגובה המרבי לפני שחרור התריס, ולא במהלך התרוממות העפיפון.
כאשר המצלמה מחוברת ישירות לעפיפון או לחוט ישנו קושי לשנות את מיקומה. כאשר היא מחוברת למסגרת, ניתן לתכנן את המנגנון כך שיהיה ניתן להזיזו אופקית ואנכית כדי לשנות את פורמט הצילום לצילום דיוקן (portrait) או לצילום נוף (landscape). ניתן לבצע שינויים אלו בזווית הצילום באופן ידני בעוד המתלה נמצא על האדמה בטרם ההתרוממות, או על ידי סיבוב המתלה בעודו באוויר בעזרת שלט רחוק או בקר אוטומטי במנגנון. לרוב נעשה שימוש במערכת אותות רדיו, בדומה לטיסנים. מנגנוני הסרבו במערכות אלו מותאמים לשינוי מיצוב המתלה. כמו כן, פותחו כמה בקרים אוטומטיים שיכולים לצלם תמונה, להזיז את המצלמה בזווית קבועה, לצלם את התמונה הבאה וכן הלאה.

העפיפון

המאפיין החשוב ביותר לעפיפון שמשמש לצילום הוא היציבות. לרוב משתמשים בעפיפונים בעלי חוט אחד מכיוון שהם מאפשרים להגיע לאורכי חוט גבוהים וכן מצריכים פחות התערבות מצד המטיס מאשר עפיפוני ספורט (שני חוטים). כמעט כל עפיפון יציב יכול לשמש לנשיאת מתלה מצלמה קל-משקל (עד 500 גרם בערך). ככל שהמשקל עולה, יש צורך בבחירת תכנונים מסוימים בעלי מאפיינים מתאימים, למשל בנשיאת החוט, בטווח הרוח, בזווית התעופה ובקלות ההטסה. הסוג הפופולרי ביותר הוא עפיפון המצנח (Parafoil), שמאפשר משיכה חזקה למדי של העפיפון יחסית לגודלו, וניתן לאכסנו בקלות בחלל מצומצם, בשל עיצובו שנעדר מוטות. עפיפונים בעלי מוטות כמו עפיפון הרוקקו דקו או עפיפון הדלתה נוטים לעופף בזווית גבוהה יותר מאשר המצנח לעומת הקרקע, ובכך יש יתרון כאשר המרחק בין נקודת ההטסה למושא הצילום הוא קטן. זווית טיסה גבוהה יותר מאפשרת לעפיפון לשאת משקל רב יותר, מכיוון שכוח רב פועל בכיוון האנכי. דגמי עפיפוני ההליום (Helikite), החדשים יחסית, שמתוכננים בעיצוב קל-מהאוויר, מאפשרים צילום אמין בעזרת עפיפון בתנאים מורכבים, ונחשבים לדגם שפותח פתח להרחבת הצילום המקצועי בתחום.

היסטוריה

תצלומי העפיפון הראשונים צולמו בשנת 1887 על ידי המטאורולוג הבריטי דאגלס ארצ'יבלד (Douglas Archibald),‏ ואחריו ב-1888 על ידי חלוץ הצילום האווירי הצרפתי ארתור בטוט (Arthur Batut).‏
בהמשך נעשו שכלולים בטכניקות הצילום האווירי באמצעות הטסת עפיפונים, בידי הצרפתי מרסל מאיו (Marcel Maillot), מקים תנועת הצופים רוברט באדן פאוול הבריטי, האמריקאים צ'ארלס למסון (Charles Lamson) ויליאם אבנר אדי (William Abner Eddy), האוסטרלי לורנס הרגרייב (Lawrence Hargrave) - שהמציא ב-1893 את "עפיפון הקופסה" (box kite) וב-1884 את "עפיפון הרכבת" (kite train), והקפטן הצרפתי ז'אק-תאודור סאקוני (Jacques-Théodore Saconney).‏
ב-1906 צולמה בעזרת עפיפון תמונה מפורסמת של סן פרנסיסקו לאחר רעידת האדמה הגדולה שהתרחשה בעיר (ראו תמונה משמאל), על ידי הצלם ג'ורג' לורנס, מחלוצי תחום הצילום בעזרת עפיפון. התמונה צולמה באמצעות מצלמה פנורמית ובעזרת ציוד לייצוב פרי תכנונו.

צילום בעזרת עפיפון כיום

עם הופעת האינטרנט, שיפור ציוד התאורה וזמינות המצלמות הדיגיטליות, שלטי הרדיו וציוד המיקרו-אלקטרוניקה, גברה הפופולריות של שיטת הצילום בעזרת העפיפון. בשנים האחרונות, הפכו עפיפונים שמאפשרים להרכיב מערכת צילום בעזרת עפיפון בקלות ובמהירות, ולהתחיל לצלם תמונות אוויריות בשיטה זו, למוצר זמין לצלם המתחיל. עפיפונים אלו מאפשרים לצלם תמונות בתחום האור הנראה, ועם מיומנות נוספות, גם בתחומי העל-סגול והתת-אדום.
מידת השכיחות של שיטה זו בתעשיית הצילום עצמה היא מוגבלת, בשל הצורך להיתלות בתנאי מזג האוויר (ובייחוד ברוח, שמש וגשם) והעובדה שלא כל אתר צילום מותאם לשימוש בעפיפון. הטסת עפיפון באזור בנוי או סביב עצים עלולה להיות בעייתית, בשל תנאי הרוח. השימוש העיקרי כיום בשיטה זו הוא בצילום לשעות הפנאי, צילום אמנותי, וכן בארכאולוגיה (בין היתר, מתמחה בעניין זה קרן הארכאולוגיה של מערב לותיאן, West Lothian Archaeological Trust).