ליסה פלדמן בארט

השכלה

בארט נולדה בטורונטו שבקנדה בשנת 1963. בשנת 1986 סיימה את לימודיה לתואר בוגר במדעים באוניברסיטת טורונטו בהצטיינות. המשיכה להתמחות קלינית בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת מניטובה יחד עם לימודי דוקטורט בפסיכולוגיה קלינית באוניברסיטת ווטרלו. את השניים סיימה בארט בשנת 1992. מיד לאחר מכן התמנתה לפרופסור משנה באוניברסיטת פנסילבניה משם עברה בשנת 1996 לבוסטון קולג', התמנתה לפרופסור חבר בשנת 1999 ולפרופסור מן המניין בשנת 2003. ב-2010 עברה ללמד באוניברסיטת נורת'ווסטרן, שם היא מלמדת כיום.

מחקר

מחקרה של בארט משתמש במתודות בין תחומיות על מנת לאפיין את טיב הרגש, ומקורו. במחקריה ניתן לראות שימוש במתודות אנתרפולוגיות למחקר רגש בין תרבותי, אפיון תהליכים מוחיים בכלים פסיכוביולוגיים ונוירופסיכולוגיים, שילוב טכניקות בלשניות לחקר השפעות שפה על ההתנהגות יחד עם הגות פילוסופית העומדת בבסיס הגדרות מודרניות של רגש.

תאוריית הבניית הרגש

עד לסוף המאה ה-20 רוב המחקר של רגש הניח כי ישנם רגשות אשר קיימים בזכות עצמם, כמו כעס שמחה ועצב. לפי הנחה זו גירוי המעורר רגש מסוים גורם לדפוס קבוע של תגובות. למשל תזוזות קבועות של שרירי הפנים והגוף או הפעלת מעגלים מוחיים. לפיכך הסיקו החוקרים כי הרגש יהיה ניתן לזיהוי באופן אוניברסלי על ידי אנשים מתרבויות שונות. הנחה זו קבעה את הרגשות כבעלי מעמד טבעי ועצמאי בעולם, והנהיגה את טכניקות המחקר ואת השאלות הנחקרות. נוסף לכך כל צורת פירוש הממצאים נכפפה להנחה יסודית זו, דבר אשר אליבא דבארט בלם משמעותית את התקדמות המחקר. אף על פי כן, ככל שהתרבו המחקרים החלו להתגבש שורה של עדויות המטילות ספק בהנחה זו. בחלק מהמחקרים היכולת לזהות פנים באופן חוצה תרבויות לא נמצאה, מטא אנליזות שנעשו על מנת לאפיין מעגלים מוחיים נפרדים לרגשות שוונים הראו תוצאות חלשות מהמצופה, ואף קורלציות אלו ניתנות להסבר. בהתאמה לכך, מדידות פריפריאליות כמו לחץ דם, קצב לב ומוליכות עורית לא העלו הבדלים ברורים דיו בין רגשות שונים בניגוד למצופה. בד בבד עם ממצאים אלו, מספר חוקרים החלו להתפתח מודלים, המעמידים את הרגשות על גורמים בסיסיים יותר. התקדמויות אלו הביאו את בארט לקרוא להזנחת ההנחה, כי רגשות הם קיימים בזכות עצמם, ולהעלות על נס את הצורך בשינוי הפרדיגמה המדעית. לפי בארט, במקום להניח מעמד עצמאי לרגשות, יש לחקור את מה שכינתה פרדוקס הרגשות. מהו המנגנון שבעקבותיו אנו חשים רגשות שונים באפן שונה, לאור העובדה שבמציאות לא קיימת הבחנה שכזו. במחקריה הציעה בארט תאוריה חדשה, לה היא קראה תאוריית הבניית הרגש . תיאוריה זו מתבססת על מודל המעגל המורכב של הרגשות שנהגה על ידי ג'יימס ראסל על מנת להסביר את הפרדוקס. לפי התאוריה מוחנו מבצע בכל רגע נתון אינטרוספקיצה, התבוננות עצמית על התגובות הפיזיולוגיות שלנו. עד כמה אנחנו מעוררים אל מול נינוחים, ועד כמה הסביבה שלנו חיובית ונעימה. על אינטרוספקציה
זו בעקבות תהליכי למידה, המושפעים בין היתר מחינוך, מתרבות ומשפה, אנו מבצעים עיבוד קוגניטיבי לא מודע. בעיבוד מתבצע קטלוג של סך המרכיבים הפיסיולוגים לכדי תובנה רגשית המועלת למודע. תובנה זו מהווה את חווית הרגש המוכרת שמבחינה בין רגשות שונים. תאוריה זו סללה שינוי דרך מהותי בהגדרת רגשות ובדרכי המחקר שלהם בעת המודרנית.ובנוסף למסקנות בפסיכולוגיה כמדע בסיסי, ישנם כמה תוצרים קליניים ישירים. למשל באמצעות התיאוריה ניתן להסביר את הבסיס המדעי לטכניקות ויסות רגשות, המתמקדות בפרשנויות שונות של אותה הסיטואציה על מנת לעורר רגשות שונים. כמו כן, ההבנה שרגשות אינם בעלי דפוס קבוע של תגובות אוניברסליות פותח פתח לביקורות משפטיות רבות, השוללות יכולות זיהוי רגשות בפניהם של עדים, דבר שלעיתים מהווה ראיה משפטית. נוסף לכך נוצר ספק ביכולת העתידיות ליצור מכונה למדידת רגשות, המבחינה בין רגשות שונים בצורה אובייקטיבית.