לואיס בררטון

ביוגרפיה

בררטון נולד ב-21 ביוני 1890 בפיטסבורג, פנסילבניה, לוויליאם דני בברטון ולהלן (הייד) בררטון. לאחר שסיים את בית הספר בסנט ג'ון קולג', אנאפוליס, מרילנד, הוא פנה לאקדמיית הצי האמריקני, שם הוא החל את לימודיו בשנת 1907. לאחר שסיים את לימודיו, הוא עבר בשנת 1911 לאקדמיה של צבא ארצות הברית, שם הוא הועבר לתותחני משמר החופים. ב-27 בפברואר 1912 נשא לאישה את הלן קליסון ויליס.
בספטמבר 1912 הצטרף בררטון לחטיבת האווירונאוטיקה של חיל הקשר של צבא ארצות הברית, ובתחילת 1913 קיבל את אחד מרישיונות הטייס הראשונים של Aero Club באמריקה. כתוצאה מכך, הוא רכש גם את הרישיונות המתאימים לטייסים צבאיים בבית הספר המעופף בסן דייגו, קליפורניה.
באמצע 1916 הוא הועבר לרגימנט ארטילריית השדה ה-17 בפיליפינים, ובתחילת 1917 הצטרף לטייסת האוויר ה-2. באוקטובר אותה שנה הוא נשלח לחזית האירופית, שם נלחם עם הטייסת ה-12, שהייתה לאחת מהיחידות האמריקניות הראשונות בחזית. בררטון השתתף בקרבות על טול ולינוויל, והשתתף בהתקפה על וו ביולי 1918. לאחר שהשתתף בפעילות במהלך קרב סן מייל, עליה עוטר בצלב השירות המצוין, הוא מונה באוקטובר 1918 על ידי בילי מיטשל לקצין המבצעים שלו.
לאחר המלחמה הוא שירת בוושינגטון, והתמנה לתפקיד קצין המבצעים הראשי של קבוצת ההדרכה והתפעול (בראשות מיטשל) על ידי צ'ארלס מנואהר, מפקד שירות האוויר של הצבא. החל מדצמבר 1919 הוא החזיק בתפקיד של נספח תעופה בשגרירות האמריקנית בפריז, ובשנת 1920 הוא קיבל דרגת קבע של מייג'ור.
ב-1 בספטמבר 1922 מונה בררטון למפקד להק ההדרכה בקלי פילד, טקסס, שם מאוחר יותר הוא הוביל את השיעורים הטקטיים והיה נשיא ועדת הטיסה, וב-5 בפברואר 1923 הוא מונה למפקד להק התקיפה ה-3. לאחר שירות בלנגלי כמדריך בבית הספר לשירות אוויר טקטי ומפקד להק המפציצים ה-2, הוא סיים בשנת 1927 את בית הספר לקצינים בכירים בפורט לוונוורת', קנזס, שבו שירת מאוחר יותר עד לשנת 1959 כמדריך. הקשר הקרוב שלו עם בילי מיטשל הוכח כמכשול לקריירה שלו בשלב זה; מ-1928 עד 1931 הוא שירת כמפקד טייסת סיור באוקלהומה. לאחר מכן הוא שימש כמפקד הלהק ה-6 באזור תעלת פנמה עד 1935, ובמשך ארבע השנים הבאות שירת בבית הספר לפיקוד ולמטה בפורט ליוונוורת'.
לאחר פיקוד על שדה בארקסדייל בלואיזיאנה במשך שנה בשנת 1939, הוא הועלה לדרגת בריגדיר גנרל, ומונה למפקד כנף ההפצצה ה-17 בסוואנה, ג'ורג'יה. ביולי 1941, לאחר קידומו למייג'ור גנרל, הוא פיקד על חיל האוויר השלישי של ארצות הברית. זמן קצר לפני ההתקפה על פרל הארבור, מונה בררטון באוקטובר 1941 למפקד חיל האוויר המזרח הרחוק בפיליפינים, ופיקד עליו במהלך המערכה בפיליפינים (1941–1942). לאחר פינויו מהפיליפינים, הוא מונה לסגן המפקד העליון (תחת ריצ'רד פירס) של הפיקוד המאוחד ABACOM של כוחות בעלות הברית בדרום מזרח אסיה ובדרום האוקיינוס השקט, אשר הוקם בתחילת 1942 בפיקודו של הגנרל הבריטי ארצ'יבלד וייוול בג'אווה.
ב-5 במרץ 1942 מונה בררטון למפקד חיל האוויר העשירי, אותו הוא הקים בהודו. ביוני 1942 הועבר בררטון למצרים, שם הוא מונה למפקד חיל האוויר המזרח התיכון (USAMEAF, מאוחר יותר חיל האוויר התשיעי). בתפקידו זה הוא סייע לבריטים בבריטים בהגנה על תעלת סואץ, במהלך המערכה בצפון אפריקה, במהלך הפלישה לסיציליה ובמהלך הפלישה לאיטליה. באוקטובר 1943 הועבר חיל האוויר התשיעי של בררטון לאנגליה כדי להשתתף ככוח אוויר "טקטי" לקראת מבצע אוברלורד. באוגוסט 1944 העניק לו הגנרל אייזנהאואר את הפיקוד על הארמייה המוטסת הראשונה של בעלות הברית, שמבצעה הראשון היה מבצע מרקט גארדן. בתחילת 1945 השתתפה הארמייה של בררטון גם במבצע נבחרת. בררטון נשאר באירופה עד סוף המלחמה.
לאחר חזרתו לארצות הברית, נקרא בררטון למפקדת חיל האוויר בוושינגטון, ובינואר 1946 הוא מונה למפקד חיל האוויר הראשון בטמפה, פלורידה. בהמשך הוא מונה לחבר בוועדה לאנרגיה אטומית בוושינגטון, שם הוביל את אנשי הקשר לצבא.
לואיס בררטון נפטר ב-1 באוגוסט 1967, ונקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.