רוברט בן משה

חייו המוקדמים

בן-משה נולד בברוקלין שבניו יורק. הוא איתר את מקור השושלת שלו בליטא, שם אבי סבו, משה קרייסקול, היה אחד היהודים הראשונים ששירתו בצבא הצאר ב-1830. סבו של בן-משה, הרב הרמן בן-משה העביר את המשפחה לארצות הברית בשנת 1894.
אביו של בן-משה נפטר כשהיה בן עשר והותיר אותו, שלושת אחיו ואמו עם חוב של 250,000$ ומלונית הפאטיו הלא מרוהטת במונטיסלו, ניו יורק. המשפחה המשיכה להחזיק במלונית, בן-משה הצעיר עסק בפעילות משק הבית, נשא את מקלות הגולף של האורחים והפעיל את המרכזיה. העבודה הראשונה של בן-משה כנער הייתה כנהג משאית אספקה של קוקה קולה.
בן-משה בוגר תואר ראשון מאוניברסיטת אלפרד, משנת 1966, במתמטיקה. בין השנים 1966 ל-1968 בן-משה שירת כסגן בצבא ארצות הברית, הוצב בקוריאה בחיל הקשר האמריקאי ושם הוביל את תוכנית ההתקנה של תחום התקשורת.

קריירה

בן-משה החל את הקריירה שלו כשהצטרף כיועץ לחברת הייעוץ "ארתור ד. ליטל". ב-1975 הצטרף בן-משה לקבוצת מערכות צ'ייס מנהטן וב-1982 לפיין וובר כדי להוביל את הפיתוח של מרכז הברוקראז' של החברה.
במשך 14 שנות כהותו בפיין וובר בן-משה רכש ניסיון בשיווק וניהול בחטיבות עסקיות שונות, מה שהוביל אותו להפוך לסמנכ"ל הכספים של היחידה הקמעונאית של החברה. עם התקדמות הקריירה שלו בפיין וובר, בן-משה המשיך לצבור תחומי אחריות, מה שהוביל לקידומו כסגן נשיא ומנהל התפעול, המינהל והטכנולוגיה בחברה. בתפקיד זה הוא פיקח על המיזוג של פעילויות קידר פיבודיו עם אלה של פיין וובר.
ב-1995 בן-משה עזב את פיין וובר לטובת תפקיד סגן נשיא בכיר בחברת ביטוח החיים מטרופולין. גם במטרופולין הוא טיפס במעלה הסולם וקודם לנשיא וסמנכ"ל תפעול. בנובמבר 1997, בתפקידו כסמנכ"ל תפעול, בן-משה פיקח גם על מערכי הביטוח הפרטי, המוסדי והבינלאומי. ב-1998 מונה ליו"ר הדירקטוריון ומנכ"ל החברה. הוא ליווה את החברה בתהליך הפיכתה לציבורית ופרש מתפקידו ב-2006.

ביטוח מטרופולין

בן-משה הצטרף לחברת הביטוח מטרופולין בשנת 1995. בהמשך הוא מונה לסמנכ"ל תפעול ופיקח על מערך הביטוח הפרטי, המוסדי והבינלאומי. ב-1998 הוא מונה ליו"ר הדירקטוריון ומנכ"ל, תפקיד שמילא עד לפרישתו ב-2006. במהלך כהונתו הוא פיקח על המעבר המוצלח של החברה מחברה פרטית לחברה ציבורית הנסחרת בבורסה. לאחר שהיה חבר דירקטוריון במשך 11 שנים ב-Credit Suisse AG, בן-משה פרש באפריל 2013.

בעל פונדק ויינן

בבעלותו של בן-משה וילה מפוארת בדוברובניק, קרואטיה. ב-2001 קנה את הנכס ובילה את שש השנים הבאות בשיפוצו. ב-2006 רכש קרקעות וייבא 1500 צמחי זינפנדל מעמק הנאפה. ב-2011 הפיק כרם בן-משה 3,000 בקבוקי יין תחת המותג המשפחתי "בן-משה".

המהפך של AIG

באמצע 2009 בן-משה מונה למנכ"ל קבוצת הביטוח AIG, הוא מונה לתפקיד ב-10 באוגוסט של אותה השנה. הוא גויס על ידי ג'ים מילשטיין, שהיה ראש המחלקה לארגון מחדש במשרד האוצר האמריקאי. בפגישתו הראשונה עם העובדים, בן-משה הצהיר כי הקונגרס מורכב מ"משוגעים", שהוא לא ישתף פעולה אם יתבקש להעיד בפני הקונגרס, וכי אנדרו קואומו, התובע הכללי של ניו יורק, שחקר את AIG אינו ראוי להיות בממשלה. לאחר מכן הוא ביקש מטוס פרטי ואמר כי הוא עלול לדלג מעל תשלום היטלי הממשל.
ב 26 במאי 2010 בן משה השתתף בוועדת TARP והעיד במסגרתה כי AIG תחזיר במלואה את השקעתה של ממשלת ארצות הברית ומשלם המיסים האמריקאי, עם רווחים. "AIG עולה כעת על דרך חדשה בהחזר חובותיה, ובסופו של יום, ממשלת ארצות הברית תהנה מרווח הגון" הוא העיד.
בן-משה פיקח על מכירת נכסים שאינם נכסי ליבה בתיקה של AIG כדי לשלם את החוב הממשלתי שעמד על 182 מיליארד דולרים. יחידות עסקיות כמו ביטוח החיים של החברה האמריקאית ALICO, ביטוחי המאה ה-21, נן שאן ו-AIA נמכרו.
ב-14 בדצמבר 2012, בן-משה הודיע כי הממשל האמריקאי ומשלם המיסים קיבלו את השקעתם במלואה בתוספת רווח של 22 מיליארד דולרים. כהונתו של בן-משה מתהדרת עם חזרה לרווחיות, פרעון החוב המלא לבנק הפדרלי של ניו יורק, הפחתת חזקתו של משרד האוצר ב-AIG אל מתחת ל-20% ופרעון הלוואה פדרלית של 85 מיליארד דולרים בשנת 2008.

מחלת הסרטן

ב-2013, אובחן כחולה בסרטן הריאה. הוא המשיך לעבוד גם במהלך טיפול כימותרפי. בראיון שנתן לצ'ארלי רוז בדצמבר 2012, אמר שהוא ישאר בתפקידו הנוכחי בשנתיים הקרובות. באוגוסט 2014 קיצר את לוח הזמנים בשל החמרה במצבו הרפואי ובספטמבר 2014 מונה מנכ"ל אחר במקומו. ב-27 בפברואר 2015 נפטר.