google/wiki40b huggingface dataset:
Let Me Love You (שיר של אריאנה גרנדה)

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי תומאס בראון, ויקטוריה מקנאטס, סטיבן פרנקס, אריאנה גרנדה ולייל ווין, יחד עם המפיק עם סיימו עם תומאס וסטיבן. 
במאי הקליפ הוא גראנט סינגר, הודלף ב-16 במאי 2016. במשך השבוע הראשון, הקליפ היה מותר לצפייה באתר Apple Music. קליפ השיר קיבל בנוסף מועמדות לקליפ "שיתוף הפעולה של השנה" בטקס הווידאו קליפים של MTV.
מעלה יאיר

מעלה יאיר - דרך תלולה בדרום מדבר יהודה הקרויה על שם מפקד סיירת צנחנים יאיר פלד (נרצח ב-1959 בידי בדואים בהר הנגב), שאיתר את הנתיב ועמד בראש פריצתו. ראשיתה בחוף ים המלח, ומכאן היא עולה צפונה אל שולי הרמה של דרום מדבר יהודה. מראש המעלה יש תצפית על ים המלח, מצוק ההעתקים והסביבה.

תכנון ומטרות

במרץ 1959, שכנע פלד את אלוף פיקוד הדרום, האלוף אברהם יפה, בצורך לפרוץ דרך מראש זוהר לים המלח. העיר ערד עדיין לא הוקמה והכביש היחידי היה כביש באר שבע - דימונה - סדום.

המטרה המבצעית הייתה, למצוא ציר אפשרי להגעה לירושלים מכיוון דרום ומזרח, אם הירדנים ינתקו את ירושלים ממערב, ב"פרוזדור ירושלים".

לשם פריצת הדרך, נזקקו אנשי הסיירת לעבודת ידיים וחומר נפץ להתגבר על מצוקים ומדרגות סלע.

פלד בחר את "מעלה היעלים" (נקב אום אל-ביידון) כשביל אפשרי להכשרה עבור כלי רכב ואכן בשלושה ימי עבודת כפיים מאומצת, הכשירו אנשי הסיירת דרך ירידה לכלי רכב.

הנצחה

פלד נרצח בעת מסע ניווט עם הסיירת ב-7 בספטמבר 1959 וביום השלושים לנופלו, קרא האלוף אברהם יפה את "מעלה יעלים" על שמו: "מעלה יאיר" והקים גלעד בראש המעלה.

בקיץ 2003, חידש גיורא נגרי מעין חרוד את הגלעד באישור רשות שמורות הטבע. ב-5 באוקטובר 2009, במלאת 50 שנה לנפילתו של פלד, כמו גם 50 שנה לפריצת הדרך למעלה יאיר, הוסר הלוט מעל הגלעד המחודש.
חצות

חצות הלילה (בלשון הדיבור: חצות) היא נקודת הזמן ביממה המסמנת את חילופי הימים 
לפי מרבית לוחות השנה, היא נקודת הזמן של המעבר בין יום אחד למשנהו, והרגע שבו משתנה התאריך (בשונה מהתאריך העברי שמתחלף עם צאת הכוכבים).
זמן חצות הלילה הסולארי, כשהשמש קרובה ביותר לנקודת הנאדיר והלילה נמצא במרחק שווה משעת השקיעה לזריחה, הוא ניגודו של זמן הצהריים הסולארי. עקב הנהגתם של אזורי זמן ההופכים את הזמן לזהה על פני מגוון של מרידיאנים, רק לעיתים נדירות זמן חצות הלילה הסולארי חופף עם 0:00 בשעון. זמן חצות הלילה הסולארי אינו תלוי באזור זמן, אלא בקוי אורך ובעונות השנה.
בתקופה הרומית חצות הלילה סימנה את נקודת האמצע בקטע הזמן שבין השקיעה לזריחה, קטע המתארך ומתקצר בהתאם לעונות השנה.

תחילתו וסיומו של יום

חצות הלילה מסמנת את ההתחלה ואת הסוף של כל יום בשעון ברחבי העולם. זוהי הנקודה המפרידה בין יום אחד למשנהו.
בשעון בן 24 שעות "00:00" ו-"00:00:00" מתייחסים לחצות הלילה בתחילתו של תאריך נתון. תקן ISO 8601 מאפשר שימוש ב-24:00 בהצביעו על חצות הלילה, ו-12:00 לצהרי היום.
בשעון בן 12 שעות, ניתן להתייחס ל-12 בצהריים לציון חצות היום, ו-12 בלילה לציון חצות הלילה. הסימון המקובל בשעון דיגיטלי כזה, באותיות am (בלטינית: ante meridiem שפירושו "לפני הצהריים") ו-pm (בלטינית: post meridiem שפירושו "אחרי הצהריים"), יוצר אי בהירות בשעה 12, שבה בדיוק מתחלף הסימון מ-am ל-pm (בצהריים) או להפך (בחצות הלילה).

בתרבות

בחצי הכדור הצפוני, ל"חצות הלילה" יש קשר גאוגרפי עתיק עם הצפון (כמו שיש לצהריים עם הדרום). פולנית מודרנית ואוקראינית משמרות את הקשר עם מילותיהם המשמשות עבור חצות הלילה ("północ", "північ" - פשוטו כמשמעו "בחצי הלילה"), שפירושן הנוסף הוא צפון.
ליל סילבסטר, שבו מתחלפת השנה בלוח הגרגוריאני נחגג במסיבות ששיאן בחצות הלילה, עם התחלפות השנה, ונחתם בנשיקה. כיכר טיימס בניו יורק, קנתה לעצמה שם ברחבי העולם כאחת מזירות המסיבה הראשיות. בין הבניינים בכיכר נתלה כל שנה כדור ענק היורד אל החוגגים בחצות הלילה. מסיבות נוספות נערכות במקומות ציבוריים נוספים ברחבי העולם כמו גם במועדונים ובבתים פרטיים. מנהג נפוץ נוסף הוא יריית זיקוקים במרכזי הערים הגדולות.
בסיפור העם הנודע "סינדרלה", פיה עוזרת לסינדרלה להגיע לנשף בעזרת קסם: את בגדי המשרתת הבלויים של סינדרלה היא הופכת לשמלת נשף מרהיבה, את נעליה המרופטות - לנעלי זכוכית, וקליפת דלעת הופכת לכרכרה מהודרת. הפיה מזהירה את סינדרלה שבדיוק בשעת חצות הלילה, לאחר ששעון המטוטלת ישמיע שנים עשר צלצולים, יפוג הקסם והחפצים יחזרו לצורתם המקורית.
אופטימאטים

האופטימאטים (הטובים ביותר optimates) או הבונים (boni - 'אנשים טובים') היו סיעה אריסטוקרטית ברפובליקה הרומית המאוחרת שחבריה הגיעו בדרך כלל מקרב המשפחות המיוחסות ביותר ברפובליקה הרומית. הסיעה ביקשה להגביל את כוחן של אסיפות העם ושל הטריבונים הפלבאים ולעומת זאת להגביר את השפעתו של הסנאט, שבראייתה היה יציב יותר ומחויב יותר לטובת המדינה הרומית.
האופטימאטים העדיפו את האצילים (nobilis) והתנגדו במידה מסוימת לכניסתם לפוליטיקה של "אנשים חדשים" (novi homines), אנשים שלא הגיעו ממשפחות בעלות עבר פוליטי. באופן אירוני אחד האופטימאטים הידועים ביותר, קיקרו, היה בעצמו "איש חדש" והראשון ממשפחתו שהגיע לסנאט, לאחר שנבחר הודות לתמיכה עממית רחבה. בנוסף למטרותיהם הפוליטיות התנגדו האופטימאטים להרחבת האזרחות הרומית ותמכו בשימור "מנהגי האבות" (mos maiorum).
האופטימאטים היו מודאגים במיוחד מעלייתם של מצביאים, כדוגמת גאיוס מריוס, פומפיוס ויוליוס קיסר, שבהשתמשם בטריבונאט, באספיות ובחייליהם עלו בכוחם על הסנאט עצמו. ראשית התנגדו האופטימאטים לתוכניתו של מריוס לגייס רומאים עניים לצבא ולספק להם נשק על חשבון המדינה (בניגוד לנוהג הרומאי לפיו על החייל לרכוש בעצמו את ציודו) ובכך ליצור תלות בינם לבין המצביא שלהם. בהמשך התנגדה הסיעה לניסיונות ליישב את החיילים הוותיקים (שכבר היו נאמנים למצביאים שונים) על אדמות מדינה.
שיא השפעתם של האופטימאטים היה תחת הדיקטטורה של לוקיוס קורנליוס סולה, שבמהלך שלטונו נושלו האסיפות כמעט לחלוטין מכוחן, מספר חברי הסנאט הוגדל, ופופולרים (הסיעה הנגדית) רבים הוצאו להורג. עם זאת לאחר התפטרותו של סולה ומותו הושבו לאחור רבים מתיקוניו.
אופטימאטים ראויים לציון, לצד קיקרו וסולה, הם קאטו הצעיר ומרקוס יוניוס ברוטוס. על-אף שהתנגדו לפומפיוס במהלך כל הקריירה הפוליטית שלו, בסופו של דבר תמכו בו האופטימאטים בזמן מלחמת האזרחים נגד יוליוס קיסר.
אסתר שאקי-ארזי

אסתר בֶּרֶזניאק-ארזי, שפרסמה בשם העט אסתר שאקי-ארזי (23 במאי 1920 – יוני 1978) הייתה משוררת ישראלית.

ביוגרפיה

אסתר שאקי-ארזי, בתם של חנה (נזלי) והרב רבנו עובדיה שאקי ונכדתו של הרב אברהם חי שאקי מצפת, נולדה ב-1920 בעיר אז'אקסיו שבקורסיקה, ובגיל חודשיים שבה עם משפחתה לארץ ישראל. גדלה והתחנכה בצפת והמשיכה את לימודיה בירושלים. ב-1954 החלה בפרסום שיריה בכתבי עת ספרותיים.
ארזי התגוררה ברעננה. הייתה נשואה לפישל ואם לבת, אביבה כהן.
נפטרה ב-1978, בגיל 58. נקברה בבית העלמין בעירה. הותירה את בעלה, בתה ונכדות.
אחיה הצעיר אבנר חי שאקי היה פרופסור למשפטים באוניברסיטת תל אביב וחבר הכנסת ושר בממשלות ישראל.
פארק הילדים (באר שבע)

היסטוריה והווה

הפארק הוקם בשנת 2017 על ידי עיריית באר שבע בעלות שנאמדה בכ-35 מיליון שקלים, שחלקם הגיעו מתרומות וכן מתקציבי הפיס.
את הפארק תכנן האדריכל ישראל צויק. ישראל ובתו, ממשרד "צויק אדריכלות ועיצוב סביבה בע"מ", זכו בתחרות מול הגדולים במשרדי התכנון בארץ, כשהגישו לוועדה הבוחרת תוכנית שצויירה ונצבעה ביד של פארק חלומותיהם ובכך כבשו את לבם. ישראל צויק נפטר ב-3 ביולי 2015, בשבוע בו החלו עבודות ההקמה של הפארק.
שטח הפארק הוא 60 דונם ובמרכזו אגם המשתרע על פני 5,500 מ"ר, אליו הובאו בעלי חיים כגון דגי נוי וברווזים. הפארק כולל מתקני משחק, מתקני משחק נגישים לבעלי צרכים מיוחדים, הצללות, אמפיתיאטרון, מפל מים, מתקן אומגה, מתחם אוניות פיראטים, שביל אופניים, שביל הליכה ואטרקציות נוספות.
לרשות באי הפארק ארבעה חניונים זמינים: שני חניוני הפארק, חניון בית ספר התיכון ע"ש דוד טוביהו וחניון מוזיאון "הלונדע" ואף ניתן ומומלץ להגיע לפארק באמצעות תחבורה ציבורית
מכיוון שברחובות הסמוכים לפארק מתגוררים תושבים, ויש כוונה לאפשר להם לנהל את שגרת חייהם ללא הפרעה, חל איסור מוחלט לחנות בניגוד להסדרי חנייה ותנועה המופעלים באזור.
אוכרנה

היסטוריה

"המחלקה לאבטחת הסדר וביטחון הציבור" הוקמה ב־1866 בסנקט פטרבורג כצוות חקירה בן 12 חוקרים, זאת לאחר שדמיטרי קראקוזוב נכשל בניסיונו להתנקש בחיי הצאר אלכסנדר השני ב-4 באפריל אותה שנה. לאחר ניסיון התנקשות נוסף ב־6 באוגוסט 1880 הוקמה "מחלקת המשטרה" (Департамент полиции) כיורשת המחלקה השלישית בלשכת הוד מעלת הקיסר.
אלכסנדר השלישי הקים משרד נוסף שנקרא "אבטחה וחקירה", שהופעל על ידי אנשי הז'נדרמריה הרוסית בשני סניפים: מוסקבה וורשה. גוף זה היה בסיס לאוכרנה.
עלייתה של התנועה המרקסיסטית ברוסיה חייבה איחוד של כוחות הביטחון - וכך נוצרה האוכרנה. רציחות של אישים בכירים ברוסיה, כגון פיוטר סטוליפין, ואירועי מהפכת 1905, חייבו הגדלה של כוחות הביטחון. כך ב־1908 היו 31 תחנות של האוכרנה, וב־1911 היו מעל ל־60 תחנות. בסתיו 1913 נסגרו כל התחנות ופעולותיה של האוכרנה נפסקו.
בקרב האוכרנה פעלו הפילורים, פילור (בצרפתית: fileur) היה בלש סוכן באוכרנה שעסק באיסוף מודיעין על פשעים פוליטיים ומפלגות פוליטיות במדינה.
ב-4 במרץ 1917 האוכרנה פורקה ובמקומה הוקם הצ'קה.
חוסן

היסטוריה

המושב נוסד ביוני 1949 בידי חברי תנועת החרות מרומניה על חלק מאדמות הכפר הערבי סוחמאתא שננטש במהלך מלחמת העצמאות. המתיישבים שמנו 51 משפחות התגוררו באוהלים, בגלל שבתי הכפר לא היו ראויים למגורים. ב-20 בדצמבר 1949 הוגרלו הבתים והמגרשים בין המתיישבים. באפריל 1950 חגגו במושב את חנוכת בתי הקבע. באוגוסט 1951 היו במושב 57 משפחות והוא יועד ל-60 משפחות.
המושב נקרא "חוסן", כעברות של השם סוכמתא, ולציון חוסנו של צה"ל במבצע חירם. בראשיתו, כינו המתיישבים את המקום "נחלת שלמה", לזכרו של איש בית"ר, עולה הגרדום, שלמה בן יוסף.
בובת גרב

בובת גרב היא בובה העשויה גרב (או בגד דומה). כאשר מפעיל הבובה משחיל כף ידו עד לקצה הסגור של הגרב, ניתן ליצור אשליה שהבובה "מדברת". פי הבובה נוצר מהאזור בגרב שבין העקב והבוהן, כאשר האגודל של מפעיל הבובה יוצר את הלסת. בשימוש מינימלי, צורת כף היד יוצרת באופן מיידי צורה של פה, אולם לפעמים הפה מרופד על ידי הצבת חתיכה קשיחה למדי של לבד (לעיתים קרובות עם לשון דבוקה בפנים).
הגרב נמתח באופן מלא, כך שיהיה ארוך דיו כדי לכסות את פרק כף היד של מפעיל הבובה וגם חלק של הזרוע. לעיתים קרובות המפעיל מתחבא מאחורי דוכן ומעלה את ידו מעל הדוכן, כך שרק הבובה נראית לעין. עם זאת, מפעילי בובות גרב רבים עומדים מול הצופים יחד עם הבובות, ומקיימים איתן שיחות תוך שימוש בפתומיות.
כבובת גרב עשויה לשמש גרב או גרבון מכל צבע, וניתן לעטר אותה בתוספות שונות על מנת להעניק לה "אישיות", כמו כפתורים התפורים באזור העיניים או סרטים ופיסות לבד המודבקים לשיער. 
השימוש בבובות גרב נפוץ למטרת חינוך או בידור לילדים, וזו פעילות יצירתית עממית בבתי ספר יסודיים, המלמדים את הילדים להכין את הבובות כדי להציגם לאחר מכן במחזות זמר או הצגות בבית הספר. בובות גרב מופיעות גם בערוצי טלוויזיה לילדים בעולם. שתי בובות גרב כתומות בשם "פו" ו"פרא" (Fara, Fu) מסייעות בגרמניה בהוראת הקריאה לילדים. מפעילת הבובות שרי לואיס (שם הבמה של Sonia Phyllis Hurwitz) התפרסמה בתוכנית הטלוויזיה שלה בערוץ PBS בשם "Lamb Chop's Play-Along", שבה הציגה את הדמויות לם צ'ופ, צ 'רלי סוס, והאש פאפי.
יום הניצחון באירופה

יום הניצחון באירופה (VE [Victory in Europe] Day, נקרא גם יום הניצחון על גרמניה הנאצית) - היום בו חוגגים את ניצחון בעלות הברית על גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה בשנת 1945. במדינות המערב נחגג יום זה ב-8 במאי ואילו בגוש המזרחי - ב-9 במאי, יום הניצחון בחבר המדינות.
הכניעה ללא תנאי של גרמניה הנאצית התרחשה ב-7 במאי בריימס שבצרפת ונכנסה לתוקף ב-8 במאי. בעלות הברית החליטו להכריז על כך בפומבי רק ב-9 במאי. למרות תכנון זה דלפה הידיעה במערב, וחגיגות ענק פרצו כבר ב-8 במאי, בעיקר בלונדון (שם השתתפו יותר ממיליון איש בחגיגות).
אף על פי שמלחמת העולם לא הסתיימה בתאריך זה, אלא רק ב-15 באוגוסט 1945 (יום הניצחון על יפן, ידוע גם כ-VJ-DAY), נחשב תאריך זה לתאריך שבו מצוין סוף המלחמה.

יום הניצחון במדינות ברית המועצות לשעבר

במדינות בברית המועצות לשעבר יום הניצחון נחגג בצורה של מצעד צבאי, סרטים הקשורים לניצחון ולמלחמה, זיקוקין די-נור ובדרך כלל בשעות הערב דקת דומייה לזכר החללים הנופלים במלחמה כנגד הנאצים, במדינות אלה החג נחשב לאחד המרכזיים והחשובים, ולכן הוא מוכרז כיום חופש.

יום הניצחון בישראל

בארץ ישראל כללו החגיגות יום שבתון, חנינה למספר אסירים על עבירות מרקע פוליטי, תהלוכות והנפת דגלים. בקרב היישוב היהודי החגיגות הקיפו את כל שדרות הציבור. בקרב הערבים בארץ ישראל החגיגות הצטמצמו לאליטות שהיו בקשרים עם הבריטים, בעוד הציבור הרחב התייחס לניצחון באדישות.
עם בוא גל העלייה הגדול ממדינות ברית המועצות לשעבר, מצוין יום הניצחון על גרמניה הנאצית גם בישראל (ובעיקר בכנסת), לכבוד הלוחמים היהודיים בצבאות בעלות הברית בכלל, ובצבא האדום בפרט.
החל משנת ה'תשע"ד (2014) מצוין גם יום השחרור וההצלה על פי התאריך העברי כו באייר.
ג'סי ספנסר

ביוגרפיה

ספנסר נולד בוויקטוריה שבאוסטרליה. יש לו שני אחים ואחות. הוריו הם פוליטיקאים אוסטרלים. בזמן שלמד בתיכון נבחן לאופרת הסבון "שכנים שכנים". הוא סיים את לימודי התיכון שלו ב-1997.
ספנסר שיחק ב"שכנים שכנים" מ-1994 עד 2000. כן שיחק בסרטי הקולנוע "Winning London", "בנות בסטייל" ו"כנגד הזרם".
תפקידו הבולט ביותר עד כה הוא בסדרה האוס. הוא שיחק בסרט "Flourish" לצד ג'ניפר מוריסון, איתה הוא משחק גם בהאוס. 
החל משנת 2012 משחק ספנסר בסדרה המצליחה "כבאי-שיקגו" לצדו של טיילור קייני ששודרה בערוץ nbc
בסדרה הוא מגלם לוטננט בתחנת כיבוי אש בשיקגו. הסדרה קיבלה את פרס הסדרה הטובה בטקס פרסי הטלוויזיה בשנת 2013.
ספנסר מנגן בכינור בלהקה "Band From TV" שנוסדה על ידי גרג גרונברג. הלהקה מופיעה באירועי צדקה, ובין השאר הופיעה במופע צדקה שנערך במסגרת תוכנית הטלוויזיה אמריקן איידול.
בסוף 2006 התארס ספנסר לשחקנית ג'ניפר מוריסון, המשחקת לצידו ב"האוס" ומגלמת את קמרון. ב-2007 הם הודיעו על ביטול אירוסיהם.
הסכם ברטיני

הסכם ברטיני (בצרפתית: Le traité de Brétigny, באנגלית: The Treaty of Brétigny),‏ (8 במאי 1360) הוא הסכם שנחתם בין אדוארד השלישי מלך אנגליה לבין ז'אן השני מלך צרפת. ההסכם נחתם בכפר ברטיני שממזרח לעיר שארטר וסימל את סיום חלקה הראשון של מלחמת מאה השנים.
ההסכם נחתם ארבע שנים לאחר שז'אן השני, מלך צרפת נלקח בשבי בידי האנגלים בקרב פואטייה (19 בספטמבר 1356). על פי הסכם זה, אדוארד השלישי ויתר על זכותו לרשת את כתר צרפת ואת דוכסות נורמנדי. מאידך, הוכרה סמכות שלטונו בחבלי גסקוניה ופואטו ובעיר קאלה שלחופי התעלה. הוא קיבל לרשותו גם חבלי ארץ נוספים ובהם סנטון, לימוזן ופריגו. נקבע כופר נפש בעבור שחרורו של המלך ז'אן השני מן השבי האנגלי בסכום של שלושה מיליון מטבעות זהב. כמו כן הוסכם כי יוחזקו 40 בני ערובה לתשלום החוב מקרב האצולה הצרפתית ובהם שני בניו של המלך: ז'אן, דוכס ברי ולואי, דוכס אנז'ו. 
ז'אן השני הורשה לשוב לצרפת כדי לגייס את הכספים הדרושים, אך בעת שניסה לעשות כן נמלט בנו לואי, דוכס אנז'ו מן השבי האנגלי. המלך ז'אן השני זעם על הפרת הסכם ברטיני על ידי בנו, דבר שאותו ראה כפגיעה בכבודו. היות שלא עלה בידו לגייס את הסכום הנדרש, חזר ז'אן השני לשביו באנגליה בתחילת 1364 ומת שם באפריל של אותה שנה. 
ב-1369 בנו, שארל החמישי מלך צרפת הכריז מלחמה על אנגליה בטענה כי לא עמדה בהתחייבותיה על פי הסכם ברטיני. ב-1377 עם מותו של אדוארד השלישי, האנגלים לא שלטו אלא בנחלותיהם סביב העיר בורדו ובעיר קאלה.
הסימפוניה העשירית של בטהובן

הסימפוניה העשירית במי במול מז'ור של המלחין לודוויג ואן בטהובן היא יצירה היפותטית. קטעי רשימותיו של בטהובן אוחדו על ידי בארי קופר ליצירה אחת, אשר הוקלטה פעמיים בשנת 1988: פעם תחת ניצוחו של ולטר ולר, ופעם תחת ניצוחו של וין מוריס. קופר אסף מספיק חומר ורישומים על מנת להפיק את הפרק הראשון (אנדנטה, בסולם הטוניקה) ופרק נוסף (אלגרו, במינור המקביל - דו מינור). קופר אף טען כי מצא קטעי סקרצו אשר לא היו רבים מספיק כדי להפיק מהם פרק משל עצמם.
בטהובן מעולם לא השלים את הסימפוניה העשירית. לאחר השלמת הסימפוניה התשיעית שלו, התרכז בטהובן בעיקר בהלחנת רביעיות כלי קשת, למרות שכיום ניתן למצוא עדויות לכך, שעבד בין השאר גם על יצירה תזמורתית; נטען, כי הוא ניגן קטעים מהיצירה לחברו, קארל הולץ. ראיית היצירה שהפיק קופר בתור "הסימפוניה העשירית" שנויה במחלוקת, כי הרי לא ידוע בוודאות שכל הקטעים שאוגדו על ידי קופר נכתבו לסימפוניה, או לכל יצירה אחרת. קופר טען, כי הוא מצא ואיחד כחמישים קטעים נפרדים מאת בטהובן על מנת ליצור את היצירה.
אף על פי שהיצירה שנויה במחלוקת, ישנה הסכמה כללית באשר לעובדה, שבטהובן התכוון לכתוב סימפוניה נוספת. ישנם אזכורים רבים ברישומיו (במקור, בטהובן רצה שהסימפוניה התשיעית תהיה אינסטרומנטאלית לחלוטין וחשב להלחין את האודה לשמחה בתור קנטטה נפרדת ואחריה את הסימפוניה העשירית, שאותה יסיים בקטע ווקאלי). מלומדים רבים מחשיבים את יצירתו של קופר כמועילה לחקר בטהובן, אך פחות כיצירה אותנטית שלו.
יש המתייחסים אל הסימפוניה הראשונה של יוהנס ברהמס כ"הסימפוניה העשירית של בטהובן", כינוי שהודבק לה כנראה על ידי הנס פון בילוב. באופן מקרי, לשתי הסימפוניות ישנו פרק אלגרו בסולם דו מינור וב-6/8.
Mac Mini

סקירה כללית

מחשב זה יועד לפלח השוק של מחזיקי חלונות או מחשבים אחרים שאינם מקינטוש, דגמי מקינטוש ישנים יותר, או לכאלה שאינם יכולים להרשות לעצמם להוציא סכום גבוה על מחשב ומעוניינים במחשב קל לתפעול. המק מיני מהווה חלק ממגמה ששוחרת בשנים האחרונות בשוק המחשבים והטכנולוגיה של פיתוח מכשירים דקים וקלים; לצד ה-Mac mini הופץ, לדוגמה, iPod Shuffle - דגם iPod דק וקל.
יתרונו העיקרי הוא מחירו הזול, שמציב אותו כמתחרה לשאר המחשבים האישיים, ולא רק למעצבים וגרפיקאים שבוחרים תדיר במחשבי מקינטוש על-אף מחירם הגבוה בדרך כלל, יחסית לשאר המחשבים.
מחשב ה-Mac mini שווק ללא מסך, מקלדת ועכבר, אולם לאחר השקתו הוזלו מחירי העכברים והמקלדות של אפל, כדי לאפשר לרוכשיו חבילת מחשוב זולה. ה-Mac mini הוא המחשב השולחני הקטן ביותר של אפל, הן בגובהו והן במשקלו: רוחבו של המחשב 19.7 סנטימטרים, גובהו 3.6 סנטימטרים, עומקו 19.7 סנטימטרים ומשקלו 1.22 קילוגרם. הוא בנוי בצורת קובייה, וצבעו, כצבע רוב מחשבי המקינטוש - לבן-כסוף.
המחשב פועל עם מערכת ההפעלה OS X 10.7 ("ליאון"), הגרסה המעודכנת ביותר ל-Mac OS X - מערכת ההפעלה של מחשבי המקינטוש. המק מיני מגיע עם מספר תוכנות מובנות, ביניהן דפדפן הספארי, חבילת התוכנות iLife של אפל שמאפשרת עריכת וידאו, תמונות, מוזיקה ו-DVD. דגמי ה-Mac mini בהם מעבדי Core 2 Duo מגיעים עם ממשק המשתמש הגרפי Front Row.
כמו ל-iPod, גם לצד ה-Mac mini שוחררו אביזרי הרחבה ושיפורים שונים אותם ניתן לקנות בנפרד; ביניהם ניתן למנות את ה-מיני-מייט (MiniMate), שמוסיף 400 ג'יגהבייט לדיסק הקשיח וכן שלוש יציאות USB ו-FireWire נוספות, כמו גם אביזרי תאורה שונים. רבים השוו את ה-Mac mini למחשב Power Mac G4 Cube שהוצא לשווקים חמש שנים קודם ליציאת ה-Mac mini – בשנת 2000, אך הוא, בניגוד ל-Mac mini, לא זכה להצלחה רחבה ושיווקו נפסק תוך שנה.

מסכים

למק מיני החדש אפשר לחבר עד שני מסכים בעזרת מתאם mini DVI to DVI/ VGA/ מתאם mini display port to DVI/ VGA. עוד אחד מהחידושים במחשב הוא שאפשר לחבר למחשב את מסך ה LCD של חברת אפל. 
החברה ביטלה את האפשרות לחיבור מסך 21"/ 24" עם מסגרת האלומיניום שלהם לאחר שהוצאו מייצור, מה שהשאיר את מסך 27" בתור יחיד הסדרה זו.
יורומילק גורנו ליסיצ'ה

היסטוריה

המועדון נוסד בשנת 1964 ושיחק בליגה המקדונית הרפובליקאית שהייתה הליגה השלישית במערכת הליגות של יוגוסלביה.
בעונת 1992/1993 לאחר התפרקות יוגוסלביה המועדון עבר לשחק בליגה השלישית במקדוניה. בסוף עונת 2009/2010 עלה מהליגה השלישית לליגה השנייה במקדוניה. המועדון שיחק 3 שנים בליגה השנייה מעונת 2010/2011 ועד עונת 2012/2013. בעונת 2012/2013 הגיע לשמינית גמר הגביע המקדוני והפסיד לקבוצת וארדאר סקופיה. בסוף העונה הגיע למקום הרביעי בליגה השנייה ועלה בפעם הראשונה לליגת העל המקדונית. בסוף עונת 2013/2014 ירד מליגת העל המקדונית לליגה המקדונית השנייה.
ראוף יקטה ביי

ראוף יקטה ביי (Rauf Yekta Bey;‏ 1871–1935) היה מוזיקאי ומוזיקולוג טורקי, שהיה אחד ממפתחי התיווי הטורקי המודרני.
ביי כתב את ההתייחסות המודרנית הראשונה למוזיקה הקלאסית הטורקית בשפה מערבית בשנת 1913.
הסופר קאפ האוקראיני

היסטוריה

טורניר הסופר קאפ האוקראיני הראשון נערך בשנת 2004, ובו גברה דינמו קייב על שחטאר דונצק בדו-קרב בעיטות עונשין. את התואר הראשון העניק לקבוצה המנצחת ראש ממשלת אוקראינה, ויקטור ינוקוביץ'.
בשנותיו הראשונות אירח אצטדיון צ'רנומורץ באודסה את הטורניר, אך בעקבות ההכנות ליורו 2012 נדד המפעל למגרשים שונים החל משנת 2008. המפעל זכה לשם ה-Inter סופר קאפ של אוקראינה, על שם ערוץ הטלוויזיה שהעניק לו חסות, בין השנים 2008 ל-2014.
רק בשנת 2009 הצליחה לראשונה קבוצה שאינה דינמו קייב או שחטאר דונצק להשתתף במפעל. הייתה זו מחזיקת הגביע וורסקלה פולטבה, שהפסידה במשחק לדינמו קייב.
מבצר אל-אוח'ידיר

הצעה לאתר מורשת עולמית

ב-7 ביולי 2000, נוסף האתר לרשימת אתרי המורשת העולמית המוצעים של אונסק"ו בקטגוריית אתרי תרבות, אך נכון ל-2018 הוא לא הוכרז כאתר מורשת עולמית.
יחסי פיג'י–צ'ילה

היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של פיג'י לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים, עם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין פיג'י לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-11 באוקטובר 1972.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בפיג'י אינם זקוקים לאשרה על מנת לעשות כן למשך ארבעה חודשים. גם אזרחי פיג'י שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה אינם זקוקים לאשרה על מנת לעשות כן למשך תשעים ימים.
מינאמוטו נו יושיטומו

מרד הוגן

עם פרוץ מרד הוגן בשנת 1156 בני שבט מינאמוטו ובני שבט טאירה תפסו עמדות מפתח בעימות. יושיטומו, יחד עם טאירה נו קיומורי, צידד בקיסר גו-שירקאווה, בעוד אביו, מינאמוטו נו טמיושי, אז ראש שבט מינאמוטו, אחיו הצעיר מינאמוטו נו טָמֵטוֹמו וטאירה נו טָדַמאסָה צידדו בקיסר לשעבר סוטוקו.
יושיטומו הביס את אביו ואת כוחותיו של סוטוקו, ובכך הפך לראש שבט מינאמוטו, בעודו מבסס את מעמדו כגורם פוליטי בעל השפעה בבירה קיוטו. אולם, על אף נסיונותיו לחנון את אביו, טמיושי הוצא להורג. בנוסף, תוצאות מרד הוגן ביססו את מעמדם של שבט מינאמוטו ושבט טאירה כיריבים הפוליטיים החזקים ביותר במדינה.

מרד הייג'י

שלוש שנים מאוחר, בשנת 1159, יושיטומו ופוֹג'יוַוארה נו נוֹבּוּיוֹרי שמו את גו-שירקאווה במעצר בית והרגו את נושא כליו, המלומד פוג'יווארה נו מיצ'ינורי, במה שנודע כמרד הייג'י. לאחר המרד עלתה קרנו של שבט טאירה בחצר הקיסר, זאת למרות ההקרבה של שבט מינאמוטו במהלך המרד, והדבר העלה את חמתו של יושיטומו. לבסוף, קיומורי שיחרר את גו-שירקאווה, ובסיועו הכניע את יושיטומו והרג את שני בניו הבוגרים ואת נובויורי.
בעת מנוסתו מהבירה, יושיטומו נבגד ונרצח בידי נושא כליו באוֹוַוארי. בניו הנותרים יוריטומו, מינאמוטו נו יושיצוּנֵה ומינאמוטו נו נוריורי נותרו בחיים והוגלו למזרח יפן.
לפי המסורת היפנית, יושיטומו נרצח כשהיה לא חמוש, בעודו טובל במעיין חם. מילותיו האחרונות היו "לו אך היה לי בוקן (חרב עץ המשמשת לאימונים)." קברו ממוקם במחוז אַאִיצ'י, והוא מוקף בחרבות עץ.
בניין אלטינו ארנטס

בניין אלטינו ארנטס (בפורטוגזית: Edifício Altino Arantes) הוא גורד שחקים הנמצא בעיר סאו פאולו שבברזיל. גובהו של הבניין הוא כ-161 מטרים, ויש בו 40 קומות. הוא מאוכלס במשרדים ודירות.
דייוויד מרשל

ביוגרפיה

מרשל נולד בסינגפור למשפחת משעל, שמוצאה מיהדות עיראק. שמו המקורי היה דוד שאול משעל, אך לאחר שהחל בפעילות ציבורית תחת השלטון הבריטי שינה את שם משפחתו למרשל.
מרשל נבחר לראש ממשלתה הראשון של סינגפור, כראש מפלגת הפועלים, בשנת 1955. הממשלה שהקים הייתה בעלת רוב מצומצם ולא זכתה ליציבות או לשיתוף פעולה הן פרלמנטרי והן בינלאומי - דבר שהקשה על תפקודה.
במאי 1955 פרצו במדינה מהומות, במהלכן נהרגו ארבעה אנשים. באפריל 1956 קידם מרשל שיחות עם השלטון הבריטי במטרה להפוך את סינגפור לבעלת עצמאות מלאה, אך השיחות נתקלו בקשיים בשל ההתנגדות והחשש מצד הבריטים להשפעות הקומוניסטים במדינה ולשחרור אסירים פוליטיים. בעקבות זאת, פרש מרשל מראשות הממשלה, ואת מקומו תפס לים יו הוק, שמאוחר יותר הפעיל יד קשה כנגד מפלגת הפועלים.
מרשל המשיך לתפקד כפוליטיקאי גם לאחר פרישתו מתפקיד ראש מפלגת הפועלים בשנת 1957, לאחר שהקים את מפלגת פועלי סינגפור. בשנת 1959 איבד את מושבו בבחירות לפרלמנט. לאחר שבשנת 1963 פרש מהפרלמנט, חזר לעבוד כעורך דין, אך יחד עם זאת המשיך בפעילות פוליטית עד לשנת 1972.
בין השנים 1978–1993 שימש מרשל כשגריר סינגפור בצרפת, פורטוגל, ספרד ושווייץ. כשגריר מדינתו, הגן תמיד על האינטרסים של סינגפור, למרות חילוקי הדעות הגדולים בינו לבין ראשי השלטון באותה העת. בשנת 1993 פרש מהחיים הדיפלומטיים.
מרשל נפטר בשנת 1995 בעקבות מחלת סרטן הריאה.
אמנדה מישלקה

ביוגרפיה


מישלקה נולדה בקליפורניה שבארצות הברית למשפחה נוצרית אדוקה ממוצא גרמני ובריטי. ידועה גם בראשי התיבות של שמה איי.ג'י - AJ. אמנדה היא זמרת, כותבת/מלחינת שירים, פסנתרנית, גיטריסטית, ונודעת בעיקר שבתחילת דרכה כידוענית לדוגמנית ולאחר מכן נטשה את המקצוע כדי לפתח את קריירת המשחק שלה. היא נודעה בעיקר בזכות צמד הפופ שהקימה ביחד עם אחותה אלי מישלקה; Aly & AJ.
אמנדה מישלקה החלה לנגן בפסנתר בהיותה בת 4 ובגיל 5 החלה את קריירת המשחק שלה והפקת אירועים בכנסייה. בהיות בגיל ההתבגרות החלה לנגן בגיטרה. אמנדה מישקלה הייתה במספר הצגות מוזיקליות בבית הספר שלה במילווקי כילדה בוגרת.

חייה המקצועיים

בשנת 2004 היא ואחותה אליסון מישקלה הקימו הרכב שנקרא "aly and aj" בנוסף לזה אמנדה מישקלה מנגנת במגוון של כלי נגינה, מבניהם; גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית, פסנתר ותופי בונגו.
בנוסף לכך היא דיגמנה בקטלוגים שונים, קרירת המשחק שלה פרצה בהיותה בת 15 בשנת 2006, אז, הייתה לה הופעת בכורה בסרט שנקרא "Cow Belles" אשר שודר בערוץ דיסני. ב-2011 שיחקה בסרט "סופר 8" בתור ג'ן. ב-2015 היא שיחקה בסרט שכתב גיסה "Weepah Way for Now" לצד אחותה אליסון מישלקה.
מאז 2013 היא משחקת בתפקיד חוזר (ובעונות האחרונות בתפקיד קבוע) בסיטקום "הגולדברגים" בתור לייני לויס. ב-2019 היא עתידה לככב בספין-אוף לגולדברגים בסדרה שתקרא "Schooled".