google/wiki40b huggingface dataset:
פיקוד המרכז

מבנה ארגוני

קטע זה אינו מעודכן, ומאז העריכה האחרונה של הערך אירעו מאורעות הדורשים את עדכונו. כמעט כל המפקדים התחלפו

תרשים המבנה הארגוני

מקרא:      חטיבה מרחבית;      חטיבת חי"ר;      חטיבת שריון;      אגד ארטילרי; גבול אפור מסמן חטיבת מילואים

היסטוריה


במלחמת השחרור היה הפיקוד אחראי למלחמה נגד ירדן, בעיקר לדרך לירושלים ולעיר עצמה וכן לכיבוש המשולש הקטן, לוד ורמלה. במלחמת ששת הימים היה הפיקוד אחראי לכיבוש יהודה ושומרון מירדן. החל מהאינתיפאדה הראשונה מתמקד הפיקוד בעיקר בביטחון שוטף בגזרתו.
מפקד פיקוד מרכז הוא הממנה באופן רשמי את חברי מל"ג יו"ש (הוקמה בצו אלוף ב־1992), הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו - איו"ש (הוקמה בצו אלוף ב־2008), ומועצת המוזיאונים - איו"ש (הוקמה בצו אלוף ב־2012).
ארט מונק

קריירה מקצוענית

מונק נבחר בדראפט של שנת 1980 על ידי וושינגטון רדסקינס. בעונתו הראשונה תפס 58 תפיסות ושבר את שיא הקבוצה בתפיסות לרוקי. בעונת 1984 תפס מונק 106 תפיסות בסכום כולל של 1,372 יארדים, שיא הקריירה של מונק. בעונה זו קיבל מונק את תואר ה-MVP של הקבוצה ונבחר לראשונה למשחק הפרובול. מונק נבחר למשחק הפרובול גם ב-1985 ו-1986. בעונת 1989 היה מונק חלק משלישית התופסים (יחד עם גארי קלארק וריקי סנדרס) שכונו ה"פלוגה". "הפלוגה" הפכו לשלישית התופסים הראשונים בהיסטורית ה-NFL שעברו את רף 1,000 יארדים כוללים בתפיסה.
מונק סיים את הקריירה שלו עם 940 תפיסות בסכום כולל של 12,721 יארדים ו-68 טאצ'דאונים, יחד עם 332 יארדים כוללים בריצה. מונק השחקן הראשון שעבר את רף 100 התפיסות בעונה ו-900 תפיסות בקריירה. במהלך 14 עונות ברדסקינס מונק זכה בשלושה סופרבולים.
ואצלב שרפינסקי

השכלה

שרפינסקי למד במחלקה למתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטת ורשה החל משנת 1899. ב-1903 הוצע במחלקה פרס לסטודנט כותב המאמר הטוב ביותר על עבודתו של גאורגי וורונוי בתורת המספרים. שרפינסקי זכה במדליית זהב על מאמרו, אך סירב לפרסמו ברוסית, ולכן פרסומו התעכב עד 1907, אז פורסם בכתב העת Prace Matematyczno-Fizyczne (פולנית: "כתבים במתמטיקה ובפיזיקה") בעריכתו של שמואל דיקשטיין. לאחר שסיים לימודיו ב-1904, החל ללמד מתמטיקה ופיזיקה בתיכון בוורשה. בית הספר נסגר בשל שביתה, ושרפינסקי החליט לעבור לקרקוב ולהשלים לימודי דוקטורט באוניברסיטה היגיילונית. הוא קיבל תואר דוקטור ומשרה באוניברסיטת לבוב ב-1908.

עבודתו המתמטית

ב-1907 החל שרפינסקי להתעניין בתורת הקבוצות, לאחר ששמע השערה כי נקודות במישור ניתנות להגדרה באמצעות פרמטר יחיד. הוא כתב לתדאוש באנכייביץ' (אז באוניברסיטת גטינגן) ושאל אותו כיצד זה ייתכן, בתשובה קיבל מכתב ובו מילה יחידה: "קנטור". שרפינסקי התעמק בתורת הקבוצות וב-1909 כבר נשא הרצאה שהוקדשה לתחום זה. הבעיה הראשונה הולידה בסופו של דבר את עקום שרפינסקי.
שרפינסקי היה בעל הספק רב בתקופה זו, ובעודו מלמד באוניברסיטת לבוב פרסם מאמרים רבים ושלושה ספרים : "התאוריה של מספרים אירציונליים" (1910), "מבוא לתורת הקבוצות" (1912), ו"תורת המספרים" (1912).
בעת מלחמת העולם הראשונה שהה שרפינסקי יחד עם משפחתו ברוסיה. על מנת לחמוק מאפליה, שהייתה מנת חלקם של מהגרים פולנים ברוסיה באותה עת, עבד שרפינסקי בצמוד לניקולאי לוזין באוניברסיטת מוסקבה. יחד הם חקרו את הקבוצות האנליטיות. ב-1916 נתן שרפינסקי את הדוגמה הראשונה של מספר נורמלי (ביחס לכל בסיס). עם תום המלחמה חזר שרפינסקי ללבוב, אך שנה לאחר מכן הוצעה לו משרת פרופסור בוורשה, שאותה קיבל, ומאותה שנה ועד מותו חי בוורשה. שרפינסקי שלט ביד רמה בלימודי המתמטיקה בוורשה והכווין את תחומי המחקר המתמטי בעיר.
במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית (1919–1921) סייע בפיצוח הצפנים הרוסיים עבור ביורו שיפרוב. ב-1920 ייסד עם זיגמונט ינישבסקי ותלמידו סטפן מזורקביץ' כתב עת מתמטי חשוב בשם Fundamenta Mathematicae, שהתמקד בתורת הקבוצות, ושרפינסקי היה עורכו הראשון.

פעילות אחרת

בשנת 1913 פרסם שרפינסקי מכתב גלוי בעיתונות בו ביקר את התנהגות היהודים בפולין. 
בשנת 1964 חתם שרפינסקי על עצומה לממשלה הקומוניסטית של פולין שבקשה להגביר את החופש האינטלקטואלי בפולין. בעקבות זאת, בוטל שידור שלו ברדיו של פולין.
מגדל קנטון

היסטוריה

המגדל נבנה על ידי "קבוצת מגדל הטלוויזיה החדש של גואנגג'ואו". הוא תוכנן על ידי האדריכלים ההולנדים מרק המל (Mark Hemel) וברברה קויט (Barbara Kuit) מקבוצת אדריכלות מבוססת מידע (IBA) ביחד עם ארופ (Arup), קבוצת תכנון בינלאומית שממוקמת בלונדון. אבן הפינה הונחה בשנת 2005.
המגדל, למרות שלא הושלם לחלוטין, נפתח לקהל ב-1 באוקטובר 2010, בזמן למשחקים האסייתים ה-16, שאירחה העיר גואנגג'ואו בנובמבר 2010. תצפית הגג הושלמה לבסוף בדצמבר 2011.

המבנה

הצורה המסובבת או היפרבולית של מגדל קנטון מבוססת על הפטנט הרוסי מס' 1896, המתוארך ל-12 במרץ 1899, של המהנדס והאדריכל הרוסי, ולדימיר שוחוב.
מותן המגדל מכיל שביל פתוח באורך 180 מטר בו מבקרים יכולים לטפס פיזית על המגדל. ישנם גנים חיצוניים בתוך המבנה, ובחלק העליון, קצת מעל 450 מטר, ישנו דק תצפית פתוח.
פנים המבנה מחולק לאזורים הניתנים לשינוי בעלי שימושים רבים הכוללים מתקני שידור לטלוויזיה ורדיו, מרפסות תצפית, מסעדות, חדרי משחקי מחשב, חללים לתערוכות, חדרי ישיבות, חנויות ואפילו קולנוע 4D.
כל תשתיות החיבור לתחבורה נמצאות בקומה מתחת לאדמה, מטרו ותחנות אוטובוסים. בקומה הזו ישנו גם אזור לתערוכות, אזור מסחרי, אזור אוכל (food court) ומגרשי חניה. לבניין 2 סוגי מעליות, איטית המאפשרת מבט פנורמי למטה ומהירה בעלת סיפון כפול.
האזור בין 80 מטר ל-170 מטר גובה מאכלס קולנוע 4D, אזור משחקים, מסעדות, בתי קפה וגנים חיצוניים. חדר מדרגות חיצוני (skywalk), מתחיל בגובה 170 מטר ועולה בצורה סיבובית כמעט 200 מטר, עד לאזור המותן.
האזור העליון של המגדל מתחיל מעל גרם המדרגות ומכיל מסעדה מסתובבת בת 2 קומות ואת אזורי התצפית העליונים. מאזור התצפיות העליון ניתן לעלות אף גבוה יותר, דרך גרם מדרגות נוסף לתצפית בטרסה ריבועית המתנשאת מעל טבעת המגדל.
התצפית הציבורית העליונה נמצאת בגובה 449 מטר, והיא בצורה אליפטית בגודל כיכר קטנה של עיר. בדצמבר 2011 נפתח לקהל החלק האחרון של המגדל, תצפית הגג, שבגובה 488 מטר היא התצפית החיצונית הגדולה והגבוהה בעולם.
בלילה, המגדל זוהר ומפיץ אור. כל מעגל בתאורה ניתן לשליטה לאפשר אנימציה ושינוי צבע לאורך כל גובהו של המגדל. כל תאורת המבנה מבוססת נוריות LED וכל גופי התאורה נמצאים על המבנה עצמו. צריכת החשמל לוקחת רק 15% מהצריכה המותרת להארת מבנים.

מידות

החלק המרכזי של המגדל מתנשא לגובה של 450 מטר. בצירוף עם אנטנה בגובה 150 מטר, מגדל קנטון מתנשא לגובה של 600 מטר, דבר שהופך אותו למגדל השני בגובהו בעולם, ולגבוה ביותר בסין. למגדל 37 קומות ושתי קומות מרתף.
משקלו של המגדל 100,000 טון, הכוללים את האנטנה, ששוקלת 1,550 טון. בסה"כ משתרע המגדל על פני 175,458 מטר רבוע שטח בנוי.
דמיון מטריצות

דמיון הוא יחס שקילות בין מטריצות ריבועיות מאותו גודל, המוגדר באופן כזה ששתי מטריצות דומות זו לזו אם הן מייצגות את אותה טרנספורמציה ליניארית, בבסיסים שונים. 
המונח 'דמיון' בהקשר זה אינו מוצלח, משום שמדובר במקרה פרטי של יחס הצמידות מתורת החבורות, אלא שהמונח השתרש ללא תקנה. גם באנגלית מקובל לקרוא למטריצות דומות similar matrices, בעוד שצמידות היא conjugacy.

הגדרה

מטריצות ריבועיות  בגודל  הן דומות אם קיימת מטריצה ריבועית הפיכה , כך ש-. 
יחס הדמיון הוא יחס שקילות, משום שהוא רפלקסיבי (כל מטריצה דומה לעצמה: ניקח , מטריצת היחידה), סימטרי (אם  אז ) וטרנזיטיבי (אם  וגם  אז , כך ש- דומה ל-).

מטריצות והעתקות ליניאריות

כל העתקה ליניארית ממרחב וקטורי  (בעל ממד סופי) אל עצמו, אפשר לייצג במטריצה ריבועית. הייצוג תלוי בבחירת בסיס למרחב, וכשמייצגים את אותה העתקה בשני בסיסים, מתקבלות מטריצות דומות. מטריצות דומות אינן אלא הצגות שונות לאותו אובייקט. זוהי הסיבה לחשיבות של בעיית המיון של מטריצות למחלקות דמיון, כלומר, מציאת דרך לקבוע מתי שתי מטריצות נתונות דומות זו לזו.

מאפיינים ומיון למחלקות

למטריצות דומות יש אותו פולינום אופייני (ולכן גם אותם דטרמיננטה, עקבה וערכים עצמיים), אותו פולינום מינימלי, ואותה דרגה. בדרך כלל תכונות אלו אינן מספיקות כדי להבטיח דמיון: אם לשתי מטריצות בגודל  או  יש אותם פולינום אופייני ופולינום מינימלי, אז הן דומות, אבל למטריצות גדולות יותר טענה זו אינה נכונה.
מטריצות הן דומות אם ורק אם יש להן אותה צורה רציונלית. כאשר הפולינום האופייני מתפרק לגורמים ליניאריים (וזה תמיד כך מעל שדה סגור אלגברית), מטריצות הן דומות אם ורק אם יש להן אותה צורת ז'ורדן.

דמיון למטריצות מיוחדות

מטריצה הדומה למטריצה אלכסונית (מטריצה שכל איבריה שמחוץ לאלכסון הראשי שווים לאפס) נקראת "מטריצה לכסינה" (או: "מטריצה ניתנת ללכסון"). תנאי הכרחי ומספיק לכך הוא שכל הערכים העצמיים של המטריצה נמצאים בשדה המדובר, ושהריבוי הגאומטרי של כל אחד מהם שווה לריבויו האלגברי. בפרט, זה קורה כאשר למטריצה בגודל  ישנם n ערכים עצמיים שונים.
אחד המשפטים החשובים באלגברה ליניארית קובע שמעל שדה סגור אלגברית, כל מטריצה דומה למטריצת ז'ורדן אחת ויחידה (עד כדי סדר הבלוקים).

התלות בשדה הבסיס

א-פריורי, השאלה אילו מטריצות דומות זו לזו תלויה גם בשדה שמעליו הן מוגדרות. לכאורה, היה צריך לומר ששתי מטריצות  ו-  בעלות רכיבים בשדה  הן 'דומות מעל ', אם קיימת מטריצה  הפיכה, בעלת מקדמים באותו שדה, המקיימת את התנאי . נראה כאילו זה אפשרי שמטריצות תהיינה דומות מעל הרחבה של  (המאפשרת יותר חופש בבחירת ), גם אם אינן דומות מעל . אלא שבפועל המצב פשוט יותר: אם שתי מטריצות המוגדרות מעל  דומות מעל איזשהו שדה (גדול ככל שיהיה), אז הן דומות כבר מעל . ההוכחה לעובדה זו דורשת את התאוריה של צורות רציונליות של מטריצות.
עיגולי גרשגורן

באלגברה ליניארית, עיגולי גרשגורן מסייעים להערכת גודל הערכים העצמיים של מטריצה, באמצעות חישוב פשוט.
המונח הוא על שמו של המתמטיקאי סמיון ארונוביץ גרשגורן (Семён Аранович Гершгорин), נולד כהירשהורן (הירשהאָרן בכתיב היידישאי).

תיאור פורמלי

תהא  מטריצה מסדר  מעל הממשיים או המרוכבים. 
נסמן . כלומר,  הוא סכום הערכים המוחלטים של אברי השורה מספר , פרט לאיבר שנמצא באלכסון.
כעת, כל הערכים העצמיים של  נמצאים באיחוד העיגולים הבא:
.
הקבוצה המתוארת היא איחוד של  עיגולים סגורים במישור המרוכב, שמרכז כל אחד מהם הוא אחד מאיברי האלכסון הראשי של , והרדיוס של כל עיגול הוא סכום הערכים המוחלטים של אברי השורה של המרכז, פרט לאיבר זה עצמו.
עוד אומר המשפט כי אם  מתוך העיגולים הללו יוצרים רכיב קשירות נפרד מ- העיגולים האחרים, הרי שאותו רכיב קשירות מכיל בדיוק  מבין הערכים העצמיים.

מסקנות

מטריצה בעלת אלכסון שולט (diagonal dominant matrix) היא מטריצה שבה
הערך באלכסון (בערכו המוחלט) גדול מסכום יתר האיברים בשורתו (בערכם המוחלט),
כלומר .
תוצאה מיידית של משפט גרשגורן היא: אם מטריצה היא בעלת אלכסון שולט
אז המטריצה היא הפיכה. זאת מאחר שמטריצה היא הפיכה אם ורק אם 0 אינו ערך עצמי שלה, אבל שליטה אלכסונית חזקה מבטיחה שכל אחד מהעיגולים אינו מכיל את ראשית הצירים (כי המרחק של מרכזם מהראשית גדול מרדיוס העיגול).
פולימורפיזם (מדע החומרים)

בגאולוגיה או בהנדסת החומרים, פולימורפיזם מציין את יכולתו של חומר להתקיים בצורות גבישיות שונות, כאשר הוא לא משנה את הרכבו הכימי. למשל, לקלציט מבנה גבישי טריגונלי, אבל קיים לה פולימורף בשם ארגוניט שצורתו הגבישית היא אורתורומבית. 
דוגמה נוספת היא גביש הקווארץ, שיש לו מספר פולימורפים כמו טרידימיט וקריסטובליט.
מדעי כדור הארץ מונים מספר סיבות למציאות הפולימורפים. הסיבה השכיחה היא יציבותו של הפולימורף בתנאים המאפיינים את מעמקי כדור הארץ, כמו לחץ גבוה וטמפרטורה גבוהה. כאשר מתרחש אירוע, שמשנה בצורה קיצונית את תנאי הסביבה של הגביש הפולימורפי, אין די זמן לפולימורף לעבור למצב הגבישי השכיח, והוא שומר על צורתו המקורית.
מקור השם הוא פולי - הרבה, מורף – צורה, כלומר ריבוי צורות.
הקטור רובינשטיין

הקטור רובינשטיין (1933, ארגנטינה - 2009, סטוקהולם) היה פיזיקאי ופרופסור באוניברסיטת אופסולה בשוודיה. מחקרו עסק בחלקיקים יסודיים ובקוסמולוגיה של היקום הצעיר. במעבדתו במכון ויצמן למדע ייסד גבריאל ונציאנו, תלמידו, את הבסיס לתורת המיתרים.

אודות

רובינשטיין נולד בבואנוס איירס ובשנות ה-50 היגר לארצות הברית, שם סיים דוקטורט באוניברסיטת קולומביה. הוא עשה לימודי פוסט-דוקטורט בפריז ואחר כך לימד במכון ויצמן בישראל. במכון היה המדריך של פלוריאן שק, של מיגול וירסורו ושל גבריאל ונציאנו. במהלך הניסויים במעבדתו של הקטור הוכיחו קשרים באינטראקציות חזקות, שהובילו את ונציאנו לפתח מודל שלאחר מכן יהווה הבסיס לתורת המיתרים.
בעקבות אשתו שהייתה שוודית החל לקיים קשרים אקדמים עם שוודיה בתחילת שנות השביעים ובשנת 1984 עבר לשוודיה שם נהיה לפרופסור באוניברסיטת אופסולה.
בשנת 1997 היה ממייסדי כתב העת "Journal of High Energy Physics". מלבד פיזיקת חלקיקים, חקר רובינשטיין גם בנושאי קוסמולוגיה, במיוחד את התפקיד של שדות מגנטיים בתחילת היקום. בשנת 2000 יצא לפנסיה מהאוניברסיטה. היה עמית ליידי דייוויס באוניברסיטה העברית. נפטר בשנת 2009. באוגוסט 2010 נערך לזכרו סימפוזיון בנושאי מחקרו במרכז המחקר אלבה-נובה בסטוקהולם.
היה נשוי להלן ואב לשלושה ילדים.
כתב געז

סדר סימני הכתב

קיימים שני סידורים מסורתים של כתב געז. הסידור הוא בראש ובראשונה של העיצורים, ואילו הסידור לפי תנועות הוא משני. הסידור המסורתי והעיקרי הוא הסידור המופיע בטבלה מעלה. מקורו אינו ידוע. מילונים מסוימים, ובעיקר מילוניו של הבלשן וולף לסלאו, שינו במקצת סדר זה כדי לאחד בין אותיות שהגייתן (באמהרית) זהה. שיטה זו מקלה על הקורא, שכן סימנים אלו מוחלפים זה בזה פעמים רבות בכתיבה האמהרית.
לצרכים דתיים (ואף במילונים מסוימים) משמש לעיתים סידור אחר, המכונה "אבּוּגידה", ואשר תואם את הסדר המקובל בשפות שמיות כגון עברית (א', ב', ג', ד' וכו'). סדר זה נוצר כנראה בעת התרגום לגעז של תהילים פרק קי"ט.
גהלניט

הרכב וקריסטלוגרפיה

נוסחת המבנה הכימי של הגהלניט היא Ca₂Al[AlSiO₇].
הגהלניט, העשיר באלומיניום, יוצר תמיסה מוצקה עם האקרמניט ((Ca₂Mg(Si₂O₇) העשיר במגנזיום.
הגהלניט מתגבש במערכת הטטרגונלית, חבורת סימטריות נקודתית "חבורה טטרגונולית סקלנוהדרלית" , וחבורת סימטריות מרחבית P 42₁m . הפרמטרים של תא היחידה הם: Å‏a=7.6850‏, ו-c=5.0636Å.

תכונות פיזיקליות

הגבישים פריזמתיים קצרים ודקים, דומים לקוביות. כמו כן המינרל מופיע בטבע בדרך כלל כמסה חסרת צורה או גרגירית. יש לו פצילות מובחנת על {001} וחלשה על {110}, והוא נשבר באופן בלתי שווה. הקשיות של המינרל בינונית, 6-5 בסולם מוס, ומשקלו הסגולי הוא בממוצע 3.03. הגהלניט ניתך ב-1595°C.

תכונות אופטיות

אופטית המינרל הוא חד-צירי שלילי. מקדמי השבירה של הגהלניט הם: nε=1.669‏ ו-nω=1.658. גבישי הגהלניט שקופים, שקופים למחצה עד אטומים. מינרלים טהורים של גהלניט הם חסרי צבע, אבל בגלל זיהומים צבעם הוא בדרך כלל צהבהב, חום, חום-צהבהב, ירוק אפרפר ואפור. בשקף מנוסר הגהלניט הוא חסר צבע עד צהוב חיוור. בשל תופעת השבירה כפולה ניתן לראות גוון יוצא דופן של כחול פרוסי.

גילוי ומקור שם

המינרל נתגלה לראשונה ב-1815 בהר מונזוני (Monte Monzoni), עמק פאסה (Val di Fassa), נפת טרנטו מחוז טרנטינו - אלטו אדיג'ה, איטליה. את שם המינרל קבע הכימאי והמינרלוג גרמני יוהאן נפומוק פון פוקס (Johann Nepomuk von Fuchs‏; 1856-1774) לכבודו של הכימאי הגרמני אדולף פרדיננד גהלן (Adolf Ferdinand Gehlen‏; 1815-1775).
האסון באתר הניסויים הגרעיניים פונגיירי

ב-10 באוקטובר 2017 אירע אסון באתר הניסויים הגרעיניים פונגיירי. חלק מהאתר החצוב אל תוך הר מנטאפ, שבצפון האמגיונג, צפון קוריאה, קרס. האסון גבה את חייהם של מאות אנשים.

רקע

אתר הניסויים פונגיירי הוא אתר הניסויים הגרעיניים היחיד הידוע בצפון קוריאה. בשנים שקדמו לאסון נערכו בו ניסויים גרעיניים רבים (2006, 2009, 2013, ינואר 2016, ספטמבר 2016, 2017), אשר בעקבותם כשירות האתר החלה נתונה בספק.
במהלך 2017 שיגרה צפון קוריאה מספר טילים בליסטיים בעלי יכולות גרעיניות, אחד (בסוף אוגוסט) אף ממש מעל יפן בהפגנת כח חסרת תקדים.
האסון אירע בתקופה של מתיחות גבוהה בנושא מלחמה גרעינית אפשרית בין צפון קוריאה למדינות מערביות, ובפרט ארצות הברית, יפן ודרום קוריאה המלווה באיומי מלחמה מתוקשרים בשני הצדדים.

תסמונת ההר העייף

מספר ימים לפני האסון פורסם מחקר של מדענים סיניים ששותף עם הממשל בצפון קוריאה ומביע את חששם של הסינים מקריסת האתר, עקב תופעה מוכרת הידועה בשם תסמונת ההר העייף (Tired mountain syndrome).

האסון

ב-10 באוקטובר, מבנה גדול ממדים המשמש לניסויים גרעיניים, חצוב כולו בהר מנטאפ, קרס והרג עשרות אנשים ששהו במקום, מבצע חילוץ רחב היקף הסתיים במותם של עשרות רבות של אנשי חילוץ. על פי דווחים נהרגו מעל 200 איש באירוע.
דאגפין אורשקוג

ביוגרפיה

דאגפין אורשקוג נולד בעיר אולסון שבנורווגיה. למד רפואה באוניברסיטאות אוסלו וברגן. סיים עם תואר דוקטור ברפואה בשנת 1956. בהמשך התמחה ברפואת ילדים בקליניקה הפדיאטרית ב"האוקלנד סיקהוס" בברגן. בשנת 1965 סיים שם את הדוקטורט במדעי הרפואה. בשנים 1965-1964 השתלם במחקר בבית החולים ג'ונס הופקינס בבולטימור.
בשנת 1964 היה למומחה ברפואת ילדים וב-1974 מומחה בגנטיקה רפואית. החל משנת 1971 התמנה לפרופסור מן המניין בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת ברגן. למשך 28 שנה הוא ניהל קליניקה פדיאטרית ואת המכון הפדיאטרי של אוניברסיטת ברגן. מתוקף תפקידיו הוא תרם תרומה חשובה בפיתוחו של בית החולים האוקלנד. בשנים 1988-1985 כיהן כפרו-דקאן ובשנים 1992-1988 כדקאן של הפקולטה.

פעילותו המדעית

אורשקוג פרסם כ-300 מאמרים מדעיים.
תחומי עיניינו של אורשקוג כללו את האנדוקרינולוגיה סב-לידתית (פרינאטאלית), המטבלוזים של הסידן, הגדילה, דיסמורפולויגה וציטוגנטיקה.
בשנת 1970 תיאר אורשקוג לראשונה את התסמונת המולדת הידועה כתסמונת אורשקוג-סקוט.
אורשקוג הלך לעולמו בעיר ברגן בשנת 2014. הוא היה נשוי לאודרון והותיר אחריו ילדים ונכדים.
דייוויד סקוט

השכלה

בוגר במדעים מהאקדמיה הצבאית של ארצות הברית, מוסמך במדעים ומהנדס באווירונאוטיקה ואסטרונאוטיקה מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. בוגר בית הספר לטייסי ניסוי של חיל האוויר האמריקאי ובית הספר לטייסי מחקר אירוספייס.

שירות צבאי

סיים את המכללה הצבאית ווסט פוינט בהצטיינות ובחר בשירות בחיל האוויר. סיים קורס טיס בבסיס חיל האוויר ווב (Web), טקסס, ב-1955, והמשיך ללימודי תותחנות בבסיס חיל האוויר לופלין (Laughlin), גם הוא בטקסס, ובבסיס לוק (Luke) באריזונה.
הוצב בטייסת הקרב הטקטית ה-32 בהולנד, מ-1956 עד 1960. לאחר מכן חזר לארצות הברית ללימודים במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.
הוא פרש מחיל האוויר במרץ 1975, בדרגת קולונל (אלוף-משנה).

שירות בנאס"א

נמנה עם הקבוצה השלישית של אסטרונאוטים, שגויסה לנאס"א באוקטובר 1963.

לאחר אפולו

ביולי 1972 מונה לעוזר מיוחד לפעולות משימה של מיזם המבחן של אפולו-סויוז. באפריל 1975 מונה למנהל מרכז מחקר הטיסה על שם דריידן של נאס"א. הוא התפטר מנאס"א ב-30 באוקטובר 1977.

לאחר נאס"א

בתום שירותו בנאס"א פנה סקוט לעסקים פרטיים. כיום הוא מתגורר בטוסון, אריזונה.
הגה כיוון

הגה כיוון או מייצב כיוון הוא מתקן המשמש להיגוי אונייה, סירה, צוללת, רחפת, מטוס וכלי תחבורה אחרים הנעים בדרך כלל במים או באוויר. במטוס הגה הכיוון הוא משטח היגוי המורכב בצורה אנכית בזנבו ותפקידו לייצב ולשלוט בציר הסבסוב. הגה כיוון פועל על ידי הטיית זרם המים או האוויר החולף על פני גוף הרכב ומקנה בכך תנועה צידית, או סבסוב, לכיוון הראשי של תנועת הגוף. הגה כיוון בצורתו הבסיסית הוא משטח העשוי מיריעת חומר הצמודה בעזרת צירים לירכתי כלי השיט או הטיס. לעיתים קרובות הגה הכיוון מעוצב בדרך שתפחית את כוח הגרר ההידרודינמי או אווירודינמי. בכלי שיט פשוטים השליטה בהגה הכיוון נעשית בעזרת מוט ההגה, המחובר לחלקו העליון של הגה הכיוון. בכלי שיט גדולים ובכלי טיס קיימת מערכת של כבלים, או מערכת הידראולית המאפשרת שליטה בהגה הכיוון לגלגל ההגה בגשר האונייה, או לדוושות הגה הכיוון במטוס.
במטוס מייצב הכיוון הוא החלק האחראי ליציבות המטוס. כאשר המטוס מסתובב לצד אחד על מייצב הכיוון יפעל כח בגלל חוק ההתמדה שיגרום לו לחזור למצב מאוזן.
משרפות מים

מִשְׂרְפוֹת מַיִם (בכתיב חסר: מִשְׂרְפֹת מַיִם) או מִשְׂרְפוֹת, הייתה עיר בצפון ארץ ישראל בתקופת המקרא.

במקרא

בספר יהושע מסופר על יהושע בן נון וצבאותיו, שרדפו אחרי יבין מלך חצור וצבאות עמי כנען, עד סביבות "משרפות מים", הסמוכה לצידון:
" וַיְהִי כִּשְׁמֹעַ יָבִין מֶלֶךְ חָצוֹר וַיִּשְׁלַח אֶל יוֹבָב מֶלֶךְ מָדוֹן וְאֶל מֶלֶךְ שִׁמְרוֹן וְאֶל מֶלֶךְ אַכְשָׁף: וְאֶל הַמְּלָכִים אֲשֶׁר מִצְּפוֹן בָּהָר וּבָעֲרָבָה נֶגֶב כִּנֲרוֹת וּבַשְּׁפֵלָה וּבְנָפוֹת דּוֹר מִיָּם: הַכְּנַעֲנִי מִמִּזְרָח וּמִיָּם וְהָאֱמֹרִי וְהַחִתִּי וְהַפְּרִזִּי וְהַיְבוּסִי בָּהָר וְהַחִוִּי תַּחַת חֶרְמוֹן בְּאֶרֶץ הַמִּצְפָּה: וַיֵּצְאוּ הֵם וְכָל מַחֲנֵיהֶם עִמָּם עַם רָב כַּחוֹל אֲשֶׁר עַל שְׂפַת הַיָּם לָרֹב וְסוּס וָרֶכֶב רַב מְאֹד: ... וַיִּתְּנֵם ה' בְּיַד יִשְׂרָאֵל וַיַּכּוּם וַיִּרְדְּפוּם עַד צִידוֹן רַבָּה וְעַד מִשְׂרְפוֹת מַיִם וְעַד בִּקְעַת מִצְפֶּה מִזְרָחָה וַיַּכֻּם עַד בִּלְתִּי הִשְׁאִיר לָהֶם שָׂרִיד:"
בהמשך מתוארת "משרפֹת מים" (בכתיב חסר) כמצויה, על פי נבואת יהושע, בגבולות הארץ המובטחת לעם ישראל:
" וִיהוֹשֻׁעַ זָקֵן בָּא בַּיָּמִים וַיֹּאמֶר ה' אֵלָיו אַתָּה זָקַנְתָּה בָּאתָ בַיָּמִים וְהָאָרֶץ נִשְׁאֲרָה הַרְבֵּה מְאֹד לְרִשְׁתָּהּ: ... כָּל יֹשְׁבֵי הָהָר מִן הַלְּבָנוֹן עַד מִשְׂרְפֹת מַיִם כָּל צִידֹנִים אָנֹכִי אוֹרִישֵׁם מִפְּנֵי בְּנֵי יִשְׂרָאֵל רַק הַפִּלֶהָ לְיִשְׂרָאֵל בְּנַחֲלָה כַּאֲשֶׁר צִוִּיתִיךָ:"
יש הסבורים כי שם האתר מעיד על מפעל להפקת מלח, משאב יקר ערך בעת העתיקה, בבריכות אידוי מי הים באמצעות השמש.
מרטין נות מציע לתקן את הניקוד בכתובים אלה ולגרוס מִשְׂרְפוֹת מִיָּם, כלומר ממערב. לפי זה שם המקום הוא מִשְׂרְפוֹת.

זיהוי האתר

במאה ה-20 הוצע לזהות את משרפות מים באתר חָרְבַּת מַשְׂרֵף, הממוקמת דרומית לראש הנקרה וקילומטר אחד צפונית לחוף בצת, על רצועת החוף שממול לכפר הנופש ראש הנקרה. ברחבי האתר ניתן להבחין בכמות רבה של משטחי כורכר מרובעים וחצובים בסלע, אשר חלקם הגדול מצופה בטיח. החוקרים סבורים כי משטחים אלה נוצרו בתקופה העתיקה בעקבות כריית אבן הכורכר לשם בניין. לאחר מכן שמשו משטחים אלה, כאמור, בתור בריכות לאידוי מי הים לטובת הפקת מלח וייתכן שגם לגידול חלזונות הארגמן מהם הפיקו הפיניקים - תושבי המקום, את צבע הארגמן, בדומה לנעשה בעכו, תל שקמונה ותל דור.
בסביבות האתר נערכו חפירות ארכאולוגיות ונמצאו ממצאים מתקופת הברונזה (ועד התקופה הצלבנית).
משפחת בניה הסופר

משפחת בניה הסופר הייתה משפחת סופרים, דהיינו מעתיקי ספרים, שפעלה בסוף המאה ה-15 ותחילת המאה ה-16 בצנעא, בירת תימן.
בראש המשפחה עמד הרב בניה הלוי (בניה הוא תרגום של "עמר"). שמו המלא היה בניה בן סעדיה בן זכריה אלמרגזי. הוא נחשב לגדול מעתיקי הספרים ביהדות תימן. יש הסבורים כי שימש כראב"ד העיר צנעא.
גם ארבעת ילדיו דוד, יוסף, סעדיה ומרים וכן נכדיו בני בנו דוד, מעודד והרב אביגד (כיהן כראב"ד צנעא) היו סופרים.
הם העתיקו ספרים מגוונים: חומשים, נ"ך, ש"ס, מדרש, תכאליל, כתבי הרמב"ם ועוד. כארבעים מהם נשתמרו בספריות ובידיים פרטיות. מחזור שהועתק בשנת 1508 על ידי הבן הרב יוסף, נמצא בספריה הממלכתית בברלין.
העתקותיהם נחשבות כמדויקות. שאלת היחס בין נוסח המקרא בספריהם למסורה של טבריה עוררה פולמוס בין החוקרים בשנת התשכ"א 1961 מעל דפי "הארץ".
לפי תאריכי הקולופונים, העתיק רבי בניה כתבים בשנים 1483-1460, רבי דוד בשנים 1473-1510, רבי יוסף בשנים 1478-1508. רבי סעדיה העתיק ספר פילוסופי של אלגזאלי בשנת 1498 ורבי אביגד העתיק ספרים בשנים 1540-1531.
רבי יעקב ספיר, שביקר בתימן בשנת התרי"ט 1859, ראה חומש בכתב ידה של הסופרת מרים, ובו היה כתוב: "אל תשיתו עלי חטאת אם תמצאו בו שגיאות, כי אשה מינקת אנכי. מרים בת בניה הסופר". עוד כותב ספיר, כי יהודי צנעא אומרים שהרב בניה העתיק ארבע מאות ספרים, אולם מספר זה נראה מופרז.
פלגת הארמייה A (האימפריה הגרמנית)

היסטוריה

ב-18 בספטמבר 1914 הוקמה פלגת הארמייה A על בסיס קורפוס התחלופה, בפיקודו של גנרל לודוויג פון פלקנהאוזן. פלגת הארמייה הגנה באזור לורן, במקום הארמייה השישית שהועברה צפונה. ב-17 באפריל 1916 מונה גנרל פון פלקנהאוזן למפקד מפקדת הגנת החופים, ובמקומו מונה למפקד הארמייה גנרל קרל לודוויג ד'אלזה. ב-4 בינואר 1917 פרש גנרל ד'אלזה מהצבא, ובמקומו מונה למפקד הארמייה גנרל ברונו פון מודרה. במהלך שנת 1918 פעלה הארמייה במסגרת קבוצת הארמיות של אלברכט, דוכס וירטמברג. ב-9 ביוני 1918 מונה גנרל פון מודרה למפקד הארמייה הראשונה, ובמקומו מונה למפקד הארמייה ב-6 באוגוסט 1918 גנרל יוהנס פון אבן שפיקד על הארמייה עד לסיום המלחמה.
ב-11 בנובמבר 1918 עם שביתת הנשק, פורקה פלגת הארמייה.
ג'ארד פדלקי

ביוגרפיה

פדלקי נולד בסן אנטוניו, טקסס שבארצות הברית למשפחה נוצרית ממוצא פולני, גרמני, בריטי, וצרפתי. יש לו אח מבוגר בשם ג'ף ואחות צעירה בשם מייגן. הוא התחיל לקחת שיעורי משחק בגיל 12.

קריירה

תפקידו הראשון של פדלקי היה תפקיד שולי בסרט "A Little Inside". בשנת 2000 הוא לוהק כדין פורסטר בסדרת הטלוויזיה "בנות גילמור", תפקיד שגילם עד 2005. במהלך תחילת שנות ה-2000, הוא הופיע גם במספר סרטים המיועדים לטלוויזיה, כולל "Silent Witness", "קרוב לבית" ו-"A Ring of Endless Light". 
לפדלקי היה תפקיד ללא קרדיט כבריון בקומדיה "12 במחיר 1", בו הוא שיחק לאחר שהתבקש על ידי שחקן עמית וידיד טום ולינג, שגילם את הדמות צ'ארלי בייקר, ובמאי הסרט, שרצה מישהו גדול יותר מצ'ארלי שיטפל אליו. פדלקי במקור נבחן לתפקיד של ולינג, אבל ויתר על זה כדי לצלם את הסרט "מקגייוור הצעיר" שמעולם לא מומש. בשנת 2004, הוא הופיע בקומדיה של מרי קייט ואשלי אולסן, "יום בניו יורק", בתפקיד טריי ליפטון, בחור חמוד שהאחיות אולסן נמשכות אליו. הוא גם שיחק תפקיד קצר במותחן "טיסת הפניקס" לצד דניס קווייד ויו לורי. בשנת 2005, כיכב פדלקי לצד אלישה קאת'ברט, צ'אד מייקל מוריי ופריס הילטון בסרט האימה "בית השעווה", בו הוא מגלם את וייד. באותה שנה הופיע פדלקי בסרט אימה נוסף, "זאב, זאב", בו הוא שיחק את טום.
מאז 2005 הוא מככב בסדרה "על טבעי" ברשת The WB ולאחר מכן ברשת The CW, לצד ג'נסן אקלס. 
פדלקי שימש בתור המנחה של תוכנית ה-MTV, "חדר 401", שהופסק לאחר 8 פרקים בלבד עקב ירידה ברייטינג.
בשנת 2009, פדלקי גילם את הדמות הראשית בסרט האימה "יום שישי ה-13" לצד דניאל פאנאבייקר. הוא מגלם את קליי מילר, דמות שמגיעה למחנה המקולל קריסטל לייק בחיפוש אחר אחותו שנעלמה.

חייו האישיים

פדלקי נישא לג'נביב קורטז, שחקנית שכיכבה לצידו בעבר ב"על טבעי", ב-27 בפברואר 2010. ב-10 באוקטובר 2010, הוא הודיע שהם מצפים לילדם הראשון. ב-19 במרץ 2012 נולד לזוג בן, תומאס קולטון. הם מתגוררים באוסטין, טקסס.
ב-22 בדצמבר 2013 נולד לזוג בן שני, אוסטין שפרד.
ב-17 במרץ 2017 נולדה בתם השלישית, אודט אליוט.