סטוקהולם

היסטוריה

איזכורה המוקדם ביותר של סטוקהולם בכתב הוא משנת 1252, כשמכרות ברסלאגן הפכוה לאתר חשוב של סחר בברזל. ההערכה היא כי שם העיר מורכב מהמילה סטוק, שפירושה קורת עץ, או ממילה גרמנית זהה שפירושה ביצור; ומהמילה הוֹלְם שפירושה איון, המיוחסת בדרך כלל לאיון הֵלְיֵאַנְדְסְהוֹלְמֶן. היישוב הראשון נבנה, עם זאת, על האי סטָדסהולמן - שעליו עומדת העיר העתיקה של היום. לפי הכתובים השוודיים, העיר נבנתה על ידי בירגר יארל, במטרה להגן על שוודיה מפלישות ימיות של ציי מדינות אחרות, וכדי למנוע את בזיזתן של ערי מפרץ מלארן כדוגמת סיגטונה.

ימי הביניים עד שחר העת המודרנית

העיר העתיקה (בשוודית – Gamla Stan) נבנתה כולה על האי המרכזי, "אי-העיר" (Stadsholmen), שגודלו כ-700 על 650 מטר, הסמוך להלייאנדסהולמן; ועל האי הסמוך לו, רידארהולמן, בין השנים 1300 ו-1500, והיא משמרת את סגנון ימי הביניים של רחובותיה. חשיבותה של העיר גדלה הודות לסחר הבלטי של ברית ערי הנזה; סטוקהולם פיתחה קשרים כלכליים ותרבותיים חזקים עם הערים ליבק, המבורג, דנציג, ויסבי, רבאל, וריגה במהלך תקופה זו. בין 1296 ו-1478 היו חברים במועצת העיר של סטוקהולם כ-24 אנשים, מחציתם נציגי ברית הנזה.
יתרונותיה הכלכליים והאסטרטגיים של העיר הפכו אותה לגורם מרכזי ביחסים בין המלכים הדנים של איחוד קאלמאר ותנועת העצמאות הלאומית שהתעוררה בשוודיה במאה ה-15. כריסטיאן השני, מלך דנמרק הצליח להיכנס לסטוקהולם בשנת 1520. ב-8 בנובמבר אותה שנה התבצע בעיר טבח רצחני שנודע כמרחץ הדמים של סטוקהולם. אירוע זה הוביל למרידות גדולות אף יותר, שבסופו של דבר הביאו לפירוקו של איחוד קאלמאר. לאחר הכתרתו של גוסטב ואסה ב-1523, ועם הקמתה של ממלכה עצמאית בשוודיה, החלה אוכלוסיית סטוקהולם לצמוח, ובשנת 1600 התגוררו בה כ-10,000 תושבים.
במאה ה-17 עלתה שוודיה והפכה לאחד הכוחות הגדולים באירופה, ואיתה צמחה גם העיר. בין 1610 ו-1680 גדלה אוכלוסיית העיר פי שישה. ב-1634 הפכה סטוקהולם לבירתה הרשמית של האימפריה השוודית. חוקי מסחר נוצרו בעיר והעניקו לה מונופול מהותי על הסחר בשוודיה ובסקנדינביה כולה, וכמו כן גם על סחר החוץ.

מהמאה ה-18 עד היום

ב-1697 כמעט שכילתה שריפה את כל ארמון המלוכה, שנודע כ"טירת שלושת הכתרים". בין 1713 ו-1714 נפגעה העיר מן המגפה השחורה. לאחר סיומה של המלחמה הצפונית הגדולה, והשמדתם של חלקים שלמים של העיר, סטוקהולם החלה להתדרדר. הגידול באוכלוסייה ובכלכלה האטו. אך למרות זאת, העיר נותרה המרכז הפוליטי בשוודיה, והמשיכה להתפתח תרבותית תחת הנהגתו של המלך גוסטב השלישי. בניין האופרה המלכותית הוא דוגמה אדריכלית מתקופה זו. מאוחר יותר באותה המאה, הושלמה בנייתו של ארמון המלוכה של סטוקהולם במיקום המקורי בעיר העתיקה, בתכנונו של ניקודמוס טסין הצעיר - הארמון, מיצירות הבארוק הבולטות בסקנדינביה, משמש עד היום כמעונו הסמלי של המלך.
במחציתה השנייה של המאה ה-19, שבה סטוקהולם להיות מרכז כלכלי אזורי. בעיר החלו להופיע תעשיות חדשות, וסטוקהולם הפכה למרכז של מסחר ושירותים, כמו גם למרכז גדול עבור שוודיה עצמה. אוכלוסיית העיר צמחה באופן דראסטי במהלך אותה תקופה, בעיקר בשל ההגירה המסיבית אליה. בסוף המאה, פחות מ-40% מתושבי העיר נולדו בה. ההתיישבות הורחבה אל מחוץ לגבולות העיר המקוריים. מספר מוסדות מדעיים קמו בעיר, כמו מכון קרולינסקה ותערוכת האמנות והתעשייה של סטוקהולם.
ההגדרה הגאוגרפית של "סטוקהולם" השתנתה במשך הזמן. בשלהי המאה ה-18, העיר הכילה פחות משטח מרכז העיר כיום, כ-35 קילומטרים רבועים. בעשורים שלאחר מכן נוספו לה מספר אזורים מסביבה. גבולה המוניציפלי העדכני של סטוקהולם הוגדר רק בשנת 1971 - מקרה חריג הוא המקרה של העיירה האנסטה, שנרכשה על ידי עיריית סטוקהולם מידי עיריית סולנטונה בשנת 1982.
במהלך המאה ה-20 הפכה סטוקהולם לעיר מודרנית, עתירת טכנולוגיה, מתקדמת ומגוונת מבחינה אתנית. מבנים ישנים רבים נהרסו או נסגרו, כמו המחוז ההיסטורי קלארה, והוחלפו במבנים חדישים ומודרניים. במהלך המאה עברו תעשיות רבות שינוי, והחליפו את עבודת הידיים הקשה בטכנולוגיה מתקדמת. העיר המשיכה להתרחב ולהתפתח, והוקמו בה רבעים חדשים, כמו רינקבי וטנסטה, שאחדים מהם מאוכלסים ברובם במהגרים שבאו אל העיר מרחבי העולם.

גאוגרפיה

סטוקהולם ממוקמת על חופה המזרחי של שוודיה, במקום המפגש של האגם מלארן עם הים הבלטי. את חלקה המרכזי של העיר מהווים 14 איים, שהם למעשה קצהו המערבי של ארכיפלג גדול המשתרע לחופה המזרחי של העיר ומגיע עד פינלנד. מרכז העיר הגאוגרפי ממוקם ממש על המים, על מפרץ בשם רידארפיארדן ("בריכת האבירים"), שהוא שלוחה של אגם מלארן שדרכה זורמים מי האגם מזרחה אל סַאלְטְכֶן (Saltsjön - "הים המלוח") שבתורו מפריד בין העיר ובין הים הפתוח. בין שניהם, בתווך, יושבת העיר העתיקה או בשמה גאמלה סטאן, שבנויה על האי סטָדסהולמן.
מרכז סטוקהולם של ימינו בנוי על שני חלקים עיקריים, כשהדרומי הוא גאמלה סטאן והצפוני הוא נורמאלם, וביניהם מפריד מצר ים המקשר את רידארפיארדן עם סאלטכן. בליבו של המצר, בין חלקי העיר, שוכן האי הקטן הלייאנדסהולמן, שעליו הוקם בניין הפרלמנט השוודי – הריקסדאג. הגשרים המחברים בין החלקים השונים, וצריחי הכנסיות, הם שמתווים את נופה של סטוקהולם ואת קו הרקיע שלה. סביב למרכז העיר שכונות רבות עתירות גנים, חלקן על איים, שביניהם שטות ספינות. סטוקהולם מתחלקת בצורה גסה לדרום ולצפון, כלומר החלקים שמדרום לגאמלה סטאן ולרידארפיארדן ואלו שמצפון להם. לאורך החלק הדרומי נמתח מצוק העתק, שמשווה לשכונות הדרומיות גובה דרמטי ביחס לאלו הצפוניות, הנמוכות. מבחינה סטטיסטית מחולקים רובעי העיר ל"עיר הפנימית", "מערב" ו"דרום" (ראו בהמשך). בין החלקים, ובתוכם, עשרות גופי מים.

דמוגרפיה

בסטוקהולם-רבתי מתגוררים כ-20% מאוכלוסיית שוודיה, ונוצר בה כ-25% מהתוצר המקומי הגולמי במדינה.
בשנת 2008 התגוררו בעיר כ-810,120 תושבים, מהם כ-51.5 אחוז נשים ו-48.5 אחוז גברים. הגיל הממוצע בסטוקהולם הוא 39.8: כ-40.5% מאוכלוסיית העיר הם צעירים בין הגילאים 20 ו-44. המגזר היצירתי בעיר משמעותי מאד: רבים הם האמנים שבאים אליה לעבוד וליצור.
28% מבין תושביה של סטוקהולם אינם ממוצא שוודי (ראו גם המהומות בשוודיה (2013)). 1 מכל 5 תושבים בעיר הוא מוסלמי.

פוליטיקה וממשל

כישות שלטונית, מנוהלת סטוקהולם כעירייה רבת-כוח תחת השם "הקומין של סטוקהולם" (כלומר הרשות המקומית סטוקהולם), ובמישור המחוזי היא אחת מהרשויות המרכיבות את מחוז סטוקהולם.

כלכלה

תעסוקתה של רוב אוכלוסיית סטוקהולם היא בתעשייה, בה עובדים כ-85% מהתושבים. היעדרן הכמעט מוחלט של תעשיות כבדות מהעיר תורם להיותה אחת הערים הנקיות ביותר על פני כדור הארץ.
תעשיית ההיי טק מפותחת בסטוקהולם. המעסיקות העיקריות בתחום זה הן IBM, אריקסון ואלקטרולוקס. מרכז IT גדול ממוקם בקיסטה שבצפון הבירה.
סטוקהולם היא המרכז הכלכלי של שוודיה. מטות הבנקים הגדולים במדינה ממוקמים בעיר, כמו גם מטותיהן של חברות פיננסים גדולות. סטוקהולם היא גם ביתה של הבורסה לניירות ערך העיקרית בשוודיה, הבורסה של סטוקהולם (שוודית: Stockholmsbörsen). גם מטהה של חברת האופנה H&M ממוקם בעיר.
התיירות ממלאת תפקיד חשוב בכלכלת סטוקהולם. בין 1991 ו-2004 עלה מספר התיירים בעיר לשיעור של בין 4 מיליון ל-7.7 מיליון תיירים בשנה.
סטוקהולם היא אחת הערים המודעות-אקולוגית ביותר בעולם, וכלכלתה משולבת במערכת תחבורה נקייה הכוללת שבילי אופניים ותחבורה ציבורית מהמפותחות באירופה. גם תודעת המיחזור קיבלה תנופה חשובה בסטוקהולם.

תחבורה

מערכת התחבורה ציבורית של סטוקהולם מורכבת מרשת מסועפת של אוטובוסים, רכבות תחתיות, רכבות פרווריות, רכבות קלות, חשמלית ומעבורות.  מערכת התחבורה מאורגנת ומנוהלת על ידי חברת Storstockholms Lokaltrafik (תחבורה ציבורית לסטוקהולם רבתי), SL (אנ'), אשר בבעלות מועצת מחוז סטוקהולם . התפעול ותחזוקת מערכות התחבורה הציבורית מוענקות על ידי SL למספר קבלנים . חברת MTR (אנ') מפעילה את האוטובוסים והרכבות בזיכיון משנת 2009 והתעבורה הימית במעבורות מופעלת על ידי Waxholmsbolaget (אנ').
התחבורה הציבורית בעיר פעילה 24 שעות ביממה, 7 ימים בשבוע.
הנוסעים בתחבורה הציבורית בעיר נדרשים לקנות כרטיס נסיעה חכם, בעלות חד פעמית, אותו יש להטעין בכסף לנסיעה. ניתן לקנות את הכרטיס, המכונה SL Access, בכל עמדות המכירה המאוישות הנמצאות בכל תחנות הרכבת התחתית והפרוורית ובחלק קטן מתחנות האוטובוסים. ניתן לקנות נסיעות בודדות, להטעין בסכום כסף, לקנות כרטיס יומי או לרכוש מנוי לתקופות של בין 3 ימים עד לשנה. ניתן לעבור בין כל אמצעי התחבורה באופן חופשי בעזרת הכרטיס עד 75 דקות מרגע התיקוף. בכל תחנות הרכבת התחתית והפרוורית נמצאים שערים (בדומה לרכבת התחתית בלונדון/פריז ובשונה מהנהוג בברלין). לא ניתן לקנות כרטיס נסיעה מנהג האוטובוס. הדרך היחידה לקנות כרטיס נסיעה ללא כרטיס ה-SL access היא באמצעות הטלפון הנייד. 
לרכבת התחתית של סטוקהולם (בשוודית: Stockholms tunnelbana), שהחלה להיבנות בשנת 1944, יש שלושה קווים המסתעפים לשבעה מסלולים שונים המשרתים חלק נכבד מרחבי המטרופולין. הרשת הושלמה בשנת 1994, והקווים עוברים בחלקם מתחת למים ובחלקם מעליהם. בשנת 2017 פקדו את הרכבת 353 מיליון נוסעים. מאה תחנות קיימות במערכת, מתוכן 47 תת-קרקעיות. בחלק נכבד מן התחנות ניתן מקום לאומנים והן בעצם משמשות מן גלריות פתוחות. את מערכת המטרו משלימה הרכבת הפרוורית (בשוודית: Pendeltåg), קווי חשמליות (בשוודית: Tvärbanan) ואוטובוסים. רוב החשמליות נעלמו מרחובותיה של העיר ב-1967, כחלק משינויי מערך התחבורה שנגזרו מהמעבר לנהיגה בצד ימין ועקב פיתוח רשת המטרו. הכניסה לתחנות המטרו מסומנות על ידי שלט עם האות T בעוד תחנות הרכבת הפרוורית מסומנות על ידי האות J. 
מערכת האוטובוסים בסטוקהולם מהווים לרוב אמצעי תחבורה משני, המשלים את רשת הרכבות. קווי האוטובוס מחולקים ל-2 סוגים עיקריים: קווים אדומים וקווים כחולים. הראשונים משרתים קווים "רגילים" בעוד הכחולים לרוב משרתים את אזורי הפרברים. האוטובוסים עצמם מונעים על ידי ביו-דיזל ועיצובם הפנימי מאפשר נסיעה נוחה לנכים, אוכלוסייה מבוגרת ועגלות ילדים.
תחנת הרכבת המרכזית של סטוקהולם, Stockholms centralstation,  השוכנת ברובע נורמאלם, היא התחנה הגדולה ביותר בשוודיה, והיא צמודה לתחנת המטרו העמוסה ביותר (T-Centralen) וכן למסוף האוטובוסים המרכזי. כל קווי המטרו מתנקזים אליה, בנוסף לקוי הרכבת הפרוורית. מתחנת הרכבת ניתן לקחת רכבות בין לאומיות לנורווגיה, דנמרק ואף גרמניה.
נמל התעופה הבינלאומי העיקרי של שוודיה, ארלנדה, נמצא בפרוור סיגטונה שבצפון העיר.
תחבורה אל שדה התעופה הבין לאומי ארלנדה וממנו יכולה להתבצע במגוון דרכים. בנוסף לקווי אוטובוס עירוניים (היוצאים מתחנת Märsta) ולתחנה של הרכבת הפרוורית המופעלת על ידי SL, מספר חברות פרטיות מפעילות שירותי הסעה מהנמל למגוון יעדים מרכזיים בעיר. קו הרכבת ארלנדה אקספרס (Arlanda Express (אנ')) וחברת האוטובוסים פליגבוסרנה ( Flygbussarna (אנ')) הן הדרכים המהירות ביותר להגיע מהנמל למרכז העיר. קוים אלו יוצאים בתדירות ממוצעת של בין 4 ל-6 פעמים בשעה.
נמל התעופה בינלאומי נוסף הוא "סטוקהולם סקבסטה" (Stockholm Skavsta Airport) שעל יד ניקופינג בשבדיה, כ- 100 ק"מ דרום-מערבית לסטוקהולם. המיועד בעיקר לחברות התעופה הזולות ומפעילי מטען.
מעבורות יוצאות מהנמלים סביב סטוקהולם אל כל ערי הים הבלטי, וספינות קטנות יותר מעבירות מקומיים ותיירים בין האיים השונים.
לצד כל אלה מפותחת בסטוקהולם תרבות האופניים.
ב-2007 יושם בסטוקהולם מס הגודש המוטל על כניסה ויציאה מהעיר ברכב פרטי. התוכנית שבתחילה הייתה שנויה במחלוקת, זוכה כיום לתמיכת התושבים. מס הגודש הביא להפחתה בעומסים ולשיפור איכות האוויר בעיר.
תנועת הרכבים מוגבלת במרכז העיר ברחובות מסוימים וכבישי אגרה נפוצים בשוודיה הן בדרכים הבין עירוניות והן בדרכים מהירות בתוך העיר.
הכביש המהיר E4 אשר מקשר בין קופנהגן בדרום לבין כל יישובי החוף המזרחי במפרץ הבוטני חוצה את העיר סטוקהולם ומשמש עורק תחבורה ראשי בה.
סטוקהולם מתהדרת ברשת מסועפת של מנהרות וכבישים תת-קרקעיים.

תרבות

בסטוקהולם שוכנים אתרי התרבות המרכזיים של שוודיה - בית האופרה, כנסיות עתיקות, אולמות קונצרטים ומוזיאונים רבים. עם המוסדות החשובים שמשכנם בעיר נמנים התזמורת הסימפונית של רדיו שוודיה והתזמורת הפילהרמונית המלכותית של סטוקהולם.
בית העירייה, מהמונומנטים המזוהים ביותר של העיר, הממוקם בפינתו הדרומית-מזרחית של האי קונגסהולמן, ובו נערך "נשף נובל" לאחר טקס חלוקת פרסי נובל בכל 10 בדצמבר.
ב-1998 בחר האיחוד האירופי את סטוקהולם ל"בירת התרבות האירופית" למשך אותה שנה.

ספורט

סטוקהולם היא ביתם של מועדוני כדורגל בעלי שיעור בינלאומי, ביניהם א-אי-קו סולנה ומועדון הכדורגל יורגורדן.
דיג ושיט מפותחים ביותר כפעילויות פנאי.
ב-1912 אירחה העיר את האולימפיאדה החמישית בעת החדשה.