google/wiki40b huggingface dataset:
אמיל פינו

אמיל פינו (בצרפתית: Emile Peynaud;‏ 29 ביוני 1912 - 18 ביולי 2004) היה יועץ יין צרפתי.

ביוגרפיה

פרופסור לאונולוגיה באוניברסיטת בורדו, ומי שנחשב לגורו של עשיית היין החדישה בבורדו. פינו היה האיש החשוב ביותר מאחורי השינוי שחל בעשיית היין בצרפת במאה העשרים, בעיקר בבורדו. הוא המציא את מה שנחשב לסגנון בינלאומי של יין, במיוחד ביין אדום: בשל, פירותי, עם טאנינים רכים וטעמו של עץ חדש, יינות שנטעמים מצוין בעודם צעירים, אך גם בעלי יכולת התיישנות. 
במהלך שנות השישים ושנות השבעים של המאה העשרים, התעקש פינו שענבים יקטפו רק כאשר יהיו בשלים לחלוטין. הוא טען שטאנינים בשלים הם אלו שיאפשרו ליינות להתבגר. בבורדו דאז, הייתה זו מחשבה מהפכנית. יצרנים לרוב קטפו מוקדם יותר כיוון שדאגו פן ייקחו סיכון גדול: אם יירד גשם הענבים יכולים להיתקף על ידי הריקבון, אם ירדו ממטרי ברד היבול כולו עלול להיהרס.
פינו שם כובד משקלו על מכלי תסיסה מבוקרי טמפרטורה על מנת לשמור על טריות ורעננות היינות. הוא הציע את הרעיון של בחירה קפדנית של הענבים: לקחת את החביות המובחרות ביותר עבור היין הראשון, Grand Vin הטוב יותר של השאטו, וטען בזכות הצורך לשמור את החביות הטובות פחות עבור היין השני. הוא אף הטיף לשימוש בחביות עץ אלון חדשות.
במהלך שנות השבעים שאטואים רבים, שלבסוף החלו לייצר ממון רב הודות לשוק האמריקני החלו להעסיק אותו כיועץ. לא רק על מנת להציל יין בצרה, אלא גם כדי לסייע כך שייצא טוב כבר מן ההתחלה. בשיאו ייעץ פינו לשבעים יקבים. הבציר של שנת 1982 שהעלה את רוברט פרקר למעלת האיש המשפיע ביותר בעולם היין, היה לבציר שבו לראשונה הופקה תועלת מרעיונותיו של פינו אשר באו לידי ביטוי דרך יינות בורדו. פינו, בדומה לפרקר, ראה בבציר זה את אחד המשובחים של המאה הן איכותית והן כמותית, כמו הבצירים של 1947, 1949, 1959 ו-1961.
אמיל פינו האמין שייננים אחראים לשינוי סגנונות על ידי עשיית יינות שמרצים אותם עצמם ועיצוב טעמו של הציבור לפי טעמם הם: "אם טעמים משתנים זה בגלל שהמוצר משתנה. הציבור לא יכול לדמיין טעם שאינו קיים". בדיוק כפי שבכל תקופה ישנו סגנון אחר במוזיקה, בבגדים ובסטנדרטים של התנהגות, כך גם ישנו סגנון אחר של יין. פינו אף הוסיף: "אבל, זוהי גם פחות שאלה של אופנה מאשר של תפישה, טכנולוגיה וארגון הייצור והשיווק".
פינו אף החל את המגמה שהונהגה באוניברסיטת קליפורניה בדייוויס (אותה פיתח פרקר) בספרו Le Gout de Vin עם רשימת הקטגוריות של ארומות היין.
תלמידו החשוב ביותר של פינו הוא מישל רולאנד, היינן המשפיע ביותר בעולם.
לוקיליוס הצעיר

לוקיליוס הצעיר (לטינית: Lucilius Junior; המאה הראשונה לספירה) היה מושלה הרומאי של סיציליה בתקופת נירון ומחברה של פואמה בשם "אטנה". היה ידידו של סנקה והתכתב עמו.

חייו

המידע אודות לוקיליוס מגיע כולו מכתביו של סנקה ובמיוחד מ"מכתבי מוסר" (64 לספירה) שהופנו ללוקיליוס. סנקה הקדיש ללוקיליוס גם את חיבורו "מחקרי טבע" (63) ואת המסה "על ההשגחה העליונה" (64).
נראה כי לוקיליוס היה יליד קמפניה, וסנקה כשהוא פונה אל לוקיליוס, כותב "פומפיי האהובה שלך". בתקופה שבה כתב סנקה את מכתבי "מכתבי מוסר" לוקיליוס היה מושל סיציליה. הוא נמנה עם מעמד הפרשים הרומאים - מעמד שאותו השיג באמצעות עבודה מתמידה.
סנקה הקדיש אחד ממכתביו הקצרים לספר שכתב לוקיליוס ובמקומות אחרים בכתביו הקדיש מספר ציטוטים ומספר שורות לשירתו של לוקיליוס.
תולדות יעקב יוסף

תולדות יעקב יוסף הוא ספר שנכתב על ידי הרב יעקב יוסף כ"ץ מפולנאה, מגדולי תלמידי הבעל שם טוב ופורסם לראשונה בשנת 1780 במטרה לחזק ולהפיץ ברבים את תורת החסידות.
הספר ערוך כפירוש על פרשות השבוע וכולל בין היתר דיונים בעיון בהלכה ולא רק חסידות (בשונה מספרי חסידות אחרים).
הספר הוא אחד מארבעה הספרים שכתב רבי יעקב יוסף (שבכולם מופיע ברמז שמו יעקב יוסף) על תורת החסידות, ועל הבעש"ט, וייחודם בספרות החסידית בכך שהם מהספרים היחידים שנכתבו על ידי אדם שזכה לשמוע את שיחותיו של הבעל שם טוב עצמו, ולא ממקור שני, שלישי או ממקור אגדי. 
חיבור זה היה בין ספרי החסידות הראשונים (אם לא הראשון ממש) שראו אור בדפוס ותיארו את תורת הבעש"ט ומושגיו המחשבתיים, וככזה ריכז אליו גם ביקורת חריפה מצידם של מתנגדים לתנועה החדשה. מתנגדים אלו הזדעזעו מן הביקורת הנדפסת כנגד הלמדנים והן מהעובדה שהספר הודפס ללא "הסכמות" כמקובל. מסורת אחת מספרת על שריפת החיבור במסגרת מאבקי המתנגדים בחסידות בראשיתה.
רחוב ירמיהו (ירושלים)

סקירה כללית

רחוב ירמיהו הוא באורך של כ־1.7 קילומטרים. הרחוב מתחיל מצידו המזרחי כהמשך ישיר לרחוב בר-אילן בקרן הרחובות בר־אילן–עלי הכהן, ומסתיים בקרן הרחובות ויצמן–יפו, בסמיכות לתחנה המרכזית. הרחוב גובל מצידו הצפוני בשכונות שיכון חב"ד, גבעת קומונה, רוממה החדשה וגני גאולה, ובשכונות מקור ברוך, רוממה הישנה מצידו הדרומי. למרות המשכו הישיר מכביש בר־אילן וסמיכותו לשכונות החרדיות, הרחוב פתוח לתנועת כלי רכב בשבתות וימים טובים.
הרחוב כמעט ואינו מאוכלס בדירות פרטיות, אך קיימים מגדלי מגורים הצופים לרחוב. בחלקו המזרחי של הרחוב קיימים בתי עסק, בדומה לרחוב בר־אילן, אך ככל שהרחוב ממשיך לכיוון התחנה המרכזית הוא נדמה יותר לאזור תעשייה, בהשפעת אזור התעשייה רוממה הסמוך לו.
יוסרה מרדיני

קריירה

מרדיני ייצגה את סוריה בשנת 2012 באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר). כשהגיעה לגרמניה, החלה להתאמן שם במטרה להגיע לאולימפידיה. ביוני 2016 היא נבחרה לאחד משמונת הספורטאים שישתתפו באולימפיאדה תחת משלחת הפליטים. מרדיני התחרתה בריו במקדמות שחיית מאה מטר חופשי ובמאה מטר פרפר אך לא העפילה לשלבים הבאים.
קינקי בוטס (סרט)

תקציר העלילה

אביו של צ'ארלי נפטר ומוריש לו את העסק המשפחתי לייצור נעליים. צ'ארלי אינו מצליח לנהל את העסק כראוי וזוכה גם לבוז ולזלזול מצד עובדי המפעל. מפגש מקרי עם דראג קווין העונה לשם לולה (צ'יווטל אגיופור) מוביל אותו לרעיון חדש: ייצור נעלי נשים חזקות שיתאימו לגברים. הוא מבקש עזרה מלולה, זו נמנעת תחילה אך לבסוף מתרצה והופכת לשותפה לעסקים של צ'ארלי.

רקע

ההשראה לסרט נשאבה מתוך פרק ששודר בסדרה הדוקומנטרית "צרות בפסגה" של ערוץ הBBC. הפרק שודר ב-24 בפברואר והביא את סיפורו של יצרן נעליים בשם סטיב פטרמן מנורת'האמפטון שיצר קו נעלי פטיש לגברים על מנת להציל את מפעל הנעליים שלו שעמד בפני סגירה, ולבסוף ייצר מותג נעליים מצליח העונה לשם "דיוויין".

פרסים

השחקן צ'יווטל אגיופור היה מועמד לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השחקן הטוב ביותר בסרט קומדיה או מוזיקלי.
סיר פלא

סיר פלא הוא המצאה ישראלית של סיר לאפייה על גבי פתילייה וסוגי כיריים אחרים, ששימש בישראל של תקופת היישוב ועד שנות ה-70 של המאה ה-20, במטבחים שטרם היו מצוידים בתנורי אפייה. בין המשתמשים בו היו שכינוהו בשמו הגרמני: "וונדרפוט" (Wundertopf). סיר הפלא שימש בעיקר לאפיית עוגות, אשר עקב צורתו נאפו כטבעת חלולה.
הסיר עגול, במרכזו חלל עגול הבנוי כארובה. נלווה לסיר מכסה תואם, כשל סירים רגילים, ללא פתח מרכזי. לרוב לא הונח הסיר ישירות על הכיריים אלא על גבי טבעת מתכת רחבה, ששוליה הפנימיים מתרוממים לארובה. טבעת זו הפרידה בין הסיר לכיריים ועל ארובתה הורכב הסיר. הטבעת נמכרה בעוביים שונים ונועדה לספוג ולפזר את החום, כך שהעוגה לא תצא אפויה מדי באמצע ולא אפויה מספיק בשוליה. העובי השונה של טבעות המתכת נועד למשכי אפייה שונים או ללהבות בעלות עוצמה שונה. האפייה נעשתה בדרך כלל על להבה בעוצמה נמוכה וכשהמכסה סגור.
הוצאת העוגה מהסיר נעשתה על ידי הפיכת הסיר מעל צלחת או מגש. כדי שפעולה זו תתאפשר, היה צורך לשמן את הסיר היטב טרם הכנסת בלילת העוגה, ולפני הוצאת העוגה האפויה העבירו סכין בין שוליה לבין דפנות הסיר על מנת לנתקה מן הדופן.
הסיר יוצר לראשונה על ידי חברת פלאלום (שם החברה היה הלחמה של המילים פלא ואלומיניום). מאוחר יותר ייצרו את "וונדר פוט" על ידי חברות אחרות במגזר החרדי, כולל חברת "מטלום", שממשיכה לייצר את המוצר היום. כיום גם ישנן משפחות דתיות המשתמשות בסיר פלא לאפייה בפסח, על מנת לוותר על הצורך בהכשרת התנור לפסח.

אופן פעולתו

סיר הפלא יעיל באפייה על גבי גז משלוש סיבות: חומר האלומיניום שלו, החור שלו, ודיסק המתכת המפריד אותו מהלהבה. חומר האלומיניום מאפשר לחום להתפשט בצורה אחידה. החור המרכזי של הסיר מתמקד בלהבה ויוצר פיזור חום סביב החלק הפנימי של העוגה. דיסק המתכת מרים את הסיר מהאש, מפחית וממקד את הלהבה. האפייה בסיר הפלא ללא דיסק המתכת תייצר עוגה יבשה בתחתית, עבה ומרופפת במרכז. דיסק מתכת נמכר בעוביים שונים וקטרים ​​כדי להתאים לאופני אפייה שונים. מכסה סיר הפלא מחורר בחורים קטנים כדי לשחרר קיטור. זמן האפייה בסיר פלא משתנה בין 40 ל-50 דקות. 
סיר הפלא מייצר עוגות גבוהות ומאווררות. בנוסף לאפייה, סיר הפלא הוא אמצעי יעיל לבישול ירקות, קטניות ואורז בשכבות. הוא גם יכול לשמש גם לבשל קוגל, מנות פסטה, בשר, עוף.
האנה פאקארינן

חייה

נולדה בעיר לאפנראנטה שבמזרח פינלנד, קרוב לגבול עם רוסיה. עבדה כנהגת מלגזה ביום והייתה סולנית להקת רוק מקומית בלילה, טרם זכייתה בתוכנית "איידולס". בתוכנית זו הייתה פאקארינן המועמדת הבולטת לזכייה כבר מההתחלה, ובגמר, שהתקיים ב-9 בינואר 2004 קיבלה 60% מהקולות. בעקבות כך זכתה בצ'ק בסך 30,000 אירו ובחוזה הקלטות ב-Sony BMG. 
אלבומה הראשון יצא ביוני 2004 ונקרא "When I Become Me", עליו קיבלה אלבום פלטינה, כשלאחריו יצאו לחנויות התקליטים שני אלבומים נוספים: "Stronger" (ספטמבר 2005) שעליו קיבלה אלבום זהב ו"Lovers" (פברואר 2007), בו כתבה את רוב השירים. 
פאקארינן ניצחה בקדם אירוויזיון הפיני, שהתקיים ב-17 בפברואר 2007, עם השיר "Leave Me Alone", המאופיין בסגנון המטאל גותי. בתחרות האירוויזיון סיימה פאקארינן במקום ה-17 בלבד, עם 53 נקודות. 
באוקטובר 2007 האנה הוציאה את הסינגל Black Ice שהוא שיר הנושא של סרט בפינלנד. לשיר צולם גם קליפ. בשנת 2008 הוציאה האנה דיסק ששמו "Love In A Million Shades".
בלי

תחילת הדרך

דונלי בחרה בשם "בלי" (בטן) כי היא חשבה המילה "גם יפה וגם מכוערת". ב-1992 הוציאה הלהקה מיני-אלבום, Slow Dust, שעשה דרכו למספר 1 במצעד האינדי בבריטניה. זמן קצר לאחר מכן, הסינגל "Feed the Tree" עלה ל-40 הגדולים במצעד הסינגלים הבריטי, והאלבום הראשון באורך מלא, Star, שיצא ב-1993, הגיע למספר שתיים במצעד האלבומים הבריטי.
בארצות הברית, האלבום הוסמך כזהב על ידי ה-RIAA, בעיקר בשל הצלחת הסינגל בתחנות רוק מודרני ו-MTV. הלהקה הוציאה שני סינגלים נוספים - "Gepetto" ו-"Slow Dog", אך הם לא נחלו את אותה ההצלחה כמו "Feed the Tree". בלי הייתה מועמדת לשני פרסי גראמי ב-1994: האמן החדש הטוב ביותר וההופעה הטובה ביותר במוזיקה אלטרנטיבית. האלבום המשיך למכור מעל 800,000 עותקים בארצות הברית, וכשני מיליון ברחבי העולם.
בתחילת 1993, הלהקה יצאה לסיבוב הופעות בשיתוף עם רדיוהד. לאחר מכן גם תיירו עם הקרנבריז.

המשך ופירוק הלהקה

זמן קצר אחרי שיצא האלבום Star, עזב אבונג את בלי, והוחלף על ידי גייל גרינווד, גיטריסטית מטאל, שהסכימה להיות בסיסטית בלהקה. הצטרפותה גם הניבה שינוי בסגנון המוזיקה, שהפך ליותר אלקטרוני, וכלל פחות מהסגנון החולמני של האלבום הראשון.
בהתאם, האלבום הבא של בלי,  King‏  (1995), היה יותר באוריינטציה רוקיסטית. האלבום לא נחל הצלחה פופולרית, וקהל היעד של הלהקה לא היה ברור, והיא נשארה איפשהו בין המיינסטרים לאנדרגראונד. הסינגלים שיצאו מאלבום זה לא קיבלו זמן אוויר משמעותי ברדיו או ב-MTV בארצות הברית, אך התקבלו יפה ב-MTV אירופה. הלהקה הופיעה על שער מגזין רולינג סטון ב-1995.
באותה שנה, בלי הייתה אחת הלהקות שליוו את אר.אי.אם בסיבוב הופעות עולמי.
מלבד ההופעות עם אר.אי.אם, הלהקה תרה בארצות הברית יחד בליוויין של קתרין ויל וג'ול כהופעות תומכות. השתיים היו בשלב של מעבר אל המיינסטרים האמריקאי באותה תקופה, ובלי נתנו להן חשיפה משמעותית. קתרין ויל הוציאה את אלבומה הראשון, Happy Days, ב-1995 בשיתוף עם בלי, ואלבום זה היה לראשון מבין שני אלבומים לפרוץ את בילבורד 200; הסינגל השני מהאלבום, "Judy Staring At The Sun", בהשתתפותה של דונלי בשירה, הפך ללהיט רוק מודרני בארצות הברית, והגיע למספר 22 במצעדים. גם הקליפ בהשתתפותה של דונלי היה ללהיט ב-MTV.
ב-1996, דונלי פירקה את הלהקה. היא הסבירה בראיון את הסיבות מאחורי ההחלטה שלה: "השנים הראשונות של בלי היו פיצוץ. Star היה להיט גדול וחגגנו המון. אבל כשהוצאנו את King, כבר היו המון דברים שליליים ברקע. King היה תגובה לבוהק הזוהר של Star, ולא הופתענו כשהוא לא מכר. אני מתחרטת שלא הוצאנו עוד אלבום, אבל באותו זמן חשבתי, לעזאזל עם זה, אני כבר לא כאן."
אחרי הפירוק, דונלי התחילה קריירת סולו מוצלחת, ומאז הוציאה מספר אלבומי סולו. גרינווד המשיכה בשיתופי פעולה עם להקות כמו L7 ו-Benny Sizzler. בשנות ה-2000 היא הפכה לפעילה פוליטית נגד פיתוח עירוני ברוד איילנד. האחים גורמן שינו כיוון, והיו לצלמי פרסומות בניו יורק, ובשלב מסוים גם עבדו עבור מגזין רולינג סטון. פרד אבונג עזב את עסקי המוזיקה והפך לנגר.

איחוד

ב-8 בפברואר 2016, הלהקה הודיעה באתר האינטרנט הרשמי שלה על חזרתה עם מוזיקה חדשה, וסיבוב הופעות בקיץ ברחבי ארצות הברית ובריטניה.
ארמיית קנטקי (איחוד)

הארמייה של אוגוסט 1862

ב-25 באוגוסט 1862, נטל מייג'ור גנרל ויליאם "בול" נלסון את הפיקוד על כוחות של צבא האיחוד אשר חנו סביב ריצ'מונד, קנטקי. על אף שסדר הכוחות לא עלה על שתי חטיבות, הן כונו על ידי נלסון "ארמיית קנטקי" בפיקודם של הבריגדיר גנרלים מהלון מנסון (Mahlon Dickerson Manson) וצ'ארלס קרופט (Charles Cruft), בהתאמה. פחות מחמישה ימים לאחר שנוצרה, נלחמה הארמייה בקרב ריצ'מונד וספגה תבוסה קשה, כאשר איבדה כ-1,000 הרוגים ופצועים ויותר מ-4,000 שבויים. בשל מספר האבדות הגבוה, כולל נפילתו בשבי של גנרל מנסון ופציעתו של גנרל נלסון, חדלה למעשה הארמייה מלהתקיים ככוח לוחם. גנרל קרופט נשאר רשמית כמפקד החטיבה השנייה עד ספטמבר, אך מרביתה נפלה בשבי ומה שנותר ממנה צעד בחזרה לניו-אולבני, אינדיאנה. קפטן צ'ארלס גילברט מונה כמייג'ור גנרל בפועל וקיבל את הפיקוד על שרידי הארמייה, אשר אוחדה בספטמבר 1862 בידי הגנרל דון קרלוס ביואל עם הקורפוס ה-III של ארמיית אוהיו.

הארמייה של אוקטובר 1862

ב-7 באוקטובר 1862, הקים מייג'ור גנרל גורדון גריינג'ר ארמייה חדשה תחת השם ארמיית קנטקי. הארמייה כללה בתחילה שלוש דיוויזיות, בפיקודם של הגנרלים אנדרו סמית' (Andrew Jackson Smith), קווינסי גילמור (Quincy Adams Gillmore) ואבשלום באיירד (Absalom Baird), בהתאמה.
מתכונת זו של הארמייה הייתה יוצאת דופן בכך, שב-20 בינואר היא צורפה לארמיית קמברלנד הגדולה ממנה. הדיוויזיה של באיירד נטלה חלק בקרב תחנת תומפסון במרץ 1863 וכמעט חטיבה שלמה שלה נשבתה שם. באפריל 1863, כללה הארמייה שתי דיוויזיות רגלים בפיקודם של הגנרלים צ'ארלס גילברט ובאיירד, וחטיבת פרשים בפיקודו של גרין קליי סמית' (Green Clay Smith). דיויזיית פרשים נוספת בפיקודו של גנרל דויד סטנלי (David Sloane Stanley) צורפה לארמייה כחיל המצב של פרנקלין, טנסי. במערך זה לחמה הארמייה בקרב פרנקלין הראשון ב-10 באפריל. עדיין תחת פיקודו של גריינג'ר, שולבה ארמיית קנטקי במערך המילואים של ארמיית קמברלנד ב-8 ביוני 1863.
דוד רסקין

הרב דוד רסקין (י"ב בניסן תרפ"ז, 1926–ז' באייר תשע"א, 11 במאי 2011) היה יו"ר צעירי אגודת חב"ד בניו יורק ומנהל רוחני בישיבת תומכי תמימים המרכזית שבמרכז חב"ד העולמי - 770.

קורות חייו

נולד בבאברויסק בבלרוס. משפחתו סבלה רבות מהשלטון הקומוניסטי. לאחר מאסרם של הוריו עברה משפחתו לעיר לנינגרד, ולאחר שפרצה מלחמת העולם השנייה ברח עם משפחתו לסיביר ולאחר מסע קשה הגיעו לאלמא אטא בקזחסטן שם חיו ועזרו לרבי לוי יצחק שניאורסון (אביו של הרבי מנחם מנדל שניאורסון) ששהה שם בגלות. לאחר המלחמה נסע לניו יורק ולמד בישיבת חב"ד בצל האדמו"ר הרב יוסף יצחק שניאורסון.
לאחר פטירת רבי יוסף יצחק והתמנותו של הרבי הנוכחי החל לשמש כבעל קורא במניינו של הרבי. ב-1953 הצטרף להנהלת ישיבת תומכי תמימים המרכזית במגיד שיעור ולאחר תקופה קצרה מונה למנהל רוחני.
היה מהמקורבים לרבי מחב"ד שהתבטא עליו כאשר התקבל לאגודת חסידי חב"ד העולמית שיש לו "מרץ לעשייה בפועל". לאחר כל התוועדות שהרבי היה מורה הוראה חדשה נהג לטלפן לרבים מחסידי חב"ד והיה מודיע להם על ההוראה החדשה. בשנות השמונים החל למלא תפקידים רבים של חברים בארגוני חב"ד שנפטרו.
נפטר בז' באייר תשע"א (2011) ונקבר בסמיכות לאוהל חב"ד לובביץ'.
אורדינגן 05

היסטוריה

המועדון הוקם בנובמבר 1905 בעיר קרפלד, ובמהלך המחצית הראשונה של המאה ה-20 שיחק בעיקר בליגות אזוריות שונות. בשנת 1953 חבר המועדון למועדון הכדורגל של קונצרן התרופות הגרמני באייר, ושם הקבוצה הפך לבאייר אורדינגן. המועדון שיחק רוב שנותיו בליגות הנמוכות של גרמניה עד אשר העפיל בשנות ה-60 לליגה השלישית. בשנת 1971  עלה המועדון לליגה השנייה בפעם הראשונה בתולדותיו, ולאחר שסיים את עונת 1974/1975 במקום השני קודם לראשונה לבונדסליגה אך לאחר עונה אחת בלבד שב לליגה השנייה. לאחר שלוש עונות שב המועדון לליגה הבכירה. עיקר הצלחתו של המועדון היה בשנות ה-80 של המאה ה-20, כאשר שיחקו בו שחקנים כמו וולפגנג פונקל, מתיאס הרגט ושטפן קונץ. בזמן זה רשם המועדון את התקופה הטובה ביותר שלו כאשר זכה בגביע הגרמני בעונת 1984/1985, בפעם היחידה בתולדותיו, וסיים במקום השלישי בבונדסליגה בעונת 1985/1986. באותה עונה אף הגיע המועדון לחצי גמר גביע אירופה למחזיקות גביע, שם הודח על ידי אתלטיקו מדריד, כאשר ברבע הגמר, המועדון זכה בניצחון יוקרתי במיוחד על דינמו דרזדן מליגת העל המזרח-גרמנית בתוצאה 7-3. בעונה הבאה, הקבוצה הצעירה של המועדון הייתה לקבוצה הראשונה שזוכה בבונדסליגה עד 19 ובבונדסליגה עד גיל 17. 
בשנות ה-90 התנדנד המועדון בין הבונדסליגה לבונדסליגה השנייה, ושחקניו העיקריים היו ברנד דרהר השוער, הלמוט ראנר, מוסטפא דואן והזר יאן היינצה מדנמרק. בשנת 1995 חברת באייר משכה את שמה משם המועדון, ושמו שונה לשם המקורי, KFC אורדינגן 05. עונת 1995/1996 הייתה העונה האחרונה שמועדון זה שיחק בבונדסליגה, ולאחר ירידת ליגה זו, המועדון נקלע לקשיים כלכליים, בעיקר עקב הפסקת הסיוע הכלכלי מחברת באייר. קשיים אלו הובילו להידרדרות הקבוצה עד לליגות האזוריות של גרמניה. בשנת 2018 ניצחה אורדינגן 05 את ולדהוף מנהיים בפלייאוף והעפילה אל הליגה הגרמנית השלישית.
פאבל ווליה

חיים אישיים

ווליה נשוי לאשת הספורט ומגישת הטלוויזיה ליאסאן אוטיאשבה, ולהם בן רוברט, יליד 14 במאי 2013 ובת סופיה, ילידת 6 במאי 2015.
Joan of Arc

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי מדונה, טובי גד, מוזלה ולארי גריפין ג'וניור והופק על ידי מדונה, גד, ג'וש קומבי ומפיקים מוזיקליים נוספים. השיר הוא שיר בסגנון הפופ, המשלב בתוכו גם את סגנון האלקטרופופ. סגנונות אלו מאפיינים שירים נוספים מתוך האלבום.
בנוסף לכך, יצא השיר ארבעה חודשים לפני צאתו של האלבום Rebel Heart, בו הוא נכלל.

הצלחה

למרות שלא יצא כסינגל, הצליח השיר להיכנס אל המצעדים שבצרפת, הונגריה, ספרד, ושוודיה. האודיו של השיר אשר הועלה ליוטיוב ב-10 בפברואר 2015, זכה להצלחה נאה גם כן, כאשר צבר למעלה מ-1.8 מיליון צפיות.
עם השיר הופיעה מדונה במסגרת סיבוב ההופעות העשירי שלה, "Rebel Heart Tour".
מפציצנית מרעישה

מאפיינים

אורכה בבגרות 8 מילימטרים. החיפושית נפוצה במרכז ודרום אירופה, כשבית הגידול הוא סלעי גיר וכן בין אבנים. צורת ההתפחות שלה היא גלגול מלא והיא ניזונה חסרי חוליות קטנים.
שמה ניתן לה בשל דרך התגוננותה המיוחדת מפני תוקפיה. כאשר מתקרב אליה טורף כלשהו ונוגע בה, היא מפרישה נוזל חומצי ואדמדם שריחו הדוחה מתפשט בסביבה כענן אדים. הנוזל הוא תערובת של חומרים כימיים רעילים, המופרשים מבלוטות הנמצאות בקצה הבטן ואשר הטמפרטורה שלהם מסוגלת להגיע עד 100 מעלות צלזיוס. פליטת הנוזל מלווה בפיצוץ וגורמת לפגיעה צורבת בעור. החיפושית מכוונת את הנוזל אל התוקף וגורמת למנוסתו. כלפי יצור גדול היא ממשיכה להפריש ברצף את הנוזל עד אשר הוא משתכנע להסתלק.
רגליה של המפציצנית חזקות וארוכות, ולכן היא מיטיבה לרוץ במרדף אחר טרפה, שאותו היא מגלה באמצעות מחושיה הארוכים. בתופסה את טרפה, לרוב מיני רמשים ותולעים, היא נושכת אותו בלסתותיה החזקות ומפרישה לגופו חומר הממיס את רקמותיו. אחרי כן היא מוצצת את לשדו ונוטשת את המעטה החיצוני. כנפי התעופה שלה מנוונות ולכן אינה מסוגלת לעוף. צבע כנפי החפייה הוא ירוק-כחלחל, והן משמשות לה כשריון מגן בהיותן מאוחות. שאר איברי הגוף צבעם חום-אדמדם.
שעת הקומדיה של קולגייט

שעת הקומדיה של קולגייט (The Colgate Comedy Hour) הייתה תוכנית בידור חלוצית ששודרה בשידור חי ברשת NBC בטלוויזיה האמריקאית בין השנים 1950–1955 במימון חברת קולגייט-פלמוליב. ב-1951 הייתה זו תוכנית הטלוויזיה הראשונה ששודרה מחוף לחוף וב-1953 הייתה התוכנית הראשונה שצולמה ושודרה בשידור חי בצבע. בין מנחי התוכנית נמנו טובי הקומיקאים של התקופה, בהם דין מרטין וג'רי לואיס, אבוט וקוסטלו, אדי קנטור, דונלד או'קונור, בוב הופ, טוני קרטיס, ריי בולג'ר ואחרים. התוכנית שודרה מדי יום א' בין השעות שמונה עד תשע בערב.
אחד המאפיינים הזכורים של התוכנית הוא ה"פספוסים". כיוון שהתוכנית שודרה בשידור חי אמיתי ללא השהיה, נחשפו הצופים לשחקנים ששכחו את תפקידם, התבלבלו במילות השירים, נכנסו באופן שגוי או פרצו בצחוק והתגברו על השגיאה באמצעות אלתור, להנאת הצופים.
קאיסה

קאיסה (לטינית: Caïssa) היא אחת מהדריאדות (נימפת יער) שזכתה בכבוד להיות אלת השחמט. מקור המיתוס הוא בשיר שנקרא קאיסה, שחובר בשנת 1763 בלטינית. השיר נכתב על ידי ויליאם ג'ונס במבנה של הקסמטר.
בשיר קאיסה דוחה בתחילה את חיזוריו של אל המלחמה היווני ארס. האל הדחוי מבקש את עזרתו של אל הספורט, שממציא את משחק השחמט כמתנה לארס כדי שזה יזכה בחסדיה של קאיסה.
קאיסה מוזכרת לעיתים קרובות בניתוחי שחמט. גארי קספרוב מזכיר אותה פעמים רבות, בעיקר בהקשר של מזל, כתחליף למילים "המזל שיחק לי" הוא כותב "קאיסה הייתה עמי", בעיקר בעמדות בלתי ברורות או כאשר הוא הקריב חומר.
התוכנה הראשונה שזכתה באליפות העולם בשחמט למחשבים שנערכה בשנת 1974 נקראה קאיסה.
קומורו במשחקים האולימפיים לנוער

משחקי הקיץ

המשלחת הראשונה של קומורו למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה ארבעה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפי ספורט, אתלטיקה, ג'ודו ושחייה. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים משמעותיים והשתתפותם הייתה סמלית. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג לא הגיעה להישגים משמעותיים. המשלחת מנתה ארבעה ספורטאים שהתחרו בשני ענפים, אתלטיקה ושחייה.
הלקאתו של ישו (פיירו דלה פרנצ'סקה)

תיאור

ההתרחשות בציור מתוארת בתוך חצר מקורה חלקית. בקדמת הציור, בחלקו הימני, מופיעות שלוש דמויות המשוחחות ביניהן. הן לבושות בגדים בני תקופת הרנסאנס.
בחלקו השמאלי של הציור, מופיע ישו הקשור לעמוד איוני שבראשו פסל מוזהב. הוא מולקה על ידי שלושה גברים. בצד התיאור מתוארת דמותו של פונטיוס פילאטוס, היושבת על כיסא, לבושה בבגד בצבע כחול וורוד, וחובשת כובע. מתחת לכסאו של הנציב הרומי מופיעה חתימתו של דלה פרנצ'סקה - "OPVS PETRI DE BVRGO S[AN]C[T]I SEPVLCRI" ("עבודתו של פיירו מ***** Borgo Santo Sepolcro).
ההלקאה מתרחשת במעין חלל פתוח למחצה, המופרד משאר התיאור בעזרת תיאור ארכיטקטוני. ראשית, המעמד מופרד על ידי מסגורו בין העמודים קורינתיים הנושאים את התקרה. שנית, על הרצפה מתואר דגם מורכב של מרצפות שיש בצבע לבן ושחור. על פי ניתוח הפרספקטיבה המורכבת של הציור שחזרו החוקרים את מבנה החלל של הציור.

פרשנות

לפי אחד מן הפירושים של הציור אלו הן דמויותיהן של הדוכס אודאנטיניו מאורבינו(montefeltro) ושל שני יועציו. פרשנות זו רואה בתיאור דמויותיהם ביקורת היסטורית על רקע הדחתו של הדוכס בהפיכה בשנת 1444.
מוח'תאר עלי

קריירת מועדונים

מוח'תאר התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של לייטון אוריינט בלונדון, ובגיל 11 הצטרף לצ'לסי. בשנת 2016 נבחר לכדורגלן הסומלי של השנה, לאחר שזכה עם קבוצת הנוער בגביע ה-FA לנוער בפעם השלישית ברציפות ובליגת האלופות לנוער.
ב-29 בינואר 2017 הושאל לויטסה ארנהם מליגת העל ההולנדית עד לסיום העונה. ב-19 בפברואר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1-0 לאייאקס אמסטרדם. ב-17 ביולי 2017 חתם בקבוצה לשלוש שנים.
ב-31 באוגוסט 2019 חתם בא-נסר.

קריירה בינלאומית

אף על פי שנולד בסומליה, עלי ייצג בנעוריו את אנגליה ובשנת 2017 החליט לייצג את ערב הסעודית. ב-7 באוקטובר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד ג'מייקה.
יו דנסי

ביוגרפיה

דנסי נולד בסטוק-אן-טרנט. בנם של שרה, מוציאה לאור, ושל ג'ונתן דנסי, פילוסוף בריטי ידוע, ופרופסור באוניברסיטת רדינג ובאוניברסיטת טקסס באוסטין. לדנסי אח בשם ג'ק ואחות בשם קייט. הוא למד בבית הספר דרגון שבאוקספורד, באוניברסיטת ווינצ'סטר ובאוניברסיטת סר פיטר. בגיל 18 הוא שיחק בהפקה של אוניברסיטת ווינצ'סטר למחזה "הלילה השנים עשר", שהוצג בנוסף לאוניברסיטה גם בתיאטרון מינאק שבקורנוול.
בראשית דרכו הופיע דנסי על המסך בתפקידי משנה בסדרות הטלוויזיה "משפט ועונש", "דנג'רפילד", בסדרה חדשה המספרת על הרפתקאותיו של רובין הוד, וב"קוואנה QC". דנסי דובר צרפתית באופן שוטף, ושיחק צרפתי שמוקסם מאבירים בסדרה "Relic Hunter".
ב-2001 התפרסם לראשונה בדרמת המלחמה "בלאק הוק דאון", בסרט גילם דנסי את סמל קורט שמידט המנותק מהכיתה שלו במהלך קרב מוגדישו.
ב-2002 הוא שיחק תפקיד ראשי בסדרה של הערוץ BBC, "דניאל דרונדה". הסדרה היא עיבוד לרומן של ג'ורג' אליוט, המבוסס על איש צעיר הלומד מה הם החיים, אהבה ובסופו של דבר, מי הוא באמת. דנסי גילם גם את התפקיד הראשי בסדרה של הולמרק "דייוויד קופרפילד" על פי ספרו של צ'ארלס דיקנס.
בנוסף, דגמן דנסי לברברי משנת 2004, ובשלושה קמפיינים של החברה דיגמן לצידה של קייט מוס.
ביוני 2006, קיבל דנסי מועמדות לפרס אמי לשחקן המשנה הטוב ביותר במיני סדרה, עבור תפקידו במיני-סדרה "אליזבת הראשונה" בכיכובה של הלן מירן.
ב-2007 כיכב דנסי בתפקיד ראשי בברודוויי, בתור קפטן דניס סטנוף במופע "Journey's End" (תיאטרון בלאסקו). ב-2008 הופיע בסרט הדרמה "חסד אכזרי", וב-2009 הופיע בסרט "וידויים של שופהוליק", כמו כן גם בסרט "אדם" בו שיחק בתור איש תסמונת אספרגר, מהקשת האוטיסטית.
בשנת 2011 גילם את תפקיד "לי" בסדרת הטלוויזיה "מזל סרטן".
דנסי נשא לאישה בשנת 2009 את קלייר דיינס, אותה פגש במהלך הצילומים לסרט "לפנות ערב" בשנת 2007. ב-17 בדצמבר 2012 נולד בנם הראשון, סיירוס מייקל כריסטופר דנסי.
בשנת 2013 עלתה סדרת הטלוויזיה "חניבעל", בה שיחק דנסי את וויל גרהם.
בשנת 2017 שיחק בסרט ההמשך "חמישים גוונים של אופל" אשר ממשיך מאותה נקודה בה הסרט הראשון הסתיים. בסרט הוא משחק לצידם של דקוטה ג'ונסון, ג'יימי דורנן וקים בייסינגר.