google/wiki40b huggingface dataset:
יחסי הממלכה המאוחדת–ליטא

היסטוריה

בריטניה מעולם לא הכירה דה-יורה בסיפוח ליטא לברית המועצות אשר התרחש בשנת 1940. בריטניה הכירה בעצמאותה המחודשת של ליטא ב-27 באוגוסט 1991, ובאוקטובר אותה שנה חודשו היחסים הדיפלומטיים בין המדינות.

סקירה כללית

כ-100,000 ליטאים חיים בממלכה המאוחדת. שתי המדינות הם חברים מלאים של נאט"ו ושל האיחוד האירופי.
בשנת 2006 אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת ביקרה בליטא.

יחסים דיפלומטיים

בריטניה מחזיקה בליטא שגרירות בווילנא, וקונסוליה כללית בקלייפדה. מאידך, ליטא מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון ו-2 קונסוליות בבלפסט, ובירמינגהם.
טוני מקאלפין

ביוגרפיה

מקאלפין היה קלידן וכנר מוזיקה קלאסית טרם החל ללמוד נגינה בגיטרה, והוא מנגן בקלידים באלבומיו. אחד מהשפעותיו המוזיקליות הבולטות ביותר הוא פרדריק שופן (והתקופה הרומנטית בעיקר), והוא מרבה להשתמש בחיבוריו המוזיקליים באלבומי הסולו שלו.
מקאלפין עזר להשפיע על מוזיקת המטאל הנאו-קלאסי בסוף שנות ה-80 ונודע בזכות המוזיקה האינסטרומנטלית שלו ששילבה בין סגנונות השרדינג, בלוז ופיוז'ן. 
בהמשך ליווה מקאלפין את הקלידנים ויטאלי קופרי ודרק שריניאן (לשעבר מלהקת דרים ת'יאטר) וכן את הגיטריסטים ויני מור וג'ואי טאפולה.
בשנים האחרונות מלווה מקאלפין את סטיב ואי בסיבובי ההופעות שלו, כמו גם את הרכב G3 שואי חבר בו יחד עם ג'ו סטריאני בהופעות G3: Live in Denver, שבו הם הופיעו יחד עם ינגוויי מלמסטין ו-G3: Live in Tokyo, שבו הם הופיעו יחד עם ג'ון פטרוצ'י.
רצח משפחת גצלר

רצח משפחת גצלר היה מקרה של רצח משפחה והתאבדות שזעזע את מדינת ישראל בשנת 1959.
שכונת נווה מגן ברמת השרון הוקמה ב-1955 והתיישבו בה קצינים משוחררי הצבא הבריטי וצה"ל, ובהם חיים בר לב ועזר ויצמן. הבתים היו חד ודו-משפחתיים צמודי קרקע. כאן התיישב רב-סרן יהודה גצלר עם משפחתו. אשתו, חנה, הייתה גרפיקאית ומאיירת שאיירה ספרי ילדים וכן את ההגדה של פסח. לזוג היו ארבעה ילדים: יהודית בת 15, תלמידת כיתה ט' בתיכון חדש, יעל בת 13, יגאל בן 10 ויובל בן 7 וחצי.
יהודה גצלר, בן 52, הקים לאחר שחרורו מצה"ל חברת פרסום בה השקיע את כל כספי הפיצויים שקיבל וגם לווה מאנשים פרטיים. החברה קרסה וגצלר שקע בחובות כבדים, דבר שכנראה היה סיבה לפעולה הקיצונית שהחליט לבצע.
גצלר שכנע את שכנו להשאיל לו אקדח 0.22 אינץ', לכאורה כדי להרוג כלב משוטט. בליל 1 באפריל 1959 (כ"ב באדר ב' תשי"ט), גצלר דאג שכל הילדים ילכו לישון מוקדם, ואז החל במסע הרצח. תחילה ירה בראש אשתו חנה בת 45, אחר כך נכנס לחדר הילדות והרג את יהודית ויעל. אחר כך נכנס לחדר הילדים, הרג את יגאל וירה לעבר הבן הצעיר יובל אך כנראה החטיא. נשאר לו כדור אחרון, הוא חזר למיטתו וירה בראשו.
למחרת בבוקר התעורר יובל וראה את כל בני משפחתו שוכבים כשדם ליד ראשם. יובל התרחץ, התלבש והלך לבית הספר. בסוף היום הוא פנה למורתו וסיפר לה מה שראה בבית. כשהתברר שגם אחיו ואחותו לא הגיעו לבית הספר הועברה הידיעה למנהלת שהגיעה אתו במהירות לביתו וראתה את כל בני המשפחה ירויים.
הערכת המשטרה הייתה כי חובותיו של האיש גרמו לו לבצע את הרצח, וכי רק כשל טכני הותיר בחיים את בן הזקונים.
המתים כולם נקברו בקבר משותף בבית הקברות הישן ("נצח") ברמת השרון, בהלוויה, בה השתתפו מאות אנשים בתוכם קציני צה"ל רבים ובהם אל"ם אהרון דורון שהיה אז ראש מנהל הסגל בצה"ל. הרב יעקב אדלשטיין, רבה של רמת השרון, פסק שאפשר לקבור את יהודה גצלר ביחד עם משפחתו היות שבשעת התאבדותו הוא היה בלתי שפוי. על מצבת הקבר המשותף נכתב כי הם נפטרו.
הילד יובל אומץ על ידי דודו ועבר להתגורר בארצות הברית.
טקס פרסי גלובוס הזהב ה-74

הטקס

ג'ימי פאלון פתח את הטקס במחווה ארוכה ל"לה לה לנד", בהשתתפות ניקול קידמן, איימי אדמס, ריאן ריינולדס, ג'סטין טימברלייק ואחרים. נאום הפתיחה שלו נפגם לאחר שטלפרומפטר שלו התקלקל.
מריל סטריפ השתמשה בנאום התודה שלה כדי לבקר, ללא ציון שמות, את הנשיא הנבחר דונלד טראמפ, על חיקוי העיתונאי מה"ניו יורק טיימס" כביכול, סרג פ'. קובלסקי, ואמרה: "חוסר כבוד מזמין חוסר כבוד. אלימות מסיתה לאלימות. כאשר אנשים חזקים משתמשים בעמדה שלהם לבריונות כולנו מפסידים". בנושא הגיוון בהוליווד, סטריפ אמרה, "הוליווד שורצת זרים, ואם תבעט את כולנו החוצה, לא יהיה לך מה לראות חוץ מפוטבול ואמנויות לחימה, שהן לא אמנות".
תהל (תיאטרון)

תהל (מכונה גם תיאטרון הקהילה הגאה) הוא תיאטרון ישראלי שעוסק בתכנים הקשורים לקהילה הגאה ולמיעוטים אחרים בחברה. התיאטרון נוסד בינואר 2011 על ידי קבוצת בוגרים מבית צבי וביוזמתו של גרי בילו. תחילה פעל התיאטרון במרכז סוזן דלל ונכון ל-2012 משכנו הוא המרכז הגאה בגן מאיר שבתל אביב. בתהל פועלים שחקנים, מחזאים, במאים ויוצרים רבים, מהקהילה הגאה ומחוצה לה.

תחילת פעילות

עם הקמת הקבוצה בראשית 2011, שימש גרי בילו כיושב ראש ההנהלה הציבורית של תהל ופעל רבות לביסוסו. בתחילת דרכה הופיעה קבוצת השחקנים במרכז סוזן דלל שבנווה צדק בתל אביב. בדצמבר 2011 נפטר בילו, וקבוצה גרעינית מטעם השחקנים החליטה להמשיך בפעילות התיאטרון. באותה השנה נוספה שורה לזכרו ללוגו התיאטרון. יושבי ראש ההנהלה הציבורית של עמותת קבוצת תהל (ע"ר); גרי בילו (2011), תומר כהן (2012-2014), ענת ניר (2015), שמרי סגל (2016-מכהן)

אופי התיאטרון

בתהל משולבים שני סוגי תיאטרון מרכזיים, תיאטרון רפרטוארי ותיאטרון פרינג'. חברי התיאטרון רואים בשילוב זה סוג חדש של "תיאטרון פרינג'וארי"]. כך למשל מוצגים מחזות מודרניים או קלאסיים בעלי אופי רפרטוארי בביצוע מודרני ואינטימי כנהוג בהצגות פרינג'. בתיאטרון ניתנת במה גם למחזאות ישראלית מקורית ומחזאות בינלאומית.
תוכני ההצגות הם תכנים שלא זוכים לרוב לייצוג בבימות התיאטרון הישראלי. הקבוצה המייסדת ביקשה להקים תיאטרון שייצור חיבור רגשי והזדהות אצל מיעוטים בחברה הישראלית ובהם הקהילה הגאה. בהתאם ניתנת העדפה למחזות ותכנים שנוגעים לחיי הקהילה הגאה ולמיעוטים אחרים בחברה הישראלית. אחת ממטרות התיאטרון היא קידום דו-שיח פתוח יותר בין עולמות שונים שיוביל להכרות וקבלה.

פעילות

ההצגה הראשונה שעלתה במסגרת תהל ובבכורה ישראלית הייתה ההצגה "בעקבות הזמן האבוד" מאת הרולד פינטר, המבוסס על ספרו הקלאסי של מרסל פרוסט, בבימויה של אתי רזניק. הפקה מרובת משתתפים זו מנתה 23 משתתפים, כולם בוגרי השנים האחרונות של בילו כמנהל בית צבי, נועדה להיות הפקת ראווה וזאת על מנת להציב יתד ראשון להקמת התיאטרון. ההצגה עלתה בחודש פברואר 2011, בסוזן דלל בתל אביב. לאחר מכן עלו בסוזן דלל עוד ארבע הפקות נוספות של הקבוצה ("לצאת נקי" מאת קווין אליוט, "קיץ אחרון" מאת ג'יין צ'מברס, "האיש עם הפרח בפה" מאת לואיג'י פיראנדלו, "איפה אמא שלי" מאת כריסטופר המפטון). באוגוסט 2011 עברה פעילות התיאטרון לאולם המרכז הגאה בגן מאיר, תל אביב. שם ממשיכה הקבוצה את פעילותה עד היום ומוציאה את הפקותיה לרחבי הארץ (למעט תל אביב, הציג תיאטרון בתל חי, חיפה, יהוד, נס ציונה, ירושלים, מצפה רמון וחולון). בין הפקות התיאטרון; סיפור אהבה בשלושה פרקים (הפקה שזכתה להצלחה והמשיכה להציג בתיאטרון הספרייה ברמת גן), מלאכים באמריקה, הכל אודות אמא, הכלב הקטן צחק, וינסנט ריבר, קוק ועוד. לקראת סוף שנת 2016, הביא שמרי סגל, יו"ר ההנהלה הציבורית, להישג משמעותי עבור התיאטרון שקיבל לראשונה תמיכה ממשרד התרבות לפעילותו. בפברואר 2017 מונתה נועה שכטר לכהן כמנכ"לית התיאטרון.

תהל מארח / Unplugged

מסגרת משנה לפעילות בתהל היא "תהל מארח" / תהל Unplugged. במסגרת זו נותנת קבוצת התיאטרון גב הפקתי ליוצרים בתחומים שונים כגון מוזיקה ומחול. בכך מנסים בתהל לסייע בקידום יוצרים חדשים מהקהילה ומחוצה לה. במסגרת זו עולים יצירה ישראלית חדשה, מופעי בידור או מופעי שירה. עד כה עלו במסגרת זו חמש הפקות הפקות שונות - "האיש עם הפרח בפה", "רויטל זלצמן שרה חוה אלברשטיין", "עכשיו שוב מאי", "its not easy having such a good time"', "יעל רסולי שירי שנסונים".
חילברטו רודריגז אורחואלה

הקרטל בקאלי

ג'ילברטו רודריגז אורחואלה ואחיו מיגל רודריגז אורחואלה וחוזה סנטה קרוז לונדאו, הקימו את הקרטל בשנת 1970. בתחילה, הם עסקו בעיקר בסחר במריחואנה. בשנת 1980, נכנסו השותפים לתחום הסחר בקוקאין. במשך תקופה מסוימת סיפק הקרטל בקאלי 80% מתצרוכת הקוקאין של ארצות הברית באמצעות בנו של רודריגז, חורחה אלברטו רודריגז, וכן 90% משוק הקוקאין של אירופה.
קרטל קלי נחשב פחות אלים מאשר יריבו, קרטל מדיין. בזמן שקרטל מדיין היה מעורב בקמפיין אכזרי של אלימות כנגד ממשלת קולומביה, קרטל קלי ביסס את שליטתו בשטחי ההפצה והמסחר. הקרטל נטה יותר לניווט מדיניות באמצעות שוחד ולא אלימות.
לאחר חיסולו של פבלו אסקובר וקרטל מדיין הפנו הרשויות בקולומביה את תשומת ליבם לקרטל קאלי. הקמפיין המשטרתי כנגד הקרטל החל בקיץ 1995. נשיא קולומביה ארנסטו סמפר שלח כוח משימה מיוחד (Search Bloc) שהכיל אנשי משטרה בכירים ולוחמי קומנדו מובחרים שהובלו על ידי גנרל המשטרה רוסו חוזה סראנו והם הכריזו "מלחמה כוללת" כנגד קרטלי הסמים וברוניהם.

לכידתו של אורחואלה

ב־9 ביוני 1995 נעצר רודריגז אורחואלה על ידי המשטרה הלאומית הקולומביאנית (PNC) במהלך פשיטה על ביתו בקאלי. כאשר השוטרים ערכו חיפוש באותו הבית מספר ימים קודם לכן, הוא נמלט מכוחות הביטחון כשהוא מסתתר בארון אמבטיה חלול עם מיכל חמצן.
לאחר לכידתו, נידון רודריגז אורחואלה ל -15 שנות מאסר. הוא שוחרר זמנית בתחילת נובמבר 2002, עקב צו שיפוטי שנוי במחלוקת שהוציא סגן השופט פדרו חוסה סוארס. אך הוא נעצר מחדש על ידי הרשויות בקולומביה בקאלי, במרץ 2003.

הסגרה לארצות הברית

ג'ילברטו רודריגז אורחואלה הוסגר לארצות הברית ב־3 בדצמבר 2004, ואחיו מיגל נעצר אף הוא.
ב־26 בספטמבר 2006 נידונו גם ג'ילברטו וגם מיגל ל-30 שנות מאסר לאחר שהודו באשמה בקשירת קשר לייבוא ​​קוקאי לארצות הברית. הסגרתו עד היום נחשבת כבלתי חוקית שכן היא אושרה בשנת 1997 ואילו ההסגרה לא מיועדת לפשעים שהתרחשו לפני חקיקת החוק. האחים רודריגז אורחואלה הסכימו לעסקה זו בתמורה לכך שממשלת ארצות הברית הסכימה שלא להגיש אישומים נגד בני משפחתם. עורכי דינם, דייוויד אוסקר מרקוס ורוי קאהן, הצליחו להשיג חסינות ל-29 בני משפחה.
ב־16 בנובמבר 2006, האחים הודו בנוסף באשמה על אשמה אחת של קשירת קשר לעסק בהלבנת הון. שניהם נידונו ל -87 חודשי מאסר נוספים. אך נקבע כי ירצו את שתי תקופות הכלא במקביל.
רודריגז אורחואלה מרצה את עונשו של בבית הכלא הפדרלי בוטנר, מתקן ביטחון בינוני בקרוליינה הצפונית.
ב־5 במרץ 2018 גזר בית משפט בקולומביה על שמונה קרובי משפחה של האחים רודריגז, תשע שנות מאסר בגין הלבנות כספים שבוצעו בתקופת האחים רודריגז כראשי הקרטל של קאלי.
בית המשפט אף מצא כי המשפחה השתמשה בעסקים הלגיטימיים שלהם (כדוגמת רשת בתי המרקחת Drogas La Rebaja) בכדי להלבין מיליארדי פזו. הנאשמים העבירו את הכסף גם דרך חשבונות בנק שונים על מנת שייראו לגיטימיים.
ענבי טלי

היסטוריה

מושב לכיש נוסד בשנת 1955. לכיש זכתה לפרסום עולמי בזכות תבליט ענק שנחשף בארמון המלך סנחריב שבנינווה המתאר את כיבוש העיר לכיש, ברקע התבליט נראים בבירור גפנים וכרמים. מעדויות היסטוריות וארכאולוגיות עולה כי אבותיהם של מתיישבי לכיש עסקו גם הם בגידול ענבים לפרנסתם.
כבר עם הקמת המושב בשנת 1955 שיווקו החקלאים את תוצרתם במשותף מתוך הבנה ששיתוף פעולה יניב תוצאות טובות יותר. בשנות ה-60 נטעה הסוכנות היהודית כרמים בלכיש ובמושבים נוספים באזור. הכרמים היו מזן סולטנינה - ירוקים ללא חרצנים, וגודלו במטרה לשווק אותם כצימוקים. הכרמים לא הצליחו וחלק מחקלאי לכיש כבר החלו בעקירתם, אבל אז שתי קבוצות חקלאים הביאו איתן שיטות גידול מתקדמות והצליחו להפוך את ענבי הסולטנינה הקטנים לענבים גדולים וראויים לענבי מאכל, שקיבלו את השם תומפסון. כך משנות ב-70 המאוחרות החל הכרם להתפתח והפך לענף הגידול המרכזי במושב לכיש.
באותן שנים הענבים בלכיש שווקו במשותף בשם "ענבי לכיש". בתחילת שנות ה-80 החלו הכורמים במושבים השכנים ללכיש לשווק ענבים תחת שמות דומים, ועלה צורך לבדל את הענבים של המושב. וכך הוחלט על השם "ענבי טלי".
האגודה החקלאית הוקמה בשנת 1966. השם "ענבי טלי" ניתן בשנת 1986. הקואופרטיב הוקם כדי לשווק את הענבים והתוצרת החקלאית של חברי האגודה ישירות לסיטונאים ולרשתות השיווק בישראל ומחוצה לה. הארגון החקלאי במסגרת האגודה מספק שירותי שיווק, רכש מרוכז של יבולים חקלאיים, הדרכה, סיוע ותמיכה בגידול ובפיתוח לחקלאי מושב לכיש, ללא מעורבות בכספי המשק הפרטי במושב, שבו כל יחידת משק היא פרטית.

היקפי השיווק והתוצרת

האגודה החקלאית משווקת תוצרת החקלאית במשקל של כ-25,000 טון לשנה, מתוכה כ-20,000 טון ענבי מאכל והשאר פירות קיץ וירקות שונים. הענבים המשווקים על ידי ענבי טלי מהווים כשליש מכמות ענבי המאכל המשווקים בישראל.
בנוסף לגידול זני הענבים המסורתיים, כמו סופריור, תומפסון, וזני, ענבי טלי מגדלים בלעדית בישראל גם זנים אחרים של חברות פיתוח וטיפוח זנים בעולם, כגון ענבים מזן טימפסון, אוטום קריספ, סייבל וסקרלוטה. גם זנים אלה משווקים תחת המותג של ענבי טלי. בסך הכול משווקים כ-30 זנים של ענבי מאכל בכל הצבעים (ירוק, אדום, שחור), רובם המכריע ללא חרצנים. כמו כן משווקים גם פירות וירקות נוספים כמו עגבניות, פלפלים ועוד. האגודה מספקת תוצרת לכל רשתות השיווק הגדולות בישראל וכן לסיטונאים בכל רחבי הארץ.
בשנת 2002 זכתה ענבי טלי, יחד עם חברת Sanplast אריזות, בפרס כוכב ישראל מטעם התאחדות התעשיינים על ייצור אריזה ייחודית.
יעקב רבינוביץ

יעקב רבינוביץ (י"ב בכסלו תרל"ו, 10 בדצמבר 1875 – כ"ד באדר ב' תש"ח, 4 באפריל 1948) היה משורר, סופר, מחזאי, מבקר ספרות מסאי ופובליציסט עברי ויידי, ומתרגם משפות אירופה.

ביוגרפיה

יעקב רבינוביץ נולד בוולקוביסק שברוסיה הלבנה (אז בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית) למשפחה יהודית דתית, נכדו של הרב מאיר יונה, מהדיר ספר העיטור ורבה המפורסם של סוויסלוץ'. בשנים 1900 עד 1904 נדד באירופה, השתקע בשווייץ והחל לפרסם פרוזה בכתבי העת Der jüdische Arbeiter, "הדור" ו"הצופה". באותן שנים גמלה בלבו ההחלטה להצטרף לתנועה הציונית. בשנת 1905 ערך ביקור בארץ ישראל, ואת רשמיו פרסם בכתב העת "השילוח".
בשנת 1907 התגורר באודסה, ועבד כעוזרו של מנחם אוסישקין בניהול "הוועד האודיסאי". הוא פרסם סדרת מסות ביידיש כחלק מתעמולה ציונית בעד הציונות המעשית ונגד תוכנית אוגנדה; על מסותיו היה נוהג לחתום: "פון ציוני פשוט" (יידיש: "מאת ציוני פשוט").
בשנת 1910 עלה לארץ ישראל והתגורר תחילה בפתח תקווה. הוא השתתף בקביעות בכתב העת "הפועל הצעיר" של מפלגת הפועלים הציונית בשם זה. הוא התפרסם ביישוב היהודי החדש בארץ ישראל כסופר, מסאי ופובליציסט. בשנים תרפ"ב–תר"ץ (1922–1930) ערך והוציא לאור יחד עם הסופר אשר ברש את כתב העת "הדים", שהיה במה ספרותית חשובה; שמו הבדוי בו היה "רף-רף". רבינוביץ היה בעל מדור קבוע בעיתון "דבר", "הבוקר" ו"בוסתנאי".
ברבות השנים, דבריו בעתונות ובספרות יפה הדהדו וליוו רבים כקולו של המצפון האנושי והלאומי. רבים הושפעו וצטטו את תרגומו ליצירתה של סלמה לגרלף "ירושלים", שתיארה את חיי המושבה האמריקאית בירושלים במאה ה-19.
על שמו נקראו כמה רחובות בישראל.
עיראק במשחקים האולימפיים לנוער

אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)

המשלחת הראשונה של עיראק למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה חמישה ספורטאים שהתחרו בארבעה ענפי ספורט. השתתפות המשלחת במשחקים הייתה בעיקר סמלית וספורטאיה לא הגיעו להישגים וסיימו במקומות האחרונים. ספורטאי המשלחת התחרות בענפים: היאבקות, הרמת משקולות, סיף, ושחייה.

אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)

המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה חמישה ספורטאים שהתחרו בארבעה ענפים. המשלחת הגיעה להישג בענף האתלטיקה שזכתה במדליית ארד בתחרות קפיצה במוט. בענפים סיף והרמת משקולות לא הגיעה המשלחת להישגים. המשלחת התחרתה לראשונה בענף ההתעמלות בהתעמלות מכשירים.
חוק לינוס

חוק לינוס תואר לראשונה בחיבורו המפורסם של אריק ס. ריימונד, "הקתדרלה והבזאר" העוסק בפיתוח תוכנה באמצעות קוד פתוח. ריימונד, טען כי "בעזרת מספר גדול דיו של בודקי גרסאות בטא ומפתחים-מסייעים, כמעט כל בעיה ניתנת לסיווג מהיר, והפתרון יהיה מובן מאליו למישהו". הוא קרא לעיקרון זה חוק לינוס, על פיו "בעזרת מספיק עיניים, כל הבאגים שטחיים" (ציטוט המיוחס ללינוס טורבאלדס). עיקרון זה חל לא רק על פיתוח תוכנה; מערכות נוספות מיישמות עיקרון דומה.

חוק ארניסון

חוק ארניסון: בעזרת מספיק עיניים, נחשפים כל התכנים הבלתי ראויים.
במערכות פרסום פתוחות, פורומים, ויקיפדיה, אינדימדיה וכדומה, בהן כל גולש רשאי לפרסם והעריכה מתבצעת לאחר הפרסום לקהל הרחב. הקוראים הם הראשונים בחשיפה של תוכן בעייתי ודיווח למנהלי הפורום או האתר. בנוסף פרסום תוכן בעייתי מאפשר לכותב המקורי לתקן עצמו ולהבהיר את הנושא, לאחר שהקוראים חושפים לכותב את הבעיות בטקסט שהפיץ.

ביקורת

ניסוח החוק כוללני ופסקני. באופן כללי ריימונד מדגים היטב איך עובד החוק כאשר יש הרבה עיניים שבוחנות את החלקים הרלוונטיים. בפרט הוא מתייחס לתהליך פתרון הבעיה לאחר שכבר התמקדו בה. אולם התנאי הזה לא תמיד מתקיים. לא תמיד ימצאו מספיק בודקים שיבדקו את כל החלקים השונים של התוכנה].

טאוטולוגיה

ה"חוקים" עצמם מנוסחים בצורה שאינה ניתנת להפרכה: אם נמצא תוכן לא ראוי שלא נחשף, או בעיה שנשארה בקוד זמן רב בלי להתגלות או שפתרונה אינו "מובן מאליו" לאף אחד, אין זה מפריך את החוק, אלא מדגים שלא שזפו את התוכן או הקוד מספיק עיניים.
מכאן שיש להבין את החוקים הללו בצורה מוגבלת. משמעות החוקים אינה שקוד פתוח או תוכן פתוח הם מחוסרי בעיות מעצם היותם פתוחים, אלא שעובדת היותם פתוחים מעניקה להם ממד של איכות באופן שבמתודולוגיות שאינן פתוחות יידרשו משאבים יקרים (צוותי בודקים ועורכים) על מנת להשיג איכות דומה.
ישראל יצחק קאליש

רבי ישראל יצחק קאליש מוורקא (תקל"ט, 1779 - כ"ב בניסן תר"ח, 15 במאי 1848) היה מנהיג חסידי בן המאה ה-19. אבי חסידות וורקא ממנה יצאו מספר חסידויות הקיימות עד היום. הוא ידוע בעיקר בשמו השני, ונקרא בפי כל רבי יצחק מוורקא.

תולדותיו

נולד כילד שמיני לאחר שבע בנות בעיירה זלושין, ליד קאליש במערב פולין למשפחה רבנית המתייחסת אל רבי מרדכי יפה המכונה "הלבוש". אביו היה סוחר סדקית שנהג להפריש חצי מרווחיו לצדקה וכונה בשל כך "בעל הרחמנות". בגיל 14 נישא לרחל, בתו של מאיר מז'אריק שאף הוא היה סוחר. שני האבות סיכמו את השידוך בשוק.
לאחר חתונתו החל את התקרבותו לחסידות על ידי רבי דוד בידרמן אבי חסידות לעלוב. הלה קירבו אל החוזה מלובלין, ושם גם הושפע מ"היהודי הקדוש מפשיסחה". בשנת תקע"ה (1815) נפטרו שלושת רבותיו, והוא פנה לרבי שמחה בונים מפשיסחה, תלמידו וממלא מקומו של "היהודי הקדוש", ונחשב לאחד מגדולי תלמידיו. עד מהרה התבלט בחצרו של ר' שמחה בונים. לאחר פטירתו של רבי שמחה בונים, בשנת תקפ"ז (1827) התפלגו החסידים. רובם, בראשות רבי יצחק מאיר אלתר ורבי חנוך הניך מאלכסנדר הכתירו את רבי מנחם מנדל מקוצק, וחלק אחר פנה לרבי יצחק שיכהן כאדמו"ר. רבי יצחק סירב ותמך ברבי אברהם משה מפשיסחה, בנו של רבי שמחה בונים. באותה תקופה התקבל לרב בעיירה גוברטשוב. בהמשך נטש את הרבנות ועבר לכפר רודה, שהיה בחכירתה של תמריל ברגסון, שאצלה עבד. שנתיים לאחר פטירת רבי שמחה בונים נפטר גם רבי אברהם משה, ורבי יצחק ניסה לשכנע את החסידים לקבל את מנהיגות רבי מנחם מנדל מקוצק. חסידיו סירבו ודרשו שהוא יכהן באדמו"רות וכך היה. הוא עזב את רודה עקב מחלוקת, ועבר לוורקא, שם הקים את חצרו, פתח בית מדרש, והעמיד אלפי תלמידים וחסידים.
חלק ניכר מפעילותו הקדיש לענייני הציבור, ולמאבק בהשכלה. בשנת 1846 נפגש עם משה מונטיפיורי יחד עם רבי יצחק מאיר אלתר וניסה לשכנעו להצטרף למאבק כנגד גזירות על הלבוש היהודי.
רבי יצחק עמל להחדיר בחסידיו ובתלמידיו ענווה, אחדות ואהבת רעים, תוך שהוא עוסק במיסטיקה קבלית וצירופי אותיות השם. לדבריו גם הרוע הוא חלק מהבריאה ומהתוכנית האלוהית ואין האדם צריך לחוש עצמו כקורבן אלא כשותף של הבורא. לדבריו על האדם לצאת ממצב הפחד ובעזרת אמונה בעצמו ובאלוהים לשנות את העולם. אם בני האדם יעשו כך, תהייה אפשרות לקיומה של ממלכת השמיים על פני האדמה והמשיח יגיע.
עבודת האל של חסידי וורקא הייתה משולבת בשירים, בנגינה, בריקודים ובשתיית משקאות חריפים. חסידי וורקא  נודעו לכל כ'אמני השתיה' (החריפה) שכן נהגו להסב יחדיו בכל הזדמנות וללגום לחיים, על פי מאמר חז"ל: "גדולה לגימה שמקרבת את הלבבות".
נפטר ביום טוב אחרון של פסח תר"ח ונקבר בבית הקברות בוורקא. מעט מדברי תורתו וסיפורים אודותיו כונסו לספר אהל יצחק.
אחר פטירתו מילא את מקומו רבי שרגא פייבל מגריצא, וחצי שנה לאחר מכן, עם פטירתו, פנו החסידים אל בני רבי יצחק. רוב החסידים בחרו בבנו הצעיר רבי מנחם מנדל קאליש, תלמידו של האדמו"ר מקוצק, שהיה שתקן וצנוע. חלק קטן בחר בבנו הבכור, שהיה מפורסם כתלמיד חכם, רבי יעקב דוד קאליש, שכיהן באמשינוב, וממנו יצאה חסידות אמשינוב. כמו כן החל לכהן תלמידו הרב יעקב אריה מרדזימין.
מלבד שני בניו, היו לו עוד לפחות ארבע בנות: צפורה אשת הרב צבי מרדכי בונהרד (בנו של רבי אברהם משה מפשיסחה), דבורה אשת הרב אהרן זקהיים מנדרזין, שרה חוה אשת הרב ישראל צבי ובלומא אשת הרב אברהם מאיר מושקט מביאלוברזיג (בן רבי דן יונגרלייב מראדוויל).
מלבד החסידויות מענף וורקא, גם חסידות אלכסנדר ראתה עצמה כממשיכת דרכו.
נשירה

ההבדל בין נשירה להתקרחות

יש להבדיל בין נשירה לבין התקרחות שהיא בעיה אחרת, בדרך כלל כרונית, נפוצה בעיקר בזכרים, שהטיפול בה לרוב שונה בתכלית, ונכון להיום אינו יעיל כמו הטיפול בנשירה. שערות הנושרות מתוקף השלה טבעית או אפילו נשירה, שבות לצמוח (דהיינו, מחזור הצמיחה של השערה הנושרת אינו פוסק). בהתקרחות לעומת זאת, שערה שנשרה לא תצמח עוד (אלא אם ניתן לגרום לה לצמוח שוב בטיפולים שונים), וזה תמצית ההבדל בין שתי הבעיות.

נזקי הנשירה

הנשירה מהווה מטרד לאדם הסובל ממנה ולעיתים גם לסובבים אותו. היא מטרידה במיוחד כאשר האדם משיר כמויות גדולות יחסית של שיער, דבר אשר לעיתים גורם ללכלוך ביתו, או סביבות אנושיות שונות, כמו גם לעול ניקיון מעיק במיוחד. נשירה מפריעה גם לעוסקים בטבחות, במיוחד משום ששערות הנושרות עלולות ליפול על המזון, ובכך פוגמות בו כי עצם הופעתן במזון עלולה לגרום אי נוחות וסלידה לסועדים.
נשירה עלולה לגרום לסתימות בצינורות ניקוז של חדרי אמבטיה משום שבעת הסתרקות או חפיפת השיער, עלולות ליפול שערות אל פתחי הניקוז של כיורי הברזים או האמבט.

גורמים המחוללים נשירה או מאיצים אותה

בדרך כלל נשירה נובעת מתזונה לקויה, מחוסר טיפוח הקרקפת (למשל באמצעות חפיפה), או משני הגורמים גם יחד. כאשר תפריטו של אדם לא מכיל את חמשת אבות המזון, או לא מאוזן בהקשרם, במיוחד בהקשר מינרלים (דוגמת אבץ, ברזל, ומגנזיום) וויטמינים (דוגמת חומצה פנטוטנית-B5 וביוטין-B7), הרי שגדלה הסבירות להופעת נשירה.

תסרוקות

קוקו הקשור חזק מדי, או תסרוקות שונות כגון ראסטות, עלולות להאיץ את הנשירה על ידי תלישה חלקית של חוטי השערה מזקיקיהן בקרקפת.

גורמים נוספים

הן בני אדם והן בעלי חיים אחרים עלולים להשיר יותר שיער (לאו דווקא בצורה שדורשת טיפול או שבכלל אפשר להבחין בה) מהסיבות להלן. תרופות שונות עלולות לגרום לנשירת שיער. עונות המעבר (סתיו ואביב) עלולות להאיץ נשירה. בתקופת ההריון, בשל שינויים הורמונאלים וביוכימיים, אפשר שנקבות ישירו יותר מהרגיל.
החלקת שיער לא מקצועית שבוצעה על ידי ספרים שאינם מיומנים מספיק בביצועה, או שהחומר המשמש לביצועה היה מחתרתי ואף אסור בחוק, עלולות לגרום לנשירת שיער, ועל כן יש לוודא שההחלקה מבוצעת עם תערובת קונבנציונלית המוכרת כבטיחותית קודם כל על ידי רשויות הבריאות של המדינה הרלוונטית.

טיפול בנשירה בקרקפת בריאה

המזור לבעיה מגיע בדרך כלל מרופאי עור, תזונאים קליניים, ורוקחים, ובאופן מועט יותר גם מספרים.
בדרך כלל הטיפול הוא באיזון התזונה אחרי אבחון חסרים תזונתיים, בתכשירים טופיקאליים (מקומיים) כמו שמפו נגד נשירה, או בשילוב של השניים. שמפו נגד נשירה, מלבד היותו מנקה את הקרקפת ממזיקים, מכיל גם מינרלים, ויטמינים, שמנים, ושאר חומרים אשר המחקר המדעי מכיר בהם כחיוניים לצמיחה תקינה של השערה.] החומרים יתפזרו אל תוך רקמות תאי הקרקפת ויבטיחו הזנה מקסימלית שלה (ככוח מסייע לנוטריאנטים המגיעים לקרקפת מהמזון היום-יומי מתוך נימים ודרך מחזור הדם). לעיתים קרובות אכן משלבים את שתי השיטות. יש המוסיפים להשתמש גם במסכות הזנה (Hair mask), שבהרכבים מסוימים יכולות להזין את הרקמות. ישנם מספר פתרונות טכנולוגיים, ביניהם מסרקים וקסדות לייזר קר (LLLT), ומכשיר ההייריג'ן אשר מבצע עיסוי לקרקפת בשילוב מיקרו זרמים ופעולה ביוכימית, החדרת יונים של אבץ ונחושת ישירות לזקיק השערה, פעולה שעוזרת למנוע ייצור של האנזים 5 אלפה רדוקטאז אשר יש לו השפעה רבה על הנשירה.

מחלת עור המאיצה את הנשירה

לעיתים נשירה מתחוללת (או מואצת) מתוקף מחלת עור מקומית העומדת בפני עצמה. טיפול בבעיה כזו ניתן על ידי רופא עור (דרמטולוג) ואמור לפתור את הבעיה (אלא אם כן קיימות בעיות נוטריאנטיות או היגייניות, כמו שנזכרו לעיל).
מגומד-שאפי סוליימאנוב

ביוגרפיה

הוא נולד במחצ'קלה שבדאגסטן, למשפחה מוסלמית וגדל בבתי הספר לכדורגל בעיר.

קריירת מועדונים

הוא התחיל לעסוק בכדורגל מגיל 6 והמאמן אצל המאמנים סמיון וליאבסקי, מורזה מורזאייב ורוסטאם איזבולאטוב.
ב-2013 הגיע לאקדמיה של קרסנודאר. במדי קבוצת הנוער של קרסנודאר הבקיע 14 שערים ב-54 הופעות בליגת העל הרוסית בכדורגל לנוער וזכה עמה באליפות רוסיה לנוער בעונת 2017/2018.
ב-16 ביולי 2017 הופיע בהופעת בכורה במדי קרסנודאר בליגת העל הרוסית בכדורגל, כשנכנס כמחליף בדקה ה-90 במשחק נגד רובין קאזאן, כשהחליף את ריקרדו לאבורדה והיה לבוגר אקדמיית קרסנודאר הצעיר ביותר ששיחק במשחק רשמי בהרכב קרסנודאר.
ביולי 2017 השתתף לראשונה במשחקי שלב המוקדמות השלישי בליגה האירופית כששיחק נגד לונגבי הדנית (2:1) כשעלה כמחליף בדקה ה-81 והבקיע שער בתוספת הזמן והיה לשחקן הרוסי הצעיר ביותר להבקיע במשחק רשמי במסגרת אירופית. ב-26 באוגוסט 2018 הבקיע שער בכורה באליפות רוסיה במשחק השוויון נגד אורנבורג (1:1).

קריירה בנבחרת

הוא משחק במדי הנבחרת הצעירה. עלה לראשונה לשחק בטורניר גרנאטקין במשחק נגד רומניה ב-2014. במרץ 2019 שיחק לראשונה במדי הנבחרת הצעירה, במשחק ידידות נגד שוודיה שבו הבקיע ובישל.