google/wiki40b huggingface dataset:
ריצ'רד ת'יילר

ריצ׳רד ה' ת'יילר (טאלר, באנגלית: Richard H. Thaler; נולד ב-12 בספטמבר 1945) הוא כלכלן יהודי-אמריקאי, מהוגי הדעות של הכלכלה ההתנהגותית. פרופסור בבית הספר למינהל עסקים של אוניברסיטת שיקגו. זוכה פרס נובל לכלכלה (2017) על תרומתו לכלכלה התנהגותית.

קורות חיים

ריצ׳רד ת'יילר נולד למשפחה יהודית. אמו, רוזְלין (לבית מֶלניקוב), הייתה מורה, ואביו, אלן מ' ת'יילר, היה אקטואר. הוא גדל עם שני אחים צעירים ממנו. נשוי לפראנס לקלרק, פרופסור לשיווק, נישואין שניים ויש לו שלושה ילדים מנישואיו הראשונים.
ב-1967 סיים תואר ראשון באוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב, ב-1970 קיבל תואר שני מאוניברסיטת רוצ'סטר, וב-1974 קיבל תואר דוקטור, אף הוא מאוניברסיטת רוצ'סטר. את הדוקטורט, שכותרתו "The Value of Saving A Life: A Market Estimate", עשה בהנחיית שרווין רוזן.
בשנות השמונים לימד באוניברסיטת קורנל. באותן שנים פרסם בכתב העת Journal of Economic Perspectives טור בשם Anomalities בו שילב תאוריות פסיכולוגיות כמניעים בהתנהגות כלכלית. כיום ת'יילר חבר סגל בבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת שיקגו שם הוא מנהל קבוצת מחקר של כלכלה התנהגותית.
כתב מספר ספרים פורצי דרך בתחומו, בהם "Quasi-rational Economics" ו-"The Winner's Curse"‏ (1994) בו קיבץ מקצת מהמאמרים שהופיעו במשך השנים בטור שבעיתון. מאמרו המפורסם ביותר שזכה לתהודה היה Toward a positive theory of consumer choice מ-1980.
ת'יילר טבע את המונח "חשבונאות נפשית" (Mental accounting), אשר נועד לציין את הדרך בה שיקולים רגשיים משפיעים על קבלת החלטות כלכליות. הדרך בה אנשים מנהלים את החשבונאות הנפשית שלהם גורמת להבדלים במידת ההנאה שאנשים מפיקים מזכייה או קנייה, עבור עסקה בערך נתון. ת'יילר מבחין בין תועלת הרכישה ותועלת העסקה. תועלת הרכישה היא ההנאה הנגרמת כתוצאה מן ההשוואה בין ערך המוצר לבין מחירו; תועלת העסקה (deal) היא ההנאה הנגרמת כתוצאה מן ההשוואה בין הסכום ששולם לבין נקודת התייחסות כלשהי. תועלת הרכישה היא רציונלית, בעוד שתועלת העסקה היא רגשית.
ביחד עם עם שלמה בן ארצי הוא פרסם סדרת מאמרים בהקשר לחסכונות לפנסיה.
ת'יילר גילם את עצמו בסרט "מכונת הכסף" שעסק במשבר הסאבפריים.
ב-2017 זכה בפרס נובל לכלכלה על תרומתו לכלכלה התנהגותית.
עמיצור שפירא

עמיצור שפירא (ה' בתמוז תרצ"ב 9 ביולי 1932 - כ"ז באלול תשל"ב 6 בספטמבר 1972) היה מאמן אתלטיקה וחבר משלחת ישראל באולימפיאדת מינכן (1972), מקורבנות טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן שביצע ארגון הטרור "ספטמבר השחור".

ביוגרפיה

שפירא נולד ב-1932 בתל אביב ולמד בגמנסיה העברית הרצליה. בשנות ה-50 היה אצן. ב-1952 הוסמך כמורה לחינוך גופני, והחל לעבוד כמורה לחינוך גופני ברמת גן ולאחר מכן בבית הספר החקלאי מקווה ישראל. בד בבד עם התפתחותו כמאמן אתלטיקה קלה, החל לשמש כמורה לאתלטיקה קלה ולכדוריד במדרשה למורים לחינוך גופני במכון וינגייט. עמיצור אימן אתלטיקה קלה באגודת הפועל תל אביב באצטדיון המכבייה הישן ונחשב לאחד המאמנים החשובים ביותר באתלטיקה הקלה הישראלית. חניכיו הגיעו להישגים רבים, והוא זכה למעמד מוערך בתחום החינוך הגופני. חניכיו הבולטים היו שלמה ניצני, מרים סידרנסקי, אילנה גרבורג, קלרה פלום, ציון חצרוני ואסתר רוט-שחמורוב, עמה נסע לאולימפיאדת מינכן כמאמנה האישי.
עמיצור החל לאמן את אסתר שחמורוב כאשר הייתה בת 14. הוא הבין שאסתר נחנה בכשרון אתלטי נדיר ובמשך שש שנים הקדיש את כל מאמציו לקדמה. מקצועיותו ויכולת האימון יוצאת הדופן שלו נשאו פרי. כבר בשנת 1970, זכתה אסתר במדליית זהב באליפות אסיה שנערכה בבנגקוק. באולימפיאדת מינכן 1972, הצלחתה של אסתר הייתה מסחררת. היא עלתה לחצי הגמר בריצת 100 מטר וריצת חצי הגמר במקצועה הראשי - 100 מטר משוכות. כאן התרחשה הטרגדיה הגדולה של עמיצור, שעמד לקטוף את פרי השקעתו הגדולה, אך נרצח על ידי מחבלים פלסטינים ולא זכה לצפות בהצלחתו יוצאת הדופן באתלטיקה הישראלית.
עמיצור ליווה את נבחרות ישראל כמאמן לאומי במפעלים ותחרויות בינלאומיות רבות וכמאמן אולימפי באולימפיאדת טוקיו 1964. שימש זמן רב רכז האתלטיקה הקלה בבית הספר למאמנים במכון וינגייט ובמסגרתו הכשיר מאמנים רבים בתחום זה. בשנת 1974 התפרסם הספר "אתלטיקה קלה בבית הספר - פרקים מעיזבונו של מורה מאמן". זהו ספר הדרכה מפורט על הוראת אתלטיקה קלה בבתי ספר, שהתבסס על עזבונו הספרותי מקצועי של עמיצור, שתכנן לכתוב ספר מקיף בנושא זה. את הספר ערך עמנואל גיל שהסתייע בכתב היד של עמיצור ובחומר רב שהובא על ידי תלמידיו ונמסר לעורך בידי חניכתו בתיה פוקס (לזניק). בסיוע אשתו יצא הספר לאור לאחר מותו וגם כיום משמש חומר עזר חשוב למורים לחינוך גופני.
שפירא השאיר אחריו אישה, שושנה, וארבעה ילדים (שניים מנישואים קודמים). הוא נטמן בבית העלמין קריית שאול.
מכון וינגייט עורך מאז מותו מדי שנה את "מרוץ עמיצור" לזכרו, בו משתתפים תלמידים, סטודנטים וקבוצות אתלטיקה מרחבי הארץ.
נוער יחד

היסטוריה

"נוער יחד" הוקם בקיץ 2000, על מנת לספק לבני נוער לקווי ראיה ועיוורים הלומדים במערכות החינוך הרגילות אפשרות להיחשף, ליצור קשר ולחוות תחושה של שווה בין שווים. הפרויקט הוקם ביוזמת חיים רשלבך, מנכ"ל בית חינוך עיוורים בירושלים, אשר מינה לראש הפעילות את שאבי דויטש, סמנכ"ל בית חינוך עיוורים. לרעיון חברו משרד החינוך, בראשות המפקחת על העיוורים, ברכה ברכה, משרד הרווחה, באחריות יוסי קורסיה, עמותת "אופק לילדינו" (הורים לילדים לקווי ראיה ועיוורים), ברשותה של גילה זידל וארגון הג'וינט. בתחילה, היה הפרויקט ניסיוני בלבד ומנה שלושים וחמישה בני נוער לקויי ראייה ועיוורים מכל רחבי הארץ. במשך השנים לקחו חלק פעיל ב"נוער יחד" מתנדבים ומתנדבות רבים - בנות שירות לאומי מטעם בית חינוך עיוורים, בני ישיבות הסדר ומכינות מכל הארץ וכן חניכים מתוך "נוער יחד" אשר הדריכו בקבוצות הצעירות.
בשנים 2003-2000 העמותה קיימה שלוש פעילויות מרכזיות בשנה: מפגשים בחופשת חנוכה, בחופשת פסח ובחופשת הקיץ. ב-2004, נוספו לקיום שלושת המפגשים הגדולים, ארבע שבתות, לרב בבית חינוך עיוורים, וכן מפגשים אזוריים – בצפון, במרכז ובדרום – בהם לקחו חלק החניכים המתגוררים באותו האזור. בשנת 2005 שאבי דויטש, מנהל "נוער יחד", רצה להרחיב את פעילות העמותה ופנה לארגוני עיוורים בארצות הברית למען יצירת פעילות משותפת, מה שתרם להגעתם לארץ של שני בני נוער עיוורים מארצות הברית, שלקחו חלק פעיל במפגש בחופשת הקיץ.
מספר החניכים הגיע ל-120 בשנת 2006, והצוות המקצועי ברשות העובדת הסוציאלית, סולי חסיד, החליט לפצל את הקבוצה לפי גילאים - חטיבה צעירה, חטיבה עליונה (תיכון) ובוגרים. עם השנים העמותה הלכה והתרחבה ואנשי המקצוע קבעו שלמען יחס אישי לכל חניך והתאמת תכנים לפי גיל צריך לפצל שוב את הקבוצות. ב-2009 הקבוצות פוצלו לכיתות ז'-ח', ט'-י', יא'-יב' ובוגרים. 
ב-2010 חגג "נוער יחד" עשור להקמתו. לקראת מאורע זה, אשר התרחש ב-22.7.10 חברו מספר חניכים ומתנדבים מתוך העמותה כדי לארגן זאת. האירוע כלל את ההצגה "נקודת מבט", בכיכובם של חלק מהחניכים ובבימויה של חדוה מאירה כחלון, שהתנדבה בארגון, ההצגה עסקה בעולמם של בני נוער עיוורים ולקווי ראיה והמחישה לצופים בה רגעים, חוויות ורגשות שונים של נוער זה. כמו כן כלל אירוע העשור עיתון ודיסק שהופקו במיוחד. לאירוע הוזמנו חניכים, רכזים ומתנדבים שלקחו חלק בפעילות "נוער יחד" מאז הקמתו.
"נוער יחד" הוסיף והתרחב וכיום מונה הארגון שש קבוצות בשמות רמון,סיני, ארבל, גולן, חרמון, תבור וגלבוע וכן, את פעילותה של קבוצת "באבא" - חניכים מתוך הארגון שנפגשים באופן קבוע מדי שבועיים, על מנת להתחזק, ללמוד ולהבין את הכוחות הטמונים בהם.

פעילות

פעילות הארגון משלבת בתוכה מפגשים בבית חינוך עיוורים בעלי תוכן סדנאי וחינוכי וטיולים בכל רחבי הארץ בעלי אופי אתגרי. פרט לכך ישנם פעילויות מיוחדת כמו גדנ"ע, מסע ישראלי וימי התנדבות המותאמים לצרכיהם של חניכי הארגון. הפעילות מתרחשת בכל ימי השנה וכוללת שלושה מפגשים גדולים (חנוכה, פסח והחופש הגדול) וכן ארבע שבתות בשנה בנוסף לכך מתרחשים פעם בשבועיים מפגשים הנקראים "בתי קפה" בהם מגיעים החניכים לבית חינוך בירושלים כדי להיפגש עם חבריהם מכלל הקבוצות השונות ולדבר על נושאים שבקבוצת השווים הזו, יבינו אותם. כלל הפעילויות כוללות אין באופן ממשי, ואין באופן עקיף, נושאים הקשורים להתמודדות עם לקות הראייה, העיוורות והשלכותיהם על חייהם של בני הנוער. – נושאים כמו מצב חברתי, מציאת בני זוג, התנדבות לצבא, זכויות המגיעות בשל בעיית הראייה והעיוורות, אתגרים פיזיים ועוד.
בניין עיריית פילדלפיה

היסטוריה

הבניין תוכנן בידי האדריכל הסקוטי ג'ון מקארתור ג'וניור ועוצב בסגנון אדריכלות האימפריה השנייה. הוא נבנה בין השנים 1871–1901 בעלות כוללת של 24 מיליון דולר אמריקאי. למרות שתוכנן להיות ה"מבנה" הגבוה בעולם, בזמן בנייתו הושלמו אנדרטת וושינגטון ומגדל אייפל, שעברו את גובהו, עובדה שהפכה אותו ל"בניין" הגבוה ביותר בעולם. בנוסף, הוא גם הבניין המודרני הסקולרי הראשון בעולם שנשא את התואר "הגבוה ביותר בעולם": כל המבנים שנשאו את התואר לפניו היו מבנים דתיים, כולל הקתדרלות האירופאיות ומבנים עתיקים כדוגמת הפירמידה הגדולה של גיזה.
הבניין כולל כ-700 חדרים והוא הבניין המוניציפלי הגדול ביותר בארצות הברית ומבין הגדולים בעולם כולו. בבניין שוכנות שלוש רשויות של הממשל, הרשות המבצעת (משרד ראש העיר), הרשות המחוקקת (מועצת העיר) והרשות השופטת.
הפסל, העשוי ברונזה ושוקל כ-26 טון, שעומד בראש הבניין, בדמותו של ויליאם פן, מייסד מושבת פנסילבניה, הוא אחד מ-250 הפסלים שיצר האמן אלכסנדר מילן קלדר המעטרים את הבניין מבחוץ ומבפנים. בנוסף, פסלו של ויליאם פן הוא "הפסל הגבוה ביותר בעולם שעומד בראש בניין".
קלדר ביקש שהפסל יוצב עם פניו לכיוון דרום כך שיואר באור טבעי במשך רוב היום ויהיה ניתן להבחין בפרטי עבודתו. בפועל, הוצב הפסל עם פניו לכיוון צפון-מזרח, למקום בו נחתמה הברית בין ויליאם פן לבין שבטי הילידים שהתגוררו בסמוך לעיירה וכיום נמצא בו "פארק ברית פן". מאחורי הפארק נמצאת אחוזתו של פן.
בחלקו העליון של המגדל ישנם ארבעה שעונים, אחד בכל צד, בקוטר 8 מטרים (קוטרם גדול יותר מקוטרי השעונים של הביג בן).
קומת התצפית היחידה בעיר ממוקמת בקומה האחרונה בבניין, בגובה 152 מטרים מעל מפלס הרחוב. בעבר, קומת התצפית הייתה מוקפת גדר רשת וכיום היא מוקפת בזכוכית. הגישה לקומת התצפית נעשית באמצעות מעלית וניתן לראות מפנים המבנה את קונסטרוקציית העץ התומכת במגדל.
מנהל טכנולוגיות ראשי

מנהל טכנולוגיות ראשי או מנהל טכני ראשי (באנגלית: Chief Technology Officer או Chief Technical Officer; בקיצור: CTO) הוא תפקיד בדרג הניהולי הבכיר של חברה או ארגון. אדם הנושא במשרה זו מטפל בנושאים המדעיים והטכנולוגיים שבתוך הארגון, אם כי לא קיימת הגדרת תפקיד אחת המקובלת על הכל. תחומי האחריות של CTO נקבעים במידה רבה בהתאם לגודל ולמבנה של החברה, ותחומי הפעילות שלה.
תפקיד ה-CTO התגבש עם העלייה של תעשיית טכנולוגיות המידע (IT), ומאז הפך נפוץ בכל סוגי התעשיות מבוססות הטכנולוגיה, כדוגמת: פיתוח משחקי מחשב, מסחר אלקטרוני, רשתות חברתיות, וכדומה. בהיותו דמות מהדרג הניהולי הבכיר בחברה, ה-CTO מדווח בדרך כלל ישירות למנהל מערכות מידע (מנמ"ר; Chief Information Officer - CIO), והוא מטפל בעיקר בנושאים ש"לטווח הרחוק" ו"בתמונה הרחבה" (תוך היותו בעל יידע טכני מעמיק בתחומים הרלוונטיים).
בהתאם למבנה הפנימי ולהיררכיה בחברה, יכולים להיות בה גם בעלי תפקידים כמו מנהל מחקר ופיתוח (director of R&D) וסמנכ"ל הנדסה (vice president of engineering), שה-CTO נמצא איתם באינטראקציה או מפקח עליהם. בנוסף לכך, ה-CTO מטפל גם בעניינים רגולטוריים (לדוגמה: עבודה מול ה-FDA במקרים הרלוונטיים) ונושאים של קניין רוחני, כדוגמת: פטנטים, סודות מסחריים וחוזי רישיון. על ה-CTO להיות באינטראקציה עם גורמים משפטיים ועם הרשויות על מנת ליישם שיקולים אלה בתכנון העסקי (strategic planning) ובמשא ומתן שבין חברות.

מנהל מערכות מידע (CIO)

ניתן להשוות את תפקיד ה-CTO עם זה של מנהל מערכות מידע (מנמ"ר; Chief Information Officer - CIO). בדרך כלל המנמ"ר יתרכז בפתרון בעיות ארגוניות באמצעות רכישה והתאמה של טכנולוגיות קיימות (בייחוד כאלה מתחום ה-IT), בעוד שה-CTO מפקח בעיקר על הפיתוח של טכנולוגיות חדשות (מסוגים שונים). בחברות גדולות רבות קיימות שתי המשרות.
הבדל משמעותי נוסף הוא בין הטכנולוגיות שהחברה מפתחת למטרות רווח, לבין טכנולוגיות תומכות שהיא עושה בהן שימוש, המאפשרות לה לבצע את הפעילות השוטפת שלה. ה-CTO מתרכז בטכנולוגיות הקשורות במוצרים שנמכרים ללקוחות והוא אחראי על ניסוח האסטרטגיות הנוגעות לקניין רוחני ובניצול של טכנולוגיות קייניות. לעומת זאת, תפקיד המנמ"ר הוא יותר ממוקד-פנימה ומתרכז בטכנולוגיות הדרושות לניהול החברה, ובתחומי ה-IT, הוא אחראי על תחזוקת תשתיות התוכנה המשמשות לפיתוח יישומים חדשים.
בארגון שהנושאים הטכנולוגיים העיקריים שהוא נוגע בהם מקבלים מענה על ידי טכנולוגיות קיימות (להבדיל מחברות שמטרתן הראשית היא פיתוח של טכנולוגיות חדשות), המנמ"ר יכול להיות המנהל הראשי שמפקח על העניינים הטכנולוגיים. בארגון שמטרתו הראשית היא לפתח או למכור טכנולוגיות חדשות, סביר יותר שה-CTO יהיה המנהל הבכיר שמטפל בנושאים אלה.

מדען ראשי (CSO)

בחלק מהארגונים, ה-CTO יכול להחזיק גם בתפקיד המדען הראשי (Chief Science Officer – CSO). לחלופין, בחברה יכולה להיות רק אחת משתי המשרות הללו, או ששתי המשרות יהיו מאוישות בידי אנשים שונים. בדרך כלל תפקיד המדען הראשי קיים בחברות שעיקר הפעילות שלהן מתמקדת במחקר, בעוד שתפקיד ה-CTO קיים בחברות המתמקדות בפיתוח מוצרים חדשים. את פעילות המחקר ופיתוח (R&D) האופיינית שקיימת בחברות מדע וטכנולוגיה רבות יכולים להוביל שני בעלי התפקידים, בהתאם לתחום ההתמחות העיקרי של הארגון.
לרוב, למדען הראשי תהיה השכלה מתחום המדעים המדויקים, והוא בעל תואר אקדמי מתקדם, בעוד שה-CTO בא מרקע של הנדסה ואפשרית גם עם השכלה במנהל עסקים.
שמעון אבו חצירא

קריירה

אבו חצירא נולד וגדל בנתניה כבכור מבין שלושה ילדים לברוך אביחצירה, יליד מרוקו שעלה לארץ ב-1968, ונורית לבית קוריעת, ילידת הארץ ממוצא מרוקאי. החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של בית"ר טוברוק. את הקריירה המקצוענית שלו הוא החל בהפועל כפר סבא, ובתחילת עונת 2005/2006 עבר להפועל פתח תקווה. בתחילת דרכו בפתח תקווה הוא לא התבלט, אך בעונת 2008/2009 הצליח להשתלב בהרכב הפותח ולכבוש תשעה שערים בעשרת המחזורים הראשונים. עד סוף העונה כבש 14 שערים והיה מלך השערים של ליגת העל בצוותא עם ברק יצחקי ואלירן עטר. במאי 2009 טס ללא ידיעת הנהלת הקבוצה ליוון וחתם על חוזה בקבוצת לאריסה. אבו חצירא הושעה משני משחקי הליגה האחרונים של פתח תקווה, אך ההתאחדות לכדורגל בישראל אישרה את שחרורו ומעברו ליוון, והוא עבר ללאריסה.
בינואר 2011 שב אבו חצירא לישראל וחתם בעירוני קריית שמונה. לאחר חצי עונה מוצלחת, בה כבש 7 שערים והגיע עם הקבוצה עד חצי גמר גביע המדינה, חתם לשלוש שנים נוספות בקבוצה. בדצמבר 2011 האריך אבוחצירא את חוזהו בעירוני קריית שמונה לארבע שנים. בסוף עונת 2011/2012 זכה עם קבוצתו באליפות הראשונה בתולדותיה, וסיים כמלך השערים של הקבוצה עם 13 שערים. בעונת 2012/2013 השתתף אבו חצירא במשחקי הקבוצה במוקדמות ליגת האלופות והעפיל עמה לשלב הבתים של הליגה האירופית, אז כבש צמד במשחק מול אולימפיק ליון ושער מול ספרטה פראג. בעונה זו היה סגן מלך השערים של ליגת העל עם 15 שערים, כולל רביעייה מול הפועל תל אביב באצטדיון בלומפילד. בנוסף העפיל עם הקבוצה לגמר גביע המדינה, וכבש את שער היתרון מול הפועל רמת גן, אך לבסוף הפסידה קבוצתו בבעיטות הכרעה.
ב-24 ביוני 2013 חתם אבו חצירא במכבי חיפה על חוזה לארבע שנים. ב-25 ביולי 2013 הבקיע את שעריו הראשונים בקבוצה, כשכבש צמד בניצחון 8–0 על חזר לנקראן במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. בעונתו הראשונה במדי מכבי חיפה כבש שער ליגה אחד, ובינואר 2014 נפצע וסיים את העונה. בתחילת העונה שלאחר מכן כבש שלושה שערי ליגה, וב-2 בפברואר 2015 הושאל לעירוני קריית שמונה עד סוף העונה. ב-7 בפברואר 2015 ערך אבו חצירא את הופעת הבכורה המחודשת שלו במדי קריית שמונה, כשהשלים 60 דקות בהן כבש צמד ובישל שער נוסף בניצחון 3–2 על הפועל פתח תקווה. עד תום העונה כבש בסך הכל שלושה שערים ב-14 הופעות בליגה. בעונת 2015/2016 לא שיחק כלל עקב בעיות בלב. ב-5 ביוני 2016 הודיעה מכבי חיפה על שחרורו של אבו חצירא.
ב-27 ביוני 2016 חתם אבו חצירא על חוזה לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת בבית"ר ירושלים. ב-14 ביולי 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון וכבש את שערו הראשון בניצחון 1–0 על אומוניה ניקוסיה הקפריסאית במסגרת הסיבוב השני של מוקדמות הליגה האירופית. ב-28 באוגוסט כבש את שער הליגה הראשון שלו במדי הקבוצה, בתיקו 2–2 נגד עירוני קריית שמונה. בסך הכל כבש אבו חצירא שלושה שערי ליגה ב-15 הופעות במדי בית"ר ירושלים, וב-18 בינואר 2017 חתם בהפועל רעננה, במדיה כבש שלושה שערים ב-15 הופעות עד תום עונת 2016/2017. בעונת 2017/2018 כבש עשרה שערים במדי הפועל רעננה.
ב-25 במאי 2018 חזר אבו חצירא לעירוני קריית שמונה, וחתם על חוזה לשנתיים במועדון, אך המועדון שחרר אותו מחוזהו ב-23 ביולי 2019, לאחר עונה אחת בלבד.
ב-26 באוגוסט 2019 חתם אבו חצירא בעירוני רמת השרון מהליגה הלאומית.

נבחרת ישראל

ב-16 באוקטובר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ישראל, כשנכנס כמחליף במשחק מול נבחרת לוקסמבורג במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. ב-2 ביוני 2013 כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת, במשחק ידידות מול נבחרת הונדורס.
בקע טבורי

בקע טבורי הוא תופעה שבו נדחקים רקמות ואיברים בבטן כלפי העור החיצוני, דרך האזור הסמוך לטבור. תופעה זו ידועה גם בשם”הרניה” או "קילה".  מבחינים בין שני סוגים: "בקע מולד" ו"בקע נרכש".
מקור המילה הוא יווני, היפוקרטס השתמש במושג hernios (בליטה)  להגדרת  האזור החורג בבטן  הקרוי כיום בקע טבורי. בפפירוס אברס  מתואר תהליך של טיפול בבקע טבורי.
הרופא הרומאי קורנליוס קלסוס בן המאה הראשונה לפני ספירת הנוצרים ריכז את כל הידע המדעי והרפואי עד זמנו בספרו - De Medicina ובו תיאר לראשונה ניתוח של בקע מפשעתי ותיאר את אבחונו של בקע טבורי.

בקע טבורי בילודים

חבל הטבור הוא צינור חזק וגמיש, המזרים את הדם משלית האם לעובר וסופג ממנו את חומרי ההפרשה. החבל הנכנס לגוף עובר בין שני שרירי הבטן הישרים. שרירים אלה מחוברים ביניהם על ידי רקמה סיבית חזקה שנקראת הקו הלבן (linea-alba). טבעת הטבור היא חור קטן בקוטר של כ-2.5 ס"מ, שדרכו חודר חבל הטבור לגוף העובר. לאחר הלידה, טבעת הטבור נסגרת והקו הלבן נעשה לרצועה אחידה וחלקה. אם הטבעת אינה נסגרת התינוק סובל מבקע טבורי מולד. תופעה זו נפוצה למדי והיא מתרחשת אצל 10% מכלל התינוקות.  בקבוצות אתניות מסוימות, בעיקר בארצות אפריקה היא נפוצה יותר כן נפוצה התופעה יותר בתינוקות שנולדו טרם זמנם  . הבקע שכיח יותר במספר מומים מולדים כמו תסמונת דאון או תסמונת בקווית' וידמן.
אין מטפלים בבקע טבורי בילדים עד גיל שנה, שכן הוא בדרך כלל עשוי להסגר מעצמו. אם הבקע אינו נסגר עד גיל 5, קרוב לוודאי שהילד יזקק לניתוח.

בקע טבורי במבוגרים

בקע טבור מופיע אצל מבוגרים, כאשר טבעת הטבור נפתחת מחדש עקב תנאים מסוימים כמו: כובד אזורי, השמנה מאסיבית או הריון או חולשה מולדת בדופן הבטן, או  תהליך הזדקנות של רקמות הגוף. התופעה שכיחה יותר בקרב נשים בשל הריונות והלחץ שגורם משקל הרחם הגדל על דופן הבטן, וכן בקרב מטופלים שסובלים מעודף משקל משמעותי או הצטברות נוזלים בחלל הבטן (מיימת). כמו כן  הבקע נפוץ יותר  אצל אנשים שסובלים מעצירות כרונית ונדרשים למאמץ לצורך ריקון המעיים, או הסובלים משיעול חריף ומתמשך כמו אסתמה כרונית.
 
לעיתים בליטה זו גורמת לכאב ואי נוחות, שמחמירים בעקבות פעולה מאמצת כגון שיעול, ריקון מעיים, עמידה ממושכת, או הרמת משא כבד. הלוקים בתופעה זו מרגישים לעיתים סחרחורת, בחילות והקאות. הסיבה לכך היא  הדלקת שנגרמת באזור הבקע, בשל אספקת דם לקויה, והצטברות חומרים באזור הבלתי מנוקז. האזור הכלוא נראה בולט, רגיש ובעל צבע חריג.

בקעים קטנים אינם דורשים טיפול, אולם בדרך כלל ניתוח הוא הפתרון הטיפולי המקובל, מאחר שהבקעים אינם נרפאים מאליהם, אלא נוטים לגדול ולהחמיר עם הזמן. במבוגרים הרקמות אינן גדלות ולכן ברוב המקרים הבקע לא ירפא מעצמו ולתיקונו יידרש ניתוח. בבקעים מסוג זה, קיים חשש שחלק מרקמת השומן או המעיים ייכלאו אל תוך הבקע, בלא היכולת להחזירם. מצב הקרוי בשם "בקע כלוא" שבו,  נפגמת אספקת הדם לאזור והתוצאה היא נמק רקמות וזיהום רב מערכתי. שעלול אף להסתיים במוות.

הטיפול בבקע טבורי

בניתוח הלפרוסקופי מבצעים, מספר חתכים קטנים באזור הבטן, דרכם מוכנסים כלי הניתוח. דרך חתך נוסף באזור הטבור, מוחדר הלפרוסקופ, שבקצהו מצלמה, כך ניתן לעקוב אחר כל שלבי הניתוח מעל גבי צג המחשב. באותם המקרים שבהם הבקע אינו גדל מדי, הרקמות שפרצו החוצה מבעד לבקע,  ונקראות "כיס הבקע", מוחזרות לחלל הבטן ואזור הבקע נתפר. אם הבקע הוא גדול מכדי שאפשר יהיה לתפרו,  סוגרים אותו על ידי רשת כירורגית ייחודית העשויה מחומר בלתי מתכלה שאינו נדחה על ידי גוף. לאחר הניתוח, רקמת הגוף גדלה מעל הרשת ומכסה אותה, כך הרשת נשארת מקובעת מעל אזור הבקע.
קלי רורבאך

ביוגרפיה

רורבאך נולדה בעיר ניו יורק שבארצות הברית, לקליי, איש עסקים, ולאן (לבית וולי). בילדותה עברו הוריה להתגורר בעיר גריניץ' שבקונטיקט. בצעירותה למדה באקדמיה של גריניץ'. באקדמיה למדה לשחק גולף וקיבלה מלגה אתלטית ללימודים באוניברסיטת ג'ורג'טאון שבוושינגטון די.סי., כדי לשחק בקבוצת הגולף של האוניברסיטה (Georgetown Hoyas). היא שיחקה גולף בהצטיינות בקבוצת גולף הנשים של האוניברסיטה בין השנים 2008–2009.
רורבאך סיימה את הלימודים באוניברסיטה בשנת 2012 כשבידה תואר במשחק, שיחקה תקופה קצרה בתיאטרון בג'ורג'טאון ועברה ללמוד באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון, כדי לקדם את הקריירה שלה.

קריירת משחק

בתחילת דרכה שיחקה רורבאך במספר תפקידים קטנים בסדרות טלוויזיה, כמו קומדיות המצבים שני גברים וחצי, ברוד סיטי והנורמלי החדש, ובסדרות הדרמה ריזולי והאיים ולמהר.
בשנת 2017 שיחקה בתפקיד סי ג'יי פארקר בסרט הקומדיה האמריקאי משמר המפרץ המבוסס על סדרת הטלוויזיה המפורסמת בעלת אותו השם.

קריירת דוגמנות

לאחר שנתיים בהוליווד, החלה רורבאך במסלול דוגמנות. היא הופיעה בקמפיין מכירות החגים של גאפ בשנת 2014 ובקמפיין ג'ינסים של אולד נייבי בשנת 2015.
בשנה זו אף הופיעה על שער גיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד ששמו היה "תגלית (רוקי) השנה", כשנבחרה ברוב של 39% מקולות המצביעים. בשנת 2016 הופיעה שוב על שער הגיליון.
ביולי 2016 הופיעה על כריכתו של המגזין הבריטי LOVE, יחד עם בלה חדיד וסטלה מקסוול. באוגוסט אותה שנה הופיעה גם על כריכתו של המגזין הבריטי מבית GQ.

חיים אישיים

מאפריל 2015 הייתה במערכת יחסים עם השחקן לאונרדו דיקפריו. השניים נפרדו בנובמבר 2015.
בשנת 2017 החלה לנהל מערכת יחסים זוגית עם עורך הדין ואיש העסקים סטיוארט וולטון. השניים 
נישאו ב-2019.
רורבאך משחקת גולף על בסיס קבוע באופן חובבני, ואף מבצעת רבות תרגילי יוגה.
מארק גורדון

ביוגרפיה

גורדון נולד ב-14 במרץ 1957 בניו יורק.
בשנת 1981 גורדון התחתן. אשתו הראשונה נהרגה בתאונת דרכים בשנת 1993. הוא התחתן בשנת בשנת 1998. בשנת 2008 ניסה להתמודד ללא הצלחה לבית הנבחרים של ארצות הברית.
בשנת 2018 נבחר לכהן כמושל והושבע לתפקידו ב-7 בינואר 2019.
כריסטוס פאפאדימיטריו

ביוגרפיה

פאפאדימיטריו למד הנדסת חשמל לתואר ראשון באוניברסיטה הטכנית הלאומית של אתונה (סיים ב-1972) והמשיך באוניברסיטת פרינסטון לתואר שני בהנדסת חשמל (1974) ולתואר שלישי בהנדסת חשמל ומדעי המחשב בהדרכת קנת' שטיגליץ (1976). בזמן שהיה מרצה באוניברסיטת הרווארד כתב יחד עם ביל גייטס שהיה תלמידו בקורס, לימים מייסד מיקרוסופט, מאמר שהתייחס לבעיית סידור הפנקייקים של גודמן.
לאחר לימודיו עבד פאפאדימיטריו במספר אוניברסיטאות, ביניהן אוניברסיטת הרווארד, המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, האוניברסיטה הטכנית הלאומית של אתונה, אוניברסיטת סטנפורד ומאז שנת 1996 הוא מלמד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
פרסם עם אפוסטולוס דוקסיאדיס רומן גרפי בשם לוגיקומיקס העוסק בתולדות הלוגיקה ובפרט בדמותו של ברטרנד ראסל. גם מחברי הקומיקס הם דמויות בתוכו.
פאפאדימיטריו נבחר לאקדמיה הלאומית להנדסה של ארצות הברית ב-2002, ומאז שנת 2009 הוא חבר גם באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית.
ל'ורן סקוט

ל'ורן סקוט ׁׂ(באנגלית: L'Wren Scott; ‏ 28 באפריל 1964 - 17 במרץ 2014) הייתה מעצבת אופנה ודוגמנית אמריקאית, בת זוגו של סולן להקת הרולינג סטונז מיק ג'אגר.

ביוגרפיה

ל'ורן סקוט נולדה בשנת 1964 ונמסרה לאימוץ מיד לאחר הלידה. הוריה המאמצים לולה ואיוון באמברו העניקו לה את השם 'לואן באמברו', והיא שינתה אותו בהמשך חייה. סקוט גדלה בעיירה המורמונית רוי, בסמוך לסולט לייק סיטי שבמדינת יוטה בארצות הברית, ובגיל 17 עזבה את רוי לעיר ניו יורק, לאחר שהוריה המורמונים לא הרשו לה להירשם לקורס עיצוב אופנה.
בהגעתה לניו יורק התגלתה סקוט על ידי צלם האופנה ברוס וובר והחלה לעבוד כדוגמנית. בשנות ה-80 עברה לפריז, מוקד ההתרחשות האופנתית בשנים אלו, שם דגמנה עבור טיירי מוגלר, הייתה הפנים של  שאנל למשך תקופה קצרה, והצטלמה רבות עבור הצלמים ז'אן-פול גוד, דייוויד ביילי וגי בורדן. גופה, שהתנשא לגובה של כ-183 סנטימטר, זיכה אותה באינספור שמות תואר, שהנודע בהם הוא "ליידי סקוט". בשנת 1994 החליטה סקוט לפרוש מדוגמנות ועזבה לקליפורניה, שם המציאה את עצמה מחדש כסטייליסטית ואשת יחסי ציבור.
היא ניהלה את מערך יחסי הציבור של פראדה בחוף המערבי ועבדה כסטייליסטית צמודה לצלמים הרב ריטס, הלמוט ניוטון ומריו סורנטי. עבודת הסטיילינג הייתה זו שגם הביאה אותה למפגש הגורלי עם מיק ג'אגר בשנת 2001, בצילומים למגזין הצרפתי L'officiel. אותה כינה "האישה עם הגוף היפה ביותר שראיתי בחיי".

עיצוב אופנה

בשנת 2006 השיקה סקוט את המותג הנושא את שמה (באנגלית: L'Wren Scott) בעידודו של בן זוגה מיק ג'אגר. עם קשרים ענפים בתעשיית האופנה וזוגיות מתוקשרת עם הרוקר המפורסם ביותר בעולם – ל'ורן סקוט הפך למותג פופולרי המגלגל כחמישה מיליון פאונד בשנה. היא הלבישה סלבריטיז מהשורה הראשונה, רקמה שיתופי פעולה והפתיעה ביכולתה העיצובית לקחת נושא השראה שחוק כמו רוק'נרול ולעטוף אותו בהילה זוהרת ואופנתית. עיצוביה זכו לפופולריות על השטיח האדום, והיא הלבישה לא מעט נשים מפורסמות, ביניהן מישל אובמה,  קרלה ברוני-סרקוזי, ניקול קידמן וכריסטינה הנדריקס.

חייה האישיים ומותה

סקוט הייתה בת זוגו של סולן להקת הרולינג סטונז מיק ג'אגר כ-13 שנה, משנת 2001 ועד מותה בשנת 2014. ב-17 במרץ 2014 נמצאה ללא רוח חיים בדירתה שבשכונת צ'לסי בניו יורק. התאבדותה של סקוט, חודש לפני יום הולדתה ה-50, הכתה בתדהמה את תעשיית האופנה הבינלאומית וזכתה לסיקור תקשורתי נרחב.
אליסון אליוט

חייה

אליוט נולדה בסן פרנסיסקו לברברה ובוב אליוט, בילדותה עברה עם משפחתה להתגורר ביפן ולאחר מכן חזרה לארצות הברית.
כאשר הייתה בת 14 נכנסה אליוט לתחום הדוגמנות ודגמנה עבור חברת "פורד".
בגיל 19 עברה להתגורר בלוס אנג'לס לצורך תפקידה בסדרה הקומית "בובות חיות".
הופיעה בתחילת דרכה בקולנוע בסרטו של סטיבן סודרברג "במעמקי התשוקה" בו שיחקה בתפקיד הראשי.
הופעה זו הקנתה לאליוט את התפקיד הראשי לצידן של זוכות האוסקר אלן בורסטין ומרשה גיי הארדן בדרמה העצמאית יקירת פסטיבל סאנדנס "ספיטפייר גריל".
ב-1997 הופיעה אליוט בדרמה "כנפי היונה" בתפקיד מילי ת'ייל, יורשת העצר האמריקאית העשירה הנכנסת לחייה של הצעירה האנגלייה קייט קרויי (הלנה בונהם קרטר).
בשנת 2004 שיחקה בדרמה "לידה" בתור לאורה אחותה של האלמנה אנה (ניקול קידמן). בשנת 2006 שיחקה בדרמה הרומנטית "גריפין ופיניקס" בכיכובה של שרה פולסון. בשנת 2007 השתתפה במערבון "ההתנקשות בג'סי ג'יימס על ידי הפחדן רוברט פורד" בתפקיד מרתה בולטון אחותו הגדולה של הפושע רוברט פורד (קייסי אפלק).
לאחרונה שיחקה בעיקר בסדרות הפשע "חוק וסדר" ו"טריירס".
בשנת 2017 שיחקה בקומדיית הדרמה של הבמאי מייק מיילס, "נשות המאה ה-20", לצד גרטה גרוויג, בילי קרודופ ואל פנינג, ובסרט "להישען על פיט".