מרקו פולו

ראשית חייו

מרקו פולו נולד בשנת 1254 ברפובליקה של ונציה. תאריך לידתו המדויק, כמו גם מקום לידתו לא נמצאו בארכיונים של אותה התקופה ולא ידועים בוודאות. כמה היסטוריונים ציינו כי הוא נולד ב-15 בספטמבר. מקום הולדתו של מרקו פולו נחשב בדרך כלל לונציה, אך יש שטוענים שהייתה זו העיר קושטא.
ישנה מסורת שעל פיה מוצאה של משפחת פולו באי קורסולה שבים האדריאטי, בקרואטיה של היום. בעיר אף ישנו בית שעליו נאמר שמרקו פולו נולד בו. מסורת זו נחשבת למפוקפקת, משום שהעדויות ההיסטוריות לגביה אינן חותכות. למרות זאת ברור כי משפחת פולו קנתה אחוזה בוונציה והמשפחה נחשבת ונציאנית.
כמעט שום דבר לא ידוע על ילדותו של מרקו פולו עד שהיה בן חמש-עשרה, למעט העובדה שהוא בילה כנראה חלק מילדותו בוונציה. בינתיים, אמו של מרקו פולו מתה, והוא גדל בבית דודיו. הוא קיבל חינוך טוב, למד כמה מקצועות הקשורים במסחר כמו מטבע חוץ, אומדן, וטיפול בספינות משא; ייתכן שלמד גם מעט לטינית.

המסע הראשון

במשפחת פולו היו מגלים אחרים מלבדו של מרקו. אביו ניקולו ודודו מאפיו היו סוחרים מצליחים במסחר עם המזרח. שני הסוחרים יצאו לאסיה מקונסטנטינופול ב־1260 והגיעו לחאנבאליק (כיום בייג'ינג) בשנת 1266. בדרכם חזרה מאסיה הגיעו לעכו, בירתה של ממלכת ירושלים הצלבנית, שם נשארו כשנתיים עד לחזרתם למשפחותיהם בוונציה ב-1269 עד 1270. בשובם, פגשו זה לראשונה את מרקו.
ניקולו ומאפיו חזרו מסין כשליחיו של המנהיג קובלאי חאן עם מכתב הממוען לאפיפיור הקורא לו לשלוח למונגוליה אנשים משכילים שיוכלו ללמד את המונגולים את דרך החיים באירופה.

המסע השני

לאחר תשובתו של האפיפיור לקובלאי חאן ב־1271 נסעו מאפיו, ניקולו ומרקו פולו למסע שני למזרח. זמן קצר לאחר מכן הפך פולו לשליחו של החאן. ב־17 שנות שירותו את החאן הכיר פולו את סין לאורכה ולרוחבה ולמד רבות על הישגיהם של הסינים שבתחומים רבים היו מתקדמים יותר מעמיתיהם האירופים.
בין היתר מתאר פולו בספרו את ממלכתו של קובלאי חאן, אשר אצלו, פולו דודו ואביו היו אורחים במהלך מסעם מזרחה. תיאורו של פולו מאפשר הצצה לצורת המבנה השלטוני של ממלכתו של קובלאי, ובין היתר מערכת היחסים עם הממלכות המונגוליות האחרות הסובבות אותו. מתיאור זה עולה כי ממלכתו של קובלאי הייתה נחלה משפחתית, אשר נתמכה על ידי ממלכות מונגוליות משפחתיות אחרות, שבעברן היו קשורות לג'ינגיס חאן. תיאור זה מאפשר להבין כי המרכיב המשפחתי הוא העיקרי כאן, משמע ההישענות על מקור הלגיטימציה הג'ינגיסית, זו הקשורה לג'ינגיס חאן, ובנוסף לכך הישענות על קרובי משפחה אשר שולטים בממלכות נוספות.
מתיאורו של פולו עולה כי ממלכתו של קובלאי הייתה מבוזרת מבחינת סמכויות הניהול, שכן היא נוהלה על ידי פקידים, אשר הוכפפו לשופט; בראש השופטים עמדו שנים-עשר ברונים אשר פיקחו עליהם והכווינו את דרכם. ממלכתו של קובלאי חולקה ל-34 מחוזות, אשר עליהם שלטו מושלים אשר נתמנו על ידי הברונים ואושרו על ידי החאן. במקרים בהם שנים-עשר הברונים לא הסכימו על נושא מסוים, או אם הרגישו כי הנושא הנדון הוא בעל חשיבות עליונה, הביאו נושא זה לתשומת לבו של החאן. נוסף לענייני המדינה השוטפים, בידי הברונים היה להחליט על הקצאת הצבא ושינועו למחוזות הממלכה על פי הבנתם. גם כאן, במקרים מיוחדים או במקרה של חוסר הסכמה בין הברונים, הובא הנושא לידי החאן לפתרון.
עוד מתיאורו של פולו על ממלכתו של קובלאי, עולה כי הממלכה המונגולית הגדולה לא הייתה מאוחדת, אלא מחולקת לנחלות משפחתיות, שביניהן התקיימו קשרי גומלין, לעיתים בצורה של מסחר ושלום ולעיתים אף בצורה של מלחמה. ישנו ויכוח במחקר ההיסטורי האם המלחמות בין נחלות המשפחות נבעו מתוך מרידה בסמכותו של קובלאי או על מנת לשנות את המצב הקיים בכל האמור לחלוקת השטח בין הממלכות. דוגמה לכך אפשר לראות במקרה שבו קאידו יצא למלחמה כנגד קובלאי חאן, אשר מתועדת על ידי פולו בספרו.

פולו באיטליה

עם חזרתם מסין ב־1295 הפכה משפחת פולו לסנסציה ומשכה קהל רב של מאזינים ספקנים שבאו לשמוע את סיפוריהם על המזרח הרחוק. לאור חוסר האמונה שבה נתקל, ארגן פולו ארוחה גדולה שבמהלכה התלבשה משפחת פולו בבגדי איכרים סינים, וממש לפני תחילת הסעודה שלפו המארחים מכיסם אבני חן ותכשיטים רבים שאותם קיבלו בסין. למרות תצוגה מרשימה זו המשיכו רבים מהאורחים בקהל לפקפק באמיתות הסיפורים.
מזגו של מרקו פולו, אשר לא ידע מנוח, הוביל אותו לקחת חלק בקרב ימי בין ג'נובה לוונציה ב־1298. הוא נתפס, ובמהלך חודשי מאסרו הכתיב רשמים מפורטים על מסעותיו באזורים הבלתי נודעים אז במזרח הרחוק. ספרו תורגם לשפות אירופיות רבות, אולם המקור אבד וכיום ישנן מספר גרסאות סותרות של הספר. הספר הפך להצלחה גדולה ומיידית, הישג גדול באירופה שלפני המצאת הדפוס.

האם אכן התרחש המסע

כשהיה פולו על מיטת חוליו, התחנן בפניו כומר שיתוודה על כך שבדה את סיפוריו, אך פולו סירב וטען: "לא סיפרתי חצי ממראה עיניי".
אף שהדעה הרווחת בקרב היסטוריונים היא שמרקו פולו אכן הגיע לסין, ישנם המפקפקים בקביעה זו וטוענים שלא הגיע כל כך רחוק ושלמעשה סיפר סיפורים ששמע מפי אחרים, למשל מסוחרים ערבים שנהגו לסחור לאורך דרך המשי בין המזרח הרחוק למזרח התיכון וסיפרו בפירוט רב על הקורות אותם במהלך המסעות.
הספקנים טוענים שבסיפוריו של פולו ישנן השמטות רבות ובולטות, כגון הכתב הסיני, מקלות אכילה, כריכת רגליים, תה והחומה הגדולה של סין. בנוסף, רישומים סיניים אינם מזכירים את פולו אף על פי שלפי סיפוריו היה שליח מיוחד של קובלאי חאן במשך 17 שנה, וזאת למרות הרישום הזהיר והקפדני של ההיסטוריה שהיה נהוג בסין של אותה תקופה. בהרצאתה של ההיסטוריונית יוליה ברשדסקי-ליבוביץ' "הרפתקאותיו של מרקו פולו במזרח", היא מציינת שיש ברשומות ההיסטוריות ציון של שמו של פולו, וכן העובדה שלקובלאי חאן היה חבר זר. כמו כן גשר מרקו פולו שתיאר מרקו פולו בכתביו (אם כי בגודל גדול משהוא באמת) עומד על כנו מחוץ לבייג'ינג. מאחר שסוחרים רבים ערכו את המסע, אין סיבה לחשוב שמרקו פולו לא ערך את המסע. כמו כן הנושאים שחסרים בתאוריו עשויים להיות תולדה של הזמן הרב שעבר מאז הכתיב את זכרונותיו לרוסטיצ'לו, וכן סיבות נוספות כגון: הכיר את מנהג שתיית התה מפרס, החומה הגדולה בתקופה זו לא הייתה בשיאה, והמונגולים פשטו דרומה והרסו את המעט שהיה. מנהג כפיתת כפות הרגליים החל רק בתקופת שושלת סונג (המאה ה-12) ולא היה נפוץ בזמן שביקר מרקו פולו בסין. לפי ברשדסקי-ליבוביץ' מקובל כיום להכיר במסעו של מרקו פולו כאמת.
מצד שני מתאר פולו מאפיינים אחרים של המזרח בפירוט רב: כסף מנייר, התעלה הגדולה, מבנה הצבא המונגולי, נמרים, שירות הדואר האימפריאלי. הוא גם מתייחס ליפן בשמה הסיני "זיפנג" או "צ'יפאנגו", אזכור זה של יפן נחשב לראשון בסיפורת המערבית.