google/wiki40b huggingface dataset:
לודוויג השביעי, רוזן הסן-דרמשטאדט

ביוגרפיה

לודוויג נולד ב-22 ביוני 1658 בדרמשטאדט שהשתייכה לרוזנות הסן-דרמשטאדט, ללודוויג השישי, רוזן הסן-דרמשטאדט, ולמריה אליזבת מהולשטיין-גוטורפ, בתם של פרידריך השלישי, דוכס שלזוויג-הולשטיין-גוטורפ ומריה אליזבת, דוכסית סקסוניה.
ב-24 באפריל 1678 מת אביו לודוויג השישי, רוזן הסן-דרמשטאדט, ולודוויג עלה במקומו לשלטון, אולם, שלטונו היה קצר, וב-31 באוגוסט 1678 מת לודוויג בעיר גותה כתוצאה מזיהום, ואחיו ארנסט לודוויג, רוזן הסן-דרמשטאדט עלה לשלטון במקומו.
וילם ואן אאלסט

קורות חיים

ואן אאלסט נולד בדלפט והיה בנו של שופט. ואן אאלסט למד ציור מדודו, הצייר אוורט ואן אאלסט וב-9 בנובמבר 1643 נרשם כצייר-אמן בגילדת לוקס הקדוש בדלפט.
בין השנים 1645–1649 התגורר בצרפת ובשנת 1649 עבר לפירנצה בה עבד עבור פרדיננדו השני דה מדיצ'י, דוכס טוסקנה, כשהוא נודע בשם "גיליימו ד'אולנדה" (Guillielmo d'Olanda) - ויליאם מהולנד. באותה עת עבדו לצידו גם ההולנדים מתיאס ויתוס ואוטו מרסאוס ואן שריק, אשר השפיעו על סגנונו של ואן אאלסט.
בשנת 1656 שב ואן אאלסט להולנד, ועבר להתגורר באמסטרדם. בשל הצלחתו הוא התגורר על גדת תעלת פרינסנחראכט.
ואן אאלסט נפטר באמסטרדם בשנת 1683 לערך (או זמן קצר לאחר שנה זו).
קרחון רש

גילוי הקרחון

הקרחון מופיע לראשונה במפה של ממשלת ארגנטינה משנת 1953. במפה זו אין לקרחון שם.  
הקרחון צולם מן האוויר על ידי חברת האנטיג אירוסרוויירס בע"מ כשצילמה את חצי האי בשנים 1957–1956, ומופה מתצלומים אלה בשנת 1959.

מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה. 
הקרחון נקרא על שמו של בנג'מין רש (Benjamin Rush), רופא ופילנתרופ אמריקאי, אשר חתם על הכרזת העצמאות של ארצות הברית.
סטיוארט יוסטון

קריירה

יוסטון שיחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצות צ'לסי, ברנטפורד, מנצ'סטר יונייטד, שפילד יונייטד וקולצ'סטר יונייטד. הוא השתתף בכ-250 משחקים במדי מנצ'סטר יונייטד, והבקיע בהם 16 שערים. יוסטון שיחק גם במדי נבחרת סקוטלנד פעם אחת. בזמן ששיחק באולד טראפורד הוא סייע למועדון לזכות באליפות הליגה השנייה בעונת 1974/1975, ובגביע ה-FA ב-1977.
החל מ-1990 יוסטון היה עוזרו של מאמן ארסנל ג'ורג' גרהאם, ופעמיים שימש בתפקיד ממלא מקום המאמן: הפעם הראשונה הייתה במשך שלושה חודשים ב-1995 לאחר פיטוריו של גרהאם בפברואר. יוסטון הוביל את המועדון לגמר גביע המחזיקות, אך המשחק הסתיים לבסוף בהפסד של ארסנל לריאל סראגוסה.
ברוס ריוק התמנה למאמן ארסנל ב-1995, כאשר יוסטון ממשיך לעבוד גם תחתיו. ריוק פוטר לאחר כשנה בתפקיד, ויוסטון התמנה פעם נוספת למאמן הזמני עד שהמחליף הקבוע ארסן ונגר סיים את חוזהו עם נאגויה גרמפוס. אולם, יוסטון לא המתין להגעתו של ונגר והתפטר מתפקידו באמצע ספטמבר על מנת שיוכל להתחיל לעבוד בתפקיד המאמן הראשי של קווינס פארק ריינג'רס, כאשר ריוק משמש כעוזרו.
הריינג'רס, שירדו לליגה השנייה עונה אחת קודם לכן, שאפו לחזור אל הליגה העליונה. אולם, התקופה של יוסטון במועדון לא הייתה מוצלחת והוא פוטר בדצמבר 1997 כשהמועדון היה על סף ירידת ליגה נוספת. יוסטון וגרהאם חזרו לשתף פעולה כשהאחרון התמנה למאמן של טוטנהאם הוטספר ב-1998, אך יוסטון עזב את טוטנהאם לאחר שגרהאם פוטר במרץ 2001. לאחר מכן הוא עבד בוולסול במשך תקופה קצרה.
באוגוסט 2008 דווח באמצעי התקשורת כי יוסטון חזר לעבוד עבור ארסנל לאחר 12 שנים, ונטען כי הוא משמש כמגלה כשרונות עבור המועדון.
דייב שאפל

קריירה

שאפל נולד בוושינגטון די.סי. למשפחה אפרו-אמריקאית נוצרית-אוניטריאנית. שאפל החל את דרכו כסטנדאפיסט מועדונים בוושינגטון הבירה. ב-1992 החל להופיע בתוכנית הטלוויזיה דף קומדי ג'אם ובהמשך המשיך להופיע בתפקידי משנה שונים בטלוויזיה ובקולנוע. 
הפריצה הגדולה הגיעה ב-1998 כאשר כיכב בקומדיה הקולנועית "חברים בכל מחיר" (Half baked), הקומדיה אשר נכתבה על ידי שאפל עצמו והתסריטאי ניל ברנן. הקומדיה מספרת את סיפורם ההזוי של ארבעה סטלנים. הסרט הפך להיות סרט קאלט בקרב קהילת צרכני המריחואנה ושאפל פרץ לתודעה האמריקנית. באותה שנה גם המיר שאפל את דתו לאסלאם.
בשנת 1999 שיחק בקומדיית האקשן "הנוכל המבריק" של הבמאי לס מייפילד ובכיכובו של מרטין לורנס.

המופע של שאפל

ב-2003 החל שאפל לככב בתוכנית מערכונים שבועית של הערוץ "קומדי סנטרל" אשר נקראה בפשטות - "המופע של שאפל" (Chappelle's show). התוכנית, אותה יצר שאפל בשיתוף עם התסריטאי ניל ברנן, עסקה בצורה סאטירית בנושאים של מתח בין-גזעי בארצות הברית, פוליטיקה והתרבות העכשווית. התוכנית צברה לעצמה מעריצים רבים והייתה לתוכנית הפופולרית ביותר של "קומדי סנטרל" אחרי סאות' פארק. בין הבדרנים שהתארחו בתוכנית ניתן למנות את ויין בריידי, פול מוני וארסיניו הול.
הפרק הרביעי בעונה השנייה של התוכנית של שאפל היה, לדעת רבים, פסגת היצירה של שאפל. בפרק זה, במקום שורה של מערכונים בלתי תלויים כמו בפרקים אחרים, הוצגו שלושה מערכונים אשר כולם עסקו בעלילותיהם של הזמר ריק ג'יימס והתסריטאי צ'ארלי מרפי, אחיו הגדול של הקומיקאי אדי מרפי. בפרק, המוצג כזכרונותיו של מרפי, משחק שאפל את ג'יימס כבעל שיגעון גדלות, אגוצנטרי, מכור לקוקאין וחוזר על הציטוט: "אני ריק ג'יימס, כלבה!!" ("!!I'm Rick James, bitch"). ג'יימס מתעמת בכל מערכון בצורה אלימה עם צ'ארלי ו/או אחיו. ג'יימס עצמו הופיע בתוכנית, אישר חלק מהפרטים והכחיש את השאר. כעבור מספר חודשים נפטר ג'יימס ממנת יתר של סמים ותרופות.

חזרה לבמה

בשנת 2017 חזר דייב אל הבמה, 
כשעשה ארבעה מופעים חדשים, בתור ספיישלים בנטפליקס.
בשנת 2018 שיחק בסרטו של בראדלי קופר, "כוכב נולד" כאשר גילם את נודלס.

התרחקות מאור הזרקורים

ב-2005, לאחר שתי עונות מוצלחות, הוצע לשאפל חוזה חסר תקדים של 50 מיליון דולר על מנת להמשיך לשתי עונות נוספות. הצילומים לעונה השלישית החלו אך שאפל ביטל אותם במפתיע ושמועות בדבר בריאותו הנפשית החלו לצוץ במדיה האמריקנית.
בפברואר 2006, בראיון לאופרה ווינפרי, אמר שאפל שבניגוד לשמועות, הוא אינו משוגע אלא רק נמאס לו "להרגיש כמו פרוצה של עסקי השעשועים" ויש אף אתרים מסוימים ברשת שטוענים כביכול ששאפל פרש מהתוכנית כי פחד ממזימה שנועדה לחסל לו את הקריירה. שאפל לא פסל חזרה לתוכניתו, אך התנה זאת בשינוי אווירת העבודה ומתן חצי מרווחי ה-DVD לצדקה.

התאסלמות

ב-1998 שאפל המיר את דתו לאסלאם.
דרגוסלאב יבריץ'

קבוצות

יבריץ' החל את הקריירה שלו בשנת 1993 במועדון הכדורגל הסרבי FK אוביליץ', ובשנת 1995 עבר לקבוצת הכוכב האדום בלגרד, שם שיחק עד 1999. אחרי 4 עונות במועדון עבר לשחק בקבוצה ההולנדית ויטסה ארנהיים. ב-2005 עבר יבריץ' לטורקיה, ושיחק שנתיים בקבוצת אנקרספור עד שנת 2007.
בקיץ 2007 עבר לשחק בישראל, בקבוצת מכבי תל אביב. בעונתו הראשונה במכבי הראה יכולת מצוינת, עם הצלות מרהיבות שעזרו לקבוצה לצבור נקודות. יבריץ' אף עצר את הפנדל היחיד שנשרק לחובת הקבוצה, מול בית"ר ירושלים. בעונתו השנייה בישראל, 2008/09, זכה עם מכבי תל אביב בגביע הטוטו. בתום עונה זו הסתיים חוזהו במכבי, הוא שוחרר מהקבוצה ובמקומו הוחתם לירן שטראובר.
בפתיחת עונת 2009/10 לא מצא יבריץ' קבוצה ונותר שחקן חופשי. על מנת לשמור על כושר הוא התאמן בכוכב האדום בלגרד, עד שבחלון ההעברות בחודש ינואר הוחתם על ידי מכבי פתח תקווה כחיזוק במאבק כנגד הירידה מליגת העל. בסיום אותה עונה עבר לאומוניה ניקוסיה הקפריסאית, שם שימש כשוער מחליף וכעבור שנתיים שוחרר מהמועדון.

הנבחרת הלאומית

יבריץ' החל לשחק בנבחרת סרביה ומונטנגרו בשנת 2002. במונדיאל 2006 הוא היה השחקן המונטנגרי היחיד בסגל הנבחרת. בשלב הבתים במונדיאל הוא עמד בין הקורות בתבוסת נבחרתו 6-0 לנבחרת ארגנטינה, אף על פי שבמשחקי המוקדמות ספג שער אחד בלבד. את המונדיאל סיימה נבחרת סרביה ומונטנגרו במקום האחרון בבית ג' לאחר שהפסידה בשלושת משחקיה.
לאחר המונדיאל, בעקבות הכרזת העצמאות של מונטנגרו ב-2006, הוקמה נבחרת מונטנגרו כנבחרת עצמאית ואילו נבחרת סרביה ומונטנגרו שינתה את שמה לנבחרת סרביה. יבריץ' זומן למשחקה הראשון של נבחרת סרביה, שהיה משחק ידידות נגד נבחרת צ'כיה ב-4 באוגוסט 2006. יבריץ' לא שותף במשחק משום שמאמן הנבחרת חאבייר קלמנטה העדיף את ולדימיר סטויקוביץ' על פניו בהרכב. לאחר המשחק פרש יבריץ' מהנבחרת והודיע שלא ישוב לשחק בנבחרת סרביה או בנבחרת מונטנגרו.
סם פרקינס

קריירת מכללות

פרקינס נולד וגדל ברובע ברוקלין שבניו יורק. בין השנים 1980–1984 למד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה לצד שחקני ה-NBA לעתיד ג'יימס וורת'י, מייקל ג'ורדן, בראד דוהרטי וקני סמית'. בעונתו השנייה, 1981/1982, קלע 14.3 נקודות בממוצע למשחק, וזכה יחד עם וורת'י וג'ורדן באליפות ליגת המכללות. במשחק חצי הגמר הצטיין פרקינס מול אוניברסיטת יוסטון, כשקלע 25 נקודות והגביל את יריבו האקים אולאג'ואן ל-2 נקודות בלבד. בשתי העונות הבאות נבחר (יחד עם ג'ורדן) לחמישיית העונה של ליגת המכללות לאחר שהעמיד במהלכן ממוצעים של 17.2 נקודות, 9.5 ריבאונדים ו-1.9 חסימות למשחק.

נבחרת ארצות הברית

בקיץ 1983 השתתף פרקינס בטורניר הכדורסל של המשחקים הפאן-אמריקאיים כשחקן נבחרת ארצות הברית, וזכה עמה במדליית הזהב. שנה לאחר מכן שיחק במדי הנבחרת בטורניר הכדורסל באולימפיאדת לוס אנג'לס לצד שחקני מכללות נוספים ובהם ג'ורדן, פטריק יואינג וכריס מאלין, ועזר לנבחרתו לזכות במדליית הזהב, לאחר שניצחה בכל 8 משחקיה בפער ממוצע של 31 נקודות.

דאלאס מאבריקס

בדראפט ה-NBA‏ 1984 נלקח פרקינס על ידי דאלאס מאבריקס בבחירה הרביעית, מיד אחרי מייקל ג'ורדן שנבחר שלישי. בעונתו הראשונה ב-NBA קלע 11.0 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה. בפלייאוף של אותה עונה התעלה על עצמו כשקלע 18.8 נקודות והוריד 12.8 ריבאונדים למשחק מול פורטלנד טרייל בלייזרס, אשר גברה על המאבריקס בסיבוב הראשון בתוצאה 1–3. בעונות הבאות הפך לאחד השחקנים הבולטים בקבוצה, לצד מארק אגוויר, רולנדו בלאקמן ודרק הרפר, וסייע לה להעפיל לגמר האזור המערבי בעונת 1987/1988, לראשונה בתולדות המועדון. ב-12 באפריל 1990 קלע שיא קריירה של 45 נקודות במשחק קבוצתו מול גולדן סטייט ווריורס. בשש עונותיו בדאלאס רשם ממוצעים כוללים של 14.4 נקודות ו-8.0 ריבאונדים למשחק.

לוס אנג'לס לייקרס

לקראת עונת 1990/1991 חתם פרקינס על חוזה בלוס אנג'לס לייקרס, אשר השיגה את המאזן השני בטיבו באזור המערבי (58–24) והעפילה לגמר ה-NBA. על אף יכולת טובה של פרקינס בסדרת הגמר מול שיקגו בולס (16.6 נקודות למשחק), הפסידו הלייקרס בתוצאה 1–4. בעונה העוקבת נחלשה הקבוצה עם פרישתו ממשחק של שחקנה מג'יק ג'ונסון, והודחה כבר בסיבוב הפלייאוף הראשון.

סיאטל סופרסוניקס

בפברואר 1993, לאחר כשתי עונות וחצי בלוס אנג'לס, הועבר פרקינס בטרייד לסיאטל סופרסוניקס בתמורה לדאג כריסטי ובנואיט בנג'מין. בסיאטל תפקד בעיקר בעמדת הסנטר, לצד הפאוור פורוורד שון קמפ. בפלייאוף 1993 העפיל עם הקבוצה לגמר האזור המערבי, ובפלייאוף 1996 סייע לה להעפיל לגמר ה-NBA, לראשונה מאז עונת 1978/1979. בסדרת הגמר הפסידה סיאטל מול שיקגו בולס, בתוצאה 2–4.

אינדיאנה פייסרס

בקיץ 1998, לאחר כ-5 עונות וחצי בסיאטל, חתם פרקינס על חוזה באינדיאנה פייסרס. בעונת 1999/2000 העפילה אינדיאנה לגמר ה-NBA לראשונה בתולדותיה, אך הפסידה מול לוס אנג'לס לייקרס בסדרת הגמר, בתוצאה 2–4. הייתה זו סדרת גמר ה-NBA השלישית בה הפסיד פרקינס, אשר שותף בכל 23 משחקי קבוצתו בפלייאוף כמחליפו מהספסל של ריק סמיתס. בסיום עונת 2000/2001 פרש פרקינס ממשחק, בגיל 39.
ח'ר-ר-ח'ובולו

אנטומולוגיה

לוח 14 מכיל את הרשימה הטקסונומית העתיקה ביותר של חרקים. השיטה בה סיווגו את החרקים איננה ברורה לחלוטין והיא נבעה כנראה גם משיקולים שימושיים, כגון חרקים מזיקים לחקלאות, מזיקים לאדם, משמשים לצרכים רפואיים וכו'... למשל בשומרית הבורו (buru) או באכדית אריבו (e-ri-bu) הם קבוצה הכוללת את החגבאים כגון ארבה וצרצריים. בשומרית התחילית בורו משמשת גם כתחילית של חרקים שהיום נחשבים כסדרות אחרות כגון שפיראים וגמלי שלמה. קבוצות אחרות הן קבוצת האוך הכוללת חרקים מזיקים כגון כינים, פרעושים, תולעי קמח ועוד.. קבוצת גיריש (girish) פרפראים, קבוצת נום (num) זבובאים ודבוראים, קבוצת קישי (kishi) הנמלים וגיר (gir) העקרבים.
יצחק הרפז (1973) זיהה שכמה משמות החרקים בעברית דומים לשמות בלוח כגון ארבה (e-ri-bu) או סלעם (SHU-lum).
יחסי הודו–ניז'ר

היסטוריה

במהלך מלחמת הודו-סין בשנת 1962 תמכה ניז'ר בהודו וגינתה את סין.
הודו פתחה את השגרירות שלה בניאמיי במאי 2009, והשגריר ההודי הראשון בניז'ר נכנס לתפקידו באוגוסט 2010. ניז'ר פתחה את השגרירות שלה בניו דלהי בנובמבר 2011; השגריר הראשון של ניז'ר בהודו בינואר 2012.

ביקורים רשמיים

נשיא ניז'ר, מוחמד איסופו ומשלחת של 6 שרים, ביקרו בהודו בין התאריכים 27-30 באוקטובר 2015 במהלך ביקורו נפגש איסופו עם ראש ממשלת הודו נרנדרה מודי, ב-28 באוקטובר. במהלך פגישתו הביע נשיא ניז'ר את רצונו להרחיב את היחסים בין שתי המדינות.
ראש ממשלת הודו או נשיא הודו לא ביקרו מעולם בניז'ר, אולם כמה שרים הודים ביקרו במדינה.

יחסים כלכליים

הסחר הבילטרלי בין הודו לניז'ר הסתכם ב-80.48 מיליון דולר בשנים 16–2015. הייצוא ההודי לניז'ר הסתכם ב-80.16 מיליון דולר, ואילו הייצוא הניז'רי להודו הסתכם ב-320 אלף דולר בלבד. הסחורות העיקריות המיוצאות מהודו לניז'ר הן דגנים ופריטי מזון אחרים, כמו גם תרופות, כותנה, מכונות לייצור חשמל ופלסטיק. הייבוא ההודי מניז'ר כולל עורות ועופרת.
נתוני הסחר הדו-צדדיים אינם משקפים את הסחר הכולל בין המדינות, מאחר שכמה אנשי עסקים מניז'ר רכשו מוצרים הודיים בדובאי.

סיוע חוץ הודי

הודו מספקת סיוע כלכלי לניז'ר בתחומי הבריאות והחקלאות, כמו גם סיוע טכני וסיוע במזון. בספטמבר 2005 סיפקה הודו לניז'ר תרופות בחינם. בנוסף היא סיפקה לממשלת ניז'ר 100 מחשבים ו-100 מדפסות בשנת 2012. ממשלת הודו סיפקה גם מצלמות טלוויזיה ומחשבים ניידים לתעשיית המדיה של ניז'ר.
להודו יש גם מעורבות באשראי של ניז'ר. ביולי 2005 סיפקה הודו לניז'ר 17 מיליון דולר לרכישת אוטובוסים, משאיות, טרקטורים, טחנות קמח ומשאבות. ביולי 2008, היא סיפקה עוד 20 מיליון דולר לפיתוח אספקת החשמל של ניז'ר. ביוני 2013 סיפקה הודו עוד 34.50 מיליון דולר עבור חשמל ל-50 כפרים בניז'ר, והקמת תחנת כוח סולארית. בינואר 2014 הודו סיפה עוד 25 מיליון דולר לבניית מתקני אספקת מים לקהילות עירוניות וכפריות. עוד 30 מיליון דולר סיפקה הודו לניז'ר בשנת 2016 עבור פינוי פסולת עירונית בנימאיי.

הודים בניז'ר

נכון לדצמבר 2016, 150 תושבי הודו מתגוררים בניז'ר, ורובם עוסקים במסחר ובתחום האירוח.
האיים האנטילים

רקע

כמו המלה "ברזיל", המלה "אנטילים" מקורה בתקופה שבטרם גילוי העולם החדש; "אַנְטְילְיָה" היה שמו של אי אגדי, "אי שבע הערים", ששכן על-פי האגדה במערב האוקיינוס האטלנטי ותואר במפות של ימי הביניים לעיתים כארכיפלג, לעיתים כיבשה רציפה, גדולה או קטנה, ששכן אי-שם בין האיים הקנריים לבין הודו המזרחית. לבסוף זוהה עם הארצות שגילה כריסטופר קולומבוס.
מאוחר יותר, כשהתחוור כי קולומבוס גילה ארכיפלג עצום המקיף את הים הקריבי ואת מפרץ מקסיקו, המלה "אנטיליה" קיבלה את צורת הרבים, "האנטילים", המשמשת באופן כולל לתיאור קבוצת האיים.
אלי מיאלי

קריירת משחק

מיאלי נולד בירושלים ושיחק בנוער של בית"ר ירושלים מגיל צעיר, תחת המאמן סמואל רזניק, שבין היתר, טיפח שחקנים כמו אורי מלמיליאן, דני נוימן ויוסי מזרחי. שחקנים אלו היוו את השלד של הקבוצה המצליחה, שזכתה בתארים הראשונים של המועדון.
בעונת 1974/1975 עלה לבוגרים, וכבש את שערו הראשון נגד בית"ר תל אביב. בשנים הבאות כיכב בקבוצה בצוותא עם מלמיליאן, דוד ישי ונוימן, והיה שותף לזכייה בגביעים בשנים 1975/1976 ו1978/1979. בעונה שלאחר מכן בית"ר ירדה ליגה, ושיחררה בין היתר את מיאלי להפועל חיפה, שם כבש 18 שערים בעונה אחת. לאחר קדנציה קצרה במכבי תל אביב הגיע למכבי חיפה בשנת 1981.
בתחילת עונת 1982/1983 חזר לבית"ר ירושלים ביחד עם נוימן, והתחיל את העונה בצורה טובה עם 5 שערים בחצי עונה, אולם אז נפצע קשה בברכו, והושבת לתקופה ממושכת.
לאחר ששוחרר מבית"ר חזר להפועל חיפה, שם סולק על ידי המאמן אהרון גרשגורן בעקבות חילוקי דעות.
בשלהי הקריירה עבר לשחק בחו"ל בקבוצת החובבים מכבי לוס אנג'לס, וחזר לאחר חצי שנה לארץ. אולם לא הצליח למצוא קבוצה שתקלוט אותו. לאחר מכן פרש מכדורגל בגיל צעיר יחסית, 31.
למיאלי מספר השערים הרב ביותר לעונה אחת בקבוצת בית"ר ירושלים עם 18 כיבושים בעונת 1978/1979, עונה בה זכה בתואר מלך השערים ביחד עם עודד מכנס.
יעקב גולדשטיין

יעקב גולדשטיין (נולד ב-24 בפברואר 1935) הוא היסטוריון ישראלי, פרופסור אמריטוס להיסטוריה, מייסד וראש החוג ללימודי ארץ ישראל באוניברסיטת חיפה. מחקריו עוסקים בתולדות הציונות, היישוב, ותנועת העבודה. משנת 2007 משמש כראש החוג לב"א כללי במכללת צפת.

ביוגרפיה

גולדשטיין נולד בעיירה גנייבושוב שבפולין ב-24 בפברואר 1935. בשנת 1947 הגיע לארץ ישראל כמעפיל. הוא היה חניך עליית הנוער בקבוצת כנרת. בין השנים 1949 ל-1952 היה תלמיד בתיכון בית-ירח, אליו הצטרף בכיתה י' וכן היה חבר בקיבוץ האון. בין השנים 1954 ל-1955 היה מדריך בתנועת הנוער העובד והלומד (התנועה המאוחדת) בבתי הספר החקלאיים "עיינות" ו"כנות". משנת 1955 עד שנת 1956 למד ב"מכון לחינוך והשכלה" בבית ברל.
את לימודיו האקדמיים עשה באוניברסיטה העברית בירושלים. בין השנים 1956 ל-1959 עשה תואר ראשון בהיסטוריה כללית ויהודית, אותו סיים בהצטיינות. בשנת 1962 סיים תואר שני בהצטיינות בהיסטוריה כללית ויהודית, ובשנת 1973 סיים את הדוקטורט במכון ליהדות זמננו באוניברסיטה בהנחיית פרופ' ישראל קולת. בשנת 1970 החל ללמד באוניברסיטת חיפה, ולימד בה עד צאתו לגמלאות בשנת 2003. ב-1973 ייסד את החוג ללימודי ארץ ישראל באוניברסיטה חיפה, ועמד בראשו עד 1977.
החל משנת 2007 עומד בראש החוג לב"א כללי במכללת צפת.
גולדשטיין  פרסם 12 ספרים ולמעלה מ-60 מאמרים. הוא זכה בפרס הנשיא בן-צבי על מחקרו "בדרך אל היעד", העוסק בארגוני בר גיורא  והשומר, ועל פעילותו משך 10 שנים כמנהל אקדמי של "מכללת תל חי". שימש בין השאר גם בתפקיד יו"ר ארגון הסגל של האוניברסיטה.
נשוי ואב לשלושה. מתגורר בחיפה.
אבחון פסיכודידקטי

אִבְחוּן פְּסִיכוֹדִידַקְטתי הוא תהליך אבחנתי הבוחן את מקורם של קשיים בתחום הלמידה ואת הקשר שלהם למצב הפסיכולוגי של התלמיד. בהתאם לכך, האבחון הפסיכודידקטי משלב שני סוגי אבחון שונים: אבחון דידקטי, שתפקידו לאתר ולסווג לקויות למידה אצל הנבדק, ואבחון פסיכולוגי, שתפקידו להעריך את היכולות הקוגניטיביות לצד הקשיים ולאתר את הקשיים הרגשיים והנפשיים אצל הנבדק. לכן הוא נקרא גם אבחון משולב.

מרכיבי האבחון

מטרת האבחון היא להעריך את תפקודי הלמידה ואת התפקודים השכליים-הקוגניטיביים הפועלים בבסיס הלמידה תוך התייחסות ליכולות ולקשיים בתחום האישיותי, הרגשי, ההתנהגותי והחברתי. כלומר, האבחון הפסיכודידקטי משלב בדיקת תפקודם של היבטים שונים משני התחומים - התחום הדידקטי והתחום הפסיכולוגי (קוגניטיבי ונפשי) ואת הקשרים ביניהם.

אבחון דידקטי

באבחון זה בוחנים את תפקודי השפה והלמידה, מנגנוני הלמידה, תפקוד גרפו-מוטורי, תפקודי זיכרון וכן מעריכים תפקודי קשב, פונקציות ניהוליות ויכולות חשיבה. באופן מיוחד בוחנים האם קיימת לקות למידה כלשהי. במידת הצורך, יופקו מהאבחון המלצות להתאמות בלמידה, להמשך טיפול וכן תוכנית טיפולית להוראה מתקנת.

אבחון פסיכולוגי

אבחון פסיכולוגי כולל הערכה של התחום הקוגניטיבי (שכלי) והתחום הרגשי. בתחום הקוגניטיבי מתבצעת הערכה של האינטליגנציה. בתחום הרגשי מתבצעת הערכה של הקשיים, היכולות החברתיות, הכוחות, התפיסה העצמית, תפיסת המציאות ועוד. המלצות האבחון הפסיכולוגי יתייחסו לסוג הטיפול המתאים, המסגרות החינוכיות המתאימות ועוד. לדעתם של המתנגדים לאבחון הפסיכודידקטי, האבחון הפסיכולוגי אינו מתאים להערכת מנת המשכל והמצב הרגשי של לקויי למידה. בעקבות זאת הממצאים והמסקנות עלולים להימצא מעוותים. 
אולם, הטענה שמדובר 'בעיוות', דורשת עיון והעמקה נוספים. מטרת ההערכה הפסיכולוגית בתוך האבחון הפסיכודידקטי היא להרחיב את ההבנה לגבי היבטים מרכזיים בתפקוד האקדמי (החלק הקוגניטיבי והחלק הרגשי), שבלעדיהם התמונה המתקבלת היא חלקית. הערכת האינטליגנציה היא נדבך מרכזי בהערכת הקשיים האקדמיים האפשריים, והיא מהווה תנאי הכרחי לקביעת לקות למידה. הערכת האינטליגנציה מספקת מידע בנוגע לנקודות החוזק והחולשה של הפונה, ניתן להעריך את הפוטנציאל השכלי 'הנקי' (אינטליגנציה פלואידית תוך הוצאת גורמים של ידע נצבר) ולבחון כיצד הקשיים הדידקטיים קשורים להיבטים קוגניטיביים וכיצד הקשיים הקוגניטיביים גורמים לקשיים דידקטיים. 
באופן דומה, חשוב להבין את ההיבטים הרגשיים הנלווים לקשיים בתחום הלמידה, שכן פעמים רבות מקור הקשיים הלימודיים הוא רגשי. בנוסף, לקשיים הלימודיים יש השלכות על התחום הרגשי ויש לבחון זאת.

כלי אבחון

כלי האבחון נועדו לספק למאבחן את המידע הנדרש לכתיבת האבחון ומתן אבחנה על פי הנדרש בחוק על ידי מדידה והערכה. כדי להחליט אם כלי מסוים מתאים לצורכי אבחון יש לבדוק את תחום הערכה שלו לאור המדדים לבדיקות אבחון של תורת המבחנים. כמו כן, כדי לדעת האם הערכים שנמדדו תקינים או לא ביחס להתפלגות נורמלית באוכלוסייה חייבת להיות אפשרות להשוות אותם לנורמה. משום שכל כלי מספק מידע מסוג מסוים בלבד, אסור לקבוע אבחנה על סמך ממצאים של כלי בודד.

יחסי הכוחות בין מאבחנים דידקטיים לבין פסיכולוגים

תחום הפסיכולוגיה החינוכית ותחום האבחון הדידקטי הם תחומים בעלי מכנה משותף רחב ולכן מתנהל לעיתים ויכוח בין בעלי מקצוע משני התחומים, מתוך ראיה שגויה לפיה אבחון הלקות באופן רחב ומדויק שייך לתחום אחד ולא לאחר. המתח הנוצר בין שני התחומים עלול לנבוע מטעמים פוליטיים. עם זאת, נראה כי לכל תחום מקצועי יש יכולות ויתרונות שונים, כאמור.
היום בו כדור הארץ חייך

היום בו כדור הארץ חייך (באנגלית: The Day the Earth Smiled) הוא אירוע שהתרחש ב-19 ביולי 2013, נכנסה הגשושית קאסיני לצל של שבתאי וצילמה אותו ואת ירחיו, את מערכת טבעותיו וגם את כדור הארץ, נוגה ומאדים. לקראת המאורע נערכו פעילויות אסטרונומיה ומדע פופולרי ברחבי העולם, והוא נודע בתור "היום בו כדור הארץ חייך". התמונה שנוצרה ידועה באותו שם.

היסטוריה

קרולין פורקו, ראש צוות עיבוד התמונה של הגשושית קאסיני, העלתה רעיון לנצל את האירוע בו קאסיני חולף בצל שבתאי, ליום בו יש פעילויות ברחבי העולם. מטרת האירוע הייתה לעודד אנשים להתעניין בחקר החלל, ולהיות חלק מהחגיגה בו ידוע זמן צילום כדור הארץ מראש. השאיפה ליצור תמונה שתזכיר בהשפעתה את נקודה כחולה חיוורת.
פעמיים בעבר הגשושית נכנסה לצל של שבתאי, בשנים 2006 ו-2012. לקראת המעבר ב-2013, נעשו פעילויות לעודד אנשים להסתכל לשמיים ו"לחייך" לקראת הצילום. זו הייתה הפעם הראשונה שבה אנשים מחוץ לצוות המשימה ידעו כי עומדים לצלם אותם מהחלל הרחוק, והפעם הראשונה שקאסיני הצליחה לצלם ארבעה כוכבי לכת בבת אחת - שבתאי, כדור הארץ, מאדים, ונוגה.
קאסיני צילמה רצף של תמונות ב-19 ביולי, והם עובדו לתמונה אחת על ידי המעבדה המרכזית לעיבוד תמונות של קאסיני (CICLOPS). התמונה הסופית פורסמה לציבור ב-12 בנובמבר 2013, ונקראה "היום בו כדור הארץ חייך"
התמונה הסופית כללה גם את שבתאי, מערכת הטבעות שלו, כדור הארץ, מאדים, וונוס, ומספר ירחים של שבתאי. בנוסף צולמו מספר תמונות ברזולוציה גבוהה עם המצלמה בעלת שדה הראייה הצר, כדי להתמקד על כדור הארץ.

התמונות

התמונות שהתקבלו מהגשושית "קאסיני" ירדו בטלמטריה זמן קצר לאחר האירוע. הן כללו תמונות ברזולוציה גבוהה של כדור הארץ והירח וחלק מתמונת הפסיפס הכוללת. תמונות ראשוניות פורסמו מיד לאחר האירוע עצמו.
עיבוד מלא של התמונות התבצע במעבדת CICLOPS במשך חודשיים. בפועל לקח לקאסיני ארבע שעות לצלם את כל השטח - ולקח לה 323 תמונות, מתוכם 141 שולבו בתמונת הפסיפס. התמונה מכסה שטח של 651,592 ק"מ.
תמונת הפסיפס "היום בו כדור הארץ חייך" פורסמה ב-12 בנובמבר 2013, וזכתה לתהודה תקשורתית רחבה ברחבי העולם. התמונה עיטרה את העמוד הראשי של העיתון ניו יורק טיימס.
קרולין פורקו הקדישה תמונת פסיפס לזכרו של האסטרונום קרל סייגן, בטקס בספריית הקונגרס לכבוד רכישתם את הארכיון של סייגן. בנוסף, קולאז' של תמונות שצולמו על ידי הציבור פורסם על ידי נאס"א בתצורת התמונה של שבתאי ב-12 בנובמבר.
יון פו-סאן

חייו

יון נולד בעיר קטנה בפרובינציה 충청남도  שבמערב קוריאה הדרומית, אז חלק מקוריאה. הוא למד באוניברסיטת אדינבורו שבסקוטלנד. הצטרף לפוליטיקה לאחר מלחמת העולם השנייה, תחילה כמזכיר בכיר בהנהגה הדרום-קוריאנית, ולאחר מכן כראש עיריית סיאול. עם שחרורה של קוריאה הדרומית במלחמה, שירת כשר המסחר שלה, ומספר שנים מאוחר יותר, ב-1955, היה שותף להקמת המפלגה הדמוקרטית הקוריאנית. לאחר שנשיאה הראשון של המדינה, לי סינג-מן, הודח בעקבות מחאה עממית ודמוקרטית, נבחר ב-13 באוגוסט 1960 כנשיא.
לאחר שהפסיד לפאק צ'ונגהי, התנגד יון לשלטונו הטוטליטרי, והתמודד נגדו פעמיים, ב-1963 וב-1967, אך הפסיד בשתי הפעמים. ב-1980 פרש מפעילות פוליטית אקטיבית.
הוא היה פרסביטריאני באמונתו.
KISS

מקור הביטוי

ראשי התיבות הוטבעו על ידי קלי ג'ונסון, המהנדס הראשי בחברה לוקהיד מרטין.
בעוד שהביטוי מופיע לרוב עם הפסיק - "Keep It Simple, Stupid", ג'ונסון עצמו פתח את ראשי התיבות בלי פסיק (,) וקרא לו "Keep It Simple Stupid", כך שכוונתו המקורית של ג'ונסון לא הייתה ללעוג למהנדס.
סן לאו

היסטוריה

תושביו הראשונים של האזור היו עמים איטליים דוגמת האומברים והסאמניטים, וכן הגאלים והרומאים. שמה המקורי של סן לאו, מונטפלטרו, התפתח מהשם הרומי "מונס פרטרי" (Mons feretri), שהתייחס לצוק הנישא במקום (Mons - "הר") שעליו ניצב מקדש יופיטר פרטריו. מצודה רומית ניצבה במקום לפחות מאז המאה ה-3. בסוף המאה ה-3 או בתחילת המאה ה-4 קבע לאו הקדוש את מעוזו בצוק, והנצרות התפשטה באזור במהירות עד הקמתה של הדיוקסיה של מונטפלטרו בשנת 826. למרות שהדבר אירע כמעט 500 שנים לאחר מותו של סן לאו, הוא נחשב לבישוף הראשון של הדיוקסיה, ובקתדרלה בעיר שמור מכסה הסרקופג שבו הופקדו בעבר שרידיו בעבר. השם מונטפלטרו מתייחס מאז לא רק לצוק אלא גם לאזור שסביב לו, וזהו מקור שמה של משפחת האצולה האיטלקית מונטפלטרו. העיירה קרויה על שמו של הקדוש מאז שנת 1000 לערך.
במאה ה-6 כבר שכן במקום כפר, וכאשר בליסריוס הביס את הגותים ב-538, הוא היה לחלק מהאימפריה הביזנטית. לאחר הביזנטים כבשו הלומברדים את האזור, ואלה נדחקו בתורם על ידי פפין הגוץ אשר מסר את השטח במאה ה-8 למדינת האפיפיור. בשנת 961 התבצר ברנגר הראשון, מלך איטליה בסן לאו, לאחר שהובס על ידי אוטו הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. איכותו ההגנתית של הצוק אפשרה למתבצרים לעמוד בפני מצור שנמשך מספר חודשים. לאחר שברנגר נכנע בדצמבר 963, הוא נכלא במצודת סן לאו עד שהועבר לבמברג בגרמניה.
ב-1213 שהה פרנציסקוס מאסיזי בעיירה וייסד מנזר כשני קילומטרים ממרכזה. העיירה נמסרה לשליטת אורבינו החל בשנת 1226, והאזור הפך לאוטונומיה שהתקיימה עד שנת 1816 ובירתו בסן לאו. ב-1441 נבנתה המצודה מחדש, וב-1516 השתלט בית מדיצ'י על העיר לאחר מצור שארך מספר חודשים. שלוש שנים לאחר מכן, ב-1519 העניק האפיפיור לאו העשירי את העיר לרפובליקה של פירנצה. ב-1631 נמסרה העיר למדינת האפיפיור, וזו שלטה בה עד איחוד איטליה ב-1860. המצודה המשיכה ושימשה כמתקן צבאי עד שנת 1914.

אוכלוסייה

בשנת 2007 התגוררו בעיר 2,998 תושבים. להלן נתוני התפתחות האוכלוסייה בעיר החל ב-1861: