google/wiki40b huggingface dataset:
אריה דורסט

אריה לאופולד דורסט (נולד ב-1934) הוא כירורג ישראלי ופרופסור אמריטוס בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים. הקים את יחידת ההשתלות הראשונה בישראל, עמד בראש המערך הכירורגי ויחידת הטראומה בבית החולים הדסה עין כרם וניהל את המחלקה הכירורגית בבית החולים ביקור חולים בירושלים.

ביוגרפיה

דורסט נולד בעיר לבוב בפולין. במהלך רוב מלחמת העולם השנייה והשואה הסתתר עם אמו בוורשה תחת זהות בדויה. אביו פרידריק דורסט, נמלט לברית המועצות, שירת בצבא אנדרס ולאחר שחרורו עבד בישראל כרופא. ב-1946 התאחדה המשפחה בתל אביב. בישראל החל דורסט ללמוד בכיתה ו' בבית ספר כרמל בתל אביב, מבלי שידע את השפה ומבלי שלמד קודם לכן בבית ספר.
ב-1952 החל לימודי רפואה באוניברסיטה העברית בירושלים במסגרת העתודה האקדמית וסיים אותם ב-1959. הוא שירת בצה"ל החל מ-1960 כרופא בגדוד 51 של חטיבת גולני, בפברואר 1961 ביצע ניתוח שדה בחייל שנפצע באורח אנוש בתאונת דרכים באזור הגבול עם סוריה, דורסט שנקלע למקום ולא היה עם ציוד מתאים, ביצע ניקוז אוויר מחזהו של החייל תוך שימוש באולר, פנס כיס וצינורית גומי ששימשה במקור לשאיבת בנזין והציל את חייו של הפצוע. במהלך הטיפול בפצועים החלו הסורים לטווח את אזור התאונה, דורסט המשיך את הטיפול עד פינוי הפצועים תחת אש לבית חולים. על פועלו קיבל את צל"ש אלוף ממפקד פיקוד הצפון. בהמשך שירת כרופא חטיבתי, ב-1969 היה ממקימי בית חולים שדה זירתי וגיבש עקרונות חדשים לרפואת השדה בקרב. 
ב-1972 הקים בירושלים את יחידת ההשתלות הראשונה בישראל. הוא ניהל את מחלקת כירורגיה ב' ועמד בראש המערך הכירורגי בבית החולים הדסה עין כרם במשך 20 שנה במהלכן הקים בבית החולים את יחידת הטראומה. בשנת 1999 עבר לנהל את המחלקה הכירורגית בבית החולים ביקור חולים. בשנים 1985 עד 1990 כיהן כיו"ר איגוד הכירורגים בישראל. 
ב-1970 קיבל דרגת מרצה בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית, ב-1975 קודם לדרגת פרופסור חבר ב-1979 לפרופסור מן המניין והחל משנת 2002 הוא פרופסור אמריטוס. 
דורסט היה מנתחם של ראשי הממשלה אריאל שרון (כריתה של לולאת המעי) ושל בנימין נתניהו (בקע טבורי).
ב-2015 זכה לעיטור יקיר ירושלים. 
דורסט נשוי לפסיכיאטרית ד"ר רמונה דורסט והם הורים לשלושה.
פלקון (כלי קיבול)

בקבוק פלקון (בלטינית: flasco - בקבוק) הוא בקבוק דקורטיבי קטן בעל אטם פתיחה או פקק אשר נועד להחזיק נוזלים יקרי ערך שעלולים להתקלקל במגע עם האוויר. הם נפוצים בתעשיית המזון, התרופות והקוסמטיקה, ועשויים בדרך כלל מזכוכית לבשמים, אך יכולים להיות עשויים גם מפלסטיק, לשימושים אחרים.

טכניקות ייצור

ניתן לייצר בקבוקוני פלסטיק באמצעות תהליכים שונים בהתאם לגודל ולשימוש המוצע (כלומר מה יהיה התוכן, הסביבה המקיפה וכו'). טכניקה נפוצה היא ניפוח. כמו כל אובייקט שנעשה על ידי אקסטרוזיה, ניתן לייצר בקבוקי פלסטיק רב-שכבתיים בתהליך הנקרא "קואקסטרוזיה". שילוב של חומרים או צבעים שונים יכול לשמש לייצור בקבוקונים עם מאפיינים שונים, כגון: אטימות לאור, אטימות לחמצן, שכבה פנימית ממוחזרת. לרוב, בקבוקי הזכוכית מיוצרים על ידי ניפוח.

בתרבות הפופולרית

שארל בודלר כתב פואמה על פלקון בשם "Le Flacon".
מרחב מוגן

היבטים כלכליים של הממ"ד

בניגוד למקלטים ציבוריים שהיו נהוגים בעבר שאת בנייתם מימנה המדינה או הרשות המקומית, ובדומה למקלטים בבתים שהיו נהוגים באותה תקופה, בנייתם של מרחבים מוגנים בתוך המבנה היא באחריות יוזם הבנייה או בעל הנכס. באופן זה, עלויות המיגון ממומנות על ידי הפרט ולא מהקופה הציבורית. נושא זה הוא שנוי במחלוקת, אולם מאידך, היתרון ממנו נהנה בונה הממ"ד הוא מתוספת בפועל של אחוזי בנייה מותרים מעבר למה שמגדירה תוכנית בניין העיר (תב"ע).
החוק מחייב את העוסקים בבנייה להתקין מרחבים מוגנים בכל בניין מגורים כשלרוב מוקמים ממ"דים (מרחבים מוגנים דירתיים) ולא ממ"קים (קומתיים) בשל כדאיות כלכלית. במרבית מיזמי הבנייה שואף היזם למצות באופן אופטימלי את אחוזי הבנייה המותרים על פי התב"ע המקומית. לדוגמה, אם התב"ע מאפשרת לבנות על מגרש בבעלותו של היזם X מ"ר לדיור, שאיפתו תהיה לבנות שטחי דיור במידה הקרובה ככל האפשר ל-X, שכן תשואתו תהיה גבוהה יותר. 9 המטרים המרובעים לכל דירה הדרושים לבניית ממ"דים אינם נכללים ב-X. לעומת זאת, ממ"ד אשר נבנה באופן כזה שיכול לשמש חדר שינה מעלה באופן משמעותי את מחיר הדירה לעומת דירה עם חדר אחד פחות. בממ"דים המשמשים חדר שינה מותקנת לעיתים דלת עץ רגילה נוספת הנפתחת אל פנים החדר בנוסף לדלת הפלדה החיצונית המשמשת לסגירת הממ"ד רק בשעת חירום.
הגיון זה נכון גם במקרה של בנייני משרדים אולם השימוש בממ"דים לעומת ממ"קים במקרים אלו פחות שכיח.

מבנה המרחב המוגן הבסיסי

המרחב המוגן הבסיסי חייב לכלול חלון אטום לגזים ועמיד בפני הדף, צינור אוורור (ניתן לחבר אליו משאבת חמצן במקרה הצורך) ודלת אטימה לגזים המגינה אף היא מפני הדף. פריטים אלה, כמו פריטים נוספים העשויים להיות במרחב מוגן, צריכים לעמוד בדרישות התקן הישראלי ובדרישות התקנות. כך למשל, על פי התקנות דלתות המרחבים המוגנים חייבות להפתח כלפי חוץ החדר ולהיות במפלס הנמוך בסנטימטרים בודדים ממפלס רצפת החדר וזאת על מנת שבעת פיצוץ לא תוכל הדלת להיפתח בחוזקה כלפי פנים.
קירות הממ"ד עשויים מבטון מזוין מלא בלבד. עובי קיר חיצוני של מרחב מוגן דירתי הוא 35 ס"מ כאשר מותקן חלון נגרר, 25 ס"מ או 20 ס"מ כקיר פנימי ושל מרחב מוגן מוסדי. תבניות הדלת, החלון וצינורות האוורור ניצקים תוך כדי יציקת הבטון בשביל לחברם היטב אל מבנה המרחב המוגן.
פסאלמוס הונגריקוס

רקע

הטקסט מבוסס על פרשנות למזמור תהילים נ"ה, "האזינה אלוהים תפילתי ואל תתעלם מתחינתי", מאת המשורר המטיף והמתרגם בן המאה ה-16 קשקמטי וג מיהאלי. שלא כמקובל, בחר קודאי טקסט דתי לציון אירוע חילוני; מילות הלברית המבטאות יאוש וקריאה לאלוהים מאפשרות למלחין להתייחס אל עברה הטרגי של הונגריה והאסון שפקד אותה בעקבות חוזה טריאנון (1920), שהביא לאובדן יותר מ-70% מן הטריטוריה הלאומית שלה. המוזיקה משקפת את המשבר הלאומי במהלך מלחמת העולם הראשונה ואחריה (חלוקת ממלכת הונגריה), והטקסט מציב את יגונו של דוד המלך אל מול סבלות המגיארים תחת שלטון העות'מנים בהונגריה. מכאן, שה"פסאלמוס הונגריקוס" מקיף אלפיים חמש-מאות שנים של מצוקה פוליטית.

תיאור

בראשית הפרק הראשון, עובר פרלוד תזמורתי תמציתי אל פסקת מקהלה קצרה ונוגה. הטנור הסולן נכנס מיד באריה רפסודית, שראשיתה "האזינה אלוהים תפילתי אל תתעלם תחינתי" (נ"ה:א') והמשכה, "מי יתן לי אבר כיונה".(נ"ה:ז') לאחר סולו הטנור הראשון, עונה המקהלה בקטע קצר, תיאורי, שמטרתו לשכך ולהרגיע, אך הטנור מגיב בלהט, מגנה את החוטאים שזממו להפיל תמימי-דרך. דבריו אלה מעוררים קינה כוראלית בקולות נשים ללא מילים, ואל שוועתן מצטרף הטנור, המביא את היצירה אל שיאה הכוראלי בקביעה, כי "אני אל אלוהים אקרא וה' יושיעני" (נ"ה:י"ז) ... "אתה אלוהים תורידם לבאר שחת"(נ"ה:כ"ד).
הפרק השני נפתח אטאקה, בהלך רוח מהורהר, בניגוד לקודמו, ובו קטעי סולו ממושכים לקלרינט ולכינור, על רקע נגינת נבל ופיציקטו בכלי מיתר. הטנור חוזר באריה לירית, מלאת ערגה, "ואני אבטח בך"(נ"ה:כ"ד), המשלבת להט ורוך.
בפרק האחרון מופיעה בעיקר המקהלה השלמה, המשלבת לסירוגין צלילי פומפוזיות צבאית עם דברי התרסה. היצירה מסתיימת בתפילה חרישית.
היסטוריה של עם ישראל

התקופה הרומית

חדירתה של האימפריה הרומית לארץ ישראל החלה בתקופת החשמונאים.
בשנת 63 לפנה"ס שמו הרומאים קץ לשושלת החשמונאים, אם כי הורקנוס השני הורשה להחזיק בתואר נשיא. בתקופה זו, בניגוד לתחילת המרד, התמיכה בו הייתה מועטה; בעיקר בגלל המנהג של החשמונאים להמליך עצמם למלכים ואף לענוד סמלים יווניים ולהחזיק משמר זר, וכן בשל תמיכתם בצדוקים. בשנת 40 לפנה"ס מתתיהו אנטיגונוס השני, אחיינו של יוחנן הורקנוס השני, פלש ליהודה בראש צבא מפרתיה וכבש אותה לעצמו, אך החזיק בה רק שלוש שנים.
בשנת 37 לפנה"ס שוב נכבשה יהודה על ידי צבא רומאי, ורומא המליכה על יהודה את הורדוס.

ימי הביניים

תקופת ימי הביניים נמשכה מהמאה ה-5 ועד המאה ה-15.
צאצאי בני שבט יהודה, שהוגלו על ידי נבוכדנאצר בגלות יהויכין בשנת 597 לפנה"ס וכן לאחר חורבן-הבית בשנת 586 לפנה"ס, הגיעו לבבל ושם הכו שורשים. לאחר חורבן-הבית בידי טיטוס בשנת 70 ולאחר דיכויו של מרד בר כוכבא בשנת 135 באו פליטים נוספים מארץ-ישראל לבבל. בבבל היו ערים שאוכלוסייתן הייתה כמעט יהודית לגמרי, כגון נהרדעא על נהר פרת, סורא, פומבדיתא ועוד. בערים אלו נוסדו ישיבות, כגון ישיבת סורא וישיבת פומבדיתא, שנוהלו על ידי האמוראים, הסבוראים והגאונים. בתחילת המאה ה-1 מנו יהודי בבל כ-1,000,000 תושבים, והערכה היא כי עלה מספרם בין המאה ה-3 ותחילת המאה ה-6 ל-2 מיליון. ערים וקהילות יהודיות רחבות התקיימו בבבל עד המאה ה-13 ברציפות. האוכלוסייה היהודית של בבל נדדה לעבר צפון אפריקה, אירופה וארץ ישראל, והעבירה את משקל הכובד שלה לארצות אלה.
בתקופה זו סבלו יהודי אירופה מאנטישמיות קשה ואלימות רבה.

תקופת ההישרדות של ביתא ישראל

השנים 1270–1529 ידועות בתולדות ביתא ישראל בשם "תקופת ההישרדות". תקופה זו נפתחה עם עליית השושלת הסולומונית לשלטון והפלת שושלת הזאגווה. הפלת שלטון הזאגווה לא בישר טובות ליהודי אתיופיה, אך העדה נמנעה מלהתערב בנעשה ברחבי אתיופיה. יותר מאוחר, לאחר התחזקות אתיופיה, היא נלחמה כנגד היהודים מלחמת חורמה. למרות כל זאת, היהודים הצליחו לשמור על עצמאות ממלכתם בהרי סאמיאן וסביב אגם טאנה. תקופת זו הסתיימה עם הפלישה של סולטנות אדאל לאתיופיה, ובכך מסמלת את תחילתה של תקופת התבוסה, במהלכה היו היהודים פעם לצד הנוצרים ופעם לצד המוסלמים.
ניקולאי קרילנקו

ניקולאי ואסילייביץ' קרילנקו (ברוסית: Никола́й Васи́льевич Крыле́нко‏; 2 במאי 1885 – 29 ביולי 1938) היה מהפכן רוסי בולשביקי שמילא תפקידים בכירים בברית המועצות, בעיקר בתחום הצבאי ובמערכת המשפט. היה גם עסקן שחמט בכיר.

חייו לפני מהפכת פברואר

קרילנקו נולד בכפר ביחטייבו ליד סמולנסק. אביו היה עורך של עיתון ליברלי. ב-1904, בעת שלמד ספרות והיסטוריה באוניברסיטת סנקט פטרבורג, הצטרף למפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית הרוסית. בעת מהפכת 1905 היה חבר הסובייט הראשון, הסובייט של פטרבורג. לאחר דיכוי המהפכה נמלט מרוסיה ביוני 1906, אך שב כעבור שנה ונעצר על ידי המשטרה החשאית ב-1907. בהיעדר ראיות מספיקות, הוא שוחרר מהמעצר והוגלה ללובלין. ב-1909 שב לסנקט פטרבורג, עזב את המפלגה ב-1911, אך במהרה שב אליה. בשנת 1912 התנדב לשירות של שנה אחת בצבא האימפריה הרוסית. בסיום השירות הצבאי עבר מבחני הסמכה לקצונה וקיבל דרגת סגן-משנה במילואים. ב-1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, יצא אל שווייץ, אך לנין שלח אותו חזרה לרוסיה בקיץ 1915, כדי שיסייע בארגון המחתרת הבולשביקית. בנובמבר 1915 נעצר במוסקבה על הימנעות מגיוס ולאחר כמה חודשי מאסר, באפריל 1916, נשלח לחזית הדרום-מערבית. קרילנקו שירת כקצין קשר במפקדת רגימנט חיל הרגלים מס' 11.

תקופת המהפכה ומלחמת האזרחים ברוסיה

לאחר מהפכת פברואר, עם הופעת הוועדים הנבחרים בצבא הרוסי, נבחר קרילנקו ליושב ראש ועד הרגימנט ולאחר מכן ליושב ראש ועד הדיוויזיה. ב-15 באפריל נבחר ליושב ראש ועד הארמייה ה-11, ועם חזרתו של לנין לרוסיה, באפריל 1917, התגייס לסיעתו.
ביוני 1917 היה קרילנקו חבר בארגון הצבאי הבולשביקי ונבחר לקונגרס הסובייטי הכל-רוסי. בקונגרס הוא נבחר לוועד הפועל הכל-רוסי הקבוע מטעם הסיעה הבולשביקית. הוא יצא אל מוגילב בתחילת יולי, ונעצר שם מטעם הממשלה הזמנית לאחר ניסיון הפיכה כושל של הבולשביקים ב-4 ביולי. הוא נכלא בסנקט פטרבורג, אך שוחרר באמצע ספטמבר לאחר פרשת קורנילוב. הוא לקח חלק בהכנת מהפכת אוקטובר והיה בין מנהיגי ההתקוממות. ב-25 באוקטובר, בקונגרס הסובייטי הכל-רוסי השני, הוא התמנה לשר והיה חלק מהשלישייה שניהלה את ענייני הצבא. לאחר שהמפקד העליון וראש המטה הכללי, ניקולאי דוחונין, סירב לנהל משא ומתן לשלום עם הגרמנים, מונה במקומו קרילנקו, שהחל לנהל מגעים עם הצבא הגרמני באמצע נובמבר.
קרילנקו הדיח את הנהגת רומצ'רוד בטענה שאינה משקפת את רוח הציבור. בבחירות חדשות נבחר לרומצ'רוד ועד בן 180 חברים, כשהסיעה הגדולה ביותר הייתה הסיעה הבושביקית, שהיו בה 70 חברים.
קרילנקו דגל בדמוקרטיזציה מלאה של הצבא האדום, אך הצבא, שעבר דמוקרטיזציה והצליח די טוב מול הקבוצות האנטי-סובייטיות, נכשל מול הצבא הגרמני המאורגן היטב. טרוצקי ולנין הובילו להקמת פיקוד חדש של הצבא האדום, מועצה צבאית עליונה המורכבת מאנשי צבא מקצועיים, וזאת בניגוד לדעתם של קרילנקו ובולשביקים נוספים. תפקיד המפקד העליון וראש המטה הכללי, שקרילנקו החזיק בו, בוטל והוא מונה לשר המשפטים.
ב-1936 מונה לתפקיד קומיסר המשפטים העממי ושנתיים לאחר מכן, ב-1938, במסגרת הטיהורים הגדולים, הוא נחקר בעינויים, הודה בסבוטז' ובתעמולה אנטי-סובייטית, והוצא להורג על ידי כיתת יורים. ב-1955 טוהר שמו לאחר מותו.
גיל וינלס

גיל וינלס (נולד ב-17 ביולי 1966, כ"ט בתמוז, תשכ"ו), הוא יזם נדל"ן, בהכשרתו מהנדס בניין ושמאי מקרקעין ויועץ בטיחות, המוכר גם כמומחה הנדל"ן של ערוץ 2, מפרסם טורים מקצועיים וכתבות בערוצי תקשורת מרכזיים, ביניהם כלכליסט וגלובס ומוכר כמומחה מטעם בית המשפט בתחומי ההנדסה והשמאות.

קורות חייו

וינלס נולד וגדל בעיר תל אביב לפנינה וצבי וינלס, ניצול שואה ומהנדס בניין מהוותיקים בארץ. הוא התחנך בבית ספר "הגימנסיה העברית הרצליה" ובשנת 84 התגייס לצה"ל כלוחם ושירת בחיל השריון. לאחר שחרורו מצה"ל, עבר וינלס להתגורר בעיר ניו יורק שבארצות הברית והשתלב במנהטן קולג' שם למד הנדסה אזרחית במגמת תכנון מגדלים. בשנת 1999 סיים לימודי שמאות מקרקעין. בשנת 1995, הוסמך וינלס כמהנדס בניין ובשנת 2000 התמחה בניהול ופיקוח פרויקטים הנדסיים מטעם לשכת המהנדסים בישראל. בשנת 2001 השלים את הכשרתו כשמאי מקרקעין. בשנת 2004 הוסמך לשמש כמהנדס יועץ בטיחות.
וינלס מומחה רב תחומי בענף הנדל"ן, בתכנון מבנים מורכבים, מיסוי מקרקעין (היטל השבחה ומס שבח), תכנון, רישוי וניהול פרויקטים ובנוסף ייעוץ שמאי. בין היתר עבור: עיריית תל אביב יפו, רמת גן ורעננה כבורר מומחה. בשנת 2006 מונה כמומחה מטעם בתי המשפט והוא מופיע ברשימת המומחים של בתי המשפט בתחום ההנדסה והשמאות.
מאז שנת 2012, כותב וינלס על תחומי מומחיותו בערוצי תקשורת מרכזיים וביניהם עיתון גלובס וכלכליסט ואף מייעץ כמומחה הנדל"ן לתוכניות טלוויזיה מגוונות, לרבות "תוכנית חיסכון" של ערוץ 2 ותוכנית "לילה כלכלי" של ערוץ 10.
בשנת 2015 הקים וינלס משרד בשם "חצור-וינלס" בשותפות עם רונן חצור. המשרד יוזם עסקאות נדל"ן בפרויקטים גדולים ומורכבים. מאז שנת 2016 מרצה וינלס במכללת מרכז הבנייה הישראלי בין היתר בייזום עסקאות נדל"ן ובטכניקות של חיזוק מבנים.

חיים אישיים

גיל וינלס נשוי, אב לשני ילדים ומתגורר בתל אביב.
אמיל נולדה

בעת המשטר הנאצי ומלחמת העולם השנייה

בשנות השלושים הצטרף נולדה למפלגה הנאצית, ואף החזיק בדעות אנטישמיות כשהוא פועל מול סוחר האמנות היהודי פאול קאסירר והצייר מקס ליברמן. למרות שבתחילה היה מקובל בחוגי האמנות בגרמניה הוא החל להיות נרדף על ידי קובעי המדיניות הרשמיים בשל סגנון יצירתו האקספרסיוניסטי. יצירתו סווגה עם זו שכונתה אמנות מנוונת, ותמונתו 'חיי ישו' הייתה למרכזית בתערוכה שיצרו הנאצים בשנת 1937 כדי להוקיע את הזרמים העכשוויים של העת ההיא כמו קוביזם, אקספרסיוניזם, סוריאליזם ואחרים. כאלף תמונות הוחרמו לנולדה, וחלקן הגדול הושמד. 
בשנת 1941 הוצא נולדה מאגוד האמנות היפה ונאסר עליו בצו רשמי להמשיך באמנותו. סוגיה זו מצאה את ביטויה בדמותו של הצייר מקס לודביג ננסן, מגיבורי הספר השיעור בגרמנית של הסופר הגרמני זיגפריד לנץ. בעת הזו החל נולדה בהכנת סדרת ציורי אקוורל בפורמט קטן. הסדרה כונתה על ידו 'תמונות לא מצוירות', והיא כללה כאלף ושלוש מאות ציורים שצוירו בהסתר בסטודיו, לעומת הנוהג שלו עד אז לצייר בנוף ובטבע.
סיגט

היסטוריה

שרידי יישוב קבע מן המאה ה-11 נמצאו בסביבות העיר.
לסלו הרביעי, מלך הונגריה, הושיב רומנים במקום בין השנים 1272 ו-1290.
משפחת דרגואה ממרמורש התיישבה במקום וייסדה מאוחר יותר את נסיכות מולדובה. בשנת 1532 קיבל היישוב זכויות עיר חופשית והפכה לבירת ארץ מראמרוש.
משנת 1556 הפכה סיגט למקום מושבו של הרוזן של טרנסילבניה. משנת 1570 נכללה העיר ברוזנות הגדולה של טרנסילבניה והחל משנת 1733 כלל המלך קרל השישי את העיר בממלכת הונגריה. 
עד מלחמת העולם הראשונה הייתה סיגט בשליטה אוסטרו-הונגרית, ועברה לשליטת רומניה. בשנת 1940 שוב הועברה לשליטת הונגריה, ולאחר מלחמת העולם השנייה, בעקבות חוזה פריז (1947), חזרה בשנית לשליטת רומניה.
יוהאן דז'ורו

קריירת מועדונים

דז'ורו נולד באבידג'אן שבחוף השנהב לז'ואקים ואנג'לין, ומאוחר יותר אומץ על ידי דניאל, אשתו הראשונה של אביו שמוצאה משווייץ. הוא עבר לז'נבה כשהיה בן 17 חודשים. בגיל 13 נרשם למרכז האימונים פאיירן, ובשנת 2002 הצטרף לאטואל קארוג (Etoile-Carouge) מהליגה השנייה. מספר חודשים לאחר מכן הוא זכה לקבל מלגת לימודים באקדמיית הכדורגל של ארסנל. הוא הצטרף למועדון כמקצוען ב-1 באוגוסט 2003. דז'ורו שיחק בנבחרת השווייצרית עד גיל 19 שהעפילה לחצי גמר אליפות אירופה בשנת 2004.
הופעת הבכורה שלו בארסנל הייתה בניצחון על מנצ'סטר סיטי במסגרת גביע הליגה, כאשר הפעם הראשונה שבה פתח בהרכב הייתה בניצחון 3 - 1 על אברטון בסיבוב הבא של הגביע. משחקו הראשון בפרמייר ליג היה בניצחון 7 - 0 על מידלסברו ב-14 בינואר 2006, כששיחק בעמדת הבלם המרכזי לצידו של פיליפ סנדרוס.
דז'ורו השתתף במשחק הסיבוב השלישי של גביע ה-FA נגד קארדיף סיטי, ופתח בהרכב במשחק של הסיבוב הבא נגד בולטון וונדררס, שהסתיים בהפסד של ארסנל.
בפברואר 2006 שותף דז'ורו בארבע משחקי ליגה של ארסנל. באפריל 2006 הוא עלה כמחליף בניצחון 5 - 0 על אסטון וילה, לאחר שעמנואל אבואה נפצע. בחודש זה הוא פתח בהרכב במשחק נגד פורטסמות', שהיה המשחק שבו סול קמפבל חזר להרכב.
יכולתו הטובה של דז'ורו במשחקי המילואים בעונה זו משכה את תשומת הלב של מספר מועדונים מאיטליה (כולל יובנטוס). חוזהו של דז'ורו עם ארסנל היה אמור להסתיים בסוף עונת 2006/2007, אך לאחר המונדיאל הוא האריך בשש שנים את חוזהו עם ארסנל.
דז'ורו שותף במשחקים נגד אינטר מילאנו ופריז סן-ז'רמן במסגרת טורניר ההכנה גביע האמירויות. ב-10 באוגוסט 2007 הושאל דז'ורו לברמינגהאם סיטי לתקופה של חמישה חודשים. משחקו הראשון בברמינגהאם היה נגד צ'לסי יומיים לאחר מכן.
דז'ורו היה שחקן הרכב קבוע בברמינגהאם עד ה-22 בדצמבר 2007, כאשר טעות שביצע במשחק נגד בולטון וונדררס אפשרה לניקולא אנלקה להבקיע שער. היה זה משחקו האחרון בברמינגהאם. דז'ורו חזר לארסנל בתום תקופת ההשאלה, הפעם כמחליף לקולו טורה ואלכסנדר סונג ששיחקו בגביע אפריקה לאומות 2008. דז'ורו הצהיר במאי 2008 כי הוא מעוניין לשחק באמצע המגרש לצידו של ססק פברגאס, לאחר שמתיו פלאמיני עזב למילאן. במקום זאת הוא שובץ על ידי המאמן ארסן ונגר במרכז ההגנה במקומו של פיליפ סנדרוס שעזב גם כן למילאן. ב-22 בספטמבר פורסמה ידיעה באתר האינטרנט הרשמי של ארסנל על כך שדז'ורו האריך את חוזהו פעם נוספת.
ב-3 בינואר 2013 הושאל להאנובר 96 עד לתום העונה, וב-1 ביולי 2013 הושאל להמבורג לעונה אחת. לאחר עונת השאלה מוצלחת, דז'ורו חתם על חוזה קבוע בהמבורג עד לתום עונת 2016/17, כאשר במהלך התקופה הפך לעוגן ההגנתי של הקבוצה ואף מונה כקפטן. עם זאת, במהלך התקופה המבורג בעיקר התמודדה במאבקי תחתית וניצלה פעמיים מירידה במבחני הישרדות. בקיץ 2017, עם תום חוזהו, שוחרר דז'ורו מהקבוצה.
ב-7 באוגוסט 2017 חתם לשנתיים באנטליהספור הטורקית. ב-21 ביולי 2018 חתם לעונה אחת בספאל האיטלקית.

נבחרת שווייץ

משחקו הראשון של דז'ורו בנבחרת שווייץ היה נגד נבחרת סקוטלנד ב-1 במרץ 2006, לאחר שעלה כמחליף ושיחק לצד פיליפ סנדרוס. דז'ורו זומן לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2006 בגרמניה, אף על פי שלא שיחק במוקדמות. למרות שסנדרוס ופטריק מולר היו בכירים ממנו הוא פתח במשחק שמינית הגמר נגד נבחרת אוקראינה, אך נפצע והוחלף במחצית הראשונה. מאוחר יותר באותה שנה הוא השתתף בשני משחקי מוקדמות אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21, נכלל בהרכב ליורו 2012 והופיע כמה פעמים.
רפסודי

רפסודי אוף פייר (Rhapsody of Fire), הידועה גם בשמה הקודם, רפסודי או ת'נדרקרוס (Thundercross) בגלגולה המקורי, היא להקת פאוור מטאל סימפוני איטלקית מסוף שנות התשעים. מאז הקמתה בשנת 1993, הוציאה לאור אחד עשר אלבומי סטודיו. הלהקה ידועה בזכות הליריקה שלה, המבוססת על עלילת פנטזיה, שמסופרת לאורך כל האלבומים שלה. רפסודי נחשבת כיום חלוצה של ז'אנר הפאוור מטאל הסימפוני.

סגנון

מקימי הלהקה, לוקה טורילי ואלכס סטארופולי, יצרו צליל אפי באלבום הראשון שיצא במסגרת הלהקה. אף על פי שמטאל נאו-קלאסי היה קיים, רפסודי שילבה מוזיקה קלאסית, בארוק והבי מטאל אל תוך תת-ז'אנר בשם "Film Score Metal". ההשפעות הקלאסיות כללו מלחינים כמו ויואלדי, באך ופגניני. הלהקה גם מושפעת במוזיקה שלה מסגנונות כגון פאוור מטאל וז'אנר הפנטזיה.
טורילי הוא כותב השירים של הלהקה, וגם הגיטריסט שלה. השירים שלו מתייחסים לאמונות המסורתיות מימי הביניים ומהתהילה ההירואית, ומדגישה בעיקר את המאבק האינסופי בין החושך לאור, הטוב והרע. אף על פי שהליריקה והריפים של הגיטרה נכתבים על ידי טורילי, הצד הקלאסי של רפסודי הולחן רק על ידי סטארופולי.
רפסודי מנגנת בשיטה עלילתית, מדי כמה אלבומים משתנה הסגנון והסיפור. הסיפור הראשון שלהם נקרא "Emerald Sword" שפירושו המילולי הוא "חרב ברקת", בו מסופר על הלוחם הנורדי הגדול מהצפון אשר יצא למסע עקוב מדם על מנת להלחם באימפריה האפלה על ההרים האפורים של המלך אקרון המרושע.

פעילות

ב-1997 רפסודי הוציאה את אלבום הבכורה שלהם - "Legendary Tales". בשנים שלאחר מכן, טורילי וסטארופולי (וכן פאביו ליאונה שהצטרף כסולן), פיתחו את הצליל החדש עם אלבומיהם הבאים. הם כתבו שירים כמו "Emerald Sword" ששאבו השראה מתוך הפולקלור הרוסי וסגנון מוזיקה קלטי, ויצרו את מה שנודע כיום כ"Emerald Sword Saga". בפרויקט האחרון השתתף גם כריסטופר לי, אשר שימש כקריין הסיפור. אלבום זה היה המשך הסאגה, ונקרא "Symphony of Enchanted Lands II: The Dark Secret" (2004).
הלהקה הוציאה עוד סינגל ב-2005 - "The Magic of the Wizard's Dream", ובו מספר גרסאות לשיר זה, שהיה אחד השירים הפופולרים באלבום הקודם שלהם. בכל הגרסאות השתתף גם כריסטופר לי כקריין. הגרסאות היו בשפות אנגלית, גרמנית, איטלקית וצרפתית וכמו כן גרסה תזמורתית והגרסה המקורית. בעקבות הסינגל צולם גם הקליפ השלישי של הלהקה. בנוסף לגרסאות השונות הופיעו בדיסק גם שני שירים חדשים - "Autumn Twilight" ו-"Lo Specchio D’Argento".
בשנת 2006 שינתה הלהקה את שמה ל-"Rhapsody of Fire".
בשנת 2011, לאחר שחרור האלבום "From Chaos to Eternity", שסיכם את "The Dark Secret Saga" וכ-18 שנים לאחר הקמת הלהקה, לוקה טורילי, ממייסדיה, החליט לעזוב אותה (שלא בנסיבות רעות) לטובת הקמת להקה חדשה - "Luca Turilli's Rhapsody", ויחד אתו עזבו פטריס גרס ודומיניק לורקין.
בתחילת אוקטובר 2016, לאחר 20 שנה בלהקה, הודיע פאביו ליאונה על פרישתו ממנה.
לווייתן צפוני

טקסונומיה

המין תואר לראשונה על ידי המנתח וחוקר הטבע הצרפתי רנה לסון (René-Primevère Lesson) בשנת 1828. לאחר מכן, תיאר אותו החוקר השוודי קרל רודולפי (Karl Rudolphi). המילה "סיי" מקורה בשם של דג הזהבון (Pollachius) בנורווגית - seje. הלווייתן נקרא על שם הדג משום ששניהם מופיעים בחופי נורווגיה בערך באותה העת במהלך השנה, בחיפושם אחר הפלנקטון הרב שמגיע לאזור.
שמו המדעי של המין הוא Balaenoptera borealis; פירוש המילה borealis בלטינית הוא "צפוני". הלווייתן הצפוני חבר במשפחת לווייתני הענק, משפחה של לווייתני מזיפות בה חברים גם הלווייתן גדול-הסנפיר (Megaptera novaeangliae), הלווייתן הכחול (לווייתן ענק; Balaenoptera musculus), הלווייתן מהמין B. brydei, הלווייתן המצוי (Balaenoptera physalus) ולווייתן מינקי (Balaenoptera bonaerensis). החוקרים סוברים כי משפחת לווייתני הענק בה חבר הלווייתן הצפוני התפצלה מתת-סדרת לווייתני המזיפות לפני זמן רב - באמצע עידן המיוקן, אם כי לא ידוע לפני כמה זמן התפצלה משפחת לוויתני הענק למינים שונים, ביניהם הלווייתן הצפוני.
החוקרים מבחינים בין שני תת-מינים של הלווייתן הצפוני: לווייתן סיי צפוני (Balaenoptera borealis borealis) ולווייתן סיי דרומי (Balaenoptera borealis schleglii). מבחינה גאוגרפית שני תת-המינים מנותקים אחד מרעהו, ותחומי התפוצה שלהם אינם חופפים.
כסף (יסוד)

תכונות

הכסף הוא מתכת רכה בצבע לבן בוהק. כסף הוא היסוד עם המוליכות החשמלית ומוליכות החום הגבוהות ביותר מכל היסודות הידועים לאדם. הכסף אינו מסיס בחומצה מלחית או גפרתית מהולה. ניתן להמיס כסף בחומצה חנקתית.

קישור קוולנטי

האלקטרושליליות הגבוהה של הכסף (בהשוואה למתכות אחרות)  גורמת לאופי הקוולנטי של התרכובות שלו. המלחים המסיסים של כסף הם יוניים אבל לקשר כסף-הלוגן (בכסף כלורי, ברומי ויודי) יש אופי קוולנטי ואילו תרכובות ככסף ציאנידי AgCN וכסף תיאו-ציאנט AgSCN שלהן מבנה שרשרתי -Ag-C≡N-Ag-C≡N- הן בעיקר קוולנטיות (קישור ליניארי כזה אופייני לתרכובות קוולנטיות ואינו מופיע בסריגים יוניים). יצירת הקשר הקוולנטי בכסף חד ערכי  מוסברת בהיברידיזציה של אורביטל d עם אורביטלי s ו-p הקרובים באנרגיה כך שנוצר אורביטל המאפשר זוג קשרים קוולנטים ליניארים. 
כסף חמצני Ag₂O הוא משקע חום כהה הנוצר מהוספת בסיס חזק לתמיסת יוני כסף. תחמוצת הכסף בסיסית, ריאקציית שיווי המשקל במים

Ag₂O סופח CO₂ מהאוויר ומתקבל Ag₂CO₃. החומר מתפרק ב-160°C ומתחזר בקלות לכסף מתכתי על ידי מימן.
 כסף סולפיד: הציפוי השחור הנוצר על כלי כסף ותכשיטים הוא בדרך כלל הסולפיד Ag₂S, ההפרש הקטן באלקטרונגטיביות בין כסף (1.93) לגפרית (2.58) מלמד כי הקשר הוא בעיקרו קוולנטי (כפי שמרמזת הבליעה בתחום הנראה ובהתאם, לכסף סולפיד מכפלת המסיסות הקטנה ביותר (הכי פחות מסיס) מכל תרכובות הכסף

כסף דו ערכי

לכסף מצב חמצון נפוץ פחות אך יציב . התחמוצת השחורה AgO נוצרת, למשל, על ידי חמצון באוזון של Ag₂O במים. ניתן לקבל גם היון הפרה-מגנטי המיומם  (הפרה מגנטיות נובעת מהמצאות 9 אלקטרונים בקליפה 4d של הכסף כלומר אלקטרון לא מזווג) על ידי המסת AgO בחומצה. AgF₂ הוא מוצק שצבעו חום כהה הנוצר מהפעלת פלואור על AgF בטמפרטורה גבוהה. יון הכסף במרכז אוקטאדרון מעוות: מרחקי קשר של 2.1Å~ בין הכסף לאטומי הפלואור במישור XY ואורך קשר 2.5Å~ בציר Z הניצב. למרות שיש אלקטרון לא מזווג ברמה 4d של הכסף החומר אינו פרה-מגנטי אלא אנטיפרומגנטי. ניתן לקבל גם קומפלקסם המכילים כסף בדרגת חמצון 3+

היסטוריה

כסף ידוע לאדם מראשית העת העתיקה. סיגי המתכת נמצאו במערה קדומה באסיה, מעידים על כך שידעו להפריד אותו מעופרת כבר בשנת 4000 לפנה"ס.
הוא מוזכר בספר בראשית. 
בתרבות האצטקית הכסף נחשב כדמעות הלבנה.
כסף משמש בתור חומר גלם לתכשיטים, כלים ובתור אמצעי תשלום כבר אלפי שנים. בעברית ובצרפתית, המילה "כסף" משמשת גם למתכת וגם לאמצעי התשלום המרכזי (בניגוד לאנגלית).
באלכימיה, כסף נקרא "לונה". הוא נקשר לירח וסמלו כצורת הירח (איור משמאל).

צורה בטבע

כסף בצורתו הטבעית, משולב לעיתים קרובות עם גופרית, ארסן, אנטימון, כלור ויסודות נוספים. המחצבים הנפוצים של כסף הם: ארגנטיט (Ag₂S), כלורוארגריט (AgCl) ופירוארגריט (Ag₃SbS₃).
לעיתים קרובות, ניתן למצוא כסף במחצבי נחושת, ניקל-נחושת, זהב, עופרת ואבץ-עופרת.

הפקה

כסף עשוי להיות מופק ישירות מהמחצבים שלו, או כתוצר לוואי בתהליכי טיהור אלקטרוכמיים של: נחושת, זהב, אבץ ועופרת. בשיטות אלו, ניתן להפיק כסף ברמת טוהר של 99.9%.

אמצעי זהירות

הכסף עצמו אינו מסוכן לאדם, אך מלחיו נחשבים חומרים מסרטנים.
תרכובות שמכילות כסף יכולות להספג במחזור הדם, להגיע אל רקמות שונות ולגרום למצב שנקרא ארגיריה שבו העור מקבל גוון כסוף תמידי. מצב זה אינו מזיק.
לכסף אין תפקיד ביולוגי בגוף האדם.