יוחאי בנקלר

ביוגרפיה

בנקלר נולד בשנת 1964, גדל ולמד בגבעתיים, ולמד משפטים באוניברסיטת תל אביב ואחר כך באוניברסיטת הרווארד. בשנת 1994, עם תום לימודיו, החל לעבוד במשרד עורכי דין פרטי ולאחר מכן שימש כעוזר משפטי לשופט בית המשפט העליון האמריקאי סטיבן ברייר בשנת 1995. בין השנים 1996–2003 שימש כפרופסור בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ניו יורק ואחר כך עבר לסגל אוניברסיטת ייל. בשנת 2007 הצטרף לבית הספר למשפטים של הרווארד, שם הוא מלמד ומשמש כמנהל משותף של מרכז ברקמן לאינטרנט ולחברה.
בשנת 2011 זכה ב"מענק לבעלי חזון" בסך מאה אלף דולר מטעם קרן פורד.

מחקריו

המחקר של בנקלר מתמקד בגישות מבוססות המונים לניהול משאבים בסביבות מרושתות. הוא טבע את המונח "ייצור קבוצתי מבוסס המונים" לתאר את שיתופי הפעולה המבוססים על שיתוף מידע, בפרויקטים מהסוג של קוד פתוח וויקיפדיה. הוא גם משתמש במונח "כלכלת מידע מרושת" לתאר "מערכת ייצור, הפצה וצריכה של מוצרי מידע המאופיינת בפעילות של יחידים, המופצת באמצעים לא שיווקיים ושאינם תלויים באסטרטגיות שיווק".
ספרו של בנקלר "עושרן של רשתות" בוחן את הדרכים בהן טכנולוגית מידע מאפשרת צורות שיתוף פעולה משמעותיות בעלות פוטנציאל להשלכות מהפכניות על הכלכלה והחברה. ויקיפדיה, Creative Commons, תוכנות קוד פתוח והבלוגוספירה הן בין הדוגמאות עליהן מסתמך בנקלר. (הספר "עושרן של רשתות" פורסם בעצמו תחת רישיון Creative Commons)
לדוגמה, בנקלר טוען כי בלוגים ואתרים דומים של תקשורת פעילה יכולים להוביל לתרבות יותר ביקורתית, עם יותר התבוננות עצמית, בה אזרחים מועצמים על ידי היכולת לפרסם את דעותיהם על מגוון רחב של נושאים.
חלק ניכר מהספר מוצג במונחים כלכליים, ובנקלר מעלה את האפשרות שתרבות בה מידע משותף בחופשיות יכולה להוכיח את עצמה כיותר יעילה מזו בה חדשנות מוגנת על ידי פטנטים וזכויות יוצרים, מאחר שההעלות השולית של שכפול מידע שואפת לאפס.
בנקלר מופיע בסרט התיעודי "Steal this Film" הזמין ברשת תחת רישיון Creative Commons. הוא דן במגוון נושאים, בין היתר באופן בו שינויי העלויות בייצור סרטים ומוזיקה מאפשרים רבדים חדשים של יצירה.
בנקלר הוא תומך נלהב של ויקיליקס, והוא מתאר אותו כדוגמה מרכזית למדיה לא מסורתית המתפקדת ככלב שמירה ציבורי. במאמר שכתב ב-2011 הוא משתמש בהשמצה ואישום של ויקיליקס מצד הממשלה כמקרה מחקר הממחיש את הצורך בהגנה משפטית חסונה למדיה עצמאית.
באוגוסט 2011 הרצה בנקלר בכנס ויקימניה שהתקיים באותה שנה בחיפה. באותו חודש גם פרסם את ספרו "הפינגווין והלווייתן - ניצחון שיתוף הפעולה על האנוכיות".
באוקטובר 2018 יצא לאור ספרו: Network Propaganda: Manipulation, Disinformation, and Radicalization in American Politics, העוסק בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016.

תובנותיו בתחום הסביבה הדיגיטלית

בנקלר פיתח את המודל של "יצירה של עמיתים המבוססת על מרחב משותף" (Commons based peer production), משמע, דרך ייצור שלישית המתרחשת בסביבה הדיגיטלית. הסממן המרכזי של דרך ייצור זו הוא שיתוף פעולה של אינדיבידואלים בפרויקטים, אשר המוטיבציה לקיומם היא חברתית יותר מאשר דרישות של ארגונים או שווקים כלכליים.
על פי בנקלר, החל משנות ה-90 של המאה ה-20, מתרחשים שינויים בכל הקשור לאופן שבו מיוצר מידע. לכן, נוצרים מודלים חדשים ליצירת מידע המאתגרים את הדומיננטיות של נושאי המשרות (Incumbents), על ידי שימוש במתנדבים המאמינים באלטרנטיבה החדשה שנוצרת. הביטוי המרכזי לכך הוא תוכנות חופשיות כגנו/לינוקס ודומותיהן בהם מתנדבים מתארגנים שלא דרך מנגנוני השוק או היררכיה ניהולית, ושלא למטרות רווח. כך גם מתחיל מאבק מצד חברות ותאגידים לשמירה, הגנה והרחבה של המושג זכויות יוצרים והון אינטלקטואלי.
בהתערבות מפורסמת משנת 2006, עם ניקולאס קאר, טען בנקלר כי עד שנת 2010, רוב האתרים הגדולים באינטרנט יהיו אלה המבוססים על תוכן שהתקבל משיתוף של המשתמשים, כדוגמת ויקיפדיה, יוטיוב, פליקר ו-Digg.

עושר הרשתות

בשנת 2006 יצא לאור ספרו של בנקלר, "The Wealth of Networks: How Social Production Transforms Markets and Freedom". בספר זה, דן בנקלר ב"מהפכת האינטרנט" שלדבריו השפיעה באופן מהותי על עולמנו. בין שאר הנושאים בהם עוסק בנקלר בספר, ניתן למצוא גם את התפתחותן של הקהילות הווירטואליות וקשרים בין הפרטים והקבוצות.
בספר ניתן למצוא גם התייחסות למספר מושגים חדשים, כדוגמת "יצירת ידע" (Information Production) אשר, לפי בנקלר, גורם לשינוי מהותי בארגונים - שינוי שהשפיע על הפן הכלכלי, התרבותי והחברתי של אנשים או פרטים מתוך קבוצה.
ב-"The wealth of Networks", בנקלר מדגיש שהקשרים הווירטואליים מתגבשים באופן ספונטני, ושעלייתם אינה נובעת בהכרח מחוקים או שיווק, אלא כפונקציה של מבנה האינטרנט והצורך האנושי שלנו לתקשר אחד עם השני. בנוסף, בנקלר מתייחס למונח "כלכלת מידע" (Information Economy) ומסביר שקיימים שני שינויים מהותיים ב"כלכלה מתקדמת": הראשון, שייצור הפך מייצור של קניין מוחשי כדוגמת מכוניות וכדומה לסחורות מידע (קניין אינטלקטואלי) ושירותים (תוכנות, סרטים, וכך הלאה). השני, כלים לתקשורת עוברים שינוי מגישת ההמונים (ABC evening news, Howard Stern on the radio ועוד) לגישת המחוברים (האינטרנט). שני שינויים אלו מוכיחים לטענתו את המעבר מהמושג "The Industrial Information Economy" (כלכלת מידע התעשייתית) לעבר "Networked Information Economy" (כלכלת מידע מרושתת).
לטענת בנקלר אין לראות באינטרנט בהכרח איום על המשך קיום המדיה.