google/wiki40b huggingface dataset:
משמר הגבול האוקראיני

משמר החופים האוקראיני

משמר החופים האוקראיני, הנושא רשמית את השם "האבטחה הימית" (Морська охорона) אחראי להגנת 1,355 הקילומטרים של הגבולות הימיים מתוך 7,000 הקילומטרים של כלל הגבולות. 
משמר החופים מכיל 4 יחידות שיושבות בבּלאקלבה, אודסה, איזמעיל וקרצ'י בהתאמה. בעבר התקיימה חטיבת המשחתות במאריופול בחצי האי קרים וחטיבת המשחתות המיוחדת שבסיסה היה ביאלטה (לאחר סיפוח חצי האי על ידי רוסיה היחידות עברו לאודסה). בנוסף קיימת יחידת "דנייפר", יחידת כוחות מיוחדים של משמר החופים.

מחלקת התעופה (Авіація)

תעופת משמר הגבול היא אחת הזרועות היעילות ביותר בארגון ומכילה שתי טייסות אוויר הפרוסות באודסה וחרקוב. ישנן גם שתי יחידות אוויריות באודסה וקייב (בעבר, היחידה האווירית באודסה התמקמה בסימפרופול). 
בקוטובסק ישנה יחידות מסוקים (בעבר הייתה יחידת מסוקים גם בלוהנסק). המחלקה מצוידת במטוסי אנטונוב אוקראיניים ומסוקי מיל רוסיים.

מחלקת המודיעין של משמר הגבול

מחלקת המודיעין של מג"ב האוקראיני (Прикордонна розвідка) אחראית לאיסוף מודיעין חיוני על הברחות מתוכננות למדינה ופועלת ליידע את הגופים הרלוונטיים במטרה למנוע כל הברחה אפשרית בקנה מידה גדול לאוקראינה.
קרנף הודי

מבנה גוף

הקרנף ההודי הוא בעל עור חום-כסוף עבה למדי היוצר קפלי ענק על גופו. רגליו הקדמיות וכתפיו מכוסות בבליטות דמויות-יבלת. שער גופו דליל מאוד. קרנף זה קטן משני הקרנפים האפריקנים אך גבוה מהם. גודל גופו זהה לזה של הקרנף רחב-השפה. הקרנף ההודי הוא החיה השנייה בגודלה ביבשת אסיה, אחרי המין פיל אסייתי. זכרים גדולים יותר מהנקבות. פרטים בוגרים שוקלים בין 1,800 ל-2,700 ק"ג, גובהם נע בין 1.70 ל-2 מטר ואורכם 3 עד 3.8 מטר.  לקרנף ההודי יש קרן אחת, הקיימת אצל בוגרי שני הזוויגים, המתחילה לצמוח בהגיע הקרנף לגיל שנה. הקרן, בדומה לציפורניו של אדם, מורכבת מקרטין והיא מגיעה לאורך של 20 עד 60 ס"מ.

תפוצה

בעבר, הקרנף ההודי היה נפוץ באזורים מפקיסטן ועד מיאנמר, וייתכן אף כי גילה נוכחות בסין. השפעת האדם הביאה לכך שתחום תפוצתו הצטמצם, וכיום הוא חי באוכלוסיות קטנות בלבד בהודו ובנפאל.

התנהגות

הקרנפים ההודים חיים בערבות גבוהות וביערות הסמוכים לגדות נהר. בשל אובדן בתי גידול, הם נאלצו לחיות יותר ויותר באדמות מעובדות. הם יצורים החיים בגפם, עם שני יוצאים מן הכלל: אמהות לוולדים וזוגות שמתעתדים להזדווג. אף על פי כן, לפעמים ניתן למצוא מספר קרנפים הודים מתקהלים באזורי רחצה. במשך חייהם הזכרים חיים באזור של 2 - 8 קילומטרים רבועים, ולעיתים קרובות תחומי חייהם של קרנפים שונים חופפים זה את זה. זכרים דומיננטים מאפשרים לזכרים אחרים לעבור בנחלתם, למעט בתקופת הייחום, בה עלולים לפרוץ קרבות מרים. הם פעילי-יום, ואת השעות החמות של היום הם מבלים בהשתשכשכות באגמים, נהרות ושלוליות גדולות על מנת להתקרר. הם שחיינים טובים להפליא. עד עתה, התגלו 10 סוגי קולות שהם מסוגלים להפיק.
תזונתו של הקרנף ההודי כוללת עשבים, עלים, צמחים מימיים ופירות. לרוב, הם אוכלים בשעות הבוקר והערב, עת הם משתמשים בשפתם על מנת לאחוז במזונם וללחך אותו. אויביהם הטבעיים מועטים במספר. האויב העיקרי שלהם פרט לאדם, הוא הטיגריס. טיגריסים הורגים לעיתים קרנפים צעירים שנותרו בלי השגחה, אולם קרנפים בוגרים פגיעים פחות בשל גודלם העצום ו"כלי הנשק" שלהם. עם זאת, מתועד מקרה אחד של טיגריס שהרג נקבה בוגרת של קרנף הודי ומקרים נוספים על טיגריסים שהרגו נקבה בהיריון קשה. מקרים כאלו נדירים ביותר, ובדרך-כלל הטיגריס לא יעז לתקוף קרנף הודי בוגר. לעתים גם פילים הודים זכרים שופעי טסטוסטרון יהרגו קרנפים אך מדובר במקרים נדירים.

רבייה

זכרים יכולים להזדווג מגיל תשע, והנקבות מגיעות לבגרות מינית כבר בגיל חמש. ולדותיהם הראשונים מגיחים לאוויר העולם בסביבות גיל שש עד שמונה שנים. כאשר הנקבה נכנסת לעונת הייחום, היא שורקת לזכרים על-מנת שיידעו שהיא מוכנה להזדווג. בזמן עונת הייחום קרבות קשים פורצים בין הזכרים על הזכות להזדווג עם הנקבות. בניגוד לקרנפים אחרים, הקרנף ההודי משתמש בשיניו התחתונות החדות בזמן הקרב, שעלול לעיתים להסתיים במוות. תקופת העיבור היא בת 16 חודשים. הילודים נגמלים מיניקה בתום תקופה של 18 חודשים לאחר הלידה. נקבה מסוגלת להמליט וולד בודד כל שלוש שנים לערך. האמהות דואגות לצאצאיהן ומגינות עליהם, וכך הקרנף הצעיר נשאר בקרבת אימו במשך מספר שנים. עם לידתו של קרנף צעיר חדש, האם מבריחה ומגרשת את צאצאה הקודם, אם כי במקרים רבים נשאר הגור הבוגר עם אימו לעוד שנה או שנתיים גם לאחר השגר הבא.
נאדיה נדים

נאדיה נדים (בדנית: Nadia Nadim;‏ נולדה ב-2 בינואר 1988) היא כדורגלנית דנית ילידת אפגניסטן המשחקת כחלוצה בפורטלנד ת'ורנס מה-NWSL.

חייה

נדים נולדה בינואר 1988 בבירת אפגניסטן, קאבול. היא גדלה במדינה עד שנת 2000, אך לאחר הוצאתו להורג של אביה על ידי הטליבאן, היגרה יחד עם משפחתה לדנמרק. בדנמרק החלה נדים את קריירת המשחק שלה, כשהצטרפה לקבוצת הכדורגל המקומית של אולבורג. בשנת 2006 היא חתמה בסקובאקן מליגת העל הדנית, ושלוש שנים לאחר מכן הובילה אותה לזכייה בגביע הדני.
במרץ 2009, לאחר שקיבלה את אזרחותה הדנית, ערכה נדים את הופעת הבכורה שלה בנבחרת דנמרק. משחקה הראשון נערך במסגרת גביע אלגארבה, ובו הפסידה הדניות 2-0 לארצות הברית. בעקבות הופעתה במשחק זה, הפכה נדים למתאזרחת הראשונה אי פעם שמשחקת במדי נבחרת הנשים של דנמרק. חמישה ימים לאחר הופעת הבכורה שלה בנבחרת, כבשה נדים את שערה הראשון במדיה, בניצחון 0-2 על איסלנד. מספר חודשים לאחר גביע אלגארבה, נכללה נדים בסגל הנבחרת שלקח חלק באליפות אירופה שנערכה בפינלנד. היא השתתפה בכל שלושת משחקיה של דנמרק בטורניר, אך לא השלימה 90 דקות באף אחד מהם.
בקיץ 2012, לאחר שש שנים במדי סקובאקן, עברה נדים לפורטונה היורינג, שנחשבת לאחת משתי הקבוצות הטובות ביותר בדנמרק. במדי פורטונה, זכתה נדים לשחק בליגת האלופות, ואף כבשה צמד נגד גלאזגו סיטי במשחק הבכורה שלה בטורניר. בסוף עונה זו היא השתתפה עם דנמרק באליפות אירופה בפעם השנייה בחייה, ואף הגיעה איתה עד לחצי הגמר, שם הפסידה בדו-קרב פנדלים לנורווגיה.
לאחר שתי עונות בפורטונה היורינג, הצטרפה נדים לקבוצת סקיי בלו מליגת ה-NWSL האמריקאית. מכיוון שחתמה בקבוצה רק לקראת סוף עונת 2014, לא זכתה נדים לשחק במספר רב של משחקים, אך למרות זאת היא הצליחה להוכיח את עצמה ואף נבחרה לכדורגלנית חודש אוגוסט בליגה. בעונה שלאחר מכן היא סיימה ככובשת המצטיינת של הקבוצה, אבל לא הצליחה להוביל אותה לפלייאוף. לקראת עונת 2016 עזבה נדים את סקיי בלו והצטרפה לפורטלנד ת'ורנס, שם היא משחקת לצידן של כריסטין סינקלייר ואמנדין אנרי.
נפרוסטומיה

נפרוסטומיה (באנגלית: nephrostomy) היא פעולה כירורגית בה מכניסים נקז (נפרוסטום) לכליה דרך פתח בבטן (סטומה), במטרה לנקז את השתן ישירות מהכליה אל שקית חיצונית.

ההליך

ההליך מתבצע בשכיבה על הבטן ובהרדמה מקומית. הרופא מכניס צינורית בקוטר של כ-3 מ"מ אל אגן הכליה בהכוונה של שיקוף רנטגן ואולטרה-סאונד. השתן המופרש על ידי הכליה מנוקז ישירות לשקית חיצונית במקום למערכת האיסוף וההפרשה של הגוף.
לאחר הכנסת הנפרוסטום, יש להחליפו אחת לכשלושה חודשים.

שימושים

נפרוסטומיה מתבצעת כאשר ישנה חסימה כלשהי במעבר של השתן מהכליה אל השופכן. חסימה של השופכן תוביל להצטברות שתן בכליה, מצב שעלול להביא לזיהום ולאי-ספיקת כליות. ניקוז השתן מהכליה יאפשר את המשך פעולתה התקינה. החסימה במערכת האיסוף יכולה להיגרם מסיבות שונות, ביניהן: סרטן השופכן ואגן הכליה , סרטן השחלות, סרטן המעי הגס, סרטן שלפוחית השתן, סרטן הערמונית, אבנים בכליות, מיימת כליה (הידרונפרוזיס)  ועוד.
בנוסף לבעיות חסימתיות של מערכת השתן, ניתן לבצע נפרוסטומיה גם במקרים של חור בשופכן או בשלפוחית השתן. חורים אלו עשויים להתרחש בעקבות טראומה, ניתוח, סרטן ועוד.
כמו כן, לעיתים מחדירים נפרוסטום כהכנה לניתוח בשופכן או בכליה.
גאומטריה ספירית

גאומטריה ספֵירִית היא סוג של גאומטריה לא אוקלידית, העוסקת בתכונות של ישרים על ספירה, היינו מעטפת של כדור. כאשר רדיוס הכדור שואף לאינסוף מתקבלת הגאומטריה המישורית, האוקלידית. 
בגאומטריה הספירית נקודה היא זוג נקודות אנטיפודיות על פני הספירה, והקוים הישרים הם "מעגלים גדולים" - כאלה שרדיוסם שווה לרדיוס הכדור (אלו הם הקוים הגאודזיים במטריקה הסטנדרטית של הספירה). משום כך, כל שני ישרים נחתכים, והגאומטריה אינה אוקלידית. היחס "בין", המשחק תפקיד מרכזי באקסיומטיקה של הילברט לגאומטריה האוקלידית, אינו קיים בגאומטריה הספירית.

שטח מצולע

כאמור, במשולש ספירי מתקיים:  וברדיאנים: .
ההפרש  נקרא מגרעת המשולש.
שטח המשולש נתון על ידי הנוסחה:  .
באופן כללי, אם נסמן את המגרעת של מצולע בעל n צלעות:  
כאשר  הן זוויות המצולע, אזי שטח המצולע שווה ל .

מציאת כיוון התפילה

בהלכה היהודית, ישנו חיוב להתפלל לכיוון ירושלים מכל מקום על פני כדור הארץ.  לצורך זה מתייחסים ספרי הלכה מהעת החדשה לגאומטריה הספירית (כדורית), כאמצעי לחישוב זווית התפילה מכל מקום.
באסלאם נעשה שימוש דומה בתחום על מנת למצוא את כיוון התפילה למכה. הטריגונומטריה הספירית פותחה לראשונה במאה ה-11 על ידי המתמטיקאי אִבֵּן מוּעָאדַ'ה אַלְגַ'יָאנִי בין היתר למטרה זו.
יעקב רויטמן

רבי יַעֲקֹב רוֹיטְמַן מִמּוֹגְלְנִּיצָא (? – כ' בניסן ?), בנו הצעיר של רבי אלימלך מליז'נסק. היה רב ואדמו"ר חסידי במוגלניצא.

ביוגרפיה

נולד לרבי אלימלך ושפרינצא וייסבלום. עקב הלשנה הוצרך להימלט מגליציה למוגלינצא ואף שינה את שם משפחתו מוייסבלום לרויטמן. במוגלניצא מינוהו לרב ואדמו"ר, תפקידים בו שימש עד פטירתו.
היה תלמידם של אביו ושל רבי משה מפשווארסק. צדיקי דורו הגדירוהו כצדיק נסתר.
תאריכי לידתו ופטירתו לוטים בערפל, ולא ידוע כי אם שנפטר בכ' בניסן. נקבר במוגלניצא. אחיינו השרף ממוגלניצא מילא בין השאר גם את מקומו באדמו"רות.
בנו רבי חיים נישא לבתו של רבי אלעזר מקוז'ניץ.
תלמידו היה רבי חנוך ב"ר טוביה הכהן – מחבר ספר "יסוד אמונה ומידת ענווה".
חאן אל-סולטאן

חאן אל-סולטאן הוא החאן השוכן ברובע המוסלמי, בדיוק במרכזה של העיר העתיקה בירושלים. החאן נמצא בקצה הצפוני של סמטה מקורה, היוצאת מרחוב השלשלת צפונה, סמוך ממזרח לרחוב שוק הצורפים. 
בגג הסמטה המוליכה אל חצר החאן קבועים פתחים לאיוורור ולתאורה, ומי גשם החודרים דרכם מתועלים אל בורות מים. בשער הסמטה הייתה דלת רחבה שאפשרה מעבר בהמות משא, וניתן היה לסוגרה ולבודד את החאן מהרחוב. בסמטה וסביב רחבת החאן ניצבים מבנים בני שתי קומות - בראשונה חדרים גדולים לבהמות ולסחורה, ובשנייה חדרים קטנים יותר עם מרפסות, ששימשו כאכסניה לסוחרים. 
המבנה הוקם בשנות ה-80 של המאה ה-14 בידי ברקוק, ראשון הסולטאנים הממלוכים משושלת הבורג'ית, תוך שימוש במבנים צלבנים קודמים. הבנייה הצלבנית נכרת בכרכובים אופייניים התומכים במרפסות. הסוחרים הורשו לבצע מסחר בחצר החאן, ורק בה. מוג'יר א-דין כתב כי הכנסות החאן השנתיות, בסך ארבע מאות דינר (סכום ניכר) מאספקת לינה ושירותים, היו קודש לאחזקת מסגד אל-אקצא. במאה ה-18 שופץ החאן וכתובת במקום מעידה על כך. שיפוצים נוספים במקום נערכו בידי המחלקה הטכנית של הווקף בסוף שנות השמונים של המאה ה-20, ולאחרונה על ידי עיריית ירושלים.
ג'יבר ג'אבר

עלילה

עלילת הסדרה מתמקדת בשני אחים בעלי דמיון מפותח עם רצון עז להרפתקאות. בכל פרק הם נסחפים להרפתקה אחרת תוך כדי כך שהם נכנסים באופן רציני לדמויות ולאווירה המותאמת (סביבתם מבקרת את התנהגותם כמוזרה אם כי מייחסת אותה להיותם ילדים מופרעים), החוויה מסתיימת כאשר הם לכאורה מביסים את האויב או המטרד העומד לפניהם ולאחר מכן הם חוזרים לשגרה ואל המציאות.
ניל מקדונו

ראשית חייו

מקדונו נולד בדורצ'סטר מסצ'וסטס לזוג מהגרים מאירלנד קתרין (לבית בוש) ופרנק מקדונוג, הוא למד שם באחווה ובאוניברסיטת סירקיוז, שם עשה תואר ראשון באומנויות. לאחר מכן למד זמן קצר באקדמיה למוסיקה ולדרמה אמנותית בלונדון.

קריירה

מקונדו שיחק בתפקיד משני במספר סרטים פופולריים בהם "מסע בין כוכבים", "דו"ח מיוחד", "Company of Heroes", "טיים ליין", "גיבורי הדגל" ו"מלאכים באזור השער", ובסרט הטלוויזיה של NBC "בקו החובה: אמבוש בוייקו" (1993) לצד טים דיילי.
מקדונו שיחק במספר סדרות טלוויזיה בהם "ג'אג", "NYPD Blue", "אחים לנשק", "תיקים באפלה", ו"הסוכנת קרטר".
בין השנים 2015–2018 שיחק בסדרות "החץ", "הפלאש" ו"אגדות המחר" בתפקיד נבל-העל דמיאן דארק.
בשנת 1991 זכה מקדונו בפרס Dramalogue לשחקן הטוב ביותר.
בשנת 1999 נבחר פה אחד על ידי חבר השופטים כשחקן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים של אטלנטיק סיטי.
בשנת 2003 זכה בפרס סטלייט לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת דרמה. וזכה בו שוב בשנת 2012. 
בשנת 2004 שיחק בדרמת הפשע "בראש מורם" בכיכובו של דוויין ג'ונסון. ושיחק בתפקיד ראשי בסדרה "חקירה רפואית" בNBC.  
בשנת 2007 גילם את וייט קיין במיני-סדרה העל טבעית והמדע בדיונית "איש הפח" (Tin Man') בערוץ Syfy. באותה שנה שיחק בסדרה "טרוולר" בתפקיד ג'ק פריד, מזכיר ביטחון המולדת של ארצות הברית. 
בשנת 2009 שיחק בסרט "סטריט פייטר - האגדה של צ'ון לי" שמבוסס על סדרת משחקי הקרבות סטריט פייטר.  
בשנת 2013 שיחק במיני-סדרה של רשת TNT, "מוב סיטי" בתפקיד ויליאם פארקר, מפקד משטרת לוס אנג'לס. 
הופיע בסרט "קפטן אמריקה" וכן בסדרה "הסוכנת קרטר" בתפקיד אורח של סוכן סוכנות הביון S.H.I.E.L.D. טימות'י "דאם דאם" דוגאן.
בשנת 2019 השתתף בעונה השנייה של סדרת הדרמה "ילוסטון", בכיכובו של קווין קוסטנר, וכן, שיחק בסדרת הטלוויזיה "פרויקט הספר הכחול" בערוץ ההיסטוריה.

חיים אישיים

ב-2003 נישא מקדונו לרובה רוברטסון - דוגמנית דרום אפריקאית שפגש בבריטניה, לזוג חמישה ילדים.
מוריס דובואה

מוריס דובואה (בצרפתית: Maurice Dubois;‏ 1905, ביל/ביין  שבקנטון ברן - 1997, לה לוקל  שבצפון-מערב שווייץ), היה חסיד אומות העולם משווייץ שפעל בצרפת.

קורות חיים

דובואה היה בנו של שען ולמד פרוונות. הוא היה חבר ב"שירות בינלאומי אזרחי" (Service Civil International)‏, ארגון לא ממשלתי בינלאומי. דובואה היה קוויקר, ובשנות השלושים היה סרבן מצפוני ועקב כך לא גויס לצבא שווייץ. בין השנים 1939-1937 היה פעיל למען הילדים שנפגעו במלחמת האזרחים בספרד.

בתקופת מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הקים דובואה ארגון שווייצרי לסיוע לילדים בשם "סיוע שווייצרי לילדים" (Secours Suisse aux Enfants). לארגון היה סניף בטולוז. בשנת 1940 הפך סניף זה בדרום צרפת לחלק מהצלב האדום השווייצרי . 
מספר ילדים יהודים נשלחו על ידי הוריהם לבלגיה אחרי ליל הבדולח כדי להבטיח את שלומם. אחרי כיבוש בלגיה על ידי גרמניה במאי 1940 ברחו ילדים אלה לצרפת. ארגון הסיוע של דובואה פרש עליהם את חסותו והם שוכנו בבניין של הארגון. דובואה ביקר את הילדים באופן סדיר, לעיתים עם אשתו, במשך שנתיים, וסייע ככל יכולתו.
באוגוסט 1942 החל איסוף יהודים ללא אזרחות צרפתית באזור, וגירושם למחנות ריכוז והשמדה. מספר ילדים יהודים שחסו בבית הארגון נעצרו והובאו למחנה ורנה. כדי לשחררם נסע דובואה לווישי ונפגש עם המרשל פייר לאוואל ועם רנה בוסקה. הוא איים להפסיק סיוע של הצלב האדום לילדים צרפתיים, למרות שאיום כזה לא היה בסמכותו והוא ידע שהצלב האדום לא יתן לו גיבוי. לבסוף שוחררו הילדים תודות להתערבותו. אשתו של דובואה, אלן, ניסתה להשיג מהצלב האדום בשווייץ אישורי כניסה לשווייץ עבור הילדים ששהו בבית הארגון, אך לשווא. לבסוף, בניגוד להוראות הממונים עליו ותוך הפרה של החוק הצרפתי, הבריח דובואה עשרות ילדים יהודים לשווייץ.

הכרה

בשנת 1995 הכיר יד ושם בדובואה בתור חסיד אומות העולם.
מלאכים ברשת

תג ההתנדבות מלאכים ברשת הוא ציון לשבח שהעניקו איגוד האינטרנט הישראלי והמועצה הלאומית להתנדבות בישראל לאתרי אינטרנט בהם מתבצעת פעילות התנדבותית לתועלת החברה בישראל, תוך שימוש בתכונות ההידודיות (אינטראקטיביות) של האינטרנט לצורך הפעילות. התג הוענק בשנים 2005-2009. סך הכל הוענקו תגים ל-47 אתרי אינטרנט ופורומים מקוונים, ו-6 מבין האתרים זכו בתג פעמיים.
אחת ממטרות המיזם הייתה להוכיח שברשת האינטרנט יש גם מיזמי התנדבות שאת רובם אי אפשר היה להפעיל באמצעים שאינם מרושתים.
הדור הגנוב

הדור הגנוב (באנגלית: "Stolen Generation") הוא מונח המתאר את הילדים האוסטרלים האבוריג'ינים, שהועברו מבתיהם וממשפחותיהם על ידי נציגי הממשלה האוסטרלית ונציגי הכנסייה, בשנים 1972-1900.
לפי הנתונים הממשלתיים, לפחות 35,000 ילדים הועברו מבית הוריהם. אולם מכיוון שבמקרים רבים לא נשמרו רישומים מסודרים על ידי הרשויות, כנראה שמדובר במספרים גדולים בהרבה. לפיכך, כיום מעריכים שבין 10% ל-30% מן הילדים בני העם האבוריג'יני, הועברו מבתיהם בשנים אלו.

העברתם של הילדים

ילדים אבוריג'ינים אשר עורם היה בהיר באופן יחסי, או שאחד מהוריהם היה לבן, הועברו בחסות החוק האוסטרלי למשפחות אחרות, על-מנת שיחיו את חייהם כלבנים. הוריהם של הילדים לא נשאלו ולא שותפו בהחלטות, אלא התבקשו למסור את ילדיהם לרשויות. במקרים שבהם הייתה התנגדות אף נלקחו הילדים בסיוע משטרתי. לפי אופן המחשבה של המתכננים והמבצעים באותן שנים, פעולות אלה נעשו כדי להגן על הילדים. למרות זאת, כיום הן נחשבות כפגיעה חמורה בזכויות האדם של הילדים האבוריג'ינים ושל משפחותיהם, וניתוק הילדים ממשפחותיהם ומתרבותם נתפס כפעולה שלא הייתה ראוייה.
אופן העברתם של הילדים, היקף התופעה, וההשפעה על הילדים שהועברו ועל העם האבוריג'יני כולו, הם מקור לכעס, עוינות וחוסר אמון מצד העם האבוריג'יני כלפי השלטונות האוסטרלים, שלא שככו עד היום.

המחאה הציבורית והתנצלות ממשלת ראד

באפריל 1997, פרסמה האגודה האוסטרלית לזכויות הפרט דוח מקיף, לאחר שחקרה את הנושא. תגובתם של השלטונות האוסטרלים עם פרסום הדוח הייתה אמביוולנטית. מצד אחד, הביעה ממשלת אוסטרליה צער רב על העוול שנגרם לעם האבוריג'יני. מצד שני, טענה הממשלה, כי פעולותיה היו על פי חוק, ומתוך כוונות טהורות של דאגה לטובת הילדים, לפי הערכים שהיו נהוגים בעבר. מסיבה זו, סירב ראש ממשלת אוסטרליה באותה עת, ג'ון הווארד, להביע התנצלות פומבית.
פרשת הדור הגנוב ושאלת ההתנצלות עליו הפכה לנושא חשוב בפוליטיקה האוסטרלית. האבוריג'ינים, ארגוני זכויות אדם, ורבים מאזרחי המדינה דרשו שהממשלה תתנצל. יום מחאה שנתי, אשר זכה לכינוי "יום ההתנצלות", צויין ברחבי המדינה. בשנת 2000, בטקס הנעילה של אולימפיאדת סידני הובעה מחאה ובקשת סליחה יוצאת דופן, אשר לא תואמה עם המארגנים, כאשר חברי הלהקה האוסטרלית "Midnight Oil" הופיעו כשעל בגדיהם כתובה באנגלית המילה "SORRY" שתרגומה "סליחה".
בסוף 2007 נבחר קווין ראד ממפלגת הלייבור האוסטרלית לראש ממשלת אוסטרליה, והחליף בתפקיד את ג'ון הווארד מהמפלגה הליבראלית. עם בחירתו של ראד, נסללה הדרך להתנצלות רשמית. בכינוס הפרלמנט החדש, ב-13 בפברואר 2008, נשא ראד נאום במעמד ראשי ממשלות קודמים ונציגים של "הדור הגנוב". בנאומו, הביע ראד את התנצלות ממשלת אוסטרליה בפני האבוריג'ינים ואנשי "הדור הגנוב". האופוזיציה הליברלית הצטרפה לבקשת הסליחה והפרלמנט הצביע פה אחד בעד הבעת ההתנצלות.
הנושא נדון בהרחבה בסרט העלילתי "אוסטרליה" (2008), אשר הרוב הגדול של יוצריו והשחקנים בו, בהם ניקול קידמן ויו ג'קמן, הם אוסטרלים.
מישהו הולך תמיד איתי

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי רמי קידר, הולחן על ידי אפי נצר והופק על ידי אריק רודיך. השיר הוא מעין בלדת פופ, המשלב בתוכו גם את סגנון מוזיקת עולם, שאפיין את מרבית שיריה ואלבומיה של עפרה חזה.
בשנת 2010, נבחר השיר לשיר הטוב ביותר של עפרה חזה, במצעד שנערך לציון עשר שנים למותה.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר מציג בתוכו את עפרה חזה, בתוך יער. בקליפ, ניתן לראות את חזה לובשת בגדים בצבעים שחורים ואדומים. לאורכו של הקליפ ניתן לראותה, כשהיא ממשיכה לצעוד בשביל של היער.
הקליפ עלה לערוץ היוטיוב של חינוכית, ב-30 באוקטובר 2011, כמה עשורים לאחר שיצא.
אלן ג'יי פאקולה

תולדות חייו

פאקולה נולד בברונקס, ניו יורק למשפחת מהגרים יהודים-פולנים. למד דרמה באוניברסיטת ייל. 
את הקריירה שלו בהוליווד החל במחלקת הסרטים המצוירים של וורנר ברוס. ב-1957 היה למפיק באולפני פרמאונט. ב-1962 הפיק באולפני יוניברסל את סרטו הגדול הראשון אל תיגע בזמיר, עליו היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר. ב-1969 ביים את סרטו הראשון כבמאי, The Sterile Cuckoo בכיכובה של לייזה מינלי. 
ב-1971 הפיק וביים את הסרט נערת הטלפון והבלש עם דונלד סאת'רלנד וג'יין פונדה, שזכתה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר על תפקידה בסרט. ב-1974 יצר את הסרט ממבטו של פראנואיד (the parallax view) בכיכובו של וורן בייטי, מותחן פוליטי המתייחס לפרשת ווטרגייט. ב-1976 השלים את "טרילוגיית הפרנויה" עם הסרט כל אנשי הנשיא, העוסק באופן ישיר בפרשת ווטרגייט, בכיכובם של רוברט רדפורד ודסטין הופמן.
ב-1982 כתב, ביים והפיק את הסרט בחירתה של סופי בכיכובה של מריל סטריפ. התסריט שכתב בעקבות הספר בחירתה של סופי מאת ויליאם סטיירון, היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר. ב-1990 ביים את הסרט בחזקת חף מפשע בכיכובו של האריסון פורד וב-1993 הפיק וביים את הסרט תיק שקנאי, ואף כתב את התסריט לפי ספרו של ג'ון גרישם. 
בין 1963 ל-1971 היה נשוי לשחקנית הופ לאנג (Hope Lange ;1933 – 2003), מ-1973 ועד מותו היה נשוי להאנה כהן בורסטין (Hannah Cohn Boorstin).
ב-19 בנובמבר 1998, בהיותו כבן 70, נהג פאקולה ברכבו בניו יורק, כאשר צינור מתכת שהיה על רכב שנסע לפניו החליק כתוצאה מבלימת חירום, שבר את חלון רכבו ופגע בראשו של פאקולה שמת מייד.
קונסטנטין הראשון, מלך גאורגיה

חייו

קונסטנטין היה בנו של בגרט החמישי הגדול מאשתו השנייה, אנה מטרפזונטס. בשנת 1400 נשלח קונסטנטין על ידי אחיו, גיאורגי השביעי, כשגריר למצביא המונגולי, טימור לנג, שערך פלישות אכזריות והרסניות בגאורגיה. לאחר מכן תבע מאחיו גיאורגי לערות הסכם שלום עם המונגולים, אולם תביעתו לא נענתה בידי אחיו. בשנת 1402, קונסטנטין יחד עם הנסיך יואנה ג'אקלי, מסאמצחה, נכנע לטימור לנג אולם לא לקח חלק בקרבות כנגד הגאורגים.
בשנת 1407 ירש קונסטנטין את המלוכה מאחיו גיאורגי, ופתח בתוכנית לשיקום הממלכה מההרס שנגרם עקב הפלישות המונגוליות. לקראת שנת 1411, כרת קונסטנטין ברית עם השירוואנשאח (شروان شاه), איברהים הראשון משירוואן, ושליט שאקי (Şəki), סידי אחמד, כנגד ההתקדמות של הטורקמנים מקארא קויונלו (Garagoýunly, قراقویونلو) לקווקז. בקרב המכריע, קרב צ'אלר'אן, הובסו בעלי הברית וקונסטנטין, אחיו דוד והשירוואנשאח איברהים נלקחו בשבי.
בשבי התנהג קונסטנטין ביהירות ועורר את כעסו של הנסיך קארא יוסוף, שהורה להוציאו להורג יחד עם אחיו דוד ו-300 אצילים גאורגיים.
תערובת רצמית

תערובת רצמית היא תערובת המכילה כמות שווה של שני האננטיומרים של אותה המולקולה. על אף שתערובת רצמית מורכבת ממולקולות בעלות פעילות אופטית בנפרד, התערובת עצמה חסרת פעילות אופטית. זאת מכיוון שכל אננטיומר בתערובת מבטל את פעילותו האופטית של האננטיומר האחר בדיוק במידה שווה, כך שהסטת האור של כל אחד מהאננטיומרים מבטלת את זו של השני. מקור המושג בלטינית: רצמוס פירושו "אשכול ענבים". זאת משום שתערובת רצמית התגלתה לראשונה על ידי המיקרוביולוג הצרפתי לואי פסטר בחומצה טרטרית, שמקורה בענבים. תהליך שבו אננטיומר אחד הופך בהדרגה לשני נקרא רצמיזציה.

חישוב עודף אננטיומרי

ניתן לחשב את העודף האננטיומרי על ידי הנוסחא הבאה:

כאשר R ו-S הם אחוזי אננטיומרים R ו-S בהתאמה, ו-EE הוא העודף האננטיומרי.
ניתן לראות כי כאשר R=S, העודף האננטיומרי הוא 0, כלומר, התערובת רצמית.

נקודת היתוך של תערובת רצמית

נקודת ההיתוך של תערובת רצמית נמוכה מזו של כל אחד מהאננטיומרים בנפרד.
תופעה זו נובעת מדרגת הסדר הנמוכה יותר בתערובת.
התערובת הרצמית עשויה להיות נקודה אוטקטית (כלומר הנקודה בעלת טמפרטורת ההיתוך הנמוכה ביותר), אך לא בהכרח. לעיתים קיימות שתי נקודות אוטקטיות, ונקודת ההיתוך של התערובת הרצמית אינה הנמוכה ביותר.

מאפיינים

כאמור, על אף להאננטיומרים המרכיבים את התערובת הרצמית פעילות אופטית, לתערובת עצמה אין כל פעילות כזו והיא אינה מסיטה אור מקוטב. כמו כן, למרות שבמצבם הטהור יש לאננטיומרים המרכיבים את התערובת הרצמית תכונות פיזיקליות זהות, כגון טמפרטורת התכה ורתיחה זהות - לתערובת הרצמית יש לעיתים קרובות תכונות פיזיקליות שונות. גם התכונות התרופתיות של תערובת רצמית עשויות להיות שונות בעליל מאלו של מרכיבי התערובת.
בהיעדר מודעות לעניין, השתמשו בעבר בתערובות כאלו ברפואה ללא ידיעה מי מהאננטיומרים הוא המרפא. לאחר פרשת התלידומיד, תרופה שנראתה בטוחה אך לאחר השימוש בה נולדו תינוקות עם מומים מולדים, התברר כי אחד האננטיומרים היה רעיל והשני - תרופה.
יו לטימר

יו לטימר (באנגלית: Hugh Latimer;‏ בין 1480 ל-1494 - 16 באוקטובר 1555 היה בישוף ווסטר והכומר האישי של אדוארד השישי, מלך אנגליה. היה מבין ראשי הכנסייה האנגליקנית והוצא להורג בעוון כפירה ובגידה על ידי מרי הראשונה, מלכת אנגליה הקתולית. מרטיר (קדוש מעונה) של הכנסייה האנגליקנית.

תולדות חייו

לטימר נולד בלייסטרשייר שבמרכז אנגליה. הוא למד בקולג' קלייר באוניברסיטת קיימברידג' והוסמך ככומר ב-1515. החל מ-1522 שימש ככומר האוניברסיטה, אך המשיך להתעמק בלימודי תאולוגיה. במסגרת הדרישות לקבלת התואר בתאולוגיה קיים ויכוח תאולוגי-סכולסטי (בלטינית: disputatio) במסגרתו הפריך את טענות הרפורמציה הפרוטסטנטית. לאחר הוויכוח שכנע אותו הרפורמיסט האנגלי תומאס בילניי (Thomas Bilney) לבחון את הדרך הפרוטסטנטית והעביר את לטימר לאמונה הפרוטסטנטית. סביב לטימר ובילניי התגבשה קבוצה של אנשי דת שבחנו את הרעיונות הפרוטסטנטיים, הקבוצה נהגה להפגש בפונדק "הסוס הלבן" בקיימברידג'.
ב-1528 החל לטימר להטיף בגלוי בעד תרגום המקרא לאנגלית, דבר שנחשב בעיני הקתולים ככפירה, הוא נקרא להתייצב בפני הארכיבישוף מקנטרברי, תומאס וולסי והוזהר, אולם שנה לאחר מכן סר חינו של וולסי והאווירה בממלכה החלה להשתנות לכיוון הרפורמה. ב-1539 מינה אותו הנרי השמיני, מלך אנגליה לבישוף ווסטר. כיוון שלטימר התנגד לששת העקרונות הדתיים שהציג הנרי השמיני באותה שנה, כיוון שלא היו שונים מספיק מן האמונה הקתולית הוא אולץ להתפטר ממשרתו ונכלא במצודת לונדון שם שהה עד 1547.
לאחר מותו של הנרי השמיני, בעת שלטונו של אדוארד השישי ותחת חסותם של אפוטרופסיו אדוארד סימור, דוכס סומרסט וג'ון דאדלי, דוכס נורת'מברלנד ושל קתרין פאר, אשתו האחרונה של הנרי ופרוטסטנטית מסורה, עברה הארץ רפורמה דתית מקיפה. לטימר הוצא מכלאו ועבר לכהן ככומר המלך וכמטיף החצר.
הכתרתה של מרי הראשונה, מלכת אנגליה ב-1553 שמה קץ לרפורמה. מרי ביקשה להחזיר את הממלכה לחיק הקתוליות. ב-1554 נתפס לטימר יחד עם בישוף לונדון, ניקולס רידלי והארכיבישוף מקנטרברי, תומאס קרנמר ונכלא תחילה במצודת לונדון ולאחר מכן בכלא פוקסום באוקספורד. השלושה הואשמו בכפירה (עקב אמונתם הפרוטסטנטית) ובבגידה (עקב תמיכתם בהכתרתה של ג'יין גריי למלכה) ועברו עינויים. ב-16 באוקטובר 1555 הוצאו לטימר ורידלי להורג על ידי העלאה על המוקד ברחבה שלפני קולג' באליוול באוקספורד (כיום נמצאת במקום אנדרטה ויקטוריאנית לזכרם). הם קרויים "המרטירים מאוקספורד" (כחצי שנה לאחר מכן הצטרף אליהם גם תומאס קרנמר) וב-16 באוקטובר מצוינת הכנסייה האנגליקנית את זכרם.