גדיניה

היסטוריה

ההיסטוריה של גדיניה היא במידה רבה ההיסטוריה של פומרניה המזרחית. בעת העתיקה ישבו באזור סלאבים, שבהם נמזגו השפעות פרוסיות-בלטיות. בימי הביניים אוחד מזרח-פומרניה עם פולין ונפרד ממנה לצורות שונות של עצמאות מספר פעמים; 1253 הייתה השנה בה נזכר לראשונה השם "גדיניה" – כפר-דייגים פומרני - ואז גם נבנתה כנסייה, הראשונה בפולין הבלטית.
בתחילת המאה ה-14 כבש המסדר הטבטוני את החבל מידי פולין וסיפחו לפרוסיה. בחלוף כ-150 שנה לאחר שרשרת העברות-בעלות, שלאחריהן מלחמת שלוש-עשרה השנים בין הפרוסים לטבטונים (1454–1466), הייתה פומרניה המזרחית קצהו המערבי של כתר-פולין תחת האיחוד הפולני-ליטאי, והיא עתה חלק מפרוסיה המלכותית. סמוך לתום המאה ה-18, לאחר חלוקתה של פולין לראשונה - וכשסממנים גרמניים הואצלו על "Gdingen" — גדיניה, היו בכפר 21 בתים בסך הכל.
ב-1870, כשממלכת פרוסיה הפכה לחלק מהקיסרות הגרמנית, נמנו בגְדינגן כאלף ומאתיים תושבים והמקום התפתח כעוגן תיירותי פופולרי למדי, עם מסחר וספנות. לאחר מלחמת העולם הראשונה, וביתר-שאת לאחר חתימת חוזה ורסאי - שהיווה את ראשית ביתורו של מזרח גרמניה, יחד עם חלקים נוספים של מה שהייתה פרוסיה המערבית הייתה גדיניה לחלק מהרפובליקה של פולין החדשה.
התפתחותה נסקה, מכפר לא גדול, לעיר נמל פולנית עצמאית וגדולה. ממשלת פולין קיבלה את ההחלטה בדבר הפיכת העיירה לנמל-ים עיקרי בעיצומה של המלחמה הפולנית-סובייטית. הנמל שהוקם נמנה עם המובילים שבנמלי הים הבלטי, ובשנים שקדמו למלחמת העולם השנייה עברו בו שמונים אחוז מן הסחורות שנכנסו לפולין ושיצאו ממנה, כשהוא מהווה תחרות משמעותית לסחר שהתנהל דרך גדנסק - אז אוטונומיה גרמנית. בכך, אכן, היה נמל גדיניה רקע למתיחות בלתי פוסקת עם גרמניה.
הגרמנים פלשו לעיר ב-1939. הם תפסו את הנמל, וקראו לעיר גוטנהפן (Gotenhafen), על שם הגותים, שבט שמוצאו מאזור זה. כ-50 אלף אזרחים פולנים - שהובאו לאזור כחלק מגדילת העיר - גורשו לתוך הגנרלגוברנמן, ואלפים אחרים ממוצא פומרני נעצרו ומצאו את מותם. המספנה הורחבה על ידי הגרמנים לצורכי מלחמתם, וגוטנהפן הפכה לבסיס-ימי חשוב, שאירח ספינות מלחמה גדולות וכמעט שלא ספג את נזקי ההפצצות מהאוויר שחוללו בעלות הברית מ-1943 ואילך. רובע הנמל נהרס למעשה על ידי חטיבות גרמניות נסוגות, בעוד מיליוני פליטים מכותרים מופצצים בידי הרוסים, מרבית הבניינים והמתקנים הושמדו והכניסה לנמל נחסמה.
בגדיניה גם היה ממוקם מחנה-משנה של מחנה הריכוז שטוטהוף שפעל כ-50 ק"מ מזרחה משם.
במרץ 1945 לאחר תפיסת העיר בידי הסובייטים שבה גדיניה לשמה הפולני, כשהיא מסונפת למחוז גדנסק.
שנות השבעים ראו את המרי השמאלי האנטי-סטליניסטי, שמרכזו היה במספנות גדיניה; ומאוחר יותר נקרא אחד הרחובות הראשיים בעיר על שמו של אחד מחללי הירי המשטרתי שנועד לדכא את המחאה. המספנות היו ערש לידתה של תנועת סולידריות בהנהגת לך ולנסה, שמילאה תפקיד חשוב בהתמוטטות השלטון הקומוניסטי באירופה בסוף שנות השמונים.

יהודי גדיניה

טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה חיו בגדיניה כ-700 יהודים. בין מלחמות העולם התקיימה בעיר פעילות ציונית, לרבות של תנועות נוער, ופעל בה קיבוץ הכשרה. בשנת 1934 נחנך בעיר בית כנסת חדש.
בשנות השלושים סבלו יהודי העיר מהתנכלויות אנטישמיות, ובהן הצבת משמרות חרם לפני חנויותיהם, וניפוץ שמשות בתיהם.
עם כניסת הגרמנים לעיר בספטמבר 1939 נרצחה ביריות קבוצה מיהודי העיר, והיתר הועברו בהמשך למחנה הריכוז שטוטהוף, וממנו לאושוויץ. קבוצה של 27 משפחות יהודיות מהעיר שהסתתרה ביערות הסביבה הוסגרה לגרמנים.

כלכלה

הן המספנה הגדולה בפולין (סטוֹצניה גְדיניה) והן חברת ה-IT הגדולה במדינה (פְּרוֹקוֹם) ממוקמות בגדיניה. הנמל הסמוך הוא השני בים הבלטי בהיקף המכולות.
את העיר משרתים הן שדה תעופה מקומי סמוך, והן נמל התעופה הבינלאומי גדנסק על שם לך ולנסה שמרוחק כ-20 ק"מ ממרכז גדיניה.

תרבות

לא פחות משמונה מוסדות השכלה גבוהה התבססו בגדיניה, מהם 5 פרטיים ושלושה ממשלתיים.
קבוצת הכדורסל לוטוס גדיניה היא מהבולטים שבמועדוני כדורסל הנשים באירופה, עם 10 זכיות (נכון ל-2009) באליפות הליגה הפולנית הבכירה (ה-PLKK), ופעמיים מקום שני בגמר היורוליג הנשי מתוך 11 השתתפויות במפעל.