google/wiki40b huggingface dataset:
מבצע שבר ענן

מהלך המבצע

בעקבות הערכה שחזבאללה מתכנן להוציא פיגוע באזור ואדי סלוכי נשלחה הפלוגה המסייעת של גדוד 51 של חטיבת גולני להשכיב מארבים באזור. מפקד המבצע היה מג"ד 51 סא"ל אילן אטיאס, שישב בעמדת פיקוד קדמית במוצב "ציפורן", ואת הכוח בשטח הוביל יואב ירום מפקד הפלוגה המסייעת של הגדוד. היום הראשון עבר ללא אירועים מיוחדים, אך באור ראשון של הבוקר למחרת תקפו מחבלים את אחד המארבים של גדוד 51, שהיה ממוקם במבצר בשם "קלעת דובאי". כאשר המחבלים זיהו את הכוח במבצר הם זרקו רימונים דרך החלונות לאולם המרכזי. ממכת האש הראשונה נפצעו שלושה לוחמים בהם מפקד המחלקה. לאחר מכן החלו המחבלים לסגת והתפתח קרב רדיפה אחרי המחבלים. הסמ"פ דנגור יצא מהמבצר עם מספר לוחמים והחל לרדוף אחרי המחבלים. המ"פ יואב יצא עם מספר לוחמים על מנת לחסום את נתיב בריחת המחבלים. המחבלים שנלכדו בין הכוחות נכנסו לעמדה שהוכנה מראש בגוש גדול של שיחים וסלעים, ופתחו באש מדויקת לעבר הכוח המסתער. במהלך ההתקדמות נפגעו שניים מהלוחמים, ולוחם נוסף נותק מהכוח. הסמ"פ, שנותר עם שני לוחמים בלבד, ניסה להסתער שוב, אך נתקל באש מדויקת שירו המחבלים. מהצד השני יואב המ"פ כיתר את המחבלים וביקש סיוע לפינוי הנפגעים. המג"ד ששהה במוצב הצטרף לכוחות שבשטח על מנת לעזור בקרב. המח"ט צ'יקו תמיר נתן פקודה לפנות את הפצועים ולחסל את המחבלים. היה חשש שחזבאללה יתחיל להפגיז את הכוחות בשטח. המג"ד התקדם לעבר המחבלים ופרס את הכוח לקראת ההסתערות. המחבלים שהיו ערוכים בעמדה מוסתרת פתחו באש לעבר כוח המג"ד, חייל אחד נהרג ושלושה לוחמים נפצעו, בהם המג"ד.
בעקבות הסתבכות הקרב הגיעו אל עמדת הפיקוד במוצב ציפורן קצינים בכירים בהם מפקד האוגדה תא"ל אפי איתם. בעקבות פציעתו של המג"ד החליט המח"ט להצטרף לכוחות הלוחמים. בהוראת המח"ט חיל תותחנים החלו בירי מיסוך עשן על מנת למנוע חשיפה של הכוחות בשטח. בשלב זה המח"ט נתן הוראה ליואב המ"פ להסתער ולחסל את המחבלים. כעבור מספר דקות של לחימה דיווח המ"פ שהחוליה על שלושת המחבלים חוסלה. רק עם רדת החשיכה חזרו הכוחות הלוחמים חזרה למוצב.

תוצאות המבצע

שלושת המחבלים שחוסלו בתקרית היו חבלנים מיומנים וחיסולם פגע ביכולת המבצעית של חזבאללה. שני לוחמים מגדוד 51 אייל גואטה ודורון הרשקוביץ נהרגו, ושבעה נוספים נפצעו בתוכם סא"ל אילן אטיאס מפקד גדוד 51 שסיים את תפקידו כמג"ד בעקבות הפציעה.
Hold Tight (שיר של ג'סטין ביבר)

הופעות

ביבר ביצע את השיר על גיטרה אקוסטית עם דן קנטר בשנת 2015, בפסטיבל "Wango Tango", ובנוסף הופיע איתו בתוכנית הטלוויזיה הצרפתית "Le Grand". יתר על כן, ביבר הופיע עם השיר בכל אחד מן המופעים שנכללו בסיבוב ההופעות השלישי שלו, "Purpose World Tour".
פרש (שחמט)

תנועת הפרש

הפרש נע בתנועה מיוחדת, המשלבת ישר ואלכסון: הוא נע שתי משבצות באחד הכיוונים (אופקי או אנכי) ולאחר מכן משבצת אחת בכיוון ניצב. כיוון שהמלכה לא יכולה לבצע ישר ואלכסון בו זמנית, הפרש הוא הכלי היחיד שיכול לאיים על המלכה בלי שהיא עצמה מאיימת עליו. הפרש "מדלג" על כלים אחרים בעת ביצוע תנועה זאת (ההגבלה היחידה על תנועתו של הפרש היא משבצת היעד - אם יש שם כלי יריב הוא יכול להכות אותו, ואם כלי מהצד שלו הוא אינו יכול לנוע לשם). יתרונו של הפרש הוא שכלים אחרים לא חוסמים את תנועתו, ובשל כך הוא יעיל במיוחד במצבים סגורים (לדוגמה ביצוע מט חנק). הפרש יעיל גם בביצוע "מזלג" (תקיפה של מספר כלים בו זמנית). כמו ערכו של הרץ, גם ערכו של הפרש מוערך בכשלושה רגלים.
כוחו של הפרש גדול יותר ב"מצבים סגורים" שבהם הלוח צפוף בכלים, והוא יכול להגיע בקלות ממקום למקום. עם זאת, במצבים פתוחים נחשפת חולשתו - טווח הילוכו הקצר. כמו כן, בצידי הלוח כוחו של הפרש יורד בצורה ניכרת, מ-8 משבצות במרכז ועד 2 בפינה.

הרץ לעומת הפרש

כאמור, כוחו של הרץ דומה לכוחו של הפרש, אך היכולת של הרץ לנוע למרחק גדול יותר מעלה את ערכו בשלבי הסיום של  המשחק כשכלים רבים יורדים מהלוח. בסוף המשחק יש יתרון גדול לשני רצים לעומת רץ ופרש או שני פרשים.
בתחילת המשחק הפרש יכול לנוע בגמישות רבה יותר בשל היכולת שלו לדלג מעל כלים אחרים. ובאופן יחסי כוחו מעט גדול יותר מזה של הרץ. כמו כן, בתחילת המשחק הלוח עמוס בכלים רבי ערך דוגמת המלכה והצריחים והפרש יכול לבצע מזלגות בצורה יעילה יותר מהרץ.
סה"כ במשחק שח יש יתרון קל מאוד של הפרש על הרץ, ויתרון קל של שני רצים על פני שני פרשים. אולם בגרסה קטנה יותר של לוח שח - במשחקי מיני-שח 6X6 - בגלל שהלוח קטן יותר - הפרש והרץ נחשבים שקולים ממש זה לזה סך הכל.

הפרש בפתיחות המשחקים

עקב יכולת התנועה שלו כשיש כלים רבים הפרש נפוץ מאוד בפתיחות משחקי שחמט. ישנן פתיחות שחמט מפורסמות רבות בהן הפרשים לוקחים חלק משמעותי. כמה מהן:
מגדל האופרה

היסטוריה

בראשית שנות ה-30 נבנה במקום מלון סן רמו. ב-1945 נבנה במגרש הסמוך למלון בניין קולנוע קסם שתפקד כקולנוע עד 1948. במלחמת העצמאות שכן בבניין מטה חיל הים. הכנסת הראשונה פעלה בקולנוע 'קסם' למעלה מתשעה חודשים, מ-8 במרס עד 26 בדצמבר 1949. ולכן זכתה הכיכר בשמה "כיכר הכנסת". לאחר שהכנסת עקרה לירושלים, עבר המבנה לרשותה של עיריית תל אביב-יפו שאף קיימה בו את ישיבות מועצת העיר. לאחר מכן איישו משרדי מס הכנסה את המבנה, וב-21 במאי 1958 השתכנה בו האופרה הישראלית. זו פעלה במבנה עד לשנת 1982 והעניקה לו את שמו ולכיכר את שמה העממי - כיכר האופרה.
בשנת 1971 נרכש המבנה על ידי משפחת קשפיצקי מגרמניה לאחר שקבלו הבטחה שיוכלו להרוס את מבנה הקולנוע לאחר נובמבר 1976 כדי להקים במקום מלון. אולם רק לאחר סגירת האופרה ב-1982 פונה המבנה ובשנת 1987 נחתם חוזה עם אלרוב על הקמת מגדל דירות במקום. קולנוע קסם נהרס בשנת 1988, ועל איחוד המגרשים עליהם עמדו המלון והקולנוע, נבנה "מגדל האופרה" המשלב שלוש קומות של מסחר ועסקים ומעליהן קומות מגורים. המבנה עוצב על ידי אברהם יסקי. בנייתו של מגדל האופרה הסתיימה בשנת 1993.
בשנת 2011 רכש גבי אדרי את שטחי המסחר של המגדל, ובמקומם נפתח ביולי 2019 בית מלון של רשת המלונות הרברט סמואל שבבעלות קבוצת האחים נקש.
דגם של המבנה מוצג בפארק המיניאטורות מיני ישראל.

אדריכלות

המבנה מתנשא לגובה של 82 מטר ובו 23 קומות. תיכננו אותו האדריכלים אברהם יסקי ויוסי סיוון בסגנון שבאופן מובהק מזכיר את זרם האדריכלות הפוסטמודרני האמריקאי. שלוש הקומות הראשונות משמשות לייעוד מסחרי ובהן פעלו גם חמישה אולמות קולנוע. חזיתן של קומות אלה מעוצבת בצורת קשתות מחודדות, עיצוב המשמר את מראהו של קולנוע קסם המקורי שתוכנן על ידי האדריכל יוסף נויפלד. הקומות המסחריות משמשות כפלטפורמה למגדל המגורים שמעליהן ועל גגן פועלת בריכת שחייה. צורתו של מבנה המגורים בן 20 הקומות (אחת מהן כפולה) היא כשל האות "ר", והוא מעוצב כך ששטח קומותיו הולך ופוחת כלפי מעלה.
מירוסלב ראדוליצה

קריירה מקצוענית

ראדוליצה החל את הקריירה שלו כשחקן במחלקת הנוער של ז'לזניק בלגרד בסרביה. הוא ערך את הופעת הבכורה המקצוענית שלו בז'לזניק במהלך עונת 2005/06. הוא בילה את עונת 2006/07 בהשאלה בבוראץ' צ'אצ'אק, ולאחר מכן חזר לז'לזניק.
ב-8 ביולי 2010, ראדוליצה חתם על חוזה לחמש שנים בקבוצה הטורקית אפס פילזן, אך כמה שבועות אחרי שהתחילה העונה הושאל לאלבה ברלין, וסייע לה להעפיל לגמר הבונדסליגה. ב-25 באוגוסט 2011, ראדוליצה שוב הושאל, הפעם לפרטיזן בלגרד, לעונה אחת. הוא לא הצליח להטביע את חותמו וב-22 בספטמבר 2012 הושאל לקבוצה האוקראינית אזובמאש מאריופול.
ב-26 ביולי 2013, ראדוליצה חתם בקבוצת מילווקי באקס מליגת ה-NBA. בעונתו הראשונה ("עונת הרוקי") ראדוליצה שיחק מעט דקות במדי קבוצתו, כאשר רשם ממוצע של 9.7 דקות למשחק. ב-48 משחקים, ראדוליצה העמיד ממוצעים של 3.8 נקודות ו-2.3 כדורים חוזרים למשחק.
ב-26 באוגוסט 2014, ראדוליצה הועבר בטרייד עם קרלוס דלפינו ובחירת דראפט בסיבוב השני ב-2015 ללוס אנג'לס קליפרס תמורת ג'רד דאדלי, ובחירת דראפט סיבוב ראשון ב-2017. ב-29 באוגוסט 2014, ראדוליצה שוחרר על ידי הקליפרס.
ב-19 בספטמבר 2014, ראדוליצה חתם על חוזה לשנה אחת על-סך 1.5 מיליון דולר בקבוצת שאנדונג ליונס מהליגה הסינית. ב-23 בדצמבר 2014, ראדוליצה קנה את חוזהו ב-1.2 מיליון דולר הנותרים בחוזה לאחר שהעמיד ממוצע של 18 נקודות ו-9 ריבאונדים למשחק ב-14 משחקים בקבוצתו.
ב-8 בינואר 2015, חתם ראדוליצה על חוזה זמני ל-10 ימים במינסוטה טימברוולבס מליגת ה-NBA. ראדוליצה לא הצליח להציג יכולת משכנעת אך למרות זאת קיבל חוזה זמני נוסף ל-10 ימים, אך ב-28 בינואר שוחרר אחרי ששיחק חמישה משחקים בלבד.
ב-18 ביולי 2015, הצטרף ראדוליצה לפנאתינייקוס היוונית בחוזה עתק לשנתיים.
ב-9 ביוני 2017 חתם ראדוליצה בג'יאנגסו דראגונס מהליגה הסינית.

נבחרת סרביה

ראדוליצה שיחק בנבחרת הנוער של סרביה, ועמה זכה במדליית הזהב באליפות אירופה עד גיל 18 ב-2005. הוא זכה גם באליפויות אירופה ב-2007 (עד גיל 19) וב-2008 (עד גיל 20). ב-2008 נבחר ל-MVP הטורניר לאחר שהוביל את הסרבים לזכייה.
כיום ראדוליצה מייצג גם את נבחרת סרביה הבוגרת. הוא החל את הקריירה הבינלאומית שלו בנבחרת סרביה הבוגרת כהיה חלק מהסגל הסרבי שזכה במדליית הכסף באליפות אירופה ב-2009. ראדוליצה גם סייע לנבחרת סרביה לזכות, שוב, במדליית הכסף במונדובאסקט 2014, תחת המאמן אלכסנדר ג'ורג'ביץ'. ב-9 משחקים באליפות העולם, ראדוליצה העמיד ממוצע של 13 נקודות ו-4.6 ריבאונדים ב-21 דקות משחק.
ראדוליצה שוב זומן לנבחרת סרביה, הפעם ב-2015, כאשר ייצג אותה באליפות אירופה. בחלק הראשון של הטורניר, סרביה שלטה ללא עוררין בבית ב' עם מאזן של 5 ניצחונות ו-0 הפסדים. בשמינית הגמר היא הדיחה את נבחרת פינלנד וברבע הגמר את נבחרת צ'כיה. למרות זאת, הסרבים נעצרו בחצי הגמר והפסידו בתוצאה 67-64 לנבחרת ליטא. במשחק על המקום ה-3 בטורניר, הפסידה סרביה למדינה המארחת, צרפת, בתוצאה 81-68. בטורניר זה הפך ראדוליצה לסנטר הפותח של נבחרת סרביה ולאחד ממובילי הקבוצה ביחד עם מילוש תאודוסיץ' ונמניה בייליצה. ראדוליצה קלע 13.5 נקודות למשחק, ולקח 5.0 כדורים חוזרים עם 61.7% אחוז מהשדה לאורך התחרות. הוא שיחק 18 דקות בממוצע למשחק ובסה"כ ב-9 משחקים.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה עם הנבחרת במדליית כסף.
יעקב נמרודי

ביוגרפיה

יעקב נמרודי נולד ב-1926 בבגדאד. בהיותו בן שבועיים עלתה משפחתו לארץ ישראל. יעקב התייתם בגיל 14 ויצא לסייע בפרנסת המשפחה. כנער, בירושלים של שנות הארבעים, התגייס להגנה והיה פעיל בש"י, במעקבים וברכישות נשק ורכוש. אז התיידד עם מי שהיה עתיד להיות למפקדו, יצחק נבון. 
עם קום המדינה התגייס נמרודי לחיל המודיעין, והיה מראשוני ה"מסתערבים". באמצע שנות ה-50 שירת בפיקוד דרום כקצין מומחה לבדואים, מצרים וירדן. בתפקידו זה פגש והתיידד עם אריק שרון. בשנת 1960, עם התהדקות יחסי איראן-ישראל, מונה נמרודי לנספח צה"ל הראשון בטהראן ולמעשה כיהן כראש שלוחת המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים בטהראן. במשך השנים הפך לאחת הדמויות המשפיעות באיראן של השאה, קודם להפיכת האייתולות. במסגרת זו היה מעורב במבצע יהלום, להבאתו של מטוס מיג 21 עיראקי לישראל. 
בשנת 1964 הועלה לדרגת אל"ם. לאחר שלא קודם, פרש נמרודי בשנת 1970 מצה"ל והפך לאיש עסקים מצליח, שהתמקד בייצוא מפעלי התעשייה הישראליים לאיראן. עם פרישתו מצה"ל הקים עם שאול אייזנברג חברה לייצוא מתקני התפלה בשיטת אלכסנדר זרחין לאיראן. עד 1974 הקימה החברה 26 מתקני התפלה באיראן ועד 1977 יותר מ-60 מתקנים.
במסגרת עסקיו היה מעורב בשנות השמונים בפרשה שזכתה לכינוי "איראנגייט", עסקה סיבובית בה ישראל מכרה נשק לאיראן, באישור אמריקני, בזמן מלחמת איראן-עיראק. פרסומים על כך הופיעו בעיתונות התקופה, אך הוכחשו בידי נמרודי.
לאחר שההסתדרות הציונית החליטה להפריט את חברת הכשרת הישוב בשנת 1988, רכש נמרודי את החברה עתירת הנכסים, במטרה להחזיר את מרכז עסקיו לישראל.
ב-1992 רכש את העיתון "מעריב", שבהנהגת בנו, עופר, החל בשורה של מאבקים בעיתון המתחרה "ידיעות אחרונות" - מאבקים שהובילו למעצרים ולמשפטים. יעקב נמרודי עצמו היה גיבורה של הפרשה השלישית והאחרונה שזכתה לכינוי "פרשת נמרודי ג'", כאשר ביחד עם מקורבו הסופר אריה קרישק ניסו לשבש את משפטו של הבן, עופר. יעקב נמרודי הורשע ונדון למאסר על תנאי ולקנס. גם הסופר קרישק הורשע באופן דומה. לאחר המשפט חלה התרחקות בין השניים.
נמרודי פרסם שלושה ספרים (בעזרת סופרי צללים) על חייו והקריירה שלו: "מסע חיי", "התקווה והמחדל", ו"ימי טהרן" (2010).
יעקב נמרודי נשוי לרבקה ואב לעופר, יעל וסמדר. מתגורר בסביון. בתו, רותי וייסברג, נהרגה בעלות רכבה על מוקש בעת טיול בסיני.
פעילותו של נמרודי בעת היותו נספח צה"ל בטהרן תוארה בסרט "מושל שושן", המבוסס על תצלומיו ויומניו של נמרודי. הסרט הוקרן בערוץ הראשון בשנת 2016. הפקת ועריכת הסרט נעשתה על ידי חברה בבעלות משפחת נמרודי עצמה והסרט ניתן בחינם לערוץ 1, דבר שגרר ביקורת.
קוף עכביש אדום-פנים

מאפיינים

אורך קוף העכביש אדום-הפנים הוא בין ארבעים לשישים סנטימטרים מבלי להחשיב את הזנב, שאורכו לבדו הוא בין 50 ל-80 סנטימטרים ומסייע לו להתלות על עצים ולעבור בין ענף לענף.
שמו ניתן לו משום זרועותיו הארוכות וזנבו הארוך אשר דומים במידת מה לרגלי העכביש. הזנב ארוך מן הגוף ובעל יכולת לפיתה, כך שהקוף מסוגל להיתלות באמצעותו על ענף, בעת שיתר גפיו עסוקים במלאכה אחרת. כתפיו גמישות מאוד ומאפשרות לו להניע בקלות יתרה את זרועותיו כשהוא עובר מענף לענף. הבהונות ברגליו והאגודלים בידיו אינם מותאמים לאחיזה. הוא מסוגל להלך על רגליו האחוריות ולקפוץ באמצעותן למרחק של עד עשרה מטר. גופו מוארך וגמיש ומכוסה פרוות שיער שחור. הפנים חסרות שיער וצבען חום-אדמדם. מעל למצח מזדקר השיער לפנים ומצל על העיניים. 
את כל מזונו, הכולל פירות, פרחים, חרקים, וביצי עופות הוא מוצא על העצים ובאדמה ואת המים הנקווים בין הענפים הוא אוסף בכפות ידיו ומגישם אל פיו.
משך ההריון של האם הוא כ-29 שבועות, ובכל הריון נולד ולד אחד בלבד.
קוף העכביש אדום-הפנים חי בקבוצות משפחתיות. לניקוי ההדדי תפקיד חשוב בחיזוק הקשר בין חברי הקבוצה. התקשורת ביניהם נעשית על ידי הבעות פנים, פתיחה וסגירה מהירה של השפתיים, תוך הוצאת לשון. הגור נצמד אל האם למשך תקופה ארוכה, בעודו לופת את חזהּ או רכוב על גבה.
רוברט קובאלק

רוברט קוּבָאלֶק (בפולנית: Kuwałek;‏ 1966 - 5 ביוני 2014) היה היסטוריון פולני שעסק בעיקר בחקר הקהילה היהודית בלובלין ותהליך השמדתה בשואה. הועסק כחוקר במוזיאון המדינה במיידנק, הקים וניהל את מוזיאון ההנצחה בבלז'ץ.

קורות חייו

רוברט קובאלק נולד בלובלין, סיים את לימודיו באוניברסיטה הקתולית בלובלין בתחום לימודי היסטוריה. תזת התואר השני שלו הייתה "ארגון הציונים הכלליים בלובלין בתקופה 1926-1939" נכתב תחת פיקוחו של פרופ' רישרד בנדר.
לאחר סיום לימודיו החל לעבוד בארכיון המדינה בלובלין, שם עסק בעיקר במחקרים בנושא של הקהילה היהודית בלובלין. כן הועסק בשנים 1995 - 1999 כמורה להיסטוריה בבתי ספר תיכון. בשנת 1999 הפך לעובד של מחלקת המחקר של מוזיאון המדינה במיידנק.
בשנים 2004 - 2007 הועסק כמנהל של המוזיאון - אתר ההנצחה בלז'ץ שהוא סניף מקומי של מוזיאון המדינה במיידנק. הוא הוביל לפתיחתו של אתר זה, והפך אותו לנקודה חשובה על המפה של אתרי זיכרון ההשמדה באזור לובלין. הוא היה מעורב בעבודה עם הקהילה המקומית באמצעות יישום של פרויקטים חינוכיים בשיתוף פעולה עם בתי ספר מבלז'ץ ויישובים אחרים בסביבה.
בשנת 2007 רוברט קובאלק חזר לעבודתו במחלקת המחקר של מדינת המוזיאון במיידנק. בשנים האחרונות עסק במחקר על נושאים הקשורים להשמדת היהודים באזור לובלין במהלך מבצע ריינהרד.
ביוני 2014 נמצאה גופתו בעיר לבוב באוקראינה. לא נמסרו פרטים על סיבת מותו .

פרסים וחברות בעמותות

רוברט קובאלק היה סגן-נשיא האגודה לידידות ישראל-פולין בלובלין ונשיא מרכז האיגוד האירופי "Heritage and Contemporaneity". 
בשנת 2008 העניק לו נשיא פולין אות כבוד בתחום של קידום של היסטוריה ותרבות היהודיות.
בשנת 2014 הוענקה לו מדליה של מרד גטו ורשה על ידי איגוד ותיקי המלחמה יהודית וקורבנות מלחמת העולם השנייה.
קרינתיה

חלוקה מינהלית

קרינתיה מחולקת לשמונָה מחוזות ושתי ערי-מחוז:
מגדיר צמחים

סוגי מגדירים

מגדירי צמחים מתחלקים לקטגוריות של מגדירים מקצועיים, המיועדים לתלמידי וחוקרי בוטניקה, ולמגדירים עממיים, המיועדים לקהל הרחב. הסוג הראשון מנחה את המשתמש בשיטה מדעית: לפי טקסונומיה (משפחות, סוגים, וכדומה), ולפי מורפולוגיה של הצמחים. דוגמה למגדיר כזה היא "מגדיר חדש לצמחי ישראל". מגדירים עממיים נוקטים בגישה פשוטה יותר, כגון זיהוי לפי צבע הפרחים. דוגמה למגדיר כזה היא "מדריך פרחי הבר בישראל".
חלוקה נוספת היא לפי סוגי הצמחים – למשל, מגדירים לצמחי בר, כגון השניים הנ"ל, או מגדירים לצמחי תרבות כגון "צמחי התרבות של ארץ ישראל".
ורונסקיאן

בתורת המשוואות הדיפרנציאליות הרגילות, הוורונסקיאן (wronskian באנגלית) היא פונקציה שמסייעת לפתרון מערכות של משוואות ומשוואות מסדר גבוה. קרויה על שמו של יוזף מאריה הנה-וורונסקי (1776-1853) (פולנית: Józef Maria Hoene-Wroński), מתמטיקאי ופילוסוף פולני.

הגדרה פורמלית

בהינתן קבוצה של  פונקציות, , הוורונסקיאן שלהן מוגדר בתור הדטרמיננטה הבאה:
כלומר, זוהי הדטרמיננטה שמתקבלת מכך שמציבים את הפונקציות בשורה הראשונה, את הנגזרת הראשונה שלהן בשורה השנייה וכן הלאה, עד הנגזרת ה- . נשים לב שהוורונסיקאן הוא פונקציה: עבור כל  הוא מחזיר את הדטרמיננטה כאשר הפונקציות ונגזרותיהן מחושבות בנקודה .
הוורונסיקאן משמש לבדיקת תלות ליניארית של פונקציות:  אם הוורונסיקאן של קבוצת פונקציות שונה מאפס בקטע כלשהו, אז הפונקציות בלתי תלויות בקטע זה. ההפך אינו בהכרח נכון - ייתכן שהוורונסקיאן יתאפס מבלי שהפונקציות יהיו תלויות ליניארית. עם זאת, כאשר כל הפונקציות הן פתרון של משוואה דיפרנציאלית ליניארית כלשהי, התאפסות הוורונסיקאן גוררת את תלות הפונקציות. לכן ניתן להשתמש בוורונסיקאן כדי לבדוק תלות בין פתרונות של אותה משוואה דיפרנציאלית.
עבור מערכת של משוואות דיפרנציאליות ליניאריות מסדר ראשון נהוג להגדיר את הוורונסיקאן בצורה מעט שונה. כל פתרון של המערכת הוא פונקציה וקטורית, ולכן כל עמודה של הוורונסיקאן מכילה את הרכיבים של פונקציה אחת, במקום את הנגזרות שלה. הגדרה זו שקולה להגדרה המקורית במובן זה שאם מתרגמים משוואה ליניארית ממעלה  למערכת של  משוואות ליניאריות ממעלה ראשונה, הוורונסיקאן של הפתרונות יהיה זהה.
עבור ורונסקיאן של מערכת משוואות  כאשר  היא מטריצה מסדר  מתקיימת זהות אבל: אם  הוא הוורונסיקאן של קבוצת פתרונות של המערכת בנקודה  אז מתקיים  מזהות זו ברור כי הוורונסיקאן מתאפס בכל נקודה או שאינו מתאפס כלל (שכן האקספוננט אינו יכול להתאפס, ולכן אם  אז בהכרח גם ).
אמא חורגת

עלילה

איזבל, צלמת מוצלחת אשר אוהבת את עבודתה ולא מוכנה לוותר עלייה, היא בת זוגו של לוק. בעלה לשעבר של ג'קי להם שני ילדים. איזבל מטפלת בשני הילדים, אנה ובן אשר לא נהנים בחברתה ובמשרה שלה כאמא. ג'קי רואה במאמציה ובניסיונותיה של איזבל להתקרב ולטפל בילדים כהתקפה ולקיחת מקומה כאמא במשרה מלאה. היא אינה מבינה שהילדים אכן חשובים לאיזבל. יום אחד מגלה ג'קי שאיזבל איבדה את בן בפארק ולא מפסיקה לריב עם אנה, בת העשרה. ג'קי מרגישה שאינה מצליחה להעביר את הילדים בחסותה של אמא חדשה. כולם צריכים ללמוד כיצד להקריב, לתת וגם לוותר.
נוחי מנדל

ביוגרפיה

מנדל למד בישיבת עטרת כהנים שבירושלים.

קריירה

עם גיוסו לצה"ל, בחר לשרת בחטיבת גולני ושובץ בגדוד 12. בגולני עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם תום הקורס שב לגדוד ושימש כמפקד מחלקה בפלוגה הרובאית, בהמשך שימש קצין המבצעים הגדודי, לאחר מכן שימש סגן מפקד הפלוגה הרובאית, ובהמשך כמפקד פלוגה. בתפקידו הבא שימש כמפקד פלוגה בבה"ד 1. לאחר מכן מונה לקצין אג"ם של יחידת מגלן בעת שפיקד עליה דרור וינברג. בהמשך עבר לשרת בחטיבת הנח"ל ומונה לסגן מפקד גדוד 50. 
ב-2003 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד חרוב בחטיבת כפיר, בתפקידו שירת עד 2005 והוביל את הגדוד בלחימה מול הטרור הפלסטיני ביהודה ושומרון, בין היתר במבצע אישית לוחצת. לאחר מכן פיקד על בסיס האימונים החטיבתי של הנח"ל בשנים 2005–2007, וכסגן מפקד חטיבת יהודה. ב-2008 קודם לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת ירושלים, חטיבת חי"ר במילואים, במקביל פיקד על בסיס האימונים לכיש של פיקוד המרכז. ב-2010 מונה למפקד חטיבת הבקעה עד 2012, ולאחר לימודים במב"ל, מונה ב-2013 לסגן מפקד אוגדת עזה וכיהן בתפקידו עד 2016. כיום מנדל משמש כראש היחידה להתיישבות ותשתיות לאומיות במשרד הביטחון.

חיים אישיים

מנדל נשוי ואב לשישה.
יאגה: אימת היער האפל

תקציר עלילת הסרט

משפחה צעירה מגיעה לדירתה החדשה בפרברי העיר ושוכרת את שירותיה של אומנת צעירה לבתם הקטנה. הבן הצעיר של המשפחה, יגור, מספר על התנהגותה המפחידה של האישה, אך ההורים אינם מאמינים לו. מה שהמצלמות שאב המשפחה מציב ברחבי הבית אינן מראות התרחשויות מוזרות. יום אחד יגור חוזר הביתה ולא רואה כל סימן לא לאומנת ולא לאחותו הצעירה. ההורים מצויים בתוך טראנס מוזר ואינם זוכרים שאפילו הייתה להם בת. יגור מחליט יחד עם חבריו לצאת לחיפושים ועד מהרה מגלה שהאומנת לא הייתה אלא שד סלאבי עתיק, הידוע באגדות עממיות בשם "יאגה".

הפקה

צילומי הסרט החלו בקיץ 2018 במחוז מוסקבה והושלמו ב-31 באוגוסט 2018.
משתנה קפאידי

משתנה קפאידי הוא כוכב ענק בעל בהירות המשתנה במחזור קבוע, בתדירות אופיינית המתבטאת בעקומת בהירות שונה לכל כוכב. הקטגוריה הזו קרויה על שם הכוכב δ בקפאוס, שהוא משתנה קפאידי, אחד הראשונים שהתגלו. המשתנים הקפאידיים מתאפיינים גם במחזורי בהירות מדויקים מאד.
בשנת 1912 גילתה האסטרונומית הנרייטה ליוויט כי קיים קשר בין זמן מחזור הבהירות של משתנה קפאידי לבין הבהירות המוחלטת שלו.
תגלית זו איפשרה את השימוש במשתנים קפאידיים כנרות תקניים למדידת מרחקים ביקום, דבר שאיפשר (בזכות הבהירות הגדולה שלהם) להרחיב את מדידת המרחקים לטווחים שמעבר לשביל החלב. כיום (2013) ניתן לבצע מדידות מרחק באמצעות משתנים קפאידיים עד לתחום של כ-10 גיגה-פארסק; גודלו של היקום הנצפה, על פי הערכות חדשות, מוערך בכ-14 גיגה-פארסק.
האסטרונום אדווין האבל גילה ב־1923 משתנים קפאידיים בגלקסיית אנדרומדה. גילוי זה הראה שגרמי שמים אלה נמצאים בגלקסיה נוספת לשביל החלב, ולא בערפילית בתוכו. הגילוי גם הביא לסיום את הוויכוח הגדול בשאלה אם קיימות ביקום גלקסיות אחרות, בנוסף לשביל החלב.
הקשר בין זמן המחזור של קפאיד מהטיפוס הקלאסי (ראו להלן) לבהירות המוחלטת שלו נתון על ידי הנוסחה האמפירית:  כשזמן המחזור C נתון בימים; הבהירות מתקבלת ביחידות של סקלת הבהירות הלוגריתמית.

מנגנון הפעימה של משתנים קפאידיים

כיום מקובלת הסברה, שקפאידים הם כוכבי ענק שנמצאים בשלבים האחרונים של חייהם. כוכבים אלו סיימו את תקופת הסדרה הראשית, והם מקיימים בליבתם היתוך גרעיני של הליום ליסודות כבדים יותר.
ההסבר המקובל למחזור התאורה של הקפאיד ידוע בכינוי "השסתום של אדינגטון", או "מנגנון Kappa":
הליום מיונן פעמיים (כלומר שאיבד 2 אלקטרונים) אטום לאור, יחסית להליום מיונן פעם אחת (שאיבד רק אלקטרון אחד). פליטת החום מתוך הכוכב מגדילה את כמות ההליום מיונן פעמיים בשכבה החיצונית של הכוכב, שכולא את האור ומאיץ את תהליך החימום. זהו החלק העמום ביותר של מחזור התאורה. ההליום החם מתפשט, מגדיל את נפחו ומתחיל להתקרר. כתוצאה מכך, הוא הופך להליום מיונן פעם אחת, שמאפשר לאור הכוכב לעבור דרכו - זהו החלק המואר ביותר במחזור התאורה של הכוכב. בריחת האור גורמת להאצת תהליך הקירור, ולדחיסתו של ההליום שוב כלפי פני הכוכב, שם הוא מתחמם, עובר יינון נוסף, והמחזור מתחיל מחדש. ל-δ בקפאוס, למשל, מחזור "פעימה" של 5.36634 ימים.
Bitches

רקע והפקה

ב-28 באוקטובר 2016, הוציאה לו את אלבום האולפן השני שלה, Lady Wood, המחולק לשני חלקים, "Fairy Dust" ו- "Fire Fade". שני סרטים קצרים בהשראת שני הפרקים הללו יצאו ביוטיוב וב-Vevo. החלק הראשון, Fairy Dust, יצא ב-31 באוקטובר 2016, שלושה ימים לאחר יציאת האלבום. הוא מבוסס על ששת השירים הראשונים של האלבום; עם זאת, "Bitches", שבאותה תקופה נקרא "What I Want for the Night) Bitches)", הושמע במהלך סצנת הקרנת הקרדיטים של הסרט. גרסת האולפן של השיר נכללה בהמשך באלבום השלישי של לו, Blue Lips, שיצא ב-17 בנובמבר 2017.
ב-4 ביוני 2018, הודיעה לו על גרסת הרמיקס לשיר, בו ישתתפו הזמרות צ'ארלי XCX, איקונה פופ, אליפנט ואלמה, שיצא כסינגל השני מתוך האלבום ב-7 ביוני.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של לו ב-6 ביוני 2018.
בני לוי

קורות חיים

לוי נולד במצרים למשפחה יהודית מיוצאי חלב כילד חסר כל מודעות יהודית. בגיל 11 היגר לצרפת. הוא היה היה תלמיד מבריק וסיים את לימודיו באקול נורמל סופרייר אצל הוגים כלואי אלתוסר וז'אק דרידה. בתוך כך התמסר לרוחות הרדיקליות שנשבו באותם ימים ונעשה מאואיסט. כשעמדו הסטודנטים הצרפתים למוטט את משטרו של הנשיא שארל דה-גול במאי 1968 היה בני לוי, תחת שמו המחתרתי פייר ויקטור, פעיל מרכזי במרד הסטודנטים. 
כעורך הבטאון הרדיקלי של השמאל הפרולטרי "דבר העם" נעצר פעם אחר פעם עם עמיתיו בידי המשטרה הצרפתית, שהייתה נחושה לשים קץ לתסיסה שאיימה על הסדר הטוב. בשנת 1970, כשגברה תדירות המעצרים, החליטו העורכים לפנות לעזרת אדם שהיה חסין מפני הטרדות המשטרה, הפילוסוף ז'אן פול סארטר. סארטר צרף את שמו לרשימת העורכים והמשטרה אכן הרפתה מהם. היה פרופסור חבר באוניברסיטת פריז VII.
בשנת 1973 החליט בני לוי לפרק את "השמאל הפרולטרי" מתוך חשש שהארגון יהפוך לתנועת טרור כדוגמת ארגונים דומים באיטליה ובגרמניה. באותה שנה ייסד לוי את "ליברסיון" (Libération), עיתון שמאלני מתון, שלימים התבסס כאחד היומונים המובילים של צרפת לצד לה מונד ולה פיגרו.
בשלב זה התגלה לשלטונות שמנהיג השמאל הפרולטרי, פייר ויקטור, הוא פליט נטול אזרחות. הדרכון שניפק לו האו"ם הוחרם והוא חויב להתייצב בתחנת המשטרה אחת לשבועיים עם קרוביו ועורך דין. כשהתהדקו היחסים בין עורכי העיתון לסארטר סיפר לו עמיתו על ההטרדות. בתגובה פרש סארטר את חסותו על לוי והזמין אותו לשמש כמזכירו האישי. 
שש שנים עבד ויקטור עם סארטר, ועבודתם המשותפת הניבה ארבעה ספרים עד מותו של סארטר ב-1980. במחקריו עם סארטר החל לגלות את היהדות דרך מחקר קבלי שערכו יחדיו. במחקרם הגיעו השניים למסקנות בדבר נס הישרדותם של היהודים כאירוע מטאפיזי מובהק. במסגרת הלימוד המשותף ביניהם את קורות ההיסטוריה, הם הגיעו למסקנה שישנו מקום נכבד לתקווה של עתיד טוב יותר לאנושות כולה, מה שמביא את שניהם לצדקת רעיון הגאולה היהודית. עם זאת, בקרב החוג שסבב את סארטר, היו שפקפקו באמינות הדברים, ולא האמינו שסארטר אימץ השקפות חדשות שכללו שימוש במושגים דתיים ויהודיים של גאולה ומשיחיות, ולוי הואשם, בין השאר על ידי סימון דה-בובואר, ב"חטיפת הישיש" ובזיוף כתביו.
בעקבות גישושיו המחקריים החל לוי גם בתהליך של הכרת היהדות כחויה אישית, ובסופו של דבר חזר בתשובה ולמד בישיבת הסטודנטים (בראשות הרב אליהו אבוטבול) בשטרסבורג. במקביל הפך לתלמידו של הפילוסוף היהודי עמנואל לוינס. בשלב מאוחר יותר עלה לישראל והתגורר בשכונת בית וגן בירושלים בה גר בשכנות למורו ורבו הרב משה שפירא. הקים ברחביה, יחד עם ברנאר-אנרי לוי ואחרים, את מכון לוינס והיה פעיל כדובר היהדות באירועים אקדמיים בצרפת. נפטר בפתאומיות בחול המועד סוכות 2003, ונקבר בהר המנוחות בירושלים.
סביב דמותו של בני לוי נרקם הסיפור "גלגל חוזר בעולם" מאת קרוב משפחתו הרב חיים סבתו (בתוך הספר "אמת מארץ תצמח"), למרות שהשניים לא הכירו לפני כן ונפגשו לראשונה באירוע לכבוד פרסום הספר.