בית הספר התיכון ע"ש סליגסברג

היסטוריה

בשנת 1942 יסד ארגון "הדסה" את בית-הספר התיכון המקצועי לבנות על שם אליס סליגסברג, כדי להעניק הכשרה מקצועית לנערות וכן יסד את בית הספר המקצועי על שם השופט היהודי האמריקני לואי דמביץ ברנדייס.
שני בתי-ספר אלה התמזגו למוסד חינוכי מקיף אחד בשנת 1971.
ארגון הדסה הוקם ב-1912 בניו יורק על ידי קבוצת נשים בהנהגתה של הנרייטה סאלד (1860 - 1945).
ארגון שנועד לקדם מפעלים ומוסדות יהודיים לרפואה ציבורית בארץ ישראל וכן לטפח ולהפיץ את הרעיון הציוני באמריקה. כינוס הייסוד התקיים בחג פורים, והארגון נקרא על שמה של אסתר המלכה (בשמה היהודי: הדסה).
בשנת 1914 שינתה התנועה את שמה ל"הדסה- הסתדרות הנשים הציוניות באמריקה". שנה אחר כך כבר היו לארגון הדסה סניפים בשבע ערים בארצות הברית, ובמשך שנים ארוכות, כמעט עד קום המדינה, מספר החברות בהדסה היה גדול יותר ממספר החברים ב"הסתדרות ציוני אמריקה" (ZOA), אליה הדסה הצטרפה עם סיום מלחמת העולם הראשונה.
עם סיום מלחמת העולם הראשונה, נשות הדסה הגיעו לארץ ישראל בראש משלחת רפואית גדולה מטעם התנועה ציונית האמריקאית. משלחת זו ייסדה מרפאות ובתי חולים בישראל שנתנו שירות לכל האוכלוסייה, יהודים וערבים כאחד, בהתאם להשקפה הליברלית של נשות הדסה.
בראש המשלחת עמדה חברת הדסה, אליס לילי סליגסברג (Alice Seligsberg,‏ 1873 - 1940).
אליס סליגסברג הייתה בוגרת מכללה ללימודים אקדמיים בארצות הברית ובברלין. היא עסקה בעבודה סוציאלית בניו-יורק, תחום שבו הביאה לחידושים רבים. בשנים 1913 - 1916 ניהלה מוסד שטיפל בילדים יתומים ודאג למצוא להם בית מאמץ. אליס סליגסברג שימשה נשיאת ארגון הדסה בשנים 1921 - 1923. היא נפטרה בשנת 1940, ובית הספר המקצועי סליגסברג הוא חלק ממפעל הזיכרון שנעשה על שמה.
תחילה פעל בית הספר סליגסברג בפינת רחוב הסולל ורחוב הנביאים בירושלים, ליד בית החולים לשעבר ע"ש רוטשילד, שגבל עם בית הספר. לימים הוא היה לבית ספר מקיף, וגם מקומו השתנה, ונעשתה תפנית חשובה באורח התנהלותו ובתכנים הנלמדים בו.
בית הספר סליגסברג התנהל כמוסד עצמאי, ומנהלת בית הספר הראשונה, דר' הלן קיטנר, התמנתה על ידי נשות הדסה בארצות הברית. באופן טבעי הייתה המנהלת הדמות המרכזית הקובעת את אופיו של בית הספר ואת דרכי הנהלתו. בית הספר סיפק לבוגריו, שסיימו ארבע שנות לימוד, תעודות גמר במגוון מקצועות: מלאכת מחשבת, תפירה, בישול, קצרנות והנהלת חשבונות.
בית הספר המקצועי שהיה מיועד לבנות, במקורו, היה במרוצת השנים, כאמור, לבית ספר עירוני מקיף, המשרת אוכלוסייה מגוונת של בנים ובנות, ובו מגוון חדש של מקצועות הוראה. 
בשנת 1984 הועבר בית הספר מרחוב הסולל אל תלפיות החדשה, אל מבנה חדש ומרשים. היום הוא בית ספר שש שנתי.

המכינה הבית ספרית

המכינה הבית ספרית בבית הספר מקיף סליגסברג בירושלים הוקמה בשנת תשע"ד. המכינה היא פרי יוזמתם של תומר אושרי, מנהל בית הספר, וגור גלעת ראש המכינה. תומר, אשר ניהל במשך 5 שנים את המכינה הקדם צבאית, "מכינת הנגב" בשדה בוקר, החל תהליך של בניית הפרויקט יחד עם גור, הרכז החברתי של בית הספר. ביחד עם מורים נוספים בבית הספר הם הקימו את המכינה כשילוב של עקרונות מהמכינות הקדם צבאיות עם עקרונות החינוך הפורמלי בבית הספר. 
הרעיון הוא להבנות בסיס ללימוד והכרת זהותם האישית של התלמידים בשכבת יב', הכרת החברה הישראלית לגווניה, חינוך למנהיגות חברתית ותרומה לקהילה.

רציונאל

הלימודים בתיכון מתקיימים במתכונת בית-ספרית רגילה ומלאה בשכבות י' ו- יא', כשברקע פעילות חינוכית- חברתית היוצרת תשתית להבניית "המכינה הבית ספרית" בשכבת יב'. מתחילת שנת יב', תלמידי השכבה מקיימים שיעורי הכנה ולימוד כיתתיים לקראת המכינה. כל לומדת לעומק נושא לבחירתה, לשם העברת הנושא לשאר הכיתות ובניית הנושא בתוך המסע המסכם של המכינה. במהלך המכינה, התלמידים עוסקים בלמידה ברוח המכינות למנהיגות: ניהול עצמי, שיעורי בחירה תקופתיים, תרומה לקהילה ופרויקט שכבתי-קהילתי.

המכינה בתשע"ד

בשנת תשע"ד הוקמה המכינה לראשונה בתקופה שלאחר מועד בחינות החורף בתאריכים ה-9/2/14 ועד ה-1/3/14. במשך שלושה שבועות לא התקיימו לימודים פורמליים בשכבת יב', ובמקומם תלמידי השכבה חוו לימודים, סיורים ופעילויות על בסיס שלושת הדגלים של המכינה: זהות וחברה ישראלית, מנהיגות חברתית ותרומה לקהילה. הפרויקט רובו ככולו התנהל בשיטת ה"ניהול העצמי" של התלמידים. כך, הוא הסתיים בשבוע מסע בדרום הארץ, אותו התלמידים בנו כחלק מלימודי המכינה, אשר כלל מפגשים עם אנשים שהשפיעו על החברה הישראלית בחברה, כלכלה, פוליטיקה, דת, צבא.

המכינה בתשע"ה

בעקבות שיתוף פעולה עם בית אבי חי, בוצעה הערכות אינטנסיבית ועמוקה יותר עם צוות השכבה ומיד עם חזרת שכבת י"ב מהמסע לפולין, החלו בהכנות למכינה. כל כיתה התחילה ללמוד לעומק סוגיה בחברה הישראלית, כדי שתוכל ללמד אותו לשכבה, בשבוע של המכינה בבית הספר ובמהלך המסע המסכם. נבנו מערכים העוסקים ב"יחס לאחר", זאת לאור ההבנה שהמפגש עם דעות, אנשים, מגזרים ותפיסות שונות דורש הכנה של התלמידים.
המכינה החלה בשבוע וחצי אינטנסיביים בבית הספר ובבית אבי חי הכוללים הרצאות, פעילויות, התנדבויות, שיעורי בחירה, סדנאות העוסקות ביחס לאחר ולמידת עמיתים. התלמידים יזמו וקבעו את ההרצאות בשבוע זה ואף הגדילו לעשות וביצעו ימי גיוס כספים, כדי להגדיל את תקציב המכינה. בהמשך לכך, יצאו תלמידי השכבה למסע מים אל ים, בו התוודעו לנופי ואנשי הצפון באמצעות מפגשים והתנדבויות שהתלמידים יזמו, מתוך למידת הסוגיות השונות בחברה הישראלית. שיאו של השבוע היה בקיום שבת שכבתית משותפת.