google/wiki40b huggingface dataset:
ירוחם לוריא

ירוחם לוריא (19 בספטמבר 1914 – 2 בדצמבר 1977) היה משורר, מתרגם ועורך ישראלי.

ביוגרפיה

נולד בנווה צדק נצר לאר"י הקדוש (מצד אביו) ונכד לאהרן שלוש, ממייסדי נווה צדק, (מצד אמו). למד בבית ספר "כל ישראל חברים" ("אליאנס") בנווה צדק, ואחר כך (1930-31) במכינה האוניברסיטאית של האוניברסיטה הצרפתית בביירות (לבנון) וב-1932 סיים את לימודי ב"קולג' דה פרר" (קולג' האחים) ביפו.
מילא תפקידי מנהלה שונים בקונסוליה הבולגרית, בבנק אפותיקאי כללי, במנהל המזון של שלטונות המנדט הבריטי ובצנזורה על העיתונות (תחילה תחת שלטונות המנדט ועם קום המדינה בצנזורה הצבאית). 
במקביל עסק בעריכה ובתרגום במקומות שונים (עיתון "הצופה", הוצאת הספרים "מ. ניומן", "קול ישראל" ועוד). בשנת 1952 מונה כמזכיר הספרותי בהוצאת "דביר" ומשנת 1958 היה מזכיר המערכת בהוצאת "עם עובד". 
אלמנתו היא העיתונאית תקוה וינשטוק לבית הכהן, נינת מיכל הכהן.

הנצחה

הוצאת עם עובד העניקה מספר פרסים לסופרים ומשוררים על שמו.
עיגולי פורד

עיגולי פורד הוא מונח במתמטיקה, מדעי ההנדסה והחשבון לציון עיגולים שמרכזם  ורדיוס  כאשר  הוא שבר שאינו ניתן לצמצום, כלומר  וגם  הם מספרים זרים שונים זה מזה. 
כל עיגול פורד משיק לציר האופקי  וכל שני עיגולי פורד הם משיקים זה לזה או זרים. 
חישוב עיגולי פורד צמודים נעשה על ידי חיבור המונים למונה חדש, וחיבור המכנים למכנה חדש.
הם נקראים על שם לסטר פורד (האב) שתיאר אותם ב 1938 במאמר בכתב העת הAmerican Mathematical Monthly.
דירוג פיב"א

שיטת חישוב

בדירוג מחושבות רק תוצאות שהושגו בתחרויות רשמיות שאורגנו על ידי פיב"א, כך שלמשחקי ידידות אין השפעה על הדירוג.
אמי - הילדה עם הילקוט הכחול

הסדרה והשפעתה

בזמן הפקת הסדרה זכו טלנובלות הילדים, כגון "קטנטנות" להצלחה. הסדרה זכתה אף היא להצלחה במקומות בהן שודרה, וביניהם ישראל. בסדרה שולבו 27 שירים מקוריים שזכו להצלחה במדינות דוברות ספרדית.

סיפור העלילה

הסדרה מגוללת את סיפורה של אמי בת ה-9. סופת הוריקן שארעה בעודה תינוקת, גרמה לה להגיע אל הים, בתוך סלקל, שם הגיעה לידי זוג בשם מתיאס ופרלה החיים באוניה, שהייתה קלועה בעיצומה של הסערה. הזוג, שלא היו לו ילדים, חילץ את התינוקת שהגיעה אל האוניה, ואימץ אותה. לאחר זמן מה טבעה פרלה בסופה, ומתיאס, שהיה מלח במקצועו, לא יכול היה לשאת עוד את השהיה בים והפסיק להפליג. אמי המשיכה להתגורר עם מתיאס באוניה העוגנת בנמל, מבלי לדעת שהוא איננו אביה הביולוגי. 
בסדרה מוצגים גם חבריה של אמי - ראול, גאטו, פקאס, צ'איוטה וטולין. העלילה עוסקת בגעגועיה לאם שלא זכתה להכיר. 
אחד מתושבי העיירה "פוארטו אספרנסה"(נמל התקוה)- אוקטביו המליונר, החולה וטוב הלב- הוא אביה הביולוגי של אמי, אך אינו יודע זאת. הוא סבור שנולד לו בן, ומאז הסופה הוא לא הפסיק לחפש אותו . כדי להתקרב אל ילדי העיירה הוא ממציא דמות ליצן, אשר מופיע ברחובות בפני הילדים והוריהם. באחד ממופעי הקסמים המאולתרים שלו הוא פוגש את אמי, והשניים מתידדים, מבלי לדעת מהו הקשר האמיתי ביניהם.
בנוסף, אמי מתידדת עם בתולת ים שהכירה באחת הפעמים בהם צללה בים (בשעה שאמורה הייתה להיות בבית הספר), ומעניקה לה את השם "קורל". בהמשך מתברר שקורל היא בעצם אמה של אמי.
הילדים העשירים הלומדים בכתתה של אמי לועגים לה על היותה עניה ויתומה מאם. 
במהלך הסדרה אמי נאבקת במכשפה המרושעת קרלוטה, המנהלת בית יתומים בשם "סן פליפה" בעיירה, אליו מגיעה אמי בהמשך, בעל כורחה. 
בסדרה אלמנטים על- טבעיים, ובסיומה מביסה אמי את המכשפה הרעה בכך שהיא הופכת אותה לבובה, ונותנת לעוזרת של המכשפה מינרווה את לבה הטוב, שנגזל ממנה בילדותה על ידי קרלוטה. אמי מתאחדת עם אמה האמיתית, מצליחה לכבוש את לב אהובה ראול, ואילו מתיאס מצליח להתגבר על פחדו מן הים. בסיום אותו הפרק מתגלה לקהל הצופים שכל אירועי הסדרה הם בעצם סיפור שאמה של אמי מספרת לה, ומבלות ביחד יום כיף - חלומה של אמי.
קרל-תיאודור צו גוטנברג

לימודיו

בשנת 1991 לאחר סיום לימודי התיכון ברוזנהיים, הצטרף גוטנברג לצבא גרמניה לחטיבת חיל רגלים מספר 23 בשירות הסדיר, בסיום שירותו הוא עזב את הצבא בדרגת סמל.
בשנת 1999 קיבל גוטנברג את תוארו בחוק ומשפט מאוניברסיטת בייראות' שבגרמניה, אך לא המשיך לבחינות הארציות בנושא.
בשנת 2011 הצטרף גוטנברג למרכז הלימודים האסטרטגיים הבינלאומיים (CSIS) כמדינאי נכבד. כמו כן הוא מייעץ כסגן נשיא הנציבות האירופית לקידום חופש האינטרנט בנושאי שאלות החוץ.

פוליטיקה

כחבר הפרלמנט משנת 2002 עד מרץ 2011, גוטנברג החזיק לתקופה קצרה את תפקיד המזכיר הכללי של מפלגתו, לפני שמונה לשר הפדרלי לכלכלה וטכנולוגיה בקבינט הראשון של אנגלה מרקל ב-10 בפברואר 2009. לאחר שנכנס לתפקידו בקבינט, הוא הפך במהרה לאחד הפוליטיקאים הפופולריים ביותר של גרמניה. מ-28 באוקטובר 2009 שימש גוטנברג כשר הביטחון של גרמניה בקבינט הראשון של אנגלה מרקל, ובעקבות גילוי של הביקורת הציבורית על תארו הלימודי בוטל הדוקטורט שקיבל בעברו, ופרשה זו הובילה להתפטרותו מתפקיד שר הביטחון ב-1 במרץ 2011.

משפחה

הברון קרל תיאודור צו גוטנברג נשוי לרוזנת שטפני פון ביסמרק שונהאוזן. השניים נפגשו בפסטיבל "מצעד האהבה" בברלין בשנת 1995, ונישאו ב-12 בפברואר 2000. יש להם שתי בנות, שנולדו בשנים 2001 ו-2002.
נורית קורן

קורות חיים

קורן (לבית מנצורה) נולדה בשכונת מחניים בירושלים, להורים יוצאי תימן. יש לה ארבעה אחים. אביה היה פועל, נהג משאית ונהג מונית. המשפחה הייתה מסורתית וקורן עצמה למדה בבית ספר חרדי מרשת בית יעקב. בשנת 1971 עברה משפחתה לקריית ארבע, ובתיכון למדה בפנימיית גבעת וושינגטון. בגיל 17 נישאה לאלי קורן, ועברה אתו להתגורר בהרצליה, שם למדה בתיכון הראשונים, עד שפרשה ממנו לאחר שהרתה. גרה בהרצליה עד היום ואם לארבעה ילדים.
בגיל 38 נרשמה ללימודי תואר ראשון במדעי החברה והרוח באוניברסיטה הפתוחה, וסיימה אותם לאחר חמש שנים, בהצטיינות. לאחר מכן סיימה תואר ראשון ושני במשפטים, מטעם הקריה האקדמית אונו ואוניברסיטת בר-אילן בהתאמה וקיבלה רישיון עריכת דין.
קורן הייתה מנהלת לשכתו של גלעד ארדן בשנים 2010–2012, בעת כהונתו כשר להגנת הסביבה. הייתה ממייסדות עמותת אחל"ה (איכות חיים לתושבי השרון) ופעילה חברתית למען אוכלוסיות חלשות ואנשים עם מוגבלות.
ניסתה לרוץ לכנסת ה-18 וה-19 ברשימת הליכוד אך נבחרה למקום לא ראלי ולא נכנסה לכנסת. לקראת הבחירות לכנסת העשרים נבחרה בשלישית ברשימת הליכוד, הפעם במקום ה-28, המוקצה לנציג מחוז מישור החוף, ונכנסה לכנסת העשרים לאחר שהמפלגה קיבלה 30 מנדטים.
לאחר בחירתה לכנסת נבחרה לשמש כסגנית יו"ר הכנסת עד ל-1 ביוני 2016. משמשת כיום כחברת הוועדה לבחירת שופטים וכמו כן כחברה בחמש ועדות כנסת נוספות. קורן פועלת למען הרכב מגוון יותר של בית המשפט העליון בדגש למינוי נשים ומזרחים מהזרם השמרני והימני. בנוסף, קורן היא יושבת-ראש הוועדה המיוחדת לפרשת היעלמותם של ילדי תימן, מזרח והבלקן וממובילות המאבק בכנסת. חה"כ קורן יזמה הקמת מאגר גנטי של דנ"א של משפחות ומאומצים בשיתוף פעולה של חברת MyHeritage ונכון לינואר 2017 המאגר מונה למעלה מ-600 דגימות. בשנת 2017 לאחר הקמת מאגר דגימות ה-DNA שיזמה ח"כ נורית קורן, מצא יהודה קנטור את משפחתו. דגימות ה-DNA שלו נמצאו מתאימות לבני משפחה תימנית, שדגימותיהם היו אף הן במאגר שהוקם. החל מפברואר 2017 קורן היא יושבת ראש הוועדה הפרלמנטרית המיוחדת לפרשת העלמותם של ילדי תימן מזרח והבלקן.
בנוסף קורן מכהנת כיושבת-ראש השדולה למען זכויות אנשים עם מוגבלויות, יושבת-ראש השדולה לקידום העלייה והקליטה של עולים מצרפת, יושבת-ראש השדולה להליכי גבייה הוגנים בהוצאה לפועל.
בבחירות לכנסת ה-21 שובצה במקום ה-43 ברשימת הליכוד ולא נכנסה לכנסת.
דרום תימן

דרום תימן לאחר הקמתה

עם הקמתה של דרום תימן, היא התקבלה כחברה באו"ם ובליגה הערבית. 
המצב בדרום תימן התערער במשך השנה הראשונה לעצמאותה. היו לה מעט משאבים כלכליים משלה. הסיוע הבריטי שהובטח להם היה דל, והופסק לאחר זמן קצר בשל סכסוכים בלתי פוסקים. הנכס הכלכלי היחיד שלה, נמל עדן, הועמד בסכנה על ידי סגירת תעלת סואץ. באותו הזמן נאבקו בינם לבין עצמם סיעות מתונות ושמאלניות-קיצוניות בתוך הנל"פ על השלטון, דבר שגרם לאי יציבות ולשתי מרידות-נפל במהלך 1968. ביוני, 1969 הדיחה הפיכה את הנשיא קחטאן אל-שעבי וממשלתו, והחליפה אותם במועצת נשיאות וממשלה שמאלנית קיצונית יותר בראשות מוחמד עלי חיית'ם וסאלם רביע.
במשך השנים הראשונות הללו נעשה ניסיון לחסל את המערכת השבטית המסורתית על ידי ביטול הסולטאנויות הקודמות וחלוקה מחדש של דרום תימן ל-6 מחוזות חדשים. הסולטאנים ומנהיגי סא"ל ו"פלוסי" נרצחו, נכלאו או נדונו למוות ורכושם הוחרם. נוסף על "חטאי" העבר שלהם, הם הואשמו במזימות קשר ובניסיון של מרד נגד המדינה, בעצה אחת עם סעודיה ו"האימפריאליסטים". 
היחסים בין דרום תימן לצפון תימן היו מתוחים. היחסים של דרום תימן עם סעודיה (שהייתה מדינה שכנה לדרום תימן) היו עוינים, וסעודיה אפילו לא הכירה בדרום תימן, ומהר מאוד החל סכסוך גבולות. היחסים עם מצרים היו קורקטיים אך באופן מסויג. כשדרום תימן ביקשה סיוע, נתנה לה מצרים עזרה מועטה בלבד. אך סיוע כלכלי ובעיקר צבאי ניתן על ידי ברית המועצות, אליה הלכה והתקרבה דרום תימן. כמו כן, התפתחה מערכת יחסים הדוקה בין דרום תימן לסין, שגם היא העניקה סיוע לדרום תימן. היחסים בין דרום תימן לארצות הברית נותקו על ידי דרום תימן, בשנת 1969. דרום תימן, בממשלה השמאלנית, הכירה במזרח גרמניה, כדי לבטא את נטיותיה השמאלניות. 
דרום תימן נקטה ביחס אנטי-ישראלי קיצוני מובהק, ואיימה לסגור את מצרי באב אל מנדב לכלי שיט ישראליים. 
בשנת 1990, לאחר סיום המלחמה הקרה, התבצע איחוד בין שתי המדינות ("דרום תימן" ו"תימן") למדינה אחת הנקראת "הרפובליקה של תימן". תנועה בדלנית לעצמאות הדרום דוכאה ב-1994.
כביש 31

היסטוריה

תוכנית לסלילת הכביש גובשה כבר באמצע שנות ה-50.
בתחילת 1961 בוצעו עבודות המדידה של הקטע המערבי של הכביש מלהבים לערד וביולי 1961 הוחל בסלילת הכביש. התחלת העבודה צוינה בטקס בנוכחותו של פנחס ספיר. עבודות העפר על הכביש נמשכו עד מאי 1962 ואז הוחל בהנחת תשתיות. במחצית השנייה של 1962 בוצעו עבודות הזיפות והכביש נחנך בפברואר 1963. במעמד החנוכה נקרא הכביש על שם גרשון דובנבוים איש הפלמ"ח שנהרג באזור. בקטע המזרחי של הכביש, מערד לים המלח, החלו עבודות הפריצה ביולי 1961, אך הם לקחו זמן רב יותר בגלל המתווה התלול של הכביש, והסתיימו בספטמבר 1962. קטע זה של הכביש נחנך ביוני 1964. 
הכביש כלל נתיב אחד לכל כיוון, ובשנים 2010-‏2012 נהרגו בו 30 בני אדם בתאונות דרכים. הקטע בין ערד לסדום היה כביש מסוכן הצונח לאזור ים המלח בסיבובים חדים עד לשדרוגו בשנת 2014. קטע זה אהוב על אופנוענים שאחדים מהם מצאו בו את מותם. מדרום לכביש נמצא מקבץ של מספר אנדרטאות לאופנוענים שנהרגו במה שמכונה "כביש המוות". בשנת 2010 החלה החברה הלאומית לדרכים בישראל בביצוע פרויקט להרחבת הכביש לדו-נתיבי בשני המסלולים בקטע צומת שוקת - ערד. הפרויקט כולל הקמת אי תנועה רחב ומגונן בין המסלולים, וכן הקמת מחלפונים במקום הצמתים הקיימים. רוב המחלפונים נפתחו בשנת 2015. במסגרת העבודות בוצע טיפול אינטנסיבי לפיתוח הנופי ולגינון בשולי הדרך, הוקמו מדרכות ותותקן תאורה לכל אורך הקטע. בנוסף, נסלל שביל אופניים והוצבו מעקות בטיחות לכלי רכב ולהולכי רגל. בצומת הכניסה לעיר ערד הוצב רמזור להסדרת התנועה בין כביש 31 לרחובות שמיר וקנאים.
ב-3 בפברואר 2015 אירעה תאונה בין משאית שהובילה טרקטור לבין אוטובוס סמוך לצומת להבים. 8 תושבות חורה והסביבה נהרגו ועשרות נפצעו.
בעבר נמשך הכביש מערבה עד לצומת הנשיא. כיום קטע הכביש מצומת הנשיא לצומת להבים מסומן ככביש 310. כביש 6 נסלל תוך ניצול התוואי הקיים של כביש 31 מלהבים עד מחלף לקיה וכיום קטע זה מסומן ככביש 6 בלבד. הקטע נפתח בשנת 2015. כביש 6 ממשיך דרומה ומתחבר לכביש המשודרג לערד במחלף שוקת.
בובי ג'ונס

רוברט טייר "בובי" ג'ונס (באנגלית: .Robert Tyre "Bobby" Jones Jr;‏ (17 במרץ 1902 - 18 בדצמבר 1971) היה שחקן גולף חובבן אמריקאי אשר נחשב לאחד הטובים בכל הזמנים].

ביוגרפיה

ג'ונס נולד באטלנטה שבמדינת ג'ורג'יה, והחל לשחק גולף בגיל צעיר. כשהיה בן 6 זכה בטורניר הגולף לילדים, וכשהיה בן 14 הגיע לסיבוב השלישי באליפות ארצות הברית לחובבים.
בזמן השיא שלו בתור שחקן גולף, בין השנים 1923-1930, ג'ונס שיחק הן בתחרויות החובבנים התחרה בהצלחה לא מועטה גם בתחרויות המקצועניות. לעיתים, הוא הצליח לנצח כוכבי גולף כמו: וולטר הייגן וג'ין סאראזן (Gene Sarazen), שזו הייתה גם תקופת השיא שלהם. גם בתקופת השיא שלו, עבד ג'ונס כעורך דין במשרה חלקית.
בשנת 1923 זכה בתואר החשוב הראשון שלו - אליפות ארצות הברית הפתוחה. הוא ניצח בתחרויות רבות באותה התקופה. כמו כן, הוא שחקן הגולף היחיד שזכה ב"גראנד סלאם" - זכייה בארבעת הטורנירים הגדולים באותה השנה (1930). בסך הכל, השתתף ג'ונס ב-31 טורנירי מייג'ור, מתוכם זכה ב-13 והתמקם בעשירייה הראשונה ב-14 אחרים.
בגיל 28 פרש ממשחק הגולף והשקיע את עיקר זמנו בעריכת דין, וזאת אף על פי שהרוויח כסף רב ממשחק והדרכת גולף וכן מעיצוב ציוד.
כשהסביר את החלטתו לפרוש אמר ג'ונס: "זה (אליפות בגולף) כמו כלוב. ראשית, אתה מצפה להיכנס לשם ואחר כך אתה מצפה להישאר, אבל כמובן שאף אחד לא יכול להישאר" .
ג'ונס ייסד מגרש גולף על שם העיר בה הוא חי, ואף הקים טורניר שנתי בינלאומי בשם המאסטרס.
הוא נפטר בגיל 68 מסירינגומיאליה (מחלה בעמוד השדרה) בביתו שבאטלנטה.
FAMAS

היסטוריה

רובי הבולפאפ הצרפתים הראשונים פותחו בין השנים 1946-1950 ב-AME ו-MAS (חברות נשק).
ה-FAMAS F1 החליף את MAS 49 ואת MAT-49 הישנים בשנת 1978 ויוצרו בסביבות ה-400,000 רובי FAMAS F1 
ה-FAMAS G2 פותח בשנת 1994 במטרה לשפר את הרובה ולהתאים למחסניות של נאט"ו, אך למרות ייצור ה-FAMAS G2, ה-FAMAS F1 עדיין נשאר הנשק הסטנדרטי של צבא צרפת.
יצחק היינמן

קורות חיים

היינמן נולד בפרנקפורט שבגרמניה. בנעוריו היה תלמידו של הרב מרדכי מקס הורביץ, לצד לימודי חול. למד את לימודיו האקדמיים באוניברסיטאות שטרסבורג, גטינגן וברלין, ובה למד גם בבית המדרש החרדי לרבנים. בשנת 1897 הוסמך היינמן בפילולוגיה קלאסית.
בשנים 1900–1939 ערך היינמן את ה-Monatsschrift für Geschichte und Wissenschaft des Judentums (הירחון להיסטוריה היהודית ולמדעי היהדות). בנוסף, הוא הורה בבית המדרש לרבנים בברסלאו (1919–1938) ושימש פרופסור להיסטוריה הלניסטית ומדעים קלאסיים באוניברסיטת ברסלאו (משנת 1930). בשנת 1939 עלה לארץ ישראל ולימד בסמינר למורים דתיים בשכונת בית וגן.
היינמן נודע במחקריו ופרסומיו הנוגעים לפרשנות הספרות ההלניסטית, ספרות יוון וספרות ישראל העתיקה. בין מפעליו נודעו תרגומו לגרמנית של כתבי פילון האלכסנדרוני ותרגומן לעברית של אגרות הרש"ר הירש. כמו כן הוא נמנה בין עורכי האנציקלופדיה המקראית.
בשנת 1955 הוענק להיינמן פרס ישראל למדעי היהדות.
תמי והרווק

תקציר העלילה

תמי (דבי ריינולדס) היא נערה בת 17 הגרה ביחד עם סבה (וולטר ברנן) בבית סירה במיסיסיפי על גבול לואיזיאנה. היא עוסקת בעבודות בית ומדברת כל הזמן עם העז שהיא חברתה הטובה ביותר. הסב מתפרנס מייצור בלתי חוקי של ליקר מתירס.
יום אחד מתרסק מטוס לתוך הביצה קרוב לביתם. תמי וסבה יוצאים בסירה למקום ההתרסקות ומוצאים שם בחור פצוע ומעולף. הם לוקחים אותו לבית הסירה ותמי מטפלת בו עד שהוא מתעורר ומספר ששמו פיטר ברנט (לסלי נילסן). לאחר שהוא מתאושש הוא חוזר לביתו לא לפני שהוא מבטיח לסבא שאם יקרה לסבא דבר תוכל תמי לגור בבית משפחתו.
לאחר זמן נעצר הסבא בגלל עיסוקו הבלתי חוקי ונשלח לכלא. תמי הולכת ברגל עם עיזתה לבית האחוזה של משפחת ברנט. היא מוסרת לפיטר שהסבא איננו והוא מניח שהוא מת. פיטר מקיים את הבטחתו לסבא ובהסכמת אמו (פיי ריי) עוברת תמי לגור בבית משפחת ברנט. יחסה של גב' ברנט משתנה כאשר תמי מגלה כי סבה נמצא בכלא. דודתו של פיטר, רני (מילדרד נטוויק) מחבבת את תמי ומעודדת אותה. עם הזמן לומדת תמי הכפרית את מנהגי הבית ומתחילה להתחבב על המשפחה. פיטר מתייחס אליה כילדה ויש לו חברה רצינית בשם ברברה (מלה פאוורס).
פיטר עושה ניסיונות בפיתוח זן עגבניות ותמי תומכת בו. לאחר סערה ההורס את השתילים שלו הוא מתייאש ומחליט לקבל הצעה לעבוד בפרסום. תמי כועסת על כך וחוזרת לביתה שם מחכה לה הסבא שהשתחרר מהכלא. פיטר מגיע למסקנה שהוא מעדיף את תמי על ברברה. הוא הולך לבית הסירה ופוגש את תמי והם מתנשקים בפעם הראשונה.
יחסי סן מרינו–קזחסטן

היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים והמלאים שבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו לבין רפובליקת קזחסטן כוננו ב-14 באפריל 2004. ב-2017 מינתה קזחסטן שגריר לא תושב לסן מרינו, השגריר הוא תושב רומא, בירת איטליה ושגריר קזחסטן גם בה.
ב-2015 הסתכם הסחר הכולל שבין קזחסטן לבין מלטה בשווי של 1.697 מיליון דולר אמריקאי.
זאפ - קסברה

מנוע וסוללות

מנוע 6.7 כ"ס, DC  מוברש המקבל אנרגיה מ-6 סוללות עופרת -  12 וולט, אטום חומצה ג'ל.  בדגמי 2008  המנועים ללא מברשות DC.
טווח הסוללה - 64 ק"מ.
אופציונאלי- סוללות במצב רכוב על גג פנל סולארי על גרסת  ה- Xebra Xero, אשר מאפשר טפטוף טעינת סולארית, שאמור להאריך את טווח חיים של שש סוללות הגרירה.
לזאפ-קסברה בלמי דיסק בשלושת הגלגלים.
דב פרידקין

ביוגרפיה

דב פרידקין נולד ב-1 בינואר 1926 בתל אביב.
בגיל 17, במסגרת מאתיים ימי חרדה נקרא לשירות בפלמ"ח בפלוגה ה' מחלקה ה' (שבסיסה היה בקיבוץ נגבה) כדי להגן על ארץ ישראל מפני פלישת הנאצים הצפויה. במסגרת אימוניו שהה כשנה בקיבוץ נגבה, היישוב הדרומי ביותר ביישוב היהודי בארץ ישראל דאז.
בשנת 1944 המשיך שירות של שנתיים נוספות בקיבוץ גבעת השלושה, ובשנת 1945 עלה עם קבוצת ההכשרה כדי להקים את קיבוץ משגב עם כנקודת היאחזות. שם היה מזכיר חוץ וגזבר הקיבוץ.
בשנת 1948 עם פרוץ מלחמת השחרור התגייס לצה"ל ולאחר שחרורו עבד בתעשייה הצבאית.

באופקים

בשנת 1957 הוא נקרא על ידי נציגי מפלגת מפא"י לעזור בניהול עיירות פיתוח בדרום הארץ. הערים אשר הוצעו לו היו אשדוד ודימונה. אך בהמלצתה של סנטה יוספטל בחר פרידקין להגיע לאופקים.
כך מספר פרידקין על התקופה:]
באוגוסט 1957 קרא משרד הביטחון לעובדיו לצאת להתנדבות לעבודה וארגון בעיירות הפיתוח, עולים שזה מקרוב באו ושאינם דוברי עברית ומוכי אבטלה. נעניתי לאתגר. הופנתי למרכז מפא"י שם רואיינתי. הציגו בפני חומרת המצב בעיירות הפיתוח ובעיקר באופקים, אשר נציגיה פנו למפלגה, לאחר מריבה פנימית חמורה.
בשנת 1958 הגיע פרידקין לעיירה. הוא מצא את תושביה במצב כלכלי קשה. בין המועסקים נפוצה עבודת דחק עונתית בקטיף כותנה. מוסדות הציבור היחידים בעיירה היו מרפאה קטנה וצרכניה. האוטובוס של אש"ד לבאר שבע היה מגיע פעם בשעתיים. חוקי עזר רבים היו חסרים. בתקופתו של פרידקין, החלה בנייה של שכונות במקום מעברות הפחונים והאזבסט, החלה הקמת מפעלי הטקסטיל: "אופ-אר" ו"אופק", כבישים נסללו, גנים ציבוריים נטעו והוקמו בתי ספר ממלכתיים ודתיים. עם זאת, יוזמות שונות של פרידקין נתקעו בגלל סחבת ממשלתית.
רבים בעיירה ראו בפרידקין נטע זר שהוצנח בידי השלטון המרכזי של מפא"י מבחוץ, תוך עקיפת ההנהגה המקומית. בבחירות בשנת 1959 זכתה סיעת מפא"י בראשותו ברוב של 5 מתוך 9 מושבים, והוסכם על הקמת קואליציה בראשותו. אך ברגע האחרון פרש משה ביטון ממפלגתו והקים קואליציה בראשותו עם נציגי תנועת החרות והמפד"ל. פרידקין נשאר באופקים גם לאחר מכן ופעל לחזור לראשות המועצה. בינתיים הקים פרידקין חנות רהיטים באופקים ומכר בה גם מוצרי חשמל. בשנת 1966 הורשע ונדון לקנס על עיכוב באספקת מקררים לצרכנים. לאחר מספר חודשים בוטלה ההרשעה בערעור על ידי בית המשפט העליון.
בשנת 1960 דרש משרד הפנים מפרידקין להשיב למועצה 12,000 ל"י שנטען שהוצאו למשכורות ללא אישור. המשכורות יועדו לעובדי הניקיון והאחזקה באופקים, אשר מסיבות בירוקרטיות לא היה ניתן לשלם להם דרך שירות התעסוקה ולכן השתמש פרידקין בסעיף הרזרבה לשלם להם. פרידקין הוזמן לשימוע בפני שר הפנים משה חיים שפירא אשר קיבל את הסבריו וביטל את התביעה.
חורחה גרסיה גרנדוס

ד"ר חורחה גרסיה גרנדוס (1900–1961) (בספרדית: Jorge Garcia Granados), דיפלומט מגואטמלה. היה שגריר ארצו באו"ם וחבר ועדת אונסקופ - המשלחת המיוחדת לארץ ישראל שהחליטה על תוכנית החלוקה. את חוויותיו מהביקור בארץ ישראל תיאר בספרו "כך נולדה מדינת ישראל". בדיוני הוועדה הביע גרנדוס את התפעלותו מהמפעל הציוני ומניסיונותיו החברתיים וההתיישבותיים. 
בזמן ההצבעה על התוכנית ב-כ"ט בנובמבר 1947 אירגן גרנדוס, לבקשתו של נציג המשלחת הציונית אבא אבן, בסיועו של שגריר אורוגוואי, אנריקה רודריגס פברגט, את שאר שגרירי אמריקה הלטינית לגוש  משמעותי של קולות בעד התוכנית, שבלעדיו לא הייתה עוברת. לאחר הצהרת העצמאות של ישראל ב-1948 היה גרנדוס השגריר הראשון באו"ם שהודיע על הכרת מדינתו במדינת ישראל, ולאחר מכן ב-1956 מונה לשגרירה הראשון של גואטמלה בארץ.
...מכוניתנו דהרו על פני הכביש מלוד לירושלים ועיניי לא חדלו מלתור אחרי נופים תנכ"יים. אך לא ראיתי מסביב לי אלא אדמה צחיחה וטרשים חשופים. כשהסתכלתי באדמה העזובה הזו חשבתי על ארץ מולדתי גואטמלה שאדמתה הפורייה נותנת לחם לעובד שצמחייתה עשירה ונופה מחייך לכל אדם. השתאיתי איך קרה שאנשים נלחמים זה מאות בשנים למען האדמה הקשה הזאת
— מתוך ספרו, כך נולדה מדינת ישראל

נכדתו, קארלה גרסיה-גרנדוס, היא מנכ"לית "אהמסה ישראל וערבה מיינס", המפעילה מכרות נחושת בפארק תמנע.
בזכות תמיכתו בהקמת מדינת ישראל וקשריו עימה, נקראו על שמו רחובות בירושלים וברמת גן. כהוקרה על תמיכתו, הוזמנו בני משפחתו בדצמבר 2007 לישיבה מיוחדת של הכנסת לציון 60 שנה להחלטת האו"ם על תוכנית החלוקה.

ספרו

García Granados, Jorge (1948).  HathiTrust Digital Library, ed. The birth of Israel : the drama as I saw it. babel.hathitrust.org (New York, NY, USA: Alfred A. Knopf).
בנוסח עברי: כך נולדה מדינת ישראל: הדרמה כפי שראיתיה במו עיני, תרגום יצחק עבאדי, בהוצאת אחיאסף תשי"א (1951)
L.A. Woman (שיר)

הפקה

השיר הוקלט בלוס אנג'לס, בין דצמבר 1970 וינואר 1971. מוריסון הקליט את שירתו בחדר האמבטיה שלו בשל ההדהוד שהחדר יצר.
מארק בנו היה הגיטריסט השני בהקלטת השיר, ולהקלטה הצטרף גם על גיטרת הבס, ג'רי שף.
בקודה של השיר, מוריסון חוזר על השורה "Mr. Mojo Risin'" (מר מוג'ו ריסין) שזוהי אנגרמה של "ג'ים מוריסון".
גרסת השיר שיצאה לכבוד יובל ה-40 של הלהקה פותחת בריף גיטרה של השיר האמריקאי-עממי, "My Country Tis of Thee".

סרטון

ב-1985, 14 שנים לאחר מותו של מוריסון, קלידן הלהקה ריי מנזרק ביים וידאו קליפ לשיר. הקליפ שודר ב-MTV, ונכלל גם בסרט של הדלתות Dance on Fire.

מילים

ג'ון דנסמור אמר בסרט התיעודי The women of L.A women כי הקטע: Cops in cars The topless bars Never saw a woman so alone.
מתייחס כמטאפורה לעיר לוס אנג'לס שמתאר אותה כמו אישה.

גרסאות כיסוי

לשיר בוצעו גרסאות כיסוי רבות ביניהן של בילי איידול
חרונינגן

פוליטיקה

מועצת העיר מונה 39 חברים. מפלגות השמאל PvdA ו-GroenLinks הן הגדולות ביותר. לאחר הבחירות ב-2002 הן הקימו קואליציה יחד עם המפלגות CDA ו-VVD. יאקוס ואלאייג' הוא ראש העיר מאז 1998. לאחר הבחירות האחרונות, ב-2006 הקימו שלוש מפלגות שמאל (PvdA, GroenLinks ו-SP) קואליציה חדשה.

תעשייה

בעיר ישנם שני מפעלי סוכר שמופעלים על ידי החברות Suikerunie ו-CSM. המפעלים מזקקים כ-600,000 טון סוכר מסלק סוכר מדי שנה (לפי אומדן 2005).

תחבורה

העיר חרונינגן נקראת "עיר האופניים", וזאת כיוון ש-50% מהנסיעות בעיר נעשות על ידי אופניים. העיר מספקת שירות תחבורה ציבורית טוב מאוד, ויש בה נתיבי אופניים גדולים, אוטובוסים ורכבות. בעיר יש גם מדרחוב גדול הממוקם במרכז העיר.

חינוך

חרונינגן היא עיר אקדמאית. נמצאות בה אוניברסיטת חרונינגן ומכללות רבות, ולומדים בה כ-40,000 סטודנטים.
מלאכת ממחק

מלאכת ממחק היא אחת מל"ט מלאכות האסורות בשבת, עיקרה העברת שער וצמר מעל גבי העור, ומהותה כל החלקת פני חפץ או עור הגוף. מלאכה זו הייתה במשכן, כאשר עיבדו את עורות האילים לצורך יריעות המשכן.

המלאכה

מלאכה זו, עיקרה החלקת פני חפץ, כך למשל מריטת שער מנוצות כנף עוף כדי לשימם בכסת, וסיתות אבן כדי להחליק את פניה. האיסור הוא גם כאשר מבצע חלק מההחלקה, למרות שלא השלים אותה לחלוטין.
אין מגרדין בסכין ובצפורן נעל מפני שעל ידי הגירוד הוא קולף את עור הנעל, אבל מותר לקנחו ללא גירוד הנעל בחרס המותר בטלטול בנייר, או בכל דבר שאינו ממחק. 
בכלל המלאכה, מריחת משחה על רטייה כדי לתת על מכה או פצע, ולכן אסרו חכמים, שאפילו אם נתמרח מערב שבת, או שכבר היה על המכה ונפלה לגמרי על הארץ, שאסור להחזירה. באופן מיוחד התירו חכמים לכוהן שעובד בבית המקדש להחזיר רטייה על הפצע למרות החשש שמא יבוא למרח את הרטייה. הסיבה לכך היא, מכיוון שחכמים חששו שכוהן שיפצע, ולא תהיה בידו האפשרות להחזיר את הרטייה, הוא לא יוריד את הרטייה מהפצע, ומכיוון שאסור לעבוד בצורה כזו בבית המקדש שכן הרטייה חוצצת בין ידו לעבודה, הוא ימנע ממצוות העבודה בבית המקדש, ולכן התירו לו באופן חריג להניח רטייה בשבת.

המלאכה באוכלים

כשם שאין עיבוד באוכלין כך אין ממחק באוכלין, והמחמיר תבוא עליו ברכה. אם כי, דווקא במאכל שדרכו להחליק כדי ליפות ולהחליק יש להחמיר, אבל למרח תפוחים מבושלים על הלחם או שומן וחמאה שאין כוונתו לעצם המירוח רק למלא מקום הריקן מותר. אך דבר שאי אפשר לאכול בלי מירוח, אסור מדרבנן.

תולדת ממרח

עיקר התולדה הוא ממריחת שעווה שנאסר בגמרא וניגזר גם על שמן עב שאסור למורחו גזירה שמא יבוא למרוח שעווה.
יש האוסרים לרחוץ ידים או כלים בסבון, אבל בסבון נוזל כמים מותר, אם צריך את הכלים לשבת. אם כי רבי משה פיינשטיין אוסר אפילו בסבון נוזלי.
ראובן זהבי

ביוגרפיה

זהבי עלה לישראל מצרפת בשנת 1971. בין השנים 1976–1979 למד במחלקה לאמנות בבצלאל, ב-1979 סיים את לימודי התואר הראשון ב Universié Paris 8. היה ממקימי קבוצת רגע ומיוזמי תערוכות עם אמנים פלשתינאים.
בין השנים 1981–1990 חי בפריז, שם למד תואר שני ודוקטורט והציג את עבודותיו. עם חזרתו לישראל ב-1990 התחיל ללמד אמנות ועיצוב בבצלאל, בפקולטה לארכיטקטורה בטכניון ובאוניברסיטת תל אביב. ניהל את בית הספר לאמנות קלישר בתל אביב בין 1991–1996 (תקופה בה הוקם המבנה החדש של בית הספר) ועמד בראש המחלקה לצורפות בין השנים 1997–2005.
נכון לשנת 2013 הוא מרצה בכיר בבצלאל במחלקה לצורפות ואופנה ובמחלקה להיסטוריה ותאוריה בה הוא מקדם את נושאי הקראפט בהקשר של אמנות, תרבות חומרית ועיצוב עכשווי. מתגורר ועובד בירושלים. פועל בעיקר בתחומי המיצב בעבודות אינטראקטיביות, בווידאו, אנימציה תלת ממדית ואמנות מבוססת תוכנה. עבודותיו מוצגות בישראל, בחו"ל וברשת.
זהבי נשוי לסופרת הילדים תמר ורטה-זהבי.
Kansas (אלבום)

עטיפת האלבום

עטיפת האלבום היא ציור אשר מתאר את ביטול העבדות בארצות הברית מהציור Tragic Prelude אשר צויר על ידי יליד קנזס, ג'ון סטיוארט קורי. הציור המקורי נמצא בחומה בבניין המדינה של קנזס שבטופיקה. תמונת העטיפה של האלבום היא דהויה וקשה ומראה לפחות ממחצית הציור.

ביקורת

מבקר אתר המוזיקה, "Allmusic" טען כי האלבום הוא שילוב של רוק מתקדם ובוגי רוק. זה מה שהופך את הלהקה לפחות מעניינת מאשר להקות רוק מתקדם אחרות. הוא מוסיף: "יש באלבום הרבה סולמות וארפג'ו, גאלופים, נגינת עוגב דרמטית, ובלדות מפוארות שאין משמעות וכיוון לשום מקום".
גביע האינטרטוטו

מבנה הטורניר

תחרויות האינטרטוטו התחילו בחודש יוני והיו בעלות שלושה סיבובים. בתום שני הסיבובים הראשונים התמודדו 22 הקבוצות שהעפילו לסיבוב השלישי (משחקי הגמר) על הזכות להעפיל לגביע אופ"א. 11 הקבוצות המנצחות בסיבוב השלישי העפילו לסיבוב השני המוקדם של גביע אופ"א.
ההעפלה לגביע האינטרטוטו לא הייתה אוטומטית - קבוצה היו צריכות להירשם להשתתפות בטורניר. לפיכך, ייתכן שהקבוצה המדורגת ישירות אחרי זאת שהעפילה לגביע אופ"א לא הייתה מעפילה, אלא קבוצה מתחתיה נכללה בטורניר, מכיוון שלא נרשמה.

1967 - 1994

בתקופה זו לא היו זוכות למפעל ונערכו רק שלבי בתים.