google/wiki40b huggingface dataset:
אבי ליכט

ביוגרפיה

אבי ליכט נולד וגדל בעפולה, בן לעו"ד אריה ליכט. הוא למד בבית הספר היסודי "אוהל מאיר", המשיך בישיבה התיכונית מדרשית נועם בפרדס חנה ובתיכון יהודה בעפולה.
לאחר שירותו הצבאי למד לתואר ראשון במשפטים באוניברסיטה העברית וסיים אותו בהצטיינות יתרה. היה עורך כתב העת משפטים. הוא התמחה אצל השופט תיאודור אור בבית המשפט העליון, ואצל עו"ד (כיום השופט) עוזי פוגלמן. לאחר ההתמחות למד לתואר שני בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ניו יורק, שם היה המילגאי הישראלי הראשון בתוכנית האוזר.
בשובו לישראל, הצטרף למחלקת הבג"צים בפרקליטות המדינה, והיה סגן בכיר לפרקליט המדינה. במסגרת תפקידו זה ייצג את המדינה בעתירות לבג"ץ.
בשנת 2009 נבחר למלא את תפקיד המשנה ליועץ המשפטי לממשלה (כלכלי-פיסקלי), במקומה של עו"ד דידי לחמן-מסר. ועדת האיתור לתפקיד היועץ המשפטי לממשלה כללה את ליכט ברשימה של שמונה מועמדים לתפקיד בספטמבר 2015, אך בסופו של דבר נבחר ד"ר אביחי מנדלבליט לתפקיד. לאחר מכן מונה למשנה ליועץ המשפטי לממשלה לניהול ותפקידים מיוחדים.
במאי 2018 הודיע על פרישתו במהלך 2018.
לאחר פרישתו מונה לכהן כמרצה מן החוץ בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב.
ביוני 2019 הודיע על הצטרפותו כשותף למשרד עורכי הדין מיתר ליקוורניק גבע לשם טל ושות'.
אבי ליכט נשוי לד"ר תמר ליכט, ואב לשלושה. מתגורר בירושלים.
מלון דן תל אביב

היסטוריה

בשנות ה-30 הוקם ליד חוף הים פנסיון "קטה דן", שהיה בית המלון הראשון לחוף ימה של תל אביב, בתכנונה של לוטה כהן. במלון זה, אשר שימש גם כמפקדה של ההגנה, נהגו לקיים בין השאר ישיבות מטה של הארגון. מלון זה נודע גם כמקום מפגש של מנהיגי התקופה, וידוע בין השאר כמקום האחרון בו ישב חיים ארלוזורוב לפני הירצחו. ב-1947 שכרו האחים יקותיאל ושמואל פדרמן את המלון ובצמוד אליו החלו ב-1950 להקים את "מלון דן" אשר נחנך ב-1953. מאוחר יותר נהרסו שני המבנים ובמקומם הוקם ב-1964 מבנה המלון הקיים עד היום.
ביולי 2019 מונתה לראשונה אישה למנכ"לית המלון, רמה אורם נכנסה לתפקיד לאחר שניהלה מלון אחר של הרשת בירושלים.

מבנה

המלון שוכן ברחוב הירקון 99, פינת רחוב פרישמן. תכנן אותו האדריכל היינץ פנחל, שהמשיך מאוחר יותר בתכנון פרויקטים נוספים של רשת מלונות דן. המבנה בנוי משלושה אגפים בצורת האות "H": אגף המקביל לחוף הים, אגף המקביל לרחוב הירקון ואגף מרכזי המחבר ביניהם. הפרשי הגבהים בין מפלס הרחוב ומפלס הטיילת ניכרים בתכנון המבנה. המבנה כולל מספר מפלסים פנימיים ומעברים בין האולמות המצויים בו. אחד האלמנטים הנחשבים למעניינים בתכנון המלון הוא המדרגות היורדות מהכניסה הראשית למלון לכיוון האולם התחתון המשקיף אל הים, שאותו ניתן לראות "ממוסגר" בחלון פנורמי. חלק זה של האולם הכולל מרפסת המשקיפה אל הים הוא אלמנט יוצא דופן בחזית המלון המערבית.
באמצע שנות ה-70 שופץ המלון, ובמסגרתו עיצב מחדש האמן יעקב אגם את החזית המערבית והפך אותה לפסל סביבתי צבעוני. ביום חנוכת החזית חדשה, חנכה הרשת מלון נוסף ברשת ושני בתל אביב: דן פנורמה תל אביב. חזית המלון, כמו יצירות נוספות של אגם, חופתה בפסיפס צבעוני, בצבעי הקשת, היוצר מראה שונה מכל זווית הסתכלות. הפסיפס הצבעוני שופץ וחודש בשנת 2000, יחד עם יתר חלקי חיפוי המעטפת החיצונית של המלון.
חשיבותו האדריכלית של מבנה המלון בתולדות תל אביב היא בהיותו המלון הראשון בחוף הים אשר הגדיר מחדש את קו החוף כרצועה תיירותית. אחריו הוקמו גם מלון שרתון הישן, מלון הילטון תל אביב ואחרים אשר הפכו את רצועת החוף על פניה. בניגוד לשאר בתי המלון הקיימים כיום הבנויים כמגדלים, המלון בנוי לרוחב ולא לגובה, וגובהו 7 קומות.
She Is Coming

קידום

סיירוס הכריזה על תאריך צאת האלבום ב-27 במאי, יומיים לאחר הופעתה בפסטיבל "BBC Radio 1's Big Weekend", בו חשפה ביצעה את השירים "Mother's Daughter" ,'"Cattitude", and "D.R.E.A.M". מתוך האלבום. ב-31 במאי 2019, סיירוס הופיעה בברצלונה בסאונד פרימוורה. יממה לאחר מכן נסעה לוורשה והופיעה בפסטיבל אורנג'. וב-28 ביוני, תופיע בפסטיבל בעיר אודנסה. בנוסף סירוס צפויה גם להופיע בפסטיבל גלסטונברי ב-30 ביוני.

סינגלים

ב-11 ביוני 2019, הכריזה סירוס על צאת הסינגל הראשון "Mother's Daughter", מתוך האלבום. עם צאת האלבום נכנס השיר אל המקום ה-54 בבילבורד הוט 100.
קרנף צר-שפה דרום-מרכזי

תפוצה

תת מין זה היה נפוץ בעבר ממערב וצפון טנזניה דרך מלאווי, זמביה, זימבבואה, מוזמביק והחלקים הצפוניים והמזרחיים של צפון אפריקה. נראה שפרטים חיו גם ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו, צפון אנגולה ומזרח בוטסואנה. כיום, מעוז תת-המין הוא בדרום אפריקה ובמידה פחותה גם בזימבבואה כאשר חיים מספרים קטנים בסווזילנד וצפון טנזניה. הקרנף צר-השפה הדרום-מרכזי נכחד במלאווי, בוצואנה וזמביה אך הושב לשם. מצב המין בזימבבואה אינו ידוע אך לפחות פרט אחד זוהה שם מאז 2008.

אוכלוסייה ואיומים

בשנת 1980 חיו 9,090 פרטים מתת מין זה אך בשל גלים של ציד בלתי חוקי לשם השגת קרנם, המשמשת לצורכי רפואה מסורתית באסיה, מספרם התדרדר לכ-1,300 ב-1995. בשנת 2001 אוכלוסיית הקרנף צר-השפה הדרום-מרכזי עמדה על 1,651 פרטים, מספר זה עלה לכ-2,200 בשנת 2010 עם 1,684 פרטים בדרום אפריקה, 431 פרטים בזימבבואה, ומספר פרטים בשאר המדינות. בחמישים השנה האחרונות תת-המין סבל מצניחה של כ-90% במספריו. כיום המספרים המקיפים עולים על אף ירידה אזורית בזימבבואה. האיום העיקרי לתת המין הוא ציד בלתי חוקי, שהיקפו עולה בשנים האחרונות.
מה עובר על גילברט

עלילת הסרט

גילברט גרייפ (ג'וני דפ) הוא צעיר בעיירה נידחת, בן לבוני (Darlene Cates) כבדת המשקל המרותקת למיטה, שלא יצאה מהבית מאז מות בעלה, שבע שנים קודם לכן. האם אוכלת כל היום, מדברת כמעט אך ורק על אוכל וצופה כל היום בערוץ הבישול. היא גם מחלקת לילדיה כל היום פקודות שרובן הן הוראות בישול.
אחיו של גילברט, ארני (לאונרדו דיקפריו), המתקרב לגיל 18, לוקה במוגבלות שכלית התפתחותית, שובב ומלא שמחת חיים, אך חסר כל בגרות ושיקול דעת. הוא אינו יכול להישאר ולו לזמן קצר בלא השגחה צמודה כי שיקול הדעת הלקוי שלו מסכן את עצמו ואת הסדר הציבורי. בבית נמצאות גם אחות מבוגרת המתוסכלת באופן תמידי ואחות צעירה, בת 15, שעובדת לפרנסתה ואינה שמחה לחלוק באחריות. גילברט נושא על כתפיו את עיקר פרנסת המשפחה, אחזקת הבית המתפורר ואת עיקר הטיפול באחיו ובאמו.
יום אחד מגיעה לעיירה קבוצת מטיילים ובהם בקי (ג'ולייט לואיס), נערה יפהפייה בת גילו של גילברט. לפתע עולמו משתנה והוא מוצא עצמו מאוהב. גילברט חושש שהנערה שבה התאהב תדחה אותו, בגלל מצבם של אמו ואחיו. אולם, הוא אינו בורח מאחריותו. הסרט עוקב אחר התאהבותו של גילברט, במקביל לצורך בטיפול באמו, ובבושה הנלווית להבאת חברים לביתו; ובמקביל לצורך בהצבת גבולות לאחיו, הנוטה להרוס ולחבל בדברים, בתמימות נוגעת ללב, מתוך אי הבנת סיטואציות החיים השונות. גילברט חושש להיקשר לבקי למרות שהיא נקשרת אל ארני ומתחננת לפגוש את אמו.
האם מתרגשת מאוד לקראת יום הולדתו ה-18 של ארני, המגיע לגיל זה אף על פי שהרופאים ניבאו לו מוות לפני גיל 10. המשפחה מארגנת מסיבה גדולה שנערכת חרף מעשי הקונדס ההרסניים של ארני ואף שיום לפני המסיבה גילברט מאבד את עשתונותיו, מכה את ארני ובורח אל בקי בלא להשאיר הודעה. גילברט ובקי מגיעים אל המסיבה ומסתבר להם שהאם מתביישת לצאת מהבית ולפגוש את האורחים בשל משקלה החריג ביותר. גילברט כופה על אמו לפגוש את בקי.
האם מתוודה בפני גילברט שהיא תופסת עד כמה נכותה מקשה על חיי ילדיה ושהיא לא האמינה שגילברט יחזור אחרי שנעלם ללילה אחד. היא מגלה לגילברט שאביו לא בהכרח מת ושייתכן שהוא פשוט נטש אותם, עוד לפני שהיא התחילה להשמין. האם מחליטה לקחת אחריות על חייה, מטפסת במדרגות אל חדר השינה וקוראת אליה את ארני שהגיע לגיל בגרות. אולם, ארני מגלה על המיטה את גופתה המתה של אמו.
הוצאת הגווייה מהבית המתפורר דורשת מנוף והמשפחה אינה יכולה לממן את השימוש בו. מעבר לזה הם חוששים לכבוד המתה ולא רוצים שקהל הסקרנים ילעג למשקלה. הם מחליטים לשרוף את הבית עם הגווייה.
שנה מאוחר יותר האחיות הן נשות קריירה וגילברט וארני מצטרפים למסע קראוונים עם בקי.
BlackBerry World

היסטוריה

ב-1 באפריל 2009, במופע CTIA, הכריזה חברת RIM על תחילת פעילותה של חנות האפליקציות.
ב-19 באוגוסט 2010 שוחררה גרסה חדשה, BlackBerry App World 2.0, שכללה הגדרת חשבון אישי שייפעל דרך המכשיר ודרך המחשב. 
ב-3 בדצמבר 2010 הודיעה החברה כי מספר ההורדות היומי של אפליקציות מהחנות הוא כ-2 מיליון אפליקציות ליום. 
ב-2 בפברואר 2011 שוחררה גרסה 2.1 של החנות ובה אופשרה קנייה בתוך האפליקציה.
ב-22 בינואר 2012 שוחררה גרסה 3.1 של החנות.
ז'ואאו החמישי, מלך פורטוגל

ילדותו

ז'ואאו החמישי נולד בליסבון ב-22 באוקטובר 1689, לפדרו השני, מלך פורטוגל ומריה סופיה מנויבורג, בתם של פיליפ וילהלם, הנסיך הבוחר מפפאלץ ואליזבת אמליה, רוזנת הסן-דרמשטדט. על אף היותו של ז'ואאו יורש העצר, לא קיבל בטקס הטבלתו את התארים "נסיך ברזיל" ו"דוכס ברגנסה", מתוך כבוד לאחיו הבכור ז'ואאו, נסיך ברזיל שמת זמן קצר לפני לידתו. ז'ואאו קיבל חינוך מעולה, ואף קיבל הדרכה פוליטית מעולה כהכנתו לשלטון. בשנת 1696 בהיות ז'ואאו בן 7, העניק לו אביו בטקס מפואר במיוחד את התארים "נסיך ברזיל" ו"דוכס ברגנסה". בשנת 1699 מתה אמו מריה סופיה מנויבורג, ובעקבות כך נכנס ז'ואאו לדיכאון. על מנת לעזור לו חזרה דודתו קתרינה, נסיכת פורטוגל לפורטוגל, וגידלה אותו עד למותה בשנת 1705. בשנת 1704 מתה אחותו של ז'ואאו תרזה מריה, ובעקבות כך נכנס ז'ואאו שוב לדיכאון למשך כמה חודשים.

שלטונו

ב-9 בדצמבר 1706 מת אביו פדרו השני, מלך פורטוגל, וז'ואאו עלה במקומו לשלטון. ז'ואאו המשיך לסייע לבריטניה ואוסטריה במלחמת הירושה הספרדית, ואף סייע בכיבוש מדריד. ז'ואאו שלט בממלכה בצורה אבסולוטית, ואף לא טרח לכנס את הקורטס. לאחר שנתגלו בברזיל מאגרי זהב ואבנים יקרות עשירים ביותר, הפך ז'ואאו החמישי לאחד המונרכים העשירים באירופה.
על מנת לחזק את בריתו עם אוסטריה, התחתן ז'ואאו ב-27 ביוני 1708 עם מריה אנה, ארכידוכסית אוסטריה, אחותו של יוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, שהביאה כנדוניה 100,000 כתרים. ב-26 באוקטובר הגיעה מריה אנה לליסבון, והחתונה המפוארת נמשכה על ה-27 בדצמבר. נישואיהם של השניים היו מוצלחים, אולם חלק גדול מהזמן בני הזוג חיו בנפרד, וז'ואאו אף החזיק בכמה פילגשים. בשנת 1713 נחתם הסכם אוטרכט, ולפיו זכתה פורטוגל בכמה טריטוריות שנכבשו על ידה במהלך המלחמה. אולם, מיד לאחר סיום המלחמה, החל ז'ואאו לטפח את קשריו עם ממלכת צרפת, ואף ניסה להשיא את בתו ללואי החמישה עשר, מלך צרפת. בשנת 1729 לאחר משא ומתן בן 4 שנים, חיתן ז'ואאו את בנו ז'וזה עם מריאנה ויקטוריה מספרד, בתו של פליפה החמישי, מלך ספרד, בעוד שבתו ברברה מפורטוגל התחתנה עם בנו של פליפה פרננדו, לימים מלך ספרד.
ב-31 ביולי 1750 מת ז'ואאו החמישי בליסבון כתוצאה מבצקת, ובנו פדרו השלישי, מלך פורטוגל עלה לשלטון במקומו.
לודוויג הרביעי, הדוכס הגדול של הסן

ילדותו

לודוויג נולד ב-12 בספטמבר 1837 בדרמשטדט שהשתייכה להדוכסות הגדולה של הסן, לקרל, נסיך הסן, ולאליזבת, נסיכת פרוסיה, בתם של וילהלם, נסיך פרוסיה ומריה אנה, נסיכת הסן-הומבורג.

קריירה צבאית

במלחמת אוסטריה-פרוסיה פיקד לודוויג על כוח הפרשים ההסיאני, שנלחם לצד אוסטריה, ובמלחמת פרוסיה-צרפת פיקד על הדיוויזיה ה-25, שכללה את הכוח ההסיאני במסגרת הצבא הפרוסי.

שלטונו

ב-13 ביוני 1877 מת דודו לודוויג השלישי, הדוכס הגדול של הסן, ולודוויג עלה במקומו לשלטון.
ב-13 במרץ 1892 מת לודוויג בעיר דרמשטדט, ובנו ארנסט לודוויג, הדוכס הגדול של הסן עלה לשלטון במקומו.
הסנאט הלגיונרי

הסנאט הלגיונרי (ברומנית: Senatul legionar) היה גוף מייעץ של התנועה הלגיונרית, שהוקם במפגש הראשון של ראשי הקינים הלגיונרים, ביאשי, בתחילת ינואר 1929.
את הסנאט הלגיונרי יזם קורנליו זליה קודריאנו, מנהיג התנועה הלגיונרית, שחש צורך בגוף בעל יכולת להקרין מכובדות וסמכות אקדמית, שחסרו לתנועתו לאחר הקרע בינו ובין פרופסור אלכסנדרו יואן קוזה. חברי הסנאט לא נבחרו, מנהיג התנועה הציע אותם ומליאת הסנאט קיבלה אותם. קודריאנו קבע שהסנאט צריך להיות מורכב מאינטלקטואלים, איכרים ופועלים בני חמישים ויותר, שניהלו חיים קורקטיים מאוד והוכיחו אמונה בעתיד הלגיונרי וחוכמה. את הסנאט הלגיונרי כינסו כשהמנהיג חש צורך בעצתם.
למעשה האיפיונים, שקודריאנו קבע לסנאטרוים לא נשמרו ובמיוחד לא מחסום הגיל וכך מונו סנאטורים צעירים יותר, אפילו בגיל 25 וקודריאנו עצמו, שהיה בן 29, מינה עצמו בתקופה מסוימת בראש הסנאט.
בין הסנאטורים הראשונים היו חריסטקה סולומון (Hristache Solomon), הרופא, גנרל, יון מקרידסקו (Ion Macridescu), גנרל יון טרנוסקי (Ion Tarnoschi), ספירו פצ'לי (Spiru Peceli), קולונל פאול קמבוראנו (Paul Cambureanu) ויון בוטנרו (Ion Butnaru). בהמשך נקלטו בסנאט גם דוקטור קונסטנטין פאפאנאצ'ה (Constantin Papanace), פרופסור נאיה יונסקו, פרופסור קורנליו שומולאנו (Corneliu Șumuleanu) (תקופת מה עמד בראש הסנאט), פרופסור טראיאן בראילאנו (Traian Brăileanu), הלשונאי סקסטיל פושקריו (Sextil Pușcariu), דקאן הפקולטה לספרות ופילוסופיה של אוניברסיטת יאשי, יון גבנסקו (Ion Găvănescu) ורבים נוספים.
אמר קני

ביוגרפיה

קני נולדה ברובע הארינגיי שבצפון לונדון. היא ממוצא ולשי ואירי.
הופעת הבכורה שלה הייתה ב-2007 בדרמה הטלוויזיונית "Coming Down the Mountain" של ה-BBC. ב-2009 הופיעה קני לראשונה בקולנוע בסרטו של פיל קליידון "Lesbian Vampire Killers". היא שיחקה בתפקיד קייט בהפקה של ה-BBC בשם "Freefall" שכתב וביים דומיניק סאבאג' שיצא לאקרנים ב-2009. בינואר 2010 החלה קני להופיע בספין-אוף של הסדרה "איסטאנדרס" בשם "איסטאנדרס: E20" בתפקיד זה זה קרטר, כמו גם בסדרה "איסטאנדרס" עצמה. קני לוהקה לתפקיד זה זה אחרי שכתבה פרק בסדרה. באפריל 2010 הוכרזה עונה שנייה לסדרה "איסטאנדרס: E20", לפי תסריט של קני. לאחר מכן פורסם שהדמות זה זה תמחק מהסדרה "איסטאנדרס" כדי לאפשר לקני לקבל תפקידים אחרים. הופעתה האחרונה בדמות זו הייתה ב-30 בספטמבר 2010.
ב-2010 צייר רולף האריס את קני בדמות טטניאנה מהמחזה "חלום ליל קיץ" מאת ויליאם שייקספיר עבור הסדרה הדוקומנטרית "Arena" של ה-BBC בפרק "Rolf Harris Paints His Dream".
ב-2011 כתבה קני תסריט לפרק נוסף בעונה השלישית של הסדרה "איסטאנדרס: E20", ונבחרה לאקדמיית הכותבים של ה-BBC שם למדה לכתוב עבור סדרות כגון "איסטאנדרס", "חדר מיון", "הולבי סיטי" ו"רופאים". הפרק הראשון שכתבה לסדרה "איסטאנדרס" שודר ב-8 במאי 2012.
קני הצטרפה לצוות שחקני הסדרה "Beaver Falls" בעונה השנייה בתפקיד הופ. שידור העונה החל באוגוסט 2012 והסתיים בספטמבר 2012. ב-22 בספטמבר פורסם שהסדרה לא הוזמנה לעונה נוספת.
ב-2011 החלה קני לשחק בתפקיד דניאל ריבס בסדרה הקומית "פרמפייס" של BBC Three לצדה של סקרלט אליס ג'ונסון שכיכבה איתה ב-"Beaver Falls". הפיילוט של "פרמפייס" שודר בפברואר 2012 וקיבל תגובות טובות עד כדי כך שהעונה השנייה של הסדרה הוזמנה על ידי ה-BBC עוד לפני שידור העונה הראשונה. היא חזרה לגלם את הדמות גם בעונה השנייה ששודרה ב-2013, ובקיץ אותה שנה שודרה בשידור חוזר בערוץ BBC One. קני גילמה את הדמות גם בעונה השלישית של הסדרה ששודרה בסוף פברואר 2014.
קני שיחקה בתפקיד רייצ'ל לצדם של מתיו קרוסבי, בן קלארק וטום פארי בעונה הראשונה של הסיטקום "Badults" ששודר בקיץ 2013. הוזמנה עונה שנייה לסדרה אבל פורסם שקני לא תשתתף בה.
ב-2016 עבדה קני כתסריטאית עבור אופרת הסבון האירית "Red Rock" בפרקים אחדים.
ב-2017 הצטרפה קני לצוות שחקני הסדרה "האב בראון" בתפקיד באנטי וינדרמיר, אחייניתה של ליידי פלישיה.

חיים אישיים

בן זוגה של קני הוא מנחה הטלוויזיה ריק אדוארדס. השניים התחתנו ב-2016.
האן וואנג-סונג

קריירת מועדונים

וואן-סונג התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל פיוניאנג סיטי מליגת העל של קוריאה הצפונית. ב-10 במרץ 2017 חתם בקליארי מהסרייה א'. ב-2 באפריל, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, ובכך הפך לצפון קוריאני הראשון בסרייה א'. שבוע לאחר מכן, הבקיע וואנג-סונג את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 3-2 נגד טורינו. ב-13 באפריל האריך את חוזהו בקבוצה עד שנת 2022.
ב-7 באוגוסט 2017 הושאל לפרוג'ה מהסרייה ב'. ב-27 באוגוסט הבקיע שלושער בניצחון 1-3 נגד וירטוס אנטלה. ב-1 בפברואר 2018 חזר לקליארי.
ב-15 באוגוסט 2018 הושאל בשנית לפרוג'ה.

קריירה בינלאומית

וואנג-סונג שיחק בצעירותו בכל נבחרות הנוער של קוריאה הצפונית. ב-6 ביוני 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בתיקו 2-2 נגד קטר. וואנג-סונג השתתף עם הנבחרת בגביע אסיה בכדורגל 2019.
חוף סופת השלגים

הקמת הפארק

פארק השעשועים נפתח ב-1 באפריל 1995 והיה השלישי שבין פארקי המים שהוקמו באתר הנופש (לאחר ארץ הנהר של דיסני ולגונת טייפון). התמה של הפארק היא אתר סקי שנבנה בפלורידה לאחר סופת שלגים, אולם לאחר תום הסופה החל השלג להימס, ומסלולי הסקי הפכו למסלולי שלג נמס ומים זורמים - והפכו מאתר סקי לפארק מים.
במרכז הפארק נמצא "הר גאשמור" המלאכותי, שגובהו 27 מטרים (והוא ההר החמישי בגובהו במדינת פלורידה). בהר שלושה "מסלולי סקי" בצבעים שונים - המחלקים את הפארק לשלושה אזורים: ירוק, אדום וסגול. בתוך מבנה ההר הוסתרו צינורות המים של מתקני הפארק.
יהודה הראל

קורות חיים

הראל נולד בברלין בירת גרמניה לרחל וזאב אורבך, חברי גבעת ברנר, שהיו שם בשליחות הקיבוץ המאוחד לתנועת "החלוץ". אביו חלה ונפטר כעבור חודשים אחדים, ואמו שבה לארץ ישראל ב-1935, וזמן מה לאחר מכן נישאה לפרופ' אריה הראל, מי שהיה לימים שגריר ישראל בברית המועצות ומנהל בית החולים איכילוב, שאימץ אותו לבן. בהיותו בן עשר עברו הוריו להתגורר בתל אביב. במסגרת שירותו בצה"ל היה חבר בגרעין נח"ל של הנוער העובד שהצטרף לקיבוץ מנרה, שם השתקע. במשך השנים עבד בבריכות הדגים של הקיבוץ ולזמן מה היה מזכיר הקיבוץ. במהלך השנים השלים לימודי תואר שני בהיסטוריה מאוניברסיטת תל אביב ולמד במדרשה הרעיונית של הקיבוץ המאוחד ברמת אפעל. הראל היה חבר באחדות העבודה בקבוצה של יצחק טבנקין והביע התנגדות לאיחוד עם מפא"י להקמת מפלגת העבודה ב-1967.
ב-15 ביולי 1967, לאחר שקיבל רשות מקיבוצו, היה בקבוצת חברי הקיבוץ המאוחד שהתיישבה בעלייקה ולאחר מכן בקונייטרה מיד לאחר מלחמת ששת הימים. הוא שימש כמזכיר הקבוצה, ולצורך כך לקח הפסקה מלימודיו באוניברסיטת תל אביב. בהמשך ייסדה הקבוצה את קיבוץ מרום גולן, שם הוא מתגורר. הוא חבר פעיל ומרכזי בוועד יישובי הגולן.
הראל היה מבין מקימי מפלגת הדרך השלישית, ושובץ במקום השני ברשימתה לכנסת. בשנים 1996–1999 כיהן כחבר הכנסת בכנסת ה-14 והיה יושב ראש סיעת הדרך השלישית וחבר ועדת הכנסת, ועדת הכספים וועדת הכלכלה. היה מיוזמי השריון בחוק הגולן. ביקש להקים רשות לאומית למלחמה בעוני.
לאחר כהונתו בכנסת עמד בראש חברת "וקטור" לייעוץ ארגוני וכלכלי לקיבוצים. כיום (2010) עומד הראל בראש היחידה לאסטרטגיה ומידע של ועד יישובי הגולן ומשמש יו"ר חבר הנאמנים של מכללת "אוהלו" בקצרין.
בשנת 2016 הוכרז כזוכה פרס מוסקוביץ' לציונות. ביום העצמאות השבעים למדינה, תשע"ח (2018) זכה בפרס ישראל לחקלאות והתיישבות.
הוא נשוי לציפורה, ולזוג שני בנים ושלוש בנות.
ב-2019 פורסמה הביוגרפיה שלו (בהוצאת ידיעות) שכתב איש-הגולן אורי הייטנר.

ארץ ישראל השלמה

הראל היה מצעירותו איש ארץ ישראל השלמה ותמך בהתנחלות בכל השטחים שנכבשו במלחמת ששת הימים. הוא התנגד לטענות שאבד הכלח על מדיניות "דונם ועוד דונם" וטען שבניגוד לטענות שנשמעות בתקשורת, הנוער נכון לפעולות התיישבות. הוא קרא להקמת התיישבות תעשייתית כדרך להרחיב את ההתיישבות וקרא להתיישבות שאינה מתבססת על עבודה שכירה. בספרו "חנן פורת - סיפור חייו", מייחס חגי הוברמן ליהודה הראל תרומה להקמת גוש אמונים ב-1974 בכך שנכח באופן מקרי בישיבה של צעירים (שהפכו בהמשך למייסדי התנועה) ודחף אותם לעשיית צעדים מעשיים, דבר שהביא לכינון התנועה.

מבנה הקיבוץ

באמצע שנות השמונים, בטרם חלו שינויים משמעותיים באורחות החיים בקיבוצים, יצא הראל עם משנה סדורה שקראה להפרדה תפעולית, חשבונאית ומשפטית בין המשק הכלכלי בקיבוץ הבודד ובין קהילת חברי הקיבוץ. וזאת על מנת לאפשר את ניהול החלק העסקי בקיבוץ על פי עקרונות כלכלת השוק בעוד שבקהילה ימשכו אורחות החיים המושתתים על עקרונות השיתוף והשוויון. באותה עת היו הדברים בבחינת חזון נועז. עד אמצע העשור הראשון של המאה ה-21 עברו קיבוצים רבים בישראל להתנהלות המבוססת במידה רבה על עקרונות אלו. את משנתו העלה על הכתב בספרו "הקיבוץ החדש" שיצא לאור ב-1993 בהוצאת כתר.
ב-2010 יצא לאור בהוצאת כרמל ספרו "להפריט", המנתח את הסיבות לכישלונן של האידאולוגיות הגדולות במאה ה-20 בכלל ולזה של "החלום הקיבוצי" בפרט, לדעתו, וקורא להליכה לכיוון עקרונות השוק החופשי והיד הנעלמה.
אוריון גלין גלר

שירות בפלמ"ח

ב-1945, לאחר שלוש שנים בחברת נוער בקבוצת דגניה ב', הצטרף לפלמ"ח לפלוגה ג' שלימים הצטרפה לגדוד השלישי שבחטיבת יפתח. לאחר-מכן נשלח לקורס מ"כים, קורס מפקדי מכונות ירייה וקורס קציני מודיעין. הוא השתתף במבצע יפתח לכיבוש הגליל העליון והגליל המזרחי, וב-17 באפריל 1948 השתתף בניסיון הראשון לכיבוש מצודת כ"ח בנבי יושע. התנדב לאימון מחלקת הפלמ״ח בסדום ולאחר מכן הועבר לבקשתו לחיל האוויר וביקש להתקבל לקורס טיס אך נדחה. היה לבסוף מקלען אוויר.
לאחר שחרורו התנדב לקורס שליחים בחו"ל ועשה קורס מדריכי טיסה בקלוב התעופה.

קריירה ספורטיבית

לדבריו, הגיע לזריקת דיסקוס במקרה:
"התחלתי בכלל עם שחייה, צלחתי את הכנרת, וגם אהבתי לרוץ, אבל המאמן שלי אמר לי שזה לא בשבילי. לדיסקוס נחשפתי רק ב-1950, וגם אז התאמנתי רק בשבתות. במהלך השבוע עבדתי בפרדס. אחרי שנתיים כבר התחריתי במשחקים האולימפיים".

סגן אלוף המכביה

בתחרויות האתלטיקה של המכביה הרביעית שנערכו בסוף ספטמבר 1953 זכה גלין במדליית כסף בזריקת דיסקוס בתוצאה של 41.13 מטר, אחרי סטן למפרט (43.64 מטר) ולפני ברנרד מאייר (40.50 מטר), שניהם מארצות הברית.
בתחרות שנערכה באפריל 1955 קבע גלין בזריקת דיסקוס שיא ישראלי חדש של 44.90 מטר. חודשיים לאחר מכן, באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בתל אביב ביוני הוא זכה במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 41.01 מטר, לפני אליאס מהפועל תל אביב (35.16 מטר).
בתחרות שנערכה באצטדיון המכביה בתחילת מאי 1956 קבע גלין בזריקת דיסקוס שיא ישראלי חדש של 47.13 מטר, ובכך קבע את הקריטריון אולימפי.
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בסוף יוני הוא זכה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, בזריקת דיסקוס בתוצאה של 46.05 מטר, לפני מ. בלומנטל מהפועל ירושלים (37.66 מטר) וי. האז מהפועל כפר סבא (37.32 מטר) ומדליית ארד, ביידוי פטיש בתוצאה של 27.93 מטר, אחרי פנחס פולונסקי מהפועל כפר חיים (32.05 מטר) ומ. באום מהפועל תל אביב (31.50 מטר). 
וועדת האתלטיקה שליד ההתאחדות לספורט המליצה להתאחדות לספורט ולוועד האולימפי הישראלי על גלין כמועמד להשתתף באולימפיאדת מלבורן (1956), אך בסופו של דבר הוא לא השתתף במשחקים האולימפיים ונבחרו רק 3 ספורטאים שייצגו את ישראל.
ב-12 באוקטובר 1956 קבע גלין שיא ישראלי חדש של 48.02 מטר בתחרות שנערכה בפתח תקווה. שיא זה החזיק מעמד כ-4 שנים ונשבר על ידי גדעון אריאל.

קריירה אקדמית

ב-1956 פנה גלין-גלר למימוש חלומו ללמוד. בהיעדר תעודת בגרות לא נתקבל ללימודים בישראל ונסע לארצות הברית, למד רפואה והתמחה באנטומיה. לאחר מכן סיים תואר דוקטור באוניברסיטת קליפורניה שבברקלי והרצה שם. ב-1972 נתבקש על ידי פרופסור דוד ארליק לבוא ארצה לסייע בהקמת בית הספר לרפואה בחיפה. גלין-גלר הקים את המחלקה למדעים מורפולוגיים, הריץ את המחזור הראשון וב-1974 חזר לברקלי ל-10 שנות עבודה נוספות ומונה שם לפרופסור לאנטומיה.] ב-1984 חזר עם משפחתו לישראל, ועמד בראש המחלקה לאנטומיה במכללת זינמן שבמכון וינגייט. יצא לפנסיה בשנת 2002. מאז ממשיך להרצות לקשישים ברחבי הארץ על נושאים רפואיים.

נאמן ניקיון

גלין-גלר מתנדב כנאמן ניקיון החל משנת 1999. בתקופה זו רשם כ-16,000 דו״חות למזהמי המדינה, והקנסות שהוטלו כתוצאה מפעילותו הכניסו לקרן לשמירת הניקיון של המשרד לאיכות הסביבה מעל 2 מיליון ש"ח.
הסכם קואליציוני

בדמוקרטיה פרלמנטרית רב-מפלגתית, הסכם קואליציוני הוא הסכם בין מפלגות הקואליציה המרכיבות ממשלה. הסכם זה מגדיר את מדיניות הממשלה ותומכיה בפרלמנט באמצעות קווי יסוד, ואת בעלי התפקידים השונים שימונו מתוך הסיעות - שרים וסגני שרים בממשלה, יושבי ראש של ועדות בפרלמנט, וכדומה. הסיעות מתחיבות לתמוך בממשלה במקרה של הצעת אי-אמון, לרוב כנגד התחייבות מפלגת השלטון לתמוך במרכיבים מהאידאולוגיה שלהן.

ביקורת

לעיתים קרובות מובעת ביקורת על עצם קיומם של הסכמים קואליציוניים. לדוגמה, הנס-דיטריך גנשר אמר שמאז שנת 1949 עיקרון הקואליציה בפוליטיקה הגרמנית שוחק את סמכויות קביעת המדיניות של קנצלר גרמניה וכובל את ידי הממשלה.
על השימוש במונח "הסכם" נאמר שהוא מטעה, מכיוון שלא מדובר בהסכם עסקי - אין דרך לאכוף אותו ואין לו תוקף משפטי. הסכם קואליציוני הוא לא יותר ממסמך הצהרת כוונות, שמטרתו לסייע לשותפים בקואליציה לשכנע את נציגיהם לתמוך בממשלה.
עאסמה ג'האנגיר

ביוגרפיה

ג'האנגיר נולדה וגדלה בלאהור להורים שהיו פעילי זכויות אזרח. אביה, מאליק גולאם ג'ילאני, היה עובד מדינה שהחל לשהיות פעיל פוליטית עם פרישתו ושהה שנים בכלא ובמעצר בית על התנגדותו לדיקטטורות צבאיות. הוא גינה את ממשלת פקיסטן שבמהלך פעילות הצבאית בפקיסטן המזרחית, בנגלדש של ימינו, נרצחו חפים מפשע. אמה, סביחה ג'ילאני, הייתה האישה המוסלמית הראשונה שלמדה פורמן כריסטיאן קולג' בלאהור. היא ניהלה חברת ביגוד עד שאדמות המשפחה הורחמו ב-1967 בגלל פעילותו הפוליטית של בעלה.
ג'האנגיר למדה משפטים במכללת קינאירד (לאהור) ב-1978. ב-1980, היא נקראה לשרת בבית המשפט הגבוהה בלאהור ושנתיים מאוחר יותר, בבית המשפט העליון של פקיסטן. בתחילת שנות השמונים היא הייתה פעילה לשינוי המשטר והחזרת השלטון הדמוקרטי לפקיסטן. בשנת 1983 נאסרה כשלקחה חלק בהתנועה לשיקום הדמוקרטיה שפעלה נגד המשטר הצבאי של מוחמד זיא-אל-חאק. ב-1986, ג'האנגיר עזבה לג'נבה והתמנתה לסגנית הנשיא של הארגון הבינלאומי להגנת על ילדים. היא חזרה לפקיסטן ב-1988.
ב-1987, ג'האנגיר הייתה ממייסדי הוועדה לזכויות אדם בפקיסטן ושימשה כמזכירה הכללית של הארגון עד 1993, ובהמשך כיושבת ראש שלו. בשנת 2007, היא הייתה במעצר בית על תפקידה בתנועת עורכי דין, מחאה המונית שהובילו עורכי דין פקיסטנים בתגובה לניסיונו של הנשיא פרובז מושארף לפטר את נשיא בית המשפט העליון של פקיסטן והכריז על מצב חירום והשעה את החוקה.
ג'האנגיר הייתה האישה הראשונה בפקיסטן שכיהנה כנשיאה של איגוד עורכי הדין של בית המשפט העליון בפקיסטן. היא הייתה יושבת ראש שותפה של הפורום המזרח אסייתי לזכויות אדם ושימשה כסגנית הנשיא של הפדרציה הבינלאומית לזכויות האדם. ג'האנגיר שימשה כחוקרת מיוחדת של האו"ם בנושא חופש הדת מאוגוסט 2004 ועד יולי 2010, בתקופה זו היא לקחה חלק בחקירת הפרות זכויות האדם בסרי לנקה ומשלחת של האו"ם לבדיקת העובדות (UN fact-finding missions) בהתנחלויות. ב-2016, היא מונתה כחוקרת מיוחדת לאו"ם בנושא מצב זכויות האדם באיראן. היא החזיקה בתפקיד עד שנפטרה בפברואר 2018.
ג'האנגיר ניהלה מאבק נגד הענישה שנקבעה בחוקי הכפירה, עונש המוות, שהובילו מוסלמים שמרנים במדינה, ולעיתים קרובות היא קיבלה איומים על חייה. היא הגנה גם על ארגוני חברה אזרחית שונים, שפעלו נגד הממשלה וכן סייע למשפחות של פעילים שנעלמו לדרוש מידע על יקרייהם.

פרסים

ג'האנגיר זכתה במספר פרסים:  2014 - פרסם הקיום הנכון;  2010 - פרס החרות מטעם ועדת הצלה בינלאומית ואת עיטור הכבוד השני בחשיבותו בפקיסטן  הילאל-אני-אימטיאז (Hilal-i-Imtiaz); 2005 העיטור הכבוד השלישי בחשיבותו בפקיסטן (Sitara-i-Imtiaz) ופרס רמון מגסאיסאי ; 1995 - אונסק"ו / פרס בילבאו לקידום תרבות של זכויות האדם ובלגיון הכבוד של ממשלת צרפת.
ירוק מהיר FCF

טוקסיקולוגיה

בניסויים שהתקיימו על בעלי חיים נמצא כי חומר זה גורם לנאופלזיה, וכן למוטגן בניסויים שנערכו על חיות וגם על בני אדם. בצורתו הבלתי מדוללת הוא גרום לגירוי בעיניים, בעור, במערכת העיכול ובמערכת הנשימה.