נובי סטיילס

קריירת משחק

סטיילס, יליד העיר מנצ'סטר, התקבל בספטמבר 1959 כחניך בקבוצת הנוער של מנצ'סטר יונייטד אותה אהד מילדות. קבלתו לקבוצה הייתה חריגה מהרגיל באותה תקופה, בשל גובהו הנמוך יחסית (בתקופה זו נפסלו נבחנים רבים אשר לא היו גבוהים מספיק) וכן בשל העובדה שהרכיב שיניים תותבות במרכז פיו, לאחר ששיניו המקוריות נשברו במהלך משחק כדורגל כשהיה צעיר יותר. הוא הקריח בגיל צעיר והתהדר לאורך הקריירה בתספורת מסוג הלוואה וחיסכון, וסבל מקוצר ראייה חמור שהכריח אותו להרכיב עדשות מגע חזקות על המגרש ומשקפיים בעלות זכוכית עבה מחוץ למגרש. על אף כל אלו, מאט באזבי האמין וראה את הפוטנציאל בקשר הצעיר, והעניק לו הופעת בכורה בהרכב (אז תופקד כמגן) באוקטובר 1960, מול בולטון וונדררס.
סטיילס התאפיין במשחק המסירות פשוט ומדויק וביכולות חטיפה והשתלטות גבוהות מהרגיל, שסייעו לו לבצע את המעבר מעמדת המגן לעמדת הקשר האחורי של הקבוצה. התפקיד, שכיום נפוץ בקרב קבוצות רבות בעולם, היה אז נדיר מאוד, שכן קו הקישור היה בנחיתות מספרית מול קו ההתקפה, ותפקידם של הקשרים היה בעיקר לחפות על המגנים. סטיילס, בזכות יכולותיו, היה אחראי על סיכול התקפות היריב, ופתח לשחקנים בעלי יכולת טכנית גבוהה, כגון בובי צ'רלטון ואחריו ג'ורג' בסט מרחב תמרון רב יותר עם הכדור.
סטיילס היה לשחקן הרכב חשוב כבר בעונת הבכורה שלו, ונותר כך לאורך רוב תקופתו בקבוצה, שארכה 11 עונות. בעונתו השלישית בקבוצה, עונת 1962/1963, זכה עמה בגביע ה-FA לאחר ניצחון 3-1 בגמר על לסטר סיטי, משחק גמר בו בחר באזבי שלא לשתפו. בעונת 1964/1965 הגיעה האליפות הראשונה של סטיילס ביונייטד, בעונה היה בורג משמעותי ורשם 41 הופעות ליגה.
בעונת 1966/1967 זכה סטיילס בפעם השנייה והאחרונה בקריירה שלו באליפות אנגליה עם מנצ'סטר, ועונה אחר כך היה שותף לקמפיין אירופי היסטורי של קבוצתו בגביע אירופה לאלופות. הקבוצה הצליחה להעפיל עד למשחק הגמר מול בנפיקה ליסבון באצטדיון ומבלי, ושם ניצחה 4-1 בהארכה. סטיילס פתח בהרכב הקבוצה לגמר, בדרך לזכייה הראשונה בתולדות הקבוצה בגביע אירופה.
סטיילס שיחק ביונייטד עד לתום עונת 1970/1971, ובסך הכול 11 עונות. הוא רשם 395 הופעות במדי הקבוצה, מתוכן 311 הופעות ליגה, בטרם נמכר למידלסברו מליגת המשנה תמורת כ-20 אלף ליש"ט. הוא שיחק במדיה במשך שתי עונות, עד שעבר לפרסטון נורת' אנד, גם היא מליגת המשנה. הוא תפקד בקבוצה שחקן-מאמן תחת המאמן הראשי וחברו לשעבר במנצ'סטר, בובי צ'רלטון. בעונת 1973/1974, עונתו הראשונה בקבוצה, ירד עמה סטיילס לליגה השלישית, והוסיף לשחק במדיה עוד עונה אחת. בסיום עונת 1974/1975 פרש ממשחק בגיל 33.

נבחרת אנגליה

לקראת טורניר מונדיאל 1966 אותו אירחה אנגליה, ומאחר שהייתה פטורה מהשתתפות בטורניר מוקדמות, ניסה מאמן נבחרת אנגליה באותה התקופה, אלף ראמזי, לבחון שחקנים לסגל הסופי במשחקי ידידות ובמשחקי אליפות הבית הבריטית. כוכב הנבחרת בובי צ'רלטון היה הראשון להבטיח את מקומו בקישור הנבחרת, וסביבו ניסה ראמזי לייצר שלישיית קישור חזקה וקבועה. אחד המקומות בשלישיית הקישור היה שמור לקשר שיהרוס את התקפות היריבה. לתפקיד זה נבחן לראשונה סטיילס ב-10 באפריל 1965 מול סקוטלנד במסגרת אליפות הבית, במשחק שהסתיים בשוויון 2-2. סטיילס הרשים את ראמזי ופתח בהרכב בשמונה מתוך תשעה המשחקים הבאים של הנבחרת. ב-23 בפברואר 1966, בהופעתו העשירית, כבש סטיילס את שערו היחיד במדי אנגליה, שער הניצחון מול גרמניה המערבית במשחק ידידות שהסתיים בתוצאה 1-0 לאנגליה.
לקראת טורניר המונדיאל זומן סטיילס על ידי ראמזי, כשבאמתחתו 14 הופעות בינלאומיות אותן צבר בשנה שלפני הטורניר. במונדיאל עצמו סטיילס לא החמיץ ולו דקה אחת במשחקיה של אנגליה. הוא פתח בהרכב ושמר על מקומו לאורך כל משחקיה של אנגליה בטורניר, שהחלו עם שוויון 0-0 מול אורוגוואי, ונמשכו בניצחונות 2-0 על מקסיקו ועל צרפת, בדרך למקום הראשון בבית בסיום שלב הבתים. ברבע הגמר גברה אנגליה 1-0 על ארגנטינה במשחק רווי אלימות, ובחצי הגמר פגשה את פורטוגל. תפקידו של סטיילס במשחק היה להצר את צעדיו של כוכב הנבחרת הפורטוגלית אאוזביו. על אף שסטיילס ומאמנו ספגו ביקורות על המשחק הקשוח והשמירה האישית על אאוזביו, הטקטיקה הוכחה כיעילה לאחר שתרומתו היחידה של הפורטוגלי הייתה פנדל אותו תרגם לשער מצמק שמונה דקות לסיום. אנגליה שמרה על יתרונה עד לסיום, ניצחה 2-1 והעפילה למשחק הגמר מול גרמניה המערבית. אנגליה גברה על יריבתה 4-2 בגמר לאחר הארכה, וחגגה את זכייתה היחידה בתולדותיה במונדיאל. 
אחת התמונות הזכורות מהחגיגות לאחר המשחק באצטדיון ומבלי, הן של סטיילס רוקד בספונטניות כשגביע העולם בידו האחד ושיניו התותבות ביד השנייה. התמונה זכתה לאזכורים בשיר "שלושת האריות", המנון הנבחרת ליורו 1996 הביתי, כשהשורה האחרונה בבית המוקדש לרגעים מההיסטוריה של הנבחרת הייתה "ונובי רוקד". בגרסה של השיר לטורניר מונדיאל 1998 בצרפת נכתב: "אנחנו יכולים לרקוד את הריקוד של נובי, אנחנו יכולים לרקוד אותו בצרפת".
שנתיים לאחר הזכייה בתואר, זומן סטיילס לסגל אנגליה לקראת יורו 1968. על אף הישגיו של סטיילס בנבחרת, מי שהועדף על ידי ראמזי באותו התפקיד היה קשרה של טוטנהאם הוטספור, אלן מאלרי. מאלרי פתח על חשבונו של סטיילס בחצי הגמר מול יוגוסלביה, בו נוצחה אנגליה 1-0, ובדקה ה-89 היה לכדורגלן הראשון בתולדות הנבחרת שסופג כרטיס אדום. בהיעדרו, עלה סטיילס בהרכב בניצחון 2-0 על ברית המועצות במשחק על המקום השלישי.
העדפתו של מאלרי על חשבונו של סטיילס הייתה מוחלטת, ובשנתיים הבאות הוא רשם שלוש הופעות בינלאומיות בלבד, האחרונה שבהן ב-25 באפריל 1970 מול באליפות הבית מול סקוטלנד. הוא זומן על ידי ראמזי לסגל אנגליה למונדיאל 1970 במקסיקו, אך כשחקן מחליף בלבד שלא זכה כלל לדקות משחק בטורניר. בסך הכול רשם סטיילס 28 הופעות במדי אנגליה, בהן כבש שער אחד, והוא השחקן בעל מספר ההופעות הנמוך ביותר בנבחרת מבין שחקני ההרכב של מונדיאל 1966.

קריירת אימון

בקיץ 1975 התפטר צ'רלטון מתפקידו כמאמן פרסטון על רקע העברתו של מגן הקבוצה לניוקאסל יונייטד. סטיילס, שפרש באותו הקיץ, התמנה לתפקיד המאמן הזמני אך סירב להצעת הקבוצה להתמנות למאמן הקבוע כתמיכה במאמנו המתפטר, ועזב כשבוע לאחר מכן.
סטיילס חזר לפרסטון שנתיים אחר כך, וב-22 ביולי 1977 התמנה לתפקיד מאמן הקבוצה. כבר בעונת הבכורה שלו הוביל סטיילס את פרסטון למקום השלישי בטבלה ובהעפלה לליגת המשנה. עונה אחר כך המשיכו פרסטון וסטיילס להפתיע כשסיימו במקום השביעי בליגת המשנה, הרחק ממאבקי התחתית. לאחר עונה אחת נוספת במרכז הטבלה, סיימה פרסטון עם סטיילס על הקווים במקום ה-20 בעונת 1980/1981, וירדה לליגת המשנה. בסיום העונה עזב סטיילס את התפקיד לאחר ארבע עונות.
ב-1981 הצטרף סטיילס לתופעה ההולכת ומתרחבת של אנשי מקצוע אירופים ב-NASL, כשהתמנה לתפקיד מאמן ונקובר וייטקפס הקנדית. הוא אימן בקבוצה במשך שלוש שנים.
ב-29 בספטמבר 1985 התמנה סטיילס לתפקיד מאמן וסט ברומיץ' אלביון, תפקיד אימון ראשון בליגה הראשונה באנגליה. עם זאת, הוא פוטר כבר בחודש פברואר, חמישה חודשים אחר כך, לאחר שקבוצתו הצליחה להשיג תחתיו שלושה ניצחונות בלבד. הקבוצה ירדה בסיום העונה לליגת המשנה, והיה זה תפקיד האימון הראשי האחרון של סטיילס, שחשף מאוחר יותר כי בתקופתו כמאמן סבל מדיכאון רב, כשהתקשה עם העבודה הרחק מביתו ומשפחתו שבמנצ'סטר.
סטיילס חזר לקבוצת נעוריו מנצ'סטר יונייטד ב-1989 כמאמן בקבוצת הנוער של המועדון. הוא שימש בתפקיד עד ל-1993, בתקופה בה עברו תחת ידיו שחקנים שהפכו לבכירים במועדון ובמדינה, ובהם דייוויד בקהאם, ראיין גיגס ופול סקולס, וכן ניקי באט והאחים גארי ופיל נוויל.

חיים אישיים ועיטורים

סטיילס נשוי לקיי, אותה נשא לאישה ב-1961. קיי היא אחותו של ג'וני ג'יילס, חברו לקבוצת מנצ'סטר יונייטד באותן השנים. לזוג שלושה ילדים, כשג'ון, אחד מבניו של סטיילס, אף פיתח קריירת משחק בתחילת שנות ה-80, בין היתר בקבוצות שמרוק רוברס ולידס יונייטד וכן תקופה קצרה תחת אביו בקבוצת ונקובר וייטקפס.
בשנת 2000, בעקבות לחץ תקשורתי שקרא לעטר את חמשת שחקני הנבחרת של 1966 שעוד לא עוטרו, זכה סטיילס להיכנס למסדר האימפריה הבריטית לצד אלן בול, רוג'ר האנט, ריי וילסון וג'ורג' כהן.
בשנת 2007 נכלל סטיילס בהיכל התהילה של הכדורגל האנגלי.