google/wiki40b huggingface dataset:
Google Sites

הגבלות

נפח האחסון המוקצה לחשבונות המשתמשים החינמיים מוגבל ל-100MB, ונפח האחסון למשתמשי G Suite עומד על 500MB ו-10GB נוספים לכל עובד נוסף בעסק שנמצא תחת החשבון. המערכת לא תומכת בסקריפטים שונים ובקודי CSS כדי למנוע שימוש לרעה.
הטמעה של אפשרויות מורכבות יותר מאשר רק הצגה של מידע, גם כאלה שנפוצות במערכות אחרות לא קיימות במערכת הזו. לדוגמה: שימוש ב-SSL, תגיות מטא, פופ-אפ וכדומה.

התפתחות

בשנת 2015 עבר הממשק רענון מאסיבי וכעת ניתן לבנות במערכת אתרי אינטרנט רספונסיביים וכל זאת בעזרת שימוש בממשק ניהול מתקדם, נוח ומעוצב היטב לפי מגמות עיצוב עכשוויות.
בחודש יוני 2016, גוגל שינתה לגמרי את המראה של אתרי גוגל בהתאם לקו העיצובי החדש של מוצריה - ה-Material Design. למערכת החדשה קוראים "אתרי גוגל החדשים" וכעת ניתן לבחור לבנות אתרים עם המערכת הישנה בעיצוב קלאסי או עם החדשה בעיצוב מודרני.

צנזורה

בשנת 2009, בית משפט מחוזי בטורקיה פסק על חסימת הגישה לאתר לאחר שאחד הדפים שאוחסנו עליו הכיל עלבונות במייסד טורקיה המודרנית, מוסטפא כמאל אטאטורק. בשנת 2012 קרא בית המשפט של האיחוד האירופי להסיר את החסימה אך נכון ל-2013 היא עדיין קיימת.
אנה ולנטינוביץ'

אנה ולנטינוביץ' (Anna Walentynowicz;‏ 13 באוגוסט 1929 - 10 באפריל 2010) הייתה פעילה פולנית בארגון עובדים, אשר פיטוריה מעבודה בנמל גדנסק בשנת 1980 הובילו להקמת ארגון העובדים החופשי סולידריות. היא נחשבת לגיבורה לאומית בפולין.

אודות

ולנטינוביץ' נולדה ברובנו שבאוקראינה של היום והתייתמה מהוריה במהלך מלחמת העולם השנייה. היא החלה לעבוד בנמל לנין שבגדנסק בשנת 1950. תחילה שימשה כרתכית ואחר כך כמפעילת מנוף. בזכות חריצותה בעבודה הוכרה כ"גיבורת עבודה סוציאליסטית" על ידי המשטר הקומוניסטי של פולין, אולם בשנות השבעים החלה לאבד את אמונה בו. היא מעולם לא הייתה חברה במפלגה הקומוניסטית, והייתה קתולית אדוקה, אשר האמינה בצדק חברתי. בחייה המאוחרים הושפעה מאוד מהאפיפיור יוחנן פאולוס השני, עמו פיתחה ידידות אישית. 
ולנטינוביץ' החלה בפעילות ציבורית לאחר שלמדה שהממונים בנמל גונבים כספי בונוס שהיו אמורים להגיע לעובדים. בעקבות פעילות זאת החלה המשטרה החשאית להתנכל לה.
בשנת 1978 היא הצטרפה אל איגוד העובדים החופשי, אשר פעל בנפרד למפלגת השלטון הקומוניסטית. היא עזרה בהפצת העלון המחתרתי של האיגוד ברחבי הנמל. עקב השתתפותה באיגוד לא חוקי היא פוטרה מעבודה ב-7 באוגוסט 1980, כ-5 חודשים לפני שהייתה אמורה לצאת לפנסיה. ההחלטה הזאת עוררה את כעסם של חבריה לעבודה, אשר פתחו בשביתת מחאה על כך ב-14 באוגוסט. שביתה זו הובילה להקמת ארגון סולידריות.
לאחר נפילת הקומוניזם בשנת 1989 התרחקה ולנטינוביץ' מפוליטיקה, מארגוני העובדים וגם מסולידריות. בשנת 2000 סירבה לקבל תושבות של כבוד מהעיר גדנסק. 
ולנטינוביץ' נהרגה בשנת 2010 בהתרסקות מטוס חיל האוויר הפולני ברוסיה, יחד עם בכירים בשלטון הפולני. היא נקברה בעיר מגוריה גדנסק. בשנת 2012 נערך לה טקס קבורה נוסף, לאחר שהתברר שגופתה הוחלפה בטעות בגופה אחרת.
עמוס טלמון

ביוגרפיה

טלמון נולד בישראל לאב יליד לודז' ולאם ילידת וינה. הוריו טיפחו בו עניין רב במוזיקה. במשך שנים רבות עבד בעסק משפחתי לסחר בינלאומי לחומרי גלם ולנייר, ואחר כך ניהל והרחיב אותו (Talmon Trading Co..Ltd Herzliya). הוא סיים תואר ראשון באוניברסיטת תל אביב. זמן רב לא מימש טלמון את כישוריו המוזיקליים.
בשנת 1999, כשהיה בן 48, התחיל טלמון את הקריירה המוזיקלית שלו, אחרי לימודי ניצוח בשנות ה-90 בהדרכתם של איתי טלגם, גל אלתרוביץ' וזאב דורמן. 
בשנת 2000 קישר טלמון את שמו בקרן שהקים, "מלאכי המוזיקה הרצליה", שנועדה לקדם את הכשרונות המוזיקליים הצעירים בישראל. החל משנת 2001 הוא מנהל ברציפות את הסדרה הסימפונית הגדולה בהיכל אמנויות הבמה בהרצליה.
במהלך שנות הקריירה שלו, בתחילת המאה ה-21 ניצח טלמון על תזמורות רבות בישראל: התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, התזמורת הסימפונית ירושלים, התזמורת הקאמרית הישראלית, התזמורת הסימפונית אשדוד ובארצות רבות, למשל: התזמורת הסימפונית האיטלקית (באולם ורדי במילאנו), התזמורת הסימפונית של רשות השידור הצ'כית, התזמורת הפילהרמונית של פראג, הפילהרמונית הסלובקית בברטיסלבה, התזמורת הסימפונית של ציריך (ב"טונהאלה" של ציריך ), התזמורת הקאמרית של פירנצה, התזמורת הסימפונית של רדיו ורשה, התזמורת הפילהרמונית של מקסיקו סיטי, התזמורת הסימפונית של ניו אינגלנד (בקרנגי הול), התזמורת הסימפונית של מינכן (באולם גסטייג ), התזמורת הקאמרית של וירטמברג בהיילברון, קולגיום סינפוניקום ונטו, התזמורת הסימפונית בבלגרד, התמוזרת הסימפונית של סלוניקי. הופיע גם בבייג'ינג, בטאיפיי, בסיאול, בארמניה, בפסטיבל המוזיקלי גבלה באזרבייג'ן, בפסטיבל הסתיו של טביליסי, בפסטיבל צ'סקי קרומלוב בצ'כיה ובפסטיבלים אחרים.
בפעילותו כמנצח מעדיף טלמון בעיקר רפרטואר סימפוני קלאסי ורומנטי. כמו כן הוא כולל בהופעותיו מוזיקה מאת מלחינים יהודים וישראלים ומלחינים בני הארצות השונות במזרח אירופה, באסיה ובאמריקה הלטינית שבהן הופיע.

חייו האישיים

טלמון היה נשוי בעבר לאורלי, פסיכולוגית, ממנה התגרש. הוא התחתן בשנית עם אשתו הנוכחית, אודליה, סוכנת נסיעות. השחקנית טל טלמון היא בתו מנישואיו הראשונים.
מפרץ קורפוס כריסטי

מפרץ קורפוס כריסטי (באנגלית: Corpus Christi Bay) הוא מפרץ הממוקם לחוף מפרץ מקסיקו במדינת טקסס שבארצות הברית. המפרץ ממוקם בשטח מחוז נוצ'ז, אף שחופו הצפוני מהווה את גבול מחוז סן פטריקיו.
האי מוסטנג והאי נורת' פאדרה מפרידים בין מפרץ מקסיקו לבין מפרץ קורפוס כריסטי. מעבר המים העיקרי אל המפרץ הוא מעבר אראנסאס.
שטחו של המפרץ 497 קמ"ר, ועמקו הממוצע 3 מטרים. מליחות המפרץ, אליו נשפכים מימי נהר נוצ'ז היא 22 ppt. סביב המפרץ מצויים שטחי ביצות בשטח כולל של 121 קמ"ר.
אזור המפרץ הוכרז כאתר שימור על ידי הרשות לשימור הסביבה של ארצות הברית בשל היותו בית גידול ל-490 מיני ציפורים ו-234 מיני דגים. 
סביב המפרץ ממוקמות ערים רבות: קורפוס כריסטי, פורטלנד, אינגלסייד, ארנסאס פאס ופורט ארנסאס.

היסטוריה

ככל הנראה, המפרץ התגלה על ידי אלונזו אלווארז דה פינדה ביום קורפוס כריסטי בשנת 1519, ועל שם החג הנוצרי נקרא המפרץ.
אלונזו דה לאון היה האירופאי הראשון שחצה את המפרץ, וגילה את נהר נוצ'ז ב-4 באפריל 1689. דה לאון נתן לנהר את שמו. בשנת 1746 נשלח חוארין דה אורביו אי באסטרה על ידי מושל האזור הספרדי, חוזה דה אסקאנדון, לחקור את האזור וליישבו. אורביו קרא למפרץ על שם המלאך מיכאל, אולם בדוח של דייגו אורטיז פארליאה משנת 1766 נקרא המפרץ מחדש בשמו הנוכחי. 
המתיישב האירופי הראשון באזור המפרץ היה בלאס מריה דה לה גרצה פאלקון, אשר התיישב בסמוך לנהר נוצ'ז בשנת 1746. הנרי לורנס קיני התיישב באזור לייב אוק פוינט בשנת 1838 וג'נרל צבא ארצות הברית זכרי טיילור נחת באזור בו ממוקמת כיום העיר קורפוס כריסטי עם חייליו ב-31 ביולי 1845. מחנה הצבא שהקים היה הבסיס לעיר הנוכחית.
ביוזמת חבר הקונגרס של מדינת טקסס, ג'ון נאנס גארנר הורה נשיא ארצות הברית וורן הארדינג ב-22 בספטמבר 1922 על הקמת נמל במפרץ, ובשנת 1926 נחפרה במימי המפרץ תעלה באורך של כ-30 ק"מ ובעומק של 8 מטרים על מנת לאפשר כניסת אוניות לנמל. במהלך השנים התעלה הועמקה והורחבה.
כיום מהווה אזור המפרץ, בשל אקלימו הנוח ומימיו השקטים, אתר תיירות ונופש הן בחודשי הקיץ והן בחודשי החורף.
פרשת מקוב

זמורות יבשות - שירו של דן אלמגור

בראשית שנות ה-80 כתב המשורר דן אלמגור, יליד העיר רחובות, את ההצגה 'ילדי הכרך' שגוללה את סיפור עליית יהודי תימן והועלתה בתיאטרון בית ליסין. שירי ההצגה היו ברובם קלילים, אך בתוכם אלמגור החליט לשלב גם שיר קשה אחד על "פרשת מקוב", השיר "זמורות יבשות", אותו כתב לאחר שנחשף להתעמרות המתמשכת של חקלאי ראשית המאה בעולים מתימן. מטעמים אמנותיים החליף אלמגור את הענפים היבשים בזמורות יבשות וכך אף נקרא השיר.

על נסיבות צינזורו של השיר, מספר דן אלמגור:
"כמה ימים לפני עליית ההצגה על הבמה הגיע ישראל קיסר, מי שהיה אז יו"ר עמותת 'אעלה בתמר'. הוא ראה את השירים וכשהגיע לשיר הזה הוא ביקש ממני להוריד אותו. לא הבנתי למה. אמרתי לו שחשוב לפרסם את הדברים. אבל הוא, כמו כל התימנים. לא רוצה להתעמת ולא לריב והעדיף להעלים את הפרשה ההיא. הוצאנו את השיר מההצגה. זה היה הצינזור הראשון של השיר".
הצינזור השני, או ליתר דיוק העלמת השיר, בוצעה שנים אחר כך. היה זה כשרשות השידור תכננה את שידורי יום העצמאות. התוכנית הייתה להקדיש שעת שידור טלוויזיונית לכל עדה בישראל. 
"בגלל המחאה שלי בתקופת האינתיפאדה הפכו אותי למוקצה ואמרו לי שאני לא יכול להופיע אלא רק לכתוב. הסכמתי. כתבתי את השירים לשעת השידור הזו. שוש עטרי ז"ל הנחתה את האירוע".
בעודו נערך לתוכנית נפגש אלמגור עם הזמר יזהר כהן שאמור היה לבצע שיר או שירים במהלך התוכנית. 
"אמרתי ליזהר שיש לי שיר מיוחד שמעולם לא הושמע, ואני רוצה שהוא ישמע אותו. זה היה בערב פסח. השמעתי לו את השיר והוא פרץ בבכי. הוא שאל אותי איך יתכן שהוא, תימני מלידה, לא שמע מעולם על הסיפור הזה. הוא אמר שיקח את השיר ולאחר הפסח ילחין אותו, וכך היה. הוא הלחין את השיר, התקשר אלי להשמיע לי אותו ושנינו בכינו יחד".
התוכנית הייתה ששעת השידור של עולי תימן תהיה בשמונה בערב בעוד של יהודי דרום אפריקה נקבעה לאחת בלילה, בשל מיעוטם של העולים משם.
"דיווחתי לכל אחי התימנים על שעת השידור המתוכננת והם העבירו מאחד לשני. הבטיחו לי שבשמונה בערב כולם יהיו מול מקלטי הטלוויזיה. הגיעה השעה והנה, במקום תימן אני רואה שמשדרים את השעה של דרום אפריקה. התקשרתי, שאלתי מה קרה. אמרו לי שאת התימנים העבירו לאחת בלילה בהוראת המנכ"ל. כך היה. הם שידרו את התוכנית ההיא עם הביצוע של יזהר כהן באחת בלילה כשאף אחד כבר לא היה כדי לראות את זה. גם שידור חוזר שהובטח שישודר ביום העצמאות עצמו לא שודר. כך הועלם השיר בפעם השנייה".
לאלמגור התברר כי לרשות השידור הגיע מכתבם של צמד עורכי דין, בן ציון צנעני (ממוצא תימני) ושוקי פורר, לימים ראש עיריית רחובות. במכתבם קבעו השניים כי הפרשה בשדהו של מקוב לא הייתה ולא נבראה. אומר אלמגור:
"ניסו לטעון שכתבתי את השיר כחלק ממאבק פוליטי נגד הליכוד. עד היום אני לא מבין את הקשר לפוליטיקה ולליכוד. מאז ועד היום לא שודר השיר, וכעת הוא מועלם כמעט לחלוטין".
השיר נכלל בספר "שושנת תימן" שאיגד את סיפורה של העלייה התימנית במחצית המאה הקודמת.
מבצע נמל בית

המבצע

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
תומאסינה כריסטינה גילמבורג-אהרנסוורד

הברונית תומסינה כריסטינה גילמבורג-אהרנסוורד (בדנית: Thomasine Christine Gyllembourg-Ehrensvärd‏, 9 בנובמבר 1773 - 2 ביולי 1856) הייתה סופרת דנית. היא נולדה בקופנהגן. שם הנעורים שלה היה בונצן (Buntzen).

קורות חייה וכתיבתה

תומסינה התחתנה עם הסופר המפורסם פטר אנדראס הייברג  כאשר הייתה בת 16. בנם שנולד שנה לאחר החתונה הוא המשורר והמבקר יוהאן לודביג הייברג . בשנת 1800 הוגלה בעלה בשל פעילותו הפוליטית. היא התגרשה והתחתנה מחדש בדצמבר 1801 עם הברון השוודי קרל פרדריק אהרנסוורד , אשר היה פליט פוליטי בעצמו בשל מעורבותו ברצח גוסטב השלישי, מלך שוודיה בשנת 1792. בעלה השני, שאימץ את השם גילמבורג (Gyllembourg) על שם אמו, נפטר בשנת 1815.
בשנת 1822 היא הלכה אחרי בנה לקיל, שם הוא מונה לפרופסור, ובשנת 1825 חזרה איתו לקופנהגן. בשנת 1827 היא הופיעה לראשונה באופן אנונימי כסופרת עם פרסום הרומן "Familien Polonius" בעיתונו של בנה ה-"Flyvende Post". בשנת 1828 פורסמו שתי יצירות נוספות שלה "Den Magiske Nøgle" (מפתח הקסם) ו-"Hverdags-Historie" (סיפור יום יומי). ההצלחה של העבודה האנונימית הייתה כה גדולה עד שהיא אימצה את התואר "הסופרת של סיפור יום יומי" עד סוף הקריירה שלה.
בשנים 1833–1834 האי פרסמה שלושה כרכים של נובלות ישנות וחדשות Old and New Novels שלאחריהם בשנים 1835–1836 פורסמו גם סיפורים חדשים New Stories שכללו גם הם 3 כרכים. 
לאורך חייה היא הקפידה לשמור על עיסוקה כסופרת בסוד, גם בקרב חבריה הקרובים ביותר. רק לאחר מותה נודעה זהותה כסופרת לציבור.
אופיר נצר

קריירה

בשנת 2017, זכתה נצר במדליית זהב במכשיר הקפיצות במכביה העשרים עם תוצאה של 13.438 נקודות.
בשנת 2018 זכתה נצר באליפות ישראל עם תוצאה של 47.550 נקודות. נצר גם זכתה במדליות זהב על כל ארבעת המכשירים באליפות זו.
The Lone Deranger

The Lone Deranger הוא אלבום השייך לז'אנר הגואה טראנס, הוא הוצא על ידי Hallucinogen בשנת 1997 בהוצאת המותג Twisted Records. שם האלבום הוא משחק מילים של The Lone Ranger, תוכנית רדיו וטלוויזיה בשנות השלושים.
המטבח (סדרת טלוויזיה)

תקציר עלילת הסדרה

מקסים לברוב הוא טבח במקצועו. חלומו הוא להפוך לשף מפורסם ולכן לאחר השלמת לימודיו בבית הספר לבישול בעיר הולדתו וורונז' הוא נוסע למוסקבה, לנסות את מזלו בעיר הגדולה. הוא מתקבל לעבוד במסעדה הטובה ביותר בעיר, הנמצאת בבעלות הידוען דמיטרי נאגייב.
עד מהרה הוא מוצא את עצמו באחד ממקומות העבודה המאתגרים ביותר שיכול היה להגיע אליהם: מנהל המטבח הוא השף ויקטור בארינוב, אלכוהוליסט, אוהד מושבע של ספרטק מוסקבה ומהמר מכור.
הונדה S800

מכוניות הקיי

קבוצת מכוניות אלו מכונה ביפנית קייג'ידושה (שמשמעותו רכב קל) ובאנגלית נהוג לכנות את מכוניות הקבוצה קייקארס. מאפייני מכוניות אלו מוכתבים על ידי תקנות רישוי יפניות הנותנות הקלות באגרות רישוי, מיסוי, תנועה וחנייה ברחבי יפן. 
התקנות הוצגו לראשונה ב-1949 לאחר מלחמת העולם השנייה כדי לקדם ייצור מכוניות זולות וברבות השנים הפכו לרלוונטיות בניסיון לטפל בצפיפות הגדולה בערים. התקנות הראשונות הגבילו את אורך המכונית ל-2.8 מטר ומנוע 150 סמ"ק, אך במהרה עודכנה ההגבלה ל-360 סמ"ק. 
עם השנים הועלו הספים השונים והתקנות הנוכחיות מ-1998 מגבילות לנפח של 660 סמ"ק, אורך של 3.39 מטר והספק מרבי של 64 כ"ס. דוגמה למכוניות קיי: סוזוקי ספסיה, סוזוקי פאלט, הונדה S500.
באיירן מינכן (כדורסל)

היסטוריה

הקבוצה נוסדה ב-1946 כחלק ממועדון באיירן מינכן. ימי התהילה של הקבוצה כללו זכייה בשתי אליפויות ובגביע אחד. בשנות ה-90 ובעשור הראשון של המאה ה-21 השתתפה הקבוצה בבונדסליגה רק עונה אחת 2004/2005). ובסיום עונת 2010/2011 העפילה הקבוצה בחזרה לבונדסליגה מהמקום הראשון. בעונת 2012/2013 הגיעה עד לחצי גמר הגביע הגרמני ולסדרת חצי גמר הפלייאוף בבונדסליגה ובעונת 2013/2014 זכתה הקבוצה באליפות גרמניה לאחר 3:1 על אלבה ברלין בסדרת הגמר.
במסגרת האירופאית השתתפה הקבוצה בעונת 1968/69 בשלב המוקדמות של גביע המחזיקות. בעונת 2011/12 השתתפה הקבוצה במסגרת שלב הבתים של היורוקאפ. בעונת 2013/14 השתתפה הקבוצה ביורוליג.
הקבוצה מארחת בהיכל רודי זדלמאייר, שנחנך בשנת 1970 ואירח את תחרות האירוויזיון בשנת 1983. ההיכל קיבל בשנת 2011 את שם נותן החסות (יצרן הרכב "אאודי") ונקרא אאודי דום, המכיל 6,700 מקומות ישיבה.
מנוח ליידה-טדסקו

חייו

טראנקווילו מנוח ליידה-טדסקו נולד בסיניגאליה, איטליה, אבל גדל בנאפולי. אביו, לאזארו ליידה-טדסקו, שבא במקור מרג'ו אמיליה, היה לרב הקהילה היהודית של נאפולי רבתי בשנים 1904 - 1941 והרבה הראשי של נאפולי.
מנוח ליידה-טדסקו גדל במשפחה מוזיקלית של מלחינים, זמרים ונגנים. אחיו, אנריקו ליידה (1887 - 1970) היה צ'לן קונצרטי ומנצח תזמורת, שניצח על תזמורת אטלנטה הראשונה משנת 1920 עד 1930.
ליידה-טדסקו למד באוניברסיטת נאפולי והמשיך את לימודיו לתואר שלישי בצ'כוסלובקיה (1925 - 1931), שם קיבל תוארי דוקטור בבלשנות ובסוציולוגיה. הוא המשיך את לימודי המוזיקה בקונסרבטוריון של פראג, אצל אילדבראנדו פיצטי, יוזף סוק וקארל בולסלב ייז'אק.
בשנים 1922–1923 ניצח ליידיה-טדסקו על רבות מן התזמורות הסימפוניות הראשונות במעלה במרכז אירופה, בהן התזמורת הפילהרמונית של פראג, הפילהרמונית של וינה והפילהרמונית של פרסבורג. במהלך תקופה זו נמסרו לידיו ביצועי בכורה של יצירות מאת מוריס ראוול ("הילד והקסמים" ו"אלבוראדה דל גרציוזו") "הכובע משולש הפינות" ו"האהבה הקוסמת" של מנואל דה פאיה, "קונצ'רטו לפסנתר אפילוג" של ריכרד שטראוס, "הגבירה מאפסוס" של אלסנדרו לונגו, "פיירו הסהרורי" של ארנולד שנברג, מעשה בחייל של איגור סטרווינסקי ויצירות משל אילדבראנדו פיצטי.
ליידה-טדסקו ניצח על התזמורת הקאמרית החדשה של עיריית ניו יורק בשנים 1932–1935. הביצועים הראשונים של יצירותיו הוא שודרו בתקופה זו ברשת NBC ממרכז רוקפלר. הוא ניצח על תזמורות ל-NBC, CBS, התזמורת הסימפונית של שיקגו, תזמורת בולטימור, "אורקסטה סימפוניקה" (מקסיקו סיטי), התזמורת הפילהרמונית הצ'כית, BBC, תזמורת הרדיו של רומא, תאגיד הרדיו של מערב גרמניה, קלן, גראנט פארק שיקגו.
אל ארצות הברית הגיע ליידה-טדסקו לראשונה בשנת 1912 והתאזרח בה בשנת 1932. בין 1935 ל-1945, כיהן בממשל ארצות הברית כיו"ר תוכניות התרבות למשרד החינוך האמריקאי. כמו כן עבד במשרד החוץ האמריקאי טובמכון להבנה בינלאומית. הוא הרצה ברחבי ארצות הברית ובאמריקה הלטינית ולחם למען חוקי הגירה הוגנים יותר ושיפור בקליטת המהגרים החדשים.
במסעותיו ברחבי העולם אסף ליידה-טדסקו ספרים, ציורים, מוזיקה וחברים. בין ידידיו הקרובים, שהתכתבו עמו בתדירות גבוהה ובאו לבקר אותו ואת אשתו, רג'ינה, בקהילת האמנים של קולורדו ספרינגס בשנים 1951–1981, היו הציירים עמנואל גליצנשטיין רומנו, אלואיס לקוק ופסקל קוואקנבוש; המוזיקאים ארנסט טוך, מריו קסטלנואובו-טדסקו, רפאל קובליק וזמרת האופרה רוזה רייזה; גם אלברט סייבין, מפתח התרכיב נגד פוליו היה ידידו הטוב.
Fire and Ice

אש וקרח הוא אחד משיריו הפופולריים של המשורר רוברט פרוסט. השיר פורסם בשנת 1920 בירחון הארפרז ובשנת 1923 בספרו הרביעי, ניו המפשייר.

מילות השיר

מילות השיר:
Some say the world will end in fire,

    Some say in ice.

From what I've tasted of desire

I hold with those who favor fire.

    But if it had to perish twice,

I think I know enough of hate

    To know that for destruction ice

Is also great,

    And would suffice.

השראה

מקור אפשרי להשראה מהשיר הוא פסקה בקנטו 32 מחלקה הראשון של הקומדיה האלוהית, שמציגה את המעגל התשיעי של הגיהנום, מעגל הבוגדים, בו החוטאים למעשה קופאים.
מקור אפשרי נוסף, נובע מדברי האסטרונום האמריקאי הארלו שפליי (ממציא המונח אזור ישיב) אשר טען שהוא נתן את ההשראה לשיר. שפליי תיאר דיון שניהל עם פרוסט שנה לפני פרסום השיר. לדבריו, באותו הדיון פרוסט שאל אותו איך העולם יסתיים, ולאותה שאלה שפליי ענה שאו שהשמש תתפוצץ ותצית את כדור הארץ, או שכדור הארץ יחמוק איכשהו מגורל זה ויקפא לאטו בחלל. שפליי טען שהוא הופתע לראות את השיר שנה לאחר מכן ואמר שהוא רואה בכך דוגמה להשפעה שעשויה להיות למדע על האמנות או להבנתה.

מבנה וסגנון

השיר מורכב מבית אחד בין תשע שורות אשר מצטמצמות מאוד בשתיים האחרונות. בנוסף, השיר מאופיין בדילוג חלקי גם לפני השורות עצמן.
מבחינה מוזיקלית, השיר עונה למבנה החריזה א-ב-א א-ב-ג ב-ג-ב המאופיין את טרצינה, מבנה שהיה פופולרי בימי הביניים והראנסס (תקופת כתיבת הקומדיה האלוהית).

פרשנויות

לשיר יש מגוון פרשנויות. האחת נוגעת לכך שהשיר על סוף העולם ומתייחס ליסודות המרכזיים כאש וקרח. כאשר אש מסמל תשוקה וקרח מסמל שנאה.
לפי פרשנות זו, הדובר מביע הזדהות עם רגש התשוקה, אך הוא טוען שיספיק לו גם חורבן של הקרח, דבר שמאפיין את רגש השנאה ובכך יוצר אירוניה.

תרגום השיר

לשיר מבנה מוזיקלי וסמנטי אופייני, ולכן תרגומי השיר מנסים לבטא רוח זו תוך מגבלות השפה.
עם כך, יצאו לשיר תרגומים רבים על ידי מבחר מתרגמים, כמו רנה ליטוין, ראובן אבינועם, וזיוה שמיר (לו פרסמה גם עדכון). התרגומים מאופיינים במתן שמות עבריים שונים למילים Fire ו-Ice כפשרה לדרישות המוזקליות הרצויות.

בתרבות הפופולרית

לדברי הסופר, ג'ורג' ר. ר. מרטין, השראה חלקית לשם של סדרת הספרים המצליחה, שיר של אש וקרח, באה מיצירו זו של פרוסט.
בסרט דמדומים 2: ירח חדש, הדמות הראשית, איזבלה סוואן, מקריאה את השיר.
נסרוך

נִסְרֹךְ הוא אליל אשורי המוזכר במקרא. על פי הכתוב בספר מלכים, לאחר שנכשל סנחריב בקרב נגד ממלכת יהודה, חזר לנינוה, ושם נרצח על ידי בניו בזמן שהשתחווה לנסרוך אלוהיו.
וַיִּסַּע וַיֵּלֶךְ וַיָּשָׁב סַנְחֵרִיב מֶלֶךְ-אַשּׁוּר וַיֵּשֶׁב בְּנִינְוֵה. וַיְהִי הוּא מִשְׁתַּחֲוֶה בֵּית נִסְרֹךְ אֱלֹהָיו וְאַדְרַמֶּלֶךְ וְשַׂרְאֶצֶר בָּנָיו הִכֻּהוּ בַחֶרֶב וְהֵמָּה נִמְלְטוּ אֶרֶץ אֲרָרָט וַיִּמְלֹךְ אֵסַר-חַדֹּן בְּנוֹ תַּחְתָּיו
— (מלכים ב' י"ט, לו-לז)
.
סיפור זהה מופיע גם בישעיהו ל"ז ל"ח.
זיהויו של האל נסרוך איננו ברור. בתעודות חיצוניות אין מופיע שם זה או דומה לו. לרוב מניחים כי יש לזהותו עם אחד מהאלים הראשיים הידועים מהפנתיאון המסופוטמי, ששמו נשתנה מחמת שיבוש או בשל סיבה אחרת. בין האלים שהוצעו נמנים מרדוך, אנליל, נינורתה, נוסכו ואשור. כריסטוף אולינגר מעלה את ההשערה ש"נִסְרֹךְ" איננו אלא שיבוש גרפי של "נִמְרֹד", שלפי דעתו מזוהה עם האל נינורתה.
התלמוד דורש את השם מהמילה נֶסֶר (=קרש). לפי מדרש זה התגלמות האל הייתה בקרש מתיבת נח, אותו הקדיש סנחריב (סנהדרין צו א).
גילרו

היסטוריה ומייסדים

יוסף גלברד נולד בשנת 1918 בעיר צ'לדז בפולין, למשפחה שעסקה בתחום האפייה במשך דורות רבים. בצעירותו שרד את מחנה הריכוז וההשמדה אושוויץ. לאחר מלחמת העולם השנייה ומשהולאם בית המאפה של משפחתו על ידי המשטר הקומוניסטי, ראה פוטנציאל השתקמות בגרמניה המעורערת והיגר למדינה. בגרמניה נחשף לראשונה לתעשיית הקפואים, במסגרת היכרותו עם יצרני ציוד רכב אשר פיתחו שיטה תעשייתית לייצור גלידה. גלברד רכש מספר מכונות ועלה לישראל, בה התאחד עם אחיו וגיסו, והשלושה החליטו להקים מפעל לייצור גביעי גלידה. שם המפעל נקבע להיות גילרו כשילוב השמות גלברד ורוזנמן והוא הוקם תחילה בשכונת רוממה בירושלים. המפעל עבד כבר בשנות החמישים תחת מדיניות הצנע שהונהגה בישראל, אז ייצר המפעל גביעי גלידה לשוק המקומי בלבד, באמצעות כמויות קצובות של קמח ושמן. בשנת 1973 הועבר המפעל לגבעת שאול. מייסדי המפעל הלכו לעולמם בתחילת שנות השמונים.
פטנה

היסטוריה

ההיסטוריה של העיר מתחילה בסביבות שנת 490 לפנה"ס, אז הוקמה העיר בשם "פטאליפוטרה", שהייתה לבירתה של האימפריה המאורית ולאחת הערים החשובות ביותר בתת היבשת ההודית. המלך אשוקה, אשר אימץ את הבודהיזם, פעל בסביבות שנת 273 לפנה"ס להחלפת מבני העץ של העיר במבני אבן. במשך השנים עבר השלטון בעיר בין הכוחות הכובשים השונים, והחל מהמאה ה-12 היא איבדה את מעמדה המרכזי.  במאה ה-17 חזרה פטנה למעמד של עיר סחר בינלאומית חשובה, בעקבות פעילות הבריטים. במאבק לעצמאות הודו בשנות ה-40 של המאה ה-20 שיחקה פטנה תפקיד מרכזי, ולאחר הצלחתו ב-1947, היא הוכרזה כבירה הרשמית של מדינת ביהר.
אלני פוריירה

ביוגרפיה

פוריירה נולדה בעיר פייר שבאלבניה בשם אנטלה פורראי (Entela Fureraj) להורים ממוצא אלבני. כאשר הייתה בת שמונה, בשנת 1995, משפחתה נמלטה מאלבניה ליוון, עקב מלחמת אזרחים שהתרחשה במדינת הולדתה. המשפחה התיישבה באתונה.

2007-2009: תחילה ופריצה בלהקת מיסטיק

בשנת 2007 פוריירה החלה את הקריירה המוזיקלית שלה כחברה בלהקת הבנות היוונית "מיסטיק". באותו שנה יצא סינגל הבכורה של הלהקה "Se alli selida", כעבור שנה מכן יצא סינגל נוסף "Min kaneis pos den thimasai", אשר זכה להצלחה רבה. בשנת 2009 הוכרז על פירוק שהלהקה.

2010-2017: קריירה סולו

אלני חתמה על חוזה סולו עם נציגות ”יוניברסל מיוזיק” ביוון. היא הוציאה לאור את אלבום הבכורה שלה בשנת 2010, והוא זכה למעמד של אלבום פלטינה ביוון. מאוחר יותר היא חתמה עם חברת מינוס EMI, והמשיכה להוציא אלבומי אולפן, השני והשלישי שלה Ti poniro mou zitas ו-agapis Anemos ב-2012 ו-2014 בהתאמה. שני האלבומים התקבלו היטב ביוון ובקפריסין. פוריירה עזבה את חברת התקליטים Minos EMI בשנת 2015, וחתמה אצל Panik Records. אלבום האולפן הרביעי שלה, Vasilissa, פורסם בשנת 2017.
בשנת 2016, ניסתה לייצג את יוון באירוויזיון עם השיר טיקיטאס, אותו כתב עבורה דורון מדלי,אותה ביצעה עם הזמר MIKE אך השיר נפסל. שנה לאחר מכן ניסתה זאת שנית אך שוב נפסלה.

2018-הווה: מופע פופ אפ ו-Gypsy Woman

כחודש לאחר אירוויזיון 2018 הוציאה אלני גרסה יוונית לשיר קרמלה, שאותו כתב עבורה דורון מדלי.
כמה ימים לאחר מכן הוציאה את הסינגל ״Tómame״ איתו הופיעה בקדמים של ספרד ואיסלנד לאחר הביצוע של Fuego . השיר זכה להצלחה גדולה ביוון ואף הגיע למקום הראשון במצעד היווני.
ב-2 באוקטובר 2018, הוכרז שפוריירה תופיע במופע "פופ אפ" בישראל בחנוכה בישראל בשיתוף הזמרים עומר אדם, נינט טייב, מארינה מקסימיליאן.
ב-17 במאי 2019, יצא המיני אלבום הראשון של פוריירה שנקרא: "Gypsy Woman".
ב-18 במאי, הופיעה פוריירה בגמר אירוויזיון 2019 בתל אביב, פוריירה הייתה חלק ממחווה של כוכבי האירוויזיון מהעבר, לצידם של ורקה סרדוצ'קה, גלי עטרי, קונצ'יטה וורסט, ומונס סלמרלוב.
כמו כן, במהלך 2019, הוציאה פוריירה סינגלים נוספים: ״Triumph״, ״Sirens״, בו היא מתארחת לצד סנופ דוג בביצועו של הראפר KAAN. לאחר מכן יצאו השירים ״El Ritmo Psicodelico״, אשר הצליחו גם הם במצעד היווני.
ב-10 בספטמבר 2019 פורסם שפוריירה ומשה פרץ יבצעו דואט חדש על בימת קיסריה. בהופעתו של פרץ בקיסריה ב-18 בספטמבר שרו יחד בגרסה ישראלית לשירה של פוריירה שיצא כחודשיים לפני ההופעה "Loquita" שבמקור הוא דואט עם הזמר היווני קליידי.

חיים אישים

החל משנת 2016 פוריירה היא בת זוגו של הכדורגלן הספרדי אלברטו בוטיה.
תחנת הרכבת התחתית צ'רינג קרוס

היסטוריה

בשנת 1906 נפתחה תחנת 'כיכר טרפלגר' שהוקמה על ידי חברת הרכבת 'בייקר סטריט וווטרלו' (כיום קו בייקרלו). שנה מאוחר יותר הוקמה בצמוד לתחנה 'תחנת צ'רינג קרוס' במטרה לשרת את הנוסעים המגיעים לתחנת הרכבת. בשנת 1914 הרציפים של שתי התחנות חוברו כדי להקל על הנוסעים העוברים בין קווי הרכבת התחתית השונים. באותה התקופה צ'ראינג קרוס חוברה בקו רכבת תחתית גם לתחנת אמבנקמנט (מדרום לתחנת הרכבת צ'רינג קרוס), בשנת 1915 שונו שמות התחנות והמתחם בכיכר טרפלגר קיבל את השם 'סטרנד' (על שם רחוב הסטרנד) ואילו התחנה מדרום קיבלה את השם 'צ'רינג קרוס'.
בשנת 1973 רציפי קו נורת'רן בתחנת הסטרנד נסגרו כדי לאפשר הקמה של קו הג'ובילי החדש, כתוצאה מהרחבת התחנות והקמת הקו החדש, שונות שמות התחנות פעם נוספת; תחנת 'סטרנד' קיבלה חזרה את שמה המקורי תחנת 'כיכר טרפלגר' ואילו תחנת 'צ'רינג קרוס' קיבלה את השם 'צ'רינג קרוס אמבנקמנט'. בשנת 1979, עם פתיחת קו ג'ובילי החדש, תחנת כיכר טרפלגר קיבלה את שמה הנוכחי 'תחנת צ'רינג קרוס', מצד שני תחנת 'צ'רינג קרוס אמבנקמנט' קיבלה את השם 'אמבנקמנט'.
בשנת 1999 נסגרו הרציפים המחברים את התחנה לקו ג'ובילי והתוכניות להרחיב את הקו לכיוון מזרח לאורך רחוב הסטרנד נזנחו וההסתעפות המובילה לתחנת צ'רינג קרוס אינה בשימוש עוד. עם זאת, מספר סרטים וסדרות צולמו ברציפים אלו כמו גם במנהרות שאינן עוד בשימוש, בהם הסרט קרייפ (2004) והסרט סקייפול (2012).
אן נו גיוג'ה

אֵן נוֹ גְיוֹגָ׳ה, או אֵן נוֹ אוֹזוּנוּ‏‏ (En no Gyōja; נולד בשנת 634) היה מיסטיקן ונזיר יפני שאליו באופן מסורתי מיוחסת יסוד שוגנדו, דת יפנית עתיקה וסינקרטיסטית. דת המאחדת בין טאואיזם, שינטו ובודהיזם ומאופיינת בצורת חיים סגפנית. הוא גם מוערך ומוערץ כבוּדהיסָאטּוָוה או בוסאטסו (המילה היפנית לבודהיסאטווה) וגם כרודף הארה.
כתיבת הספר (הלא מקודש) הסוטרה על החיים הבלתי מוגבלים של הגוף המשולש מיוחסת לאן נו גיוזה. הודות למוניטין שלו כקדוש הרים האמינו שביכולתו לבצע מעשים על טבעיים. ברומנו של קוג'י סוזוקי, "טבעת", שולפת שיזוקו ימאמורה פסלון של אן נו גיוזה מהים, ממנו היא שואבת כוחות על טבעיים.