google/wiki40b huggingface dataset:
פתיחת בארנס

אסטרטגיה

מתוך 20 המהלכים הראשונים החוקיים בשחמט, הסופר ורב-האמן אדמר מדניס טוען שהמסע 1.ו3 הוא הגרוע ביותר. למרות שהמסע כן משפיע על המשבצת המרכזית ה4, אך את אותה ההשפעה ניתן להשיג על ידי כמעט כל מסע ראשון אחר. המסע 1.ו3 לא מפתח אף כלי, אינו פותח טורים או אלכסונים עבור כלים, ויתרה מכך מעכב את פיתוחו של הפרש שבצד המלך על ידי תפיסת המשבצת הטבעית עבורו, ו3. מסע זה גם משבש את מבנה הרגלים בצד המלך, חושף את המלך הלבן שעדיין לא הצריח דרך אלכסון ה1-ח5, ופותח גם את אלכסון ז1-א7 נגד הצרחה אפשרית בצד המלך. 
עקב היות המסע 1.ו3 מסע חלש, הוא אינו משוחק לעיתים קרובות. למרות זאת, זה כנראה לא מסע הפתיחה הנדיר ביותר. לאחר 1.ו3 ה5 חלק מהשחקנים ממשיכים עם מסע אף יותר תמהוני, 2.מו2, שמכונה לעיתים התקפת השועל המטוגן, פתיחת המלך הנודד, ההמרשלג, טאמבלוויד, פתיחת צלע החזיר, או חצי בירד כמו שנקראת לרוב בממלכה המאוחדת, מכיוון שהמסע 1.ו3 הוא חצי ממסע הפתיחה של פתיחת בירד 1.ו4. דוגמה למשחק ששוחק ככה הוא המשחק בין סימון וויליאמס ומרטין סימונס בסיבוב האחרון של אליפות בריטניה 1999, כאשר לוויליאמס לא הייתה מטרה לשחק למענה. מסע נוסף הוא 2.ה4 שנקרא פתיחת ראש המלך. 
למרות החסרונות הברורים, 1.ו3 לא מהווה בהכרח הפסד עבור הלבן. שחור יכול להרוויח יתרון משמעותי באמצעים הרגילים כגון קידום הרגלים למשבצות המרכז ופיתוח מתמיד של כלים כדי לשלוט במרכז הלוח. 
אם הלבן מגיב במסע 1 ... ה5, המשחק עשוי להפוך לפאסיבי יותר. לרוב זה קורה לאחר ו.ו3 ה5 2.פח3 ד5 3.פו2 (שנועד להימנע מהמסע 3 ... ר:פח3 שמחליש את צד המלך) פו6 4.ה3 פג6 5.רה2 רג5 6.O-O O-O. ללבן אמנם אין כוח במרכז הלוח אבל הוא מקווה ליצור בו חור בשביל לשבור את השליטה של השחור.
אם הלבן ישחק יותר מדי מהלכים סתמיים וישאיר קווים שפותחים את המלך שלו לאחר המסע 2.מו2, הוא עשוי לקבל מט מהר מאוד בתחילת המשחק. דוגמה אחת: 1.ו3  ד5 2.מו2 ה5 (השחור מקדם שני רגלים למרכז הלוח ומכין את עצמו לפיתוח מהיר) 3.ה4 רג5+ 4.מז3 מהז#5.

מט טיפשים

פתיחת בארנס יכולה להוביל למט טיפשים, 1.ו3 ה5 2.ז4 מהח#4. מכל מסעותיו החוקיים של הלבן רק מסע חוקי אחד מאפשר מט במסע אחד והוא 2. ז4, מהלך נוסף מאפשר מט כפוי בשני מהלכים והוא 2.ח3 (3.ז3 חוסם את השח ולאחר מכן נאכל, 3 ... מה:ז#3).
קווין פאלמר

קריירה

פאלמר החל את הקריירה שלו בססיל קולג'. לאחר שהוביל את הקבוצה עם 18 נקודות למשחק ו -80% קליעה מחוץ לשדה (שלשה) ב-2007 החליט פאלמר לעבור למכללת טקסס A & M בקורפוס קריסטי.
במהלך שנת הלימודים האחרונה שלו עם טקסס A & M קורפוס קריסטי הגיע פאלמר לממוצע של 19.7 נקודות למשחק, 5.4 ריבאונדים למשחק, ו-2.4 חטיפות למשחק. לאחר שנה זו הוא החליט שליגת המכללות הספיקה לו ונרשים לאוסטין ספרס אשר בליגת הפיתוח של ה-NBA.
ב-15 ביולי 2013 פאלמר חתם לשתי עונות בהפועל אילת לאחר ששיחק עבור קאו דראמאס במהלך עונת 2012-13.
ב-6 ביוני 2015, פאלמר חידש את חוזהו וחתם עליו שנית בהפועל אילת, לאחר שחזה בעונה טובה יחסית עם הצוות ובמשחק בכלל. בסופו של דבר פאלמר חזר בו מחתימתו ועבר למכבי ראשון לציון איתה זכה ב-9 ביוני 2016 באליפות המדינה.
מדינת ג'בל א-דרוז

רקע

בשנת 1916, במהלך מלחמת העולם הראשונה, חתמו בריטניה וצרפת על הסכם סייקס-פיקו, במטרה לחלק ביניהן את אזורי השליטה של שתי המעצמות בשטחי האימפריה העות'מאנית במזרח התיכון לאחר סיום המלחמה.
על פי ההסכם אמורה הייתה צרפת לקבל שליטה על מה שלימים נודע כשטחי המנדט הצרפתי על סוריה (כיום בעיקר שטחי סוריה ולבנון), ובריטניה אמורה הייתה לקבל שליטה על יתרת שטחי האימפריה העות'מאנית במזרח התיכון. בפועל הוקמה בשטח מדינה סורית ב-1918, ובאופן רשמי נוסדה הממלכה הערבית של סוריה במרץ 1920, אך לאחר ועידת סן רמו, וקרב מיסלון, ביולי 1920, חדלה הממלכה הסורית מלהתקיים וצרפת השתלטה על השטח.
הצרפתים פעלו בשיטת הפרד ומשול, וחילקו את השטח שקיבלה לאחריותם לשש מדינות: 
לבנון, דמשק, חלב, המדינה העלאווית, סנג'ק אלכסנדרטה, ומדינת ג'בל א-דרוז שבהר הדרוזים. כל מדינה קיבלה סמכויות מסוימות, וכך נפרם החיבור בין חלקי המדינה הסורית בת השנתיים. המהלך התקבל בברכה על ידי המיעוטים, שמעמדם השתפר על ידי שיתוף פעולה עם הצרפתים, ובעיקר אצל המארונים בלבנון שנחשבו בני חסות של הצרפתים מבחינה תרבותית, כלכלית ופוליטית.

תוכניתו של יגאל אלון לחידוש מדינת הדרוזים

בעת מלחמת ששת הימים הגה יגאל אלון, משרי הממשלה הבכירים באותה עת, תוכנית להפרדת הר הדרוזים מסוריה והקמת מדינה דרוזית עצמאית שתהווה חיץ בינה לבין ירדן. על פי המסופר בראיונות מוקלטים שערך, דיבר עם מנהיגים כדיין, רבין ואשכול "להתקרב עד לג'בל א-דרוז", אך ללא הועיל.
""על דיין, בשיחה פרטית, על רבין ועל אשכול, כל אחד לחוד, להתקרב עד לג'בל דרוז. לא הגענו לדיונים מסודרים, אבל לא הנחתי לזה. דיברתי על זה עם דדו, הייתי בחפ"ק שלו ודיברתי עם בר-לב וגלילי. עוד יום, מקסימום יום וחצי, אנחנו בג'בל דרוז, כדי לעודד את הדרוזים שיש להם הכרה לאומית. ביקרתי בסויידא כמה פעמים וחלמתי את חלום הרפובליקה הדרוזית שתשתרע על פני דרום סוריה, כולל הגולן, בברית צבאית עם ישראל. בניתי הרבה גם על העדה הדרוזית בארץ, שהייתה מאורגנת כבר בצה"ל, שהם יכולים לשמש גשר בינינו לבין הדרוזים האחרים..."
קרון רכבת

קרון רכבת הוא ציוד מסילה נייד שנועד להעביר נוסעים או מטען ממקום למקום. בדרך כלל מחברים קרונות זה לזה על מנת ליצור רכבת. הקרון יכול להיות מונע על ידי קטר או בעל הנעה עצמית (קרונוע).

קרון נוסעים

קרון נוסעים הוא קרון המיועד להסעת נוסעים כחלק מרכבת נוסעים בין תחנות רכבת. ברוב קרונות הנוסעים יש מושבים המסודרים בשורות של שלושה עד חמישה מושבים משני צדדיו של מעבר מרכזי לאורך הקרון, או קבוצות של שישה עד שמונה מושבים בתאים קטנים לאורכו של מסדרון העובר בצדו של הקרון לכל אורכו. בין המושבים עשויים להיות גם שולחנות לשימוש הנוסעים. כמו כן מצוידים הקרונות במדפים למטענם של הנוסעים ולעיתים אף באזורי אחסון למטען גדול כמו מזוודות או אופניים.
קרונות הנוסעים כוללים שירותים, תאורה ובדרך כלל גם מיזוג אוויר. החשמל להפעלת התאורה והמיזוג מגיע מהקטר, מקרון כוח ייעודי או מגנרטורים שנמצאים בכל קרון ומופעלים על ידי גלגלי הקרון כאשר הרכבת נוסעת. קרון כוח ייעודי אינו נחשב לקרון משא, שכן הוא נמצא רק ברכבות נוסעים. במקרים רבים קרון הכוח משולב בקרון נוסעים רגיל, לפעמים גם ביחד עם קרון ניהוג, על חשבון חלק מהמקום המיועד לנוסעים.
ברכבות למרחקים ארוכים ניתן למצוא גם קרונות שינה  או קוּשֶט (couchette ), המצוידים במיטות, במים זורמים ולפעמים גם במקלחות, וקרונות מסעדה שבהם ניתן לאכול ארוחות בזמן הנסיעה. לרכבות אלו לפעמים מצרפים גם קרונות משא הנושאים את ציוד הנוסעים ולפעמים גם מכוניות. ברכבות העוברות בנופים מיוחדים מופעלים קרונות תצפית (בדרך כלל בקצה האחורי של הרכבת) בעלי חלונות רחבים או כיפה שקופה המאפשרים צפייה נוחה בנוף.
ברכבות הפועלות בקווים עמוסים, משתמשים לעיתים בקרונות נוסעים דו-קומתיים המאפשרים להסיע מספר גדול יותר של נוסעים ברכבת אחת.

קרונות תפעוליים

סוג נוסף של קרונות הוא ציוד נייד המשמש לעבודות שונות על מסילות הרכבת, כגון מנופים, רתכות, קרונות הנושאים חלקי מסילה או רבד, ציוד לטיפול ברבד וקרוניות להסעת עובדי הרכבת. קרונות אלו עשויים להיות בעלי הנעה עצמית או להגרר על ידי ציוד מסילתי נייד אחר בעל כושר הנעה עצמית.
אקסל ריימונד

ביוגרפיה

ריימונד נולד בפריז. הוא החל לשחות בגיל 6. בגיל 14 החל להשתתף בתחרויות בשחייה במים פתוחים. אותה שנה הוא זכה במדליית כסף באליפות צרפת לגילו במשחה ל-10 ק"מ.

2012

באליפות אירופה בשחייה במים פתוחים שנערכה בפיומבינו, איטליה ב-2012 זכה ריימונד במדליית ארד, במשחה ל-25 ק"מ בתוצאה של 5:04:06.30, לפני פטר סטוייצ'ב מבולגריה וארסני לברנטייב מפורטוגל. נוסף לכך, הוא סיים במקום 15 במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:59:57.80 שעות.

2013

באליפות העולם שנערכה בברצלונה שבספרד ב-2013 סיים ריימונד במקום 20 במשחה ל-25 ק"מ בתוצאה של 4:53:47.2 שעות ובמקום 40 במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:50:33.0 שעות.

2014

באליפות אירופה שנערכה בברלין, גרמניה באוגוסט 2014 זכה ריימונד מדליית זהב במשחה ל-25 ק"מ בתוצאה של 4:59:18.8 שעות, לפני יבגני דרצב מרוסיה (4:59:31.2 שעות) ואדוארדו סטוקינו מאיטליה (5:08:51.0 שעות). נוסף לכך, הוא סיים במקום תשיעי במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:50:07.6 שעות.

2015

באליפות העולם שנערכה בקאזאן שברוסיה ב-2015 סיים ריימונד במקום רביעי במשחה ל-25 ק"מ בתוצאה של 4:55:55.8 שעות, במקום 12 במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:50:28.4 שעות ובמקום 22 במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 55:31.8 דקות.

2016

באליפות אירופה בשחייה במים פתוחים שנערכה בהורן, הולנד ביולי 2016 זכה ריימונד במדליית זהב, במשחה ל-25 ק"מ בתוצאה של 5:02:22.00 שעות, לפני מטאו פורלן ואדוארדו סטוקינו שניהם מאיטליה.

אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017 זכה ריימונד במדליית זהב במשחה ל-25 ק"מ בתוצאה של 5:02:46.4 שעות, לפני מטאו פורלן (5:02:47.0 שעות) ויבגני דרצב מרוסיה (5:02:49.8 שעות).

2019

באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2017 זכה ריימונד במדליית זהב במשחה ל-25 ק"מ בתוצאה של 4:51:06.2 שעות, לפני קיריל בלייב מרוסיה (4:51:06.5 שעות) ואלסיו אוקיפינטי מאיטליה (4:51:09.5 שעות) ובכך הגן על תוארו.
האוניברסיטה האמריקאית בקהיר

אודות

האוניברסיטה הוקמה בשנת 1919 על ידי המיסיון האמריקאי במצרים אשר נתמך על ידי הכנסייה הפרסבטריאנית. הקמתו לקחה השראה ממוסדות השכלה דומים כמו האוניברסיטה האמריקנית בביירות שכבר היו קיימים זה שנים בעולם הערבי. במשך 27 השנים הראשונות שימש ד"ר צ'ארלס ווטסון כנשיא האוניברסיטה, והוא עיצב במידה ניכרת את דמותה. ווטסון היה בנו של אנדרו ווטסון שהיה מחלוצי המיסיונרים הנוצרים במצרים. שפת הלימוד במוסד הייתה אנגלית ואחת ממטרותיו הייתה להכין את הלומדים ללימודי המשך באירופה או באמריקה.
בשנת 1928 ניתנו תוארי ה-BA הראשונים במוסד ובאותה שנה גם נרשמה ללימודים הסטודנטית האישה הראשונה. 
לאוניברסיטה הוצאה לאור בשם "American University in Cairo Press". ההוצאה מתמחה בספרים בנושאי המזרח התיכון, אסלאם, מצרים וכן תרגמה ומוציאה את מרבית ספרי נגיב מחפוז באנגלית. ההוצאה גם מעניקה את מדליית נגיב מחפוז לספרות פעם בשנה.
הקמפוס הישן של האוניברסיטה נמצא בכיכר א-תחריר.
סלביה פוגל-ביזאוי

סִלביה פוגל-ביזאוי (בצרפתית: Sylvie Fogiel Bijaoui; נולדה ב-1951) היא פרופסור לסוציולוגיה במסלול האקדמי המכללה למנהל, החוקרת בתחום השוויון בעידן המודרני והפוסטמודרני.

ביוגרפיה

גדלה בפריז שבצרפת. בשנת 1969, כשהיא בת 18, עלתה לישראל. למדה באולפן בקיבוץ מעברות. בין השנים 1969 - 1970 למדה במכינה האוניברסיטאית של אוניברסיטת תל אביב. ב-1973 החלה באותה אוניברסיטה, בלימודי תואר ראשון במדע המדינה וסוציולוגיה, וגם למדה לתואר שני עד שנת 1975. לאחר מכן המשיכה ללימודי תואר שלישי בסוציולוגיה פוליטית בפריז, במסגרת משולבת של בית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה עם Paris West University Nanterre La Défense (לשעבר  Paris X –Nanterre). בשנת 1981 סיימה את הדוקטורט בהנחייתה של פרופ' אני קריגל (Annie Kriegel) בנושא "תנועות נשים בקהילה היהודית בארץ-ישראל, 1880-1948".
בין השנים 1986 - 2009 עבדה כמרצה במכללה האקדמית בית ברל.
משנת 2009 ואילך היא מרצה במסלול האקדמי המכללה למנהל. בשנת 2007 הקימה את התוכנית לתואר שני בלימודי משפחה במכללה למנהל, ועמדה בראשה מהקמתה ועד סיום תפקידה בשנת 2011.
מתגוררת כיום בתל אביב, עם בעלה, אילן, דוקטור לכלכלה. ילדיהם הם אלי, יונתן ונטע–לי.

פעילות חברתית

בשנת 1994 הקימה במכללה האקדמית בית ברל מרכז יהודי-ערבי פמיניסטי, ועמדה בראשו מהקמתו ועד שנת 2002.
בשנת 2009 הקימה במסגרת האגודה הסוציולוגית הישראלית את קהילת המשפחה, בראשה היא עומדת כיום ביחד עם אורלי בנימין.
צ'צ'יליה ברטולי

קורות חיים

הוריה, סילבנה באצוני ואנג'לו ברטולי, היו שניהם זמרים מקצועיים ונתנו לה את שיעורי הזמרה הראשונים שלה. הופעתה הפומבית הראשונה הייתה בגיל תשע, בתפקיד נער רועים ב"טוסקה". בהמשך למדה ברטולי בקונסרבטוריו די סנטה צ'צ'יליה ברומא.
בניגוד לרוב זמרי האופרה, יצא שמה של ברטולי ברבים כבר בשנות העשרים המוקדמות לחייה, תופעה יוצאת דופן במקצוע, שבו טיפוסי להגיע לבשלות קולית רק בשנות השלושים. בשנת 1985, בגיל 19, הופיעה ברטולי בתצוגת כשרונות בטלוויזיה האיטלקית; המנצח ריקרדו מוטי צפה בהופעתה והזמין אותה למבחן קול בלה סקאלה. כמה שנים אחר כך, הזמין אותה הרברט פון קאראיין לשיר בפסטיבל זלצבורג בחג הפסחא של 1990, אלא שמותו הבלתי-צפוי של פון קאראיין מנע את מימוש התוכנית. באותו זמן גם הגיע שמה לתודעתו של דניאל בארנבוים, שראה את הופעתה בטלוויזיה הצרפתית, בתוכנית הוקרה למריה קאלאס.
בעבודתה עם המנצחים בארנבוים וניקולאוס הארנונקור התמקדה ברטולי בתפקידי מוצרט, ומאותה עת החלה לפתח קריירה בינלאומית. בשנת 1988 הקליטה את תפקיד רוזינה ב"ספר מסביליה".
בשנת 1996 הופיעה לראשונה במטרופוליטן אופרה בתפקיד דספינה ב"כך עושות כולן" וחזרה בעונה הבאה לשיר את התפקיד הראשי ב"לה צ'נרנטולה" (לכלוכית) של רוסיני. אולם המטרופוליטן דמוי המערה הוא בית האופרה הגדול בעולם ורבים נתפסו להשערה, כי ברטולי התחברה בסתר למיקרופון כדי להגביר את היקף קולה, אבל הנהלת המטרופוליטן הכחישה בתוקף שמועות אלה. הביצוע המוצלח כסינדרלה גרם לכך, שתפקיד זה נקשר במידת מה בשמה של ברטולי.
ברטולי פיתחה רפרטואר המתאים לקולה. נוסף למוצרט ורוסיני, היא מגלה עניין במוזיקת בארוק וראשית התקופה הקלאסית, משל מלחינים כמו גלוק, ויואלדי, היידן וסאליירי. בתחילת 2005 שרה את קלאופטרה ביוליוס קיסר של הנדל, תפקיד לסופרן קולורטורה. ככל שקולה מתבגר ומבשיל, הוא רוכש מליאות ובמידה רבה גם את ה"גודל" שחסר לה, לדברי המבקרים, בראשית דרכה. מקובל לראותה כאחת מזמרות המצו-סופרן הטובות ביותר הפעילות כיום.
פסל רכוב

פסל רכוב (באנגלית: Equestrian statue, מהמקור הלטיני: eques) הוא צורת הצגה של אישיות רכובה על סוס.
בימי קדם הוצגו פסלים רכובים בכיכרות, על כן ויצרו רושם עז. פסלים אלה, שנוצקו מארד, הותכו במהלך הזמן, כדי להשתמש במתכת ליציקת תותחים ורק פסל רכוב בודד שרד, פסלו של מרקוס אורליוס והוא שימש דוגמה לפסלי תקופת הרנסאנס, ששבו לייצור פסלים רכובים. ב-1444, הפסל דונטלו יצר פסל רכוב של Erasmo da Narni, שכונה Gattamellata ועלה מעט על פסלו של מרקוס אורליוס, הן במידותיו והן בקומפוזיציה. פסל זה הוצב בחזית הקתדרלה של פדובה.
הפסל הרכוב הגדול ביותר הוקם ב-2009 במרחק 54 קילומטרים מאולן בטור. הפסל מתנשא לגובה 40 מטר ומוקדש לג'ינגיס חאן.
בארצות הברית, אחרי מלחמת האזרחים האמריקנית, נפוצה אגדה אורבנית המקשרת בין מצב רגלי הסוס בפסל רכוב ובין צורת מותה של האישיות. על פי האגדה אם שתי הרגליים הקדמיות של הסוס הן באוויר, סימן הוא שהרוכב מת בקרב, אם רק רגל אחת באוויר, סימן הוא שהרוכב מת מפציו או שנרצח ואם כל הרגליים על הקרקע, סימן הוא שהרוכב מת מוות טבעי. יש דוגמאות רבות של פסלים רוכבים, שגורל הרוכבים אינו תואם לאגדה אורבנית זו.
עיראק אל-מנשייה

הכפר במלחמת העצמאות

במלחמת העצמאות במאי 1948, זמן קצר לאחר הכרזת העצמאות נתפס הכפר על ידי חטיבה 9 המצרית שהתבססה באזור הכפר והעיירה אל-פאלוג'ה הסמוכה.
ב-16 באוקטובר 1948 עם תחילתו של "מבצע יואב" הותקפה עיראק אל-מנשייה. הכוח התוקף הורכב מהגדוד השביעי של חטיבת הנגב ומגדוד הטנקים של חטיבה 8. לא היה ניסיון בתקיפה משולבת של חיל רגלים ושריון. כוח הרגלים נתקל בהתנגדות קשה ונאלץ לסגת. המצרים החלו להפגיז את הכוח התוקף בתותחים. תוך זמן קצר נגרמו אבידות כבדות והחלה נסיגה מבוהלת. ארבעה טנקים מסוג "הוצ'קס" נפגעו וגם האחרים יצאו מכלל שימוש.
ב-22 באוקטובר עם סיומו של "מבצע יואב" נותקה חטיבה 9 המצרית משאר הצבא המצרי שהיה בעזה ונשארה בשטח שנודע כ"כיס פלוג'ה". הכיס כלל בחלקו המערבי את העיירה פלוג'ה ובחלקו המזרחי את הכפר עיראק אל-מנשייה.
ב-28 בדצמבר 1948 הותקף הכפר עיראק אל-מנשייה על ידי חטיבת אלכסנדרוני במסגרת "מבצע חיסול". ההתקפה נהדפה באבידות כבדות – 87 הרוגים.
במסגרת הסכם שביתת הנשק בין ישראל ומצרים, שנחתם ב־24 בפברואר 1949, פונו הכוחות המצריים מכיס פלוג'ה חזרה לאזור עזה.
Thank You Baby! (For Makin' Someday Come So Soon)

רקע וכתיבה

בדומה ל-"Whose Bed Have Your Boots Been Under?" ו-"The Woman in Me (Needs the Man in You)" השיר נכתב, הולחן והופק על ידי שאניה טוויין ורוברט "מאט". השיר הוא שיר בסגנון הקאנטרי-פופ, המשלב בתוכו גם את סגנון מוזיקת העולם.
בשנת 2003, יצאה טוויין לסיבוב ההופעות השני שלה "Up! Tour", בו ביצעה את השיר.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר צולם בונקובר, קולומביה הבריטית שבקנדה. את הקליפ ביים פול בויד. הקליפ יצא לאור באירופה ב-28 ביולי 2003. הקליפ צולם בגלריית אומנות, בה ניתן לראות את טוויין, כשהיא שרה את השיר.
נכון ל-3 בספטמבר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-6.3 מיליון צפיות.
בריאן בויטנו

ביוגרפיה

בויטנו נולד במאונטן ויו קליפורניה. 
באליפות העולם בהחלקה אמנותית שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1983 סיים בויטנו במקום שביעי בקטגוריית גברים יחידים.
באולימפיאדת סרייבו (1984) סיים בויטנו במקום חמישי בהחלקה אמנותית בקטגוריית גברים יחידים. חודש לאחר מכן, באליפות העולם בהחלקה אמנותית שנערכה באוטווה, קנדה הוא סיים במקום שישי.
באליפות העולם בהחלקה אמנותית שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1985 זכה בויטנו במדליית ארד, אחרי אלכסנדר פדייב מברית המועצות בריאן אורסר מקנדה.

אלוף עולם

באליפות העולם בהחלקה אמנותית שנערכה בז'נבה, שווייץ בשנת 1986 זכה בויטנו במדליית זהב בקטגוריית גברים יחידים, לפני אורסר ופדייב.
באליפות העולם בהחלקה אמנותית שנערכה בסינסינטי, אוהיו ארצות הברית בשנת 1987 זכה בויטנו במדליית כסף בקטגוריית גברים יחידים, אחרי אורסר ולפני פדייב ולא הצליח להגן על תוארו.

אלוף אולימפי

באולימפיאדת קלגרי (1988) זכה בויטנו במדליית זהב בהחלקה אמנותית בקטגוריית גברים יחידים, לפני אורסר וויקטור פטרנקו מברית המועצות. חודש לאחר מכן, הוא זכה במדליית זהב באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה לפני אורסר ופטרנקו. במהלך התחרות הוא ביצע קפיצה עם ארבעה סיבובים (quadruple jump) אך נחת על שתי רגליו.
לאחר המשחקים האולימפיים פרש בויטנו מספורט תחרותי. הוא חזר להתאמן בשנת 1993 ובאולימפיאדת לילהמר (1994) סיים במקום שישי בהחלקה אמנותית בקטגוריית גברים יחידים ולא הצליח להגן על תוארו.

חייו האישיים

בדצמבר 2013 בחר בויטנו לצאת מהארון כהומו במחאה, לאחר שנבחר להיות חבר במשלחת האמריקאית לאולימפיאדת סוצ'י (2014) שברוסיה המארחת, מדינה שבה נחקקו ביוני אותה שנה, חוקיים הומופוביים שהובילו לפגיעה בזכיותיהם של אנשי קהילת הלהט"ב והתגברות האלימות כלפיהם ובנוסף הגבירו את החשש, לביטחונם האישי של הלהט"בים האורחים ותומכיהם, המשתתפים במשחקים.
כיום, מתגורר בויטנו בסן פרנסיסקו

בתרבות

בסרט "סאות'פארק הסרט" יש שיר "What Would Brian Boitano Do?" (מה בריאן בויטנו היה עושה?).
פיסוק

ההיסטוריה של הפיסוק

הפיסוק הומצא על ידי אריסטופאנס מביזנטיון בתקופה היוונית, אך הפיסוק המודרני התפתח בהדרגה רק לאחר המצאת הדפוס על ידי יוהאן גוטנברג בשנת 1454. כך לדוגמה, כללי הפיסוק באנגלית קיימים רק מאז תחילת המאה ה-17. לדוגמה האפוסטרוף בא מהשפה הלועזית (אנגלית) ששם הוא נקרא אפוסטרופ אס.
סימני הפיסוק זרים לעברית ואומצו מלשונות זרות, ולפיכך המהדרין ממליצים לא להפריז בשימוש בהם]. דרכי סגנונה של העברית המקראית מקפלים בתוכם דרכים לסיים משפט, לכלול מאמר מוסגר ולמסור דברי אחרים - דרכים המייתרות את הפיסוק. גם המהדורות המקוריות של ספרות חז"ל אינן מכילות פיסוק.
בעניין זה כתב יוסף קלוזנר בספרו "העברית החדשה ובעיותיה":
"ומוזרים כל כך היו סימני הפיסוק הלועזיים לחכמי ישראל עוד במאה הי"ח, עד שמשה מנדלסון כשבא להוציא לערך בשנת 1750 את השבועון העברי קהלת מוסר מצא לנכון להעיר עליהם (ראו מקטע צילום). 
הראשונים מן הסופרים העבריים שהתחילו מקפידים על סימני הפיסוק העבריים הם מנדלי, אחד העם וביאליק [...] מנדלי וביאליק ידעו רק רוסית וגרמנית ולפיכך אנו מוצאים בכתביהם סימני פיסוק קרובים לאותם של הרוסים והגרמנים".
במהלך השנים עברו חוקי הפיסוק המקובלים בעברית שינויים. תחילה הייתה נהוגה בארץ שיטת הפיסוק הגרמנית שמתאפיינת בכך שהפסיק תוחם משפטים משועבדים (פסוקיות). הפיסוק האנגלי התקבל בשנת 1994 על פי החלטת האקדמיה ללשון העברית שקבעה את הפיסוק האנגלי כבסיס לפיסוק בעברית. לפי חוקי הפיסוק האנגלי הפסיק משמש לציון הפסקה בשטף הדיבור, כלומר לבצע עצירה קצרה במשפט אך לא ארוכה כמו עצירה בין שני משפטים שונים.
יידוע

בדקדוק, יידוע הוא אמצעי תחבירי לסימון שם עצם מסוים כבעל הקשר ישיר או עקיף (פרגמטי) לתוכן קיים בשיח. לדוגמה, במשפט: "הפרח הכחול נזרק לחצר", משמש היידוע לציין שמדובר בפרח אחד מסוים, שהדוברים יודעים (או אמורים לדעת) שמדובר עליו. היידוע הוא תכונה הקשורה לשמות (שם עצם ושם תואר).

התוויות המיידעות בשפות הרומאניות

בשפות רומאניות רבות יש תוויות מיידעות, הן מיידעות בעיקר שמות עצם ומותאמות למין הדקדוקי של העצם ולכמותו. מיליות אלו התפתחו מתוך כינויי הרמז בלטינית ille, illa, illud (בלטינית לא היו מיליות יידוע כלל).
בצרפתית ישנן שלוש מיליות יידוע: le, la, les. עבור שמות עצם ברבים, משתמשים ב-les. עבור שמות עצם ביחיד, משתמשים בשתיים האחרות: la עבור אלו שבמין הדקדוקי הנקבי ו-le עבור הזכרי. אם המילה המיודעת מתחילה באות תנועה או באות h, המיליות le ו-la מקוצרות ל-'l ונצמדות לתחילת המילה.
בספרדית ישנן ארבע מיליות יידוע: el, la, los, las; בחירת התווית המתאימה היא בהתאם למין הדקדוקי ולמספר של שם העצם המיודע. בנוסף, קיימת התווית המיידעת lo, שמופיעה לפני שם תואר ובהיעדר שם עצם מפורש (כגון במשפט lo importante es leer mucho, "מה שחשוב הוא לקרוא הרבה").

מוצא מילית היידוע השמית

במרבית השפות השמיות קיים יידוע, המופיע כתחילית של המילה המיודעת, וקיים דמיון בינו לבין המילה *hal. לפי מודל השפה הפרוטו-שמית, באם כל השפות השמיות, אכן, צורת היידוע הייתה התחילית *hal. בערבית, מילית זו הפכה ל-אִל. כשה-אִל מושמת בראש מילים, שמתחילות באחד ממחצית עיצורי הערבית המכונים אותיות שמש, הלמ"ד של ה-אִל אינה מבוטאת, ובמקומה מוסף דגש חזק לאות השמש, זאת בשל קשיי הגיית צמד העיצורים באופן רצוף. תופעה זו מסבירה מדוע *hal הידיעה התקצרה בעברית ל-ה"א בפתח ומדוע האות הבאה אחרי ה"א הידיעה בדרך כלל מקבלת דגש חזק משלים, שמייצג את הלמ"ד, שכבר לא שם (חוץ ממקרים שבהם האות הראשונה של המילה היא: א, ה, ח, ע, ר).
ספר השנה ליהודי אמריקה

ספר השנה ליהודי אמריקה (באנגלית: The American Hebrew Year Book,‏ Sefer Hashana) היה אלמנך וכתב עת שמאמריו התפרסמו בעברית ובאנגלית. חלק בו היה ספרותי, ובו התפרסמו יצירות; חלק אחר היה מדעי במדעי היהדות; וחלק שלישי בתולדות יהדות ארצות הברית. ראה אור בניו יורק בהוצאת ההסתדרות העברית באמריקה בשנים תרצ"א–תש"ט (1931–1949) בעריכת מנחם ריבולוב וצבי שארפשטיין.
בכתב העת השתתפו, בין השאר, המשוררים והסופרים: שאול טשרניחובסקי, זלמן שניאור, ישראל אפרת, הלל בבלי, שלמה הלל'ס, אהרן צייטלין, גבריאל פרייל ואברהם צבי הלוי; החוקרים ניסן טורוב, אברהם רגלסון, דב ויינריב, דניאל פרסקי, יעקב קאבקוב, סאלו בארון, שמעון ברנשטיין, נחום גלצר, אברהם שלום יהודה, אברהם יהושע השל, יעקב לישצ'נסקי, וראובן ליף.
הירומי

סגנון אישי

הירומי היא נגנית וירטואוזית ומלחינת ג'אז, שסגנונה המוזיקלי הוא מעין היתוך בין ג'אז לבין מוזיקה קלאסית ורוק, ולעיתים גם מוזיקה יפנית מסורתית. הרכביה כוללים לרוב הרכב טריו ג'אז: פסנתר (ולעיתים גם סינטיסייזר), גיטרה בס, תופים, ולעיתים מצטרפים להרכב גם גיטרה חשמלית וסקסופון.
ניתן למצוא בלחניה משקלים מוזיקליים אי זוגיים כמו 7/4 או 9/4 או 15/16, שאינם נפוצים בג'אז מסורתי.

ביוגרפיה

הירומי נולדה ביפן, ואת שיעורי הפסנתר הראשונים שלה קיבלה כבר בגיל שש. שנה אחר כך החלה ללמוד בבית הספר של ימאהה למוזיקה. היא החלה להופיע בפומבי מגיל 12, ובגיל 14 נסעה לצ'כיה שם ניגנה עם התזמורת הפילהרמונית הצ'כית. בהמשך נעוריה הפכה לפסנתרנית ג'אז מן השורה, ובגיל 17 התגלתה על ידי הפסנתרן צ'יק קוריאה ואף ניגנה עמו.
ב-1999 עברה לארצות הברית ולמדה מוזיקה במכללת ברקלי למוזיקה שבבוסטון. לאחר סיום לימודיה, במאי 2003, אימצה אותה חברת התקליטים Telarc בה הוציאה את אלבום הבכורה שלה Another Mind, שהופק על ידי פסנתרן הג'אז-אוונגארד אחמד ג'אמל. האלבום כולל ביצועים וירטואוזיים ללחנים פרי עטה, ומאופיין בסגנון פיוז'ן בו פסנתרנון הג'אז של הירומי מתמזג בטבעיות בדיסטורשנים, בס וסינטיזסייזר חשמליים. הירומי מפגינה בו שליטה במגוון סגנונות, מרוק ועד לרגטיים. האלבום זכה בפרס "אלבום הזהב" ולתואר "אלבום הג'אז של השנה".
כשנה לאחר מכן יצא אלבומה השני Brain, שזכה אף הוא להצלחה רבה ובו מנגנת הירומי עם הרכב טריו ג'אז קלאסי, הכולל בס ותופים. אותו הטריו מלווה את הירומי באלבומה השלשי Spiral, בו ממשיכה הירומי להפגין וירטואוזיות פסנתרנית ויצירתיות כמלחינה.
בשנת 2005 הופיעה בישראל בפסטיבל הג'אז הבינלאומי אילת, והתקבלה באהדה על ידי הקהל הישראלי. בתחילת שנת 2006 הופיעה הירומי בישראל שוב לרגל צאת אלבומה השלישי Spiral.
בשנת 2007 הרחיבה את הטריו המלווה אותה לקוורטט, כשהיא מצרפת אליה את הגיטריסט האוונגארדי דייב פיוקזינסקי. אלבומה הרביעי, Time Control, יצא תחת השם Hiromi's Sonicbloom והוא אלבום קונספט, העוסק כולו בנושא הזמן.
בנובמבר 2009 הופיעה בתל אביב בהופעתה השלישית בישראל, יחד עם המתופף והיוצר הברזילאי מאוריציו זוטארלי (Mauricio Zottarelli), הבסיסט האנגלי טוני גריי (Tony Grey) והגיטריסט והיוצר האמריקאי ג'ון שאנון (John Shannon), במופע קבוצת "הסוניקבלום של הירומי" (Hiromi's Sonicbloom).
ב-16 בנובמבר 2015 הופיעה שוב בישראל, בהאנגר 11 בנמל תל אביב, ואירחה את הבסיסט אנתוני ג'קסון (פול סיימון, The O'Jays, סטלי דן, צ'יק קוריאה) ואת המתופף סיימון פיליפס (Toto, The Who, Judas Priest, David Gilmour Jack Bruce).
נבחרת הונגריה בכדורמים

טורנירים נוספים

הונגריה השתתפה חמש פעמים בטורניר ליגת הכדורמים העולמית. ב-2003 וב-2004 זכתה במדליית הזהב, ב-2005 וב-2007 במדליית הכסף וב-2002 במדליית הארד. 
בטורניר גביע העולם השתתפה הונגריה 11 פעמים. 3 פעמים זכתה במדליית הזהב (1979, 1995 ו-1999), 3 פעמים במדליית הכסף (1993, 2002 והטורניר שאירחה ב-2006) ופעמיים במדליית הארד (1989 ו-1997). כן סיימה פעם אחת במקום הרביעי (1991), פעם אחת במקום השישי (1981) ופעם אחת במקום השביעי (1983). 3 פעמים נעדרה מהטורניר (1985, 1987 ו-2010).
טעמן

היסטוריה

בשנת 1995 מיתג איש העסקים הירושלמי, יהודה חיים, את חברת ההפצה הקטנה שהקים בשוק מחנה יהודה ב-1978 ושעסקה בשיווק שמן, וקבע את שם המותג "טעמן". החברה החלה לייבא שמן זית מספרד, ולהפיצו למרכולים ברחבי הארץ. תחת תת-המותג "מטעמית" שיווקה החברה מספר מועט של מוצרי מזון אחרים.
בשנים הבאות התרחבה החברה באמצעות חוזי ייבוא וחוזים עם מפעלי מזון בישראל, שבזכותם יכלה להציע קו מוצרים רחב יותר.
מנהלי החברה כיום הם שלום חיים דשן ודרור חיים, בניו של יהודה חיים.

טעמן נדל"ן

בשנת 2000 הקימה קבוצת "טעמן", חברת בת בשם "טעמן נדל"ן" שעוסקת ביזמות נדל"ן בפרויקטים משותפים בירושלים ובמודיעין. בשנת 2015 רכשה טעמן נדל"ן את מתחם בית החולים ביקור חולים.
הפרויקט הראשון היה המרכז המסחרי "נופי סלע" במעלה אדומים ומיד לאחריו הקימה החברה את הפרויקט "הבנק", מבנה מסחרי ברחוב חגי 21 בירושלים, שהיה נכס מניב שנמכר לאחר מספר שנים.
מאז הלכה החברה וצמחה, עם מגוון פרויקטים בתחום המגורים והמסחר. לצד פרויקטים שהובילה החברה באופן עצמאי, היא משתפת פעולה במספר פרויקטים עם חברות יזמיות.