google/wiki40b huggingface dataset:
דברי ימי ממלכת אירלנד

דברי ימי ממלכת אירלנד (באירית: Annala Rioghachta Éireann) או דברי ימי ארבעת המורים (באירית: Annala na gCeithre Mháistrí; באנגלית: Annals of the Four Masters) הם כרוניקה שנכתבה בשלהי ימי הביניים באירלנד, המתארת את ההיסטוריה של אירלנד וסקוטלנד.
הכרוניקה מתחילה לתאר את ההיסטוריה החל מהמבול, המתוארך לשנת 2,242 לבריאת העולם.

תוכן הכרוניקה

הכרוניקות מהוות אסופה של כרוניקות קדומות יותר, אולם חלקים מהם הם יצירה מקורית של כותבי הכרוניקה. הכרוניקות נכתבו בין השנים 1632–1636 על ידי נזיר במנזר הפרנציסקני שבדונגל טאון. האירועים המתוארים קודם למאה ה-12 מסתמכים על כרוניקות קדומות שנכתבו במנזרי אירלנד. אירועים מאוחרים יותר מתבססים על דברי ימי אלסטר ואירועים מהמאה ה-17 נכתבו על ידי הנזירים הפרנציסקנים אשר כתבו את האסופה על סמך זכרונם.
המחבר העיקרי של הכרוניקה היה הנזיר הפרציסקני מיכאל או'קלריי (Mícheál Ó Cléirigh) ולו סייעו פרגרין או'קליירי (Peregrine O'Clery), פרגוס או'מולקונרי (Fergus O'Mulconry) ופרגרין או'דיגנן (Peregrine O'Duignan) (שלושת האחרונים לא היו נזירים פרנציסקנים). על שם התקבל כינוי הכרוניקה "ארבעת הנזירים" (באירית: Na Ceithre Máistrí) שתורגם לאנגלית כ"ארבעת המורים.
המימון לפרויקט ניתן על ידי הלורד פרגל או'גאדרה (Fearghal Ó Gadhra) ממחוז סלייגו.
הכרוניקות נכתבו באירית, ומספר העתקים מקוריים נותרו עד ימינו והם מוצגים בטרינטי קולג' שבדבלין, באקדמיה האירית המלכותית ובמכללה האוניברסיטאית של דבלין.

תרגום הכרוניקות

התרגום הראשון של הכרוניקות לאנגלית (המתאר אירועים החל משנת 1171) פורסם על ידי אוון קונלאן (Owen Connellan) בשנת 1846. מספר שנים מאוחר יותר ערך ההיסטריון ג'ון או'דונובן תרגום של הטקסט המלא, במימון ממשלתי בשווי 1,000 ליש"ט שהושג בהתערבות המתמטיקאי ויליאם רוואן המילטון - באותה עת נשיא האקדמיה האירית המלכותית.

חשיבות הכרוניקות

בשל ספקות ההיסטוריונים בדבר הדיוק בכרוניקות, השימוש בהם כבסיס לאירועים היסטוריים שנוי במחלוקת, ומקבל להשתמש בהם לתארך אירועים של לידה ופטירה של אצילים אירים גאליים, ולהתעלם מתיאורים אחרים.
אני דיפרנקו

ביוגרפיה

דיפרנקו נולדה בבאפלו, ניו יורק לאם יהודיה אמריקנית ואב איטלקי-אמריקני. היא החלה לנגן גרסאות כיסוי לשירי הביטלס בברים מקומיים עם המורה לגיטרה שלה בגיל 9.
בשנת 1989, בגיל 18, דיפרנקו הקימה חברת הקלטות משלה, "Righteous Records", ששמה שונה ל-"Righteous Babe Records" ב-1994, עם תקציב של 50 דולר בלבד. אלבום הבכורה שלה, "Ani DiFranco", יצא ב-1990.
דיפרנקו הזדהתה כביסקסואלית במשך רוב הקריירה שלה, ובשנת 1998 נישאה לטכנאי הסאונד אנדרו גילכרייסט. מקורות רבים דיווחו כי מעריצים רבים שלה הרגישו שבגדה בהם כשנישאה לגבר. חמש שנים לאחר מכן דיפרנקו וגילכרייסט התגרשו. ב-20 בינואר 2007 דיפרנקו ילדה בת בשם פטה לוסיה (בלידת בית). אביה של הילדה הוא מייק נפוליטאנו, שהיה שותף בהפקת האלבום של דיפרנקו מ-2006, "Reprive".
דיפרנקו ילדה את בנה, דנטה דיפרנקו, ב-6 באפריל 2013.
אני דיפרנקו מתגוררת עם משפחתה בניו אורלינס, לואיזיאנה.

הכרה

ב-21 ביולי 2006 קיבלה דיפרנקו את פרס ה-"Woman of Courage" מ"ארגון הנשים הלאומי" (N.O.W), ארגון פמיניסטי אמריקני. דיפרנקו היא המוזיקאית הראשונה שקיבלה את הפרס, שניתן בכל שנה לאישה שתרומתה לתנועה הפמיניסטית בולטת.
דיפרנקו כונתה "הגברת המובילה של מוזיקת הרוק בבאפלו". מאז 2003, היא הייתה מועמדת ארבע פעמים לפרס גראמי על עטיפת האלבום הטובה ביותר. היא זכתה פעם אחת בשנת 2004, על עטיפת האלבום "Evolve", שעיצבה יחד עם בריאן גרונט.

סגנון מוזיקלי ותדמית הפולק

נגינת הגיטרה של דיפרנקו לרוב מאופיינת בסטקטו, פינגר סטייל מהיר, וכיוונים אלטרנטיביים של הגיטרה. מילות השירים שלה כוללות הרבה פעמים משחקי מילים, מטאפורות ואירוניה ושובחו בשל המורכבות שלהן.
למרות שהמוזיקה של דיפרנקו תויגה כפולק רוק ורוק אלטרנטיבי, היא עירבבה בין סוגות מאז האלבומים המוקדמים שלה. דיפרנקו שיתפה פעולה עם אמנים רבים, ביניהם הזמר פרינס. היא השתמשה במגוון רחב של סגנונות וכלים ובהם כלי נשיפה ממתכת, בס מהלך, כלי מיתר, כלים אלקטרוניים וסינתיסייזר.
דיפרנקו בעצמה אמרה ש"מוזיקת פולק זה לא גיטרה אקוסטית - זה לא איפה שהלב שלה נמצא. אני משתמשת במילה פולק כדי לתאר מוזיקת פאנק וראפ. זו גישה, זו מודעות למורשת שלך, וזו קהילה. זו מוזיקה לא מסחרית שנותנת קול לקהילות שונות והמאבק שלהן בסמכות."

ליריקה ופוליטיקה

למרות שהרבה מהחומר של דיפרנקו הוא אוטוביוגרפי, הוא לעיתים קרובות מאוד פוליטי. הרבה מהשירים שלה עוסקים בבעיות חברתיות של זמננו כמו גזענות, סקסיזם, התעללות מינית, הומופוביה, זכויות מיניות (לדוגמה, נושא ההפלה), עוני, ומלחמה. השילוב של האישי והפוליטי אחראי באופן חלקי להצלחה המוקדמת של דיפרנקו בקרב תלמידי מכללות פעילים פוליטית, שחלקם בנו לה אתרי מעריצים כבר ב-1994. מפני שהעלייה המהירה בפופולריות של דיפרנקו באמצע שנות התשעים קרתה בעיקר בזכות קשרים אישיים ודיבור מפה לאוזן במקום בעיתונות הזרם המרכזי, מעריציה הביעו לעיתים קרובות תחושה של קהילה.
דיפרנקו הביעה דעות פוליטיות מחוץ למוזיקה שלה. בבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2000 היא עודדה הצבעה לראלף ניידר.
המועדון לספרות יפה של הגברת ינקלובה

תקציר העלילה

סופי כפרי (קרן מור) היא ספרנית החברה במועדון לספרות יפה עבור נשים בלבד, מייסודה של הגברת ינקלובה (ליא קניג) תחת הנהלתה של רזיה (רזיה ישראלי). נשות המועדון, הנפגשות אחת לשבוע בטירה גותית לקראת יצירות ספרותיות כגון "האדונית והרוכל", נדרשות להגיע בליווי בן-זוג, כאשר חברת המועדון המגיעה עם הגבר שמקבל את הציון הגבוה ביותר זוכה בגביע "אשת השבוע". הגברים, בסופו של המפגש, נרצחים והופכים לנקניקיות.
לאחר שצברה כבר 99 גביעים, סופי מתקשה לזכות בגביע ה-100, אשר יבטיח את מקומה בבית הלורדיות המכובד - המעמד הגבוה ביותר במועדון. אם לא כן, היא עלולה למצוא עצמה במחלקת הסניטציה, יחד עם חברתה חנה (חנה לסלאו) אשר מגלה לסופי שהיא מתכננת לברוח לפריז, ומזמינה אותה להצטרף אליה. בתחילת השבוע, מגיע אל הספרייה יוסף (יפתח קליין), לצורכי עבודת מחקר על יצירותיו של ש"י עגנון - תחום התמחותה של סופי. סופי מזמינה אותו להצטרף אליה לפגישת המועדון השבועית בהמשך השבוע, אך במהלך הימים הקרובים היא מתאהבת בו, בעוד שכנתה לולה (אניה בוקשטיין), חברה נוספת במועדון, מרגלת אחריהם.
סופי פונה אל המשכונאי (טוביה צפיר) על מנת לגייס כסף לברוח לחו"ל, בעוד שיוסף, המתגלה כשוטר, מוצא בדירתה של סופי תמונה המעלה את חשדו, והוא פונה אל הארכיבר (אלכס אנסקי) שם הוא מוצא קשר בין המועדון לספרות יפה לבין אביו, שנעדר מאז היותו ילד. כך שכאשר סופי אומרת ליוסף שהיא איננה רוצה שיבוא איתה לפגישת המועדון השבועית, הוא מתעקש ללכת בכל זאת.
בפגישת המועדון, סופי מוכרזת כזוכת הגביע השבועית, אך על מנת לזכות בו - עליה לרצוח את יוסף. במקום זאת, היא רוצחת את רזיה, ולוקחת את לולה כבת ערובה על מנת לשחרר את יוסף. סופי ויוסף נמלטים, ולולה רודפת אחריהם. במהלך המרדף, לולה יורה לעברם, אך פוגעת בחבית שמתפוצצת ומשמידה את הטירה. סופי ויוסף שורדים את הפיצוץ, ועוזבים את המקום יחד על האופנוע של יוסף.
פול ורלן

חייו ושירתו

ורלן נולד בעיר מץ, ולאחר לימודיו בפריז המשיך לעבודה במגזר הציבורי. הוא החל בכתיבת שירה בגיל צעיר, והושפע בעיקר מתנועת המשוררים הצרפתית מאסכולת הפארנאס, וממנהיגה שארל מארי רנה לקונט דה ליל.
אוסף שיריו הראשון שהוצא לאור, "Poèmes saturniens" (פורסם ב-1867) מיצב את ורלן כמשורר הומוסקסואל מקורי ומבטיח, על אף שזכה לביקורת מידי שארל אוגוסטן סנט-בב, מבקר השירה המפורסם. חייו הפרטיים של ורלן נראים בבירור בשיריו, החל מאהבתו (האפלטונית) למתילד מאוטה (שהייתה מאוחר יותר לאשתו) וכלה בעזיבת משפחתו למען מאהבו, המשורר הצעיר ארתור רמבו, שאיתו ניהל רומן סוער. 
ורלן אהב לשכב עם גברים ואהב את הטיפה המרה. באחד מהתקפי הזעם שלו בזמן שכרות ירה ברמבו ופצע אותו בפרק כף ידו. ורלן נעצר ונכלא במונס שבבלגיה. בעת שהותו בכלא היה לנוצרי קתולי. השפעת אירועים אלו ניכרת בעבודתו מאותה תקופה, Romances sans paroles ("שירי אהבה ללא מילים").
לאחר שחרורו נסע ורלן לאנגליה, שם עבד כמורה ופרסם אוסף שירים מצליח נוסף, שנקרא Sagesse (בצרפתית: "חוכמה"). הוא חזר לצרפת ב-1877, ושימש כמורה לאנגלית בעיר רת'ל. ורלן התאהב באחד מתלמידיו, לוסיאן לטינואה, אשר היה להשראה למספר שירים נוספים. לטינואה עצמו מת זמן קצר לאחר מכן מטיפוס הבטן.
בשנותיו האחרונות הידרדר ורלן לאלכוהוליזם ולעוני, וכתוצאה מכך איבד את שפיותו. הוא נפטר ב-1896 ונקבר בבית הקברות Cimetière des Batignolles בפריז.
דיספלזיה

דיספלזית אפיתל

דיספלזית אפיתל מורכבת מהתרחבות של תאים לא בשלים (כגון תאים של האקטודרם), עם ירידה במספר ומיקום של תאים בוגרים במקביל. דיספלזיה היא בדרך כלל מעידה על תהליך ניו-פלסטי מוקדם. משתמשים במונח דיספלזיה בדרך כלל כשמדובר בחריגות תאית המוגבלת לרקמת מקור, כמו במקרה של נאופלזיה מקורית מוקדמות. 
דיספלזיה, שבה מתעקבת הבשלה וההתמיינות של התאים, יכולה להתנגד למטפלזיה, שבה תאים בוגרים, מתמיינים מסוג אחד מוחלפים על ידי תאים בוגרים, מתמיינים מסוג אחר.

דוגמאות

אחת הדוגמאות לדיספלזיה היא דיספלזיה אפיתילית של צוואר הרחם (גידול תוך-אפיתל של צוואר הרחם - הפרעה שבדרך כלל מזוהה על ידי בדיקת פאפ חיובית) שנוצרת על ידי עליה בהיקף התאים הלא בשלים המוגבלות למשטח הרירי, ולא חודרים לתוך הרקמה הרכה העמוקה דרך הקרום הבסיסי (Basement membrane)

מיסוך

חלק מבדיקות גילוי סרטן יכולות להיקרא "מיסוך לדיספלזית אפיתל". העיקרון מאחורי בדיקות אלה הוא שרופאים מצפים שדיספלזיה מתפתחת אצל בן אדם טיפוסי באותו קצב של האוכלוסייה. בהתבסס על העיקרון הזה חוקרים מעצבים את המלצות מיסוך עם ההנחה שאם הרופא לא יכול למצוא דיספלזיה בזמן מסוים, אז קביעת עוד בדיקה בלי לחכות תקופה עד שיהיה פוטינציאל להתפתחות דיספלזיה חדשה עלולה להוות בזבוז של משאבים רפואיים של המטופל והמטפל כי הסיכויי לגלות משהו חדש יהיה קלוש מאוד.
לוקיוס טארקוויניוס פריסקוס

לוּקִיוּס טַרקווִינִיוס פְּרִיסקוּס (בלטינית: Lucius Tarquinius Priscus‏ 616 - 579 לפנה"ס) היה מלכה החמישי של רומא.
הוא הוצג כבנו של פליט יווני שעבר מאטרקויניי באטרוריה לרומא, בעצת אשתו, הנביאה טַנַקְוִיל. הוא מונה לאפוטרופוס של בני אנקוס מארקיוס, והצליח לתפוס את מקומם כיורשי אביהם.
טארקוויניוס היה האחראי לבניית קירקוס מקסימוס, מערכת הביבים הגדולה ויסד את המקדש המשולש בקפיטוליום, פרויקטים שמומנו מהשלל שנלקח מהלאטינים והסאבינים.
סמלים רומיים רבים (אזרחים וצבאיים) מזוהים עם תקופת שלטונו; הוא היה הראשון לחגוג ניצחון רומאי בסגנון אטרוסקי, בלובשו גלימה ארגמנית וזהובה תוך כדי רכיבה על מרכבה שבראשה ארבעה סוסים. בשנה השלושים ושמונה למלכותו נרצח בתחבולות על ידי בניו של אנקוס מרקיוס. חרף כך הייתה בידי אשתו השפעה מספקת כדי להבטיח את מקומו של חתנה, סרוויוס טוליוס, כיורש לכס המלוכה הרומאית.
באגדה הרומית מסופר על אישה זקנה שמכרה ספרים קדושים למלך הרומאי טרקווינוס. בתחילה הציעה לו תשעה ספרים במחיר מופרז והוא סירב, בתגובה היא שרפה שלושה והציעה לו שישה ספרים באותו מחיר והוא סירב, בתגובה היא שרפה עוד שלושה, לאחר מכן הוא קנה את שלושת הספרים הנותרים במחיר המקורי. הספרים נשמרו במקדש יופיטר ברומא ונחשבו לכתובים הקדושים ביותר בממלכה ובהם נבואות על עתיד העולם. התייעצו בהם בכל פעם שהיה צריך והם נקראו – ספרי הסיבילות.
שמחה רז

שמחה רז (נולד בב' באלול תרצ"א, 15 באוגוסט 1931) הוא סופר, יליד ירושלים, בן למשפחת רקובר ונכד למשפחת מנדלבוים, מהמשפחות הנכבדות בירושלים.

ביוגרפיה

שמחה רז נולד כשמחה זלמן רקובר, לרב חיים רקובר ולחנה מלכה, בתו של רבי שמחה מנדלבוים.
את השכלתו התורנית הרחבה רכש בישיבת מרכז הרב בירושלים. שירת כקצין דת בחטיבת גולני. נמנה עם סגל המרצים במרכז ההסברה ועיריית ירושלים. במשך שנים רבות ערך תוכניות ספרותיות ברשות השידור, גלי צה"ל וערוץ 7, והוא משתתף קבוע במרבית הבימות הספרותיות בישראל.
במשך כעשרים שנה שימש כמנכ"ל ברית עברית עולמית, ולאחר מכן יצא בשליחות הפדרציה הציונית לקייפטאון בדרום אפריקה, שם שימש במשך ארבע שנים כמנהל המחלקה לחינוך ולתרבות וכמנהלו של ועד החינוך היהודי בקייפטאון. בשנת תשמ"ט (1989) הוענק לו פרס ראש הממשלה ליצירה.
אחיו הם הרב ברוך רקובר, אב"ד חיפה ומחבר ספר 'ברכת אליהו' על ביאור הגר"א, ופרופסור נחום רקובר, משפטן, מומחה ומחבר ספרים בתחום המשפט העברי וחתן פרס ישראל ליצירה תורנית. אחותו היא הרבנית נעמי הדרי, אשתו של הרב ישעיהו הדרי ז"ל.
בתו אסתר ז'יטניצקי, היא שופטת בית משפט השלום לענייני משפחה ברמת גן.
שמחה רז פרסם כעשרים ספרים, רובם ספרי ביוגרפיות וליקוטים אמרות, פתגמים ואגדות. ספרו המפורסם ביותר הוא סיפור חייו של הרב אריה לוין ואמרות שלו, "איש צדיק היה". כרך המשך של הספר נקרא "צדיק יסוד עולם".
בשורות טובות (ספר)

תהליך הכתיבה

במשך השנים רבו הספקולציות איזה חלק בסיפור כתב כל סופר. בניסיון לפתור את הסוגיה, אמר ניל גיימן: "שנינו גרנו באנגליה כאשר כתבנו זאת. בהערכה מלומדת, על אף שאף אחד מאיתנו לא ספר, אני יכול לשער, שבנוסח ההתחלתי טרי כתב בערך 60,000 מילים, ואני כתבתי 45,000 מילים, ובהן, באופן כללי, טרי מדבר יותר על העלילה של אדם וההם, ואני מטפל בדברים שמשיקים יותר לסיפור - רעיון שנפל מהר למדי, וכשהתקרבנו לעבר הסוף התחלפנו בדמויות, כך ששנינו כתבנו על כל אחד במשך הזמן, אבל אז גם כתבנו מחדש והוספנו הערות שוליים לחלקים של האחר, והפשלנו שרוולים כדי להעביר את הטיוטה הראשונה לטיוטה שנייה (די הרבה מילים), וכשסיימנו עם זה, אף אחד מאיתנו לא היה בטוח מי כתב מה. הסיפור אכן נרקם במהלך שיחות טלפון יומיומיות ארוכות, והיינו שולחים דיסקטים ["דיסקים גמישים"] (וזה היה בשנת 1988, כאשר דיסקים אכן היו גמישים) הלוך וחזור".

תוכן הספר

גן העדן והגיהנום מוצגים כמעצמות יריבות שבראשן עומדים אלוהים והשטן בהתאמה, במעין אלגוריה על המלחמה הקרה. שניים מנציגי שני הצדדים עלי אדמות, המלאך אזירפאל והשד אנתוני קרואולי התרגלו במשך הזמן לחיות את חייהם הנוחים במסווה של בני אדם, והחלו לחבב את העולם האנושי. במרוצת הזמן הם מתידדים ולכן כשהם מתבשרים על התוכנית לממש את מלחמת גוג ומגוג ואת האפוקליפסה (ולהחריב אגב כך את העולם) הם מחליטים לשתף פעולה כדי למנוע זאת, בניגוד גמור לציפיות הממונים עליהם. הם מנסים לסכל את תוכניתו של השטן לגדל את בנו, האנטיכריסט, על כדור הארץ (על פי המסורת הנוצרית, תנאי לביאת יום הדין) כבנו של דיפלומט אמריקאי המוצב בבריטניה. המלאך והשד מנסים להתערב בגידול הילד כך שבבגרותו לא ימלא את התפקיד שנועד לו, אולם העלילה מקבלת תפנית בלתי צפויה. כתוצאה מהחלפה בחדר הלידה, האנטיכריסט האמיתי נמסר למשפחה אנגלית טיפוסית, וגדל כאדם יאנג (Young) בעיירה אנגלית חסרת ייחוד.
אחת עשרה שנה לאחר שנמסר להוריו, אדם מתחיל להשתמש בכוחותיו ושני הצדדים מבינים כי חלה טעות ופותחים במירוץ לאיתור בנו האמיתי של השטן. ארבעת פרשי האפוקליפסה (המתוארים כאופנוענים, בהתאם לתקופה המודרנית בה מתרחשת העלילה) יוצאים לדרכם (שעל פי המסורת הנוצרית מבשרת את תחילת האפוקליפסה).
קו נוסף של העלילה כולל את אנתימאה דוויס (Device) שהיא צאצאית ישירה של אגנס נאטר, מכשפה זקנה שהועלתה על המוקד מאות שנים קודם לכן, וספרה שעבר בירושה במשפחה מנבא אירועים אלו. זהו העותק היחיד של הספר, ואגנס נאטר היא הנביאה היחידה שהוציאה את הספר שלה, אולם היא הדפיסה אותו רק בשביל העותק שהמחבר מקבל, כל שאר הספרים הושמדו. במהלך הסיפור, הספר מגיע לידי אזירפאל.

גרסה קולנועית

התסריט נכתב, וטרי גיליאם התכוון לביים את הסרט, בו ג'וני דפ היה מיועד לגלם את דמותו של קרואולי. במשך הזמן רבו קשיי המימון, ובשנת 2006 נראה כי הסרט לא עומד להגיע לאקרנים, ופרטיו הוסרו מ-IMDb.
הדרך המסורבלת בה נוהל הפרויקט והתנסויות דומות עם הפקת סרטיו השונים, ביניהם סדרת סאנדמן, הובילו את גיימן לגישה צינית כלפי הוליווד, אשר בולטת בבלוג שלו, וכן בכמה מסיפוריו הקצרים.

טלוויזיה

בתחילת שנת 2017 אישרה חברת אמזון כי תפיק מיני סדרה המבוססת על הספר בשיתוף עם רשת BBC הבריטית. הסדרה בשורות טובות עלתה לשידור ב-31 במאי 2019 באמזון פריים בסדרה משחקים דייוויד טננט ומייקל שין והיא כוללת שישה פרקים אותם כתב ניל גיימן.
סילקווד

העלילה

קארן סילקווד (מריל סטריפ) עובדת במפעל לייצור דלק גרעיני קר-מגי סימרון, באוקלהומה. היא חיה יחד עם שני עמיתים לעבודה - בן זוגה דרו סטיבנס (קורט ראסל) וחברתה הלסבית דולי פליקר (שר). היא מייצרת מוטות דלק מפלוטוניום עבור כורים גרעיניים, וחשופה לקרינה. היא נהיית פעילה באיגוד העובדים מתוך דאגה שפרקטיקות של קר-מגי מסכנים את העובדים. 
החברה דורשת מעובדיה לעבוד שעות נוספות רבות, וסילקווד משוכנעת שהמנהלים מזייפים דו"חות בטיחות ומעגלים פינות בכל הזדמנות. היא מציגה את חשדותיה לאיגוד, מתחילה לעסוק בפעולות לובינג למען בטיחות עובדים, ואף נוסעת לוושינגטון הבירה למסור עדות בפני הוועדה לאנרגיה אטומית. דומה כי מנהיגי האיגוד מעוניינים יותר בפרסום שהיא מעוררת מאשר ברווחת העובדים. 
כשסילקווד ועובדים אחרים מגלים שהם נגועים בקרינה, מנהלי המפעל מנסים להאשים אותה בכך. היא מגלה שצילומים של מוטות פגומים עברו ריטוש ומסמכים נערכו, והיא מתחילה לערוך חקירה משלה. בינתיים, החיים האישיים שלה סובלים - היא נמצאת בקונפליקט עם בן זוגה לשעבר שלא רוצה לאפשר לה לראות את שלושת ילדיהם, דולי מתחילה מערכת יחסים עם אנג'לה, שנמצאת כל הזמן בביתם המשותף, ודרו מתקשה להכיל את האובססיה לחקירה, ועוזב את הבית. 
כשהיא מאמינה שמצאה ראיות מספקות, סילקווד יוצרת קשר עם כתב מהניו יורק טיימס, והשניים קובעים להפגש. בסיום הסרט, בפייד-אאוט, סילקווד רואה פנסי רכב מסנוורים במראה, והיא מתקשה לראות את הכביש לפניה. הסצנה מסתיימת בקלוז-אפ על מכוניתה ההרוסה לאחר התנגשות קטלנית, ונשאר בידי הצופה להחליט האם זו הייתה תאונה, או לא.
ארגון שחקני הכדורגל בישראל

מטרות הארגון

בין מטרות ארגון שחקני הכדורגל - כפי שבאו לידי ביטוי בתקנון העמותה - ניתן למצוא שיפור, קידום ודאגה לתנאי שחקני ושחקניות הכדורגל המקצועניים בישראל; חתימה על הסכמים מול ההתאחדות לכדורגל בישראל ומנהלת הליגות; ייצוג השחקנים בארגון השחקנים העולמי FIFPro; הקניית ערכים חינוכיים וספורטיביים, ונקיטת פעולות למיגור האלימות והגזענות בכדורגל הישראלי.

היסטוריה

ארגון שחקני הכדורגל קם כתוצאה מהתארגנות של שחקנים, בראשם: דן רומן, יואב זיו, מיכאל זנדברג, ערן זהבי ושרן ייני. השחקנים הללו קצו בתפקודו של הארגון הקודם ופנו לחטיבת הספורט בהסתדרות העובדים הכללית החדשה, שבראשה עומד ניר אלון, על מנת להקים ארגון חדש שיילחם על זכויות השחקנים, מעמדם ותנאי העסקתם.
ב-8 באפריל 2014 נערכה מסיבת עיתונאים בהרצליה, בשיתוף נציגי ההסתדרות והשחקנים המייסדים, בהכרזה על הקמת הארגון החדש. בנובמבר 2014 הוכר הארגון על ידי FIFPRO העולמי. יחד עם זאת, עמותת ארגון השחקנים נוסדה באופן רשמי כגוף משפטי, רק בדצמבר 2014.
בנובמבר 2015 נערכו בחירות להנהלת הארגון. במשך כשבועיים עברה קלפי ניידת בין 38 קבוצות ליגת העל לנשים ולגברים והליגה הלאומית לגברים, כאשר 11 מועמדים התמודדו על המקומות בהנהלה החדשה. בסיום הבחירות נבחרו 5 כדורגלנים וכדורגלניות להנהלת הארגון: יואב זיו - יו"ר, מאור בוזגלו, אבי איבגי, ערן זהבי ושירלי אוחנה.
בחודשים הראשונים להקמתו, נתקל ארגון שחקני הכדורגל בקשיים מרובים וארגון השחקנים העולמי, פיפפרו FIFPro, אף סירב, בתחילה, להכיר בו כארגון המייצג את השחקנים בישראל. רק לאחר מאמצים מרובים, ומשהוכיח הארגון החדש כי מרבית השחקנים חברו אליו, התקבל הארגון הישראלי החדש על ידי FIFPro העולמי. בתחילה, הוכר הארגון רק כמשקיף ובנובמבר 2016 התקבל באופן רשמי כחבר מן המניין בארגון FIFPro העולמי.
בפברואר 2019 נבחר ועד מנהל חדש לארגון, אשר בחר את שחקנית הכדורגל וקפטנית נבחרת ישראל קארין סנדל לעמוד בראשו. לצד סנדל חברים בוועד המנהל גם השחקנים: אבי איבגי, גיא חיימוב, לי פלקון ושמעון אבוחצירה.
הפארק הלאומי אורדסה ומונטה פרדידו

גאוגרפיה

הפארק שוכן בהרי הפירנאים, וכמה מפסגות ההרים בו גבוהות מ-3,000 מ'. הר פרדידו, הגבוה שבהרים, מתנשא לגובה של 3,355 מ' מעל פני הים. האזור החל להתעצב בתקופת השלישון. נסיגת קרחונים בתקופת הרביעון הביאה ליצירתם של עמקי הפארק ושל הקרקסים הקרחוניים האופייניים לאזור. רוב הסלעים בשטח הפארק הם אבני גיר, מה שמקל על היווצרותן של תופעות קארסטיות.

החי והצומח

האזורים הנמוכים של הפארק עשירים בצמחייה, ועצי אשור ואשוח שכיחים בהם. בגבהים שבין 1,500 ל-1,700 מ' נפוצים עצי שדר הכסף ומילה אירופית וערבה מכסיפה. האזורים הגבוהים יותר, עד גובה של 2,000 מ', מאופיינים בעצי אורן ושיחי אשכרוע ירוק-עד. האזורים שגובהם למעלה מ-2,000 מ' צחיחים למדי, ומאופיינים בעיקר בצמחייה עשבונית, ובכמה מיני צמחים אנדמיים. פרח האדלווייס נחשב לאחד מסמליו של הפארק.
אחד מבעלי החיים המזוהים עם הפארק היה יעל הפירנאים שנכחד בשנת 2000. בעלי חיים נוספים כוללים צפירי פירנאים, מרמיטות, חזירי בר וחפרפרות פירנאים. עם העופות נמנים עופות דורסים כעיטים, נציים וינשופים. מאז 1989 מפעילה הנהלת הפארק תחנות הזנה, כדי למנוע את היכחדותם של בעלי חיים מסוימים. בנוסף, הגיעה ההנהלה להסכמים עם תושבי הכפרים באזור, המקצים שטחי מרעה לחיות המשק שלהם, מבלי לפגוע במרקם האקולוגי של הפארק.

היסטוריה

ממצאים ארכאולוגיים מעידים על נוכחות אנושית באזור בשלהי התקופה הפלאוליתית. במהלך הרקונקיסטה עברו באזור הגסקונים, שהושיטו יד לנוצרים בחצי האי האיברי, אך ככלל נותר האזור מבודד, ולא הושפע יתר על המידה מהמלחמות שפקדו את ספרד וצרפת. 
בשלהי המאה ה-18 החלו מדענים לגלות עניין בטופוגרפיה של האזור, וב-1788 חקר אותו לואי רמון דה קרבונייר, ולאחר פרסום מחקריו בפריז בשנה שלאחר מכן, החל האזור למשוך אליו הרפתקנים רבים. ב-16 באוגוסט 1918 הוכרז פארק לאומי בעמק אורדסה, שהיה לאחד הפארקים הלאומיים הראשונים בעולם כולו. במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 עמד גורלו של הפארק בסכנה, עקב תוכניות להקים סכר הידרואלקטרי ולהציף את עמק אנייסקלו. בעקבות לחץ של ארגונים ושל תושבים בוטלה התוכנית, ושטח הפארק אף הורחב כמעט פי שמונה, ב-13 ביולי 1982.
מדי שנה פוקדים את הפארק כ-600 אלף מטיילים, ובחודשי הקיץ הוא עמוס למדי (באוגוסט 2009 ביקרו בו כ-5,000 מטיילים ביום). כדי למנוע פגיעה בפארק, נאסרת בחודשי העומס כניסה עם כלי רכב פרטיים, והנהלת הפארק מפעילה הסעות מאורגנות מהעיירה טורלה הסמוכה.
בית כנסת גאולת ישראל רמת השרון

היסטוריה

עם הקמת המושבה ("עיר שלום") שימש "בית העם" (בניין העירייה בשד' ביאליק) כבית כנסת. בנוסף, היה גם "בית הכנסת של החקלאים" ברחוב סוקולוב 59.
בשנת תש"ז (1947) הונחו היסודות לבית הכנסת במיקומו הנוכחי ברחוב רבנו תם 4, על שטח קרקע שנתרם על ידי חיה ודב גיטליס. בספטמבר 1949 הונח אבן פינה. מתכנן בית הכנסת היה האדריכל מוהילבר. עיקר עלות בית הכנסת מומן על ידי המועצה המקומית והשאר מתרומות.
בניית בית הכנסת נמשכה מספר שנים, ובספטמבר 1952 נחנך בית הכנסת בנוכחות הרב איסר יהודה אונטרמן, וספרי התורה הועברו בתהלוכה גדולה מ"בית העם" ומ"בית הכנסת של החקלאים" לבית הכנסת החדש.
נכון ל-2017 בית הכנסת הוא הגדול והפעיל ביותר ברמת השרון עם תפילות ושיעורי תורה מעלות השחר עד חצות ליל, 365 יום בשנה.
בית הכנסת מכיל כ - 250 מקומות ישיבה באולם הגדול, וכ - 150 מקומות ישיבה בעזרת נשים.
משנת תשכ"ט (1969) פועל במקום כולל אברכים "בית מדרש גבוה להוראה" מיסודו של הרב יעקב אדלשטיין זצ"ל.
בית הכנסת מאחד בתוכו יהודים מכל גוני הקשת. נוסח התפילה בבית הכנסת הוא נוסח אשכנז.
רבים מאנשי העיר נוהגים לערוך בבית הכנסת את שמחותיהם, בשבת בר מצווה, שבת חתן, ושאר שמחות.
יחסי פנמה–צרפת

היסטוריה

עוד מלפני שקיבלה פנמה את עצמאותה, שתי המדינות קיימו יחסים מסוימים; יזמים צרפתים בראשות פרדיננד דה לספס הגו את רעיון הקמת תעלת פנמה. התעלה הסבה גאווה לשתי המדינות - המתכננת וזו שקיבלה את ה"מתנה" והיא מייצגת את המורשת הפנמית-צרפתית המשותפת. היחסים הדיפלומטיים של צרפת ופנמה מתמקדים כיום בשיתופי פעולה כלכליים, דיפלומטיים וחינוך על תיכוני.
לצרפת ופנמה ישנו סכסוך כספי: ב-8 באפריל 2016 החליטו ממשלת צרפת ומשרד האוצר הצרפתי להכניס את פנמה לרשימת המדינות שלא משתפות פעולה במאבק בהלבנת הון. פנמה אכן נכנסה לרשימה ב-1 בינואר 2017. גם האיחוד האירופי החליט להכניס את פנמה לרשימה השחורה שלו ב-6 בדצמבר 2017. פנמה יצאה מהרשימה מיד לאחר מכן ב-23 בינואר 2018.
בין צרפת לפנמה סחר גדול מאוד מדי שנה, לצרפת שני מרכזי אליאנס פרנסייז בדויד ובפנמה סיטי, בשני המרכזים ביחד לומדים בממוצע 1,200 תלמידים מדי שנה. המכון הצרפתי למרכז אמריקה מעורב בפרויקט ללימוד המורשת והתרבות הצרפתית ב-30 בתי ספר שונים. המכון הצרפתי למרכז אמריקה הגה תוכנית דומה לחינוך העל יסודי, והיא מיושמת בכל האוניברסיטאות והמכללות בפנמה.
Electronic Sports League

Electronic Sports League (או בקיצור: ESL) היא ליגה העוסקת במשחקי וידאו המשתפת שחקנים מכל העולם במגוון משחקים שונים, בהם משחקי יריות, מירוצים ופעולה.
ספורט אלקטרוני הוא ענף תחרותי המבוסס על ליגות של משחקי וידאו ומשחקי מחשב. הענף כבר הוכר כספורט רשמי ב־6 מדינות ברחבי העולם,] שם הוא גם נתמך על ידי המדינה, ואף הוקמו משרדים ממשלתיים לקידומו. 
חוקים המסדירים את הספורט האלקטרוני נמצאים בשלבי חקיקה בכ־10 מדינות, בהן ארצות הברית, צרפת, גרמניה ואיטליה.

ליגת החובבנים

ליגת ה־EAS היא הליגה ברמה הנמוכה ביותר. חלק מהשחקנים המתחרים בה רואים במשחק הנאה, ולא בהכרח ספורט, בעוד שחלקם רוצים להגיע לליגות הגבוהות יותר. הליגה נערכת במתכונת של "לאדרים" (סולמות). כל שחקן יכול לשחק בצורה חופשית, להצטרף לתחרויות או לצאת מהן לפי רצונו ולהפיק את מירב ההנאה מעצם ההשתתפות בליגה.

ליגת המתקדמים

ליגת ה־EMS היא הליגה ברמת הביניים, ומתחרים בה שחקנים המשחקים להנאתם, אך מעוניינים לשחק ברמה מקצועית גבוהה יותר, ואף להעפיל לליגה המקצועית, ליגת ה־EPS.

הליגה המקצועית

ליגת ה־EPS היא הליגה הגבוהה ביותר, ומתחרים בה השחקנים הטובים ביותר במשחק הרשמי לאותה מדינה. משחקי הליגה מתקיימים מדי שבוע, מאות צופים מגיעים לצפות במשחקים, ואלפים נוספים צופים בהם דרך אתר האינטרנט.

טורנירים

מדי שנה נערך טורניר גביע האלופות, ובמסגרתו שולחת כל מדינה את הקבוצה או את השחקן הטובים ביותר בליגת המקצוענים של אותו המשחק, לייצג אותה בתחרות היוקרתית. בנוסף, בכל שנה נערך גם טורניר גביע אירופה לנבחרות, שאליו, בדומה למונדיאל, שולחת כל מדינה את הנבחרות שלה במשחקים השונים, ובהן השחקנים המצטיינים ביותר.