התופת (ספר מתח)

פרולוג

הרומן נפתח בגבר מסתורי הנמלט מפני דמויות לא מוכרות בתוככי מגדל הפעמון של מנזר באדיה בפירנצה וקופץ אל מותו.

פירנצה

הפרופסור לתולדות האמנות של הארוורד, רוברט לנגדון מתעורר בחדר בית חולים כשהוא פצוע בראשו ולא זוכר דבר מאירועי הימים האחרונים. הזיכרון האחרון שלו היה מהארוורד, אך בית החולים שבו הוא שוהה שוכן בפירנצה, איטליה. סיינה ברוקס, רופאה בבית החולים מסבירה לו כי הוא סובל מזעזוע מוח, עקב פגיעה מקליע, שבעטיה הובהל לחדר המיון. לפתע, אישה לבושה בבגדי פאנק בשם ואיינתה, תוך כדי שהיא מנסה לפרוץ לחדר, היא יורה ברופא הנוסף. סיינה נועלת את הדלת ונמלטת עם רוברט אל דירתה בעיר.
רוברט מוצא בכיס חליפתו גליל מתכת מטיטניום שמוטבעת עליו אזהרה ביולוגית, ומחליט ליצור קשר עם הקונסוליה האמריקאית. הם אומרים לו כי הם חיפשו אחריו ומבקשים את מיקומו. הוא מוסר להם את המיקום סמוך לדירתה של סיינה, מתוך כבוד לפרטיותה. כשהוא מביט מחלון דירתה, הוא רואה לתדהמתו את ואיינתה מגיעה אל המיקום שהוא מסר ובידה אקדח. מתוך אמונה כי הממשל האמריקאי מבקש להרוג אותו, הוא מבין כי ההזדמנות היחידה שלו לשרוד הוא לגלות מהו הגליל הרעיל.
כשהוא פותח את הגליל הוא מגלה חותם גליל עשוי שנהב מתקופת ימי הביניים שעליו מגולף דמות של שטן תלת ראשי והאותיות SALIGIA (ראשי תיבות של שבעת החטאים של הנצרות בלאטינית), שבתוכו מקרן הייטק זעיר, שמקרין גרסה של מפת התופת מאת סנדרו בוטיצ'לי. לפתע חיילים לבושי שחורים פושטים על הבניין, לאחר שרוברט חשף את האיי פי שלו בגלישה לחשבון הדואר האלקטרוני שלו בהרווארד, וסיינה ורוברט מצליחים להימלט. השניים מגיעים לאזור של העיר העתיקה של פירנצה כשהם מבינים שלחותם הגליל יש קשר לדנטה, אך מגלים שהמשטרה המקומית והמשטרה הצבאית האיטלקית תחמו את השערים ותרים אחריהם, הם נמלטים אל גני בובולי.
רוברט מוצא את הפתרון למפת התופת באמצעות עשר אותיות שנוספו אל עשר השכבות, שכבר סודרו, של "תעלות הרשע", המעגל השמיני בחלק "גיהנום" של הקומדיה האלוהית. הזזת השכבות בחזרה חושפת את המשפט "CERCA TROVA" ("חפש ותמצא"), אזכור לציור "קרב מרציאנו" מאת ג'ורג'ו וזארי, השמור בפאלאצו וקיו, ובהשראת "קרב אנגיארי". החיילים עטויי-השחורים מופיעים שוב ורוברט וסיינה בורחים מהם ומגיעים אל העיר העתיקה כשהם משתמשים במסדרון וזארי שמחבר בין הגנים לפאלאצו וקיו.
מנהלת המוזיאון פאלאצו וקיו שמשכן את יצירת "קרב מרציאנו", מרתה אלווארז מזהה את רוברט כיוון שרוברט נפגש עמה לילה קודם יחד עם איגנציו בוזוני "הדומינו", מנהל הקתדרלה בפירנצה, וביקש לראות את מסכת המוות של דנטה. רוברטו מבין שהוא עוקב אחר צעדיו שלו מהלילה הקודם. מרתה לוקחת את השניים אל המסיכה אך מגלים שזו נעלמה. כשהם סוקרים את מצלמות האבטחה, מתברר שרוברט יחד עם "הדומינו" גנבו את המסכה. שומרי המוזיאון סוגרים על רוברט וסיינה, כשבנקודה זו מזכירו של הדומינו יוצר קשר עם רוברט ומעדכן אותו כי דומינו מת מהתקף לב, כשמילותיו האחרונות היו "גן עדן 25".
רוברט וסיינה נמלטים משומרי המוזיאון, כשהחיילים השחורים מגיעים לבניין. הם חוצים את המבנה דרך היצירה "Apotheosis of Cosimo I" מאת וזארי. לאחר שואיינתה מופיעה ומנסה לירות ברוברט, סיינה הודפת אותה ומפילה אותה לתוך אולם החמש מאות אל מותה. רוברט לומד שהמילים "גן עדן 25" הרומזים לקנטו ה-25 בקומדיה האלהית (שבו המשפט אל מול אגן נטבלתי בו) מתייחסות לאגן הטבילה שבהבפטיסטריום של פירנצה. השניים מוצאים שם באגן הטבילה את מסכת דנטה ובצידה האחורי חידה (בית מתוך התופת) שנכתבה בצורה של ספירלה ארכימדית, בידי בעליה הנוכחיים של המסכה, מיליארדר גנטיקאי בשם ברטרנד זובריסט. אדם בשם ג'ונתן פריס שעקב אחריהם מופיע וטוען שהוא מארגון הבריאות העולמי ומסייע להם להימלט מהחיילים עטויי השחורים. הם עוקבים אחר החידה ומגיעים ברכבת לוונציה, אך ג'ונתן נופל לפתע חסר-הכרה, בעוד סיינה נמלטת ורוברט נלכד בידי החיילים השחורים.

ונציה

רוברט נלקח אל אליזבת סינסקי, מנכ"לית ארגון הבריאות העולמי, והוא מקבל הסבר נרחב אודות מה שאירע קודם לאשפוזו בבית החולים: ברטרנד זובריסט התאבד לפני כשבוע והיה מדען משוגע מהזרם של הטרנס הומניזם ואוהד מושבע של דנטה שביקש להנדס מוות שחור חדש כדי לגאול את העולם מהתפוצצות אוכלוסין. אליזבת פשטה על הכספת של זובריסט ומצאה גליל והביאה את רוברט לפירנצה כדי לעקוב אחר הרמזים, אך רוברט ניתק קשר לאחר שנפגש עם מרתה ו"הדומינו", כשארגון הבריאות העולמי חשש כי הוא בגד והחליט לעבוד עם תומכיו של ברטרנד כדי להפיץ את המגפה. 
החיילים השחורים (ה-SRS) מתבררים כיחידה מיוחדת של ארגון הבריאות העולמי, שמעולם לא התכוונו להרוג רוברט אלא להביאו בחזרה. אולם ברטרנד הותיר מאחוריו צל: אגודת סתרים לא אתית בשם "הקונסורציום" שמטרתה להגן על גליל העצם עד לתאריך היעד. כשאליזבת לקחה את הגליל, הם היו מחויבים להגן בכל מחיר על גליל העצם. הם חטפו את רוברט לאחר הפגישה עם מרתה ו"הדומינו" אך רוברט לא פתר את המשפט כולו. בשלב זה הם סיממו את רוברט כדי לגרום לו לשכוח מאירועי הימים האחרונים וזייפו פציעה ולגרום לכך שיתעורר בבית החולים ולמנוע ממנו מלפתור את העניין עד תומו. השיחה אל הקונסוליה האמריקאית בוימה אף היא. אולם מנהיג הקונסורציום החליט להתחיל לשתף פעולה עם ארגון הבריאות העולמי מתוך מודעות כי מעשיו של ברטרנד לא היו אלא מזימה לטרור ביולוגי.
סיינה מתגלה כנוכלת ו"הקונסורציום" מבין שהיא הייתה התומכת החשאית של ברטרנד (המתקראת גם FS-2080). היא יודעת את מיקום מקור המגפה לאחר שרוברט למעשה פתר את החידה וברצונה להפיץ את המגפה בכוחות עצמה. רוברט, ארגון הבריאות העולמי והקונסורציום מסייעים זה לזה, כדי לעצור אותה באמצעות מציאות מיקום החידה האמיתי, שלא היה ונציה אלא איסטנבול, מאז שאנריקו דאנדולו, דוכס ונציה, נקבר שם.

איסטנבול

רוברט לנגדון ונציגי ארגון הבריאות העולמי מגיעים אל מוזיאון האגיה סופיה אך מגלים שהמגפה בבור מים הירבאטאן, הם מוצאים שם את סיינה לובשת בורקה. סיינה בורחת מהם החוצה בעודה צועקת בטורקית "אש" (או משהו הדומה לכך) וגורמת לתיירים להימלט העירה.
עד מהרה מתברר שסיינה לא ניקבה את השקית שמתמוססת מאליה, והחומר שבו התמוסס במים שבוע לפני כן, וכי המגפה כבר התפשטה הרבה קודם ונמצאת בכל העולם. התברר כי סיינה ביקשה לבלום בעצמה את המגפה, אך לא סמכה על ארגון הבריאות העולמי עצמו, שלא ינסה להשתמש במגפה כמחקר לפיתוח כלי נשק. מנהיג הקונסורציום מנסה להימלט מארגון הבריאות העולמי והוא שולח אנשים הלבושים כשוטרים טורקיים שעוצרים אותו, אך מאוחר יותר הוא אכן נעצר על ידי המשטרה הטורקית ומוביל לחקירה על ארגון קונסורציום. 
התברר שהוירוס ששמו אינפרנו הוא וקטור ויראלי שמתחבר עם דנ"א אנושי ומשנה אותו כך, שבאופן אקראי גורם לעקרות אצל כשליש מבני האדם, ואפילו עם טכנולוגיה של הנדסה גנטית בעתיד, שינוי בחזרה לגנום האנושי יהיה מסוכן. סיינה מקבלת חנינה בתמורה לכך שתעבוד מול ארגון הבריאות העולמי בעתות משבר, עקב הרקע שלה כרופאה והידע והניסיון שצברה בעבודה עם ברטרנד.

השראה והשפעה

בפרק העשירי של הספר רוברט לנגדון מזכיר אמרה של רוברט אופנהיימר, בזמן שנבחנה פצצת האטום הראשונה: "עכשיו הפכתי למוות, מחסל העולמות". בראון מתייחס באופן לא מדויק ל"וישנו, מחסל העולמות". אף שהפתגם נלקח מ"בהגאוואד גיטה" שבה קרישנה אומר זאת לארג'ון כשהוא מציג לו צורה אחרת. קרישנה היא התגלמות הווישנו מה שעשוי להסביר אם רוברט משתמש בפתגם עם שמו של וישנו.
שמו של אנריקו דאנדולו היה אמור להיכתב כהנריקוס דאנדולוס, מאחר שהסמן על קברו בהאגייה סופיה נקרא כהנריקוס דאנדולו.