חוק יסוד: ישראל – מדינת הלאום של העם היהודי

בפסיקה

בפסק דין שניתן בבית המשפט המחוזי בירושלים בתביעה שהגישו נפגע טרור ובני משפחתו נגד ארגון הטרור "חמאס" ציין השופט משה דרורי שחוק היסוד אינו דקלרטיבי בלבד, וכי "חזקה על הכנסת, כרשות מכוננת, כי הוציאה תחת ידה חוק יסוד, שניתן יהיה לעשות בו שימוש בבתי המשפט", ובהתאם לכך הסתמך על סעיף 6(א) לחוק היסוד, הקובע כי "המדינה תשקוד על הבטחת שלומם של בני העם היהודי ושל אזרחיה הנתונים בצרה ובשביה בשל יהדותם או בשל אזרחותם", ופסק לזכות התובע גם פיצוי עונשי בסך מיליון ש"ח. עוד נקבע בפסק הדין, בהסתמך על פסקי דין קודמים של בית המשפט העליון שעסקו בחוקי יסוד, ובהם פסק הדין עימאד גנימאת נ' מדינת ישראל, שלחוק היסוד שלפנינו תחולה למפרע, כך שניתן להסתמך עליו בתביעה שעניינה פיגוע שאירע עשרים שנה לפני חקיקת חוק היסוד.
בפסק דין נוסף של השופט דרורי נקבע שמדינת ישראל היא המקום המתאים לדיון בתבעת נזיקין שהגישו שתי נוסעות יהודיות, תושבות ארצות הברית, נגד חוטפי האונייה אכילה לאורו באוקטובר 1985. במשפט נבחנה האפשרות שהמקום המתאים לדיון הוא איטליה, שתחת דגלה הפליגה האונייה, או מצרים, שבמימיה אירעה החטיפה, ונפסק, בין השאר על פי סעיף 6(א) לחוק היסוד, שיש לקיים את הדיון בישראל.
בשנה הראשונה שלאחר חקיקת החוק, עד 21 ביולי 2019, נעשה שימוש בחוק (על ידי צד להליך) לפחות ב-12 תיקים שהתנהלו בערכאות שונות של בתי המשפט.

הכנסת ה-18

בכנסת ה-18 יזמו חברי הכנסת אבי דיכטר וזאב אלקין את "הצעת חוק-יסוד: ישראל מדינת הלאום של העם היהודי". על הצעת החוק חתמו 40 חברי כנסת ממפלגות הקואליציה והאופוזיציה: העבודה, קדימה, הליכוד, העצמאות, ישראל ביתנו, האיחוד הלאומי והבית היהודי. למחרת ח"כ בן אליעזר הסיר את חתימתו יחד עם מספר ח"כים נוספים שהתנו את תמיכתם בהצעת החוק והעלו ביקורת כלפי כמה אלמנטים בה. מאוחר יותר בנובמבר גנז דיכטר את החוק, בלחץ יושבת ראש מפלגתו, ציפי לבני.

הכנסת ה-20

בשנת 2017 שבה ועדת השרים לענייני חקיקה לעסוק בגרסה מרוככת של הצעת החוק שהגיש חבר הכנסת אבי דיכטר מהליכוד, ובמאי 2017 החליטה לקדמה תוך הכנסת שינויים בה לפי דרישת מפלגת "כולנו". בהחלטה נקבע דיון בסעיפים השנויים במחלוקת, כדי להגיע בתוך חודשיים לנוסח מוסכם על כל סיעות הקואליציה של הצעת חוק ממשלתית. לפי הנוסח שהוגש לוועדה, מדינת ישראל היא "הבית הלאומי של העם היהודי", "הזכות למימוש ההגדרה העצמית הלאומית במדינת ישראל ייחודית לעם היהודי" והשפה הערבית בישראל תהיה "בעלת מעמד מיוחד" - ולא שפה רשמית. ב-10 במאי 2017 עברה הצעת החוק בקריאה טרומית בכנסת.
ביולי 2017 הוקמה בכנסת ועדה משותפת לוועדת הכנסת ולוועדת החוקה, חוק ומשפט, בראשות ח"כ אמיר אוחנה, לשם הכנתה של הצעת החוק לקריאה ראשונה. ב-1 במאי 2018 אושרה הצעת החוק בקריאה ראשונה. ביולי 2018, לקראת העלתו להצבעה בוועדה, התגלעה מחלוקת על סעיף 7ב' המאפשר לכל קהילה דתית להקים יישוב נפרד לבני דתה. סעיף זה עורר התנגדות מצד היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט ונשיא המדינה ראובן ריבלין, בטענה שהוא בעצם מכשיר גזענות ואפליה נגד ערביי ישראל, ושמטרתו להתיר הקמת יישובים ליהודים בלבד. בליכוד רצו לבטל את הסעיף כדי לרכך את החוק אך בבית היהודי ובארגוני ימין התנגדו. ב-15 ביולי הושגה פשרה בין ראש הממשלה בנימין נתניהו ליושב ראש הבית היהודי נפתלי בנט בה נוסח סעיף 7ב' באופן הבא: "המדינה רואה בפיתוח התיישבות יהודית ערך לאומי ותפעל על מנת לעודד ולקדם הקמה וביסוס שלה". בעקבות הפשרה והנוסח המרוכך הסיר היועץ המשפטי לממשלה את התנגדותו לחוק.

גרסאות נוסח החוק

חוק הלאום נדון בכנסת במשך שבע שנים, במהלכו גובשו יותר מעשר גרסאות שונות שלו, כאשר בגרסה הסופית הושמטו רבים מסעיפיו המקוריים.

הצעת החוק של חברי הכנסת אבי דיכטר וזאב אלקין

הצעת חוק הלאום הוגשה לראשונה למליאת הכנסת ב־2011 על ידי חברי הכנסת אבי דיכטר וזאב אלקין בתמיכת חברי כנסת נוספים. היא כללה מרכיבים שונים שבאו לחזק את מאפייניה היהודים־לאומיים של המדינה מבחינת החוק והופיעה בו הקביעה כי "מדינת ישראל היא בעלת משטר דמוקרטי." היא כללה קביעה כי כאשר בית המשפט מוצא כי "שאלה משפטית הטעונה הכרעה, ולא מצא לה תשובה בדבר חקיקה, בהלכה פסוקה או בדרך של היקש מובהק, יכריע בה לאור עקרונות החירות, הצדק, היושר והשלום של מורשת ישראל."

מחלוקת טרם אישור החוק

בכנסת, עיקר התמיכה בהצעת החוק באה ממפלגות הימין, ועיקר ההתנגדות לו באה ממפלגות השמאל, הרואות בו חוק שיש בו "דמוקרטיה ליהודים בלבד, בלי ערבים." עם זאת, גם במחנה הימין היו דעות שונות באשר לתכולתו של החוק, ויש אף שהתנגדו לעצם חקיקתו.

הפגנות

במוצאי שבת, 4 באוגוסט 2018, התקיימה עצרת המונים בכיכר רבין בתל אביב במחאה נגד נוסח חוק הלאום ובקריאה לשוויון במדינת ישראל. העצרת אורגנה על ידי ראשי המגזר הדרוזי. עם הנואמים נמנו רון חולדאי, ראש עיריית תל אביב, שייח' מוואפק טריף, ראש העדה הדרוזית, משה לדור, פרקליט המדינה לשעבר, ויובל דיסקין, ראש השב"כ לשעבר.
במוצאי שבת, 11 באוגוסט 2018, התקיימה בכיכר רבין הפגנה שארגנה ועדת המעקב העליונה של הציבור הערבי בישראל, והשתתפו בה עשרות אלפי מפגינים, שצעדו מהכיכר אל רחבת מוזיאון תל אביב לאמנות, שם נישאו נאומים נגד החוק, על ידי מוחמד ברכה, מהא כרכבי-סבאח, אווה אילוז, מאזן גנאים ועמוס שוקן. למרות בקשה של המארגנים שלא להניף דגלים בהפגנה, דגלי אש"ף הונפו לאורך ההפגנה, לצד דגלים שחורים וכמה דגלי ישראל, ואף נשמעו קריאות "ברוח ובדם נפדה את פלסטין". יו"ר ועדת המעקב, מוחמד ברכה, אמר בעצרת כי דגל פלסטין "הוא הדגל שמנסים דרך חוק הלאום להוציא אותו מההיסטוריה, אבל הוא דגלו של עם גאה". ראש הממשלה נתניהו הגיב להנפת הדגלים וציין כי "אין עדות טובה מזו לנחיצותו של חוק הלאום".

עתירות לבג"ץ

נגד החוק הוגשו שבע עתירות לבג"ץ. ב-22 ביולי הוגשה עתירה כנגד החוק מטעם שלושה חברי כנסת דרוזים, אכרם חסון (כולנו), חמד עמאר (ישראל ביתנו) וסאלח סעד (המחנה הציוני), יחד עם ארגוני דרוזים בישראל, בדרישה לבטל את החוק כולו או חלק מסעיפיו בנימוק שהוא מבטל את הזכות לשוויון ופוגע במשרתי כוחות הביטחון הדרוזים.
עתירות לפסילת החוק הוגשו על ידי מפלגת מרצ ועיריית באקה אל-גרבייה. ב-7 באוגוסט גם הרשימה המשותפת וארגון עדאלה עתרו נגד החוק. ב-18 באוגוסט הוגשה עתירה נוספת על ידי 24 דרוזים, בהם חברי המועצת המקומית בדלית אל-כרמל וראש המועצה וחבר הכנסת לשעבר, זיידאן עטשי. כמה עשרות עותרים, מרביתם מזרחים, ובראשם סמי מיכאל, עתרו נגד החוק בטענה שהחלשת מעמדה של השפה הערבית מחזקת את האפליה נגד יהודים יוצאי ארצות ערב. הדיון בכל העתירות אוחד.
העתירות מצריכות דיון תקדימי בשאלת סמכותו של בית המשפט העליון לפסול חוק יסוד. נשיא בית המשפט העליון, אהרן ברק, חיווה דעתו, בדיון על חוק טל, שפסילה כזו אפשרית כאשר חוק יסוד נוגד את עקרונות היסוד של המשטר. שרת המשפטים, איילת שקד, חיוותה דעתה על פסילה אפשרית: "צעד כזה יהיה רעידת אדמה - מלחמה בין רשויות. ביהמ"ש לא יכול לפסול חוקי יסוד". גם פרופ' מני מאוטנר חיווה דעתו שעל בית המשפט העליון להימנע מלדון בשאלת החוקתיות של חוקי היסוד.

ביקורת בינלאומית

אל מבקרי החוק הצטרף פרופ' אלן דרשוביץ, שהגדיר את אישור החוק כשגיאה. נשיא הפדרציות היהודיות של צפון אמריקה, ג'רי סילברמן, מתח ביקורת על חוק הלאום: "כתומכים גדולים של ישראל, אנו מאוכזבים שהממשלה העבירה חקיקה שמהווה נסיגה ביחס למיעוטים".
הנציגה העליונה לענייני חוץ וביטחון של האיחוד האירופי, פדריקה מוגריני, אמרה כי החוק "מעורר דאגה" וכי הוא "יקשה על יישום תוכנית שתי המדינות כחלק מפתרון הסכסוך הישראלי-פלסטיני".
מספר מדינות ערב - מצרים, סוריה, קטר, ירדן, סעודיה, לבנון וטורקיה - גינו את החוק וטענו שהוא גזעני.
בנאומו בעצרת הכללית של האו"ם בספטמבר 2018 הגן ראש הממשלה בנימין נתניהו על החוק, וטען שיש מדינות רבות שמגדירות עצמן מדינות לאום למרות מיעוטים אתניים הקיימים בהן, וגם מגדירות שפה אחת כשפה רשמית, וסמלן סמל דתי, צלב או סהר.

ביקורת על החוק מימין


ד"ר נטלי אקון כתבה נגד הענקת "מעמד מיוחד" לשפה הערבית בחוק הלאום, בנימוק שבתי המשפט עלולים בעקבות זאת להרחיב את מעמדה של הערבית במדינת ישראל כולה. אקון אף מצטטת את ד"ר אילן סבן מאוניברסיטת חיפה לפיה קיום שתי שפות במדינת ישראל סותר את הגדרתה של ישראל כמדינת לאום של העם היהודי.