google/wiki40b huggingface dataset:
ארבע הליחות

מרה אדומה

האמונה הרווחת הייתה שהדם מיוצר בכבד.

מרה לבנה

עודף של מרה לבנה גורם לאדישות.

מרה צהובה

עודף של מרה צהובה גורם לאגרסיביות. כעס שהוא תוצר של אגרסיביות פוגע בכבד ויוצר חוסר איזון של המרות.

מרה שחורה

עודף של מרה שחורה גורמת לדיכאון.
מדע הרפואה זנח תאוריה זו החל מהתפתחות הרפואה המודרנית, אולם במשך כמעט 2,000 שנים, עד המאה ה-15, ובחלקים ממנה אפילו עד המאה ה-18, דבקו בה הרופאים המערביים וניסו לרפא לפיה. למעשה, הם אף הצליחו במקרים רבים. גם בפסיכולוגיה תאוריה זו הייתה מקובלת על רוב החוקרים, עד זמנו של וילהלם וונדט.
בהווה ישנן מספר אדפטציות של השיטה לזמנים מודרניים, לדוגמה עבודותו של הכותב הנוצרי טים לה היי. בחינוך ולדורף ובאנתרופוסופיה השיטה משמשת להבנת האישיות. הבחינה המעודכנות ביותר של השיטה, ממדי אישיות, נוצרה בקנדה ב-2003, תוך כדי שימוש בעבודתם של לינדה ברנס ודייוויד קיירסי.
אריך פרום מציין כי בשימוש הרווח בתקופה המודרנית נשתמרו רק הצדדים השליליים של המזגים. כולרי פירושו נוח לכעוס. מלנכולי - מדוכדך. סנגויני - אופטימי ביותר, ופלגמטי - איטי מדי.
תאוריה דומה קיימת באסיה ובעיקר סין. לפי תורות המזרח, קיימת ביקום ובכל גוף אנרגיית החיים, הצ'י, שהיא הבסיס לבריאות הנפשית והפיזית. בתורת הצ'י נעשה שימוש בחמשת היסודות של הרפואה הסינית: אש, עץ, אדמה, מים ומתכת, ואברי גוף שונים המשויכים לכל יסוד. הרפואה הסינית המסורתית מאבחנת ומטפלת על פי עקרונות אלו.
הביטויים העבריים "מרה שחורה", "שרוי במרה שחורה" ו"בעל מרה שחורה" עבור דיכאון או אדם הנמצא בדיכאון הם שריד לתאוריית ארבע הליחות. כך גם הביטוי: אדם בעל 'מזג טוב' - כלומר, אדם שארבע הליחות המרכיבות את גופו ממוזגות ומאוזנות ביניהן, כך שאף אחת מהן לא משתלטת יתר על המידה על אופיו.
רוברט בראונינג

חייו ויצירתו

רוברט בראונינג נולד בקמברוול, אחד מפרבריה של לונדון. אמו, שרה-אנה לבית וידמן, ממוצא גרמני וסקוטי, הייתה פסנתרנית מוכשרת, ואביו, רוברט בראונינג האב, שעבד כפקיד בנק, היה אדם משכיל ואספן עתיקות, ובביתו היה אוסף גדול של ספרים נדירים.
חלק גדול מהשכלתו קיבל רוברט בראונינג מאביו, ומקריאה באוסף של 6,000 הספרים שהיו בביתו. הוא היה תלמיד מבריק, ועד גיל 14 כבר שלט ביוונית, בלטינית ובצרפתית. בנוסף הדריכו אותו בביתו מורים פרטיים במוזיקה, בציור וברכיבה על סוסים. ב-1825 קיבל במתנה ספר שירים של פרסי שלי, ובהתלהבותו ביקש ליום הולדתו את כל ספריו של המשורר. הוא ניסה לחקות את שלי בכך שהכריז שהוא צמחוני ואתאיסט. אבל למרות התלהבות זו לא התחיל לכתוב שירים עד גיל 20.
ב-1828 נרשם לאוניברסיטת לונדון, אך עד מהרה עזב את הלימודים, כשהוא מעדיף ללמוד בקצב שלו.
ב-1833 פרסם בעילום שם את יצירתו הראשונה "פאולין" Pauline, ואחר כך את Sordello, פואמה ארוכה ולא ברורה, שנחשבה כישלון. הוא ניסה לכתוב דרמה, אך למרות שהמחזות שכתב לא הצליחו, הם השפיעו רבות על סגנונם על משוררים שבאו אחריו.
ב-1844, לאחר שקרא משיריה של אליזבת ברט, החל להתכתב עמה. הם נפגשו ב-1845, והתחתנו ב-1846 למרות התנגדותו של אביה של אליזבת. הזוג עבר להתגורר באיטליה, תחילה בפיזה ואחר כך בפירנצה. ב-1849 נולד בנם, ובאותה שנה פרסם בראונינג את ספר השירים שלו "אוסף שירים", Collected Poems. ב-1855 יצא לאור ספרו "גברים ונשים", Men and Women, שנכתב בהשראתה של אליזבת והוקדש לה. ספר זה נחשב כיצירתו הטובה ביותר, אך כשפורסם לא זכה לתשומת לב מיוחדת. אשתו הייתה באותם ימים משוררת מוערכת וידועה יותר ממנו.
אליזבת בארט בראונינג מתה ב-1861, ובראונינג ובנו שבו ללונדון. הוא המשיך לפרסם שירים, וב-1864 פרסם את Dramatis Personae הכולל את שירו המפורסם Rabbi ben Ezra שנכתב לאור התרשמותו של בראונינג מרעיונותיו של אברהם אבן עזרא. משנה זו והלאה התחיל בראונינג לזכות בהערכת הביקורת, וספריו נמכרו היטב. ההערכה אליו כמשורר עלתה, הוא זכה בתוארי כבוד, והשתייך לחוגים הספרותיים בלונדון. הוא פרסם יותר מ-15 ספרים עד מותו ב-1889, באותה שנה פורסם ספר השירים האחרון שלו Asolando. בראונינג נקבר בפינת המשוררים שבמנזר וסטמינסטר.
רינה בן מנחם

ביוגרפיה

בן מנחם נולדה וגדלה בבית מבודד בבני ברק עם אחיה ואחותה, לאמא ילידת תל אביב ואבא יליד סלונים שבבלארוס. אביה היה חבר "ההגנה". בגיל 15 עזבה את בית הספר והחלה ללמוד צורפות בבצלאל ירושלים. התנדבה לצה"ל בגיל 17. שירתה בחיל האוויר, שימשה כמדריכת ספורט לבנות. בסיום השרות הצבאי חזרה לירושלים ועבדה בצורפות. היא התפרנסה מיצירת תכשיטים ומכתיבת ספרונים של ספרות זולה. היא גרה בירושלים ועין הוד. בעת שהותה בירושלים פרסמה בהוצאה עצמית את שלושת ספריה. 
כשיצא "הדווקאים" לאור, הממסד הספרותי הישראלי התנער ממנו לחלוטין. בראיון לשבועון העולם הזה ב-18 במרץ 1960, כתב העת היחיד שהתייחס להופעת הספר, סיפרה שרה על מאמציה להוציאו לאור. היא עברה ממו"ל למו"ל, ספגה סירובים, פגיעות ועלבונות, ובכל זאת לא ויתרה. כדי להתקיים, כתבה מערכונים ורומאנים זעירים בסיטונות, עבור פרוטות. אך תמיד הייתה חוזרת אל אוסף הסיפורים של הדווקאים. עד שלאט לאט הצטברו אצלה הלירות הדרושות להוצאת הספר על חשבונה. בעקבות הכתבה, שהביאה ציטוטים מתוך הספר, מכירות הספר גברו, כפי שמדווח השבועון בגיליון שיצא שבועיים מאוחר יותר: 
יומיים אחרי שפירסם 'העולם הזה' לקט פיקנטי מתוך הספר, אי אפשר היה להשיג טופס אחד של "הדווקאים" בדוכני הספרים המרכזיים, כי היתה זו הפעם הראשונה שנכתב בישראל על הווי זה — לא בתור בעיה אלה בתור הווי חי ומוכר היטב לסופרת.
— "העולם הזה" 1960.
בתחילת שנות ה-70 עזבה את ישראל והשתקעה באמסטרדם שבהולנד, שם היה לה דוכן בשוק הפשפשים לממכר משקפיים אופטיות יד שנייה.
בן מנחם הפגינה תעוזה בכך ששילבה את דיוקנה בעטיפת שער "הדווקאים" שעיצבה בעצמה אך לא שיתפה בכתיבתו ובהוצאתו את משפחתה ומכריה. אפילו מכריה הקרובים לא ידעו כי כתבה ספרים נוספים לאחר "הדווקאים", ובמשפחתה הספרים היו טאבו ולא דיברו עליהם. בשנתיים האחרונות לחייה סבלה מאמפיזמה כתוצאה מעישון. חבריה ומשפחתה ליוו אותה מקרוב. היא נפטרה באמסטרדם.
Wild Gunman

אזכורים בתרבות

מכונת ארקייד של המשחק הופיעה בסרט "בחזרה לעתיד 2" כאשר מרטי מגיע לעתיד לשנת 2015 ופוגש בשני ילדים אשר אינם מתרשמים מהמשחק, בטענה שהוא כמו "צעצוע של תינוקות" משום שהוא מצריך שימוש בידיים בשביל לשחק בו.
לין קולינס

ביוגרפיה

קולינס נולדה במחוז האריס, טקסס שבארצות הברית למשפחה נוצרית-בפטיסטית. למדה דרמה ב"בית הספר ג'וליארד" ורכשה ניסיון משחק ראשוני בזכות תפקידים שגילמה במספר מחזות  שייקספיריים.
מה שעזר לקולינס בתפקיד הפריצה שלה, פורציה בעיבוד הקולנועי למחזה "הסוחר מוונציה".

קריירה

בשנת 2004 שיחקה בתפקיד משני בקומדיה "פתאום 30" בכיכובה של ג'ניפר גארנר, ובשנת 2006 בדרמה הרומנטית "הבית באגם" של הבמאי אלחנדרו אגרסטי בכיכובם של סנדרה בולוק וקיאנו ריבס. ובשנת 2008 שיחקה בסדרה "דם אמיתי".
קולינס התפרסמה בתפקיד קיילה סילברפוקס חברתו של לוגן (יו ג'קמן) בסרט "אקס מן המקור: וולברין" וגילמה את הנסיכה דז'ה ת'וריס בהפקה "ג'ון קרטר ממאדים".
בשנת 2016 שיחקה בסרט הפשע "הולופוינט" לצידם של איאן מקשיין, פטריק וילסון וג'ון לגוויזאמו.

חיים אישיים

קולינס נישאה ב-2008 לשחקן סטיבן סטרייט איתו יצאה במשך שנתיים מ-2006.
קשת זווית

קשת זווית או סקווינץ' (אנגלית: Squinch) היא רכיב מבני המבוסס על קשת המשמש על מנת למלא את הזוויות העליונות של חלל מרובע כך שניתן יהיה ליצור בסיס תקין על מנת להניח עליו כיפה מצולעת או עגולה. השימוש בקשת הזוויתית הוא לרוב בחללים ריבועיים הנקטמים בפינותיהם על ידי ארבע קשתות זוויתיות היוצרות למעשה מתומן משוכלל שצורתו מספיק קרובה לעיגול כדי לבנות מעליו כיפה. לרוב, המשולש ישר הזווית שנוצר במישור האופקי בין הקשת הזוויתית ממולא ברצף קשתות בעלות רדיוס ומפתח הולך וקטן עד הפינה של החלל ויוצרות מעין קמרון פינתי קטן בצורת חצי חרוט שכוּב.
היה זה פתרון פרימיטיבי לבעיה, כאשר פתרון יותר טוב סופק עם פיתוח הפנדנטיבה באדריכלות הביזנטית. ניתן להכין קשת זווית באמצעות בנייה החוצה מהזווית על זיזים, או באמצעות מילוי הפינה עם לבנים המונחות בתנועת מלקחיים, או באמצעות בניית קשת או מספר קשתות זיזים במבנה דיאגונלי לאורך הפינה.
באדריכלות אסלאמית, ובייחוד בממלכת פרס שהיא המקום המשוער שבו היא הומצאה, קשת הזווית החליפה את המבנים הנטיפיים-זיזיים הידועים כמוקרנאס. כמו כן, קשת הזווית הייתה נפוצה מאוד בכנסיות הנצרות המוקדמת של אירופה עד המאה ה-6 לערך.
פרד סיטון

ביוגרפיה

סיטון נולד בוושינגטון די. סי. בדצמבר 1909, בנם של דורותיאה אליזבת (לבית שמידט) ופיי נובל סיטון. הוא למד בתיכון מנהטן שבמנהטן, קנזס. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת המדינה של קנזס ב-1931, ונישא לגלאדיס הופ דוד באותה שנה. נולדו להם ארבעה ילדים: דונלד ריצ'רד, אלפרד נובל, ג'והנה כריסטין, ומוניקה מרגרט סיטון. ב-1937 עבר סיטון להאסטינגס שבנברסקה, שם היה במשך שנים רבות המוציא לאור של העיתון "האסטינגס טריביון".
סיטון היה פעיל בפוליטיקה של המפלגה הרפובליקנית. הוא שירת בבית המחוקקים החד-ביתי של נברסקה משנת 1945 עד 1949. הוא מונה לסנאט של ארצות הברית דצמבר 1951, על ידי מושל נברסקה ואל פיטרסון על מנת למלא את שארית תקופת כהונתו של קנת' ורי. סיטון היה סנאטור במשך פחות משנה. הוא נאלץ לעזוב את תפקידו בראשית בנובמבר 1952, כאשר דווייט גריזוולד זכה בבחירות המיוחדות לסנאט להשלמת כהונתו המלאה של ורי.
סיטון כיהן בתפקידים שונים בבית הלבן ובתפקידי משנה בקבינט של ארצות הברית בממשל דווייט אייזנהאואר, בהם עוזר מזכיר ההגנה של ארצות הברית לענייני חקיקתיים ועוזר מנהלי לנשיא, בטרם מונה למזכיר הפנים של ארצות הברית. הוא כיהן במחלקת הפנים של ארצות הברית בשנים 1956–1961. בתקופת כהונתו, אלסקה והוואי הפכו למדינות ה-49 וה-50 שהתקבלו לארצות הברית. כמזכיר הפנים, חרת סיטון על דגלו תכנון שיתופי פעולה ארוכי-טווח בין הממשל הפדרלי וממשלות מקומיות לבין מפעלים פרטיים לפיתוח משאבי טבע. הוא עודד את המשך הצמיחה של תוכנית ההידרוגנציה באזור הפסיפיק נורת' וסט.
הוא התמודד לתפקיד מושל נברסקה ב-1962 אך הובס על ידי המושל הדמוקרטי המכהן, פרנק מוריסון. אחרי הפסדו בבחירות חזר לעסוק בתחום העיתונות וזכה במספר אותות כבוד. ב-1974 נפטר סיטון במיניאפוליס שבמינסוטה. הוא נטמן בבית העלמין פארקוויו שבהאסטינגס, נברסקה.
פרשת עקב

הפטרה

ההפטרה של פרשת עקב היא השנייה בסדרת הפטרות שבע דנחמתא. מפטירים בספר ישעיהו, מפרק מ"ט, פסוק י"ד ("ותאמר ציון") עד פרק נ"א, פסוק ג'.
דייוויד סקופילד

ביוגרפיה

סקופילד נולד בוית'נשו שבעיר מנצ'סטר באנגליה. הוא נולד למשפחה ממעמד הפועלים בת עשרה ילדים. סקופילד למד בבית הספר היסודי סיינט ג'ון פישר ותומאס מור יחד עם אחיו פיטר. ניסיון המשחקן הראשון שלו היה בגיל 12 כשהיה בבית הספר לבנים במנצ'סטר. ב-1967 התקבל לעבודה כעוזר מנהל במה בתיאטרון מקומי. הוא התחיל בתחתית הסולם המקצועי ועבד בכל המחלקות בעבודות כמו מכין אביזרים, איש סאונד, כותב, מטאטא הבמה, מלצר, ומכין תה, במשך 14 שעות ביום ושישה ימים בשבוע. בגיל 19 אחרי שעבד במשך שתי עונות התחיל ללמוד באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון, אבל עזב את הלימודים כדי לקדם את הקריירה שלו כשחקן.

חיים אישיים

דייוויד סקופילד נשוי ללאלי ולהם שני ילדים פרד ובלאנש.
איזבל פורמן

ביוגרפיה

פורמן נולדה בוושינגטון וגדלה באטלנטה.
פורמן היא בתם של הפוליטיקאי ואיש העסקים ניק פורמן ושל העיתונאית הרוסייה-אמריקאית אלינה פורמן.
לפורמן אחות מוזיקאית הגדולה ממנה בשם מדליין פורמן.
החלה לשחק בגיל שבע והתגלתה לראשונה בגיל 10 לצידה של כוכבת הקולנוע הצעירה המצליחה דקוטה פנינג בדרמת ההתבגרות "כלב ציד" בהפקתה של רובין רייט.
בשנת 2008 זכתה להערכה על הופעת האורח לצידה של ג'ניפר לאב יואיט בסדרת המתח "הלוחשת לרוחות"
בשנת 2009 התפרסמה בתפקיד הילדה המאומצת אסתר קולמן במותחן האימה הפסיכולוגי "יתומה" בבימויו של ז'אומה קולייט-סרה ובהפקתו של לאונרדו דקפריו. מפיקי הסרט רצו בתחילה ילדה בלונדינית לדמות הילדה אסתר, אך פורמן שלא התאימה במראה הצליחה להרשים את המלהקים ולזכות בכל זאת בתפקיד.
בשנת 2012 השתתפה פורמן במותחן הבדיוני "משחקי הרעב" בתפקיד המיועדת ממחוז 2, קלוב.
שארלוט קופר

תולדות חייה

נולדה באילינג. בהופעתה הראשונה בווימבלדון בשנת 1893 הגיעה לחצי הגמר והפסידה לבלאנש בינגלי. בשנת 1895 ניצחה לראשונה בגמר. בשנה שלאחר מכן הגנה על תארה מול אליס סימפסון פיקרינג. בשנת 1896 חוותה ירידה משמעותית בשמיעה והפכה חרשת. בין השנים 1897–1901 התחלק תואר אלופת וימבלדון לנשים בין קופר (1898, 1901) לבין בינגלי (1897, 1899, 1900). משחק הגמר של אליפות וימבלדון 1902 התנהל בין קופר למיוריאל רוב והגיע לתוצאה של 6–4, 11–13 לטובת רוב לפני שהופסק עקב גשם עז. המשחק שוחק מחדש למחרת מתחילתו ובסופו ניצחה רוב 7–5, 6–1. המשחק כלל 53 משחקונים. בשנת 1908, אם לשניים ובגיל 37 שנים ו-282 יום, זכתה בתואר האליפות האחרון שלה והיא הזוכה המבוגרת ביותר בטורניר. רצף ההופעות שלה בגמר, שמונה הופעות מאז 1900, החזיק עד 1990, עת נשבר על ידי מרטינה נברטילובה. בשנת 1912 הגיעה לגמר והפסידה ושנה לאחר מכן הפסידה בגמר הזוגות יחד עם דורותיאה דאגלס. 
בגמר טניס הנשים האולימפי הראשון, שהתקיים באולימפיאדת פריז ביולי 1900 ניצחה את הטניסאית (Hélène Prévost) והייתה למנצחת האולימפית הראשונה בענף הטניס. באותה אולימפיאדה זכתה במדליית זהב נוספת בזוגות מעורבים יחד עם רג'ינלד דוהרטי. 
בשנת 1901 נישאה לאלפרד סטרי וצירפה את שמו לשמה. בנוסף לאובדן שמיעתה איבדה קופר-סטרי בהמשך ימיה גם את ראייתה, אך נותרה פעילה. בשנת 1961, ימים לפני יום הולדתה ה-91 נכחה בפתיחת אליפות וימבלדון.

הישגים

בטורניר וימבלדון
אנדוקרינולוגיה

אנדוקרינולוגיה (מאנגלית: Endocrinology) היא תחום בביולוגיה וברפואה העוסק בחקר ההורמונים, היווצרותם, הרכבם ופעולתם.
המדע עוסק בחקר המבנה והפעולה של מערכת הבלוטות ההורמונליות בגוף האדם וההורמונים המופרשים על ידה.

גיזרון

מיוונית: endokrinologia) ενδοκρινολογία). מורכב מהצירוף endo) ενδο), בתוך + krinein) κρίνειν), להפריש + logos) λόγος), מדע. משמעותה של המילה endocrine באנגלית היא "הפרשה פנימית" (לתוך נוזלי הגוף הפנימיים, בניגוד לאקסוקריני־ הפרשה אל מחוץ לגוף, כמו במקרה של בלוטות זיעה).

הכשרה

בישראל אנדוקרינולוגיה היא תת-מקצוע של רפואה פנימית או של רפואת ילדים. ההכשרה  הנדרשת לאנדוקרינולוג היא לימודי רפואה, שנת סטאז', ארבע שנות התמחות ברפואה פנימית או ברפואת ילדים ועוד שנתיים תת-התמחות באנדוקרינולוגיה. בשלב זה מרבית האנדוקרינולוגים ימשיכו להתמקצע בתת-מקצוע של אנדוקרינולוגיה למשך מספר שנים נוספות.

דוגמאות לבעיות הורמונים

הבעיות הרפואיות אשר מטופלות על ידי אנדוקרינולוגים כוללות בין היתר סוכרת, בעיות בבלוטת יותרת המוח, בעיות בבלוטת התריס, בעיות בעצמות (בעיקר דלדול עצם) ובעיות בתפקוד בלוטת יותרת הכליה.  היות שהורמונים רבים אחראיים לגדילת הגוף, מטופלות לעיתים קרובות בעיות גדילה בתחום האנדוקרינולוגיה. גמדות, ענקיות, השמנת יתר פתולוגית ושלל מצבים אחרים העשויים להיכלל בתחום האנדוקרינולוגיה.
שמואל ירונדי

אוהל מועד

לא הרבה ידוע על רבי שמואל בן רבי משולם ירונדי, והוא נודע בעיקר על שם חיבורו ההלכתי 'אוהל מועד', המחולק לנושאים, דרכים ונתיבים. עוד מראשית תקופת האחרונים לא זכה ספרו לפופולריות רבה, בין השאר בשל התפשטותו של הספר ארבעה טורים אותו חיבר מספר שנים קודם לכן רבי יעקב, בנו של הרא"ש שהיה מחשובי הראשונים. הספר 'אוהל מועד' מופיע פעמים בודדות בספר היסוד ההלכתי בית יוסף. בדומה לספר תורת הבית של הרשב"א, גם הספר אוהל מועד נכתב בגרסה ארוכה ומקוצרת, אך לידינו הגיעה רק זו המקוצרת. הספר עוסק בעיקר בהלכות המקבילות לטורי אורח חיים ויורה דעה בספר ארבעת הטורים, ומיעוטו מקביל לנושאים הנידונים בחלקים אבן העזר וחושן משפט בספר זה.
הספר נדפס לראשונה בירושלים בין השנים ה'תרמ"ו-ה'תרס"ד (1888-1904) בידי הראשון לציון רבי חיים אברהם גאגין.
גאורגיוס הקדוש

חייו

אין מקורות היסטוריים מהימנים המספרים את סיפור חייו של גאורגיוס הקדוש. על פי המסורת והאגדות עליו הוא נולד למשפחה נוצרית בסוף המאה השלישית. אביו היה מקפדוקיה ושירת כקצין צבא. אמו הייתה מלוד ולאחר שאביו נהרג במלחמה חזרה אמו לעיר מולדתה עם בנה, שחינכה בעצמה.
גאורגיוס המשיך את דרכי אביו, הצטרף לצבא ועלה בסולם הדרגות. בסוף שנות העשרים לחייו הוא כבר נשא דרגת קצונה והוצב בניקומדיה כחבר במשמר האישי של הקיסר דיוקלטיאנוס.
לפי סיפורי הקדושים, בשנת 302 פרסם דיוקלטיאנוס צווים המורים לאסור כל חייל נוצרי בצבא ומחייבים כל חייל אחר להשתתף בפולחן הקיסר ולהקריב קורבן לאלים הרומיים. גאורגיוס הקדוש צווה ליטול חלק בדיכוי הנוצרים אך במקום זאת התוודה כי הוא נוצרי וביקר את החלטת הקיסר. דיוקלטיאנוס ניסה להמיר את דתו של גאורגיוס והציע לו כסף ואדמה כדי שישתתף בפולחן הרומי. גאורגיוס סירב והקיסר ציווה על המתתו בעינויים כבוגד. לאחר עינויים קשים נערף ראשו של גאורגיוס על חומת ניקומדיה ב-23 באפריל 303. הקיסרית אלכסנדרה וכוהן הדת אתנסיוס שצפו בסבלו, השתכנעו ממסירות הנפש שלו והתנצרו גם הם, למרות שידעו כי יוצאו להורג. גופתו של גאורגיוס הובאה ללוד, עיר מולדת משפחתו, ושם הוא נקבר כקדוש מעונה.
גאורגיוס הקדוש הוא אחד מארבעה-עשר הקדושים המסייעים.

הנצחתו

כנסיות רבות ומנזרים בעולם הנוצרי נקראו על שמו מאתיופיה ועד רוסיה. כנסייה ידועה מאד היא ביתה גיורגיס בלליבלה, אתיופיה.
איגרת אבא צאגא

איגרת אבא צאגא נשלחה על ידי ליקה כהנת מביתא ישראל, אבא צאגא, בשנת 1862 אל "הכהן הגדול של כל העבריים". האיגרת, הכתובה אמהרית, נשלחה בידי המיסיונר הנוצרי בירינקוסא, שעלה לרגל לירושלים. בירינקוסא מסר אותה לידי סמואל גובאט, הגמון ירושלים, שככל הנראה הסתירהּ. בשנת תרכ"ד (1863) הגיעה האיגרת לידיו של יעקב ספיר, והוא תרגם אותה לעברית ופרסם אותה בעיתונות העברית והיהודית.

פירוש האיגרת

השאלה הנוקבת באיגרת - האם הגיע הזמן לחזור לירושלים - עלתה כתגובה לטענות המיסיון כי המשיח כבר בא. נזכרת באיגרת התסיסה המשיחית שעוררו דברי המיסיונרים, תסיסה המביאה באותה שנה לניסיון עליית תרכ"ב בהובלת אבא מהרי.

פרסום האיגרת

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
עקשת

השוואה ללקויות יציבה אחרות

לעומת הקיפוזיס, לורדוזיס (בלועזית: Lordosis) היא לקות יציבה שבה יש עיקול יתר של הגב התחתון. לקויות יציבה אחרות מתבטאות בהתעקלות לא סימטרית של הגב.
עקמומיות לא תקינה של עמוד השדרה כלפי חוץ וגם הצידה נקראת: גבנון עם עקמת (בלועזית: קיפוסקוליוזיס; kyphoscoliosis). עשוי להופיע כתוצאה ממחלות שונות של החוליות ושל שרירי עמוד השדרה.

תוצאות

העקשת מלווה באי נוחות באזור העורף והחזה ובכאבים. היא מגבילה את התנועה והיציבה ופגעת בתפקוד הנשימה. היא עלולה אף לגרום לדלקות ריאות חוזרות ונשנות ולמוות.

פיזיותרפיה וטכנולוגיה שיקומית

לעיתים ניתן בטיפול שמרני במסגרת פיזיותרפיה לשפר את הליקוי באמצעות חיזוק וקיצור שרירי הגב העליון והארכת שרירי החזה.
שיקום היכולות התפקודיות בגב וטיפול בבעיות העצב- שריר- שלד. תחומים אלה כוללים טיפול נשימתי עקב הפגיעה בתנועת בית החזה והנשימה, שיקום אורתופדי או נוירולוגי, טיפול יציבתי וכדומה.
הפיזיותרפיסטים משתמשים בידיהם לביצוע מניפולציות ומוביליזציות ידניות, עיסוי לשרירים וכדומה. כמו כן, הם משתמשים במודולציות חשמליות וקריותרפיה להפחתת כאב, הרפיית שרירים וחימום רקמות או באמצעים מכנים כדי להחזיר את עמוד השדרה למנח תקין (במקרים קלים) תוך התעסקות במכניקה ובתזוזה של עמוד השדרה.

ניתוח

התערבות ניתוחית מתבצעת במקרים קשים, או כאשר יש חשש למוות של החולה.
בניתוח, מנסים לשקם את עמוד השידרה וליישרו בעדינות. הניתוח נחשב לקשה. יש כמה סכנות לניתוח: פגיעה בחוט השדרה - העלול להוביל לשיתוק לצמיתות, שבירה של החוליות או דימום.
ויליאם בויד (סופר)

ביוגרפיה

בויד נולד באקרה גאנה (מדינה במערב אפריקה). הוא חיבר מספר ספרים, ביניהם את "חוף בראזוויל" (Brazzaville Beach), ספר העוסק בדמותה של מדענית החוקרת את התנהגות השימפנזים באפריקה.
בויד זכה בפרס "Whitbread Book award" בשנת 1981, על ספרו "A Good Man in Africa" (אדם טוב באפריקה).
הוא היה מועמד לפרס "Booker Prize for Fiction" בשנת 1982 על ספרו מלחמת הגלידה, אשר זכה באותה השנה ב-פרס "John Llewellyn Rhys Prize".
בשנת 1988, בויד כתב ספר נוסף, ששמו הוא - Nat Tate. הספר עוסק באמן אמריקאי, שחי בין השנים 1928-1960. הספר מבוסס על סיפור חייו הטרגי של נט טייט, שלמעשה לא התקיים מעולם.
בשנת 1992 השתתף בכתיבת התסריט לסרט צ'פלין.
סולת אבוט

איומים

סולות אלה נפגעו מאוד עקב הפגיעה ביערות אי חג המולד בשביל כריית פוספט. כמו כן הם נגעו ממין של נמלים פולשות ציידות ממין Anoplolepis gracilipes שהורגות אפרוחים ומבריחות את הבוגרים המקננים באי.
איום נוסף על הסולות הוא דיג יתר וזיהום ימי באזורים מסוימים.
דספינה (ירח)

מאפיינים פיזיים

זהו גוף קטן, בעל רדיוס ממוצע של 75 קילומטרים ומסה של ‎2.2×10¹⁸‎ קילוגרמים. טמפרטורת פני השטח המוערכת היא 51 מעלות קלווין. צורתו לא-רגילה, והוא לא מראה כל סימנים של שינוי גאולוגי. מכיוון שמסלולו סביב נפטון הוא מתחת לרדיוס המסלול הסינכרוני של נפטון, הוא מתדרדר לאטו בשל השפעת כוחות גאות (שנגרמים בשל כבידת נפטון), וצפוי להתפרק לטבעת פלנטרית, או לפגוע בפניו של נפטון.
מזל טלה

מזל טלה (מַזָּל טָלֶה) הוא אחד משנים עשר המזלות שבגלגל המזלות. באסטרולוגיה המערבית, "בן מזל טלה" הוא מי שנולד בין 21 במרץ לבין 20 באפריל (לערך). במסורת היהודית מזל טלה מתייחס לחודש ניסן. מושג זה מתייחס לרעיון שבתקופה הנתונה השמש ממוקמת באזור השמיים, המוקצה למזל טלה האסטרולוגי. כיום, אין חפיפה בין קונסטלציית הטלה לבין אזור השמיים של מזל טלה בגלל נדידתן של נקודות השוויון.
לפני 2000 שנה התרחש יום השוויון האביבי כאשר השמש הייתה במזל זה.

מזל טלה במיתולוגיה היוונית

כריסומאלוס, האיל המכונף בעל הצמר הזהוב, נשלח על ידי נפאלה כדי להציל את ילדיה הביולוגיים, ילדיו של אתמס, פריקסוס והלה, מפני הקרבתם על המזבח בעקבות מזימה של אמם החורגת אינו. האייל נשא אותם על כנפיו אל מחוז קולכיס, אך לרוע המזל נפלה הילדה הלה אל מצר ים, אשר בהמשך נקרא על שמה, "הלספונטוס", כיום הדרדנלים.

שיוך אסטרולוגי

מזל טלה הוא אחד משלושת מזלות יסוד האש, יחד עם מזל אריה ומזל קשת. הוא משתייך לקבוצת המזלות הקרדינליים, יחד עם מזל סרטן, מזל מאזניים ומזל גדי. הכוכב השליט של מזל טלה הוא מאדים (מארס).
אירלנד במשחקים האולימפיים לנוער

אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)

המשלחת הראשונה של אירלנד למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור והייתה המשלחת הגדולה ביותר שאירלנד שלחה עד כה. המשלחת כללה 25 ספורטאים שהתחרו בשמונה ענפי ספורט. המשלחת זכתה במדליית זהב יחידה. המשלחת הגיעה להישגים בענפים איגרוף עם זכייה במדליית זהב בקטגוריית משקל קל-זבוב נערים, ואתלטיקה עם העפלה לגמרים ודירוג במקום הרביעי בהליכה תחרותית למרחק 5 ק"מ לנערות ובמקום השמיני בריצת 1000 מטר נערים. ספורטאי המשלחת דורגו במקום התשיעי בענף הטריאתלון בטורניר הנערות ובענף החתירה העפילו לגמר ללא מדליה (גמר B) אך לא החלו את המקצה בטורניר היחידים לנערות. המשלחת לא הגיעה להישגים משמעותיים בענפים הוקי שדה, טניס, קרב חמש מודרני ושיט.

אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)

המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה 16 ספורטאים שהתחרו בשבעה ענפים. המשלחת זכתה בשלושה מדליות. המשלחת הגיעה להישגים נאים בענפים קאנו/קיאק עם זכייה במדליית כסף בטורניר היחידים לנערים בתחרות הסלאלום, ואיגרוף עם זכייה במדליית כסף בקטגוריית משקל קל לנערות ומדליית ארד בקטגוריית משקל כבד לנערים. המשלחת קטפה הישגים גם בענפים רכיבה עם דירוג במקום החמישי בטורניר היחידים, ואתלטיקה עם העפלה לשלוש גמרים בהם דורגה במקום השישי בריצת 800 מטר נערות והדיפת כדור ברזל לנערות ובמקום השמיני ביידוי פטיש לנערים. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים משמעותיים בענפים גולף, חתירה ושחייה.

משחקי החורף

אירלנד השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער החל מאולימפיאדת הנוער אינסברוק המשלחת מנתה ספורטאית יחידה שהתחרתה בענף הסקי אלפיני. הספורטאית לא הגיעה להישגים גבוהיים במסלולים סלאלום וסלאלום ענק. המשלחת לאולימפיאדת הנוער לילהאמר כללה ספורטאי יחיד שהתחרה בענף הסקי אלפיני. ספורטאי המשלחת לא רשם הישגים משמעותיים אך גם לא דרוגו במקומות האחרונים.
אדלייד, נסיכת סקסוניה-מיינינגן

ביוגרפיה

אדלייד נולדה ב-16 באוגוסט 1891 בעיר קאסל שבקיסרות הגרמנית. אביה היה פרידריך יוהאן, נסיך סקסוניה-מיינינגן, בנו של גאורג השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן ואחיו של ברנהרד השלישי, דוכס סקסוניה-מיינינגן. אמה הייתה אדלייד, רוזנת ליפה-ביסטרפלד בתו של ארנסט השני, רוזן ליפה-ביסטרפלד ואחותו של לאופולד הרביעי, נסיך ליפה (השליט האחרון של נסיכות ליפה). ב-3 באוגוסט 1914 זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, היא נישאה לאדלברט, נסיך פרוסיה, בנו השלישי של וילהלם השני, קיסר גרמניה. חרף העובדה שהיו אלו בעיקר נישואים פוליטיים שנועדו לסיים את הקרע בין בית הוהנצולרן לבית סקסוניה-מיינינגן, אשר ראשיתו עוד בימי מלחמת שבעת השבועות. עם זאת, בני הזוג הסתדרו מצוין והביאו לעולם שלושה ילדים.
במהלך המלחמה, אדלברט שרת כקצין בצבא הקיסרות הגרמנית, ולתקופה מסוימת רווחו שמועות שקריות שנהרג. אוגוסטה ויקטוריה, קיסרית גרמניה ומלכת פרוסיה העבירה את ארגוני הצדקה שלה אל אדלייד. אדלייד מצידה הפעילה החל מ-1918 בית הבראה על חוף הים. בעקבות המהפכה הגרמנית ביקש אדלברט מקלט ביאכטה שלו, אשר הייתה מוחזקת בידי צוות נאמן. אדלייד וילדיה ניסו לעקוב אחריו ולפגוש אותו בנמל קיל, אולם עוכבו בידי שלטונות המהפכה ושהו בבוואריה. הם התאחדו כעבור זמן, והותר להם להישאר בגרמניה. עם זאת, אדלברט שקע בדיכאון עמוק ויצא לגלות מרצון בשווייץ. אדלייד וילדיה נשארו בגרמניה, ומדי פעם ביקרו אותו.
אדלברט נפטר ב-22 בספטמבר 1948 בכפר לה טור דה פליז בקנטון וו בשווייץ. אדלייד נפטרה באותו המקום ב-25 באפריל 1971 בגיל 79.