google/wiki40b huggingface dataset:
הפטריארכיה הלטינית

הפטריארכיה הלטינית היא מקום מושבו של הפטריארך הממונה מטעם האפיפיור על הקהילה הנוצרית-קתולית בישראל, ברשות הפלסטינית, בירדן ובקפריסין. הפטריארכיה שוכנת במבנה ענק ברובע הנוצרי בירושלים, הכולל משרדים וקתדרלה מפוארת. בקריפטה של הקתדרלה קבורים כל הפטריארכים הלטינים של ירושלים, למעט הפטריארך פיליפו קאמסיי, שמת ברומא.

תולדות הפטריארכיה הלטינית בארץ ישראל

פטריארכיה לטינית הייתה קיימת בירושלים בתקופת שלטונם של הצלבנים בארץ ישראל. הפטריארך הלטיני הראשון של ירושלים היה איטלקי בשם דגובארט (Dagobert), ששימש קודם לכן כבישוף של העיר פיזה שבאיטליה. במשך כל התקופה הצלבנית היה מעונו של הפטריארך סמוך לכנסיית הקבר. לאחר כיבושה מחדש של ירושלים בידי המוסלמים בשנת 1187 עברה הפטריארכיה לעכו. כשנכבשה גם עכו בידי המוסלמים בשנת 1291, בטלה הפטריארכיה הלטינית בארץ ישראל.
כיוון שהפטריארכיה הלטינית חדלה להתקיים, נמסרה בשנת 1342 השמירה והאחריות על האתרים הנוצריים בארץ ישראל לידי משמורת ארץ הקודש של המסדר הפרנציסקני על ידי האפיפיור קלמנס השישי. עקב מצב היסטורי זה הרי שבארץ ישראל פועלים כיום שני גופים המהווים את נציגיו הישירים של הוותיקן בארץ - הפטריארכיה הלטינית ומשמורת ארץ הקודש של המסדר הפרנציסקני.

חידוש הפטריארכיה בירושלים

בשנת 1843 פתחה צרפת, שראתה את עצמה כמגינת הקתולים במזרח התיכון, קונסוליה בירושלים, וב-23 ביולי 1847 פרסם האפיפיור פיוס התשיעי את הבולה "Nulla celebrior" [אין פולחן (המשתווה לזה) הנחוג (בירושלים)], ובה כונן מחדש את הפטריארכיה הלטינית בירושלים, לאחר הפסקה של 556 שנה. האפיפיור פיוס התשיעי שלח לירושלים את מונסיניור ג'וזפה ולרגה לשמש כפטריארך הלטיני של ירושלים. ולארגה היה איטלקי וכך היו גם הפטריארכים הלטינים שבאו אחריו. הפטריארך הלטיני הראשון שאיננו ממוצא איטלקי היה מישל סבאח, שהוא ממוצא פלסטיני. הוא מונה לתפקידו בשנת 1987, ומינוי זה מסמל את תהליכי הפלסטיניזציה של הפטריארכיה הלטינית ומעבר מניהול על ידי כמרים איטלקים להנהגה וניהול של הפטריארכיה על ידי כמרים ערבים ממוצא פלסטיני. ההערכה היא שתחת הפטריארכיה הלטינית מאוגדים כשבעים אלף נוצרים בארבעת המחוזות שהוזכרו לעיל. הפטריארכיה מפעילה גם סמינר תאולוגי, הפועל בעיירה בית ג'אלא, דרומית לירושלים.

מבנה הפטריארכיה

את הקמת הבניין יזם הפטריארך הלטיני הראשון של ירושלים, ג'וזפה ולרגה. הוא רכש את חלקת האדמה עליה הוקמו מבני הפטריארכיה מהכנסייה היוונית אורתודוקסית בשנת 1860. בניית בניין הכנסייה החלה בשנת 1862 ונמשכה כעשר שנים, עד לשנת 1872. רעידת האדמה שפגעה בארץ ישראל ב-11 ביולי, 1927 גם פגעה קשות בבניין הכנסייה של הפטריארכיה והוא נזקק לשיפוצים. גם הקרבות סביב העיר העתיקה פגעו קשה בכנסייה והחלונות הצבעוניים של הכנסייה נהרסו. ב-1984 תכנן אדריכל גרמני בשם ארנולד וולף תוכנית שיפוץ הכנסייה לבקשת הפטריארך בלטריטי. הכנסייה עברה את השיפוץ המתוכנן בין השנים 1986–1987.
אבנר דה-שליט

ביוגרפיה

אבנר דה-שליט נולד ברחובות, לפרופ' עמוס דה-שליט ואח לפרופ' אהוד דה-שליט. בגיל 12 התייתם מאביו. הוא גדל בירושלים, וניגן בפסנתר. במסגרת שירותו בנח"ל נשלח לגרעין המקים של קיבוץ סמר, בו גר כשבע שנים. קיבל ב-1986 את התואר הראשון במדע המדינה מהאוניברסיטה העברית. קיבל דוקטורט מאוניברסיטת אוקספורד ב-1990.
כיהן כראש המחלקה למדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים וכעמית מחקר במרכז אוקספורד לסביבה, אתיקה וחברה בשנים 1995 עד 2004. בשנת 1998 הקים, יחד עם פרופ' נתן זוסמן ופרופ' דניאל אטאס את התוכנית המשולבת: פילוסופיה, כלכלה ומדע המדינה (פכ"מ) באוניברסיטה העברית. בשנת 2009 מונה לדיקן הפקולטה למדעי החברה וכיהן בתפקיד זה עד שנת 2012. זכה בפרס רוטשילד לשנת ה'תשע"ד. בשנת 2019 זכה בפרס א.מ.ת.
דה-שליט הוא בין מקימי התנועה החדשה, שהצטרפה למרצ. בנוסף, עמד בראש צוות של כעשרים פעילים סביבתיים, אשר בשיתוף עם אנשי משרד האוצר הגישו למשרד האוצר "חזון ירוק לישראל", מסמך שעיקרו המלצות למדיניות סביבתית בתחומים שונים. בנוסף, דה-שליט מרצה בהתנדבות במכללה החברתית כלכלית.
בשנת 2009 הוציא לאור דיסק בשם "אינטימי", הכולל שירים ולחנים אשר חיבר בעשרים השנים האחרונות. הזמרת המבצעת היא מעיין הירשביין והמפיק המוזיקלי הוא ארז יולביץ'.
דה-שליט חבר במועצה של הקרן החדשה לישראל. בבחירות לכנסת השמונה עשרה הוצב במקום ה-96 ברשימת התנועה החדשה מרצ. בבחירות לכנסת העשרים ואחת הוצב במקום ה-95 ברשימת מרצ.
כיום דה-שליט מתגורר במבשרת ציון. הוא נשוי ואב לשלושה ילדים.
בית הקברות המרכזי בווינה

היסטוריה

בית הקברות תוכנן עבור העיר, אז בירת האימפריה האוסטרו-הונגרית, בשנת 1863, מתוך הבנה שבתי-הקברות שבעיר לא יספיקו עבור אוכלוסייתה הגדלה.
בית הקברות נפתח ב-1 בנובמבר 1874, יום כל הקדושים. פתיחת בית הקברות עוררה התנגדות בקרב האוכלוסייה הקתולית שבעיר, עקב אי הסכמת הנהגת העיר לפתיחה קתולית לבית הקברות, יחד עם הקצאת סכום כסף להקמת פינה יהודית בבית הקברות. הנקבר הראשון בבית הקברות, היה יהודי: יעקב זלצר, שקברו קיים עד היום בסמיכות למבנה התחזוקה בבית הקברות.
מבחינת שטחו, 2.4 קילומטרים רבועים, בית הקברות הוא השני בגודלו באירופה (לאחר בית הקברות אולסדורף בהמבורג). הוא בית הקברות בעל מספר הנקברים הגבוה ביותר באירופה (למעלה מ-3.3 מיליון קברים), ונקברים בו מדי יום כ-25 אנשים נוספים. בגלל גודלו הגדול של בית הקברות, ישנה אמרה וינאית על בית הקברות: "מחצית מגודלה של ציריך - ופי שניים יותר כיף" ("!Halb so groß wie Zürich - aber doppelt so lustig ist der Wiener Zentralfriedhof"). למעשה, מספר הנקברים בבית הקברות גדול פי שניים ממספר תושבי וינה עצמה.
הכנסייה במרכז בית הקברות נקראת על שמו של קארלו בורומאו, אבל ידועה יותר ככנסיית קארל לואגר, בגלל קברו המונומנטלי הסמוך.

גישה ותחבורה

ישנה תחבורה ציבורית לבית הקברות, על ידי רכבת קלה בקו 6 הוותיק, המהווה המשך לשירות הכרכרות שהיה מהעיר אל בית הקברות. גם הרכבת הקלה (S-Bahn) עוצרת בבית הקברות, סמוך לחלק היהודי שבו. רכבת U3 התחתית  (U-Bahn) איננה עוצרת בבית הקברות, אך תחנת זימרינג (Simmering) ושם עולים בקו 6 שיש תחנה גם בשער 1 ואז ממשיך לשער 4 ממוקמת לא הרחק מבית הקברות עצמו.
דוד גלעדי

דוד גלעדי (קליין) (16 בספטמבר 1908, כ' באלול תרס"ח, סילאג'צ'ה, טרנסילבניה, אז בהונגריה, כיום רומניה – 18 במאי 2009, תל אביב) היה סופר, עיתונאי, עורך ומתרגם ישראלי.

קורות חיים

גלעדי נולד בשם דוד קליין בעיירה סילאג'צ'ה (Szilágycseh) שבטרנסילבניה, אז באוסטרו-הונגריה (מ-1918 צ'הו סילבאניי (Cehu Silvaniei) ברומניה), אביו, הרב שלמה זלמן קליין, שימש רבה של סילאג'צ'ה במשך חמישים שנה והיה נכדו של הר' שמואל שמעלקא קליין, רבן של חוסט וסעליש ומחבר ספר "צרור החיים". לגלעדי היו שבעה-עשר אחים ואחיות. רבים מבני משפחתו נספו בשואה.
למד שלוש שנים בישיבתו של הרב שאול בראך בקרולי. משם עבר ללמוד בעוד ישיבות ולבסוף בגמנסיה היהודית בבודפשט. בגיל 18 גורש לרומניה עקב חוסר באזרחות הונגרית. 
החל לכתוב בעיתון בשפה ההונגרית "אוי קלט" בשבועון "עמנו". בהמשך עבד ככתב עבור היומון ההונגרי (לא-יהודי) "מאי וילאג", ושם החל לחתום בשם העט "גלעדי", שלימים היה לשמו.
עלה לארץ ישראל ב-1934 והתגורר בהתחלה  בכפר סבא, שם עסק בחקלאות. בהמשך עבר לגור בתל אביב.
עם ייסוד העיתון "הצופה" ב-1937 היה הכתב הראשון שלו, ולאחר מכן היה עורך לילה בעיתון. הצטרף ל"ידיעות אחרונות", וב-1948 נמנה עם מייסדי "מעריב" ושם עמד בראש המערכת בירושלים לאחר מכן שימש שליח "מעריב" בצרפת. בשנת 1975 פרש מ"מעריב".
גלעדי היה איש "תנועת המזרחי", ומונה על ידי השר חיים משה שפירא כאחראי עלייה בשגרירות ישראל בבוקרשט.
דיבר הונגרית, רומנית, צ'כית, יידיש ועברית.
תרגם שירה משפות אחדות: שירים מ"ספר התמונות" מאת ריינר מריה רילקה מגרמנית; שירי שארל בודלר מצרפתית; לקט מהשירה הרומנטית הצרפתית; ותרגומים מהשירה ההונגרית.
גלעדי היה נשוי להלן (לאה) עד למותה ב-1974. בתם של הזוג היא הסופרת שולמית לפיד, אשר תיעדה את סיפור חייו של אביה (כמו גם את ימי ילדותה בתל אביב) בספרה 'ואולי לא היו' (כתר, 2011).
דוד גלעדי נפטר ב-18 במאי 2009 בגיל 100. נקבר בבית העלמין קריית שאול.
רפאע

היסטוריה

רפאע הייתה בעבר היישוב המרכזי באי בחריין, עד שהוחלפה במנאמה במהלך המאה ה-19.

רפאע המזרחית

רפאע המזרחית ידועה כמקום בילוי בבחריין, אטרקציה אחת ידועה היא מבצר רפאע, אשר ידוע גם בשם מבצר השייח' סלמאן בן אחמד אל פתח. ברובע יש כמה קניונים ושתי שדרות קניות עיקריות; בזאר רפאע (سوق الرفاع, סוק א-רפאע) והרחוב בוקווארה שמוביל אל השוק.
מתחם רפאע ויוז, שנוסד על ידי חברת הנדל"ן ארקפיטה, הוא מרכז מגורים ומסחר גדול. הפרויקט כולל אגמים מלאכותיים, בית ספר בינלאומי, אזורים מסחריים, מרכולים, ותהיה גישה לאוניברסיטה המלכותית לנשים שנפתחה ב-2006.
לולו היפרמרקט הוא מרכול ענק, תוספת טובה למרכזים המסחריים המתפתחים בקצב מואץ ביותר במקום. הרובע הוא בית למועדון כדורגל איסט רפאע מועדון המשחק בליגת העל של בחריין.

רפאע המערבית

רפאע המערבית היא ברובה אזור מגורים. חלק מהמשפחה השלטת, שרים ומשקיעים עסקיים גרים שם. מלך בחריין חמד בן עיסא אאל ח'ליפה גר שם, כמו גם ראש הממשלה, ח'ליפה בן סלמאן אאל ח'ליפה. מגדל השעון המפורסם של רפאע ממוקם במרכז הרובע. הרובע הוא בית למועדון הכדורגל וסט רפאע, המשחק בליגת העל של בחריין.

ספורט

ברפאע המזרחית נמצא האצטדיון הלאומי של בחריין, שבו משוחקים רוב משחקי כדורגל ואירועי הספורט החשובים בבחריין. לכל אחד מחלקי העיר יש מועדון כדורגל משלו ואצטדיון משלו.
בית הכלבים והחתולים באטרסי

בית הכלבים והחתולים באטרסי (Battersea Dogs & Cats Home) הוא בית מחסה לכלבים ולחתולים הממוקם בשכונת באטרסי בעיר לונדון, בירת בריטניה, עם שני מתקנים נוספים בקרבת העיר. המוסד, מן הידועים מתחומו בבריטניה, נוסד בשנת 1860. הוא מעניק מחסה לבעלי החיים ללא הגבלת זמן עד לאימוצם. במהלך שנות קיומו טיפל בלמעלה מ-3.1 מיליון כלבים וחתולים.

תולדות בית המחסה

בית המחסה נוסד בשנת 1860 כבית מחסה לכלבים בהולווי (כיום ברובע איזלינגטון) על ידי מרי טילבי (Mary Tealby, ‏1801-‏1865). ב-1871 עבר למקומו הנוכחי. ב-1883 החל המוסד לקבל לטיפולו גם חתולים.
ב-1885 הייתה המלכה ויקטוריה לפטרונית של בית המחסה, והוא נשאר עד היום בפטרונות מלכותית. הפטרונית הנוכחית היא הדוכסית מקורנוול, והנסיך מייקל מקנט הוא נשיא אגודת הצדקה של בית המחסה.
במלחמת העולם השנייה, שבמהלכה המיתו בריטים רבים את חיות המחמד שלהם מחשש למחסור במזון, טיפל בית המחסה בלמעלה מ-145,000 כלבים.
עד שנת 2002 נקרא המוסד בית המחסה לכלבים באטרסי, ואז קיבל את שמו הנוכחי.
במהלך השנים זכה בית המחסה להתייחסות במסגרת מספר רב של תוכניות טלוויזיה ותוכניות דוקומנטריות.
בשנת 2010, לציון 50 שנים לקיום המוסד, הנפיק הדואר המלכותי סדרת בולים לכבודו, ובית המחסה פרסם ספר על ההיסטוריה שלו.
בשנת 2011 הגיע החתול לארי מבית המחסה למגורים בבית ראש ממשלת בריטניה בדאונינג 10 בלונדון וזכה לתואר רודף העכברים הראשי של הקבינט. בשנת 2016 היו שני חתולים שמוצאם בבית המחסה - פלמרסטון וגלדסטון - לחתולי משרד החוץ ומשרד האוצר.

פעילות

בית המחסה איננו דוחה כלבים וחתולים המגיעים אליו ומעניק להם מחסה ללא הגבלת זמן ועד אשר יאומצו על ידי בעלים חדשים או יימצא עבורם מעון אחר. כיום מפעיל המוסד בנוסף לבית המחסה בלונדון שני אתרים נוספים, בברקשייר ובקנט.
בממוצע נמצאים במתקני בית המחסה בכל עת 260 כלבים ו-220 חתולים. בכל יום מתקבלים אליהם בממוצע 13 כלבים ותשעה חתולים. כלבים שוהים בהם בממוצע 30 יום וחתולים - 22 יום. בשנת 2015 טיפל בית המחסה ביותר מ-8,000 בעלי חיים.
בית המחסה מעסיק בשלושת אתריו כ-400 עובדים ופועלים בו 1,200 מתנדבים. הוא מנוהל על ידי מנכ"לית ועל ידי חבר נאמנים בן 11 איש.
בית המחסה איננו נתמך על ידי ממשלת בריטניה ומתקיים מכספי תרומות. המוסד דיווח כי בשנת 2015 עמדו הכנסותיו על סך של 36.7 מיליון לירות שטרלינג.
מספר רב של ידוענים תומכים בבית המחסה, משתתפים באירועים מטעמו ומאמצים כלבים וחתולים שהגיעו אליו.
חוות השומר

חוות השומר הוא בסיס טירונים צבאי השייך לחיל החינוך והנוער. בבסיס הטירונים מוכשרים טירונים משני סוגי אוכלוסיות מיוחדות: חוסן - המאופיינת בחוסר מוטיבציה לשירות, כמו זלזול בצו הגיוס הראשון, ומקא"ם - שעד היום נקראה נערי איתן. החיילים מוכשרים לרמת רובאות 02 לשירות ביחידות עורפיות וקדמיות. לטירונות שני סוגי הכשרות: מקצועית - המוציאה את החייל לאזרחות עם מקצוע ועדיפות להוצאה ישירות לקורס. סוג הכשרה שני, מסלול קרבי - הכשרה בתחום הבסיס כתוספת לטירונות הבסיסית, היא הכנה קרבית המוציאה את חיילי החווה לשירות קרבי משמעותי. הבסיס שוכן בגליל התחתון בקרבת היישוב אילניה. בבסיס מועברת טירונות צבאית ייחודית. מסלול טירונות זה ארוך יותר מיתר מסלולי הטירונות המיועדים לאוכלוסיות המיוחדות, ואורך בין עשרה לאחד עשר שבועות. בעבר נקרא המיזם בשם "נערי רפול", על-שם מקימו רפאל איתן. מאז נעשו שינויים רבים בבסיס, כשבראשם התאמת החייל למערכת הצבאית הסדירה, והוצאתו לשירות סדיר משמעותי.
מס מעסיקים

מס מעסיקים הוא מס שהוטל בשנת 1975 על המעסיקים בישראל (כולל יהודה ושומרון), וחושב בהתאם לגובה המשכורת שהם משלמים. במהלך שנותיו עבר המס שינויים רבים, מבחינת שיעור המס והאוכלוסייה שעליה הוטל. בחוק ההסדרים לשנת 2008 בוטל המס החל מ-1 בינואר 2008.

גביית המס

סעיף 2 לחוק מס מעסיקים, אומר "מעסיק יהא חייב במס", וכך הדבר להלכה, אך למעשה מגלגל המעסיק את המס על העובדים, שהרי המס נוטל חלק מתקציב השכר של עובדים אלה. 
בעת הטלתו היה שיעור המס 4%, והוא חל על כל המעסיקים. עם מתן פטור מהמס לסוגים מסוימים של מעסיקים, הועלה שיעור המס החל על המעסיקים החייבים בו ל-7%. בהמשך הורד שיעור המס בחזרה ל 4%, וזה היה שיעורו בעשור הראשון של המאה ה-21, עד ביטולו בראשית 2008. 
באוגוסט 2007 החליטה הממשלה לבטל את מס המעסיקים. במקביל הוחלט לקצץ מתקציבי העמותות המתוקצבות על ידי המדינה את סכומי הכסף שנדרשו להן כדי לשלם את מס המעסיקים.
צבי הירש כהנא

ביוגרפיה

רבי צבי הירש נולד לרבי נחמן כהנא,  ולצירל בתו של רבי יוסף מאיר וייס ("האמרי יוסף") מייסד שושלת ספינקא. נישא למירל גאולה בתו של רבי ברוך רובין מבריזדוביץ (מגזע רופשיץ-גלגוב). בסוף ימיו של סבו החל רבי צבי הירש לקבל קוויטלעך מחסידים ובכך החל את אדמו"רותו.
רבי צבי הירש נספה במהלך השואה בחודש סיוון ה'תש"ד. שנים מבניו מלאו את מקומו בארץ ישראל.
מסע בין כוכבים: הדור הבא

סקירה

חלל - הגבול האחרון. אלו הם מסעותיה של ספינת-הכוכבים "אנטרפרייז". במשימתה המתמשכת: לחקור עולמות חדשים ומשונים, לחפש אחר "חיים חדשים" ותרבויות חדשות. ללכת באומץ, היכן שאף אחד עוד לא הלך מעולם...
— קריינות הפתיחה של הסדרה
שבע עונות הסדרה עוקבות אחר עלילותיה של ספינת החלל "אנטרפרייז NCC-1701-D", ספינת הדגל של פדרציית הכוכבים המאוחדת, וצוותה, בחיפושם אחר עולמות ותרבויות חדשים. ה"אנטרפרייז" מעוצבת למטרות מחקר ודיפלומטיה, אך גם לקרבות במידת הצורך.
הסדרה נאבקה למצוא את מקומה בעונתה הראשונה, עם פרקים שכביכול עמדו בפני עצמם וללא כל הקשר, אך מציגים מספר אלמנטים שחזרו לאורך העונות. דמותו של "קיו" (Q), ישות חייזרית שהסבה לצוות קשיים רבים בהמשך, הוצגה בפרק הראשון הכפול. בנוסף, הוצג גזע הפרנגים ונחקרה היסטוריית היחסים בין הקצין הראשון ויליאם רייקר והיועצת דיאנה טרוי. הייתה זו הפעם הראשונה בתולדות יקום "מסע בין כוכבים", שקלינגוני (וורף) משרת בצי הפדרציה, ונחקרה מערכת היחסים הסבוכה שבין פדרציית הכוכבים המאוחדת לבין האימפריה הקלינגונית (שחתמו עימם על הסכם שלום מאולץ בסרט מסע בין כוכבים 6: הארץ הלא נודעת). פרק הפיילוט הכפול זכה למועמדות בפרס הוגו, הראשון מאז שנת 1972. בנוסף, העונה הראשונה זיכתה את הסדרה בשלושה פרסי אמי בקטגוריות עריכת הסאונד, התלבושות והאיפור.
בעונה השנייה, שנחשבה טובה יותר מקודמתה, התפתחה עלילת הדמויות, ביניהם דאטה, וורף, וצ'יף מיילס אובריאן (דמות קבועה בסדרה מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9, מגולם על ידי קולם מיני). הוצג גזע הבורג (הפרק "Q Who"), שתכליתו הבלעדית היא "להטמיע" אחרים לקולקטיב, בנוסף קבוצת"מאקיז" הטרוריסטית. הוצגה גם דמותה של גיינן (וופי גולדברג), אלוריאנית שניצלה מה"נקסוס" (עלילה המוסברת בתחילת הסרט מסע בין כוכבים 7: דורות). העונה השנייה זיכתה את הסדרה בשש מועמדויות לפרס אמי, שמתוכם זכה הפרק "Q Who" בשני פרסי אמי על עריכת סאונד ועיבוד סאונד.
החל מעונה שלישית, ההפקה עברה מג'ין רודנברי למייקל פילר וריק ברמן, בנוסף למספר תסריטים של רונלד ד. מור. העונה השלישית זיכתה את הסדרה בשמונה מועמדויות לאמי, שמתוכם זכו שניים בקטגוריות עריכת הסאונד וצילום אמנותי.
בעונה רביעית הוצגו הקרדאסים. עונה זו הייתה מועמדת לשמונה פרסי אמי, כאשר הפרק הפותח את העונה, "The Best of Both Worlds, Part II" זכה שני פרסי אמי על עריכת סאונד ועיבוד סאונד.
בעונה חמישית, הפרק "Unification", ששודר ב-4 בנובמבר 1991, הוקדש לזכרו של ג'ין רודנברי, שמת מדום לב חודש קודם לכן. עונה זו הציגה את גזע הבאג'ורים. עונה זו זיכתה את הסדרה בשמונה מועמדויות לאמי, מתוכם שלושה זכו בקטגוריות התלבושות, האיפור ואפקטים מיוחדים. הפרק האור הפנימי ("The Inner Light") זיכה את הסדרה בזכייתה הראשונה בפרס הוגו מאז 1968, בו זכתה הסדרה המקורית על הפרק "The City on the Edge of Forever".
עונה שישית זיכתה את הסדרה בשלושה פרסי אמי בקטגוריות התלבושות, תסרוקות, ועיבוד סאונד.
עונה שביעית זיכתה את הסדרה בתשע מועמדויות לאמי, בהם זכו שניים, כאשר פרק הסיום הכפול "...All Good Things" זכה בקטגוריית האפקטים המיוחדים. פרק זה זכה גם בפרס הוגו השני לסדרה.

סדרת בת

בשנת 2019 עתידה לעלות לאקרנים באמצעות שירות הזרמת הווידאו CBS All Access הסדרה מסע בין כוכבים: פיקארד בכיכובו של פטריק סטיוארט שיחזור לגלם את דמותו של קפטן ז'אן לוק פיקארד, כ-20 שנה לאחר אירועי הסרט נמסיס ולאחר השמדת רומולוס כפי שסופר בסרט סטארטרק.
רעל ותחרה (סרט)

תקציר העלילה

מורטימר ברוסטר (קארי גרנט) הוא סופר מוצלח שכתב מספר ספרים המטיפים לכך שאין צורך להתחתן. למרות זאת הוא נכנע לאהבה עם שכנתו וחברתו מילדות איליין (פרסיליה ליין) ונרשם בסודיות לנישואין בעירייה כשעיתונאים מתחקים אחריו.
מורטימר מגיע לבית משפחת ברוסטר בו גדל. זו משפחה מכובדת, מצאצאי מהגרי המייפלאוור. בבית מתגוררות שתי דודותיו הזקנות, אבי (ג'וזפין האל) ומרתה (ג'ין אדאיר). כן מתגורר בבית אחיו הצעיר טדי (ג'ון אלכסנדר), מטורף החושב שהוא תיאודור רוזוולט המפקד על חייליו בקרב סאן-חואן במלחמת ארצות הברית-ספרד. מדי פעם הוא צועק "הסתער", מחצצר בחצוצרה, שועט לעבר חדרו בקומה השנייה וטורק את הדלת בחבטה שמזעזעת את הבית ובעיקר את שעון הקיר.
מורטימר מרים מכסה של ארגז עץ מתחת לווילון ומגלה לתמהונו ולחרדתו כי בארגז מונחת גופה. הוא חושב כי טדי אחראי לרצח אך דודותיו מרגיעות אותו ומספרות לו שהן אחראיות לכך. הן מקבלות גברים זקנים וגלמודים המבקשים לשכור חדר אצלן ומשקות אותם ביין דובדבנים בו הן שמות ארסן, סטריכנין וקורט של ציאניד. בכך הן עושות לדבריהם "צדקה" לגברים המסכנים האלה.
טדי עוזר להן בכך שהוא קובר את הגופות במרתף לאחר שהוא משוכנע שהוא חופר שם את תעלת פנמה וקובר פועלים שמתו שם בקדחת צהובה.
מורטימר אובד עצות. את איליין המגיעה כדי לזרז אותו בנסיעתם לירח דבש במפלי הניאגרה הוא דוחה ומסלק אותה לתמהונה. הוא מתחיל בהליכים לאשפז את טדי בסנטוריום לחולי נפש. 
המצב מסתבך כשמגיע אח נוסף של מורטימר, ג'ונתן (ריימונד מאסי) ביחד עם הרופא ד"ר איינשטיין (פיטר לורה) שאחראי על שינוי פניו של ג'ונתן לפנים הדומים לבוריס קרלוף למניעת זיהויו. ג'ונתן הוא רוצח נמלט מהמשטרה כשבמכוניתו נמצאת גופה של מר ספלנצנו. בחשיכה הם מעבירים את הגופה לארגז. ג'ונתן מחליט לחסל את מורטימר ולהשתלט על הבית. הם קושרים אותו וסותמים את פיו אולם אז מגיעים השוטרים ואוסרים את ג'ונתן.
לבסוף מצליח מורטימר להחתים את הטופס לאשפוז טדי בסנטוריום. גם הדודות רוצות להצטרף לטדי. מורטימר מתבקש לצרף את חתימתו כקרוב משפחה ואז מודיעות לו הדודות בצער כי למעשה אינו שייך ביולוגית למשפחת ברוסטר כי אמו הגיעה למשפחה כטבחית כאשר הייתה בהריון מאדם אחר. מורטימר מקבל זאת בשמחה כי כעת ברורו לו שלא יועברו אליו הגנים של המשפחה המטורפת הזאת. הוא מחבק את איליין ורץ אתה ברחוב כשהוא צועק לכל עבר "אני לא ברוסטר".

העלאת המחזה בישראל

המחזה הועלה בישראל בתיאטרון הקאמרי ב-1952 בשם "למי תקעה החצוצרה" עם רוזה ליכטנשטיין, מרים ברנשטיין כהן ויצחק שילה.
הוא הועלה גם בהבימה ב-1991 עם ליה קניג, מרים זוהר ודרור קרן וב-2012 עם ליה קניג, דבורה קידר ותומר שרון בתפקידים הראשיים.
קן סטוט

ביוגרפיה

סטוט נולד באדינברו לאם ממוצא סיציליאני שהייתה במקצועה מרצה ולמחנך ממוצא סקוטי. גדל כנוצרי קתולי והתחנך בבית ספר לדרמה "אקדמיית מונטוייו לאומנויות התיאטרון" שבלונדון. בצעירותו הופיע כשחקן מתחיל עבור "הלהקה השייקספירית המלכותית" ועבד למחייתו כאיש מכירות.
סטוט החל את דרכו כשחקן בהפקות טלוויזיה בריטיות לדוגמת "הבלש המזמר" שיצר דניס פוטר. סטוט התגלה לראשונה בסקוטלנד ובבריטניה בשנת 1994 בזכות תפקיד ראשי לצידו של דייוויד טננט במיני סדרת הדרמה "Takin' Over the Asylum" ובזכות הופעתו בדרמת הפשע של דני בויל "חברים לרצח" בתפקיד מפקח המשטרה מק'אל.
בשנת 1995 זכה סטוט בפרס לורנס אוליביה לשחקן המשנה הטוב ביותר על תפקידו במחזה "כוס שבורה". ב-1997 התפרסם סטוט בדרמת האגרוף של ג'ים שרידן "המתאגרף" בתור אייק וויר מאמנו של המתאגרף דני פלין (דניאל דיי לואיס) שהשתחרר מהכלא האירי, בנוסף הופיע לצידו של אלברט פיני בעיבוד האנגלי למחזה הצרתי המצליח "אמנות". ב-1999 שיחק בקומדיית האקשן התקופתית בהפקת גארי אולדמן "פלונקט ומקלין" בתפקיד גנרל צ'אנס.
סטוט זכה להכרת האקדמיה הבריטית בזכות תפקידי טלוויזיה מוערכים שעשה בסדרות "The Vice" בתור המפקח פאט צ'אפל ו"הנקוק וג'ואן" בתפקיד גאוני בתור הקומיקאי טוני הנקוק ב-2005 השתתף בהפקת הטלוויזיה של דייוויד ייטס "הנערה בבית הקפה" בתפקיד שר האוצר של בריטניה אצלו עובד גיבור העלילה לורנס (ביל ניי). ב-2007 השתתף סטוט בדרמה הפוליטית של מייק ניקולס "מלחמתו של צ'ארלי וילסון" בתפקיד סוחר הנשק הישראלי צבי רפיח. ב-2008 דיבב בסרט "סיפורי נרניה: הנסיך כספיאן" את דמותה של הגירית טרונפלהאנטר.
ב-2010 שיחק סטוט בדרמה הקומית "טוסט" בתור אלן אביו של נייג'ל סלייטר (פרדי היימור). ב-2011 הופיע בדרמה "יום אחד" בתפקיד סטיבן אביו של דקסטר מאייו (ג'ים סטרג'ס) . ב-2012 זכה סטוט לתפקיד בסרטו המצליח של פיטר ג'קסון "ההוביט: מסע בלתי צפוי" בתור הגמד באלין נאמנו של ת'ורין. ג'קסון שהעריך במיוחד את עבודותיו של סטוט בחר בו לתפקיד ביחד עם אשתו תסריטאית הסרט פראן וולש.
לסטוט ילד אחד מגרושתו אליזבת.
איך אפשר שלא

רקע

במהלך לימודיה בבית הספר למוזיקה רימון, השתתפה דורון טלמון בקורס לכתיבת שירים, בהנחייתה של הפזמונאית שמרית אור. אור הטילה על הסטודנטים בקורס מטלת כתיבת שיר אהבה שלא יכלול ציניות כלשהי. כחלק מהמטלה כתבה טלמון את השיר "איך אפשר שלא". טלמון ספגה השראה לכתיבת השיר מהשיר Head Over Feet של אלאניס מוריסט. לאחר שהוגש לה השיר ביקשה שמרית אור מטלמון לעבות את הפזמון החוזר וכן להוסיף בית נוסף לשיר.
לדברי טלמון היא חשבה בתחילה שכתבה את השיר על אדם מסוים שהכירה, ואולם "בדיעבד הבנתי שכתבתי אותו על פנטזיה, על הרצון להתאהב ככה".
לאחר שג'יין בורדו הוקמה, יצא השיר בנובמבר 2014 כסינגל השני של הלהקה. 
"איך אפשר שלא" היה לשיר מושמע ביותר בגלגלצ על פי בדיקת מדיה פורסט. במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ דורג השיר במקום העשירי.
הצורה הנורמלית של גרייבך

בתורת השפות הפורמליות, אומרים כי דקדוק חסר הקשר מוצג בצורה הנורמלית של גרייבך (אותה הגתה שילה גרייבך) אם כל כללי הגזירה שלו הם מהצורה , כאשר  סימן טרמינלי,  משתנה שאינו טרמינלי, ו- מילה המורכבת מאפס משתנים או יותר.
כל דקדוק המוגדר באמצעות הצורה הנורמלית של גרייבך הוא חסר הקשר, וכל דקדוק חסר הקשר ששפתו אינה מכילה את המילה הריקה יכול להיכתב באופן שקול כדקדוק בצורה הנורמלית של גרייבך.
גם לשפה שכן מכילה את המילה הריקה ניתן להגדיר דקדוק מהצורה הנורמלית של גרייבך, באמצעות הוספת הכלל  לדקדוק שכל כלליו הם מהצורה שהוצגה מעלה.

אלגוריתם להפיכת תחביר לצורה הנורמלית של גרייבך

יהי  דקדוק חופשי הקשר שיוצר שפה כלשהי שלא מכילה את המילה הריקה (אם השפה מכילה את המילה הריקה, אז אחרי ביצוע האלגוריתם נוסיף את הכלל  לקבלת דקדוק מהצורה המורחבת של גרייבך), ונניח ש- .
נגדיר שתי בניות עזר לפישוט האלגוריתם.

בניית עזר 1

לכל כלל ב- מהצורה , כאשר כל כללי  הם מהצורה , נשמיט את הכלל  ונוסיף במקומו את הכללים .

שלב 1

בעבור , אם קיימים כללים מהצורה , נשתמש בבניית עזר 2 כדי להוסיף לדקדוק משתנה  ונפעל על פי הבניה לתיקון כללי הגזירה.
לכל משתנה אחר,  כאשר  ב-, תחילה נטפל בכללים מהצורה כאשר  באמצעות הפעלת בניית עזר 1 על המשתנה . לאחר מכן, נטפל בכללים מהצורה באמצעות בניית עזר 2, תוך הוספת המשתנה  והגדרת כללי בנייה 2.

שלב 2

נשים לב שאחרי שביצענו את שלב 1, כל כלל בקבוצת הכללים החדשה שלנו הוא מהצורה  כאשר  טרמינל, או מהצורה כאשר , ובפרט כל הכללים שנגזרים מ הם מהצורה הראשונה. לכל כלל שנגזר מ החל מ ועד  נפעיל את בנייה 1 כדי לקבל כללים שכולם מהצורה  כאשר  טרמינל.

שלב 3

נדאג שגם כל הכללים של משתני העזר יהיו מהצורה  כאשר  טרמינל בעזרת בנייה 1.

שלב 4

כעת כל הכללים הם מהצורה  או מהצורה  כאשר  טרמינל ו- מורכב הן ממשתנים והן מסימנים טרמינלים.
מכיוון שהמטרה שלנו היא להגיע לדקדוק מהצורה של גרייבך, נצטרך לגרום ל להיות מורכבת אך ורק ממשתנים. אם כל ה בכל הכללים מורכבות ממשתנים בלבד, סיימנו. אחרת, קיימת  כך שמופיע בה משתנה טרמינלי . לכל טרמינל כזה שנותר, נגדיר משתנה חדש , נחליף את כל המופעים של  בכל  שהוא מופיע בה ב, ונוסיף את הכלל .
כעת בידינו דקדוק מהצורה הנורמלית של גרייבך ששקול לדקדוק המקורי.

שימושים

הצורה הנורמלית של גרייבך משמשת כדי להראות שאם שפה לא מכילה את המילה הריקה, אז ניתן לבנות לה אוטומט מחסנית שלא כולל מסעי אפסילון, בהוכחה שכל שפה חסרת הקשר יכולה להתקבל על ידי אוטומט מחסנית.
בנוסף, ניתן להשתמש בצורה הנורמלית של גרייבך למעבר מדקדוק חסר הקשר נתון לאוטומט מחסנית בעבור שפה מסוימת.
גלובוקי (מחוז משנה)

דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה גלובוקי 41,043 בני אדם. האוכלוסייה הצטמצמה ובשנת 2016 נמנו במחוז המשנה 37,712 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה ב-2009: 84.51% בלארוסים, 10.25% פולנים, 3.2% רוסים ו-1.04% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (79.65%) ורוסית (19.26%).