google/wiki40b huggingface dataset:
פונקציה מרוכבת

פונקציה מרוכבת היא פונקציה המקבלת מספר מרוכב ומחזירה מספר מרוכב. לדוגמה, הפולינום \ z^2+5 מגדיר פונקציה מרוכבת, אבל אפשר לראות בו גם פונקציה ממשית. במובן הרחב יותר, המונח "פונקציה מרוכבת" עשוי להתייחס לכל פונקציה המחזירה ערכים מרוכבים, ללא חשיבות לתחום ההגדרה.
בשפה מתמטית, פונקציה מרוכבת היא פונקציה משדה המספרים המרוכבים \mathbb{C}, או תחום חלקי לו, אל קבוצת המספרים המרוכבים. בכתיב פונקציות ניתן לכתוב:  f : D \to \mathbb{C} , כאשר \ D \subseteq \mathbb{C}.

תיאור כפונקציה ממשית

מכיוון שלכל מספר מרוכב יש חלק ממשי וחלק מדומה, אפשר לתאר פונקציה  f : \mathbb{C} \to \mathbb{C}  גם בצורה  \!\, f(x,y) = u(x,y) + i v(x,y) כאשר  u,v : \mathbb{R}^2 \to \mathbb{R} , כאשר x,y ממשיים, ו-u,v פונקציות ממשיות של שני משתנים.

אנליזה מרוכבת

באנליזה מרוכבת חוקרים פונקציות מרוכבות בעלות תכונות נוספות, כגון פונקציות הולומורפיות, מרומורפיות, הרמוניות. לאינטגרלים מקום מרכזי בתאוריה.

הגדרות

כמו בפונקציות ממשיות, גם עבור הפונקציות המרוכבות אפשר להגדיר מושגים של גבול, רציפות וגזירות באופן אנלוגי לחלוטין.
פונקציה שגזירה בכל תחום הגדרתה נקראת פונקציה אנליטית או פונקציה הולומורפית. פונקציה שאנליטית בכל המישור נקראת פונקציה שלמה.
פונקציה היא מרומורפית אם היא הולומורפית בכל המישור פרט לקבוצת קטבים מבודדים (או בשקילות, היא הולומורפית לתוך הספירה של רימן).

תכונות ומבנה

התנאי לגזירות של פונקציה מרוכבת מנוסח במשוואות קושי-רימן - הפונקציה f(z)=f(x+yi)=u(x,y)+iv(x,y) (כאשר u,v פונקציות ממשיות גזירות ברציפות) גזירה אם ורק אם u_x=v_y, u_y = -v_x.
משפט טיילור בגירסתו המרוכבת קובע כי אם פונקציה גזירה בתחום פתוח פעם אחת אזי יש טור טיילור יחיד שמתכנס אליה בסביבה מסוימת בתוך התחום, ובפרט היא גזירה שם אינסוף פעמים. היות שהחלקים הממשי והמדומה של פונקציה אנליטית הם פונקציות הרמוניות (לפי משוואות קושי-רימן), ניתן להסיק כי פונקציה הרמונית גזירה אינסוף פעמים.
משפט האינטגרל של קושי קובע שכל אינטגרל מסילתי של פונקציה אנליטית על מסלול סגור שהומולוגי לאפס שווה ל 0. בפרט, כל אינטגרל על מסילה רציפה וסגורה בתחום פשוט קשר שווה לאפס, ולכן ממשפט קושי ניתן להסיק מתי מרחב איננו פשוט קשר. נוסחת האינטגרל של קושי מהווה כלי לחישוב אינטגרל קווי של פונקציה מרוכבת. באמצעות הכללה שלה אפשר לחשב את כל הנגזרות של פונקציה אנליטית, ובכך למצוא טור טיילור שלה.
מחקר של נקודות סינגולריות של פונקציות מרוכבות מקנה כלים חזקים לחישוב הפונקציה עצמה, אינטגרלים קוויים ונגזרות שלה. אחד מהם הוא משפט השאריות, המאפשר לחשב אינטגרל מסילתי של פונקציה דרך נקודות הסינגולריות שלה. משפט חשוב נוסף הוא עקרון הארגומנט, המהווה גם הוא כלי לחישוב האינטגרל של פונקציה מרומורפית.
ג'אם סשן

ג'אם סשן (באנגלית: Jam Session, לעיתים Jamming או ג'אמינג) הוא מפגש בין אנשים, שבו הם מנגנים יחד ללא הכנה או ארגון מוגדר מראש.
המונח ג'אם הופיע לראשונה ככל הנראה בשנות ה-20 של המאה העשרים. לפי 
מילון האטימולוגיה ברשת, המונח הופיע במקור ב־1929 בהגדרה "קטע אלתור חופשי וקצר המבוצע על ידי כל ההרכב".
המונח בצורה הרחבה שלו מתייחס היום לכל קטע המאולתר בהרכב במיוחד אם הוא מושפע ממוזיקת הג'אז או הרוק.
הג'אם ככלל הוא יותר להנאתם של הנגנים מאשר להופעה ופעמים רבות משמש לפיתוח קטע מוזיקלי חדש, למציאת עיבוד מתאים או רק לשם פעילות חברתית מוזיקלית. הוא יכול להיות מבוסס על שיר קיים או על מהלך הרמוני מוסכם או מאולתר כולו מתחילתו ועד סופו.
את הג'אם מנגנים נגנים חובבים ומתחילים לשם תרגיל או לשם ההנאה ועד לנגנים מקצועיים המקליטים את הג'אם, עורכים אותו ומפיצים אותו.

ג'אם סשנס בג'אז

סצנת הג'אז הניו יורקית במהלך מלחמת העולם השנייה הייתה מפורסמת בעבור הג'אמים הרבים שלה. אחד המקומות המפורסמים בהם ניגנו הוא "מינטונז פליי האוס" שעבד בשנות ה-40 וה-50 בניו יורק. הג'אמים ב"מינטונז פליי האוס" היוו מפגש מוזיקלי מפרה שממנו יצאו נגנים מפורסמים כגון צ'ארלי כריסטיאן, בן וובסטר, לסטר יאנג, דיזי גילספי, צ'ארלי פארקר ות'לוניוס מונק (שהיה פסנתרן הבית של המקום). אחד הדברים שהפכו את הג'אמים לאגדיים במינטונס היה התחרותיות של הג'אם, כל סולן עלה לנגן עם להקת הבית וניסה להתעלות על קודמיו. מתוך הג'אמים במינטונז נולד הבי בופ.
כיום מסעדות רבות, ברים ומועדונים מחקים את המנהג ומארגנים ערבי ג'אם, לפעמים פתוחים ולפעמים להרכב שבא במיוחד.
ג'וליוס רנדל

קריירת מכללות

בעונת 2013/2014 שיחק רנדל באוניברסיטת קנטקי. ב-28 בפברואר 2014 הוכרז רנדל כאחד מעשרת המועמדים לפרס נייסמית'. הוא סייע לקבוצה להגיע לגמר אליפות המכללות, אך למרות 10 נקודות ו-6 ריבאונדים שלו הפסידו במשחק לאוניברסיטת קונטיקט. רנדל סיים את העונה עם 24 דאבל-דאבלים, ההישג השני בטיבו בתולדות אוניברסיטת קנטקי.
ב-22 באפריל 2014 הודיע רנדל על כוונתו להתמודד בדראפט ה-NBA.

לוס אנג'לס לייקרס

בדראפט שנערך ב-26 ביוני באולמה של ברוקלין נטס נבחר רנדל במקום השביעי על ידי קבוצת הלוס אנג'לס לייקרס, הבחירה הגבוהה ביותר של הלייקרס מאז ג'יימס וורת'י. ב-13 ביולי חתם על החוזה קבוצה ובאותו יום ערך את הופעה הבכורה שלו במסגרת ליגת הקיץ בו קלע 10 נקודות ב-21 דקות.
רנדל שותף במשחק פתיחת העונה של הלייקרס, אך לאחר ששיחק 14 דקות בלבד נפגע, במה שהתברר מאוחר יותר כשבר בשוק הירך. פציעה זאת השביתה אותו למשך שאר העונה. ביולי 2015 חזר רנדל לפעילות ושותף ב-4 משחקים של הקבוצה במסגרת ליגת הקיץ. הוא אמנם קלע 11.5 נקודות ולקח 4 ריבאונדים בממוצע למשחק, אך הופעתו הוגדרה כ"מאכזבת". ב-15 באוקטובר ניצלה הלייקרס את האופציה והאריכה את חוזה הרוקי של רנדל עד לסוף עונת 2016/2017.

ניו אורלינס פליקנס

לאחר סיומה של עונת 2017/2018 היה לשחקן חופשי, וחתם על חוזה דו-שנתי בניו אורלינס פליקנס.

ניו יורק ניקס

ב-9 ביולי 2019 חתם על חוזה בניו יורק ניקס.
פרס רמת גן לספרות

פרס חוכמת ישראל

החל משנת 1959 הוענק גם פרס רמת גן לחוכמת ישראל. הפרס הראשון נמסר בטקס של שנת 1960.

פרס לספרות תורנית

ב-1961 הוענק באותה מסגרת פרס רמת גן לספרות תורנית על שם הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל.

פרס לפולקלור

החל משנת 1966 הוענק באותה מסגרת פרס לפולקלור על שם אנסקי.

במאה ה-21

בשנת 2009 החליטה עיריית רמת גן על הענקת פרס רמת גן לספרות, במטרה "לעודד ולתמוך ביצירה הספרותית העברית בתחומי הספרות השונים כדי לעודד את היצירה הכתובה העברית – מחד גיסא ובמטרה להגביר את העניין, ובפרט של הדור הצעיר, בקריאת הספרות העברית – מאידך גיסא." הפרסים מוענקים על יצירות שפורסמו במהלך שלוש השנים האחרונות. פרופ' זיוה שמיר היא יו"ר ועדת הפרס, ופרופ' ניצה בן-דב נמנית עם חבריה. העירייה הכריזה: "פרס זה הוא הרחבתו של פרס רמת–גן על שם יצחק למדן, שהיה בעיקרו פרס ליוצר בשטח ספרות ילדים ונוער שנדחק לשולי העשייה העירונית ולא חולק מאז".

קטגוריות וזוכים

הפרס מוענק בשמונה קטגוריות:
ג'י איי ג'יין

עלילה

במהלך שימוע לאישור מועמדותו של תיאודור הייז לתפקיד מזכיר הצי של ארצות הברית מתחה הסנאטורית ליליאן דהייבן (בנקרופט) ביקורת על שילובן של נשים בצי ארצות הברית. לאור זאת ובמטרה להבטיח את אישור מינויו של הייז מושגת עסקה בין הסנאטורית לפיקוד הצי כי אישה תוכל להתקבל למסלול ההכשרה של יחידת העילית של הצי, אריות הים. מפקדי הצי משוכנעים ששיעור הנשירה הגבוה במסלול ההכשרה המפרך, העומד על 60 אחוזים, יבטיח את כישלון המועמדת. הסנאטורית מציעה את ההזדמנות ללוטננט ג'ורדן אוניל (מור), קצינה במודיעין צי ארצות הברית, שמצידה מתנדבת למשימה. עם הגעתה לבסיס ההכשרה של היחידה בישר מפקד הקורס, קפטן סאלם (וילסון), לאוניל כי רף מיוחד נקבע עבורה במטרה להתאים את המסלול לנשים. עם תחילת ההכשרה מתברר לאוניל שהמדריך הראשי, רב מלחים ג'ון ג'יימס ארגייל (מורטנסן), מתנגד לשילוב נשים ביחידה ובכוונתו להקשות עליה את המסלול ככל יכולתו. אוניל, מצידה, החליטה לדרוש כי תוכשר לצד הגברים בהתאם לרף שנקבע להם. לצד ההתמודדות עם קשיי המסלול וההשתלבות בצוות לוחמים, אוניל נדרשת להיאבק בשוביניזם, אינטריגות פוליטיות ועם הסיכונים שבפעילות המבצעית, שכן צוות הטירונים בפיקוד ארגייל נשלח ללוב לחלץ כוח מרגימנט הריינג'רס ה-75 שמשימתו היא לחלץ שרידי לוויין שהתרסק.
תל ברוך

ארכאולוגיה

בתחום השכונה נמצאו שרידי בית קברות יהודי מסוף תקופת בית שני.

חוף תל ברוך

חוף תל ברוך נקרא על שם השכונה, אך למעשה הוא מרוחק ממנה כ-3 ק"מ, ובינו לבין השכונה חוצצות שכונות נוספות שנבנו מאוחר יותר. הסיבה לקריאת שמו על שם השכונה נעוצה בכך שבשנות ה-50 היה שמו של הכביש שהוביל לחוף זה "כביש תל-ברוך" (כיום "שדרות קק"ל"), והחוף קיבל את שמו טרם הקמת השכונות האחרות. אזור חוף תל ברוך נחרט בתודעה הישראלית כמוקד של זנות, וכיום עומד במרכזו של מאבק סביבתי נגד כוונות הפיתוח והבינוי ברכס של עיריית תל אביב-יפו (תא/3700) ובעד הפיכתו לשמורת טבע עירוני. בפסגת רכס הכורכר שמצפון לחוף תל ברוך נמצא תל רקית.
כיום חוף תל ברוך הוא חוף מוסדר עם שירותי הצלה ושירותי חוף שונים. השכונה הסמוכה לחוף היא שכונת הגוש הגדול. בין חוף תל ברוך לתחנת הכוח רדינג נבנתה טיילת כחלק מטיילת תל אביב.

תל ברוך בספרות

"טקסטיל", ספרה של אורלי קסטל-בלום שיצא לאור בשנת 2006, עוסק במשפחת גרובר המתגוררת בתל ברוך צפון. בין השאר מקיים הספר דיון סאטירי בשאלה מדוע נקראה השכונה בשם "תל ברוך צפון" ולא "קריית שאול דרום".
יחסי איחוד האמירויות הערביות–הוותיקן

רקע כללי

הקשרים בין איחוד האמירויות הערביות לכס הקדוש מושפעים במידה רבה על ידי יחסי הנצרות-אסלאם היסטוריים. כמדינה מוסלמית, הקמת יחסי איחוד האמירויות עם הכס הקדוש ברמה של שגרירות הייתה בעיני רבים דחיפה לאוכלוסייה הנוצרית באיחוד האמירויות, המונה כמיליון איש. הכס הקדוש גורס כי קשריו עם איחוד האמירויות מעוצבים באופן בסיסי על ידי ערכי החופש הדתי של המדינה וכן על ידי קיום יחסי אחווה עם הכנסייה הקתולית ואישור הקמת מרכזי פולחן חדשים. 
בשנת 2008 איחוד האמירויות הערביות שלחה משלחת בראשותו של עבדול עזיז אל-גוראאר לפגוש את האפיפיור, במה שהיה הביקור ברמה הגבוהה ביותר בוותיקן על ידי גורמים באמירות מאז התקופה בה התחילו היחסים. בדבר האירוע, העיר גוראאר כי איחוד האמירויות הערביות רוצה ליצור קשר חזק עם הוותיקן ולהעצים את המגעים האזרחיים והדתיים. "אנו מצפים שהקשר הזה יתממש בקרוב," הוסיף. בנדיקטוס השישה עשר הזכיר כי הוא מכבד את מאמצי מנהיגי איחוד האמירויות לקידום סובלנות; בנוסף, מזכיר המדינה הוותיקן קרדינל טרסיסיו ברטונה תיאר את איחוד האמירויות הערביות כמודל לדו-קיום בין דתות שונות והוסיף כי דיאלוג בין אמונות היה אפשרי וכי קיצונים מהווים רק מספר מצומצם של חסידי אמונות דתיות. 
באבו דאבי ארגן המרכז לענייני מידע פעם אחת סימפוזיון על הנושא "תפקיד הוותיקן בהפצת עקרונות הדו-קיום בעולם והסובלנות הדתית באיחוד האמירויות." הפורום, שכלל דוברים מרכזיים כמו פול-מונד אל-חכם והבישוף פול הינדר, ביקש לעודד דיאלוג על הידידות בין שתי המדינות ועל תפקידה של הדת בחברה. 
במאי 2010 מינתה איחוד האמירויות הערביות את השגרירה הראשונה שלה בוותיקן, היסה עבדולה אחמד אל-אוטאיבה. מאז 2016, הארכיבישוף פרנציסקו מונטיליו פדילה הוא הנונציו של הוותיקן לאיחוד האמירויות.

ביקור האפיפיור

ביוני 2016 האפיפיור קיבל הזמנה לביקור באיחוד האמירויות, והכס הקדוש שלח מכתב לגורמי האומה המאשר כי ביקור יתקיים בשלב מסוים בעתיד. ב-6 בדצמבר 2018 אושר כי האפיפיור יבקר באיחוד האמירויות כדי להשתתף בישיבה הבין-דתית הבינלאומית בנושא "אחווה אנושית" באבו דאבי. 
ב-3 בפברואר 2019 נחת האפיפיור פרנציסקוס בנמל התעופה הנשיאותי באבו דאבי, והתקבל על ידי השייח' מוחמד בן זייד, נסיך הכתר של אבו דאבי ועל ידי סגן המפקד העליון של כוחות הצבא באיחוד האמירויות ד"ר אחמד אל -טייב, האימאם הגדול מאוניברסיטת אל-אזהר, המשמש כמקור מוביל לחינוך לאסלאם סוני, ויו"ר מועצת הזקנים המוסלמית. ביקור זה הפך אותו גם לאפיפיור הראשון שביקר באזור בחצי האי ערב. ב-4 בפברואר השתתף האפיפיור בישיבה הבין-דתית, במהלכה חתמו הוא ואל-טייב על "מסמך על אחווה אנושית לשלום עולמי ולחיים משותפים". באותו יום נאם האפיפיור באנדרטת מייסד אבו דאבי, קיים מפגש עם אל-טייב וזקנים מוסלמים אחרים במסגד שייח' זאיד וקיים פגישה עם יורש העצר זייד בארמון הנשיאות. ב-5 בפברואר סיים האפיפיור פרנציסקוס את מסעו לאחר שקיים מיסה מול קהל גדול, המוערך בכ-180,000, בזייד ספורט סיטי.
סידר סיטי

היסטוריה

העיר יושבה בסוף שנת 1851 על ידי מורמונים שמקורם מפרוואן שביוטה, שנשלחו במטרה להקים אתר לעבודות ברזל. האתר קיבל את השם "פורט סידר" או "סידר סיטי" על שם העץ המקומי (ארז, באנגלית נקרא Cedar. למעשה לא היה זה ארז כלל אלא ערער). שתי קבוצות של גברים בהנהגתו של הנרי לנט הגיעו למקום ב-11 בנובמבר 1851, בעיצומה של סופת שלגים. בשנת 1855 הוקם אתר עבודות חדש במיקום אחר על פי הצעתו של בריגהם יאנג; סידר סיטי של ימינו ממוקמת במיקום זה. סידר הפכה לעיר ב-18 בפברואר 1868.
אתר עבודות הברזל נסגר כבר ב-1858, אולם עבודות כריית הברזל באזור נמשכו עד שנות ה-80 של המאה ה-20. סיום סלילת הרכבת לעיר בשנת 1923 ביססה את האזור כמרכז תיירותי לבאים לפארק לאומי ברייס קניון, פארק לאומי ציון, פארק לאומי גרנד קניון והמונומנט הלאומי סידר ברייקס. העיר הפכה להיות מרכז תיירותי, מסחרי, אקדמי ואמנותי של דרום-מערב יוטה.

דמוגרפיה

על פי מפקד האוכלוסין משנת 2010, בעיר 20,527 בני אדם, 6,486 משקי בית ו-4,682 משפחות. הצפיפות בעיר היא 394.5 לקמ"ר. בעיר 7,100 יחידות דיור. ההרכב הגזעי של העיר הוא 92.06% לבנים, 2.53% אפריקאים-אמריקאים, 1.11% ילידים אמריקאים, 0.47% אסיאתים, 1.65% מגזעים אחרים ו-1.68% ממוצא של שני גזעים או יותר. היספנים או לטינים מכל גזע מהווים כ-4.14% מהאוכלוסייה.
ההכנסה החציונית של משקי הבית בעיר היא $32,403 וההכנסה החציונית למשפחה היא $37,509. כ-14.5% מהמשפחות ו-22.1% מהאוכלוסייה היו מתחת לקו העוני, כשבהם 20.2% מתחת לגיל 18 ו-4.2% בני 65 ומעלה.
אדם שליין

ביוגרפיה

אדם שליין נולד בשנת 1910 בלבוב בירת גליציה, אוסטריה (לאחר המלחמה בפולין). סיים את לימודיו בבית ספר תיכון. במשך מספר שנים שימש כקריקטוריסט עבור העיתונות הפולנית.
בשנת 1934 עלה מלבוב לארץ ישראל. בשנותיו הראשונות בארץ שירת במשטרה. ב-1940 פנה לעבוד כגרפיקאי וקריקטוריסט. הוא החל לצייר קריקטורות פוליטיות עבור העיתון "הבוקר", ובמשך 17 שנה, עד מותו, שימש כקריקטוריסט של העיתון. בהמשך הופיעו רישומיו באופן קבוע גם ב"ידיעות אחרונות" (שבו פרסם גם סדרת רישומים אוטוביוגרפיים), וכן בבמות נוספות, כגון "בטאון חיל האוויר".
בשנת 1945 ראה אור ספר הקריקטורות שלו "מאחורי גדר תיל", שהציג קריקטורות פוליטיות המתייחסות בצורה ביקורתית לשלטון המנדט הבריטי בכלל ולצבא הבריטי בפרט.
בשנות ה-50 יצר בובות עבור מופעים פוליטיים-סאטיריים: "בינינו לבין עצמנו", שהוצג ב"סטיריקון" (1950), ו"זהירות הדרך בתיקון" (ביחד עם הבובנאי פאול לוי), שהוצג ב"לי-לה-לו" (1953).
שליין נישא להילדֶה ישראל לבית וינֶר (Hilde Wiener), אלמנה ואם לבת, שהעפילה לארץ ישראל מברלין בירת גרמניה בנובמבר 1940 וניצלה מטביעתה של אוניית הגירוש "פַּאטרִיָּה", אך איבדה באסון זה את בעלה. אשתו, הילדה שליין, שנודעה בשם הילדה שלי, הייתה ציירת אופנה.
בני הזוג התגוררו ברח' רנ"ק 13 בתל אביב.
ב-30 במאי 1957 נסע שליין עם אשתו לנפוש בבית הבראה בקריית טבעון, ובהגיעם לחדר נפטר באופן פתאומי מהתקף לב, בן 46 במותו. נקבר בבית העלמין קריית שאול. הותיר את אשתו.

עבודתו האחרונה, שהתפרסמה ב"הבוקר" למחרת מותו, הציגה את הופעתו של ראש הממשלה דוד בן-גוריון בוועידת האיכרים.
בחודש יולי 1957, במלאת שלושים למותו, נערכה תערוכת זיכרון של ציוריו בבית העיתונאים על שם סוקולוב.

במאמר שהתפרסם בעיתון "דבר" עם פתיחת התערוכה נכתב כי שליין "הלם בחיצוניותו את רוח רישומיו. פניו – עטורי שיער אדמוני בצדעים ובעלי סנטר מתחדד בזמן חיוך – היו נסוכים עדינות כקוים שרשמה ידו". עוד נכתב כי היסוד החזק הבולט בעבודתו היה "ראשים. שליין, רשם-אמן, העלה בקו פשוט, רישום נקי ובלתי-מסוגנן – פרופילים של אישים, כשהוא מיטיב לתפוש כל קו קריקטורי, להבליטו במידה וללא-הגזמה, באמצעים מצומצמים ביותר".
דוקטרינת ניקסון

דוקטרינת ניקסון (באנגלית: Nixon Doctrine; ידועה גם כדוקטרינת גואם) הוצגה במסיבת עיתונאים בגואם ב-25 ביולי 1969 על ידי נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון, ולאחר מכן פורסמה בנאומו על וייטנאם ב-3 בנובמבר 1969. על פי גרג ברז'ינסקי, פרופסור חבר באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון, ניקסון הצהיר כי "ארצות הברית תסייע בהגנה ובהתפתחויות של בעלות בריתה וחברותיה", אך לא "תתחייב להגן על כל אומות העולם החופשיות". דוקטרינה זו פירושה שכל אומה בעלת ברית אחראית לביטחונה הכללי, אך ארצות הברית תפעל כמטרייה גרעינית כנדרש. הדוקטרינה דנה ברדיפת שלום באמצעות שותפות עם בעלות הברית של ארצות הברית. דוקטרינת ניקסון רמזה על כוונותיו של ניקסון להשים את תשומת הלב על אסיה, ובמיוחד בשאיפה ל"וייטנאמיזציה במלחמת וייטנאם".
מישל קרמרמן

ביוגרפיה

ב-2007 מונתה למנכ"לית והעורכת הראשית של רדיו אקו 99FM, ואחראית על המיתוג של התחנה כתחנה ירוקה עם העברת הבעלות וקבלת הזיכיון המחודש של הרשות השנייה. ב-15 ביוני 2014 פרשה מהתפקיד. בין היתר שימשה כסמנכ"לית המיתוג בערוץ 10, סמנכ"לית השיווק והמיתוג בזכיינית ערוץ 2 'רשת מדיה', מנהלת קריאייטיב ראשית במשרד פרסום ראובני-פרידן ובטמיר-כהן. ומרצה לשיווק ומיתוג באוניברסיטת אריאל.
קרמרמן התמודדה על תפקיד מנכ"ל לשכת הפרסום הממשלתית, אך לא נבחרה.
קרמרמן הייתה חברה במועצת תאגיד השידור הציבורי, שבו כיהנה בוועדת הדיגיטציה, החדשנות והטכנולוגיה.
ב-14 באוקטובר 2018 החליט שר התקשורת איוב קרא למנותה למנכ"לית הרשות השנייה.
קרמרמן היא בעלת תואר ראשון בקולנוע וייעוץ חינוכי מאוניברסיטת תל אביב ולימודי תעודה בתקשורת ועיתונאות מאוניברסיטת בר-אילן.
מתגוררת בתל אביב.
פרסטרויקה (משחק מחשב)

פֶרֶסטרוֹיקה (רוסית: Перестройка - "בנייה מחדש", אנגלית: Perestroika; מכונה גם טופלר) הוא משחק מחשב שפותח בברית המועצות ב-1990, ונקרא על שם מדיניות הפרסטרויקה, אותה הנהיג מיכאיל גורבצ'וב בברית המועצות באותה העת. במסך הפתיחה של המשחק ניתן לראות את גורבצ'וב והקרמלין. 
גיבור המשחק הוא צפרדע קטנה אותה צריכים להוביל על עלי צימחי נופר בטרם הם שוקעים בניסיון להגיע לעלה בקצה הימני העליון של המסך. עלי הנופר שוקעים באופן הדרגתי ונעלמים אך הם גם מופיעים מחדש במקומות אחרים במסך. במסכים המתקדמים יש גם יצורים רעים המכונים "ביורוקרטים" אשר ינסו לתפוס את הצפרדע ולאכול אותה. הצפרדע מתה אם עלה הנופר עליו היא עומדת נעלם לגמרי, או אם השחקן מוביל את הצפרדע למקום בו אין עלי נופר או במקרה בו הביורוקרטים יאכלו אותה.
גאיוס סרוויליוס גמינוס

גאיוס סרוויליוס גמינוס (לטינית: Caius Servilius Geminus‏; ? - 180 לפנה"ס), פוליטיקאי רומאי.

תולדות חייו

גמינוס נולד ברומא למשפחה פטריקית. הוא היה בנו של גאיוס סרוויליוס גמינוס, שכיהן כפראיטור, ונכדו של פובליוס סרוויליוס גמינוס, הקונסול בשנת 252 לפנה"ס ו-248 לפנה"ס. הוא או אביו עברו לפלבס, והוא הפטריקי הראשון שאנו יודעים שעבר בוודאות אל שורות הפלבס.
גמינוס כיהן כטריבון הפלבס לפני שנת 209 לפנה"ס, פרידריך מינצר מזהה אותו עם גאיוס סרוויליוס קסקה שכיהן כטריבון הפלבס בשנת 212 לפנה"ס, בשנה זאת התרחשה שערורייה כאשר מספר אנשי עסקים הועמדו לדין באשמת הונאת המדינה הרומאית כאשר הלוו לה כסף למען כלכלת הצבא הרומי בהיספניה. אחד מהנאשמים היה מרקוס פוסטומינוס פירגנסיס שהיה קרוב משפחתו וייתכן שהאדם שאימץ אותו לבן, למרות בקשתו הוא נמנה מלהשתמש בוטו הטריבוני שלו כדי להציל את פירגנסיס, ייתכן שדבר זה דבר לביקורת קשה עליו מצד תומכיו של פירגנסיס ולפי מאנצר תומכיו של גמינוס הוסיפו את הקוגנומן "קסקה" לשם הטריבון כדי לחפות על כך שמדובר בעצם בגמינוס. מאנצר גם מזהה את גמינוס עם גאיוס סרוויליוס שנשלח על ידי הסנאט לרכוש דגן באטרוריה בשנת 212 לפנה"ס.
גמינוס נבחר לאיידיל הפלבס בשנת 209 לפנה"ס, בשנה זאת התגלה שאביו, שלכאורה נהרג בקרב בשנת 218 לפנה"ס, חי כשבוי אצל שבט הבויים. דבר שימש את אויביו בניסיון לטעון שכהונתו בתפקיד האיידיל והטריבון הם לא חוקיות כאשר הסיבה שטיטוס ליוויוס מציין אותה היא העובדה שאביו כיהן קודם לכן כמגיסטראט קורולי. יש הסוברים שליוויוס טעה בסיבה שלו לאי חוקיות הכהונה והסיבה האמיתית שגמיניוס לא קיבל את אישור אביו למעבר אל הפלבס אולם לפי הסברה של רחל פייג וישניא, אויביו השתמשו בחוק ארכאי האוסר כהונה של אנשים ממוצא פטריקי במגיסטראט של הפלבס כל עוד יש להם אב חי שכיהן כמגיסטראט קורולי, היא מזהה את מאשימיו של גמינוס עם תומכיו של פירגמסיס.
גמינוס זכה לגיבוי הנוביליטאס ובעזרתם הוא נבחר לאיידיל קורולי בשנת 208 לפנה"ס, היה זה דבר יוצא דופן שאדם ייכהן כאיידיל קורולי ופלבאי ובחירתו למגיסטראט קורולי נעשתה כדי לפזר את ענני הספקות סביב הקריירה שלו. באותה שנה הוא מונה למגיסטר אקוויטום של הדיקטטור טיטוס מאניליוס טורקואטוס. בשנת 206 לפנה"ס גמינוס נבחר לכהן כפראיטור.
גמינוס נבחר בשנת 203 לפנה"ס לכהן כקונסול, אטרוריה הוקצתה כפרובינקיה שלו וזמן כהונתו שם עבר בלא אירועים יוצאי דופן, במהלך כהונתו הוא שחרר את אביו משביו והחזיר אותו הביתה. עם שובו נחקק חוק הפוטר אותו מעונש על כך שהפר את החוק הנוגע לכהונה במשרות פלבאיות.
גמינוס התמנה לפרוקונסול בשנת 202 לפנה"ס ובאותה שנה מונה לדיקטטור למען עריכת הבחירות לקונסולאט. שנה לאחר מכן הוא מונה לוועדה שתפקידה היה להקצות קרקעות לוותיקי הצבא של סקיפיו אפריקנוס. בשנת 183 לפנה"ס נבחר לפונטיפקס מקסימוס וכיהן במשרה זאת עד מותו בשנת 180 לפנה"ס.
תותי פרוטי

תוּתִי פְרוּטי (מאיטלקית: Tutti frutti, 'כל הפירות') הוא ממתק צבעוני המכיל סוגים רבים ושונים של פירות (בדרך כלל מסוכרים) או תמצית טעם מלאכותית המדמה את הטעם של השילוב של פירות שונים. לרוב הוא משמש כדי ליצור את הטעם של גלידת תותי פרוטי.
הפירות המשמשים ליצירת גלידת תותי פרוטי כוללים ביניהם דובדבנים, צימוקים ואננס ולעיתים קרובות מתווספים גם האגוזים. בהולנד תותי פרוטי מתייחס ללפתן של פירות יבשים המוגשים כקינוח, או כתוספת למנת בשר. בבלגיה תותי-פרוטי מתייחס למנה אחרונה. 
בארצות הברית תותי פרוטי מתייחס לעיתים גם לפירות המושרים עם ברנדי או משקאות חריפים אחרים או גם לפירות המותססים יחד עם נוזל המכיל סוכר ושמרים.
דידייה בורקהלטר

ביוגרפיה

בורקהלטר נולד בקנטון נשאטל. השלים לימודים לתואר אקדמי בכלכלה. 
בשנים 1990 עד 2001 כיהן בפרלמנט של קנטון נשאטל. מ-1991 ועד 2005 היה חבר מועצת עיריית נשאטל ועמד בראשה במשך שלוש תקופות.
ב-2003 נבחר בורקהלטר לחבר המועצה הלאומית, הבית התחתון של אספת הברית של שווייץ. ב-2007 נבחר למועצת הקנטונים, הבית העליון של אספת הברית.

כהונה במועצת הברית

ביולי 2009 הכריז על מועמדותו לכהן במועצת הברית (ממשלת שווייץ) ובנובמבר אותה שנה נבחר לתפקיד. שימש שר הפנים (ראש המחלקה לענייני פנים) בשנים 2009–2011 ולאחר מכן היה לשר החוץ (ראש המחלקה לענייני חוץ), תפקיד בו שימש גם כמקביל לכהונתו כנשיא. במאי 2013 ביקר בורקהלטר בישראל.
במהלך שנת 2013 שימש בורקהלטר כסגנו של נשיא שווייץ באותה שנה, אולי מאורר. ב-4 בדצמבר 2013 בחרה בו אספת הברית לשמש כנשיא שווייץ במהלך שנת 2014. בתום השנה פינה את מקומו לסימונטה סומרוגה.
בורקהלטר פרש ממועצת הברית ב-31 באוקטובר 2017. במקומו נבחר למועצה איניאציו קאסיס, שגם ירש את תפקידו כשר החוץ.
באפריל 2018 התבטא בורקהלטר כי היה חלוק על עמיתיו למועצת הברית במספר עניינים ערכיים יסודיים, ובהם יצוא נשק לאזורי קונפליקט וכן סגירת פערי השכר בין גברים לבין נשים.
בורקהלטר נשוי לאשה ממוצא אוסטרי ואב לשלושה ילדים.
ברונו ראסין

ביוגרפיה

ראסין נולד בפריז ולמד בתיכון לואי הגדול. ב-1971 סיים ללמוד באקול נורמל סופרייר ולמד גם מספר קורסים במכון למדע המדינה פריז.
משנת 1983 ועד לשנת 1986 עבד במחלקה לנושאים אסטרטגיים במשרד החוץ הצרפתי, לאחר מכן הצטרף לקבינט של ראש הממשלה ז'אק שיראק.
ב-1988 התמנה כאחראי על התרבות בעיריית פריז, הוא החזיק בתפקיד זה עד לשנת 1993. מ-1997 ועד לשנת 2002 ניהל את אקדמיית צרפת ברומא. מ-2002 ועד לשנת 2007 היה הנשיא של מרכז ז'ורז' פומפידו.
ב-2007 התמנה למנהל הספרייה הלאומית של צרפת, במהלך כהונתו בתפקיד ערכה הספרייה מיזם של סריקת ספרים המקביל לגוגל ספרים על מנת שלא יהיה לציבור הרחב תלות בגוגל.
ב-2008 עוטר בלגיון הכבוד.
ב-1981 נישא לביאטריס.
קהילת לינוקס בישראל

מיזמים שונים

מיזם לתמיכה מסודרת וחופשית בעברית הוא פרויקט קולמוס. הפרויקט מספק ערכה הכוללת חמישה פונטים, ארוזים עבור הפצות שונות וזמינים בכפוף לתנאי רישוי שמאפשרים לשלב אותם בתוכנית ההתקנה של ההפצות השונות.
פרויקט Hspell הוא פרויקט המספק פתרון לבדיקת איות בעברית. שולחנות עבודה פופולריים כמו KDE כוללים אותו כחלק משולחן העבודה ומאפשרים בדיקת איות מובנית ברכיבי תצוגה טקסטואליים. אפשר למשל לבצע בדיקת איות בשדות קלט בדפי HTML או בתוכנת דואר אלקטרוני כמו KMail.

הפצות ישראליות

בעבר נעשו מספר גרסאות מקומיות של הפצות לינוקס. כיום אף אחת מהן אינה מתוחזקת.

גנו/לינוקס כנרת

כנרת היא הפצת לינוקס מבוססת Knoppix הפועלת ישירות מן התקליטור (ללא צורך בהתקנה) ומיועדת לציבור התלמידים הישראלים. כנרת נולדה בפורום קוד פתוח של אתר האינטרנט Whatsup מתוך הבנת הבעיה שמערכת החינוך הישראלית מציבה בפני התלמיד - הוא מורגל לכלים מסחריים (מערכת הפעלה, מעבדי תמלילים, מהדרים, לומדות וכו') במהלך לימודיו בבית-הספר, ועל מנת לעבוד באותה סביבה גם בבית עליו לשלם סכומים נכבדים או לחלופין להשיג עותק פיראטי של אותן תוכנות. פרויקט גנו/לינוקס כנרת שם לעצמו למטרה לפתור בעיה זו על ידי יצירת הפצת לינוקס חופשית (הן מבחינת הקוד, והן מבחינת המחיר) שתענה על כל צרכיו של התלמיד, בסביבה עברית וידידותית כך שלא יידרש ידע נרחב במחשבים על מנת להפיק ממנה תועלת.
הפרויקט לא פעיל כעת והתוכנה שבו מיושנת שלא תתאים למחשבים מודרניים, וכמו כן הגרסאות של התוכנות הזמינות בדיסק לא רלוונטיות עוד.

קזית/קזיקס

קזית היא הפצת לינוקס עברית המבוססת על קנופיקס. הפצה זו מאפשרת למשתמשי יוניקס חדשים לטעום את עולם הלינוקס ללא צורך בהתקנה. עד כה יצאו שלוש גרסאות שזכו לשימוש נרחב. מפתח קזית 1 ו- 2 הוא שלומי לובטון אשר קרא להפצה על שם כלבתו המנוחה "עזית" לה הוסיף את האות K כמקובל בקרב משתמשי KDE ומפתח גרסה 3 הוא ארתיום
קזיקס (kazix) היא הפצת לינוקס עברית נסיונית המבוססת מורפיקס (Morphix). פרויקט זה שאף למצב את עצמו כבסיס סטנדרטי להפצות ישראליות אחרות כמו גנו/לינוקס כנרת, לינברו ועוד תוך שמירה על שלמות מערכת ההפעלה המשותפת לכל ההפצות הללו, GNU/Linux Debian. פרייקט זה אינו מתוחזק יותר ואינו בפיתוח.
מיני קזית היא מיני הפצה המכילה תמיכה בעברית אך הממשק עצמו באנגלית. הפצה זו נבנתה בעבור כנס "אוגוסט פינגווין 2" וחולקה למשתתפי הכנס על גבי מיני דיסק.

אחד

אחד הוא פרויקט ישראלי המציע אריזה מחדש של חבילות בינאריות סטנדרטיות של מנדריבה, במטרה לספק תקליטור התקנה בודד למשתמשי מנדריבה לינוקס בישראל. פרויקט "אחד" מתעתד לספק אוסף שימושי של יישומים בתקליטור אחד ומציע תאימות מלאה להפצה פופולרית זו. משתמשי "אחד" יכולים ליהנות מכל כלי ההתקנה והגדרות הגרפיים המסופקים על ידי מנדריבה כמו גם מאגר החבילות הענק (ואפשרות התקנה אוטומטית של תוכנות).
ההפצה הזאת לא מעודכנת מאז שנת 2006. היא לא מקבלת עדכוני אבטחה, ואינה מתאימה למחשבים מודרניים (למשל התמיכה שלה בכונני SATA היא לקויה.