פ.צ. מגדבורג

היסטוריה

בעיר מגדבורג הוקם בשנת 1896 המועדון ויקטוריה מגדבורג, שבתקופה שלפני מלחמת העולם השנייה היה מועדון מצליח. מועדון זה התפרק לאחר המלחמה כמו מרבית המועדונים שהפכו לחלק מהגוש הסובייטי, וממנו נוצרו מספר מועדונים קטנים. בשנת 1945 הקימו חברים ממועדונים שהתפרקו, קריקט ויקטוריה מגדבורג ומגדבורגר פרוסיה 1899 קבוצה בשם שפורטגרופה זודנבורג, שהתאחד בהמשך עם מועדון שפורטגרופה למסדורף, והפך למועדון איינטרכט זודנבורג, שהתאחד עם מועדונים נוספים, והפך לשטאהל מגדבורג ואחר כך למוטור מיטה מגדבורג. בהמשך המועדון הפך לאופבאו מגדבורג, שכן החבירה למועדון הרב תכליתי SC אופבאו, נועדה להציג סטנדרטים גבוהים לקיומו של המועדון. בתקופה זו זכה המועדון בשני גביעים של מזרח גרמניה, בשנים 1963 ו-1964. בשנת 1965 התקבע המועדון על שמו הסופי, פ.צ. מגדבורג, עם הספרה אחת לפני שמו, שגם היא נועדה להציג סטנדרטים של מועדון חזק ומאוחד מכלל החלקים המרכיבים אותו, ושחקני הכדורגל של אופבאו, להבדיל משחקנים בענפי ספורט אחרים שיוצגו באופבאו, הפכו להיות פ.צ. מגדבורג. 
בעונת 1965/66, העונה הראשונה של הקבוצה בתור פ.צ. מגדבורג, הקבוצה סיימה במקום האחרון בליגת העל המזרח גרמנית, ונשרה לליגת המשנה. באותה עונה, על אף שירדה ליגה, הצליחה מגדבורג להגיע לרבע גמר גביע אירופה למחזיקות גביע, שם הודחה על ידי וסטהאם יונייטד. מגדבורג חזרה לליגה הבכירה תוך עונה אחת, ובשתי העונות הבאות סיימה במקום השלישי, זכתה שוב בגביע המזרח גרמני בשנת 1969, ובנתה עצמה מחדש כאחד המועדונים החזקים ביותר בגרמניה המזרחית, שבאותה תקופה התחרה בעיקר עם דינמו דרזדן. בשנות ה-70 מגדבורג זכתה בתארים רבים, ושלחה ארבעה שחקנים לסגל של נבחרת גרמניה המזרחית למונדיאל 1974, ביניהם יורגן שפארווסר שהבקיע את שער הניצחון באותו מונדיאל מול נבחרת גרמניה המערבית, והיה הכוכב הגדול ביותר של המועדון באותה תקופה. בשנת 1972 זכתה מגדבורג באליפות הראשונה, עם הסגל הצעיר ביותר בתולדות הליגה, ועם ממוצע צופים של 22 אלף למשחק. בעונת 1973 מגדבורג סיימה שלישית, הודחה מוקדם מאירופה על ידי יובנטוס, במשחק בו נכחו 50 אלף צופים, וזכתה שוב בגביע המזרח גרמני לאחר ניצחון 3-2 בגמר על לוקומוטיב לייפציג. עונת 1973/74 הייתה העונה הטובה ביותר בהיסטוריה של המועדון, שזכה באליפות ובגביע אירופה למחזיקות גביע, לאחר ניצחון 2-0 על מילאן במשחק הגמר, והיה למועדון היחיד ממזרח גרמניה שזכה בתואר אירופי כלשהו. בעונת 1974/75 התחזקה מגדבורג ביואכים שטרייך, מלך השערים של ליגת העל המזרח גרמנית בכל הזמנים, ששיחק בקבוצה עשר עונות ברציפות, וזכתה באליפות שנייה ברצף, והאחרונה בהיסטוריה של המועדון. מגדבורג השתתפה בעונה זו בגביע אירופה לאלופות, והודחה בשלב מוקדם על ידי באיירן מינכן. 
בשנת 1976 נושל מאמן הקבוצה המצליח היינץ קרוגל מתפקידו, מאחר שנחשד בחוסר נאמנות למפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה, שהייתה המפלגה הקומוניסטית ששלטה בגרמניה המזרחית. קרוגל הוחלף בקלאוס אורבנצ'יק, שלא הצליח לזכות שוב באליפויות, אך עד תום העשור סיים עם הקבוצה תמיד בין ארבע הראשונות בליגה, וזכה בשני גביעים נוספים, בשנים 1978 ו-1979. בזירה האירופית מגדבורג הצליחה באופן יחסי, כאשר בעונת 1976/77 הודחה ברבע גמר גביע אופ"א על ידי יובנטוס, ובעונת 1977/78 גברה על שאלקה 04 בצמד משחקים, והייתה לקבוצה היחידה שניצחה באותה עונה באצטדיון הפארקשטדיון, שאז היה מגרשה הביתי של שאלקה. מגדבורג הודחה באותה עונה שוב ברבע גמר גביע אופ"א על ידי פ.ס.וו. איינדהובן, כאשר ספגה שער בדקת הסיום, ואיינדהובן זכתה בתואר לבסוף. בשנות ה-80 ירדה קרנו של המועדון, בעיקר לאחר שדינמו ברלין, שנתמכה על ידי השטאזי, שלטה בעשור זה בצורה מוחלטת ולעיתים קרובות בלתי ספורטיבית בכדורגל המזרח גרמני, והמתחרות העיקריות שלה היו דינמו דרזדן ולוקומוטיב לייפציג. עם זאת, מגדבורג זכתה בגביע המזרח גרמני בפעם השביעית והאחרונה בעונת 1982/83. הקבוצה המשיכה להופיע באירופה אך הודחה בשלבים מוקדמים, ולא הציגה את עוצמתה כמו בשנות ה-70. המשחק הזכור ביותר בזירה האירופית מעשור זה, היה התבוסה של מגדבורג בתוצאה 5-1 מול ברצלונה, במשחק בו דייגו ארמנדו מראדונה הבקיע שלושער. מספר הצופים במשחקי מגדבורג הלך וצנח, והגיע לכעשרת אלפים בממוצע למשחק ליגה. בעונת 1989/90 הייתה מגדבורג קרובה לזכות באליפות, אך הפסידה במחזור האחרון ליריבתה הישירה לקרב על האליפות, פ.צ. קרל מרקס שטאט, וסיימה במקום השלישי. 
עונת 1990/91, שהייתה העונה האחרונה בה פעלה ליגת העל המזרח גרמנית, הייתה נקודה קריטית עבור מגדבורג, שהייתה חייבת לסיים באחד משני המקומות הראשונים כדי לזכות במקום בליגת הבונדסליגה של גרמניה המאוחדת, או לסיים לפחות שמינית כדי להתברג אוטומטית בליגת הבונדסליגה השנייה. הקבוצה סיימה עשירית ונכשלה בפלייאוף העלייה לבונדסליגה השנייה, והתברגה בליגה אזורית, שהיא השלישית בהיררכיית הליגות החדשה בגרמניה. מגדבורג לא הצליחה להתקדם במעלה הליגות, אך זכתה מספר פעמים בגביע של מדינת סקסוניה אנהלט, שהבטיח לקבוצה מקום בגביע הגרמני. בעונת 1996/97, לאחר שמספר הצופים במשחקי פ.צ. מגדבורג המשיך לצנוח בעקביות, הקבוצה שובצה לאותה ליגה אזורית יחד עם פורטונה מגדבורג שהעפילה לאותה ליגה. נוצר עניין מחודש בקבוצה בעונה זו בגין משחקי הדרבי בין שתי הקבוצות. לקראת סוף שנות ה-90 החמיצה מגדבורג את העלייה לבונדסליגה השנייה במחזורי הסיום.
עונת 2000/01 הייתה עונה מוצלחת במיוחד עבור מגדבורג, שהגיעה לרבע גמר הגביע הגרמני, כשבדרך הדיחה את פ.צ. קלן, את מחזיקת הגביע באיירן מינכן ואת קרלסרוהה, ונעצרה רק על ידי שאלקה 04. למגדבורג הייתה עונה מרשימה גם בליגה, אותה סיימה במקום הראשון לאחר שהבקיעה 120 שערים, אך עקב מצב כלכלי רעוע, והעובדה שנדרש היה לגייס חמישה מיליון מארק גרמני תוך זמן קצר, כאשר מיליון מארק גויסו דרך מגבית מהאוהדים, והשאר בהלוואות מבנקים. עם זאת, המועדון החליט שלא לעלות ליגה, ובשלב מאוחר יותר, הועבר ביוני 2002 לכונס נכסים, והמשמעות הייתה ירידה לליגה השישית בהייררכיית הליגות בגרמניה. בשנת 2004, כחלק מתהליך השיקום של המועדון, הוחלט בעיריית מגדבורג לבנות לקבוצה אצטדיון חדש, שהיה מוכן בשנת 2006, בה העפילה הקבוצה לליגה החמישית. האצטדיון החדש גרם לעניין רב בקבוצה והקהל החל לחזור. הקבוצה עצמה עלתה לליגה הגרמנית השלישית בעונת 2014/15, ובעונת 2015/16 סיימה במקום הרביעי, ולא הייתה רחוקה מהמקום השלישי המוביל למבחני העלייה לליגת הבונדסליגה השנייה. בעונת 2017/2018 העפילה מגדבורג לבונדסליגה השנייה. כעבור עונה אחת, נשרה מגדבורג בעונת 2018/19 בחזרה לליגה הגרמנית השלישית.