ניוז אוף דה וורלד

היסטוריה

ניוז אוף דה וורלד יצא לאור לראשונה ב-1 באוקטובר 1843 על ידי ג'ון בראון בל בלונדון. הוא נמכר במחיר הנמוך של שלושה פני ורכש לו קוראים רבים בקרב מעמד הפועלים. כבר בשנת 1912 הגיע העיתון למחזור שנתי של 2 מיליון דולר. תפוצת העיתון גדלה בתחילת 1920 לשלושה מיליון עותקים וב-1939 לארבעה מיליון. הצלחת העיתון הובילה להקמת עיתוני יום ראשון דומים, כמו הדיילי מייל, הדיילי אקספרס והדיילי מירור.
העיתון, שעסק מאז היווסדו בשערוריות ופשעים, הגיע בשנת 1950 למחזור שבועי של תשעה מיליון עותקים והפך לעיתון הנמכר בעולם. איל התקשורת האוסטרלי רופרט מרדוק רכש את העיתון בשנת 1969. העיתון יצא מאז לאור על ידי קבוצת "ניוז גרופ ניוזפייפרס" השייכת ל"ניוז אינטרנשיונל", חברת בת של תאגיד החדשות של רופרט מרדוק, והיה פרסום-אחות לעיתון "סאן" של יום ראשון. 
ממוצע המכירות של העיתון עמד על 2.6 מיליון עותקים לשבוע נכון לאפריל 2011. ב-16 בספטמבר 2010 הוכרז כי האתר המקוון של העיתון ימוקם מאחורי Paywall.

אופי העיתון

העיתון התרכז בסקופים על חייהם של ידוענים וחדשות פופוליסטיות. חיבתו של העיתון לשערוריות מין זיכתה אותו בכינוי "News of the Screws" ו-"Screws of the World". העיתון גם רכש לו מוניטין של חשיפת הסלבריטאים כמשתמשי סמים או פושעים, כשהוא מציב אנשי פנים ועיתונאים בתחפושת כדי לספק וידאו או ראיות תוך צילום האירוע, וכן האזנות סתר בטלפון בחקירות המשטרה. בין היתר, חשף העיתון שהשחיין האמריקני מייקל פלפס עישן סמים; שהנסיך הארי התחפש לחייל נאצי במסיבה; שמשחקי קריקט "נמכרו" ועוד.

פרשת האזנות הסתר

בעקבות תלונות של הנסיך ויליאם על פרסום מידע פרטי, נפתחה באנגליה חקירה משטרתית ראשונה, שהובילה לגילוי שהעיתון ביצע האזנות סתר לבני המלוכה. החקירה המשטרתית הראשונה הובילה לכתבי אישום והרשעות. בעקבות החשיפה, התפטר עורך העיתון דאז, אנדי קולסון, ב-26 ינואר 2007. מאוחר יותר מונה להיות יועץ תקשורת של ראש הממשלה דייוויד קמרון. קולסון נעצר על ידי המשטרה ב-8 ביולי 2011. 
את מקומו ירש קולין מיילר, עורך לשעבר של "סאנדיי מירור" שעבד עד לאחרונה ב"ניו יורק פוסט". עורכים קודמים של העיתון כוללים בין השאר את פירס מורגן ורבקה וייד, שהחליפה את פיל הול בשנת 2000. 
במהלך שנת 2011 נפתחה חקירה משטרתית שנייה בקשר להאזנות סתר שבוצעו עבור כתבים בעיתון. ביולי 2011 התברר כי העיתון הזמין כ-4000 האזנות סתר. בין היתר, התברר שחוקר פרטי פרץ לקו הטלפון של נערה בריטית שנחטפה ונרצחה, מילי דאולר, ומחק הודעות מתא הדואר שלה, ובכך שיבש הליכי חקירה של המשטרה וגרם להוריה של הנערה להאמין שהיא עדיין בין החיים. בהמשך התברר שהעיתון הזמין האזנות סתר גם למשפחות של קורבנות הפיגוע ב-7 ביולי 2005 בלונדון, והאזין לשיחות של משפחות של חיילים שנהרגו בפעולות צבאיות בעיראק ובאפגניסטן, ולשורה ארוכה של ידוענים ונבחרי ציבור. פרסום ההאשמות הוביל לתגובה ציבורית קשה ואובדן הכנסות מפרסום, ומספר מפרסמים גדולים השעו את פרסומותיהם בעיתון. 
בעקבות השערורייה, הודיע ג'יימס מרדוק, בנו של רופרט מרדוק ב-7 ביולי 2011 כי המהדורה של ה-10 יולי 2011 תהיה המהדורה האחרונה של העיתון. סגירת העיתון התקבלה באנגליה בציניות, ופורשה כניסיון של מרדוק לטהר את שמו, לקראת ההחלטה במכרז אלו פנה, לרכישת ענק התקשורת B-SKY-B. בעקבות המשך הלחצים הפוליטיים והציבוריים, הודיע מרדוק ב-13 ביולי 2011 כי הוא מסיר את הצעתו לרכישת רשת סקיי.
בעקבות הפרשה הודיע ראש הממשלה דייוויד קמרון על הקמת ועדת חקירה בראשות שופט, לבחון את הכשלים בחקירה הראשונה של המשטרה, את שנעשה בעיתון, ואת הקשרים בין הון לשלטון ובעיתונות בפרט. ב-17 ביולי 2011, נעצרה המנכ"לית המתפטרת של ניוז אינטרנשיונל רבקה ברוקס בחשד להאזנות הסתר ולעבירות שחיתות. למחרת נמצאה גופתו של שון הור, לשעבר כתב הצהובון ואחד מחושפי האזנות הסתר. ראש הסקוטלנד יארד פול סטיבנסון התפטר מתפקידו בעקבות הפרשה וספיחיה.