google/wiki40b huggingface dataset:
מערבולת אורגון

מערבולת אורגון היא אטרקציית דרכים הממוקמת ליד גולד היל שבאורגון ארצות הברית. במקום זה ניתן להבחין במספר תופעות מעניינות, ביניהן אשליה אופטית של "כביש מכושף", וכן תופעות על-טבעיות נוספות.

תיאור

לפני שהחלה עבודת בנייה כלשהי באתר, נפוצה אגדה שהאינדיאנים קראו לשטח המערבולת בשם "אדמה אסורה" ושסוסים שהתקרבו אליה פנו לאחור וסירבו לעבור דרכה.
בשנת 1904 הוקמה בקתה באתר לצורכי מכס, הבקתה החלה להחליק בשנות העשרה המוקדמות ולנטות בזווית גדולה. פני השטח של המערבולת מכילים עליות וירידות שונות היוצרות אשליה אופטית כאילו עצמים מתגלגלים כנגד כוח הכבידה מעלה. ניתן להבחין בתופעה דומה באתרים אחרים בארצות הברית, וביניהן נקודת המסתורין בסנטה קרוז שבקליפורניה. המערבולת מפורסמת גם בכך שהיא "משנה גובה" - שני אנשים בעלי אותו גובה העומדים במקומות שונים יראו בעלי גובה שונה. ישנם אנשים המאמינים כי תופעה זו מזכירה את חדר איימס, אך מדידות שבוצעו באתר הכשילו תאוריה זו.
מגנטוסטטיקה

מגנטוסטטיקה הוא תחום בפיזיקה העוסק בחקר שדות מגנטיים, עבור זרמים הקבועים בזמן. ענף זה הוא האנלוג המגנטי של תורת האלקטרוסטטיקה, עבורה המטענים נייחים. משוואות המגנטוסטטיקה יכולות לשמש על מנת לחזות אירועים המאופיינים בשינויים מגנטיים מהירים, המתרחשים בזמנים מסדר גודל של נאנו-שניות ואף פחות מכך. יתר על כן, המגנטוסטטיקה מהווה קירוב טוב גם כאשר הזרמים אינם קבועים בזמן- בהנחה שאין מדובר בזרמי AC.
ברייטון אנד הוב אלביון

היסטוריה

הקבוצה, שנוסדה בשנת 1900, העפילה לפוטבול ליג בשנת 1920 יחד עם מועדוני הליגה הדרומית. לליגה האנגלית הבכירה העפילה לראשונה בשנת 1979. ארבע שנים אחר כך, ב-1983, ירדה ברייטון לליגת המשנה, לא לפני שהגיעה לגמר גביע ה-FA באותה עונה. היא פגשה בגמר את מנצ'סטר יונייטד, המשחק לא הוכרע בתום 90 דקות והגיע להארכה. בדקה ה-120 של הארכה, כשהתוצאה הייתה 3-3, החמיץ אחד משחקני הקבוצה שער ניצחון מהזדמנות קורצת והקבוצות נפגשו לגמר חוזר בו נוצחה ברייטון 4-0.
בעונת 1980/81 שיחקו בקבוצה שני שחקני נבחרת ישראל, יעקב כהן ומשה גריאני, אך איש מהם לא זכה להצלחה והם חזרו לישראל אחרי שנה אחת בלבד בברייטון.
בעונת 1987/88 ירדה הקבוצה לליגה האנגלית השלישית, אולם בעונה שלאחריה שבה ועלתה לליגה המשנה. בעונת 1990/91 כמעט ושחזרה את הישגה והעפילה לליגה הבכירה, אולם כשלה במשחקי ההצלבה כאשר הפסידה בגמר הפליאוף לנוטס קאונטי. שנה מאוחר יותר שבה והידרדרה לליגה השלישית.
בשנת 1996 הידרדרה ברייטון עד לליגה הרביעית ובחלוף שנה נוספת ניצלה הקבוצה מירידה לליגת החובבים רק במחזור הסיום.
שנים ארוכות שיחקה הקבוצה באצטדיון גולדסטון גראונד, עד שנאלצה למוכרו בעונת 1996/97 בשל אילוצים כלכליים כבדים. עונה אחת קודם לכן הביא המשבר הכלכלי לירידה לליגה האנגלית הרביעית, ועתה עמדה בפני ירידה משפילה לליגת החובבים. רק תיקו מול הירפורד יונייטד הציל אותה מפרידה מהפוטבול ליג.
בין השנים 1997-1999 חלקה ברייטון אצטדיון יחד עם קבוצת ג'ילינגהאם, כשאחריהם חזרה לברייטון שם שיחקה באצטדיון וית'דין, אצטדיון אתלטיקה במקור שאיננו הולם משחקי כדורגל.
הקבוצה הוסיפה לשחק בליגה הרביעית עד שזכתה בה בסופו של דבר בעונת 2000/01 תחת הדרכתו של המאמן פיטר טיילור. בעונה שלאחר מכן סיימה במקום הראשון בליגה האנגלית השלישית וכך זינקה לליגה השנייה בתוך שנתיים בלבד. ברייטון היא אחד משבעה מועדונים בתולדות הכדורגל האנגלי שהצליחו לסיים במקום הראשון בשתי ליגות שנתיים ברציפות. עם זאת, לא הצליחה הקבוצה לשחזר את ההצלחה ובסוף שנת 2003 ירדה מליגת המשנה חזרה לליגה השלישית. בסוף עונת 2003/04 הצליחה להעפיל בשנית לליגת המשנה בהדרכתו של המאמן, מארק מקגי. הקבוצה שיחקה בליגת המשנה בעונת 2004/05 וסיימה נקודה אחת בטבלה אחד מעל לקו האדום, במקום ה-20: המיקום הגבוה ביותר של הקבוצה ב-14 השנים האחרונות. שנה לאחר מכן נשרה הקבוצה חזרה לליגה השלישית לאחר שסיימה את העונה במקום ה-24 ואחרון.
בסיום עונת 2010/11 שהייתה עונתה החמישית ברציפות של הקבוצה בליגה האנגלית השלישית העפילה הקבוצה בחזרה אל הליגה השנייה לאחר חמש שנות היעדרות ולאחר שהקבוצה הוליכה את הטבלה לאורך כמעט כל שלבי העונה. ביולי 2011 חנכה הקבוצה את אצטדיונה החדש, אצטדיון פאלמר, המסוגל להכיל כ-30,278 צופים.
בעונות 2012/13 ו-2013/14 העפילה ברייטון לפליאוף על ההעפלה לפרמייר ליג אך כשלה בחצי הגמר. ביוני 2016 סיימה הקבוצה את משחק הליגה אחרון שלה מול מידלסבורו בתיקו- בעוד שניצחון היה מבטיח עליה לליגה הראשונה ע"ח מילדסבורו, ברייטון שיחקה בפליאוף על העפלה לפרמייר ליג וכשלה בחצי גמר בפעם השלישית בארבע שנים.
ב-17 באפריל 2017 ניצחה ברייטון את וויגאן 1-2, שלושה מחזורים לסיום העונה, והעפילה לפרמייר ליג ובכך שבה לליגה הבכירה באנגליה אחרי 34 שנות היעדרות.
את עונת 2017-18 סיימה ברייטון במקום ה 15 בפרמייר ליג.
טלעד

זכיינית בערוץ 2

כבר בסוף שנות השבעים התעניינה טלעד בהקמת ערוץ טלוויזיה מסחרי בישראל. בתחילת שנות התשעים שידרגה "טלעד" את מעמדה עם הזכייה במכרז להפעלת הערוץ השני, ואף הייתה הזכיינית הראשונה לשדר ביום פתיחת שידורי הערוץ ב-4 בנובמבר 1993. מאוחר יותר במהלך שנות התשעים המאוחרות רכשה טלעד את זכויות השידור הבלעדיות של ערוצי טלוויזיה המשודרים בלוויין ובכבלים ביניהם: ערוץ ההיסטוריה, ערוץ E!, ערוץ ביוגרפיה וערוץ MGM. 
בראש החברה עמד עד שנת 2004 עוזי פלד. החליפה אותו בתפקיד המנכ"ל דורית ענבר, אחריה רונדה אתר, אחריה דן תדמור וכיום עומדת בראש החברה פנינה אדרי. 
טלעד היא בעלת מערכת הפקות רחבה והפיקה מספר רב של תוכניות, חלקן איכותיות וזוכות פרסים: מעל 10,000 שעות שידור (בכל הז'אנרים) והתמחות בהפקת אלפי פרסומות ומאות תוכניות ספיישל בקנה מידה גדול (קונצרטים, טקסי הענקת פרסים, אירועים, מבצעי התרמה). טלעד גם סיפקה שירותים לאירועים גדולים לרשתות טלוויזיה מובילות בעולם.
כזכיינית ערוץ 2, הפיקה טלעד מספר סדרות טלוויזיה ישראליות בולטות, ביניהן החמישייה הקאמרית, הקומדי סטור, החרצופים, פלורנטין, החיים זה לא הכל ו"עובדה" עם אילנה דיין.
בשנת 2000 התרחבה טלעד ונכנסה לפעילות של שידור רב-ערוצי בכבלים ובלוויין ומאז, היא מפיקה החברה 8 ערוצים: ערוץ !E, ערוץ ביוגרפיה (bio), ערוץ MGM HD ,MGM, ערוץ ההיסטוריה, ערוץ ההיסטוריה HD ושלושה ערוצי MGM בינלאומיים, המופצים ללמעלה מ-100 מדינות ברחבי העולם.
בשנת 2005 הפסידה טלעד במכרז לזכייניות השידור של ערוץ 2, ועל כן בליל ה-29 באוקטובר 2005 הפסיקה לשדר בערוץ 2.

לאחר תקופת הזכיינות

בשנת 2008 טלעד השיקה את ערוץ SHE הפונה לנשים. טלעד הייתה גם בעליו של אתר הספורט ONE.
ב-30 באוקטובר 2011 הודיעה NMC United על כך שהיא רוכשת את טלעד.
בשנת 2012 הודיעה טלעד כי רכשה את הזכויות לערוץ "הופ! ילדות ישראלית".
ב-6 בינואר 2019 נמסר כי החברה רכשה את ערוץ 24. כמו כן רישיון הערוץ שונה להגדרה של ערוץ מסחרי זעיר, דבר האומר כי הערוץ לא מחויב עוד לשדר מוזיקה.
קווין בוניפאצי

קריירת מועדונים

את קריירת הכדורגל שלו החל בשנת 2009 במחלקת הנוער של טור טרה טסטה. בגיל 15 הוא עבר לסיינה, אך עקב פשיטת רגל של המועדון הוא הוחתם בשנת 2014 בטורינו. ביחד עימה הוא זכה באליפות הנוער בעונת 15–2014.
בעונה לאחר מכן, הוא הושאל לבנוונטו מהסרייה ב', שבמדיה ערך את הופעת הבכורה בקריירת הבוגרים שלו ב-20 באוקטובר 2015 במשחק נגד פוג'ה. בינואר 2016, הוא הושאל לקזרטנה. ב-14 בפברואר, הוא הבקיע את שערו הראשון בקריירה במשחק הבית נגד יובה סטאביה, שנגמר בתוצאת תיקו.
ב-19 ביולי 2016, טורינו הודיעה שהיא משאילה אותו לספאל מהסרייה ב'. את הופעת הבכורה שלו בספאל ערך ב-22 באקוטובר בניצחון הבית 1–3 על קארפי. הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון החוץ 1–2 על סיטאדלה. ב-17 במרץ 2017, טורינו הודיעה על הארכת החוזה של בוניפאצי במועדון עד שנת 2022.
לבסוף, לאחר מספר השאלות לאורך השנים, בוניפאצי שב לטורינו וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק נגד קארפי במסגרת הגביע האיטלקי. את הופעת הבכורה שלו בליגה הבכירה ערך ב-31 במרץ 2018, כשנכנס כמחליף של ניקולאס נקולו בניצחון החוץ 0–4 על קליארי.
ב-16 באוגוסט 2018, הוא חזר לספאל בהשאלה עם אופציית רכישה, ובנוסף לטורינו תהיה את האופציה בעתיד לרכוש אותו בחזרה. ב-20 באוקטובר, הוא כבש את שערו הראשון בסרייה א' בניצחון החוץ 0–2 על רומא; משחק זה היה גם משחקו הראשון בבכורה המחודשת של בוניפאצי במדי ספאל.
חננאל אתרוג

קורותיו

נולד בירושלים למנחם ולחוה אתרוג. למד במדרשיית נעם, בישיבת שבי חברון ובישיבת מרכז הרב. את שירותו הצבאי עשה בחטיבת גולני. לאחר נישואיו חזר לישיבת שבי חברון כר"מ. כמו כן לימד בישיבת ניר קריית ארבע ובישיבת מעלה חבר.
ב-2003, אחרי אירוע מוחי שעבר ראש הישיבה הרב משה בלייכר, מונה לממלא מקומו. מלמד בישיבה גמרא, אמונה ותנ"ך. 
נשוי לנעמה לבית ציפסר ומתגורר בקריית ארבע.
סומלים

היסטוריה

ההיסטוריה של סומליה נמשכת עד להאלף ה-5 לפנה"ס, ואף מעבר לכך, עם עדויות ארכאולוגיות של ציורי מערות וקברים עתיקים. בימי קדם העם הסומלי היה מאוד מרכזי בסחר בין קרן אפריקה לשאר העולם העתיק. הסומלים היוו מקור מרכזי לסחר במור ובתבלינים- מוצרים שנחשבו למותרות בעולם העתיק. עם הולדת האסלאם, סוחרים רבים סחרו עם חצי האי ערב והביאו איתם לסומליה את הדת החדשה. המוסלמים שנרדפו בחצי ערב היגרו לסומליה ושם ביססו את האסלאם.
ביקור אחרון במוסקבה

פרטים אוטוביוגרפיים

מישקה בן דוד שירת ב"מוסד" בתפקידי שטח, מודיעין ופיקוד, והגיע לדרגה גבוהה בו. עקב כך עולה השאלה, בעקבות כל רומן על "המוסד" שהוא מפרסם, עד כמה הרומן אכן מעוגן במציאות. בן דוד נותן תשובה חלקית לכך בפתח הספר. בהמשך להודעה השגרתית, לפי כל קשר, בין עלילת הספר והדמויות שבו למציאות, הוא מקרי בהחלט, מופיעה ההסתייגות: "עם זאת, פרקים מעברם של הורי המחבר טרם עלייתם ארצה שימשו השראה לחלק מהנושאים, תוך שינוי פרטים, שמות ומקומות".
פה ושם מבצבצים בסיפור פרטים אוטוביוגרפיים נוספים. דוגמאות: שליין נזכר בלחימתו במלחמת יום הכיפורים: "חמישה שבועות לא הייתי בבית. חזרתי עם זקן עבות, כי את כלי הגילוח שכחתי כשגויסתי"; לבן דוד סיפור דומה: "מאז יום כיפור אני עם זקן - שכחתי לקחת כלי גילוח איתי למלחמה וחזרתי מזוקן". בהמשך נזכר שליין בתקופה שבה פיקד על מוצב החרמון לאחר מלחמת יום הכיפורים, ופרט זה תואם את קורות חייו של בן דוד. האם אירח שם את עמוס לוינברג לאחר שחזר מהשבי, כפי שמתואר בסיפור (בלי לנקוב בשמו)? אין לדעת. 
השאלה עד כמה הספר מחובר למציאות עלתה בראיון שנתן בן דוד לדן שילון וטלי מורנו. בן דוד הבהיר: "זה סיפור בדיוני, לא היה גיבור כזה, לא קרו דברים כאלה וכו'. אבל כיוון שאני מכיר את המציאות הזאת, אז כל המיליה, כל מה שמסביב, שיטות הפעולה, איך עושים דברים, מה מרגישים האנשים וכו', אלה דברים שדי דומים למציאות".

זוגיות

הרומן מקדיש מקום נרחב לתיאור הזוגיות של הדמויות הראשיות בו. זו של דני שליין עם אשתו אורנה, שממנה התגרש ועם בת זוגו הנוכחית, נטלי; זו של הוריו של שליין, הנשואים עשרות שנים, עד לפטירתו של האב ואף זו של אמו שקדמה לפגישתה עם אביו; במידה מסוימת מספר גם הגנרל החוקר את שליין על אשתו. אין אלה בהכרח סיפורי זוגיות מאושרת - בוודאי לא הזוגיות של שליין עם אורנה, שהסתיימה בגירושים, אך גם על הזוגיות של הוריו מעיבה עננה, והיא אהבתה של האם לאהוב נעוריה. גם בזוגיות המאושרת של שליין עם נטלי יש מכשול - היותה נשואה לאחר.
הגביע הקונטיננטלי בהוקי קרח

פורמט

התחרות החלה בעונת 1997/98 עם 42 מועדונים מ-26 מדינות, אשר התרחב ל-48 קבוצות בשנתיים שלאחר מכן. הטורניר שוחק עם שלושה סיבובי מוקדמות, כאשר המנצחות מתקדמות לשלב הבא. שלושת המנצחים של הסיבוב השלישי עולות לחצי הגמר, יחד עם המועדון המארח את הטורניר. הסיבוב הראשון נערך בספטמבר, השני באוקטובר, השלישי בנובמבר והגמר בדצמבר.
בעונת 2000/01, כאשר הופסקה ליגת ההוקי האירופית, הגביע הפך בפועל לטורניר העיקרי באירופה. הפורמט נשאר אותו הדבר, עם 36 קבוצות מ-27 מדינות.
עם חידוש, גביע האלופות האירופי בעונת 2004/05, השתתפו כל האלופות משש המדינות המדורגות במקומות הגבוהים ביותר של  IIHF וכללה קבוצות הוקי קרח חזקות כדוגמת דינמו מוסקבה וקבוצת זבולן.

גביע הפדרציה

גביע הפדרציה היה טורניר רשמי אירופי בהוקי קרח שנוצר בשנת 1995 והיה לטורניר ההוקי קרח המשני ושוחק במשך 2 עונות. בשנה הראשונה של התחרות, 13 מועדונים מ-12 מדינות מזרח אירופה השתתפו בטורניר.

ישראל בגביע הקונטיננטלי

הקבוצות הישראליות שנטלו חלק בטורניר השתתפו בשלבי הבתים של הטורניר ומעולם לא הצליחו להעפיל לשלב הבא. הן תמיד סיימו במקום השלישי או הרביעי והאחרון בבית, שאינם מעניקים זכות העפלה לשלב הבא. 
הישראלית הראשונה שנטלה חלק בטורניר הייתה קבוצת ירושלים ליאונס  בעונת 1997/98 שלא הצליחה להעפיל משלב הבתים של הטורניר.
בעונת 1998/99 השתתפה קבוצת מכבי עמוס לוד שסיימה במקום השלישי בבית. היא גם נטלה חלק בעונת 2001/02 ו-2005/06 אך לא הצליחה להעפיל לשלב הבתים השני.
בעונת 2000 השתתף מועדון הוקי מטולה אך סיים במקום הרביעי האחרון בבית ללא נקודות לאחר שהפסידה בכל המשחקים נגד יריבותיה (הישג שחזר, על עצמו גן בעונת 2012/13). כך היה גם עם מונפורט מעלות בעונות 2002/03 ו-2003/04.
בעונת 2009/10 השתתפה קבוצת אייסטיים הרצליה בטורניר אך אף היא לא הצליחה להעפיל על הישגי הקבוצות הישראליות האחרות ולאחר סדרת הפסדים סיימה גם היא במקום הרביעי בשלב הבתים הראשון. גם בעונה הבאה, מועדון הוקי בת ים שחזר את הישגי הרצליה מהעונה הקודמת והודח כבר בשלב הבתים (כך היה גם בעונת 2016/17).
בעונת 2015/16 השתתפה בטורניר קבוצת ראשון דווילס אך גם היא לא הצליחה לשבור את המחסום ולהעפיל לשלב הבא.
רלף אליסון

ביוגרפיה

רלף וולדו אליסון, שנקרא על שם ראלף וולדו אמרסון, נולד באוקלהומה סיטי. אביו מת כשהיה בן שלוש ורק לאחר שנים אליסון גילה שאביו תמיד קיווה שיהפוך למשורר. אליסון החל בלימודי מוזיקה במכללה של שחורים באלבמה אך בזמנו החופשי בילה בספרייה בקריאת קלאסיקות מודרניסטיות. אליסון סיפר על עצמו שחווה התעוררות כשקרא את הפואמה ארץ הישימון מאת טי אס אליוט. לאחר מכן עבר לניו יורק ולמד פיסול וצילום, שם פגש את ריצ'רד רייט, אשר עודד אותו לכתוב. מ-1937 עד 1944 אליסון פרסם סיפורים קצרים וביקורות במבחר מגזינים, ובמהלך מלחמת העולם השנייה התגייס לצי הסוחר של ארצות הברית.
בתום המלחמה אליסון התחתן, ומ-1947 ועד 1951 הוא השקיע את רוב זמנו ומרצו בכתיבת "האדם הבלתי נראה" (Invisible Man). הרומן יצא לאור ב-1952 ומתמקד בחוויותיו של גבר שחור התר אחר זהות ומקום בחברה האמריקאית של שנות השלושים. הספר נכתב בגוף ראשון, ולדמות הראשית - הוא האדם הבלתי נראה - אין שם. ישנם כמה קווי דמיון בין חוויותיה של הדמות הראשית לחייו של אליסון עצמו - החל מהלימוד במכללה של שחורים בדרום ארצות הברית ועד המעבר לניו יורק - אך בספר משולבים גם אלמנטים סוריאליסטיים ואבסורדיים המציגים באופן סמלי את מעמדו של האדם השחור בארצות הברית. האדם השחור בלתי נראה במובן המטאפורי - החברה הלבנה מסרבת לראות אותו או להכיר בו. בנוסף לכך הספר עוסק גם בהבדלים בין הגזענות בדרום ארצות הברית לבין הגזענות בצפון ארצות הברית, במלחמות הפנימיות של האינטלקטואלים השחורים, ובנושאים כגון גילוי עריות, טיפול בשוק חשמלי ומוזיקת ג'אז.
ב-1958, לאחר ההצלחה האדירה של "האדם הבלתי נראה", אליסון החל לכתוב רומן נוסף. הוא כתב יותר מ-2000 עמודים מהספר אך לא הצליח לסיים אותו עד מותו ב-1994, יותר משלושים שנה אחרי שהתחיל לכתוב אותו. קטעים מהספר פורסמו לאחר מותו, כ-"ג'ונטינת" (Juneteenth) ב-1999, ובאופן נרחב יותר כ-"שלושה ימים לפני הירי" (Three Days Before the Shooting) ב-2010.
פרט לכתיבתו אליסון גם עסק בפיסול, צילום, נגינה והוראה במבחר אוניברסיטאות בארצות הברית. ב-1969 קיבל את מדליית החירות הנשיאותית בארצות הברית ושנה לאחר מכן הוענק לו תואר אביר במסדר האמנויות והספרות הצרפתי. בשנת 1992 זכה בפרס אניספילד-וולף על מפעל חיים (הראשון שחולק אי פעם, והיחיד נכון ל-2016). אליסון נפטר ב-1994 מסרטן הלבלב ונקבר בשכונת וושינגטון הייטס בניו יורק.
יובל דור

ביוגרפיה

דור נולד בחולון. למד מוזיקה ופסנתר אצל פרופ' שור ואצל פרופ' אריה ורדי, תואר ראשון בפסיכולוגיה מאוניברסיטת בר-אילן, ותואר שני בתרפיה בשילוב אמנויות וחינוך יצירתי בשלוחה הישראלית של לסלי קולג' בוסטון ארצות הברית. התמחה ב"תקשורת מקרבת".
דור שירת בלהקת חיל התותחנים, בתוכניותיה "פגז ראשון" (1969) ו"לה בומבה" (1970). בלהקה פגש לראשונה את עמי מנדלמן ואת קיקי רוטשטיין, והשלושה הקימו ב-1972 את שלישיית הזמר "אף אוזן גרון" שהתפרסמה בשיר "שלא ייגמר לי הלילה". יחד עם חבריו לשלישייה ועם הזמרת שלומית אהרון, לה היה נשוי, הפכו לאחד מהרכבי הבידור המוזיקלי המצליחים ביותר בישראל, "הכל עובר חביבי".
"הכל עובר חביבי" זכתה פעמיים בפרס כינור דוד ובתואר להקת השנה, וייצגה את ישראל בשיר "הלילה" בתחרות האירוויזיון 1981 שנערכה בדבלין שבאירלנד.
"חביבי" הקליטו 11 אלבומים. יובל דור כתב והלחין רבים משירי הלהקה, בהם "בלוז מדרגות הרבנות" שכתב אמנון דנקנר, "תלווי אותי" ו"מכאן ועד מחר" שכתבה רחל שפירא ו"הלילה" שכתב דור עם שלומית אהרון והלחין שוקי לוי.
הלהקה שבה לבמה בשנים 2007 ו-2008 לאחר כמה שנות היעדרות, למספר הופעות חד פעמיות.
כשחקן השתתף יובל דור במחזות הזמר "עלובי החיים" ו"אחים בדם" בשלהי שנות ה-80. כמו כן דיבב בעברית, דמויות מסדרות טלוויזיה ובסרטים מצוירים כמו "ספר הג'ונגל", "סוד הממלכה הקסומה", "רובוטס", "אגדות אנדרסן", "על כלבים וגנבים" ואת שרק בסרטים "שרק", "שרק 2", "שרק השלישי" ו"שרק לנצח".
משנת 1992 התמחה יובל דור, במקביל ליצירתו המוזיקלית, במופעים אישיים וסדנאות העוסקים בפיתוח מודעות בתוך קשר, "תקשורת מקרבת" והשכנת שלום.
יובל דור הוא אחיו של המוזיקאי גיל דור ואביהם של השחקנית טליה דור והמתופף דניאל דור.
סיבור ארנה

היסטוריה

בספטמבר 2015, הארנה אירחה לראשונה טורניר טניס לגברים במסגרת אליפות סנקט פטרבורג הפתוחה.
ב-18 בדצמבר 2016 הארנה אירחה את אחד מתחרויות MMA הגדולות ברוסיה, במסגרת "Absolute championship berkut" שאסף קהל של יותר מ-5 אלף צופים.
בעבר, במקום שבו ניצב כיום "סיבור ארנה" שימש השטח את "האצטדיון על שם קירוב". הארנה שימשה כאולם הבית של קבוצת הכדורסל ספרטק סנקט פטרבורג בשנות התמודדותה בליגת העל הרוסית.
בריכת יער

בריכת יער המוכרת גם בשם הישן בריכת עטא (מערבית: בירכּת עטא או באנגלית: Birket Ata), היא שלולית חורף, המתמלאת מים בעונת החורף.
צמחייה מיוחדת נמשכת אליה ובעלי חיים אופייניים לה שוהים בה. היא חלק מפארק השרון, גן לאומי לצד כביש 4, כביש  תל אביב חיפה. הבריכה היא שריד לביצות, שכיסו את כל האזור. הביצות האלה יובשו וברכת עטא היא השריד הגדול ביותר לביצות אלה.
יער בריכת עטא הוא חלק מיער חדרה שהתפרסם באידיליה "ביער בחדרה" של המשורר דוד שמעוני.

תיאור המקום

ברכת יער היא שטח קערורי המוצף מי-גשם בחורף. מי גשמים מתנקזים אליה מהשטח הקרוב, בייחוד מכיוון מזרח. זרמי המים נתקלים במחסום החוליות ונאגמים. קרקע הבריכה וסביבתה הקרובה, היא קרקע כבדה, המורכבת מטין מיובש, המונע את ספיגת המים וכך נוצר אגן הניקוז ובעקבותיו  הבריכה. בקיץ הבריכה מתייבשת כמעט לגמרי בשל שאיבת המים להשקיית עדרי צאן ובקר של משפחות בדואיות אחדות שהגיעו למקום בשנות ה-70 מהנגב. הסביבה של פארק השרון מורכבת מחולות הסופגים את המים בקרקע, באופן יעיל ביותר ולכן גודלה של הבריכה אינו גדול.
בבריכה ובביצה שסביבה גדלה צמחייה אוהבת מים ועופות הבאים לַחְנוֹת בה, לבלות את החורף ואף לדגור במקום. הצמח האופייני לביצה הוא בוציץ סוככני, השולט ומהווה חגורה בפני עצמו. עוד אפשר להבחין במקום באגמון האגם, דוחן זוחל ודמסון כוכבני.

פרק מתולדות היישוב

בריכת יער היא שריד לביצות חדרה. באזור זה היו במאה הקודמת ביצות. מקור ליתושי הקדחת שפגעה ביישובים הערבים עד כלותם ואשר עשו שמות במתיישבי חדרה הראשונים. כדי להלחם בקדחת החליטו אנשי חדרה למסור חלק מאדמות הביצות לידי הנדיב הידוע, הברון רוטשילד.

בשנת 1895 הסכים הנדיב, לאחר הפצרות רבות של מתיישבי חדרה ואגודת חובבי ציון, מייסדת המושבה, להתחיל בנטיעת האקליפטוס באזור הביצה. הסופר משה סמילנסקי ממייסדי חדרה מספר כי בקיץ 1896 הגיעו מאות "פועלים שחורים ממצרים, מומחים ליבוש ביצות ומנוסים בו וניגשו אל המלאכה". חלקם נפגעו ממחלת הקדחת ובסופו של דבר  נטעו במקום עצי אקליפטוס רבים והביצות יובשו. בעיתון מאותה תקופה מסופר:
העבודה במושבה (חדרה) לייבש הבצות, אשר לקח עליו הנדיב, הולכת בזריזות: מאתיים אלף אלוני אקליפטוס יטעו שמה במרחק חמשה-עשר מטר בין אילן לאילן, למען יוכלו לזרוע בין האילנות.
— 78 טיולים ברחבי ישראל, צבי אילן, עם עובד, תל אביב, 1977
מדריך זאב וילנאי משנת 1941 מספר כי "בימות הגשמים, בעונה גשומה מאד, המים מהביצה הזאת היו שוטפים את הכביש" (כביש חיפה-תל אביב, כביש 4, נסלל בשנת 1936).
עובד יושע

עובד יושע (3 בנובמבר 1956 - 7 באוגוסט 2003) היה  כלכלן ישראלי, פרופסור חבר באוניברסיטת תל אביב וראש התוכנית ללימודי תואר שני ודוקטורט בבית הספר לכלכלה של האוניברסיטה. הוכר כחלל צה"ל לאחר שנפטר ממחלת הסרטן, שנגרמה כתוצאה מצלילות שעשה בנחל קישון במסגרת שירותו כקצין בחיל הים.

ביוגרפיה

עובד יושע, נקרא על שם עובד לדיז'נסקי בן המושב של אמו. נולד ברחובות, אביו, נסים יושע,  שירת כדיפלומט במשרד החוץ ועימו נדדה המשפחה להולנד, שוודיה, ירושלים, איטליה, חוף השנהב וקפריסין. יושע למד בבית הספר האנגלי במילאנו, בבית הספר האמריקאי ברומא ב-lycee באבידז'אן (חוף השנהב) ובתיכון ברחובות. בתחילת 1975 התגייס לצבא ושובץ בשייטת ספינות הטילים, לאחר כשנה התקבל לקורס חובלים אותו סיים בהצלחה. הוא שירת בתחילה כקצין באח"י געש בתפקיד קצין גנ"ק והתקדם עד לדרגת רס"ן ופיקוד על אח"י חנית. במהלך שירותו הצבאי נחשף פעמים רבות לזיהומים בנחל קישון ובנמל חיפה, שהיו הגורמים לפרוץ מחלת הסרטן אצלו, שנים אחר כך. 
ב-1984 יושע סיים תואר ראשון בכלכלה ומנהל עסקים באוניברסיטת בר-אילן, במסגרת מיוחדת של לימודים לקציני צה"ל. לאחר שחרורו ב-1986 המשיך ללימודי תואר שני בכלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים אותם סיים ב-1988. את לימודי הדוקטורט עשה באוניברסיטת הרווארד לאחר שקיבל מלגה מקרן פולברייט. 
יושע עבד שנתיים כחבר סגל זוטר באוניברסיטת בראון, וב-1994 חזר לישראל, והחל ללמד באוניברסיטת תל אביב. משנת 1998 עמד בראש התוכנית ללימודים מתקדמים בחוג לכלכלה, ובשנת 2002 מונה לפרופסור חבר. במקביל, שימש כיועץ במחלקת המחקר של בנק ישראל עד שנת 2000 ולאחר מכן כמנהל משותף של פורום ספיר למדיניות כלכלית. 
מחקריו באקדמיה התרכזו בענף הכלכלה הפיננסית ושוק ההון, הוא עסק במחקר השוואתי על מערכות פיננסיות, בהפרטת בנקים ומנגנוני פיקוח. יושע תרם להפיכת המחקר על המערכת הפיננסית לחלק בלתי נפרד מהמחקר השוטף שנעשה בבנק ישראל על המשק הישראלי, והיה בעל השפעה רבה על ועדות ציבוריות ורפורמות שנעשו בשוק ההון הישראלי. תחום אחר בו עסק היה בחלוקת סיכונים בין מדינות ואזורים, ולמחקריו בתחום השפעה על מדיניות פיסקלית של מדינות.  
לאורך השנים, פרסם כ-30 מאמרים בכתבי עת כלכלים אקדמאיים, כולל ביוקרתיים ביותר כגון:   Quarterly Journal of Economics ו-Journal of Political Economy. 
אצל יושע התגלה גידול סרטני מסוג קרצינומה בוושט, הוא עבר מספר ניתוחים וטיפולים אך לבסוף נכנע למחלה באוגוסט 2003. הוא הותיר אחריו רעייה ו-3 ילדים. לאחר מותו הכיר בו משרד הביטחון כחלל צה"ל בהתאם להמלצת ועדת שמגר.
טעות - לעולם חוזר

טעות – לעולם חוֹזֵר (בראשי תיבות: טל"ח) הוא ביטוי שמשמעותו היא כי במקרה של טעות, רשאי השוגה לחזור בו מטעותו בכל שָלָב. מקובל לציין 'טל"ח' (ובהשפעת האנגלית 'ט.ל.ח.'; כתיב זה שגוי ואינו תואם את כללי האקדמיה ללשון) בשוליהם של מחירונים, דפי חשבון ומסמכים עסקיים דומים, כדי להבהיר שטעות שנפלה בהם בתום לב לא תחייב את הטועה. לביטוי זה משמעות חוזית, משום שהצגת מחירון או הגשת חשבון הן חלק מהמהלכים הכרוכים בכריתת חוזה ובמימושו, כך שטעות עלולה להפוך למחייבת ללא הסתייגות זו. השימוש בביטוי על גבי חשבונות בישראל הוא בעקבות הביטוי באנגלית, המשמש בעיקר בבריטניה ובאירלנד, Errors and Omissions Excepted שנכתבות בקיצור E&OE.
בהשאלה משמש הביטוי המשובש במכוון "טעות לעולם חוזרת" כדי להנהיג מידת הבנה וסלחנות כלפי טעויות, משום שהן כביכול חלק בלתי נפרד מהחיים ועל כן נסלחות.

ביהדות

צורה דומה של הביטוי מופיעה לראשונה בתלמוד הבבלי, אך במשמעות שונה: הטועה מחויב לחזור ולתקן (ולכן הטועה הוא החוזר). במסגרת דיון בדיני אונאה נאמר "ואמר רב נחמן: לא שנו אלא לוקח, אבל מוכר – לעולם חוזר". הצירוף "לעולם חוזר" נפוץ מאוד בספרות התלמודית בהלכות קנייה ומכירה. רמב"ם חזר על עיקרון זה בהלכות מכירה שבמשנה תורה, וכתב: "במה דברים אמורים, בלוקח, שהרי המקח בידו ומראהו.  אבל המוכר חוזר בהוניה לעולם", וכן "הַמּוֹכֵר לַחֲבֵרוֹ בְּמִדָּה, בְּמִשְׁקָל אוֹ בְּמִנְיָן, וְטָעָה בְּכָלְשֶׁהוּ - חוֹזֵר לְעוֹלָם, שאין הוניה אלא בדמים; אבל בחשבון, חוזר". [חושֶׁן מִשְׁפָּט רלב, א']. 
נוסף על מקרי הונאה, הביטוי נקשר לכללי הקריאה בתורה. קיים כלל האומר שאם במהלך קריאת התורה טועה שליח הציבור, עליו לחזור לתחילת הפסוק ולקרוא שוב; בלשון הרמב"ם: "אם טעה בה, לעולם חוזר" (משנה תורה, ספר האהבה, הלכות תפילה פרק י').
אברהם הלוי פרנקל

קורות חיים

פרנקל נולד ב־17 בפברואר 1891 במינכן שבגרמניה. למד באוניברסיטאות של מינכן, מרבורג, ברלין וברסלאו (החלפת אוניברסיטאות הייתה מקובלת בקרב הסטודנטים בגרמניה באותה עת). בשנת 1914 קיבל תואר דוקטור למתמטיקה מאוניברסיטת מרבורג, על עבודה בהנחייתו של קורט הנסל.
במהלך כל מלחמת העולם הראשונה לחם פרנקל בשורות הצבא הגרמני.
בשנת 1919 החל ללמד באוניברסיטת מרבורג, ובשנת 1922 נתמנה לפרופסור שם. בשנת 1920 נשא לאישה את מלכה וילהלמינה בת משה מאיר מאוריס פרינס. משנת 1920 ואילך היה חבר בחבר הנאמנים של בית המדרש לרבנים בברלין. בשנת 1926 ביקר בארץ ישראל. בשנת 1928 עבר לאוניברסיטת קיל והתמנה בה לפרופסור. באותה שנה התמנה, לאחר התייעצות בכתב עם הרב קוק, גם לפרופסור באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1929 עלה פרנקל ארצה לאחר שזכה לחופשה בת שנתיים מאוניברסיטת קיל. בין השנים 1932–1933 קבל חופשה מהאוניברסיטה העברית ושב לקיל. בשנת 1933, עם עליית היטלר לשלטון ופיטורי מרצים יהודיים שב ארצה והשתקע בה באופן קבוע. היה הדיקן הראשון של הפקולטה למתמטיקה ומדעי הטבע, ורקטור האוניברסיטה בשנים 1938–1940. הוא המשיך ללמד באוניברסיטה העברית עד לפרישתו לגמלאות ב־1959. לאחר מכן המשיך ללמד באוניברסיטת בר-אילן.
בתחילת דרכו עסק באלגברה וחקר את תורת החוגים. תרומתו העיקרית היא ליסודות תורת הקבוצות, ובשנת 1919 פרסם את ספרו הראשון בתחום זה, Einleitung in die Mengenlehre (מבוא לתורת הקבוצות). בשנים 1922–1925 הצטרף למאמץ להעניק ביסוס אקסיומטי לתורת הקבוצות, כדי למנוע את הפרדוקסים שפגעו בה. במסגרת פעילותו זו, חידד את מערכת האקסיומות של צרמלו והוסיף לה את אקסיומת ההחלפה. מערכת אקסיומות זו ידועה בשם "אקסיומות צרמלו-פרנקל" או בקיצור ZF, והיא הבסיס לתורת הקבוצות האקסיומטית. פרנקל פרסם ספרים אחדים בתורת הקבוצות, ובהם Abstract Set Theory‏ (1953) ו-Foundations of Set Theory‏ (1958, יחד עם יהושע בר-הלל ועזריאל לוי).
פרסם גם מאמרים העוסקים בהיסטוריה של המתמטיקה, ובהם ביוגרפיה של גאורג קנטור.
פרנקל פעל להנחלת הידע המתמטי לציבור הרחב. הוא היה מיוזמי "המרכז להשכלת העם", היה עורך מדור המתמטיקה באנציקלופדיה העברית וכתב ערכים רבים בתחום זה (למשל, הערכים "גאומטריה" ו"לוח"). כתב גם את הערך "תורת הקבוצות" באנציקלופדיה בריטניקה. בשנות החמישים יצא לאור ספרו "מבוא למתמטיקה" (בחמישה כרכים), שהוא סקירה עבור הקורא הכללי על יסודותיה והתפתחותה של המתמטיקה המודרנית, והוא הראשון מסוגו שנכתב בעברית.
פרנקל היה ציוני נלהב. היה חבר בוועד הלאומי ופעיל בתנועת "המזרחי". הוא יצא בקריאה עם ד"ר אהרן ברט והרב ישעיהו שפירא לסייע לארגון "אליצור". היה קנאי לשפה העברית, ונהג להעיר על ביטויי לשון צורמים כמו "להתקדם אחורה".
בשנת 1956 הוענק לו פרס ישראל בתחום המדעים המדויקים. 
בשנת 1960 נבחר כחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. 
פרנקל הוא דודו של המתמטיקאי אביעזרי פרנקל.
הוא נפטר בירושלים ב-15 באוקטובר 1965. נטמן בהר המנוחות. 
בשנת 1967 יצא לאור ספרו האוטוביוגרפי Lebenskreise ("במעגלי החיים"), ובשנת 2016 יצא תרגום לאנגלית של הספר.