המהפכה הדיגיטלית

המונח המהפכה הדיגיטלית מתייחס למעבר מטכנולוגיה אלקטרונית-אנלוגית לטכנולוגיה דיגיטלית אשר החל בשנות ה-80 של המאה ה-20.
בדומה למהפכה החקלאית ולמהפכה התעשייתית, המהפכה הדיגיטלית מסמנת את תחילתו של עידן המידע. מרכז מהפכה זו הוא הייצור ההמוני והשימוש הנרחב במעגלי לוגיקה דיגיטלית והטכנולוגיות הנגזרות ממנה, כולל מחשב, טלפון סלולרי, ופקס.

רקע (1947 עד 1979)

בשנת 1947 הומצא הטרנזיסטור, אשר היה לרכיב המפתח בכל האלקטרוניקה המודרנית, והוביל את הדרך לפיתוח מחשבים דיגיטליים מתקדמים.
בשנות החמישים והשישים היו רק לצבאות, לאוניברסיטאות, למוסדות ממשל ולארגונים מסחריים גדולים מערכות מחשב. כמו כן בתחילת שנות ה-70 רשת האינטרנט פותחה לשימוש צבא ארצות הברית.
המחשבים האישיים הראשונים יצאו בשנות ה-70, ובמהלך שנות השבעים והשמונים הם הפכו נפוצים יותר ויותר.

שנות השמונים

בשנות ה-80 הושק לראשונה המחשב האישי. במהלך שנות ה-80 חברת מוטורולה השיקה את הטלפון הנייד הראשון.
בשנות ה-80 של המאה ה-20 מחשבים הפכו לראשונה למכשיר מוכר היטב בקרב הציבור הרחב במדינות המפותחות, ומיליוני אנשים החלו לרכוש מחשבים לשימוש ביתי. בין השנים 1982 ל-1994 נרכשו כ-17 מיליון מחשבי קומודור.
בשנת 1989 הציע לראשונה מדען המחשב האנגלי טים ברנרס-לי את ה-World Wide Web אותה יפתח בשנים הבאות.
עד סוף שנות ה-80 ידע במחשבים הפך הכרחי עבור משרות רבות.

שנות התשעים

בשנת 1992 הושק ה-World Wide Web ועד 1996 האינטרנט הפך למיינסטרים כאשר באותה העת בתי עסק רבים ברחבי העולם החלו לראשונה להקים אתרי בית משלהם. עד שנת 1999 כמעט בכל מדינה בעולם היה חיבור לאינטרנט, ומעל למחצית מהאוכלוסייה האמריקנית השתמשה באינטרנט באופן יומיומי.
בעוד שבשנת 1989 רק 15% ממשקי הבית בארצות הברית החזיקו בבעלותם מחשב אישי, עד שנת 2000 51% ממשקי הבית בארצות הברית החזיקו בבעלותם מחשב אישי.
במהלך שנות ה-90 הטלפונים הסלולריים הפכו נפוצים במדינות המערב.

העשור הראשון של המאה ה-21

בתחילת העשור הטלפונים הסלולריים הפכו נפוצים בעולם כמו מחשבים אישים. הטלפונים הסלולריים הפכו גם הרבה יותר מתקדמים מאשר הטלפונים הסלולריים שהיו נפוצים בשנות ה-90.
בעוד ששליחת הודעות טקסט הייתה אפשרות קיימת בטלפונים הסלולריים בשנות התשעים פיצ'ר זה הפך נפוץ רק בתחילת שנות ה-2000, כאשר שליחת הודעות טקסט הפכה לתופעה תרבותית.
המהפכה הדיגיטלית הפכה לגלובלית במהלך העשור - בעוד שבשנות ה-90 המהפכה הדיגיטלית השפיעה בעיקר על החברה בעולם המערבי, בעשור הראשון של המאה ה-21 המהפכה הדיגיטלית התפשטה גם להמונים בעולם המתפתח.
בסוף שנת 2005 כמות משתמשי האינטרנט בעולם הגיעה למיליארד, ו -3 מיליארד אנשים ברחבי העולם השתמשו בטלפונים סלולריים עד סוף העשור. HDTV הפך לפורמט הטלוויזיה הסטנדרטי במדינות רבות עד סוף העשור.

העשור השני של המאה ה-21

ב-2012 היו מעל ל-2 מיליארד משתמשי אינטרנט בעולם - פי שניים מכמות משתמשי האינטרנט ב-2007.
ב- 2015 כמות משתמשי האינטרנט שמתחברת לאינטרנט באמצעות מחשבי לוח וטלפונים חכמים עלתה על כמות משתמשי האינטרנט שמתחברת לאינטרנט באמצעות מחשבים אישיים. ב-2016 מחצית מאוכלוסיית העולם הייתה מחוברת לאינטרנט.

השפעות חברתיות-כלכליות

היבטים חיוביים למהפכה הדיגיטלית כוללים יכולת לשמור על קשר הדוק יותר, תקשורת קלה יותר, וחשיפת מידע שבעבר משטרים טוטליטריים היו מסוגלים להסתיר בקלות רבה יותר. מיצ'יו קאקו ציין בספרו "הפיזיקה של העתיד" כי כישלון הניסיון להפיל את שלטונו של מיכאיל גורבצ'וב ב-1991 נבע בעיקר מקיומם של טכנולוגיות כמו מכשיר הפקס והמחשב שחשפו מידע מסווג. התקוממויות האביב הערבי נגד השלטון המדכא התקיימו בעיקר הודות לרשתות החברתיות והטלפונים החכמים.
ההשפעה הכלכלית של המהפכה הדיגיטלית לאורך השנים היא עצומה. ללא ה-World Wide Web ‏(WWW), לדוגמה, הגלובליזציה ומיקור החוץ לא היו ברי ביצוע באופן בו הם מתקיימים כיום. המהפכה הדיגיטלית שינתה באופן מהותי את האינטראקציה בין אינדיבידואלים לחברות/תאגידים. חברות אזוריות קטנות קיבלו לפתע גישה לשווקים גדולים בהרבה. מושגים כגון שירותים וייצור לפי דרישה והירידה הדרסטית בעלויות הטכנולוגיה אפשרה חידושים בכל תחומי התעשייה וחיי היומיום.
היבטים שליליים למהפכה הדיגיטלית כוללים בין היתר היחשפות לעודף מידע, עברייני אינטרנט, עלייה במקרים של בידוד חברתי, וצריכה מוגברת של מדיה. בסקר שנערך בארצות הברית על ידי העיתונים The Atlantic ו-National Journal בו השתתפו אישים בולטים בתקשורת האמריקנית, 65% ציינו שהאינטרנט פוגע בעיתונות יותר מאשר הוא תורם לעיתונות משום שהאינטרנט מאפשר לחובבים רבים במיוחד להפוך לעיתונאים, ומשום שהוא גורם להיווצרות כמות גדולה בהרבה של תאוריית קונספירציה.

שיתוף מידע ופרטיות

המהפכה הדיגיטלית גרמה גם להיווצרות חששות לגבי סוגיית הפרטיות של אינדיבידואלים בעידן הדיגיטלי. היכולת לאחסן כמויות עצומות של מידע מגוון פתחה אפשרויות רבות מבעבר למעקב אחר הפעילויות ותחומי העניין האישיים של אינדיבידואלים.
האינטרנט, ובמיוחד ה-WWW בשנות ה-90, פתח דרכים חדשות לשיתוף תקשורת ומידע. היכולת לשתף מידע בקלות ובמהירות בקנה מידה עולמי הביא עימו סוג חדש של חופש דיבור. לאנשים ולארגונים ניתנה היכולת לפרסם מידע בכל נושא, לקהל גלובלי, במחיר זניח, במיוחד בהשוואה לטכנולוגיות התקשורת שהיו קיימות לפני כן.
המהפכה הדיגיטלית תרמה להייצרות מיזמים שיתופיים בקנה מידה גדול (למשל, מיזמי פיתוח של תוכנות קוד פתוח, ו-SETI@home). בנוסף, המהפכה הדיגיטלית תרמה להייצרות קהילות של אנשים בעלי תחומי עניין משותפים (למשל MySpace ,ו-Tribe.net). חברות אזוריות קטנות קיבלו בעקבות המהפכה הדיגיטלית גישה לשוק גדול בהרבה.
בעקבות ההתפתחות של האינטרנט, מוסדות חברתיים ודתיים שונים, וכמו גם הורים מודאגים רבים, נבהלו מכך שבעקבות המהפכה הדיגיטלית ישנה צמיחה עצומה בכמות המידע הזמין בנושאים מעוררי מחלוקת כגון פורנוגרפיה, בניית פצצות, אתרים שעוסקים בנושאים רדיקלים, וכו'. החששות של רבים מהחשיפה של החברה, ובפרט החשיפה של צערים, לתכנים הללו תרמו לאורך השנים לקריאה להפעיל צנזורה או רגולציה על ה-WWW.

סוגית זכויות היוצרים בעידן הדיגיטלי

היכולת הנרחבת של הצרכנים לייצר ולהפיץ רפרודוקציות מדויקות ליצירות מוגנות שינתה השפיעה רבות על תעשיית המוזיקה, הקולנוע והטלוויזיה במאה -21.