google/wiki40b huggingface dataset:
תאוריית דה ברויי-בוהם

תאוריית דה ברויי-בוהם (באנגלית: De Broglie–Bohm theory), הידועה גם בשם מכניקה בוהמית, ו-הפירוש של בוהם למכניקת הקוונטים, היא פירוש למכניקת הקוונטים והיא תאוריה של משתנים חבויים. בנוסף לפונקציית הגל המוכרת ממכניקת הקוונטים, אשר קיימת על פני מרחב כל הקונפיגורציות האפשריות, על פי תאוריה זו קיימות גם קונפיגורציות אשר קבועות גם בלי שהן נצפות או נמדדות. הפיתוח של קונפיגורצית בזמן (משמע המיקומים של כל החלקיקים בקונפיגורציה) נקבעים על ידי פונקציה מכוונת התלויה בפונקציית הגל, ופונקציית הגל מתפתחת בזמן לפי משוואת שרדינגר. התאוריה נקראת על שמם של לואי דה ברויי (1892–1987) ודייוויד בוהם (1917–1992).
התאורייה פותחה לראשונה בשנות ה-20 על ידי דה-ברולי, אשר לבסוף שוכנע לעזוב את התאורייה לטובת פרשנות קופנהגן של מכניקת הקוונטים, שהייתה ונשארה היום הפרשנות המקובלת על רוב הפיזיקאיים. בשנת 1952, לאחר שמאס בשמרנות שרווחה בקרב הפיזיקאיים באותה תקופה, גילה דייוויד בוהם את התאורייה של דה-ברולי מחדש. הרעיונות של בוהם לא קיבלו באותה עת הכרה רחבה, הן בגלל סיבות אישיות הקשורות לבוהם עצמו והן עקב התנגדות המבוססת על טיעונים פיזיקאליים. פיזיקאיים תאורטיים לא הסכימו לקבל את התאוריה, בעיקר עקב אופייה הנונלוקאלי. משפט בל (1964) קיבל השראה כאשר ג'ון סטיוארט בל גילה את עבודותיו של דייוויד בוהם, ותהה האם ניתן להיפטר מהנונלוקאליות הגלויה של התאורייה. החל משנות ה-90 של המאה ה-20 התעורר עניין חדש בתאוריה וכיום יש מספר קבוצות העובדות על ניסוח הרחבות לתאוריית דה ברולי-בוהם.
עצם השכם

הפן הצלעי (קדמי)

הפן הצלעי (Facies costalis scapulae; Facies anterior scapulae, תמונה 2) צמוד לכלוב הצלעות לפי שמו, מורכב בעיקר משקע רחב וקעור הנקרא הגומץ התת-שכמי (Fossa subscapularis). חלקו התיכון של הגומץ מאופיין במספר רכסים רוחביים, בהם נאחזים החלקים הגידיים של השריר התת-שכמי. בין הרכסים שוכנים החלקים השריריים של השריר.
הגומץ מופרד מהגבול השדרתי של עצם השכם, דרך שני משטחים משולשים וחלקים באזור הזוויות העליונה והתחתונה וכן דרך רכס צר העובר לאורך הגבול השדרתי, בין שתי הזוויות. במשטחים המשולשים וברכס נאחז שריר המסור הקדמי.

הפן הגבי (אחורי)

המבנה הבולט ביותר בפן הגבי (Facies posterior scapulae, תמונה 1) של עצם השכם הוא קוץ השכם (Spina scapulae), המחלק את הפן לשני משטחים. בקוץ נאחזים שרירי הטרפז והדלתא. המשטח העליון לקוץ הוא גומץ הרום קוצי (Fossa supraspinata) והתחתון יותר הוא גומץ המך קוצי (Fossa infraspinata). הגומץ הרום קוצי הוא נקודת החיבור של השריר הרום קוצי. הגומץ המך קוצי נרחב יותר מהגומץ הרום קוצי, ובו נאחז השריר המך קוצי.
צידי לגומץ המך קוצי מתרומם רכס, מעט תיכון לגבול הבית שחיי. בשטח בין הרכס לגבול הבית שחיי נאחזים השרירים העגולים (השריר העגול הגדול והשריר העגול הקטן). לעיתים קרובות משמש חלקו התחתון של השטח כאזור אחיזה לסיבי שריר הגב הרחיב.

גבולות וזוויות

שלושת הגבולות של עצם השכם (תמונה 1) נקראים על פי מיקומם: הגבול העליון (Margo superior scapulae), הגבול השדרתי או הגבול התיכון (Margo medialis scapulae) והגבול הבית שחיי או הגבול הצידי (Margo lateralis scapulae). בנקודות המפגש של הגבולות נמצאות זוויות העצם (תמונה 2): הזווית העליונה (Angulus superior scapulae), הזווית התחתונה (Angulus inferior scapulae) והזווית הצידית (Angulus lateralis scapulae), המוכרת יותר בשם ראש עצם השכם.
בין זיז החרטום (Processus coracoideus) לבין הגבול העליון (הקצר מהשלושה) עובר חריץ (Incisura scapulae) המשמש כמעבר לעצב. בחלקו העליון של הגבול הבית שחיי (העבה מהשלושה) נמצאת הגבשושית המך גומתית (Tuberculum infraglenoidale) - נקודת האחיזה של הראש הארוך של שריר הזרוע התלת ראשי. הגבול השדרתי הוא הארוך מהשלושה. לאורכו מתחברים השרירים המעוינים ובחלקו העליון נאחז השריר מרים השכם.

החלק הצידי

במרכז חלקה הצידי של עצם השכם (איור 1) קיים שקע מעוגל בשם החלל הגומתי (Cavitas glenoidalis scapulae). שפתי החלל הגומתי מועמקות על ידי מבנה סחוסי (Labrum glenoidale scapulae) ליצירת התאמה עם ראש עצם הזרוע, אליה הוא מופרק. מעל החלל הגומתי נמצאת הגבשושית הרום גומתית (Tuberculum supraglenoidale) - נקודת האחיזה של הראש הארוך של שריר הזרוע הדו ראשי.
שתי בליטות גדולות כמו עוטפות את אזור מפרק הזרוע: הראשונה היא זיז שיא הכתף (Acromion), המשכו של קוץ השכם. שיא הכתף מופרק בחלקו העליון-התיכון, דרך מפרק שיא הכתף והבריח, לעצם הבריח. כמו לקוץ השכם, גם בשיא הכתף נאחזים שרירי הטרפז והדלתא. הבליטה השנייה היא זיז החרטום (Processus coracoideus). בזיז החרטום נאחזות רצועות המחברות אליו את עצם הבריח, כמו גם רצועה אל שיא הכתף, שכמו סוגרת את חלקו העליון של מפרק הזרוע. בזיז החרטום נאחזים גם שריר החזה הקטן, הראש הקצר של שריר הזרוע הדו ראשי ושריר החרטום והזרוע.
יוסוף שאקור

שירות צבאי

שאקור נולד בשנת 1928 סמוך לעיר חומס, לאחר שסיים את לימודיו בתיכון החל ללמוד באקדמיה הצבאית בחומס. לאחר מכן עבר קורס קציני ארטילריה בצרפת, בדומה לקצינים רבים בצבא הסורי בתקופה, בהמשך הוא גם עבר קורסים נוספים בברית המועצות.
בין השנים 1961–1964 שירת שאקור בתור קונסול כללי של סוריה בוונצואלה וברזיל, הוא דבר ספרדית, אנגלית, צרפתית, ערבית, רוסית וארמנית, מה שהפך אותו לנכס דיפלומטי של סוריה. לאחר חזרתו מדרום אמריקה, הוא מונה למזכיר כוחות הביטחון והועלה לדרגת עקיד ולאחר מכן גם קודם לדרגת עמיד, בתפקיד זה הוא שירת במהלך מלחמת ששת הימים בשנת 1967.
בשנת 1970 קודם לדרגת לואא', בעיקר משום תמיכתו בעליה לשלטון של הנשיא חאפז אל-אסד. באפריל 1972, הרמטכ"ל מוסטפא טלאס קודם לתפקיד שר הביטחון ושאקור נבחר להחליפו בתפקיד ראש המטה הכללי של הכוחות הסורים. בתפקידו החדש, שאקור היה אחראי מקרוב על ההכנות למלחמת יום הכיפורים ותכנון תוכנית התקיפה. באוגוסט 1974 אולץ שאקור לפרוש מתפקיד ראש המטה ומשירותו הצבאי משום שנתפס על ידי השלטון כאחראי לחוסר ההצלחה של הכוחות הסורים לכבוש מחדש את רמת הגולן מידי ישראל.
בית הנבחרים הצ'כי

בית הנבחרים הצ'כי (בצ'כית: Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky) הוא הבית התחתון בפרלמנט הצ'כי אשר מונה כ-200 נציגים ויושב בבירת צ'כיה - פראג. 200 הנציגים נבחרים אחת לארבע שנים על פי 14 מחוזות בחירה. כל אזרח צ'כי מגיל 21 ומעלה בעל זכות הצבעה זכאי להיבחר, מלבד תפקידים מסוימים המוזכרים בחוק.
נכון ל-2016, המפלגה הגדולה בבית הנבחרים היא המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הצ'כית, שמונה מטעמה 50 נציגים.
הקורפוס ה-62 (ורמאכט)

היסטוריה

הקורפוס הוקם ב-2 בספטמבר 1942 בברלין בשם "קורפוס המילואים ה-62", והועמד תחת פיקוד פרדיננד נוילינג. הקורפוס הוצב בדובנו שבאוקראינה, ובתחילת שנת 1944 הועבר לצרפת, שם פעל תחת פיקוד הארמייה ה-19 במרסיי. ב-5 באוגוסט 1944 הפך הקורפוס לקורפוס ה-62, והשתתף בלחימה במבצע דרגון, וב-18 באוגוסט 1944 הושמד הקורפוס על ידי הדיוויזיה האמריקנית ה-36.
נספח צבאי

נספח צבאי הוא דיפלומט המתמחה בנושאים צבאיים. כאשר מתייחסים לנספח צבאי ישראלי מקובל גם המונח נספח צה"ל.
הנספח הצבאי הוא בדרך כלל קצין צבא בכיר הנמצא בשליחות דיפלומטית במדינה זרה. הנספח הצבאי אחראי על היחסים עם צבאה של המדינה המארחת, הוא מייצג את מדינתו בנושאים הקשורים לאינטרסים הביטחוניים, מייצג את התעשיות הביטחוניות של מדינתו במדינה המארחת ומשמש כיועץ לשגריר מדינתו בנושאים הנוגעים בביטחון.
לעיתים משרתים מספר נספחים בשגרירות לה חשיבות גדולה, כאשר האחריות מתחלקת ביניהם. נספח יבשה עוסק בענייני צבא היבשה, נספח אווירי עוסק בענייני חיל האוויר ונספח ימי עוסק בענייני הצי. כך למשל בשגרירות ישראל בוושינגטון משמשים שישה נספחים צבאיים, נספח ההגנה (הנספח הראשי), נספח חיל האוויר, נספח חיל הים, נספח לענייני מודיעין נספח זרוע היבשה, נספח מחקר ופיתוח.
קצינים שנבחרים לייצג את ממשלתם בחו"ל עוברים בדרך-כלל קורס המכשיר אותם לתפקידם החדש כדיפלומטים, האורך כשלושה חודשים. לעיתים תפקיד הנספח הצבאי במדינות מסוימות מאויש על-ידי קצין בכיר מאוד, ותפקיד נספח צה"ל בשגרירות ישראל בארצות הברית אותו ממלא קצין בדרגת אלוף, הוא דוגמה לכך. מקרה בולט הוא רא"ל מרדכי גור, שהיה נספח צה"ל בשגרירות זו בתקופת מלחמת יוה"כ, ואשר זמן קצר לאחריה ולאחר התפטרותו של רא"ל דוד אלעזר בעקבות נסיבותיה, נתמנה לרמטכ"ל במקומו.
תפקיד נספח צבאי משמש לעיתים למטרות כיסוי לפעילות ביון, ולכן במקרים רבים ממונה לתפקיד איש מודיעין מובהק. דוגמאות ישראליות אחרות הן, בין היתר, אל"ם בנימין גיבלי, אלוף חיים הרצוג, אלוף אלי זעירא ואל"ם יעקב נמרודי.
ירושלים, ירושלים

כתיבה

לצורך כתיבת הספר נעזרו המחברים במחקר שערכו במשך חמש שנים שכלל, אלפי ראיונות, ובדיקה של מסמכים הזמינים לציבור וחומר רלוונטי אחר. כל אלה היוו את הבסיס להצגת ממד ממלחמת העצמאות והשנה הראשונה של מדינת ישראל.
המחברים השתדלו להציג ב-ירושלים, ירושלים אירועים המתארים את שלושת הצדדים שהשתתפו בעימות ובאירועים, ומהווים את תוכן הספר:
היהודים, מהחייל הפשוט ועד למפקדים כגון דוד בן-גוריון, גולדה מאיר, הערבים, והבריטים אשר שלטו בארץ בזמן המנדט הבריטי.
הספר תורגם לעברית על ידי אהרון אמיר ב-1972, בשנה בה פורסם במקור בארצות הברית, ויצא לאור בהוצאת מעריב. מהדורה נוספת יצאה לאור בהוצאת שוקן ב-1978.
פול סקולס

קריירה

סקולס הצטרף למנצ'סטר יונייטד כנער ומשחק במדיה מאז. ב-1992, עונתו הראשונה בקבוצת הנערים של המועדון, זכה עם קבוצתו באליפות הליגה. פריצת הדרך שלו הייתה בעונת 1994/1995 כשכבש 5 שערים ב-17 משחקים.
הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת אנגליה הייתה בקיץ 1997, במשחק ידידות שנערך באולד טראפורד, בו ניצחה הנבחרת 2:1 את דרום אפריקה. סקולס היה חלק מנבחרת אנגליה למונדיאל 1998.
סקולס לא הצליח להתברג למקום קבוע בהרכב בשנותיו הראשונות ביונייטד, אך בעונת 1997/98 שיחק החל מהמחזור ה-9, במקומו של רוי קין הפצוע.
בעונת 1998/1999 היה סקולס שחקן מפתח בקבוצת היונייטד שזכתה ב"טרבל": אליפות, גביע ה-FA וליגת האלופות. הוא כבש את אחד משני שעריה מול ניוקאסל יונייטד בגמר הגביע ובליגת האלופות הבקיע שער חוץ מול אינטר בשלב רבע. את משחק הגמר נגד באיירן מינכן החמיץ בגלל צבירת כרטיסים צהובים.
עד עונת 2005/2006 שיחק בהרכב דרך קבע. מאז הלכו ופחתו מספר הופעותיו, אך הוא עדיין שימש את פרגוסון במשחקים מסוימים. כך היה במשחק הניצחון הביתי על ליברפול ב-22 באוקטובר 2006, שבפתחו כובד סקולס בצלחת לרגל הופעתו ה-500 בקבוצה הבוגרת, ובמהלכו הבקיע שער.
ב-15 שנים במנצ'סטר זכה סקולס ב-11 אליפויות אנגליה, 3 גביעים אנגליים ושני גביעי ליגת האלופות. מנבחרת אנגליה פרש לאחר הכישלון האנגלי ביורו 2004.
ב-31 במאי 2011 הודיע על פרישה ממשחק ומעבר לתפקיד עוזר מאמן במועדון. אולם ב-8 בינואר 2012 הפך את החלטתו ושב לשחק בניצחון 3:2 נגד מנצ'סטר סיטי בגביע האנגלי. ב-14 בינואר רשם סקולס את משחק הליגה הראשון שלו לאחר הפרישה בניצחון 3:0 על בולטון וונדררס ואף כבש את אחד מהשערים לזכות קבוצתו.
ב-11 במאי 2013 הודיע סקולס על פרישה שנייה וסופית ממשחק.

סגנון משחק

סקולס היה ידוע כשחקן נמרץ ואגרסיבי, וזכה לכינוי "Ginger Ninja" ("הנינג'ה הג'ינג'י"), עקב משחקו הסוער והתיקולים החריפים שלעיתים היה מבצע. סקולס שיחק כקשר במרכז המגרש ומשם הנהיג את הקבוצה. בנוסף, הייתה לסקולס בעיטה טובה מרחוק, ועל אף שביצע עבודת הגנה במרכז השדה, כבש שערים רבים במהלך משחקיו במנצ'סטר יונייטד ובנבחרת אנגליה בכדורגל.
יחסי אוסטריה–יפן

יחסים דיפלומטיים

אוסטריה מחזיקה ביפן שגרירות בטוקיו ו-4 קונסוליות בהירושימה, נאגויה, אוסקה וסאפפורו. מאידך, יפן מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה וקונסוליה בזלצבורג.

ביקורים רשמיים

ביוני 1999, נשיא אוסטריה תומאס קלסטיל ביקר ביפן, והיה זה הביקור הראשון של נשיא אוסטריה ביפן.

יחסים כלכליים

בשנת 2007, יפן הייתה שותפת הסחר השלישית של אוסטריה.
פובליוס פטרוניוס

פובליוס פטרוניוס (Publius Petronius) היה מדינאי רומאי בעל ניסיון מדינאי רב. בשנת 19 לספירה הוא היה קונסול ברומא והתפרסם בחקיקה לטובת עבדים. בשנים 29 עד 35 היה פרוקונסול בפרובינקיה אסיה, ובשנת 39 נשלח לסוריה, להחליף את הנציב ויטליוס. הוא היה ממשפחה מכובדת וזכה לפרסום ולהוקרה ברומא.

פובליוס פטרוניוס והיהודים

יוסף בן מתתיהו מזכיר את תקופת שלטונו של פטרוניוס בפרובינקיה סוריה בספרו "קדמוניות היהודים". בעקבות אירוע ביבנה בו התגרו המקומיים הנוכרים באוכלוסייה היהודית, הורה הקיסר גאיוס קליגולה על הצבת פסלו בבית המקדש וביצוע המשימה נפל בחלקו של פטרוניוס. תפקיד זה לא היה קל וגם לא היה לרצונו, אך הוא לא היה חופשי להשתחרר ממנו. בהנחה שצפויים קשיים בא פטרוניוס בלוויית שני לגיונות לעיר עכו (פתולמאיס).
בהיוודע דבר בואו של פטרוניוס נהרו לקראתו אלפי יהודים והתחננו לפניו, שלא יעמיד את הקיסר בבית המקדש. הנציב ניסה להסביר להם, שהוא רק ממלא פקודה של הקיסר, ואינו רשאי לשנותה, ואילו הם מצידם הסבירו שאינם יכולים בגלל אמונתם לתת לו לבצע פקודה כזו. היהודים הבהירו שיעדיפו למות מאשר לראות פסל ניצב במקדש. היה ברור שביצוע הפקודה יגרום לשפיכות-דמים מרובה. פטרוניוס החליט לשקול את העניין ובינתיים נסע לטבריה. היהודים לא הניחו לו והלכו אחריו בהמוניהם עד טבריה, והוסיפו להפציר בו. פנייה מיוחדת באה מקרב בני משפחת הורדוס (ובראשם אריסטובולוס הצעיר) ומראשי העם, לבל תקוים הפקודה, אשר תקומם את כל העם היהודי נגד הרומאים. הם ניסו לשכנע את פטרוניוס לכתוב אל גאיוס קליגולה ולהסביר לו, עד כמה חמורה הדרישה שלו מהיהודים ואלו השלכות צפויות לה. חשוב לציין כי גזירת גאיוס קליגולה זעזעה את כל העולם היהודי שמחוץ לארץ-ישראל. על אף הסיכון שנטל על עצמו הסכים פטרוניוס בסופו של דבר לפנות לקיסר במכתב ולבקשו לא לפגוע בחוקי היהודים.
נראה שהיו לפטרוניוס שתי סיבות שהניעו אותו לנקוט עמדה זו נגד גזירת הקיסר: האחת אישית והאחרת מדינית. הסיבה האישית הייתה אהדתו ליהדות, כפי שהעיד עליו פילון האלכסנדרוני; והשיקול המדיני נבע מהרצון למנוע מרד כללי של יהודים, שהיה יכול להקיף לא רק את יהודי ארץ-ישראל וקהילות שבתחומי האימפריה הרומית, אלא גם את יהודי פרתיה, האויבת המושבעת של רומא.
מטעמים אלו ניסח פטרוניוס מכתב זהיר אל גאיוס קליגולה, במטרה לעורר אותו לביטול הגזרה, או - בינתיים - לזכות לפחות בדחייה. אומנם פטרוניוס לא הצליח, אך הישועה באה מהתערבותו של אחד מידידיו הקרובים של גאיוס קליגולה, אגריפס הראשון. הקיסר נענע לבקשתו של אגריפס וכתב לפטרוניוס מכתב בו הוא מורה על ביטול הגזירה. על אף הביטול, פטרוניוס עצמו לא יצא מכלל סכנה, כי מכתביו עוררו עליו את חמתו של גאיוס קליגולה, ששלח אליו איגרת ובה הוראה להתאבד, על שהעז לעכב את ביצע דבר הקיסר. למזלו של פטרוניוס הגיעה אליו הידיעה על רצח גאיוס קליגולה ברומא לפני שהגיע המכתב ובו פקודת ההתאבדות.
ויילון (זמר)

קריירה

ויילון נולד באפלדורן שבהולנד.
ויילון החל את הקריירה שלו ב-1995 ששר בתוכנית הילדים "Telekids". בהמשך בחר את שם הבמה שלו, על שם השחקן האמריקאי ויילון ג'נינגס.
ב-1997 חתם עם חברת התקליטים "EMI Records", ונסע לנאשוויל על מנת להקליט אלבום, אך האלבום לא הושלם לאחר מכן.
ב-2001 גר ועבד שנה בארצות הברית, והופיע ביחד עם ויילון ג'נינגס.
ב-2008 השתתף בתוכנית "Holland's Got Talent" וסיים במקום השני.
ויילון ייצג את הולנד באירוויזיון 2014 ביחד עם אילזה דה-לאנז', כחלק מלהקת "The Common Linnets" עם השיר "Calm After the Storm" וסיימו במקום השני.
ויילון ייצג בשנית את הולנד באירוויזיון 2018, עם השיר "Outlaw in 'Em", הוא העפיל מחצי הגמר, ובגמר סיים במקום ה-18.

חיים אישיים

ויילון התחתן בשנת 2002, לזוג נולד בן, דילן, והם התגרשו לאחר שלוש שנות נישואים. הוא נשוי לכוכבת היוטיוב ביבי בריג'מן, ולהם בת.
ניקוד שומרוני

הניקוד השומרוני הוא ניקוד המשמש בכתבי יד עתיקים של התורה בנוסחה השומרוני, וכן בכתבי יד של סידורי תפילה שומרוניים. משערים שזמן יצירתו הוא בסביבות המאה ה-10.
מערכת הסימנים השומרונית לא הגיעה לרמת האחידות והסדירות המאפיינים את הניקוד הטברני, הסורי או הערבי: אין כתבי יד המנוקדים ניקוד מלא, ולאותם סימנים יש בכתבי יד שונים משמעות שונה. מחקר מערכת הניקוד השומרונית עדיין בראשיתו, ועיקר תיאורו נעשה על ידי זאב בן חיים באמצע המאה ה-20.

פתח האחווה

ייחודי לניקוד השומרוני הוא "פתח האחווה" (فتح اخا). סימן זה מופיע רק לפני האותיות א', ח' ו-ע', ויש לו שלוש וריאציות גרפיות: קו מאוזן, צמד האותיות הערביות عا (עא), והאות הערבית ع (ע). סימנים אלו מציינים שיש לפתוח את המילה בהברה [ʕa]. 
הצורך בסימן ניקוד זה נובע מהעובדה, שבהגייה השומרונית האותיות ה', א', ח' ו-ע' נהגות בדרך כלל כמו א' בעברית ([ʔ]). עבור המקרים היוצאים מן הכלל, שבהן האותיות ה', א', ח' ו-ע' נהגות כמו ע' בעברית ([ʕ]), נוצר סימן ניקוד מיוחד.
הגדת וולף

הגדת וולף היא כתב יד מאויר של ההגדה של פסח שנכתבה באוויניון במאה ה-14. נחשבת לאחת ההגדות העתיקות ביותר הקיימות בעולם. היא כתובה על קלף בנוסח שהיה מקובל בצפון צרפת. מעתיק ההגדה ובעליה היה יעקב בן שלמה צרפתי, שכתבים אחרים פרי עטו שמורים כיום בארכיונים וספריות ברחבי העולם. בשנת 1938 היא הוחרמה על ידי הנאצים מרשותה של הקהילה היהודית בברלין. ההגדה הועברה לוורשה ובשנת 1984 נעלמה. היא התגלתה שוב בשנת 1989, בז'נבה. לאחר מאבק משפטי קשה שארך שבע שנים היא הוחזרה לפולין, ולבסוף נתרמה על ידי פולין בראשותו של ראש ממשלת פולין צ'ימושביץ' לידיו של פרופ' ישראל שצמן, מנהל בית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי.
Mélanie

רקע והפקה

האלבום הופק על ידי רנה אנג'ליל, אדי מרנאיי, רודי פסקה, פול באילרגיון ומרסל לפבר. בעקבות הצלחתו של האלבום, הצליחה דיון לזכות בחמישה פרסי Felix. היא זכתה בקטגוריות "האלבום הנמכר ביותר", "השיר הנמכר ביותר" ובשלוש נוספות.
בקנדה זכה האלבום להצלחה רבה כאשר נמכר שם בלמעלה מ-50,000 עותקים, דבר אשר הקנה לו את תואר אלבום זהב.
משאנה דולנה

תולדות היישוב

היישוב נזכר לראשונה בשנת 1365, ומספר עשורים לאחר מכן הוענקו לו זכויות עיר. במהלך פלישת האימפריה השוודית לאזור באמצע המאה ה-17 נשרפו כל בתי היישוב.
בחלוקת פולין הראשונה בשנת 1772 נכלל היישוב בתחום ממלכת הבסבורג, ובשנת 1918 נכלל בשטח הרפובליקה הפולנית השנייה.

יהודי משאנה דולנה

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-800 יהודים, כשליש מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית.
בתחילת ספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו שדדו את רוב בתי היהודים בה, והטילו על בני הקהילה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע.
ביולי 1941 רוכזו קרוב ל-1,000 יהודי העיירה והפליטים היהודים שהגיעו אליה בגטו שהוקם בה, אשר עקב סגירת שעריו בנובמבר 1941 התפתחו בו תנאי רעב, תוך שהגרמנים הוציאו להורג יהודים שנתפסו בהברחת מזון. בזמן פעילות הגטו גויסו הגברים היהודים בו לעבודות כפייה במחצבות הסמוכות לעיירה, תוך רצח עשרות יהודים מעת לעת, והטלת תשלומי כופר על הקהילה.
ב-19 באוגוסט 1942 נערכה ביושבי הגטו שבעיירה סלקציה. למעלה מ-900 איש נורו בידי אנשי גסטאפו בשטחו של בית חרושת מקומי, וכ-80 צעירים הועברו למחנה עבודה בלימנובה הסמוכה, ושם נרצחו ב-5 בנובמבר 1942 עם חיסול המחנה.
נטע בר רפאל

קורות חייה

נטע בר רפאל נולדה וגדלה באשדוד. בהיותה בת 15, התקבלה למגמת התיאטרון בבית הספר לאמנויות ע"ש תלמה ילין בגבעתיים, ולאחר שנה של לימודים עברה להתגורר בעיר וסיימה את לימודיה בהצטיינות. בצבא שירתה כמאבחנת פסיכוטכנית, ובתום שירותה למדה להדריך פילאטיס, עיצוב ואירובי והחלה ללמד בחדרי כושר שונים בעיר.
בר רפאל למדה תיאטרון ומשחק במשך 4 שנים בחוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת ת"א. במקביל למדה משחק מול מצלמה בשיעורים משולבים לתלמידי הקולנוע והתיאטרון עם רם לוי, דובר קוסשווילי ומשה מזרחי, והשתתפה בסרטי סטודנטים רבים. במהלך לימודיה זכתה במלגות הצטיינות במשחק על שם דוד דוידוב ושוש כרמל. 
בהיותה בשנה השלישית ללימודיה, התקבלה לשחק בסרט "אליס" בבימויה של דנה גולדברג. בסרט מגלמת בר רפאל את דמותה של ורד, נערה דומיננטית ופרועה הנמצאת במוסד לנערות עם הפרעות רגשיות שסוחפת את האחות הממונה עליה ונערה נוספת למשולש כוחות היוצא מכלל שליטה. לצדה שיחקו אילנית בן יעקב, חיים זנאתי, דריה שיזף ועמוס שוב. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל ירושלים 2013 וזכה בפרס התסריט, השחקנית, ובציון לשבח, והופץ בבתי הקולנוע השונים בארץ. 
רפאל משחקת בשתי העונות (2013-2014) של סדרת הדרמה "30 ש"ח לשעה", שכתב יוסי מדמוני וביים דוד אופק. הסדרה זכתה בקטגוריית הדרמה הטובה ביותר בפרסי האקדמיה לשנת 2013. עלילתה מתמקדת בשלוש עובדות ניקיון בבניין רב-קומות, המחליטות להקים בעצמן חברת כוח אדם לעובדות ניקיון. בסדרה מגלמת נטע את דמותה של מורן, בתה של אחת המנקות, המורשעת ברצח ויושבת בכלא, שם היא עוברת תהליך של חזרה בתשובה ובמקביל מוגש ערעור על הרשעתה. מורן ניצבת בפני קונפליקט האם להיכנס למאבק המשפטי המחייב אותה לסלף חלק מהאמת בניגוד לעקרונותיה, או לוותר על החופש המוצע לה ולהמשיך בתהליך החזרה בתשובה מאחורי הסורגים. 
שיחקה בהצגה "חפות" (2012) בהאנגר של תיאטרון גשר. 
משחקת בהצגה "אפשר לעשות עם זה משהו" בתיאטרון תמונע, לצדם של דן שפירא, מוריה בשארי, תמר אלקן ולאון מורוז. 
בהצגה "התשמע קולי" היא מגלמת את התפקיד הראשי של אנה, נערה חירשת שכל חייה למדה במסגרות מותאמות, המחליטה לרדוף אחרי חלומה ללמוד בתיכון לאמנויות ולהשתלב בחברת השומעים. לצורך התפקיד למדה נטע את שפת הסימנים. ההצגה זכתה בפסטיבל חיפה להצגות ילדים.
משחקת בהצגה "המלך מתיא הראשון" – דרמה על בית היתומים של יאנוש קורצ'אק בתיאטרון "השעה". כמו כן שיחקה בר רפאל בהצגות נוער וילדים נוספות בתיאטרון הארצי לילדים ולנוער, תיאטרון השעה ובתיאטרון שלנו.
הופיעה בקליפים של הזמרים אמיר נגבי ואנוק פדובה.
במאי 2014 החלה בר רפאל לעבוד על ההצגה "מנותקים", המיועדת לפסטיבל עכו 2014.
דוד סוסלן

מקור

דוד סוסלן היה חבר בית המלוכה ששלטה בממלכת אלניה, ממלכה נוצרית אורתודוקסית בצפון הקווקז, שאצולתה הירבתה בנישואי תערובת עם שושלת בגרטיוני מגאורגיה. על פי מקורות מאוחרות יותר, שנכתבו בתקופת שלטונו של גיאורגי הרביעי לשה, בנם של תמר ודוד סוסלן (1212-1223), מיוחס מוצאו של דוד במעורפל כצאצא לבית בגרטיוני.
גרסה אחרת למוצא שושלת בגרטיד נמצאה מאוחר יותר בשני כתבים מהמאה השמונה עשרה של ההיסטוריון, הנסיך וחושטי בגרטיוני, שהתייחס לדוד סוסלן כצאצאו של גיאורגי הראשון (1014-1027) ואשתו האלנית, אלדה ובנם דמטרה (דמטריוס), טוען אומלל לכתר הגאורגי, שבנו דוד הוכרח על ידי בגרט הרביעי לגלות לאלניה. על פי וחושטי, דוד וצאצאיו, אטון וג'דרון, נישאו למשפחת בית המלוכה האלני, והפכו ל"מלכי האוסים (אוסטים)". ג'דרון זה, על פי וחושטי, הוא אביו של סוסלן. תיאור זה של השתלשלות העניינים מקבל מהימנות על פי מספר היסטוריונים גאורגיים. אף על פי זאת, סוגיית מקור הגנאלוגי של סוסלן נותר שנוי במחלוקת.
פיסקה מעניינת מהחיבור הגאורגי האנונימי, מהמאה השלוש עשרה, "היסטוריה ושבחים של שליטים", מציינת כי דוד היה תחת חסותה של הנסיכה הגאורגית רוסודן, בתו של דמטרה הראשון, דודתה של תמר מצד אביה, והגיע מ"צאצאי ("ძენი", "בני-") אפרים, שהיה אוסי נאה וחזק בקרב".
ההיסטוריון הגאורגי, קורנלי קקלידזה, מעלה את הסברה כי ייתכן שמשפחתו של סוסלן, "ה"אפרימידיסים", טענו כי הם מצאצאי אפרים מעשרת השבטים, ומשווה את האגדה המשפחתית לאגדה הבגרטידית, שמחשיבים את עצמם כצאצאי דוד המלך.
בשנת 1946, הארכיולוגית הצפון אוסטית, אבגניה פצ'לינה, הודיעה כי במהלך החפירות בקפלת נוזאל בערוץ ארדון, בצפון אוסטיה, היא גילתה, לכאורה, את קיברו של דוד סוסלן, שזוהה בכתובת שבקפלה בכתב אסומטברולי, והעלתה את הסברה כי ייתכן שדוד סוסלן היה ממשפחת צאראזון, שבט הרואי של הנוזאל הידועה במסורת הפולקלוריסטית של האוסטים. אולם היפותיזה זו לא התקבלה על ידי רוב ההיסטוריונים הגאורגיים, שהטילו ספק במסקנותיה.

המלך המלווה של גאורגיה

תמר נישאה לדוד סוסלן בארמון דידובה ליד טביליסי בין השנים 1187–1189, לאחר שהתגרשה מבעלה הראשון, הנסיך יורי בוגוליובסקי מרוס של קייב. רושם הרשומות הארמני, מחיטר גוש, דיווח בחיבורו "אישקאראקאן" ("דברים שראוי להזכירם") כי תמר "נישאה לאיש מהממלכה האלאנית, קרוב משפחתה מצד אימה, ששמו סוסלן, נקרא דוד לאחר שעלה לכס המלכות".
מעמדו של דוד סוסלן כמלך מלווה, כמו גם דמותו באומנות של ימי הביניים, דמותו המופיעה על מטבעות, הוכתב בדקדקנות לסיפוק הצורך בדמות מלך גברית, אבל נותר שליט נחות, שמלכותו נבעה מסמכויותיה של תמר, ולא היה בעל סמכות עצמאית.
דוד תמך בנמרצות במדיניות ההתפשטות של תמר והיה אחראי במידה רבה להצלחות הצבאיות של הממלכה הגאורגית. כל המקורות הגאורגיים מימי הביניים חד-משמעיים לגבי יופיו, כישרונו הצבאי, אומץ ליבו ונאמנותו לתמר. בשנות התשעים של המאה השתים עשרה, הוביל דוד את הגאורגים לפשיטה על ברדה (Bərdə), תאודוסיופוליס, גר'ארקוניק (Գեղարքունիք), באילאקאן (Beyləqan) וגנג'ה. ניצחונותיו על האילדגיזים של אזרבייג'ן בקרב שמקור (1 ביוני 1195), ועל הסלג'וקים של סולטנות רום בקרב בסיאן (1203), הבטיח את מעמדה של הממלכה הגאורגית במזרח ובמערב הקווקז. זמן קצר לאחר מכן הוא נהרג בסביבות שנת 1207.
אמריקן ליג

זכיות באליפות האמריקן ליג

הניו יורק יאנקיז היא הקבוצה הדומיננטית ביותר לאורך שנות קיומה של הליגה, נכון ל-2015 היאנקיז זכו 40 פעמים באליפות הליגה (ו-27 פעמים בוורלד סיריס). אחריהם אוקלנד אתלטיקס עם 15 זכיות ובוסטון רד סוקס עם 13.
ג'יימס טרי

ביוגרפיה

טרי נולד בקליבלנד אוהיו. הוא שיחק בליגת המכללות באוניברסיטת הרווארד ובשנת 1982 נבחר בסיבוב התשיעי של דראפט ה-NBA על ידי וושינגטון בולטס. החל את הקריירה בישראל בקבוצת מכבי חיפה בשנת 1983. בתקופה זו ניתן היה לשתף בליגה בישראל זר אחד בלבד לכן טרי התגייר וקיבל אזרחות ישראלית.
כעבור שתי עונות עזב את חיפה והצטרף להפועל חולון. כעבור שנתיים עזב את חולון והצטרף להפועל תל אביב. בשנים הבאות נד בכל שנה לסירוגין בין הפועל תל אביב להפועל חולון, כך עד שנת 1992 אז הצטרף להפועל נהריה. כעבור שתי עונות שב להפועל תל אביב למשך שנתיים, ותחנתו האחרונה בישראל הייתה הפועל אילת.
טרי שיחק ברוב הקריירה שלו בישראל ובנוסף שיחק גם תקופות קצרות באיטליה, ספרד, יוון וארגנטינה. לאחר פרישתו החל לעבוד כמפקח בנייה.
Timeout (מחשב)

הצורך ב- timeout בפרוטוקולי תקשורת

ערוצי תקשורת מעליהם פועלים פרוטוקולי תקשורת, לא יכולים להבטיח שמידע שנשלח מתחנה אחת, יגיע תקין, או יגיע בכלל לתחנת היעד. כמו כן רשתות תקשורת הן דינמיות, ובכל רגע תחנות יכולות להתנתק מהרשת (למשל עקב תקלה טכנית או אפילו כיבוי יזום של המחשב). כדי להתגבר על מכשולים אלו ולהעביר מידע באופן אמין, פרוטוקולים רבים נוהגים לאשר קבלת מידע תקין. אישור כזה מתבצע על פי רוב על ידי שליחה חזרה של אות אישור, שנקרא לרוב Ack. עם כל שליחה של חבילת מידע מתחנת מקור ליעד, תחנת המקור מתחילה למדוד את פרק הזמן שעבר מהשליחה. אם התקבל timeout לפני שהתקבל אישור על קבלתה - אזי תחנת המקור מניחה שהחבילה אבדה בדרך ליעד, או שנפגמה, ומבצעת שליחה חוזרת של אותה חבילה.
לעיתים קרובות פרק הזמן שמוקצה בפרוטוקולי תקשורת בטרם נקבע timeout הוא דינמי ונקבע באופן אוטומטי על ידי נתבים כדי להתאים עצמו לאופי הרשת. מהירות העברת מידע ברשת תקבע את אורך השעון. פרק זמן קצר מדי עלול לגרום לחבילות מידע להשלח שוב, למרות שאלו כן התקבלו כראוי ובכך לגרום לחוסר יעילות. פרק זמן ארוך מדי מהווה בזבוז זמן - שכן ניתן היה להבין שחבילות אבדו ולשלוח אותן מחדש מוקדם יותר.
לורי אנדרסון

ביוגרפיה

אנדרסון נולדה באילינוי. ב-1972 קיבלה תואר שני בפיסול מאוניברסיטת קולומביה. היא העלתה את המיצג האמנותי הראשון שלה ב-1969. במהלך שנות ה-70 הופיעה בניו יורק. עיקר פרסומה החל בשנת 1981, עם יציאת הסינגל "O Superman", שהגיע למקום השני במצעדי המוזיקה הבריטיים. מאז הקליטה מספר אלבומי מוזיקה בעקבות הופעותיה. ב-1986 ביימה וכיכבה בסרט "Home of the Brave", בו צולמו קטעים מהופעותיה. אנדרסון יצרה בעצמה מספר כלים מוזיקליים ייחודיים (כגון כינור קטן), שמשמשים אותה במופעים ובהקלטות אלבומי המוזיקה שלה.
ב-2017 זכתה בפרס וולף לאמנויות.
אנדרסון הייתה בת זוגו של הזמר לו ריד מאז שנות ה-90, וב-2008 הם נישאו. ריד לעיתים השתתף בהופעותיה כזמר ונגן אורח. בנובמבר 2008 הופיעו אנדרסון וריד במסגרת המופע של אנדרסון, "Homeland", בהיכל התרבות בתל אביב. ביוני 2011 הופיעה אנדרסון פעם נוספת בהיכל התרבות.