תחנת הרכבת לוד

התחנה הישנה (העות'מאנית)

בניין "תחנת א-ליד" (השם המקורי של המבנה) ממוקם על מסילת הרכבת לירושלים, אשר נחנכה בחודש ספטמבר 1892 וקישרה בין יפו לירושלים.
תחנת הרכבת שכנה ממערב לשטח הבנוי של הכפר א-ליד בלב השטחים החקלאיים בהם גדלו גני-ירק, בוסתני פרי וכרמי זית. עם הפעלת הרכבת, השתפרה הנגישות של תושבי לוד והכפרים שבקרבתה ובשוליה אל המרכזים העירוניים יפו-ירושלים וכן אל היישובים ששכנו לאורך המסילה.
את הפירמאן (רשות) לבנות את מסילת הברזל מסר הסולטאן העות'מאני ליוסף נבון שהיה יליד ירושלים והתחנך בצרפת. הסולטאן העדיף אותו על פני יזמים מגרמניה, בריטניה וצרפת שממשלותיהם שאפו לקנות אחיזה בארץ-ישראל בשל מיקומה בין יבשת אירופה לארצות צפון אפריקה ואסיה הרחוקה.
במסגרת המאמץ המלחמתי במלחמת העולם הראשונה נסללה המסילה המזרחית, מסילת אורך בין טולכרם לקוסיימה שהתחברה דרך מסילת השומרון ורכבת העמק אל המסילה החיג'אזית שנסללה בעבר הירדן וחיברה את טורקיה עם ערב הסעודית. בזמן המלחמה פרקו הטורקים את קטע המסילה יפו-לוד כדי להרחיק את מסילת הברזל האסטרטגית מטווח הארטילריה של הימיה הבריטית ששלטה בים התיכון. בתחנת הרכבת נחל שורק היא תחנת הצומת, התפצל מן הקו שירד לבאר-שבע וחצי האי סיני הקו מזרחה לכיוון ירושלים.
אחרי מלחמת העולם הראשונה עם שיקום הקו יפו-לוד-ירושלים שימשה לוד כצומת למסילת האורך מחיפה עד לקנטרה ולמסילת הרוחב לירושלים.

התחנה הנוכחית (הבריטית)

לאחר שהסתיימה המלחמה חידשו הבריטים את קטע המסילה יפו-ירושלים וכך תופעלה מחדש תחנת א-ליד. בד בבד עם התקדמותם ממצרים לארץ-ישראל הניחו הבריטים מסילת ברזל חדשה שלאורכה ובשוליה נבנו מחנות צבא. בלידא (LYDDA) ממערב לשטח המבונה בנו הבריטים תחנת רכבת גדולה וחדשה שענתה על צורכי הצבא והיישוב האזרחי. הבריטים ביטלו את קטע המסילה לידא-רמלה בשל היותו ארוך ומפותל ובמקומו הונחה מסילה חדשה קצרה יותר שקישרה את תחנת LYDDA עם התחנה שהייתה ברמלה. כתוצאה מכך בוטלה תחנת א-ליד ומבנה התחנה הוסב לבית-ספר עירוני.
התחנה הנוכחית נפתחה לראשונה בשנת 1917 כחלק מהפיכת לוד למוקד תחבורה הארצי, על ידי בניית נמל תעופה, תחנת רכבת, וכבישים עורקיים העוברים בלוד.
במרץ 1920, הרב המקובל נפתלי חנהל'ס, צאצא של רבי נחמן מברסלב נהרג בתאונה בתחנה.
בשנות ה-40 של המאה ה-20, עם חיבור מסילת הברזל בין ארץ ישראל ללבנון (דרך ראש הנקרה) לביירות ודמשק, הייתה התחנה לצומת לרכבות מאירופה למצרים. תחנת לוד הייתה העמוסה והפעילה ביותר בארץ ישראל בימים ההם. עברו בה נוסעים מקנטרה, מירושלים, מיפו ומחיפה ונוסעים החליפו רכבות לכוונים השונים.
בלוד עברו הגדודים העבריים, גדודי צבא בריטיים, הבריגדה העברית, שבויים גרמניים ואיטלקיים. נשיאים וראשי הממשלות ואישים אחרים מהאזור והעולם עברו או שהו כמה שעות בתחנה בדרכם ליעד הבא, ביניהם: בנימין זאב הרצל, וילהלם השני, קיסר גרמניה, היילה סלאסי, קיסר אתיופיה, הלורד בלפור, גנרל אלנבי, וינסטון צ'רצ'יל, דוד בן-גוריון והברון רוטשילד.
עם הקמת לוד העברית שימש בניין התחנה הישן כתחנת מגן-דוד-אדום של אגד הערים לוד-רמלה. כיום משמש הבניין את מרכז הצעירים העירוני של עיריית לוד וכן הוא משתלב במדרחוב שמקשר את "כיכר-הקומנדו" עם "כיכר העצמאות".
עצי האקליפטוס הענקיים הם שריד לשדרה שהייתה נטועה לאורך המסילה.

התחנה החדשה

במרץ 2016 החלה בנייתה של תחנת הרכבת החדשה. בסמוך לתחנה מושלמת בנייתו של בניין הנהלת רכבת ישראל ומוקם רציף חמישי.

תיאור התחנה

בתחנה קיימים שני אי רציפים (ארבעה רציפים רגילים), ושני מעברים תת-קרקעיים.
אחד בין הרציפים, והשני בין רציף 1–2 לכניסה של התחנה. כמו כן מגשר בין הרציפים גשר הולכי רגל המצויד במעליות.
מיקום התחנה נמצא בסמוך לשכונת חב"ד בעיר.