google/wiki40b huggingface dataset:
דוד פרנקל

הרב דוד בן נפתלי הירש פרנקל (תס"ז, 1707 - כ"ב בסיוון תקכ"ב, 13 ביוני 1762) היה רבה של קהילת ברלין מ-1743 ועד מותו. חיבר את הפירוש קרבן העדה ושיירי קרבן על התלמוד הירושלמי.

ביוגרפיה

נולד בברלין, לרב נפתלי הירש מירל'ס, רבה של העיר. החל מ-1737 היה רבה של הקהילה בדסאו, וכמקובל בימים ההם החזיק בביתו ישיבה קטנה ובה למדו כשלושים תלמידים. במסגרת זו לימד גם את משה מנדלסון בצעירותו. השפעתו על מנדלסון הייתה רבה, וכשקיבל בשנת 1743 הזמנה לכהן כרב ואב"ד העיר ברלין עבר לשם מנדלסון בעקבותיו. 
בתחומי התעניינותו פרץ הרב פרנקל לתחומים תורניים שלא היה נהוג לעסוק בהם עד אז ביהדות אשכנז בכלל וביהדות גרמניה בפרט, והם לימוד ספר מורה נבוכים של הרמב"ם וכן לימוד התלמוד הירושלמי. הוא היה מעורב בהדפסתו של המורה נבוכים ביסניץ ב-1742, לאחר כמאתיים שנה שבהן לא הודפס הספר, ואף העניק הסכמה להדפסה זו.] בעידודו החל גם מנדלסון הצעיר ללמוד את מורה נבוכים, ובעקבות כך פנה לעסוק בפילוסופיה. פרנקל גם פעל להדפסת מהדורה חדשה של ספר משנה תורה של הרמב"ם שיצאה לאור בין השנים 1739–1741 (תצ"ט — תק"א).
פרנקל היה הרב האשכנזי הראשון במרכז אירופה שתועד כנושא דרשה בשפת המדינה ולא ביידיש, כשמסר בשבת ה-10 בדצמבר 1767 נאום הודיה בבית-הכנסת אודות הניצחון הפרוסי בקרב לוֹיתֶן, חמישה ימים קודם. נאום בלשון המדוברת רווח כמובן בקהילות ספרדיות רבות ואף אצל אשכנזים שחיו בסמיכות אליהן, כבאיטליה, אך היה כמעט חסר תקדים באזורים האשכנזיים האוטוכטוניים. רק ב-1808 החל יוסף וולף לדרוש בקביעות בגרמנית בדסאו, והנוהג החדש קובע על ידי ישראל יעקבסון והתפשט משם ליתר מרכז אירופה.   
פרנקל נמנה עם קבוצה של תלמידי חכמים אשכנזיים שחיברו פירוש רציף לתלמוד הירושלמי, שברוב קהילות ישראל כלל לא עסקו בו ולא למדו אותו אלא כמקור צדדי ומשני לעומת התלמוד הבבלי. פירושו "קרבן העדה" נדפס בשלושה חלקים: כרך א - פירוש לסדר מועד (דסאו תק"ג, 1743); כרך ב - פירוש לסדר נשים (ברלין תקי"ז, 1757); כרך ג - פירוש לכמה מסכתות מסדר נזיקין (ברלין תק"ך, 1760). לסדר זרעים ולמסכת נידה וכן לחלק הבבות של סדר נזיקין לא נתחבר פירוש. לצד הפירוש השוטף, המקביל לפירוש רש"י על התלמוד הבבלי, נדפסו גם חידושים ותוספות שלו המקבילים לתוספות, תחת השם "שיירי קרבן". בעקבות פירושו חיבר בהמשך המאה ה-18 רבי משה מרגלית פירוש נוסף לירושלמי בשם "פני משה". שני הפירושים הללו נדפסו יחד במהדורת וילנא של הירושלמי, ולפיכך הם נחשבים כ'מפרשים הקלאסיים' שלו. 
גיסו, בעל אחותו, הוא הרב חיים יונה תאומים, מחבר "קונטרס ר' חיים יונה". בנו רבי יואל, נישא לאיידל, בתו של בן דודו רבי יצחק יוסף תאומים.
בריכת חזקיהו

בריכת חזקיהו היא מקווה מים עירוני מעשה ידי אדם מתקופת בית שני המצויה בדרומו של הרובע הנוצרי, בעיר העתיקה בירושלים, בעל מאפיינים של בריכת חורף.
לבריכה צורה מלבנית. אורכה (מדרום לצפון) של הבריכה הוא כשבעים וחמישה מטרים, ורוחבה (ממזרח למערב) כארבעים ושנים וחצי מטרים (42.5×75). סך שטחה של הבריכה הוא בערך 3150 מ"ר, למעלה משלושה דונם. הסימטריות של צורתה המלבנית מופרעת על ידי ח'אן הקופטים אשר תוחם את הבריכה מצפון. 
הבריכה מוקפת מכל עבריה במבנים. הבניינים הגובלים ברחוב דוד תוחמים את הבריכה מדרום, הבניינים הגובלים ברחוב הנוצרים תוחמים את הבריכה ממזרח, בצפון נתחמת הבריכה על ידי ח'אן הקופטים, ובמערב נתחמת הבריכה על ידי קבוצת מבנים הסמוכים לסמטת סנט ג'ורג'. 
בריכת חזקיהו ניזונה שנים רבות מבריכת ממילא על ידי אמת מים שהובילה מים בין שתי הבריכות. ייתכן שבריכת חזקיהו ניזונה גם ממימי האמה העליונה, אמה שהובילה מים לעיר מבריכות שלמה וממעיין אל ערוב בדרום הר חברון לירושלים בימי בית שני. 
הבריכה הייתה פעילה עד לדורות האחרונים. בספר אשר הוציא הרופא וחוקר ארץ ישראל טיטוס טובלר (Titus Tobler) בשנת 1853 ישנו ציור של בריכת חזקיהו מלאת מים. ניתוקה של בריכת חזקיהו מבריכת ממילא הביא להתייבשותה, במיוחד בימי הקיץ.

שמות הבריכה

השם 'בריכת חזקיהו' הוא מאוחר וניתן לבריכה רק בדורות האחרונים על ידי עולי רגל נוצריים. בספר מלחמות היהודים (ל, יא, ד) של יוסף בן מתתיהו מכונה, ככל הנראה, בריכה זאת בשם 'בריכת המגדלים'. יוסף בן מתתיהו מזכיר את הבריכה בתיאור המצור הרומאי על ירושלים בשנת 70 לספירה: "והרומאים החלו לשפוך את הסוללות ... והסוללה עשה הלגיון העשירי בצד צפון במקום הנקרא בריכת אמיגדלון". השם בריכת המגדלים ניתן לה כנראה עקב סמיכותה למגדלים אשר היו במצודה הידועה כמגדל דוד. 
בתקופה הצלבנית כונתה הבריכה 'מקווה המרחצאות' (בלטינית Lucas Balneorum), כנראה משום שבסמיכות לבריכה היה בית מרחץ. הערבים מכנים את הבריכה 'ברכת חמאם אל בטרק'. פירושו של שם זה הוא הבריכה של החמאם של הפטריארך. שם זה ניתן לה עקב סמיכותה לחמאם שהפעילה הפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית של ירושלים, ואולי יש לו קשר לשם הצלבני של הבריכה.
יש המעלים את האפשרות שבריכת חזקיהו היא 'הבריכה העליונה' אשר מופיעה בפרק ז בספר ישעיהו: "ויאמר ה' אל ישעיהו, צא נא לקראת אחז, אתה ושאר ישוב בנך, אל קצה תעלת הבריכה העליונה, אל מסילת שדה כובס". זיהוי זה אינו מקובל על האנציקלופדיה המקראית הממקמת את הבריכה העליונה במקום אחר, צפונית מזרחית ממיקומה של בריכת חזקיהו אך עדיין בתוך תחומי העיר העתיקה.

סקר טֶבַע בבריכה

סקר של טבע בתווך העירוני בין חומות העיר העתיקה שנערך על ידי החברה להגנת הטבע והרשות לפיתוח ירושלים מלמד שהעיר העתיקה כחיבור אקולוגי בין שני אזורי אקלים - אקלים ספר המדבר ואקלים ים תיכוני - משמרת מגוון של מערכות אקולוגיות בזכות שיווי משקל עדין שמתקיים בין אדם לטבע. בבריכה שמתמלאת מדי חורף נמצאו ראשני קרפדות. ממימי הבריכה המוזנחת ומלאת האשפה נהנים גם סיסים ועטלפים.

מבצע ניקיון הבריכה

במהלך חודש יוני 2011 החלה עיריית ירושלים בשיתוף עם הרשות לפיתוח ירושלים והמשרד להגנת הסביבה במבצע לנקיון הבריכה ולהסדרת הביוב הזורם לתוכה.
עבודות הניקיון בוצעו במהלך הלילה על מנת למזער את ההפרעה לסוחרי העיר העתיקה.
לאחר כחודשיים של עבודות מורכבות, בהן פונו אלפי טון פסולת ועפר, נחשפה רצפתה של הבריכה.
כמו כן הושלם חיבור כלל הבתים למערכת הביוב העירונית ובכך הופסקה הזרמת ביוב לבריכה.
סטפני, נסיכת הוהנצולרן-זיגמרינגן

ביוגרפיה

סטפני נולדה ב-15 ביולי 1837 בזיגמרינגן, לקרל אנטון, נסיך הוהנצולרן וליוזפינה, נסיכת באדן, בתם של קרל, הדוכס הגדול של באדן וסטפני דה בוארנה. אביה היה נצר לבית הוהנצולרן-זיגמרינגן, שהיה ענף קתולי של בית הוהנצולרן, ואחיה הקטן קרל הוכתר מאוחר יותר כמלך רומניה.
ב-29 באפריל 1858 התחתנה סטפני עם פדרו החמישי, מלך פורטוגל על ידי שליח, וב-18 במאי התקיים טקס הנישואין בליסבון. שנה מאוחר יותר, ב-17 ביולי 1859 מתה סטפני מדיפטריה ללא ילדים, ובשנת 1861 מת גם בעלה פדרו מכולרה ואחיו לואיש הראשון, מלך פורטוגל עלה לשלטון במקומו.
סטפן לגר

ביוגרפיה

סטפן גאגבה נולד וגדל בבת ים להורים נוצרים מטוגו, שהכירו במהלך עבודתם בשגרירות ניגריה בישראל. לו אחות גדולה. בגיל 12 עבר לגור בחולון. למד בכפר הנוער "מקווה ישראל" במדור הצרפתי, ובתיכון "אנקורי" שבראשון לציון. לגר רקד מאז שהיה ילד קטן, בהשפעת אימו שהייתה רקדנית בעצמה. בנעוריו, היה חניך בתנועת האמנים "תנועת תרבות" במהלך לימודיו בתיכון.
באוגוסט 2017 התגייס לצה"ל על תקן אמן פעיל, ומאז הוא משרת בחיל התקשוב.

קריירה

בגיל 14 פגש לגר את מי שיהיה מנהלו האישי, מיכאל סמו, כשהגיע לאודישן. תחילה הוריו של לגר חששו מן הפרסום אך שוכנעו לאחר פגישה משותפת עם סמו. כדוגמן זכה לפרסום כשהשתתף בתצוגת האופנה השנתית של קסטרו. בהמשך הופיע במסלולים של חברות אופנה ישראליות בולטות ובהן: TNT, רנואר, פקטורי 54, ובשבוע האופנה הישראלי (כזמר בתצוגה של "בננהוט"). כרקדן, זכה לגר פעמיים באליפויות הארץ בהיפ הופ. כישורי הריקוד שלו הועילו בהתפתחות הקריירה שלו והובילו אותו להשתתף בקליפים מוזיקליים. בשנת 2016 לגר לוהק כרקדן בהופעות ובקליפים של סטטיק ובן אל תבורי. במקביל החל לקדם את ריקודיו ברשתות החברתיות. הוא העלה קטעי וידאו של ריקודי היפ הופ, אשר הביאו לו עשרות אלפי עוקבים באינסטגרם. באוקטובר 2016 הוא הוציא את השיר "Step Fun" והפך ללהיט תוך ימים אחדים. היו שאף העלו בעצמם סרטונים עם אתגר הריקוד שלו לרשת. הקליפ צבר מיליוני צפיות ביוטיוב מה שהעלה את קרנו בתעשיית המוזיקה הישראלית.

2017

במהלך שנת 2017, השתתף לגר בשיר "טיקיטאס" – שיתוף פעולה עם הזמרת נועה קירל לכבוד חגיגות 7 שנים לליין מסיבות הגייז "אריסה".
לגר הוגדר כפריצת השנה לשנת 2017 על ידי "ראש אחד". הוא גם היה מועמד לאמן הישראלי הטוב ביותר ב-MTV. הוא השתתף בתוכנית ספיישל ב"רק רוצים לרקוד" בערוץ 2 של קשת. באותה שנה השתתף בפסטיגל, כחמישה חודשים בלבד לאחר שפרץ לתודעה הציבורית. מאז שהתפרסם, השתתף לגר בקמפיינים רבים וכדוגמן של חברות רבות. בהן בורגרס בר, נביעות, קדס קידס, מגנוליה ואורבניקה. כמו כן, יש בבעלותו סטודיו פרטי לריקוד והוא מפעיל להקה בה חברים 12 רקדנים.
באוגוסט 2018 נכנס כאורח לבית "האח הגדול" ברשת 13, לצד השחקנית הצרפתייה שגילמה את אמילי בפרסומת.

2018

במהלך חודש בינואר פרסם גרסה משותפת עם עברי לידר לשיר "מוגזם". ב-25 בפברואר של אותה השנה הוציא את השיר "MAMAN", עם הזמר איתי לוי.
במהלך חודש במרץ הוציא את הסינגל "Tappez Les Mains", בצרפתית בשיתוף פעולה עם הדי-ג'יי סקאזי. במהלך חודש יולי הוציא את הסינגל "Comme Ci Comme ça", שנוצר כפרסומת של yes. בנוסף, הוא הופיע בבריכת הסולטן, בהופעה שפתחה את אירועי אולימפיאדת הילדים בירושלים.
במהלך חודש אוקטובר הוציא את הסינגל "Merci"

2019

מהלך חודש ינואר התארח בשיר של סטטיק ובן-אל תבורי "יאסו", לצד עדן בן זקן. לאחר מכן הוציא את הסינגל "2019". במהלך חודש אפריל הוציא את הסינגל "BIRTHDAY", בשיתוף פעולה עם אופק פרץ. כמו כן הוציא גם את הסינגל "כפרה".
במהלך חודש יולי יצא הסרט אגלי דולס שסטפן דיבב אותו. בהמשך הוציא את השיר "מפיות".
רחוב ספרוס 8

מבנה

רחוב ספרוס 8 הוא אחד ממגדלי המגורים הגבוהים ביותר בעולם, והמגדל הגבוה ביותר למגורים בחצי הכדור המערבי בעת ההשלמה בפברואר 2011. המגדל מכיל יחידות רק להשכרה למגורים (904 בסך הכל), דבר נדיר ברובע הפיננסי של ניו יורק. המסגרת המבנית של גורד השחקים עשויה מבטון מזוין. הבניין מצופה לוחות פלדה מתפתלים היוצרים מראה דמוי קפלים, ותכנונו שואב השראה מציורים של מיכלאנג'לו וג'ובאני לורנצו ברניני.
מלבד דירות המגורים, המאכלסות את הקומות הגבוהות של הבניין, כולל חלקו התחתון של הבניין שימושים שונים. קומת הרחוב כוללת חנויות קמעונאיות, ומעליה נמצא בית ספר. קומות בית הספר מחופות לבנים אדמדמות, וכוללות 9300 מטרים רבועים הפרושים על חמש הקומות הראשונות של הבניין. בבית הספר לומדים כ-600 תלמידים מגיל טרום חובה עד כיתה ח'. בגג הקומה הרביעית מרפסת בשטח של 460 מ"ר המשמשת כחצר בית הספר. מתחת למפלס הקרקע הוקם חניון בשטח 2300 מ"ר שנועד לשמש בית חולים ציבורי סמוך, אך לבסוף הושכר לגורמים פרטיים. ממזרח וממערב לבניין הושארו שטחים המתפקדים ככיכרות ציבוריות.

ביקורות

הביקורות המוקדמות של המגדל ברחוב ספרוס 8 היו חיוביות. בניו יורק טיימס, שיבח מבקר האדריכלות ניקולאי אוורוסף את עיצובו של הבניין כתוספת מבורכת לקו הרקיע של ניו יורק, וכינה אותו: "מגורדי השחקים הטובים ביותר לעלות לגגם בניו יורק מאז בניית בניין הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של אירו סארינן שנבנה לפני 46 שנים" ; המבקר של מגזין ניו יורקר, פול גולדברגר, תיאר אותו בתור "אחד המגדלים היפים ביותר בדאונטאון". יש שהשוו את הבניין לבניין וולוורת' הסמוך, שהושלם בשנת 1913 - גולדברגר אמר "זה הדבר הראשון שנבנה בדאון טאון מאז, שראוי למעשה לעמוד לידו".
אן מארי פוטמו

ביוגרפיה

פוטמו נולדה בהלסינקי. ב-1975 היא הוכתרה כמיס פינלנד וכמיס תבל. לאחר זכייתה, מספר ארגוני נשים קראו לה לוותר על תוארה, בטענה שתחרויות יופי פוגעות בזכויות האישה ובשם השוויון בין המינים.
ב-1978 פוטמו שיחקה בסרט המתח "חבר לא ידוע" (Tuntematon ystävä) לצד קייט או'מרה, וב-1981  היא שיחקה בסרט האימה "איש הזאב" לצד אלברט פיני. 
ב-2007 פוטמו השתתפה בסרט תיעודי העוסק בחברת הספנות הפינית "Silja Line". באותה שנה היא נכללה ברשימה של המפלגה הנוצרית הדמוקרטית בבחירות הכלליות לממשלת פינלנד. בבחירות לנשיאות המדינה ב-2000 פוטמו הייתה פעילה במרוץ של המועמד אסקו אהו מטעם מפלגת המרכז.

חיים פרטיים

ב-1978 פורסם שהחלה לנהל מערכת יחסים עם הקומיקאי דייוויד ברנר. ברנר שהיה באותו זמן בזוגיות עם הזמרת הישראלית עדנה לב, עזב את לב למענה.
פוטמו נשואה לארטו היטאנן ולה ארבעה ילדים וביניהם המוזיקאי ג'ס היטאנן.
הכרעות בשחמט

במשחק השחמט, ניתן להגיע להכרעה במספר דרכים, המובילות לניצחון או לתיקו.
לבוצ'ה

היסטוריה

לבוצ'ה ממוקמת באזור ההיסטורי ספיש (Spiš) המיושב מאז תקופת האבן. בתחילת המאה ה-11 נכבש האזור והפך לחלק מממלכת הונגריה עד ל-1918. לאחר הפלישה המונגולית בשנים 1241–1242 התיישבו באזור גם גרמנים שזכו לאוטונומיה מסוימת מהממלכה ההונגרית. המסמך הראשון בו נזכר שמה של העיירה הוא מ-1249. ב-1317 העיירה, שנקראה בשמה הגרמני Leutschau, קיבלה מעמד של עיר מלכותית וב-1321 זכו סוחרים כורים ואומנים בזכות להתיישב בה. במאה ה-15 התעשרה העיירה כתוצאה ממסחר בין פולין להונגריה וכן הפכה למרכז תרבותי ובו כנסיות, בית דפוס (החל מ-1624), ספריה, בית מרקחת ורופאים. מעמדה התרבותי נשמר למרות שתי שרפות קשות שחוותה העיירה. לבוצ'ה שימשה כמרכז להפצת הפרוטסטנטיות בצפון הונגריה. המקום החל להתדרדר לאחר המרידות נגד בית הבסבורג במאה ה-17. בשנת 1871 התדרדר מעמדה של העיירה עוד בשל בניית קו הרכבת החשוב קושיצה-בוהומין (Bohumín) במרחק של 8 ק"מ מלבוצ'ה. לאחר חוזה טריאנון עברה העיר לידי צ'כוסלובקיה שנוצרה זה עתה ושמו הנוכחי, לבוצ'ה, התקבל. העיר נכבשה על ידי הצבא האדום ב-27 בינואר 1945. ב-3 ביולי 1993 ביקר במקום האפיפיור יוחנן פאולוס השני שערך מיסה ל-650,000 מאמינים בגבעה במרחק קילומטר מהעיירה.

הקהילה היהודית

במאות ה-18 וה-19 גדלה הקהילה היהודית בעיר, הוקמו אגודות עזרה הדדית, בית עלמין, בית כנסת ובית ספר. במאה ה-20 הוקמו תנועות נוער יהודיות כולל תנועות נוער ציוניות.
בזמן מלחמת העולם השנייה 981 יהודים שולחו מהעיירה למחנות השמדה על ידי הממשלה הסלובקית ולאחר כיבוש סלובקיה על ידי הנאצים שולחו יתרת יהודי העיר לאושוויץ ומיידנק. בודדים הוסתרו בכפר הסמוך על ידי הכומר, חסיד אומות העולם, מיכאל מאסלג' (Maslej).

אדריכלות

המרכז העתיק של העיירה שמור היטב ורובו מוקף עדיין בחומות העתיקות. הכניסה העיקרית לעיר העתיקה היא דרך 'שער קושיצה' המונומנטלי מהמאה ה-15. מאחוריו ממוקמת כנסיית רוח הקודש מתקופת הבארוק ומנזר פרנציסקני מהמאה ה-18. בכיכר המרכזית, כיכר האומן פאול (Námestie Majstra Pavla), ממוקמים שלושה בניינים משמעותיים: בית העיירה הישן (מהמאה ה-15-17), הכנסייה הלותרנית (מ-1837) וכנסיית ג'יימס הקדוש מהמאה ה-14 בה נמצא מזבח הכנסייה הגותי הגבוה באירופה (18.62 מטר גובהו). את המזבח יצר אותו אומן, פאול, שעל שמו נקראת הכיכר, בסביבות 1520. פרט לכך בכיר בניינים עתיקים ששימשו את אצילי הסביבה בסוף ימי הביניים. כמו כן נמצא בכיכר כלוב הבושה ששימש לענישת ראווה במהלך המאה ה-17. מעבר לכיכר ישנן עוד כנסיות עתיקות, מנזר, בית האדמיניסטרציה של העיירה מהמאה ה-19 והארכיונים האזוריים.
פאיזה רושדי

קורות חיים

רושדי נולדה לרחל ודוד באלכסנדריה, מצרים בשם מרים בונן למשפחה בת שלושה ילדים. כשהייתה בת 7 נפטר אביה.
בגיל שמונה זכתה בתחרות כשרונות ארצית. פאטמה רושדי, זמרת ושחקנית מצרית מצליחה באותה עת החליטה לאמץ את מרים ללהקתה. מרים החליטה לנצל את כישרונה בתחום הזמרה לטובת פרנסת המשפחה ואימצה את שם הבמה "פאיזה רושדי" ("אל פאיזה" היא "הזוכה" בערבית). בעקבות ההצלחה עברה המשפחה לקהיר.
היא פיתחה קריירה של זמרת ושחקנית קולנוע בקהיר ובאלכסנדריה והושמעה ברדיו במצרים.
הגיעה לראשונה להופעות בארץ ישראל ב-1946.
בשנת 1951, בעקבות מות האם, עלתה עם שני אחיה לישראל. כשהחל הרדיו הישראלי להשמיע אותה, הפסיקו להשמיע אותה בארצות ערב.
זמן קצר לאחר עלייתה נשאה לראשונה. בעלה היה מהמר כפייתי ובזבז את רוב הכסף שהביאה עמה ממצרים. בני הזוג התגרשו לאחר כארבע שנים.
ב-1954 נכנסה לרשות השידור כזמרת מובילה בתזמורת קול ישראל בערבית בניצוחו של זוזו מוסא. נכתבו לה כ-250 שירים, ביניהם שירים הכוללים בתים ופזמון, וכן מוושאחאת אנדלוסיים, מאוואלים, שירים עממיים מצרים, סורים ועיראקים שנכתבו במיוחד בשבילה. היא הושמעה ברדיו והופיעה בשנות השבעים בתוכניות של הטלוויזיה בערבית עם משה אליהו. בין הכותבים והמלחינים שעבדו איתה: פלפל ג'ורג'י, האחים סלאח ודאוד אל-כוויתי, זוזו מוסא, נעים רג'ואן, אלברט אליאס, זכי סורור ועוד.
ב-1967, במלחמת ששת הימים, נמצא תקליט שלה ברדיו רמאללה, שהובא ממצרים עם שיר שהוקלט במצרים שנקרא 'רחו אל חבאאיב וון'. 
בתחילת שנות השישים נישאה בשנית ליצחק תוסיה כהן וילדה את בתה היחידה, יפה תוסיה כהן, לימים שחקנית וזמרת. בעקבות נישואיה הפסיקה להופיע. בשנת 1965 נפרדו בני הזוג ורושדי שבה להופיע.
פאיזה רושדי הופיעה במשך השנים בארץ ובעולם.
היא נפטרה בכ"ו בשבט תשס"ג (29 בינואר 2003) ונטמנה בבית העלמין ירקון. 
הסרט התיעודי "אמא פאיזה", שתיאר את מערכת היחסים בין פאיזה לבתה, בבימויה של סיגלית בנאי, הוצג בערוץ 1 במסגרת "הסיפור האמיתי".
בשנת 2011 הוציא המוזיקאי דודו טסה את אלבומו "דודו טסה והכוויתים", המורכב כולו מחומרים של סבו ואחיו, דאוד וסאלח אל כוויתי. בתקליט זה משולבים שניים משיריה של רושדי, כולל דגימות מקולה.
רושדי עדיין מושמעת ברדיו בערוץ הישראלי בערבית ונראית מדי פעם בערוץ הראשון ובערוץ 33 של הטלוויזיה הישראלית בקטעי ארכיון.
אריק קרל

ביוגרפיה

נולד בארצות הברית בשנת 1929, ועבר עם הוריו לגרמניה בעודו ילד. לאחר שסיים אקדמיה לאומנות, חזר לארצות הברית, שם הוא חי עד היום. שני ספריו הראשונים, "1, 2, 3 לגן חיות" שיצא לאור בשנת 1968 ו"הזחל הרעב" שיצא לאור בשנת 1969 זיכוהו מיד בפרסום עולמי. "הזחל הרעב" נחשב לקלאסיקה מודרנית, תורגם ל-14 שפות (כולל לעברית) ונמכרו מעל ארבעה מיליון עותקים ממנו.
משפט ערטילאי

משפט עַרְטִילָאִי הוא מונח תחבירי המתאר משפט המכיל שתי מילים בלבד כאשר האחת מהן משמשת בתפקיד נושא והשנייה - בתפקיד נשוא. יש שהמשפט הערטילאי מכיל מילה אחת בלבד.

דוגמאות

דוגמאות למשפט ערטילאי בן שתי מילים:
התפוח נאכל; דוד בירושלים; העצים לבלבו; הילד שיחק; הבחינה התחילה; הבית נבנה.
דוגמאות למשפט ערטילאי המכיל מילה אחת שבה כלולים הנושא והנשוא:
הלכתי; שמעתי; ידעתי; ראיתי; למדתי; בכל מילים אלה ודומיהן כלולים במילה גוף וגם פועל, שהם הנושא והנשוא.

שימוש ומאפיינים

במשפט הערטילאי קיים מאפיין שמייחד אותו בכך שניתן להפוך בו בקלות את סדר המילים; לשים את הנושא במקום הנשוא ואת הנשוא במקום הנושא; כי כפי שאפשר לומר "התפוח נאכל", אפשר לומר "נאכל התפוח".
מאפיין נוסף במשפט הערטילאי: בסיבת היותו משפט קצר לעיתים הוא מסמל אדישות וקרירות או סגירות והתכנסות.

אטימולוגיה

המילה "ערטילאי" מציינת בדרך כלל עירום והפשטה; מקור המילה הוא בשפה הארמית מהמילה "ערטלא" שמשמעותה חשיפה ועירום (ממנו הפועל המוכר - התערטלות). השרש ערט"ל מצוי מספר פעמים בתרגומי התנ"ך ובספרי חז"ל במשמעות הנ"ל.

מקור המונח

הזמן בו נטבע המונח התחבירי אינו ידוע, אך יש לשער שזמנו מן המאה הקודמת ומקורו משפות הזרות. בקרב הבלשנים בגרמניה במאה ה-19, נעשה שימוש במונח דומה: nackter Satz (נַקְטֶר זַץ = משפט ערום) שמשמעותו זהה וניתן להניח שמשם מקור מונח זה.

בהשאלה לתחומים אחרים

מעבר למונח התחבירי, המונח משפט ערטילאי משמש כהשאלה וכמטפאורה למשמעות של משפט לא מוסבר דיו; משפט מופשט מהסבר; משפט קצר ומצומצם ללא הרחבה; משפט ריק או דל מתוכן.
מכל מקום, לאחר שמצאתי כי לא הוגשה חוו"ד לעניין ירידת הערך למעט אותו משפט ערטילאי, בחוות הדעת שעניינה אומדן הנזקים והתיקונים, שיש לראות בו מסקנה בלתי מבוססת מצאתי כי התובע לא עמד בנטל הבאת הראיות לעניין ירידת הערך בשיעור הנטען.
פינטי ויליאמס

ביוגרפיה

ויליאמס נולדה בלונדון. היא למדה משחק ב-Central School of Speech and Drama וסיימה בשנת 1994. ויליאמס הופיעה בסרטים בריטיים אחדים, כמעט תמיד לצדה של אמה. תמונתה מופיעה בתחילת פרקי הסדרה "בחלוף השנים" בדמות ג'ין הצעירה.
ויליאמס השתתפה בסדרת הטלוויזיה "Born and Bred". היא מדבבת את אנג'לינה בסדרה המצוירת לילדים "אנג'לינה בלרינה". עוד שיחקה בתיאטרון במחזות כגון "Party Piece" יחד עם ריצ'רד האריס. היא קריינית של ספרי שמע בהם "I've Got Your Number" מאת סופי קינסלה.

חיים אישיים

ב-6 ביוני 1997 ילדה ויליאמס את בנה סם. אמה ג'ודי דנץ' אמרה שבתה סיפרה לה על ההיריון רק ימים אחדים לפני הלידה.
ויקו טוריאני

ביוגרפיה

ויקו טוריאני נולד בז'נבה, שווייץ, במשפחה ממוצא לומברדי, בשם "לודוביקו אוקסנס טוריאני" (Ludovico Oxens Torriani). הוא גדל בסנט מוריץ, שם עבד כשף בבית מלון, במקביל להופעותיו כזמר. הוא פתח מסעדה בבזל וכתב ספר בישול. ב-1945 זכה בתחרות לכישרונות צעירים ולאחר מכן יצא לסיבוב הופעות במערב אירופה. ב-1949 נכנס למצעד הפזמונים השווייצרי וב-1951 למצעד הפזמונים הגרמני ומשם לטלוויזיה הגרמנית, שם זכה לתוכנית אירוח.
טוריאני התחיל להופיע בסרטים מוזיקליים, באופרטות ובתיאטרון מוזיקלי. תחילה גילם תפקידי משנה, אך ב-1955, בסרט Ein Herz voll Musik הופיע בתפקיד הראשי וכך גם בשנה שלאחר מכן, ב-Santa Lucia מכאן והלאה היה לכוכב סרטים מוזיקליים וסדרות טלוויזיה מוזיקליות.
ב-1995 הוענק לו פרס במבי על מפעל חייו. טוריאני שר ב-12 שפות, בהן איטלקית, גרמנית, צרפתית ועברית ודיבר חופשי בשש שפות.
בחריין במשחקים הפאראלימפיים

היסטוריה

המשלחת הראשונה אותה שלחה בחריין למשחקים הפאראלימפיים שנערכו בשנת 1984 כללה 12 ספורטאים (עשרה גברים ושתי נשים). כבר במשלחת הבכורה, הצליחה בחריין לזכות בשתי מדליות פאראלימפיות ראשונות, כשהאתלט אדל סולטאן זכה במרוץ ל-100 מטרים במדליית הארד עם תוצאה של 17.58 שניות במקצה הגמר, ואתלט נוסף שקטף את המליית הארד בהטלת כידון.
במדליית הזהב הראשונה בתולדות בחריין זכתה המשלחת באולימפיאדת הנכים סיאול (1988), כשחאלד אל סאקר זכה בתחרות הסלאלום (קטגוריה A1) עם תוצאה של 3:08.8 דקות. המשלחת הבחריינית לא הצליחה לזכות במדליית זהב נוספת, עד אולימפיאדת הנכים ריו דה ז'ניירו (2016), אז זכתה האתלטית פטימה נדהם בהדיפת כדור ברזל (קטגוריה F53) כשזרקה למרחק של 4.76 מטרים.
רוברט קרהרט מרטון

קורות חיים

מרטון הוא בוגר תואר ראשון באוניברסיטת קולומביה, מוסמך במכון הטכנולוגי של קליפורניה וב-1970 קיבל תואר דוקטור מ-MIT.
בשנות ה-70 המוקדמות עסק מרטון בפיתוח נוסחאות מתמטיות בתחום המימון הנוגעות להערכת אופציות. בעקבות עבודתם של המתמטיקאי פישר בלק והכלכלן מיירון שולס, כתב מרטון ב-1973 את המאמר "התאוריה של תימחור רציונלי של אופציות", והסב את המודל לנוסחה שהפכה לאחד הכלים המעשיים והפופולריים להערכת אופציות ונגזרים. העובדה ששמו של מרטון אינו מופיע בשם המודל אינה מפחיתה מערכה של תרומתו, ויש המכנים את המודל בשם "נוסחת בלק-שולס-מרטון". למעשה, מרטון עצמו הוא שטבע את המונח "נוסחת בלק ושולס".
מרטון הוא בנו של הסוציולוג רוברט קינג מרטון.
קארל רוג'רס

לקריאה נוספת

"חתירה אל העצמי - הפסיכותרפיה ההומניסטית של קרל רוג'רס", מאת ד"ר ארנון לויתן, הוצאת אדוואנס 2016
ניסים יגן

ביוגרפיה

נולד בירושלים לרחל וליעקב יגן, תלמידו של הרב מרדכי שרעבי. מקור המשפחה הוא מטורקיה, ושמה בעבר היה "גאגין".
למד בירושלים, בישיבת לייקווד שבארצות הברית במשך כחמש שנים, ובישיבת מיר בירושלים, אז בראשות הרב חיים שמואלביץ.
נשא לאשה את מלכה, ולהם 11 ילדים. לימד בישיבת אור ברוך ובישיבת "אוהל מועד" בירושלים, והיה שותף להקמת ישיבה בגבעת עדה.
בשנת ה'תשל"ח (1978) הקים בירושלים את כולל "קהילת יעקב" שלימים הפך לישיבה. בלט כמחזיר בתשובה, בהרצאות פרטיות ודרך ארגון "ערכים".
נפטר ממחלת הסרטן בשבת פרשת בהעלותך, סיון ה'תש"ס, ונקבר בהר המנוחות.
בנו הרב מאיר ממלא את מקומו בראשות מוסדות "קהילת יעקב". בנו הרב יעקב הוא ראש כולל "קהילת יעקב".
שאול פלדמן

שאול פלדמן (1923 - 16 בספטמבר 2011) היה נוירולוג קליני וחוקר מוביל בתחומי הנוירופיזיולוגיה ונוירואנדוקרינולוגיה. חתן פרס ישראל לחקר הרפואה לשנת תשס"ה - 2005.

ביוגרפיה

פלדמן נולד באודסה (כיום באוקראינה). אביו ד"ר פנחס פלדמן היה רופא עצבים ידוע באודסה. גם אימו ד"ר ברטה פלדמן הייתה רופאה. עלה לארץ עם הוריו בהיותו בן 11, ב-1934, כאשר אביו מביא עימם גם את עצמותיו של יהודה לייב פינסקר, מראשי תנועת "חיבת ציון". למד במשך שנתיים ב"פנימיית בירם" סמוך לבית הספר הריאלי שבחיפה, יחד עם עזר ויצמן, לימים נשיא המדינה ומשעברה המשפחה לתל אביב המשיך את לימודי התיכון בגימנסיה הרצליה. ב-1943 החל ללמוד רפואה באוניברסיטה האמריקאית בביירות ובין השנים 1948-1946 למד רפואה באוניברסיטת ז'נבה. חזר לארץ במלחמת השחרור ושירת בצה"ל כרופא צבאי בבית החולים בתל השומר. המשיך בלימודיו משנת 1950 במסגרת מחזור הבוגרים הראשון של בית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים ובשנת 1952 סיים את לימודיו בהצטיינות. נשא את הנאום בשם הבוגרים בטקס הסיום. 
שירת בתום לימודיו, כרופא בעין גב למשך שנה ואחר כך התמחה בנוירולוגיה והצטרף לסגל בית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית. בשנת 1962 התמנה לרופא ראשי במחלקת העצבים בבית החולים הדסה עין כרם. בשנת 1965 מונה למנהל המעבדה הנוירופיזיולוגית בבית החולים. עם פטירתו של מייסד המחלקה הנוירולוגית של "הדסה", פרופסור ליפא הלפרין, בשנת 1969, הוענקה לו דרגת פרופסור מן המניין והוא מונה למנהל המחלקה, תפקיד אותו מילא מאז ועד מועד פרישתו ב-1988. בשנת 1977 נבחר לדיקן הפקולטה לרפואה באוניברסיטה העברית ושימש בתפקיד ארבע שנים.
היה נשוי לאביבה (בן ארצי), אחות במקצועה, ולהם שלושה ילדים.
נפטר בשנת 2011, ונקבר בהר המנוחות.

עבודתו

במחקריו עסק בקשר בין המוח לבין מערכת ההורמונים וגילה את המנגנונים הקובעים את תופעת הדחק בבני אדם. בעבודתו היה מן הרופאים הראשונים, בארץ ובעולם, לעשות שימוש בהורמונים סטרואידים לטיפול במחלות זיהומיות ודלקתיות. לאורך השנים פרסם למעלה מ-300 מאמרים בעיתונות המדעית.
לצד עבודתו המקצועית והאקדמית, פלדמן היה חבר בוועד המרכזי של ההסתדרות הרפואית בישראל ובין השנים 1970–1977 היה יו"ר המועצה המדעית של ההסתדרות. מלבד זאת שימש פלדמן יו"ר האגודה הישראלית לאלקטרואנצפלוגרפיה ונויריופיזיולוגיה (1963–1969) ויו"ר החברה הנוירולוגית בישראל (1970–1973). בין השנים 1985–1989 כיהן כסגן נשיא הפדרציה העולמית לנויורולוגיה, ובשנת 1999 היה נשיא כבוד של הקונגרס הבינלאומי לחקר המוח שהתכנס בירושלים.
פלדמן היה חבר כבוד של האגודה האירופית לנוירולוגיה ובאגודות של ארצות הברית, צרפת, איטליה וברזיל. בשנת ה'תשס"ה 2005 הוענק לו פרס ישראל לחקר הרפואה.