google/wiki40b huggingface dataset:
דניאל בולגר

ביוגרפיה

לאחר שהשלים את לימודיו באקדמיה הצבאית של דרום קרוליינה, "המצודה" (The Citadel), והוסמך כקצין התגייס בולגר בשנת 1978 לצבא ארצות הברית. בולגר עבר הכשרה כלוחם וקורס קציני חי"ר. לאחר מכן שירת כמפקד מחלקה וכמפקד פלוגה בדיוויזיית החי"ר ממוכן ה-24. לאחר מכן שימש כסמג"ד בדיוויזיית חיל הרגלים ה-2 וכקצין מבצעים בדיוויזיה המוטסת ה-101. בתפקידו הבא שימש כמפקד הגדוד הרגלים ה-1 ברגימנט 327 שבדיוויזיה המוטסת ה-101 ובשנת 1999 מונה למפקד החטיבה ה-2 שבדיוויזיית חיל הרגלים ה-2. בהמשך פיקד בולגר על דיוויזיית הפרשים הראשונה (מוטסת) וכמפקד הדיוויזיה הרב לאומית בעיראק. לאחר מכן שימש כמפקד כוחות נאט"ו באפגניסטן. בשנת 2013 פרש מן השירות והפך למרצה להיסטוריה צבאית באוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית.
התפתחות מוסרית

התפתחות מוסרית היא תהליך התפתחותי בו האדם לומד ומקבל על עצמו רעיונות, ערכים ועקרונות מוסריים. כל אלו מאפשרים לו לבנות מודעות עצמית ולהבחין בין טוב לרע ובין נכון ולא נכון בחברה בה הוא חי, ולהתנהג בהתאם לכך. 
סוג החשיבה המוסרית והעקרונות המשפיעים על התנהגות האדם משתנים לאורך חייו והתפתחות אישיותו. ישנן מספר גישות בפסיכולוגיה המציעות שלבים אפשריים שונים של ההתפתחות המוסרית בקרב ילדים.

התפתחות מוסרית על פי הפסיכואנליזה

זיגמונד פרויד, אבי הפסיכואנליזה, טען ] כי מערכת היחסים בין הילד להוריו ואופן חינוכם הם משמעותיים בהקניית ערכי מוסר עבור הילד והפנמת גבולות ואיסורים, ומשפיעים על נכונותו ללמוד את הקודים המוסריים של החברה. לטענתו, התפתחות המוסר נוצרת בעיקר בשלב הפאלי (גיל 4-5), אז מתרחשת התפתחותו של הסופר אגו, המשמש כחוש מוסרי פנימי אשר מתגמל או מעניש את הילד על התנהגותו, באמצעות רגשות כגון תחושת אשמה וחרדה. לפי פרויד, שיא ההתפתחות המוסרית מגיע בסוף השלב הפאלי ולאחר שהילד מגיע לפתרון פנימי של תסביך אדיפוס (גיל 5-6). 
פרויד הדגיש את חשיבות הרגשות בהתפתחות המוסרית של הילד, אך תלמידיו וממשיכי דרכו טענו כי ההתפתחות המוסרית מתפתחת בשלבים מוקדמים יותר מכפי שטען, וכי מערכת יחסים "חמה" בין ההורים לילד תורמת להתפתחותו המוסרית.

התפתחות מוסרית על פי הפסיכולוגיה הקוגניטיבית

פסיכולוגים חוקרים מתחום הפסיכולוגיה הקוגניטיבית ניסו לעמוד על התפיסה המוסרית של הילד על ידי בדיקת התפתחות ההגיון המוסרי שלו, ובחינה מדעית ואובייקטיבית יותר של עמדותיהם המוסריות של ילדים בגילאים שונים. החוקרים שפיתחו את התאוריות המרכזיות בתחום זה הם ז'אן פיאז'ה ולורנס קולברג.

ביהדות

היהדות מתעסקת רבות בשאלות התפתחות המוסר. ישנה חלוקה בין מוסר טבעי למוסר אלוהי. מוסר טבעי הוא מוסר שניתן להגיע אליו מהתבוננות בעולם ובבני האדם לפי שמופיע במסכת עירובין: "אלמלא נתנה תורה לישראל, למדנו צניעות מחתול ועריות מיונה ודרך ארץ מתרנגול וגזל מנמלה" (ערובין ק: ).
בתורה מופיעים חוקים רבים המתייחסים למוסר למשל כיבוד הורים וזקנים, צער בעלי חיים, האיסור לשקר, לרכל, לדבר לשון הרע, לגנוב, והקמת מערכת משפט לעשיית צדק.
לאורך השנים נכתבו ספרי פרשנות והלכה רבים, שמטרתם לפתח את התורה ולפרשה בתחום המוסר. ניתן למצוא התייחסות לשאלות מוסריות בתקופות שונות לאורך ההיסטוריה בין אם בחוקי התורה וסיפורי הנביאים דרך המשנה והתלמוד ועד להוגים בני ימנו.
טכיקרדיה

סינוס טכיקרדיה

זוהי תגובה תקינה של הגוף למצבים פתולוגיים שונים. צורת גל P תקינה, ולרוב קצב הלב קטן בדרך כלל מ-150 פעימות לדקה. הסיבות לסינוס טכיקרדיה כוללות בדרך כלל כאב, חום, תת-נפח הדם (היפוולמיה), תת-חמצון (היפוקסיה), אנמיה, חרדה, תסחיף ריאתי, אוטם שריר הלב, יתר פעילות בלוטת התריס, תרופות כגון בתא אגוניסטים, וגמילה מסמים. קומפלקס QRS הוא צר באק"ג (ככלל, נהוג באופן מסורתי להבחין בין קומפלקס "צר", המאפיין טכיקרדיות ממקור על חדרי, לבין קומפלקס "רחב", אשר לרוב מאפיין טכיקרדיות ממקור חדרי). מקורו של הסינוס טכיקרדיה הוא ב-Sino-Atrial node ‏(SA node), הממוקם ליד הווריד נבוב העליון, בעלייה הימנית.

הטיפול בטכיקרדיה

הטיפול בטכיקרדיה כולל בין היתר מתן תרופות להפרעות קצב ותרופות אחרות לקביעת קצב הלב, וכן מתן שוק חשמלי כדי לייצב את מקצב הלב, בהתאם לסוג ההפרעה ומקורה. כך למשל, אם מקור הטכיקרדיה ב-SA sinus, יידרש טיפול בסינוס עצמו בלבד, בעוד שאם הטכיקרדיה היא ממקור חדרי, לרוב יינתנו תרופות אנטי-אריתמיות יחד עם קוצב חשמלי. לעיתים טיפול תרופתי אינו יעיל לטווח ארוך, ואז ניתן לנסות צריבה מונחית-צנתר (אבלציה) (ניתן גם כטיפול קו ראשון); במקרה זה, נתיב ההולכה אשר הביא ליצירת טכיקרדיה נצרב. שיעורי ההצלחה של צריבה בתדרי רדיו הם גבוהים יחסית (בין 90%–100%; גבוהים מעט יותר בהפרעה מסוג AVNRT).
לשון הרע

לשון הרע הוא אמירה הפוגעת בכבוד או בשם הטוב של אדם, קבוצת בני אדם או ארגון. לשון הרע נחשבת במדינות רבות לעבירה פלילית ולעוולה אזרחית, ויש האוסרים גם לשון הרע שיסודה אמת. על המצב המשפטי בישראל ראה ערך נפרד חוק איסור לשון הרע.

במשפט הבריטי


חקיקה מודרנית בנושא הוצאת לשון הרע, או הוצאת דיבה, הקיימת ברבות ממדינות חבר העמים הבריטי בעבר ובהווה, בארצות הברית, ובאירלנד, מקורן בחקיקה הבריטית על לשון הרע. ההיסטוריה של החקיקה הבריטית בנושא לשון הרע לוטה בערפל. ניתן למצוא תביעות בגין נזקי לשון הרע כבר בימי אדוארד הראשון (1272-1307), אולם לא ידוע האם היה קיים אותה עת הליך פלילי כללי בעניין זה. המקרה הראשון המאשש את העובדה כי באופן כללי הוצאת לשון הרע היא עבירה שניתן להעניש עליה במשפט המקובל נמצא בימיו של ג'יימס הראשון, מלך אנגליה (1566-1625) ומאותה עת הוצאת לשון הרע היא עבירה ברת-ענישה ואף עוולה אזרחית שניתן לרפאה.
החוק האנגלי מאפשר קיום הליכים משפטיים בבית המשפט, בגין לשון הרע, על כל פרסום אמירה הפוגעת בשמו של אדם שניתן לזהותו, או חבר בני אדם, באופן הגורם להם לאבד את עיסוקם או מקצועם, או גורם לאדם סביר לשנות דעתו לרעה עליהם. הגנות המוכרות בחוק כנגד טענה של לשון הרע הן: הגנת "אמת דיברתי", הגנת הערה הוגנת (האמירה משקפת דעה שאדם סביר יכול לאחוז בה), הגנת פריבילגיה (האמירה נאמרה בפרלמנט או בבית המשפט, או שאלה דיווחים הוגנים על האשמות שיש לציבור עניין בהן). הצעה לתקן את העוולה היא מחסום להגשת תביעה. קיימת הנחה שפרסום לשון הרע הוא שקרי, אלא אם כן הנתבע מוכיח את אמיתות האמירה. תנאי למתן פיצוי על לשון הרע לאישיות ציבורית הוא שתוכח כוונה (ידיעה של המפרסם על שהאמירה שקרית, או התעלמות חסרת אחריות מן העובדות). לעומת זאת, אדם פרטי צריך להוכיח רק רשלנות מצד המפרסם (סטייה מחובת הזהירות) כדי לזכות בפיצוי. כוונה להזיק היא תנאי לפיצויים עונשיים.
ב-12 בינואר 2010 בוטלה העבירה הפלילית של לשון הרע באנגליה, ויילס וצפון אירלנד.

במשפט האמריקאי


בארצות הברית חלה חובה להוכיח שהפרסום הפוגעני נעשה בזדון או במכוון, ולכן ההליך המשפטי נחשב קשה יותר עבור נפגע המבקש  סעד. זאת בהשוואה למצב בישראל וברוב מדינות אירופה. לפי החוק האמריקני, מידע פוגעני יהווה עילה לתביעה רק אם יוכח כי  המפרסם הפגין "התעלמות פזיזה מהשאלה האם מדובר באמת או שקר". קושי נוסף לתובעים קיים בפרסומי אינטרנט, כאשר בעלי אתרים נהנים מהגנה לפי סעיף 230 לחוק המכונה "חוף מבטחים". סעיף זה קובע שמו"ל אתר אינטרנט איננו אחראי למידע פוגעני שפרסם, אם התוכן השקרי נוסח ונוצר על ידי כותבים שאינם קשורים אליו ישירות. מצב זה עוגן ב-2014 בפסיקה שהתקבלה לאחר דיונים בשתי ערכאות. הפסיקה האחרונה ביטלה החלטה קודמת שקבעה כי אתר רכילות פופולרי יפצה ב-338 אלף דולר מורה מסינסינטי בשם שרה ג'ונס, לאחר שפרסם מידע שקרי כאילו קיימה יחסי מין עם כל שחקי קבוצת פוטבול בעיר.
ורדינה כהן

ביוגרפיה

כהן נולדה בגבעתיים, בתו הצעירה של הזמר שלמה כהן, שנודע בכינויו סולימאן הגדול ואחותם של הזמרים חופני, פיני ויזהר כהן. ורדינה למדה לימודי פסנתר קלאסי, שירתה בצוות הווי הנח"ל והמשיכה בלימודי מוזיקה אקדמאים. סיימה תואר ראשון בחינוך מוזיקלי והמשיכה ללימודי תיאטרון ומשחק באוניברסיטת תל אביב (שאותם לא סיימה). במהלך היותה סטודנטית, בשנות ה-80, שימשה כזמרת ליווי בהופעותיה של ירדנה ארזי. 
ב-1987 השתתפה עם אחיה יזהר בתחרות הקדם אירוויזיון עם השיר "מוזיקה היא נשיקה לנצח" (מילים: דודו ברק, לחן: יזהר כהן, עיבוד: רוני וייס). השניים הגיעו עם השיר למקום החמישי בתחרות.
ב-1988 הוציאה כהן את אלבום הבכורה שלה, "נוסעת בעקבות האהבה", שאת כל השירים בו כתב, הלחין ועיבד דני רובס. השיר הראשון שהתפרסם היה "הרגע האחרון" ואחריו התפרסמו השירים "שוב לבד", "קח אותי איתך", "מתגעגעת אליך", ו"כשמישהו אוהב אותך", אך שיר הנושא של האלבום זכה להצלחה הגדולה ביותר והוא המזוהה היותר עימה עד היום.
ב-1989 השתתפה כהן בשנית בקדם אירוויזיון עם השיר "שביל הזהב" (מילים: תלמה אליגון-רוז, לחן: יזהר כהן, עיבוד: קובי אושרת) שהגיע למקום התשיעי.
ב-1990 הוציאה את אלבומה השני, "דרך עצמי", בלטו באלבום השירים "עיר ללא רחמים", למילים של יהונתן גפן ולחן של יורם צדוק (מספר על אישה שמסתובבת בעיר אלימה בה אין רחמים), "שישי בצוהריים" (מילים: עידית פאנק, לחן: נתן כהן), "אהבה נכזבת", ו"אני שוב מתאהב" (בשניהם, מילים: יונה וולך, לחן: יהודה אלבוים). נתן כהן עיבד והפיק מוזיקלית את שירי האלבום.
ב-1991 נישאה למוזיקאי צור בן זאב ונסעה בעקבותיו להתגורר בארצות הברית, שם נולדה בתם הבכורה, מיתר.
ב-1996 שבה כהן לישראל, והקליטה את אלבומה השלישי "מי אמר ש...", שיצא רק ב-2000. השירים "בייבי" אותו הלחינה בעצמה למילים של רחל שפירא ו"עיני זהב", שהופיע בשני עיבודים שונים זכו להצלחה. אף על פי שדיסק זה לא הושמע רבות הוא הגיע לשיא של מכירות של פעמיים זהב.
בשנים 2006, 2008 ו-2010 הוציאה מגוון של אלבומי ילדים ללימוד מורשת הארץ וחגיה בשירים שכתבו לה אורלי בינדר ועמוס ברזל. מתוך סדרה זו יצא מאוחר יותר אוסף שירים.
לאורך השנים, ורדינה הופיעה על במות רבות ברחבי ישראל ושרה את שיריה, לרבות שירי ארץ-ישראל המזוהים עם המסורת של בית הוריה, בית משפחת "סולימאן הגדול". ב-2015 הוציאה ורדינה את הדיסק "שירים מהבית" בהפקתו המוזיקלית של בעלה, צור בן זאב, והוא כולל מגוון שירי ארץ-ישראל עמם היא מופיעה, כגון מחרוזת רועים, מחרוזת הורה ושירים מסביב למדורה.
היא נשואה ואם לארבעה ילדים. מתגוררת בחולון.
ארבעת ילדיה של ורדינה זכו לשמות מוזיקאים: מיתר, סול, קשת ותו. 
בנה של כהן, קשת בן זאב, השתתף ב-2017 בתוכנית "הכוכב הבא לאירוויזיון".
טיסה 981 של פליי דובאי

הטיסה

טיסה 981 של פליי דובאי הייתה אמורה להמריא מנמל התעופה הבינלאומי דובאי בשעה 21:45 שעון מקומי (UTC+4) ב-18 במרץ 2016, ולנחות בשדה התעופה ברוסטוב על הדון מאוחר יותר באותו לילה, בשעה 1:20 שעון מקומי (UTC+3) של 19 במרץ. בפועל המריאה הטיסה מדובאי רק בשעה 22:20 שעון מקומי והגיעה באיחור לרוסטוב. ניסיון הנחיתה הראשון של המטוס בוטל בשל הראות הלקויה באזור הנחיתה, והוא נכנס לעמדת המתנה סמוך לשדה התעופה במשך השעות הבאות, ממתין לשיפור בתנאי מזג האוויר. בין ניסיונות הנחיתה הראשון והשני של טיסה 981, עשו מטוסים אחרים ניסיונות נחיתה בשדה התעופה, שתי טיסות אחרות נחתו בהצלחה.
המטוס התרסק במהלך סיבוב לקראת ניסיון נחיתה שני, בסביבות השעה 03:42, אז דיווחה בקרת התנועה האווירית של שדה התעופה לשירותי החירום המקומיים על התרסקות המטוס.
טד מק'גינלי

ביוגרפיה

מק'גינלי נולד בקליפורניה. בתיכון היה גולש ועבד כמציל, כשלמד באוניברסיטת דרום קליפורניה היה קפטן נבחרת הכדורמים של האוניברסיטה והיה חבר באחוות סטודנטים, הוא החל את הקריירה שלו כדוגמן שפורסמה תמונתו במגזין GQ ולאחר מכן החל לשחק בסדרה "ימים מאושרים" כרוג'ר פיליפס, אחיינה של מריון.
ב-1984 שיחק בסרט "נקמת המרובעים" כאנטגוניסט המרכזי וכן הופיע בסדרות "שושלת" ו"ספינת האהבה".
מ-1989 ועד 1999 שיחק את תפקיד ג'פרסון דארסי בסדרה "נשואים פלוס".
הוא גם גילם כתב טלוויזיה בסדרה "הבית הלבן" ושיחק בתפקיד הראשי בקומדיית המצבים "הופ ופיית".
ב-2016 שיחק בסדרה הקומית "אין מחר" ברשת The CW. בשנת 2017 שיחק בקומדיית הנעורים "המנודים" בכיכובם של ויקטוריה ג'סטיס ופייטון ליסט.
אברהם יבין

תולדות חייו

יבין נולד בערב יום כיפור בעיר רובנו שבפולין (כיום באוקראינה). למד בבית הספר העברי "תרבות" בעירו. בשנת 1936 עלה לארץ ישראל, התגורר בתל אביב ולמד בבית הספר "תחכמוני" ובגימנסיה גורדון.
בשנים 1952–1955 שימש כעוזרו של שלמה גרודזנסקי בהוצאת עם עובד. ב-1962–1965 היה חבר מערכת כתב העת "אמות". בשנים 1968–1971 היה עורך בהוצאת הקיבוץ המאוחד, ובשנים 1971–1973 ערך את מוסף "תרבות וספרות" של "הארץ". משנת 1973 ועד פרישתו ב-1993 היה העורך הראשי של סדרת "ספריה לעם" של עם עובד. משנת 1993 היה חבר האקדמיה ללשון העברית.
מאז פרישתו ערך את ספריהם של מאיר שלו, יהושע קנז וחיים באר. על עריכתו הודה לו באר: "לעורכי הנאמן אברהם יבין בעל ביקורת התבונה הטהורה שמיטיב עמי ועם אשר יוצא מתחת ידי כל הימים".
בנוסף לעבודת עריכה עסק יבין מאז פרישתו מעריכה גם בתרגום מאנגלית ומיידיש. ערך (יחד עם יהושע קנז) גם את ספריו של יורם ברונובסקי, "החיים וכל קסמם הרע: דפי יומן 1971–1998" ו"מכתבים מדומים: מסעות, מפגשים, דיוקנאות ופולמוסים במחוזות התרבות" בהוצאת כרמל. במסגרת ספריית אופקים ערך את ספרה של אניטה שפירא, "ברנר: סיפור חיים" (2008) וספרו של אהוביה מלכין "האקטיביסט: סיפור חייו של אליהו גולומב, 1893–1929" (2007).
נפטר ב-18 ביולי 2019.

מבחר מתרגומיו

כל הספרים יצאו בהוצאת עם עובד, אלא אם צוין אחרת.
מדיסון דאבנפורט

חיים אישיים וקריירה

דאבנפורט נולדה בסן אנטוניו, טקסס. החלה את קריירת המשחק שלה בשנת 2005, כשביצעה תפקיד מזערי בסרט שיחות עם אישה אחרת. כמו כן, הופיעה בסדרות מספ7ים, קרוב לבית, CSI: ניו יורק ורכוש חם.
בשנת 2006 דיבבה דמותה של קילו בסרט מעבר ליער, וביצעה הופעת אורח בסדרה בונז, בה גילמה דמותה של מייגן, ילדה קטנה שמסייעת לטמפרנס ברנן ולסילי בות'.
בשנת 2007 הופיעה בלגיון גיבורי-העל ובהבייביסיטר. בשנת 2008 הופיעה בER, וכן דיבבה דמויותן של סטייסי ופיונה בסדרה Special Agent Oso. באותה שנה הופיעה במספר רב של סרטים, בין היתר במחוז המבולט, בקיט קיטרדג': נערה אמריקאית, בThe Attic Door ובחג המולד שוב כאן.
בשנת 2010 כיכבה בסרט הטלוויזיה של רשת "Lifetime", אמיש גרייס, בו גילמה דמותה של מרי בת' גרייבר, ילדה קטנה הנרצחת בירי שמתרחש בבית ספרה. גילמה דמותה של דסטיני בג'ק ושיח האפונים, וכן כיכבה בתפקיד הראשי בסרט הטלוויזיה Dad's Home, בו גילמה דמותה של לינדזי וטסמן.
בשנת 2011 ביצעה הופעת אורח בסדרה CSI, בה גילמה דמותה של קיימרין פוז, וכן החלה לשחק בתפקיד קבוע בסדרה חסרי בושה. בשנת 2012 גילמה דמותה של האנה בסרט "הדיבוק".
דומיטיה הזקנה

דומיטיה הזקנה (בלטינית: Domitia ידוע לעיתים גם בשם דומיטיה לפידה;‏ המאה ה-1 לספירה) הייתה אצילה רומאית, דודתו של נירון קיסר שנרצחה על ידו.

ביוגרפיה

דומיטיה הייתה בתם הבכורה של אנטוניה הזקנה והמדינאי לוקיוס דומיטיוס אהנובארבוס. הייתה לה אחות קטנה בשם דומיטיה לפידה הצעירה (אמה של מסלינה) ואח צעיר בשם גנאיוס דומיטיוס אהנובארבוס (אביו הביולוגי של הקיסר נירון). דומיטיה הזקנה נישאה מספר פעמים על פי הידוע. בעלה הראשון היה דקימוס הטריוס אגריפה אשר שימש כקונסול בשנת 22 לספירה. הוא נרצח בשנת 32 כקורבן של שלטון הטרור של טיבריוס. בנם היחיד היה קווינטוס הרטיוס אנטונינוס.
שנה לאחר מכן נישאה דומיטיה למדינאי המשפיע והשנון גאיוס סלוסטיוס קריספוס פאסיניוס (בן אחיינו של ההיסטוריון סלוסטיוס). ידוע שפאסיניוס סייע לדומיטיה בתביעה כספית לא ברורה נגד אחיה. בסביבות שנת 41, לבקשתו של הקיסר קלאודיוס, גירש פאסיניוס את דומיטיה, ונשא את גיסתה האלמנה אגריפינה הצעירה. טקיטוס מעיד ש"קנאה קשה הייתה שורה בין אגריפינה לבין דומיטיה". בשנת 47 נרצח פאסיניוס (נטען שהורעל), ואגריפינה נישאה לקיסר קלאודיוס. בשנת 54 מת קלאודיוס, ובנה של אגריפינה, נירון, הפך לקיסר החדש.
גם אז לא חדלה דומיטיה לחרוש מזימות כנגד גיסתה. בשנת 55, שניים מעבדיה המשוחררים - לוקיוס דומיטיוס פאריס, ואטימטוס (שהיה לטענת אגריפינה, גם מאהבה של דומיטיה), ניסו לשכנע את הקיסר הצעיר שאמו חורשת מזימות נגדו. נירון כמעט והוציא אותה להורג, אולם בסופו של דבר היא הצליחה להוכיח את חפותה. נירון הרג את אגריפינה רק בשנת 59.
דומיטיה הייתה אשה עשירה מאוד, ונירון חשק בעושר שלה ובמיוחד באחוזתה המפוארת. בשנת 59, סבלה דומיטיה מעצירות קשה במעיה. נירון הגיע לבקר אותה, ודומיטיה ליטפה את סנטרו ואמרה שהיא תמות מאושרת אם רק תזכה לראות את היום בו יגלח את זקנו בפעם הראשונה (טקס רומאי סמלי שהתקיים עם הגיעו של רומאי לגיל 21). נירון הסתובב אל חבריו ובצחוק הודיע להם שהוא יצטרך לגלח את זקנו כבר עכשיו. מיד לאחר מכן הוא הורה לרופאים לתת לה מנת יתר של חומר משלשל, והיא מתה. נירון מיהר להשתלט על נכסיה.
שפות מצריות

שפות מצריות הן תת-משפחה של שפות במשפחת השפות האפרו-אסיאתיות.  השפות היחידות הנכללות תחת קבוצה זו הן השפה המצרית הקדומה (כולל הכתב הדמוטי) וכן הניב של שפה זו, הקופטית. שתי השפות נכחדו, אולם יש המשתמשים בקופטית כשפה ספרותית מבין מאמיני הדת הקופטית.
תומאס הזקן

היסטוריה

השבשבת והפסל הוצבו בראש הצריח בשנת 1530.
הפסל מתאר את דמותו של אחד ממגיני העיר.
לפי המסורת המקומית תומאס היה נער מתושבי העיר אשר זכה בתחרות חץ וקשת אולם בשל מעמדו הנמוך לא יכול היה לקבל את הפרס, ולכן הוענק לו תפקיד שומר בניין העירייה לכל ימי חייו.
הפסל ההיסטורי ניצב בראש הצריח עד שנת 1944 עת שנפגע הצריך במהלך הפצצה אווירית ב-9 במרץ 1944 במהלך מלחמת העולם השנייה. הצריח נבנה מחדש בשנת 1952 ובראשו הוצב העתק של הפסל המקורי. העתק זה הוחלף בעת שיפוץ נוסף שנערך בשנת 1996.
הפסל המקורי מוצג כיום בתוך בניין העירייה, וגירסת הפסל משנת 1952 מוצג במוזיאון העירוני של טאלין.
לארי פיין

חייו

נולד בפילדלפיה בשם לואיס פיינברג למשפחה יהודית.
החל את דרכו ככנר במופעי וודוויל. בשנת 1925 חבר לקומיקאי טד הילי, ונעשה חלק מהרכב הקומיקאים "שלושת המוקיונים" (the Three Stooges), לצד האחים מו הווארד ושמפ הווארד.
במסגרת ההרכב כיכב במספר קומדיות, בתחילה בהפקת אולפני מטרו גולדווין מאייר, ולאחר מכן, בשנות ה-30' וה- 40', בהפקת אולפני קולומביה תחת המפיק ג'ולס וייט.
בסך הכל הופיע ב-206 סרטים קצרים כחלק מהרכב הקומיקאים.
בסרטם של האחים פארלי משנת 2012, "the Three Stooges", גולמה דמותו של פיין על ידי השחקן שון הייז.
ג'ין אנד טוניק

היסטוריה

הקוקטייל הומצא בידי חיילים בשרות חברת הודו המזרחית הבריטית בהודו, לאחר שביקשו להמתיק את טעמו של הכינין שהתגלה כתרופה למלריה שהייתה נפוצה בהודו ובאזורים הסמוכים אליה.
פורטלנד טימברס

הקמה

קבוצות בעלות השם "פורטלנד טימברס" התקיימו בעיר מאז שנת 1975, תחילה בליגת ה-NASL, לאחר מכן ב-A-League ואז ב-USL וב-USSF. הטימברס הנוכחיים הוכרזו כקבוצה ה-18 במספר ב-MLS במרץ 2009, ושמרו על השם בו השתמשו קבוצות הכדורגל הבכירות של העיר בעבר.
רוב הסגל הראשוני של הקבוצה (מלבד חמישה שחקנים) הצטרף אליה במסגרת דראפט ההרחבה של שנת 2010, שנערך במטרה להקנות לקבוצה ולונקובר וייטקאפס, קבוצת ההרחבה השנייה שהצטרפה לליגה, סגל שחקנים לקראת עונת 2011. בסך הכל כל קבוצה בחרה בדראפט זה עשרה שחקנים, כשהיא מוגבלת לשחקנים "לא מוגנים" בלבד ובעלת אפשרות לבחור שחקן אחד בלבד מכל קבוצה אחרת. המאמן הראשון של הטימברס היה הסקוטי ג'ון ספנסר, ששיחק בעברו בצ'לסי.

העונות הראשונות: דשדוש

הקבוצה סיימה את עונתה הראשונה במקום השישי בקונפרנס וה-12 בדירוג הכללי. באמצע העונה הבאה פוטר ספנסר, ובמקומו מונה קיילב פורטר, שאימן קודם לכן את נבחרת ארצות הברית בכדורגל עד גיל 23. את העונה הזו סיימו הטימברס במקום ה-17.

2013-2015: נסיקה

העונה הבאה הייתה מוצלחת מאוד עבור המועדון: הקבוצה סיימה במקום הראשון באזור המערבי, והעפילה לגמר האזורי, תוך שהיא מנצחת בשלב חצי הגמר האזורי את יריבתה, סיאטל סאונדרס. הקבוצה הפסידה לריאל סולט לייק בגמר האזורי. ההישגים בעונה זו הובילו להעפלה ראשונה של הקבוצה לליגת האלופות של CONCACAF. בעונה הבאה הקבוצה התאוששה מפתיחה חלשה, והגיעה למרחק נגיעה מהעפלה לפלייאוף, כשהיא מסיימת את העונה במקום השישי באזור ובמקום ה-11 הכללי. בזירה היבשתית הודחה הקבוצה בשלב הבתים, אחרי ששובצה יחד עם מועדונים מליגות הכדורגל של הונדורס וגיאנה.
עונת 2015 הוכרזה על ידי הקבוצה כ"עונת ה-5/40": ציון 5 שנים מאז היווסדו של המועדון בליגת ה-MLS, וציון 40 שנה להקמת הטימברס המקוריים, בליגת ה-NASL. העונה הסדירה הסתיימה כשפורטלנד נמצאת במקום השלישי במערב ובמקום החמישי הכללי, והקבוצה העפילה לפלייאוף בפעם השנייה בחמש שנותיה. בפלייאוף ניצחו הטימברס את הקבוצות מקנזס סיטי, ונקובר, דאלאס וקולומבוס וזכו בגביע ה-MLS בפעם הראשונה בתולדותיהם. כמה מהשחקנים המרכזיים בעונה זו היו דייגו ואלרי, רודני וואלאס והשוער אדם לארסן קוואריסי.

2016-הווה: אי-יציבות

עונת פוסט-האליפות של הטימברס אופיינה בסכיזופרניית בית-חוץ קיצונית, או כפי שהמאמן כיילב פורטר תיאר זאת: "בין שתי עונות" (על משקל בין שתי ערים). בבית הם הציגו מאזן סולידי ביותר עם 12 ניצחונות - אבל במשחקים ששוחקו מחוץ לפרובידנס פארק, מגרשה הביתי של הקבוצה, הקבוצה רשמה מאזן אומלל עם 11 הפסדים ושש תוצאות תיקו, ללא ניצחון אחד. הפקת הלקחים מעונה זו כללה בניית סגל לעונת 2017 תוך שימת דגש על חיזוק ההגנה ועיבוי הקישור. דייגו גוזמן ורוי מילר הגיעו מהליגה הקוסטה ריקנית, והבלם נאט ברוצ'רס פרש אחרי פציעה בעונת 2016. גם הקשר סבסטיאן בלנקו הוחתם מסן לורנסו. בעונה הסדירה ב-2017 ניצחה פורטלנד 15 משחקים וסיימה בתיקו ב-11, מה שהקנה לה את המקום הראשון במערב. ואלרי הבקיע בעונה זו בתשעה משחקים רצופים, שיא MLS, ובסך הכל הבקיע 21 שערים. בסיום העונה זכה ואלרי בתואר ה-MVP של ה-MLS. בפלייאוף הודחה הקבוצה בחצי הגמר האזורי, הסיבוב הראשון שבו השתתפה, בידי יוסטון דינמו. בגביע האמריקאי הודחה הקבוצה בסיבוב הרביעי. בסיום העונה התפטר פורטר מאימון הבוצה.
בעונת 2018 הגיעה פורטלנד לגמר גביע ה-MLS, בו הפסידה לאטלנטה יונייטד.
ביצ'קראפט בוננזה

דגם 35

הדגם הראשון של הבוננזה, דגם 35, תוכנן על ידי צוות בראשותו של המהנדס רלף הרמון (Ralph Harmon). הוא היה עשוי כולו ממתכת, ומהיר מאוד ביחס למרבית המטוסים הקלים באותה תקופה שנבנו עדיין מעץ ואריג. דגם 35 כלל כני נסע מתקפלים וזנב וי שהפך לסימן ההיכר שלו.
טיסת הבכורה של אב הטיפוס של דגם 35 נערכה ב-22 בדצמבר 1945.
המטוס הראשון יצא מפס הייצור ב-1947. ב-1982, לאחר שיוצרו 10,194 מטוסים מדגם 35, שזכה לשיפורים שונים במהלך השנים, הופסק הייצור שלו.
על בסיס דגם 35 פותח מטוס האימון הצבאי T-34 מנטור.

דגם 33

לדגם 33 היה זנב רגיל, בניגוד לדגם 35 בעל זנב הוי. המטוס הראשון מדגם 33 יצא מפס הייצור ב-1959. ב-1995, לאחר שיוצרו למעלה מ-2,500 מטוסים מדגם 33, שזכה לשיפורים שונים במהלך השנים, הופסק הייצור שלו.
איראן מייצרת גרסה צבאית של דגם זה תחת השם "פרסטו", מבלי שקיבלה רישיון לכך.

דגם 36

לדגם 36 יש זנב רגיל בדומה לדגם 33, אך גוף המטוס הוארך ב-25 ס"מ. המטוס הראשון מדגם 36 יצא מפס הייצור ב-1968. עד כה יוצרו למעלה מ-2,700 מטוסים מדגם 36, שזכה לשיפורים שונים במהלך השנים. דגם זה נמצא עדיין בייצור ומחירו עומד על כ-415,000 דולר אמריקני.

ארצות הברית

תחת הכינוי QU-22, הותאם דגם 36 לשימוש חיל האוויר האמריקני ככלי טיס בלתי מאויש למשימות ממסר, אף על פי ששימוש מבצעי במטוס נעשה תמיד כשהוא מאויש. השינויים העיקריים ב-QU-22 היו הוספתו של גנרטור גדול מעל המנוע להפעלת הציוד האלקטרוני והוספתם של שני מכלי דלק שהותקנו בקצה הכנפיים.
ה-QU-22 הופעל במלחמת וייטנאם בשנים 1970–1972 ושימש לממסר אותות של חיישני תנודה וקול שפוזרו באזור נתיב הו צ'י מין במסגרת מבצע איגלו וייט.

ישראל

חיל האוויר הישראלי מפעיל את דגם A36 של המטוס, תחת הכינוי "חופית". המטוסים משרתים בטייסת 135 ("מלכי האוויר") וכן בבסיסי הטיסה השונים של החיל, ומשמשים לניוד מהיר של בכירי החיל וצה"ל. בנוסף, משרת המטוס גם בטייסת 100 ("הגמל המעופף") למשימות תצפית ואיסוף מודיעין חזותי. שלושת מטוסי ה"חופית" הראשונים נחתו בישראל ב-5 בדצמבר 2004 והתקבלו בטקס חגיגי בשדה דב במעמד מפקד חיל האוויר, האלוף אליעזר שקדי. המטוסים החליפו בהדרגה את מטוסי ה-TB-20 טרינדד ("פשוש") מתוצרת סוקטה.
בימיו הראשונים של חיל האוויר הישראלי, הופעלו שני מטוסי בוננזה 35 על ידי הטייסת הראשונה, טייסת 100. המטוסים נתרמו לחיל האוויר על ידי בוריס סניור, שהיה קצין יהודי בדרגת סגן בחיל האוויר של דרום אפריקה, וביקש לתרום לחיזוק חיל האוויר הישראלי. סניור רכש זוג מטוסים והטיס אותם לישראל ביחד עם טייס נוסף. במהלך חניית ביניים לצורך תדלוק ברודזיה התרסק אחד המטוסים, וסניור קנה אחר במקומו בלוקסור שבמצרים, במסווה של מטוס שעשועים, שנועד לטוס לביירות. שני המטוסים הגיעו לישראל ב-5 במאי 1948. המטוסים הותאמו לשמש כמטוסי תקיפה קלים, לאחר שחומשו בפצצות במשקל 50 ק"ג כל אחת. המטוסים שימשו את חיל האוויר במשימות תקיפה במלחמת העצמאות במשך תקופה קצרה, ולאחריה הם שימשו למשימות סיור וקישור בלבד. ב-1952 הוצאו משירות.
כבל חשמל תת-ימי

כבל חשמל תת-ימי הוא כבל חשמלי המיועד להתקנה בסביבה ימית. הליבה החשמלית מורכבת ממוליכי חשמל, מסביבם שכבת בידוד חשמלי, מספר שכבות מגן וציפוי חיצוני. בנוסף למוליכי החשמל יש בכבל סיבים אופטיים להעברת נתונים ומדידת טמפרטורה.

זרם ישר וזרם חילופין

רשת חשמל ארצית משתמשת בדרך כלל בזרם חילופין (AC), אך העברת חשמל למרחקים גדולים, ביבשה ובכבלים תת-ימיים יעילה וזולה יותר בזרם ישר (DC), במיוחד אם אורך הכבלים הוא עשרות ק"מ ומעלה. כאשר משתמשים בכבלי חשמל בזרם ישר, נדרש ממיר זרם בכל קצה כבל כדי לחבר אותו לרשת הולכת החשמל הרגילה.
קיימים כיום בעולם כבלי חשמל תת-ימיים רבים, הן בזרם חילופין, למרחקים קצרים יחסית, והן בזרם ישר, למרחקים ארוכים. מגשר אירו-אסיה משתמש בכבלי חשמל תת-ימיים בזרם ישר.
ישיבת בית אברהם

היסטוריה

הישיבה הוקמה על ידי רבי שלום נח ברזובסקי בשנת תש"ב, כאשר בראש חסידות סלונים עמד האדמו"ר רבי שלמה דוד יהושע וינברג מסלונים. מלחמת העולם השנייה שהייתה בעיצומה פגעה בקשר הרציף בין החסידים לבין רבם שישב בעיר ברנוביץ'. כמשגיח, ר"מ ומנהל מונה הרב חיים אליהו שטרנברג.
בתחילת 1963 למדו בישיבה 125 בחורים ו-25 אברכים. כיום לומדים בה כמה מאות תלמידים ואברכים. הישיבה משלבת את שיטת הלימוד הליטאית עם תורת החסידות. חלק מהשיעורים בישיבה נאמרים בשפת היידיש אך הבחורים בינם לבין עצמם מדברים בעברית.
לאחר עזיבת הרב שטרנברג את הנהלת הישיבה תפס את מקומו הרב דוד וינברג, גיסו של רבי שלום נח. לאחר מינויו של רבי שלום נח ברזובסקי לאדמו"ר, תפס את מקומו בנו רבי שמואל ברזובסקי. כשנתיים לאחר התמנותו של רבי שמואל לאדמו"ר, מונה בנו הרב משה ברזובסקי לראש ישיבה. הר"מים בישיבה הם: הרב ישראל לוריא (חתנו של רבי שלום נח, מחבר הספרים "נתיבי ישורון"), הרב מרדכי וינברג והרב אהרן וינברג.
בישיבה יש כולל אברכים בראשותו של רבי צבי הירש וינברג, וכן ישיבה קטנה בשכונת הבוכרים.
בשנת תשס"ה הוקמה בביתר עילית שלוחה נוספת של הישיבה על שם מייסדה רבי שלום נח ברזובסקי. בראשות הישיבה עומד הרב אורי וייסבלום, חתנו של האדמו"ר הנוכחי.