google/wiki40b huggingface dataset:
וילהלם הילזה

חייו

הילזה חלק מקום 12-13 בתחרות קובורג 1904 (ניצח: אוגוסטין נוימן), חלק מקום ראשון בתחרות ברמן 1906, הגיע למקום הרביעי בתחרות הנובר 1907, ניצח בתחרות בארמבק 1911 והגיע למקום ה-13 בתחרות המשנה במאנהיים 1914 (ניצח: הלגואה).
לאחר מלחמת העולם הראשונה חלק הילזה מקום ראשון בתחרות המבורג בשנת 1921, מקום שביעי בתחרות קיל 1922, מקום 11 בתחרות באד-אוינהאוזן 1922 (ניצח: ארהרדט פוסט), חלק מקום 4-5 בתחרות פרנקפורט 1923 (ניצח: ארנסט גרינפלד  ), חלק מקום 3-5 בתחרות וינה 1926 (ניצחו: קארל גילג  והיינריך וגנר), חלק מקום 10-11 בתחרות מגדבורג 1927 (ניצח: רודולף שפילמן) וחלק מקום שלישי בתחרות ברמן 1927 (ניצח:  יפים בוגוליובוב).
הילזה ייצג את גרמניה בדו-קרב מול אוסטריה, דו-קרב שהתקיים בווינה בשנת 1926 וכמו כן ייצג אותה באולימפיאדה לשחמט שהתקיימה בהאג בשנת 1928.
האקדמיה הבינלאומית לאדריכלות

האקדמיה הבינלאומית לאדריכלות היא ארגון חוץ-ממשלתי וללא מטרות רווח (IAA בולגרית: Международна Архитектурна Академия), בעל מעמד מיוחד במועצה הכלכלית חברתית של האומות המאוחדות (ECOSOC UN), הממוקם בסופיה, בירת בולגריה. הארגון הוקם בשנת 1987. אנשי האקדמיה הבינלאומית לאדריכלות מובילים ומנחים אנשי אקדמיה ופקולטות לאדריכלות מכל רחבי העולם. 
בבולגריה, שמו הבולגרי של הארגון משמש לצד השם באנגלית בכל המסמכים. שפות העבודה בארגון הן אנגלית, צרפתית, רוסית וספרדית.
אבסולוטיזם פוליטי

אבסולוטיזם פוליטי (גם "מונרכיה אבסולוטית") הוא צורת שלטון בה כל סמכויות המדינה נתונות תחת שלטונו של אדם אחד באופן מוחלט (מהמילה הלטינית Absolvere או Absolutus שמשמעותה למחול או לפטור, כלומר השליט פטור מלציית להוראות החוק או יש למחול לשליט אם הוא עובר על החוק), והוא אינו חולק את השלטון עם אף גורם אחר (כמו אצולה או כנסייה).
משטרים אוטוקרטיים שיש בהם שליט אחד הם דוגמה לאבסולוטיזם פוליטי. בשלטון זה אין הכרה בריבונות העם - השלטון מהגדרתו אינו דמוקרטי או שוויוני. דוגמה לאוטוקרטיה היא ספרד תחת שלטונו של הגנרל פרנסיסקו פרנקו בין שנות ה-30 לשנות ה-70 במאה ה-20. בימינו אוטוקרטיה משמשת מושג נרדף לדיקטטורה, אף-על-פי שהיא מציינת כל סוג של שלטון יחיד, כולל מונרכיה (מלוכה).
מונרכיות (גם "ממלכות") בהן למונרך עדיין יש בכוח אבסולוטי בימינו כוללות את ברוניי, אסוואטיני, עומאן, ערב הסעודית, קטר וקריית הוותיקן.

פילוסופיה

תומאס הובס, אחד מהפילוסופים הדוגלים בשיטה זו, האמין, כחלק מהפילוסופיה שלו על אודות "חוק הטבע", כי שליטים אבסולוטיים מופיעים בכפוף לדחפים היסודיים ביותר של האדם. לפי טענתו, לא ייתכן סדר חברתי ללא ויתור על הכוח לידיו של אדם יחיד שיפעל לריסון אלימות ומגמות אנטי-חברתיות של אנשים. יש לציין, שהובס לא טען כי הכוח השולט יהיה האל, אלא אדם בעל סמכויות שיוצא מן המדינה והוא אחראי לביטחון האישי של כל פרט. אותה התאגדות של מדינה שבה מוותר היחיד על חלק מזכויותיו על מנת שכל היחידים יוכלו לחיות בשלום, נקראת, על פי הובס, "לווייתן".
בעיני אלה המאמינים כי השליט האבסולוטי נבחר בידי אלוהים, בגידה במונרך כמוה כבגידה באל. לפיכך, השלטון נחשב אבסולוטי, בכך שהשליט לא יכול להתחלף.
מאיר מינדל

ביוגרפיה

מינדל נולד בלבוב בברית המועצות (כיום באוקראינה) לרבקה- מורה למוזיקה ולצבי- חשב וכלכלן. המשפחה עלתה לישראל בשנת 1958, ומאז הוא חי בקיבוץ נגבה. מינדל הוא בוגר האקדמיה למוזיקה ע"ש רובין בתל אביב, בה למד קומפוזיציה אצל פרופ' אבל ארליך.
מינדל השתתף בקביעות בסדרת הקונצרטים "מלחינים בעקבות שורשיהם" (עם ציפי פליישר ודני גלאי). נוסף למוזיקה קונצרטנטית הוא מחבר גם מוזיקה לתיאטרון ושירים. בד בבד עם פועלו כמוזיקאי הוא חוקר היסטוריה ומנהל את המוזיאון הפתוח בנגבה.
מינדל הקים רביעיית כלי קשת בשם "מיתרי הזהב", שכל חבריה עולים מברית המועצות לשעבר. הרביעייה מבצעת רפרטואר קלאסי ושירים עבריים מכל הזמנים, בעיבוד לרביעיית מיתרים. 
מינדל שרת כמ"מ בהיאחזות קציעות ב-1966-67 עד פרוץ מלחמת ששת הימים, עת שהו בו הגרעינים: 'שורק' לצובא, 'רעים' לרעים ו'פסגות' למנרה. 
היה נשוי לציפי בוציאן, שנפטרה בי"ב באב תשע"ו. אב למיכל ,טל, אסנת, מור וסב ל-12 נכדים.
מסכת סנהדרין

מַסֶּכֶת סַנְהֶדְרִין היא המסכת הרביעית בסדר נזיקין שבמשנה ובתלמוד. המסכת עוסקת ברובה בעניינים הטכניים של המשפט העברי.
בתלמוד הבבלי יש למסכת זו 112 דפים.
לפי הקדמתו של הרמב"ם למשנה, לאחר שהתבארו דיני הנזיקין במסכת הנזיקין (על שלושת חלקיה), "התחיל לדבר על הדיינין גוזרי הגזירות והדינין ההם".

תוכן המסכת

מסכת סנהדרין עוסקת בסדרי המשפט ובעיקר בסדרי דיני נפשות, וכן בסוגיות של מי ראוי להיות דיין, איזה הרכב יש למנות לכל עניין איך יש לחקור את העדים, איזה עונש גוזרים על איזו עבירה.
ממסכת סנהדרין אפשר ללמוד הרבה על סדרי המשפט העברי. בכל יישוב, אפילו קטן, היה בית דין של שלושה, שדן בדיני ממונות, חבלות וכדומה (משפט אזרחי), עגלה ערופה, סמיכת זקנים וכדומה. הצורך בבתי המשפט בכל יישוב ועיר נלמד מספר דברים: "שֹׁפְטִים וְשֹׁטְרִים תִּתֶּן לְךָ בְּכָל שְׁעָרֶיךָ". בעיר גדולה היה בית דין של 23 - "סנהדרין קטנה", אשר הייתה מוסמכת לדון בעניינים של דיני נפשות - קרי עניינים שהעונש עליהם הוא מיתה, כגון רצח, גילוי עריות, ניאוף. סנהדרין של 71 הייתה רק אחת והיא ישבה בלשכת הגזית שבחצר בית המקדש ונקראה "סנהדרין גדולה". הסנהדרין הגדולה דנה כהן גדול וזקן ממרא וכן היו זקוקים לאישורה על-מנת לצאת למלחמת רשות. בראש הסנהדרין הגדולה עמד נשיא הסנהדרין ולצידו כיהן אב בית הדין.
פרק "חלק" - פרק זה בתלמוד הבבלי הוא הפרק האחד-עשר והאחרון ואילו במשנה ובתלמוד הירושלמי פרק זה הוא העשירי, והוא נקרא גם "אגדת חלק", על-פי משפט הפתיחה בו: "כל ישראל יש להם חלק לעולם הבא". פרק זה עוסק בסוג ענישה שאיננו תלוי בסנהדרין: שלילת החלק בעולם הבא, המובטח לכל אדם מישראל. 
בתלמוד הבבלי הפרק נודע כפרק מרובה אגדות עוסקות בעולם הבא, תחיית המתים ועיקרי דת נוספים. אין הלכות בפרק, למעט דף או שניים העוסקים בדיני עיר הנידחת. 
בהקדמה לפירושו לפרק זה במשנה מציג הרמב"ם את שלושה עשר העיקרים שלו.
נמירוב

היסטוריה

בעת הקדומה, התקיים במקום בו נמצאת נמירוב, יישוב סקיתי. בחפירות ארכאולוגיות, שנערכו באזור התגלו שרידי מבצר סקיתי מהמאה ה-5 לפני הספירה. במאות 10–11 התקיים במקום יישוב סלאבי בשם "מירוב", אשר נהרס במהלך פלישת הטטרים לרוס של קייב.
העיר בשם נמירוב מוזכרת לראשונה בכתבים פולנים משנת 1506. בשנת 1581 העיר קיבלה את זכויות מגדבורג. בשנת 1595 נכבשה העיר על ידי הקוזקים בפיקודו של סברין נליבייקו, אשר מרד בשלטון הפולני. ב-10 ביוני (31 במאי לפי הלוח היוליאני שהיה נהוג שם אז) 1648, כ' בסיון ה'ת"ח, נכבשה נמירוב ללא קרב על ידי קוזקים, שטבחו ביהודיה (גזירות ת"ח ת"ט). כעבור שנה הצליחו הפולנים לכבוש את העיר מחדש.
בשנת 1672 עברה נמירוב עם שאר ערי חבל פודוליה לשליטת האימפריה העות'מאנית. בתקופת השלטון הטורקי הייתה נמירוב מקום מושבו של מושל האזור. בשנת 1699, לפי הסכם קרלוביץ, הוחזרה נמירוב לידי הפולנים. בשנת 1793, בחלוקה השנייה של פולין, עברה נמירוב לשליטת האימפריה הרוסית.

יהודי נמירוב

יהודים החלו להתיישב בנמירוב בתחילת המאה ה-17, ובאמצע מאה זו נרצחו בידי הקוזקים. לאחר מכן, השתקמה הקהילה.
בזמן שלפני פרעות תח ותט כיהן ברבנות העיר חתנו של רבי מרדכי בעל הלבושים הרב יחיאל מיכל מנמירוב שאף נרצח בפרעות.
בסביבות השנים ה'ת"ף - ה'תק"ם, בזמן תלמידי הבעל שם טוב, היה המגיד מישרים בעיר, רבי שכנא צבי מנמירוב, תלמידו של רבי מנחם נחום מצ'רנוביל בעל המאור עיניים, ומחבר ספר "הרי בשמים" על חמשה חומשי תורה ועל חידושי הלכות ואגדות (מצאצאיו - הרב בן ציון לִכטמן).
בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-4,000 יהודים, רוב תושביה, ופעל בה בית ספר יידי.
ב-22 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו ריכזו את יהודיה כעבור כחודש בגטו מוקף גדר תיל שהוקם בה, בו חויבו בענידת סרט זרוע, בביצוע עבודות כפייה ובתשלום סכומי כופר לגרמנים.
בנובמבר 1941 נרצחו כ-2,680 מיהודי הגטו בבית חרושת ללבנים בעיר, ונקברו בקברי אחים. בסוף יוני 1942 נערכה בגטו שבעיר סלקציה, והיהודים שנמצאו בלתי כשירים לעבודה נרצחו בבור ירי.
כ-250 יהודים שהושארו בעיר שוכנו במתחם בית הכנסת הגדול בעיר, ונלקחו ממנו מדי יום לעבודות כפייה. בהמשך צורפו למתחם זה יהודים נוספים שנתפסו בסביבת העיר, והוא נשמר בידי שוטרים מקומיים, והוקף בגדר. באוגוסט 1942 הועברו למתחם זה כ-360 יהודים שגורשו מבסרביה ומבוקובינה, ורבים מהם נספו במקום בשל תנאי המחיה הקשים בו. ב-3 בספטמבר 1942 נרצחו כ-160 הילדים והקשישים היהודים ששהו במתחם. בדצמבר 1942 ובפברואר 1943 נרצחו יהודים נוספים במתחם, אשר נמצאו כלא כשירים לעבודה. כ-250 היהודים האחרונים במקום נרצחו ב-8 במאי 1943.
בתקופה זו פעל בעיר חסיד אומות העולם וילי ארם.
בשנת 2018 מתחולל בנמירוב חילול קברי יהודים על ידי שודדי קברים
ברברה לודי

במה

בשנת 1929 סיור לודי עם ליאו קרילו באוסטרליה כחלק מחברת סיורים שהציגה את המחזה לומברדי בע"מ. סקירה שנערכה ב"סידני מורנינג הראלד "ציטטה את עבודתו של לודי המציגה בובה כ"תפקיד בו העלמה העלמה ברברה לודי להיט נהדר על ידי החוצפה וההתמרצות שלה. " [6]

רדיו

לודי היה חבר צוות השחקנים הדרמטי של תיאטרון האוויר של שיקגו . [7] אחד התפקידים הידועים יותר של לודי ברדיו היה להיות שחקן קבוע בתוכנית "נייטר ראשון" משנת 1936 עד שהסדרה הסתיימה בשנת 1953. [7] : 118 בשנת 1937, היא וחבריה שחקן הלוחם הראשון לס טרמיין קבעו איזה עכשווי מאמר בעיתון קרא "תקדים ... כאשר אלה חתמו על חוזים ארוכי טווח הקוראים לשירותיהם הבלעדיים" בתוכנית. " [8]
היא גם גילמה את ורוניקה גאן בקומדיה גאן גאנס . [7] : 138 באופרות סבון, היא גילמה את ג'ודית קלארק בנשים בודדות [7] : 205-206 קרול אוונס מרטין בדרך החיים , [7] : 285 וג'נט מונסון באישה בלבן . [4]

קולנוע

לודי זכור אולי הכי טוב בזכות עבודותיה הקוליות בסרטי אנימציה של דיסני כמו ליידי והנווד (בו גילמה את הגברת המשוררת), היפהפייה הנרדמת, מאה ודלמטיות אחת, רובין הוד והפיטרטים של פו הדוב כולל וויני. הדוב ועץ הדבש, פו הדוב ויום הבוהר, וויני הדוב וטיגר גם , [9] כולם נערכו לתכונה המורכבת "הרפתקאותיו הרבות של פו הדוב" . קרדיטי הסרט האחרים שלה כוללים את אימה (1962) ואת סרט הטלוויזיה Lost Flight (1969).

טלוויזיה

אורח מזוהם כיכב בפרקים של תוכניות טלוויזיה כמו הייזל, דרגנט, אדם -12 וקולצ'אק: סטלקר הלילה.

חיים אישיים

לודי הייתה בתם של ויל [1] ומולי לודי [2] מהלנה, מונטנה. [1] היא שרה בוודוויל בילדותה. [3] היא השתתפה במנזר אורסולין במפרץ הגדול, מונטנה. [4] ב־18 בספטמבר 1942 נישאה לודי לנד לפברה, שחקן וקריין, בווינטקה, אילינוי. [5]
לודי נפטרה מסרטן ריאות בשנת 1979, בגיל 70, בלוס אנג'לס, קליפורניה.

פילמוגרפיה

שנהסרטתפקידהערות
1925אויב של גבריםג'נט
1925שפתיים אטומותאליס האוורד
1925שושנת העולםססיליה קירבי
1927נולד לקרבברברה ברסטו
1927נוער ברצון
1928נתראה אחר כך
1930צפון צפוןמרי ג'קסון
1933הסוד שלהמיי
1955ליידי והנוודגברתקול
1959היפהפייה הנרדמתמזג אוויר עליזקול
1961מאה ואחד דלמטיםרוברקול
1963מתה מפחדגברת האולי
1964לב יקרמיס כרמייקלללא קרדיט
1966פו הדוב ועץ הדבשקנגהקול
1968האקדח הכי מעורער במערבאישה צורחתללא קרדיט
1968פו הדוב ויום הסנוורקנגהקול
1973רובין הודאמא סקסטון (עכבר הכנסייה), ארנב האםקול, לא מוסמך
1974פו הדב וטיגר מדי!קנגהקול
1977הרפתקאותיו הרבות של פו הדבקנגהקול, קטעי ארכיון
דורון מור יוסף

שירות צבאי

עם גיוסו לצה"ל בשנת 1988 שובץ בחטיבת הנח"ל בגדוד 50 (בזלת). בנח"ל עבר מור יוסף הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה כמפקד מחלקה. מור יוסף שימש במספר תפקידי פיקוד בחטיבה. לאחר מכן שימש כמפקד פלנ"ט נח"ל והוביל אותה בלחימה בדרום לבנון. לאחר שהועלה לדרגת סא"ל, שימש מור יוסף כמפקד גדוד 50 בין השנים 2000–2003, והוביל אותו בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה. לאחר מכן שימש כקצין המבצעים של פיקוד המרכז וכסגן מפקד חטיבת הנח"ל, בין היתר במלחמת לבנון השנייה. לאחר המלחמה הועלה מור יוסף לדרגת אל"ם ומונה לראש מטה עוצבת האש. לאחר מכן מונה למפקד מחוז דרום בפיקוד העורף, ושימש בתפקידו בין היתר במבצע עמוד ענן. בתפקידו הבא שימש כקצין אג"ם פיקוד העורף.
בירקיר ביארנסון

קריירת מועדונים

ביארנסון התחיל את הקריירה שלו במועדון כדורגל מקומי באיסלנד ובקיץ 2005 עבר לוייקינג הנורווגית. באותה עונה הוא הבקיע את השער הראשון שלו בקריירה במשחק בליגה נגד האמקאם. מאותו משחק הפך לבורג מרכזי בקבוצה. בעונת 2008 הושאל לבודה/גלימט למשך עונה אחת בה הפך לשחקן משמעותי בקבוצה שסיימה במקום הרביעי. הופעותיו המרשימות משכו את תשומת לבם של אנשי רג'ינה אך בסופו של דבר, ביארנסון חזר לוייקינג.
ב-12 בינואר 2012 חתם ל-5 שנים בסטנדרד ליאז' הבלגית. בתום העונה הושאל לפסקארה האיטלקית עם אופציה לרכישת כרטיס השחקן שלו. ב-1 בספטמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בפסקארה בהפסד 3-0 לטורינו. ב-2 בדצמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו באיטליה בהפסד 5-1 לנאפולי. בתום העונה רכשה פסקארה את כרטיס השחקן שלו תמורת 900 אלף אירו, אך ביארנסון לא היה מעוניין להמשיך במועדון מפני שירד לסרייה ב'.
בסופו של דבר, את עונת 2013/2014 התחיל בפסקארה וב-2 בספטמבר חתם בסמפדוריה תמורת 1.2 מיליון אירו. בסמפדוריה לא הציחל להשתלב ושיחק רק 14 משחקי ליגה. ב-20 ביוני 2014 חזר ביארנסון לפסקארה ואף מונה לקפטן הקבוצה. ביארנסון היה מהשחקנים המובילים של המועדון באותה עונה עם 12 שערים ב-38 משחקים. בסוף העונה סיימה פסקארה במקום השביעי שהוביל לפלייאוף העלייה לסרייה א', אך פסקארה הפסידה בגמר לבולוניה 1909.
למרות המאמצים של המועדון להשאיר את השחקן בתום העונה, ב-9 ביולי 2015 הוא חתם בפ.צ. בזל השווייצרית. ב-25 בינואר 2017 חתם באסטון וילה מהצ'מפיונשיפ.
ב-17 באוקטובר 2019 חתם באל-ערבי מליגת העל הקטרית.

קריירה בינלאומית

בצעירותו, ביארנסון שיחק בנבחרות הצעירות של איסלנד. ב-29 במאי 2010 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 0-4 נגד אנדורה. ב-27 במאי 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 3-2 לצרפת. במהלך מוקדמות מונדיאל 2014 הפך ביארנסון לשחקן מוביל בנבחרת ואף כבש 3 שערים. הוא גם היה שותף להעפלה ההיסטורית של הנבחרת ליורו 2016 לראשונה בתולדותיה.
דליה פלד

פעילות

דליה פלד היא קוסמת מקצועית. במשך שנים רבות זכתה להכרה בזכות היותה האישה הקוסמת הראשונה בישראל. תחום הקוסמות איננו עיסוקה המרכזי. פלד היא גם אשת עסקים ומכהנת יחד עם בעלה פלי הנמר כמנכ"לית משותפת של חברת אנשים ומחשבים, חברת מדיה וארגון כנסים ואירועים בתחום ההיי-טק והתקשורת.  
פלד מופיעה לפני מבוגרים במופעי קוסמות ומנטליזם ובמופעי קלוז-אפ (תקריב). פלד מופיעה בהתנדבות לפני קבוצות נוער ומבוגרים ולפני חיילים ופצועים. בשנת 1981, בתחילת דרכה כקוסמת, זכתה פלד במקום השני בתחרות הארצית הראשונה בהיכל התרבות בתל אביב.  
ב-2004 דליה נבחרה לנשיאת אגודת הקוסמים - האגודה לקידום אמנות הקסמים בישראל (ע"ר) לאחר שכיהנה במשך שנתיים כסגנית נשיאת אגודת הקוסמים. פלד כיהנה שמונה שנים כנשיאת האגודה עד שביקשה לפרוש. אגודת הקוסמים חברה ב-FISM הפדרציה העולמית של אגודות הקוסמים.  
ב-1978 הוציאה פלד לאור את "ספר הקסמים הגדול" שאותו תרגמה וערכה. הספר היה לרב-מכר ונמכר ביותר מ-120,000 עותקים. נוסף על כך הוציאה לאור מגוון רחב של ספרים בהוצאת ספרים הנקראת על שמה. הוצאת דליה פלד אף הייתה מראשוני מדפיסי ספרי קומיקס בעברית והדפיסה כמה ספרי מקור של סופרים כאלי שרייבר (חתולי) ואחרים. ב-1985 כתבה, יחד עם עמיתיה הקוסמים יורם בר סלע ואלירון טובי, את ספר הקסמים "איקס מיקס טריקס".
בשנת 2017 הוענק לה פרס מפעל חיים של איגוד אמני ישראל (אמ"י).

משפחתה

פלד היא בת לג'ין (ז'נט) ויהודה אסיא, נשואה לפלי הנמר, ולהם שלושה ילדים. אביה היה איש עסקים, מייסד סוויס-ישראל טרייד בנק והבנק לסחר חוץ. אחותה היא המעצבת דניאלה להבי ואחיה הוא יזם ההיי-טק דייוויד אסיא.
פינגווין (טיל)

פינגווין הוא טיל שיוט נגד-ספינות מונחה ביות תת-אדום לטווח קצר עד בינוני המיוצר על ידי חברת קונגסברג דיפנס & אירוספייס הנורווגית החל משנות השבעים המוקדמות. הוא הטיל נגד-ספינות המערבי הראשון שיוצר עם ראש ביות תת-אדום (בניגוד לטכנולוגית ביות מכ"ם פעיל שהייתה נפוצה בטילים נגד-ספינות מערביים). הטיל מכונה בצי האמריקני AGM-119. לטיל גרסאות לשיגור מכלי שיט, כלי טיס וסוללות חוף. יותר מ-1,200 טילי פינגווין לסוגיו יוצרו עד כה.
הטיל מונע על ידי מנוע דלק מוצק. ניתן לתכנת את הטיל טרם השיגור כך שיעבור דרך נקודות ציון כדי לעקוף מכשולים קרקעיים. עם התקרבו למטרה הוא מבצע תמרונים אקראיים עד שפוגע בה קרוב לקו המים ומתפוצץ בתוכה באמצעות מרעום השהייה.
פיתוח הטיל החל באמצע שנות ה-60 של המאה ה-20 על ידי "קונגסברג ואפנפבריק" (שמאוחר יותר שינתה את שמה ל"נורסק פורדוארסטקנולגי", ואחר כך ל"קונגסברג דיפנס & אירוספייס" כחטיבה של קונגסברג גרופן) בנורווגיה בעזרת סיוע כספי של הצי האמריקני.
הטיל תוכנן במקור לשימוש מספינות טילים קטנות ומסוללות חוף נגד נחתות וספינות ליווי של האויב שינסו לפלוש לנורווגיה דרך הים. גרסת סימן 1 נכנסה לשירות מבצעי ב-1972 בצי המלכותי הנורווגי. ראש קרב שלה היה מסוג סימן 19 במשקל 113 ק"ג. הסימן 1 אינה נמצאת עוד בשימוש.
גרסת סימן 2 של הטיל נכנסה לשירות מבצעי ב-1980. בגרסה זו הוארך טווח הטיל ל-30 ק"מ בהשוואה ל-20 ק"מ של הסימן 1 בתקיפות לא ישירות.
גרסת סימן 3 של הטיל תוכננה במיוחד לשימוש במטוסי ה-F-16 של חיל האוויר המלכותי הנורווגי, אך ניתן להתאימה גם לשיגור מכלי שיט. היא נכנסה לשירות מבצעי ב-1990.
פיטר, פול ומרי

תולדות הלהקה

את הלהקה הקים המפיק אלברט גרוסמן בשנת 1961, לאחר שבחן מספר זמרים בסצנת הפולק של ניו יורק. לאחר חזרות שנערכו במיאמי, ארגן גרוסמן הופעות ב-"The Bitter End", בית קפה פופולרי בגריניץ' וילג' בניו יורק. בשנת 1962 הקליטו את אלבומם הראשון: פיטר, פול ומרי, שכלל את השירים "500 Miles" ‏(500 מיילים), "Lemon Tree" (עץ לימון), וגרסאות כיסוי לשיריו של פיט סיגר "If I Had a Hammer" (לו היה לי פטיש) ו-"Where Have All the Flowers Gone?" ("איפה הפרחים כולם?"). האלבום צעד במשך 10 חודשים ברשימת עשרת הגדולים של מגזין בילבורד, כולל 7 שבועות במקום הראשון. הוא נמכר רבות במשך העשורים הבאים, ונמכר בסך הכל ביותר משני מיליון עותקים.
בשנת 1963 הוציאה הלהקה את "פאף דרקון הקסם", ללחן של יארו ומילים של לאונרד ליפטון, חבר של יארו מאוניברסיטת קורנל. השיר מתאר את התמימות האבודה של הילדות, ובניגוד לפרשנות פופולרית שהודבקה אליו אינו עוסק בסמים. באותה שנה השלישייה הופיעה עם השיר "If I Had a Hammer" בתוכנית האמנותית של המצעד לוושינגטון למען תעסוקה וחירות שבו נאם מרטין לותר קינג את נאום "יש לי חלום" המפורסם.
השלישייה ביצעה מספר גרסאות כיסוי לשיריו של בוב דילן: "Blowin' in the Wind", ‏ "The Times They Are a-Changin'",‏ "Don't Think Twice, It's All Right", ‏ "When the Ship Comes In". שירם "Leaving on a Jet Plane", שנכתב על ידי ג'ון דנבר, היה ליחיד שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד, בדצמבר 1969.
בשנת 1969 הקליטה הלהקה את אלבומם Peter, Paul and Mommy שזכה בבפרס הגראמי לאלבום הילדים הטוב ביותר. 
השלישייה התפרקה בשנת 1970, אך התאחדה ב-1978 להופעה נגד אנרגיה גרעינית, והמשיכה להופיע לאחר מכן. ב-16 בספטמבר 2009 נפטרה מרי טרוורס מלוקמיה.
משה סופר (השלישי)

ביוגרפיה

נולד באגר שהונגריה, לרבי יוחנן סופר ולמרים, בת הרב יעקב פאלל. נקרא על שם סב סבו בעל החתם סופר. בילדותו למד בתלמוד תורה עץ חיים בירושלים. נישא לחיה שרה יענטא, בת רבי משולם יששכר אשכנזי, האדמו"ר מסטניסלב לונדון. במשך שנים רבות כיהן כרב קהילת חסידי אביו בבני ברק ולאחר תקופה עבר להתגורר בלונדון לצד חמיו, וגם שם כיהן ברבנות. בשנת תש"ע, לאחר שאביו לקה באירוע מוחי בעת ששהה למנוחה בשווייץ ובעקבות כך נחלש, חזר בנו להתגורר בישראל ומונה לרב הקהילה בירושלים. בתקופה הזאת גם נהג לערוך באטעס, במקום ועקב חולשת אביו שהיה עורך טישים לעיתים רחוקות. כמו כן גם החל לערוך חופה וקידושין לתלמידי הישיבה בחתונתם. לאחר פטירת אביו בי"ג באדר א' תשע"ו, מונה לכהן כממלא מקומו בהנהגת הקהילה.
רביעיית דריידן

רביעיית דריידן (באנגלית: Dryden Quartet) היא רביעיית מיתרים, שהקימו בשנת 2002 בוושינגטון הבירה האח והאחות ניקולס ויומי קנדל, דודנם דניאל פוסטר ונורית בר-יוסף. ייחודה של הרביעייה ביצירת הרכב קאמרי מאוחד ותוסס, שגיבש את כישרונותיהם הבולטים של חבריו להפקת ביצועים מרהיבים ומרגשים, כדברי הביקורות.     
נורית בר-יוסף, הקונצרטמייסטר של התזמורת הסימפונית הלאומית של ארצות הברית מאז 2001, היא הכנרת הראשונה ברביעיית דריידן. 
דניאל פוסטר הוא הויולן הראשי של התזמורת מאז 1995. יומי קנדל היא משנה לצ'לן הראשי של תזמורת פילדלפיה מאז 2004 וניקולס קנדל, לצד הופעותיו ככנר סולן, מנגן במגוון סגנונות מוזיקליים בשלישייה שלו, "Time For Three". כמו כן הוא חבר מייסד של "תזמורת החוף המזרחי" (ECCO), תזמורת קאמרית ללא מנצח. 
כל אחד מארבעת חברי הרביעייה צבר ניסיון עשיר בנגינת מוזיקה קאמרית בפסטיבלים שונים בארצות הברית. רביעיית דריידן הופיעה בין השאר במכון קרטיס למוזיקה, בסדרת הרסיטלים שלו לבוגרי המוסד, ובסדרת הקונצרטים ע"ש שניידר, בהופעתם הראשונה בניו יורק. כמו כן הופיעו במרכז קנדי, באוניברסיטת מרילנד, באגודת בטהובן ועוד.
בהופעתה הראשונה של הרביעייה, בשגרירות הולנד, חלקה רביעיית דריידן כבוד לג'ון קנדל המנוח - סבם של שלושה מחבריה - שהיה מורה נודע לכינור, מחלוצי ההוראה בשיטת סוזוקי en:Suzuki Method בארצות הברית. במאי 2004 הוזמנה רביעיית דריידן לנגן בוועידה של אגודת סוזוקי במיניאפוליס.
יוהאן השישי, רוזן נסאו-דילנבורג

ביוגרפיה

יוהאן נולד בדילנבורג ב-22 בנובמבר 1536, לוילהלם הראשון, רוזן נסאו-דילנבורג וליוליאנה משטולברג, בתם של בודו השמיני, רוזן שטולברג-ורניגרודה ואנה מאפשטיין-קניגשטיין, ובצעירותו למד בשטרסבורג. אחיו הבכור וילהלם היה היורש לנסיכות אורנז', ובעקבות כך ירש יוהאן את נחלות אביו לאחר מותו בשנת 1559, והפך לרוזן של נסאו-דילנבורג, קצנלבוגן, דיאץ, זיגן והדאמאר. בשנת 1561 מת יוהאן השלישי, רוזן נסאו-בילשטיין, ויוהאן ירש את נסאו-בילשטיין.
יוהאן תמך באחיו וילהלם לא רק מבחינה פוליטית אלא גם כלכלית, ואף העניק מקלט למשפחתו כאשר הם היו צריכים לברוח מהולנד עם פרוץ מלחמת שמונים השנים. בשם אחיו הוא היה מעורב במעצרה ובהסגרתה של אשתו השנייה של וילהלם, אנה מסקסוניה, ומאסרה של עורך דינה יאן רובנס, שהואשם בפרשת אהבים עם אנה, ומאוחר יותר היה יוהאן אחראי לחינוך בתה כריסטינה פון דיאץ. לאחר התייצבות המצב בהולנד, החזיר יוהאן את ההלוואות שניתנו למלחמה נגד ספרד. בשנת 1594 הוסכם על פרעון זה, אך רק לאחר 30 שנה ניתן היה להשלים אותו.
שלושה מבניו וארבעת אחיו נפלו בקרבות לשחרור הולנד. ויוהאן היה היחיד מבין אחיו שמת מסיבות טבעיות כשהיה בן 69.
יוהאן ביצע ארגון מינהלי מקיף לנחלותיו, ובשנת 1572 העביר את דת המדינה מלותרניזם לקלוויניזם. בין השנים 1577 עד 1580 כיהן יוהאן כמושל חלרה, ובשנת 1579 היה ממקימי את האיחוד של אוטרכט.
במהלך שלטונו שנמשך כמעט 50 שנה, נערכו 70 משפטים נגד מכשפות, שהובילו ל-40 הוצאות להורג, כולל 3 התאבדויות, אולם מספרים אלו היו הרבה פחות מהממוצע במדינות האחרות שנוהל בהן ציד מכשפות.
ב-8 באוקטובר 1606 מת יוהאן בדילנבורג, ובנו וילהלם לודוויג, רוזן נסאו-דילנבורג עלה לשלטון במקומו.
איתן (עמותה)

מכון איתן לחקר טכנולוגיות מידע בחינוך, המוכר בשם הקצר איתן, הוקם בשנת 2000 על ידי אודי הלר וד"ר אריאל פרנק מהמחלקה למדעי המחשב באוניברסיטת בר-אילן ונרשם כעמותה בשנת 2004. השם Eitan הוא ראשי תיבות של Educational Information Technologies Alliance Network. העמותה הוקמה במטרה להרחיב ולהעשיר את המידע הקיים  בנושאי מחשוב וטכנולוגית מידע בעברית באינטרנט. העמותה מפעילה אתר אינטרנט, אשר  רוב הקורסים בו פותחו על ידי סטודנטים מאוניברסיטאות בר-אילן, תל אביב, חיפה, הטכניון, המרכז הבין-תחומי הרצליה ומכללת נתניה.
משימת שלטון החוק בקוסובו של האיחוד האירופי

משימת שלטון החוק בקוסובו של האיחוד האירופי (European Union Rule of Law Mission in Kosovo) או בראשי תיבות השם באנגלית EULEX Kosovo, היא פריסה מתוכננת של שוטרים ואזרחים בקוסובו כפי שנצפו מראש בתוכנית אהטיסארי. משימת שלטון החוק מתוכננת כהמשך לנוכחות האזרחית הבינלאומית בקוסובו כפי נחזה בהחלטה מספר 1244 של מועצת הביטחון של האומות המאוחדות, אף על פי שרוסיה וסרביה מחשיבות את המשימה כבלתי חוקית. כוח המשימה מתוכנן לכלול כ-2,000 אנשי משטרה ומשפט, ותהליך הפריסה בן ארבעת החודשים החל ב-16 בפברואר 2008. עד היום הוצבו בקוסובו רק 400 מתוך 1,900 קציני המשטרה והשופטים כפי שתוכנן במשימת EULEX.

הרכב ופריסה

כוח משימה בן 1,800 ל-1,900 איש אושר על ידי מועצת האיחוד האירופי ב-14 בדצמבר 2007. מספר זה הוגדל אחר כך ל-2,000 איש בשל הצפי לגידול בחוסר יציבות בשל חוסר היכולת להגיע להסכמה עם סרביה. כוח זה כולל שוטרים, (כולל ארבע יחידות לפיזור הפגנות) תובעים, ושופטים – מכאן שההתמקדות הייתה בשלטון החוק, כולל הסטנדרטים הדמוקרטיים. כוח המשימה בגודל כזה פירושו שבקוסבו עתיד להיות המספר הגדול של עובדי ציבור של האיחוד האירופי מחוץ לבריסל. מפקד כוח המשימה הוא איב דה קרמבון (Yves de Kermabon), הכפוף לנציג המיוחד של האיחוד האירופי בקוסובו, ההולנדי פיטר פאית (Pieter Feith). העלות המשוערת של המשימה היא 165 מיליון אירו בשנה הראשונה.
ההחלטה הסופית על כוח המשימה תוכננה להתקבל ב-28 בינואר 2008. קבלת ההחלטה נדחתה בשל החששות להשפעה שלילית של החלטה זו על הבחירות לנשיאות בסרביה ב-3 בפברואר 2008 והחתימה של סרביה בתאריך זה על "הסכם הייצוב ושיתוף הפעולה", שלב חשוב בדרך לצירופה של סרביה לאיחוד האירופי. הסיבה הרשמית שניתנה לדחייה היא העדר בסיס חוקי (באמצעות החלטה של מועצת הביטחון של האו"ם או דומה לה) לקיום המשימה.הפעולה המשולבת אושרה ב-4 בפברואר 2008, כלומר רק האישור הסופי נדרש.
ספרד לא תשתתף במשימת EULEX עד שהבעיות המשפטיות בנוגע לשאלה כיצד אמור כוח משימה זה להחליף את המנהל של האו"ם יפתרו. שר החוץ הספרדי, מיגל אנחל מורטינוס הודיע בכינוס של שרי החוץ של האיחוד האירופי בסלובניה שספרד לא תשלח נציגות למשימת EULEX עד שלא תועברנה לאיחוד באופן רשמי הסמכויות לניהול הכוח הבינלאומי מהאו"ם.
מלבד חברות האיחוד האירופי ישתתפו בכוח המשימה נציגים ממדינות אחרות: קרואטיה, טורקיה, שווייץ, נורווגיה וארצות הברית.

המצב הפוליטי

האיחוד האירופי מנסה להוביל את הפתרון לבעיית קוסובו באמצעות מעורבות ישירה, אך חבריו חלוקים האם להכיר בעצמאות קוסובו (עמדתן של המדינות החברות באיחוד בנוגע להכרה בקוסובו מוצגת במפה שמשמאל), בלא הסכמת סרביה ושאר העולם. ההסכם נראה כמבטיח את אחדות האיחוד בשאלה, עם זאת נשיאוּת מועצת האיחוד האירופי הודיעה כי אין משמעותה של החלטה זו כדין הכרה בקוסובו עצמאית.
האיחוד האירופי הצהיר כי חוקיות כוח המשימה מבוססת על החלטת מועצת הביטחון של האו"ם מספר 1244, שבה אושר לראשונה משלוח כוח בינלאומי לקוסבו ב-1999. עם זאת הכוח האירופי, שבמקור תוכנן לקבל את סמכותו מההכרה של מועצת הביטחון בהצעה של אהטיסארי, לא קיבל מנדט מחודש ממועצת הביטחון בשל התנגדותה של רוסיה. רוסיה בלמה במופגן מעבר של מתקן של האו"ם לידי כוח המשימה האירופי. גם סרביה רואה בכוח המשימה כהכרה של האיחוד האירופי בעצמאות קוסובו.