google/wiki40b huggingface dataset:
ישראל גוטמן

פרופ' ישראל גוטמן (20 במאי 1923 – 1 באוקטובר 2013) היה היסטוריון ישראלי, חוקר השואה ופעל להנצחתה.

ביוגרפיה

גוטמן נולד וגדל בוורשה בירת פולין. בצעירותו הצטרף לתנועת השומר הצעיר והיה חניכו של מרדכי אנילביץ'. כרבים מחברי תנועתו, הצטרף לאי״ל והיה פעיל במרד גטו ורשה. הוא הוּצא מהבונקר כשהוא פצוע ב-5 במאי 1943] ונשלח למחנה הריכוז מיידנק. משם נשלח למחנה ההשמדה אושוויץ, וצעד משם בצעדת המוות למאוטהאוזן בינואר 1945. בשנת 1946 עלה לארץ ישראל והיה לחבר בקיבוץ להבות הבשן, שם התגורר עד שנת 1971. בשנת 1961 העיד במשפט אייכמן. 
היה ממייסדי "מורשת בית עדות ע"ש מרדכי אנילביץ'", ובשלב מאוחר יותר מונה למנהל הארגון. ב-1963 שימש עורך כתב העת "ילקוט מורשת".
ב-1975 קיבל תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית על חיבורו "תנועת ההתנגדות והמרד המזוין של יהודי ורשה על רקע חיי הגיטו 1939–1943". לאחר מכן החל את הקריירה האקדמית שלו באוניברסיטה העברית, ובמסגרת זו הופקד על הקתדרה ע"ש ריטה ומקס הייבר לחקר השואה ותולדות יהודי מזרח ומרכז אירופה. בין השנים 1985–1988 היה ראש המכון ליהדות זמננו באוניברסיטה העברית.
ב-1989 ראתה אור "האנציקלופדיה של השואה", שהייתה אחד ממפעליו המרכזיים. 
משנת 1991 כיהן גוטמן כיועץ לממשלת פולין לענייני יהודיים, יהדות והנצחת השואה, וכן שימש חבר בהנהלת המוזיאון להנצחת השואה בוושינגטון. 
בין השנים 1993–1996 היה ראש המכון הבינלאומי לחקר השואה ב"יד ושם", ובין השנים 1996–2000 היה ההיסטוריון הראשי של "יד ושם". החל משנת 2000 שימש גוטמן יועץ אקדמי של "יד ושם". הוא היה חבר במועצת "יד ושם", בהנהלת המכון הבינלאומי לחקר השואה, בוועדה המדעית של "יד ושם" ובמערכת "יד ושם" – קובץ מחקרים.
עבודותיו של גוטמן זכו בפרסים רבים, ובהם: פרס שלונסקי לספרות, פרס יצחק שדה לספרות צבאית, פרס התאחדות יהודי פולין, פרס לנדאו למדעים ולמחקר ודוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת ורשה.
גוטמן נישא לעירית אדלשטיין, והיה אב לבן ולשתי בנות. בנו נמרוד נפל בעת שירותו הצבאי בשנת 1971. 
ב-1 באוקטובר 2013 גוטמן הלך לעולמו, בן 90 היה במותו. הוא הובא לקבורה בהר המנוחות בירושלים.
שמואל זיברטנסקי

רבי שמואל זיברטנסקי (לעיתים: ר' שמואל לוּבְּצֶ'ר; ה'תקע"ח, 1818 - ח' בתמוז ה'תרנ"ח, 28 ביוני 1898) היה למדן ליטאי, רב ופוסק הלכה, כיהן במשרת "המו"צ דווילנה", תפקיד שהחליף את הרב הראשי של העיר בתקופה בה לא מונה רב באופן רשמי.

ביוגרפיה

נולד בלובץ' לרב יוסף מאסלובטי, הרב המקומי. אביו נפטר בעודו פעוט והוא גדל ולמד אצל סבו, אב אביו. בנערותו נסע ללמוד בווילנה ועשה שימוש חכמים אצל קרוב משפחתו הרב ישראל זרצ'ר (מזרצ'ה) שהיה מגדולי המו"צים בעיר. הוא התפרסם כלמדן בעל תפיסה מהירה וזיכרון טוב, וחבריו כינוהו "דער לובטשער עילוי" (העילוי מלובץ'). בין חבריו בבחרותו שעמדו עמו בקשרי ידידות לאורך כל חייו היו: הרב הלל מיליקובסקי, לימים רבה של סלנט; והרב אלכסנדר משה לפידות מראסיין.
הוא נישא לבתו של הגביר ר' משה רודומינר שקיבל על עצמו את הדאגה לפרנסת בני הזוג, כדי לאפשר לו להמשיך בלימודיו. בשנת תרכ"ח, 1868, קיבל כתב רבנות מעיר הולדתו לובץ', נסע לשם וכיהן כרב העיירה תקופה קצרה, אך בשל געגועיו לאווירתה של וילנה היהודית ויתר על רבנותו ושב לווילנה. עשר שנים לאחר פטירת הגביר הווילנאי יודל אופאטוב "התקיף הידוע", הוקם מעזבונו בשנת תרל"ח, 1878, כולל אברכים ב"בית המדרש אופאטוב" בעיר. הכולל החדש יועד לאברכים מופלגים בידענותם ובלמדנותם, ורבי שמואל זיברטנסקי מונה כראש הכולל וכמפקח על הלומדים בו.
בשנת ה'תרמ"ג, 1883, נפטר "המו"צ דווילנה" הרב והמדינאי רבי יעקב באריט, ורבי שמואל נבחר לכהן תחתיו בתפקיד זה, לצד רבני הקהילה, רבי יוסף סקוביץ ובהמשך, רבי בצלאל הכהן. הוא החזיק במשרה זו חמש עשרה שנים עד פטירתו בח' בתמוז ה'תרנ"ח, 28 ביוני 1898.
לאחר פטירתו הדפיס הרב חנוך אייגש, חתן בנו הרב שלמה זיברטנסקי, חלק מכתביו בספר "עולת שמואל" בשני כרכים.
צ'ינגהאי

רעידת אדמה

ב-14 באפריל 2010 פקדה את דרום המחוז רעידת אדמה בעוצמה של 7.1 בסולם ריכטר וגרמה למעל 2,000 נספים ולנזקים ברכוש במחוז צ'ינגהאי ובמחוז האוטונומי הטיבטי הסמוך. מוקד הרעש היה ברשות האוטונומית הטיבטית יושו, כ-30 קילומטר מבירת הרשות, ג'ייגו.
השכלה גבוהה (סרט)

תקציר

פול הוא צעיר בן המעמד הגבוה אשר מתחיל בלימודי כלכלה באחד מהגראן אקול (בתי הספר הגבוהים היוקרתיים) בצרפת. במקום לגור עם חברתו אָגְנֵה (Agnès), הוא מעדיף לשכור דירה עם שני שותפים חדשים שהכיר, וכתוצאה מכך הוא אינו מתראה איתה הרבה. אגנה מתחילה לזהות קרע במערכת היחסים ביניהם, וחושדת כי פול נמשך לאחד מן השותפים שלו, לואי-אָרְנוֹ (Louis-Arnault) – אולם פול מכחיש כל טענה למשיכה הומוסקסואלית מצִדו. אגנה מחליטה לערוך עם פול התערבות: מי שזוכה ראשון בלואי-ארנו – מנצח; אם היא תנצח – פול מבטיח להפסיק לחקור את המיניות שלו על חשבונה; ואם פול ינצח, היא תעזוב אותו. לצד המירוץ אל ליבו של לואי-ארנו (שלא מוצא חן בעיני חברתו של האחרון), פוגש פול במֵסִיר (Mecir, המגולם על ידי סלים קשיוש), פועל ערבי צעיר שמתאהב בו. יחד עם מסיר חוֹוה פול מסע של תגליות על מה שמעבר לגבולות המעמד, הבדלי התרבויות והמיניות. בסופו של דבר מגיעים הקונפליקטים לשיאם, ודבר לא עתיד להיוותר כשהיה.
מייקל ריצ'רדס

ביוגרפיה

ריצ'רדס נולד בקליפורניה שבארצות הברית, למשפחה נוצרית-קתולית. אביו ויליהאם היה ממוצא אנגלי וסקוטי ואמו פיליס ממוצא איטלקי. כשריצ'רדס היה בן שנתיים אביו נהרג בתאונת דרכים. לאחר שסיים את לימודי התיכון, למד ב"מוסד לאמנויות של קליפורניה" ואף קיבל תואר מיוחד של בוגר מדעי הרוח בכיתת הדרמה. הוא היה במאי של צוות בידור במלחמת וייטנאם.
ב-1974 התחתן עם קאת'ליין ליונס, נולדה להם ילדה בשם סופיה וב-1992 הם התגרשו.
לאחר סיום הסדרה "סיינפלד", ריצ'רדס העלה סדרה קומית חדשה, "המופע של מייקל ריצ'רדס". בסדרה זו הוא גילם את ויק נרדוזה, בלש פרטי מוזר שרבים טענו שדמותו היא חיקוי של קריימר. הסדרה נכשלה וירדה אחרי שמונה פרקים. הוא שוב גילם את קוזמו קריימר בתור אורח בקומדיית המצבים "משתגעים מאהבה" בפרק המתרחש באותו הבניין בו מתגוררים ג'רי סיינפלד וקוזמו קריימר.

פרשיות הגזענות והאנטישמיות

בנובמבר 2006, ריצ'רדס קילל שני אנשים שחורים בקללות גזעניות לאחר שהם הפריעו למופע שלו במועדון "Laugh Factory". רבים החשיבו את הדבר לביטוי של גזענות מהמדרגה הראשונה, ואילו אחרים טענו שזו הייתה התפרצות חד פעמית. ריצ'רדס התנצל על דבריו בתוכנית האירוח של דייוויד לטרמן ובתוכנית הרדיו של המטיף השחור ג'סי ג'קסון.
באירוע אחר העיר ריצ'רדס הערות בעלות גוון אנטישמי. בתגובה להאשמתו באנטישמיות הצהיר שהוא מחשיב עצמו ליהודי, למרות שלא נולד להורים יהודים ולא התגייר.
בקיץ 2007 הודיע ריצ'רדס על פרישתו מסטנד-אפ ומעולם הבידור בעקבות הפרשה, ועל כוונתו לצאת למסע חיפוש עצמי, בין היתר בקמבודיה.

הקאמבק

שנה לאחר פרשת הגזענות, הוא חזר ואף תרם את קולו בסרט של ג'רי סיינפלד "כוורת בסרט" וב-2009 אף התארח בסדרה "תרגיע" של לארי דייוויד בתפקיד עצמו במסגרת עלילת האיחוד הפיקטיבי של "סיינפלד" ביחד עם שאר שחקני הסדרה. באחד הפרקים ריצ'רדס אף משתף פעולה עם פרודיה על פרשת ההתפרצות הגזענית 3 שנים קודם לכן.
נקודה ופסיק

היסטוריה

מקורו של סימן הנקודה ופסיק בהדפסות של המדפיס האיטלקי אלדוס מנוטיוס האב, אשר נהג להשתמש בסימן זה כדי להפריד בין מילים בעלות משמעות שונה.
בשפה האנגלית הסימן נכנס לראשונה לשימוש במאה ה-16. בין השאר נעשה בו שימוש בסונטות של ויליאם שייקספיר ובמחזותיו של בן ג'ונסון.
בטעמי המקרא דומה הטעם אתנחתא, במשפטים ארוכים, לנקודה ופסיק.

בשפה היוונית

בשפה היוונית הסימן מהווה סימן שאלה.

שפות מחשב

בשפות תכנות רבות מהווה סימן נקודה ופסיק כסימן לסיומה של כל הוראה (לדוגמה: PL/I, עדה, #C, Java, C++, C), ובשפות אחרות כסימן שמפריד בין הוראות שונות (לדוגמה: פסקל, JavaScript).
בשפת אסמבלי מהווה הנקודה ופסיק סימן להערה שאין המחשב מתייחס אליה.
תהליך זומבי

תהליך זומבי (מאנגלית: Zombie process או Defunct process) במערכות הפעלה מבוססות Unix הוא תהליך שביצועו הושלם, אך עדיין נכלל בטבלת התהליכים של מערכת ההפעלה. הרשומה שנותרה בטבלת התהליכים מאפשרת לתהליך האב שיצר את התהליך שסיים את ריצתו (ועכשיו הוא זומבי) לקרוא את ערך היציאה של הזומבי.
המונח "תהליך זומבי" נגזר מדמות הזומבי במיתולוגיה הקריבית המת-החי. בדומה, התהליך שסיים את ריצתו "מת", אך עדיין לא "נאסף אל המתים". בשל סיומו של התהליך בלאו הכי, לפקודה kill אין שום השלכה כאשר זו מופעלת על הזומבי.
כאשר תהליך מסתיים, כל הזיכרון והמשאבים ששויכו אליו משוחררים חזרה למערכת. יחד עם זאת, הרשומה של התהליך בטבלת התהליכים אינה מוסרת. התהליך האב שיצר את התהליך הבן שהסתיים יכול לקרוא את ערך היציאה של הבן באמצעות קריאת המערכת wait, ורק מרגע שזו נקראה התהליך הזומבי מוסר מהרשימה. לאחר שהזומבי מוסר מרשימת התהליכים, מזהה התהליך שלו מתפנה לשימוש חוזר בידי תהליך חדש אחר שנוצר. יחד עם זאת, אם ההורה לא קרא ל-wait, הזומבי יישאר ברשימת התהליכים עד סיום ריצתו של התהליך האב. מרגע שהתהליך האב הסתיים, עובר התהליך הבן לתהליך init, שעובר באופן מחזורי על רשימת התהליכים הזומבים ומשחרר אותם על ידי קריאה ל-wait.
ניתן לזהות תהליכים זומבים באמצעות הפלט של פקודת ps באמצעות הסימן z בעמודת הסטטוס של התהליך (STAT). תהליכים זומבים שמופיעים ברשימה יותר מתקופה קצרה בדרך כלל מעידים על באג בתהליך האב או על החלטה לא סטנדרטית בטיפול בתהליכים בנים. אם התהליך האב אינו קיים יותר ועדיין הרשומה של התהליך הבן הזומבי קיימת, הדבר מעיד בדרך כלל על באג במערכת ההפעלה עצמה. בדומה לדליפות אחרות, נוכחות זומבים מועטים אינה מהווה סיבה לדאגה, אולם הדבר יכול להעיד על בעיה שיכולה להתנפח לממדים שיאיימו על יציבותה של מערכת ההפעלה, בעיקר אם זו תגיע למצב שבו לא נותרו מזהי תהליך פנויים לתהליכים חדשים.
פתיחת דורקין

אסטרטגיה

פיתוח מגושם זה של הפרש בצד המלכה עושה מעט מאוד בשביל לצבור יתרון ללבן במהלך הראשון. מהמשבצת א3 אינו משפיע כלל על המרכז וטווח השפעתו מצומצם ביותר. סביר להניח שלבן יזיז שוב את הפרש שלו במהלכים הקרובים, אולי על ידי הזזתו למשבצת ג4 או על ידי אכילת אכילת רגלי בחזרה (משחק לדוגמה 1...ד5 2.ג4 ד:ג4 3.פ:ג4) או על ידי הזזת הפרש למשבצת ג2. אם זו תוכניתו של הלבן, פתיחה חזקה יותר תהיה 1.ג4 (הפתיחה האנגלית). ככזו, פתיחה זו היא כנראה הכי טובה כדרך להימנע מהכנות הפתיחה. מצד שני, ישנן דרכים טובות הרבה יותר להימנע מהכנות הפתיחה של היריב, כגון קידום הפרש לשם שינוי למשבצת ג3, שתיתן לו שליטה טובה יותר במרכז ושליטה רחבה יותר בלוח.
ישראלים נעדרים שנכנסו לרצועת עזה

הישאם שעבאן א-סייד

בתחילת אפריל 2015 הישאם שעבאן א-סייד, צעיר בדואי תושב חורה החולה בסכיזופרניה, חצה את הגבול עם רצועת עזה דרך המטעים של קיבוץ ארז. בעבר הוא חצה פעמיים את הגבול לרצועת עזה, והוחזר.
א-סייד שירת בצה"ל כמה חודשים ושוחרר משרות. בשל כך, לדברי אביו, אנשי הרשימה המשותפת וההנהגה הבדואית בנגב אינן נרתמות לעזור לו.

ג'ומעה אבראהים אבו ענימה

ביום 12 ביולי 2016 חצה ג'ומעה אבראהים אבו ענימה, תושב ח'אשם זאנה (כפר בלתי מוכר בנגב ליד נבטים) בן 19 בעל לקות נפשית את הגבול עם רצועת עזה.
משפחתו סיפרה כי בשנים האחרונות סבל ג'ומעה ממצב נפשי קשה ולא רצה ללמוד או לעבוד.

אלמוני בן 20

ב-30 ביוני 2017, חצה צעיר בן 20 שנולד בישראל לאב מעזה ואם ישראלית, את הגבול מישראל לרצועת עזה, ונאסף על ידי אדם המזוהה עם חמאס.

מקרים דומים בעבר

בסוף שנת 2009 נורה למוות יקיר בן מלך, תושב המרכז בן 34, על ידי מאבטחי משרד הביטחון כאשר ניסה לחצות את הגדר לתוך הרצועה במעבר ארז. קרוביו טענו כי היה חולה נפש וכי שב ואמר כי ברצונו לשחרר את החייל החטוף אז, גלעד שליט.
בשנת 2010 חצה תושב חורה בעל לקות נפשית את הגדר בקפיצה באזור צפון הרצועה. האיש ניסה לפני כן להגיע לרצועת עזה, למצרים ולירדן. הוא הוחזר לישראל כעבור כמה שעות.

ניסיונות להחזרת הנעדרים

לאחר שנודע על מעבר מנגיסטו לרצועת עזה, פנתה ישראל לחמאס בבקשה להשיבו לישראל על בסיס הומניטרי. חמאס נענה לבקשה והודיע כי בכוונתו להחזיר את "האתיופי" (כפי שכינו את מנגיסטו). בחלוף שבועות אחדים תואם מפגש למסירת מנגיסטו לחיילי צה"ל שימתינו לו בגדר הגבול. לאחר המסירה התברר שחמאס ניסה להונות את חיילי צה"ל בכך שמסר לידיהם מסתנן אריתראי ששהה ברצועת עזה. המתחזה האריתראי הוחזר לרצועת עזה. בהמשך טען חמאס כי אברה הועבר למצרים. עו"ד צבי ריש שמייצג את משפחת מנגיסטו מספר ש"הגיע אלינו מידע שראו את אברה בבית חולים בסיני."
בהמשך חמאס העביר מסרים שהם פועלים ע"פ דת האסלאם בנוגע לאסירים שהם מחזיקים אך אין מידע ממשי לגבי אברה מנגיסטו. כמו כן, בחמאס טוענים כי אברה הוא חייל, אף על פי שלא שירת כלל בצה"ל. הגדרתו כחייל נועדה להגדיל את התמורה שמבקש חמאס מישראל נוכח התנהלותה ומדיניותה של ממשלת ישראל בנוגע לחיילים חטופים.
משפחת מנגיסטו פנתה לארגוני זכויות אדם וגורמים נוספים, והציגה מסמכים רפואיים המוכיחים כי אברה מנגיסטו היה מאושפז מספר פעמים במוסדות לנפגעי נפש ונזקק לטיפול תרופתי בדרך קבע. המסמכים נמסרו לאותם ארגונים במטרה שיעבירו לחמאס.
חמאס מסרב לאפשר לארגונים הומניטריים לתת סיוע או לבקר את מנגיסטו, ובכך מפר אמנות בינלאומיות וזכויות אדם בסיסיות הקשורות להחזקת שבויים בכלל, והחזקת אזרח פגוע נפש בפרט. ארגון Human Rights Watch גינה התנהגות זו: "חמאס צריכה ללא דיחוי לחשוף האם היא מחזיקה או לא בשני הגברים, והיא צריכה לשחרר אותם, אלא אם היא יכולה לספק הוכחות לפשעים שביצעו. כל עוד הם בשבי, חמאס צריכה להתייחס אליהם באנושיות ולאפשר להם ליצור קשר עם משפחותיהם."
שר הביטחון אביגדור ליברמן הצהיר כי ישראל תסייע לעזה כלכלית אם חמאס יבצע מספר צעדים, בהם השבת גופותיהם של החיילים אורון שאול והדר גולדין, והשבת שלושת האזרחים הנעדרים (אברה מנגיסטו, הישאם שעבאן א-סייד, וג'ומעה אבראהים אבו ענימה).
קריאות להגברת המאמצים לשחרורו של אברה מנגיסטו מושמעות תדיר בהפגנות יוצאי אתיופיה, ושמו מוזכר לעיתים קרובות בקרב פעילי מחאת האתיופים, ומעת לעת נערכות הפגנות הקוראות לשחרורו.
רונלד פורר

ביוגרפיה

פורר נולד בשנת 1951 בתל אביב. לאחר שירות צבאי ביחידת מודיעין, נסע לשווייץ, שם השלים תואר ראשון במדעי המדינה ותואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת לוזאן.
בין השנים 1976-1994 חי בלונדון, שם ייסד וניהל את חברת Contitrade Corporation שעסקה בסחר בינלאומי בברזל ופלדה (1975-1987), ואת החברות לסחר באמנות Orinoco Foundation בשנים 1987 - 1990 ואת Golconda International בשנים 1990-1994.
בשנת 1994 חזר לארץ והקים את גולקונדה אמנות, המתמחה באמנות ישראלית. בשנת 1998 יצא לאור ספרו "ציור ישראלי: מפוסט אימפרסיוניזם עד פוסט ציונות" בהוצאת Overlook Press בניו יורק.
בשנת 2000 השלים את לימודי הדוקטורט בפילוסופיה באוניברסיטת St. George,  ותקציר מחקרו, "יצחק דנציגר ויגאל תומרקין: מפגשים", העוסק בהשוואת יצירתם של האמנים יגאל תומרקין ויצחק דנציגר, יצא לאור בשנת 2001 בהוצאת "בבל".
כיום מנהל את גלריה קונטמפוררי ביי גולקונדה וגולקונדה אמנות ומכהן במועצות המנהלים של Golconda International ומוזיאון נחום גוטמן.

דיוקן

לכבוד יום הולדתו ה-60 צייר האמן דוד ניפו את דיוקנו של פורר.
הדיוקן הוצג ב מוזיאון תל אביב לאמנות באגף הדיוקנאות של מחלקת האולד מאסטרס.
בשנת 2013 נבחרה היצירה להיכלל בתחרות הדיוקנאות היוקרתית שעורך הנשיונל פורטרט גלרי בלונדון מדי שנה (BP Portrait Award 2013 – (קישור). 2000 יצירות הוגשו לתחרות, מתוכן נבחרו 55.
הדיוקן הוצג ב-NPG ובגלריות נבחרות ברחבי אנגליה עד מאי 2014.
בין השנים 2014-2015 הדיוקן הוצג בתצוגת הקבע של ה"אולד מאסטרס" במוזיאון תל אביב.

כהונות

מכהן במועצות המנהלים של Golconda International ו מוזיאון נחום גוטמן.
בקטריוציט

בקטריוציט , הידוע גם כמיצטוציט, הוא אדיפוציט בעל התאמות מיוחדות הנמצא בחלק מקבוצות החרקים כגון זבובי הצה צה, כנימות העלה, תיקן גרמני, ועוד. תאים אלו מכילים חיידק אנדוסימביונטי כגון Buchnera, אשר מספקים חומצות אמינו הכרחיות וכימיקלים נוספים לפונדקאי שלהם, שאחרת לא היו יכולים לקבל. בקטריוציטים עשויים להתאסף בצבר דמוי איבר, הקרוי בקטריום. בקטריוציטים מועברים בתורשה מהאם אל הצאצא, כחלק מכלל האנדוסימביונטים המועברים לצאצאיה.
במקרים אחדים הבקטריה מועברת דרך הביצים, כמו ב- Buchnera, ואילו במקרים אחרים הם מועברים דרך חומר חלבי שהעוברים המתפתחים ניזונים ממנו, כמו ב - Wigglesworthia.
צורת החיים של בקטריוציטים (דוגמת כנימות העלה) יכולה להיות גם אנדוסימביונטים אובליגטורים.
יאנה יוסף

ראשית חייה

נולדה בשם יאנה יוספוב (בטג'יקית: Яна Юсуфов) בטג'יקיסטן הסובייטית דאז, בת לאב יהודי ולאם ממוצא מוסלמי-נוצרי. יש לה שתי אחיות ואח. ב-1993 בגיל חמש עלתה עם משפחתה לישראל והתיישבה בתל אביב, שם היא מתגוררת עד היום. למדה 12 שנה בבית ספר דתי וחונכה בבית הוריה לפי אורח חיים יהודי דתי. בגיל 17 החלה תהליך גיור כמעט מלא, אך לא ניגשה למבחני הרבנות המסכמים (היא השלימה את תהליך הגיור רק בגיל 26).
בשנת 2006 שירתה בשירות לאומי.

עבודתה הראשונה על במה

בין השנים 2009-2012 שימשה בתפקיד שוליית הקוסם של הקוסם תומר דודאי.

טלוויזיה וקולנוע

בתחילת 2012 השתתפה בעונה הרביעית של תוכנית המציאות, "האח הגדול", שם הגיעה למקום החמישי. בשנת 2013 גילמה את דמותה של נטע בתפקיד בסדרה "מקימי" ששודרה ב-HOT3.
בשנת 2014 שיחקה בתפקיד אורח בסדרה "להיות איתה" של אסי עזר, שם גילמה את דמותה של שמרית. באותה שנה השתתפה בעונה הראשונה של הסדרה "שוברי גלים" בתפקיד לארה בק. הסדרה שודרה בערוץ הילדים של YES וכן השתתפה בסרט קומדיה תיעודי של ריקי שלח, "אילוף הגוררת" בתפקיד עצמה. במאי אותה שנה השתתפה בתוכנית "ששטוס" ביחד עם כוכבי ערוץ הילדים, בהם עומר דרור, שירן סנדל, דנה פרידר ודניאל מורשת.
בשנת 2016 שיחקה בסרט "אבינו" של הבמאי מני יעיש וכן גילמה את דמותה של הגר בסרטו של אורי סיון, "הרמוניה" - עיבוד מודרני לסיפור המקראי של אברהם, שרה והגר לצד אלון אבוטבול וטלי שרון על תפקידה בסרט זה קיבלה מועמדות לפרס אופיר. בשנת 2017 החלה לגלם את דמותה של דיתי בסדרת הילדים הנוער ראש גדול.

תיאטרון

בשנת 2012 שיחקה בהצגת הילדים "הרפתקאות נמו בספארי" בתפקיד מלכת הים. ההצגה רצה במשך חמישה חודשים.

דוגמנות

בשנת 2012, לאחר יציאתה מבית "האח הגדול", שימשה יוסף כפרזנטורית לחברת הנעליים "סקופ". בספטמבר 2013 כיכבה עבור מותג הקפה "ILLY"
בשנת 2015 שימשה יוסף כפרזנטורית לחברת האופנה לבגדי הריון "רמי לי". החל משנת 2015 מכהנת יוסף כפרזנטורית לחברת התכשיטים "יעקובוב דיאמונד קוטור".
בשנת 2019 החלה לפרסם את סטודיו סי

חייה האישיים

יומיים לאחר שיצאה מבית "האח הגדול", החלה בזוגיות עם הזוכה של "האח הגדול", קותי סבג. כעבור 6 חודשים, באוקטובר 2012 בני הזוג נפרדו.
בדצמבר 2012 החלה יוסף בזוגיות עם הקומיקאי ציון ברוך, אשר התמסר לתהליך הגיור שלה, אותו עברו ביחד, עקב דרישות הרבנות שגם בן הזוג היהודי ייקח חלק פעיל בהליך הגיור. ב-15 ביולי 2014 התארסה לברוך, בנובמבר 2014 הסתיים בהצלחה תהליך הגיור של יוסף, וכחודש לאחר מכן, ב-21 בדצמבר 2014, ברוך ויוסף נישאו. בנובמבר 2015 ילדה את בתם המשותפת. ב-2018 נולד בנם המשותף.
באוגוסט 2016 השיקה יוסף את מיזם האופנה שלה, המתמקד באופנה עבור נשים צנועות.
גוטפריד סוורטהולם

פלילים

ב-31 בינואר 2008, מפעילי האתר "מפרץ הפיראטים" - שנדה, נייה סוורטהולם וקארל לאנדסטרום (מנכ"ל ספקית האינטרנט של מפרץ הפיראטים) הואשמו בתמיכה וסיוע ביודעין להפרת זכויות יוצרים. המשפט החל ב-16 בפברואר 2009. ב-17 באפריל 2009, סאנדי וחבריו לדוכן הנאשמים הורשעו במעשים המיוחסים להם על ידי בית משפט בסטוקהולם. על כל אחד מהנאשמים נגזר עונש מאסר של שנה ותשלום פיצויים על סף 30 מיליון כתרים שוודיים (כ-17,174,879 ש"ח, או לחלופין, 4,222,980 דולר אמריקני)- קנס אשר יחולק בין ארבעת הנאשמים. עורכי הדין של הרביעייה ערערו לבית הדין השוודי הגבוה עם בקשה למשפט חוזר; על פי החוקה השוודית, פסק הדין אינו חוקי עד אשר כל הערעורים הושמעו עד תום. 
ב-20 באפריל 2009, סוורטהולם היה מושא לחקירה בידי הקטגורים השוודים אשר חיפשו אינפורמציה לגבי תפקידו של גוטפריד ב"מפרץ הסטודנטים", אתר שיתוף מידע המתמחה בעיקר בטקסטים אקדמיים. סוורטהולם גרס כי לא היה מודע לקיומו של אתר זה. האתר דווח על ידי האגודה השוודית לכתבים חינוכיים בדצמבר 2008 בטענה כי הוא הפר את חוק זכויות היוצרים המקומי.
באוקטובר 2009, בית המשפט בסטוקהולם אסר על סוורטהולם מלהמשיך את הפעלתו של מפרץ הפיראטים, אף על פי העובדה שהוא לא התגורר בשוודיה בעת פסק הדין ושמפרץ הפיראטים לא היה ממוקם שם יותר.
באוקטובר 2011, בית המשפט השוודי הוציא צו מעצר על ראשו של סוורטהולם עקב אי-הופעה לזימונו של בית המשפט.

המעצר בקמבודיה

ב-30 באוגוסט 2012, בבקשתן של הסמכויות השוודיות, הוסגר סוורטהולם בידי המשטרה הקמבודית בעיר הבירה פנום פן, בה התגורר במשך מספר שנים על מנת להתחמק מגזר הדין השוודי. לקמבודיה אין חוזה הסגרה עם שוודיה, אבל דובר המשטרה הקמבודית אמר כי הם ישתפו פעולה. לאחר מכן, המשטרה הקמבודית דווחה כי הממשלה השוודית ביקשה להסגיר את גוטפריד לידיהם באשמת פשעיו.
סוורטהולם הועבר לשוודיה, שם הוא ריצה את עונשו בבית הסוהר עד ספטמבר 2015, ושוחרר לחופשי.
קבוצת ריינהולד כהן

קבוצת ריינהולד כהן היא הוותיקה והגדולה ביותר בישראל] בתחום הקניין הרוחני (פטנטים, סימני מסחר, מדגמים, זכויות יוצרים, זכויות מטפחים וכו'). 
הקבוצה מורכבת מריינהולד כהן ושותפיו, עורכי פטנטים, שנוסד בשנת 1934 וגילת, ברקת ושות', עורכי דין, שנוסד בשנת 1995. הקבוצה כוללת כ-220 עובדים, מתוכם כ-70 עורכי פטנטים ועורכי דין. הקבוצה מתמחה בעריכת פטנטים עבור ממציאים וחברות מישראל ומחו"ל, בכל התחומים הטכנולוגיים והמדעיים לרבות מדעי החיים וכימיה, היי-טק, טכנולוגיה ופיזיקה, כמו גם ברישום והגנה על סימני מסחר, בליטיגציה ובהגנה משפטית על זכויות קניין רוחני, בהערכות שווי ובבניית אסטרטגיית קניין רוחני המותאמת לצרכיו העסקיים של הלקוח.
קבוצת ריינהולד כהן מדורגת בקבוצות האיכות הגבוהות ביותר על ידי מדריכים בינלאומיים ומקומיים מובילים כגון: Managing Intellectual Property, Legal 500, Practical Law Company, Chambers & Partners, Expert Guides ועוד].
אבי"ר

היסטוריה

ההיסטוריה של אבי"ר אינה מתועדת בשום מקור רשמי, ורובה ככולה מקורה בדבריו של יהושע סופר. לטענת סופר, אבי"ר היא אמנות לחימה מהעתיקות בעולם. היא החלה בימיו של יעקב ובניו ועברה מדור לדור, אך בגולה היא כמעט נשכחה עקב פחד מהגויים, ושרידים שלה היה ניתן למצוא רק במקומות בודדים בעולם היהודי, בעיקר בתימן (אזורי חבאן ונג'רן) - ממעגלי ריקוד ביהדות תימן ומאמנות לחימה של לוחמים יהודים שחיו שם. לטענתו, קרובי משפחתו התימנים היו תקופה מסוימת שומרי ראשו של מלך ירדן, הוא פרסם תמונה שבה נראים יהודים בעלי חזות תימנית עם פאות מסולסלות עומדים לצדו של עבדאללה הראשון, מלך ירדן. כמו כן, לטענתו, השתמרו בעיטות ייחודיות ביהדות הקווקז ועד לטכניקות אבי"ר חלקיות ביהדות כורדיסטן, הודו וקוצ'ין. משפחתו של סופר שמרה על מסורת האבי"ר מדור לדור, וב-1999 אישר אביו של סופר לבנו ללמד אותה לקהל הרחב עקב מחסור ביורשים - שני אחיו של סופר נפטרו, סופר עצמו התאלמן ב-1988 ולו רק בת אחת.
כיום, לאבי"ר יש שני מרכזים - בירושלים ובתל אביב. בעברו היה סופר חלוץ ההיפ הופ בישראל, ורבים מקהילת הראפ בישראל רואים בו דמות אב ומודל לחיקוי. משום כך, ישנם לא מעט ראפרים ישראלים אשר מתרגלים אבי"ר באופן קבוע, בהם פישי הגדול, מוקי וחלוצי החלל.] 
הספקנים מצביעים על היעדרם של רמזים ושרידים בארון הספרים היהודי המצביעים על השיטה. עוד העירו ספקנים כי החרבות המצויות בלוגו של אמנות אבי"ר הן חרבות מעוקלות המכונות "דאו", אשר מקורן בסין, ולא חרבות ממקור יהודי-מסורתי או מזרח-תיכוני. 
לדברי סופר, שיטתו מתאימה במיוחד ליהודים הרוצים להתמחות באמנות לחימה אך חוששים מהעבודה הזרה הכרוכה בחלק מאמנויות הלחימה של המזרח הרחוק. על פי פסקיהם של הרבנים אין באמנות לחימה בעיה כלל, אך אין להשתמש במנטרות. נכונה אמנם היא הטענה שישנם בקרב הציבור הדתי והחרדי אשר בכל זאת חוששים מאותה "עבודה זרה", אך בו-בעת ישנם רבים מקרב ציבורים אלה אשר מתרגלים אמנויות לחימה מסגנונות שונים ומגוונים שמקורן במזרח הרחוק (כגון המורים ניר מלחי, בני דוידסקו, צבר ארם ושמעון מילרוד), וסופר עצמו תרגל מספר אמנויות לחימה מזרחיות טרם החל ללמד את אבי"ר במשרה מלאה לציבור הרחב. המורים החרדים שאוזכרו מלמדים אמנויות לחימה מזרחיות ואינם רואים בתרגולן סתירה ליהדות או "עבודה זרה".
בעונה התשיעית של ארץ נהדרת, מוצג מערכון בביצוע אלי פיניש, המציג בצורה סאטירית את שיטת האבי"ר.

השיטה

שיטת האבי"ר מחולקת לשתי רמות למידה. ברמה הראשונה לומד החניך את 27 התנועות הבסיסיות המבוססות על 27 אותיות האלפבית העברי (22 אותיות + 5 סופיות). לכל אות יש שבעה אופנים שונים לביצועה - יוזמה, תגובה, חניקה, הורדה, נעילה, הטלה או ערבוביה. בנוסף נלמדות 176 טכניקות נוספות שהן ביחד 365 סוגי תנועות שונות, המשולות לשס"ה גידים.
ברמה השנייה מתווספות 248 סוגי מכות נוספות (המיצגות את רמ"ח האיברים) שיחדיו מסתכמות ל-613 מכות - תרי"ג מכות על משקל תרי"ג מצוות. נטען כי לוחם אביר מיומן מסוגל "לאיית" רצפי מכות המקבילים לפסוקי התנ"ך.
חם, שטוח וצפוף

תוכן הספר

במקביל לספר המודפס, יצאו לאור שתי מהדורות קוליות, אחת מקוצרת ואחת שלמה. עטיפת הספר כוללת קטעים מהיצירה "גן התענוגות הארציים" של הירונימוס בוש.
פרידמן מציע שהפתרון להתחממות כדור הארץ והמהפכה הירוקה הדרושה לעולמנו יהיו פרויקט לאומי של ארצות הברית שיציל את העולם ויציל את הכלכלה ואת הפוליטיקה של ארצות הברית ויעמיד שוב את ארצות הברית כמנהיגת העולם. פרידמן מתלונן על ארצות הברית שאיבדה את האופטימיות והביטחון שלה, את המטרות הלאומיות ואת המנהיגות העולמית מאז פיגועי 11 בספטמבר שנת 2001.
הספר עוסק בנושא איכות הסביבה וגלובליזציה. חם, שטוח וצפוף בשם הספר - החום בא מהתחממות כדור הארץ כתוצאה מזיהום ומפליטת גזי חממה כמו פחמן דו-חמצני. השטוח מסמל את הגלובליזציה כפי שהציג אותה בספרו הקודם העולם הוא שטוח. הצפוף מציין את העובדה שהעולם צפוף והולך להיות צפוף יותר עקב הגידול של אוכלוסיית העולם ובעיקר עקב הגידול של אוכלוסיית שכבות הביניים המבוססות הצורכות אנרגיה רבה ומשאבים במתכונת החיים הטובים של אזרחי ארצות הברית. בעיות האנרגיה ואיכות הסביבה דורשים התייחסות מידית.
ארצות הברית צריכה לדעתו של פרידמן להוביל את המהפכה הירוקה על ידי החלפת הבזבוז וחוסר היעילות בניצול האנרגיה באסטרטגיה של אנרגיה נקייה. הוא חושש שאם לא יעשו צעדים משמעותיים שינוי אקלים כדור הארץ יהיה בלתי ניתן לשליטה בעתיד הקרוב כמו שנת 2050. המהפכה הירוקה היא שאפתנית יותר מכל פרויקט לאומי קודם והיא מתוארת על ידי פרידמן כפרויקט שיבנה את האומה האמריקאית מחדש.
המשבר הכלכלי בארצות הברית ובעולם מוצג במונחים של גלובליזציה ובהקשרים שונים אחרים כמו התייקרות הדלק וחומרי הגלם. גם אירועים אחרים מוצגים מנקודת ראות מיוחדת זו של גלובליזציה מצד אחד והתייקרות מחיר הדלק מצד שני. הוא כותב על חוסר השוויון העולמי בין המדינות המפותחות לבין המדינות המתפתחות ועוני האנרגיה המאפיין מאד את ארצות אפריקה. פרידמן דן בהשפעת הפיתוח על הפגיעה בסביבה ועל הצורך להכיר בעובדה זו. המהפכה הירוקה הכרחית להבנתו ויש להכיר בצורך בה. פרידמן רואה מעבר מתקופת המלחמה הקרה שהסתיימה באופן סמלי עם נפילת חומת ברלין לתקופת האקלים והאנרגיה.
חמש הנקודות המציינות את בעיות העולם הן: הגידול בביקוש לאנרגיה וחומרי גלם, מעבר העושר לדיקטטורי הנפט, שינויי אקלים הרסניים, מדינות עניות הנשארות מאחור ואבדן מואץ של מגוון צורות חיים ביקום. את הדעות שלו בספר החל פרידמן מפתח במאמרים שכתב בניו יורק טיימס בזכות האנרגיה הירוקה תוך שימוש במושג הפטרו פוליטיקה.
תומאס פרידמן כתב 17 פרקים בספרו ומאתגר את הקוראים להעלות רעיונות ונושאים חדשים לפרק ה-18 שייכתב על סמך רעיונות מהקוראים. את הרעיונות המעניינים האחרונים שכבר קיבל הוא מציג באתר שלו.