google/wiki40b huggingface dataset:
ז'אן אנצ'ל

ז'אן אנצ'ל (1940 - 30 באפריל 2008) היה היסטוריון יהודי-ישראלי יליד רומניה, שהתמחה בתולדות יהודי רומניה בין שתי מלחמות העולם ובחקר אירועי שואת יהודי רומניה.

ביוגרפיה

ז'אן אנצ'ל נולד ביאשי, רומניה. הוא היה בן שנה כשהתרחש פוגרום יאשי והוחבא במרתף הבית. אביו הובל באחת מרכבות המוות אך שרד, בעוד ש-27 מבני משפחתו נרצחו באותן פרעות. לאחר המלחמה, אנצ'ל למד היסטוריה באוניברסיטת יאשי, אך לפני סיום לימודיו סולק מן האוניברסיטה ב-1959 משום שנרשם לעלייה לישראל. עם עלייתו ארצה ב-1963 הוא המשיך את לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים. הוא סיים בה תואר ראשון בהיסטוריה כללית ושפות לטיניות ב-1967, וכן תואר נוסף בהיסטוריה של העם היהודי ב-1970. אנצ'ל קיבל שני תוארי מוסמך, האחד בהיסטוריה כללית ב-1972 ואילו השני בארכיונאות ב-1974. בשנת 1977 הוענק לו תואר דוקטור באוניברסיטה העברית בתחום תולדות העם היהודי בעת החדשה. 
אנצ'ל היה חוקר ראשי במכון יד ושם ומחברם של מספר ספרי היסטוריה, חלק מהם תורגם לרומנית.
בין השאר הוא ערך 12 כרכי מסמכים מקוריים, רובם ברומנית, מתקופת השואה ברומניה. 
ד"ר אנצ'ל הוזמן להשתתף כחבר בוועדת ההיסטוריונים בראשות חתן פרס נובל לשלום, הסופר אלי ויזל, שכונסה על ידי נשיא רומניה וממחברי הדו"ח הסופי של הוועדה לחקר השואה ברומניה, 2004.
ז'אן אנצ'ל הביא, בעזרת מחקריו בהיסטוריה של השואה, לשינוי בתפיסת חלקה של רומניה בשואה. על פי מחקריו הוכח שרומניה לא נגררה אחרי גרמניה הנאצית, אלא יזמה ואף הקדימה את הגרמנים בפשעים נגד היהודים. מחקריו היו לצנינים בעיני השלטונות הקומוניסטים של רומניה והם עקבו אחריו וניהלו תיק עב כרס על מעשיו, תיק שנחשף לאחר נפילת המשטר הקומוניסטי. ז'אן אנצ'ל היה חבר בוועדת ההיסטוריונים שזימן נשיא רומניה לבחינת נושא השואה ברומניה ולדברי חברי הוועדה ד"ר טוביה פרילינג וד"ר רפאל ואגו הוא היה 
"האורים והתומים " של הוועדה.
עוד לפני שהתפרסם כהיסטוריון קולו היה מוכר למאזינים לשידורי קול ישראל בשפה הרומנית כשעבד שם כמגיש חדשות וכעורך תחת השם "יעקב בן שמואל".
מוזיקת ליווי

מוזיקת ליווי (באנגלית: Incidental music) היא מוזיקה המלווה מחזה, תוכנית טלוויזיה, תוכנית רדיו, משחק וידאו, או כל אירוע שמרכז העניין בו אינו המוזיקה. המושג בדרך כלל לא מתייחס למוזיקה המלווה סרטים, הנקראת פסקול. לסער שיינפיין יש את הזיפים של סמי הורי
מוזיקת ליווי משמשת להוספת אווירה לאירועים המתרחשים בעלילה. לדוגמה, מוזיקת ליווי יכולה לבוא ברגעים דרמטים בעלילה, להוסיף נופך, או להצביע על סכנה מתקרבת, או שהיא יכולה לבוא בין או בסוף המערכות במחזה. 
ידוע שכבר בימי היוונים נוגנה מוזיקה בעת העלאת מחזות. בין היצירות המפורסמות, אפשר למצוא את אגמונט שכתב לודוויג ואן בטהובן, Rosamunde שכתב פרנץ שוברט, מוזיקה לחלום ליל קיץ של שייקספיר מאת פליקס מנדלסון-ברתולדי, מוזיקה ל-L'Arlésienne של אלפונס דודה מאת ז'ורז' ביזה ופר גינט של הנריק איבסן מאת אדוורד גריג. יצירות שזכו להצלחה רבה, כמו המצוינת לעיל, מנוגנות היום לרוב מחוץ לקונטקסט של המחזה.
עזריאל קאופמן

תולדות חייו

קאופמן נולד בעיירה סוקולוב, הסמוכה לעיר לודז', שבפולין, למשפחה של פרוונים. בגיל 4 החל לימודיו בחדר מסורתי, עד גיל 10. למד לימודים מסורתיים בעברית וביידיש. כשהיה בן 7 החל ללמוד במקביל גם בבית ספר פולני.
ב-1939 כבשו הנאצים את פולין, ומשפחתו נמלטה לבלארוס, שהייתה אז בתחום ברית המועצות. הוא המשיך בלימודיו כפליט. ב-1940 גורשה משפחתו לעיר ארכנגלסק שבצפון רוסיה. משפחתו הועסקה בעבודות כפייה קשות אצל הסובייטים, כריתת עצים, הובלות ועוד. סבו נפטר במהלך עבודות הכפייה שם.
בשנת 1941, לאחר הפלישה הגרמנית לברית המועצות עבר עזריאל קאופמן עם הוריו לאזור הוולגה. הם שהו ושרדו את שנות מלחמת העולם השנייה בקולחוז קטן באזור העיר אוליאנובסק. באותה עת החל גם בכתיבת שיריו הראשונים ביידיש.
ב-1946 חזרה משפחתו לפולין והתיישבה בעיר, שפונתה מתושביה הגרמנים. שם נודע להם על פוגרום קיילצה. הם נדדו לצ'כיה והצטרפו לתנועת "הבריחה". יחד עם המוני העקורים היהודים הם נדדו לאוסטריה, משם לאיטליה, ומנמל נאפולי הפליגו לישראל.
עזריאל קאופמן התנסה לראשונה בכתיבת שירים בעברית, בעת שהותו במחנות ההמתנה באיטליה. מיד עם הגיעו לישראל גויס לצה"ל, והיה בעתודה לקרבות לטרון. המשפחה שוכנה במחנה עולים בחדרה, וכששוחרר מהצבא עברה לתל חנן. ב-1950 נישא והשתקע עם אשתו ושתי בנותיו בעיר עכו. עזריאל קאופמן התגורר בעכו כעשר שנים, ופיתח שם את שירתו העברית, לאחר שנטש את לשון היידיש. גם נסיונותיו הראשונים בציור נעשו שם.
חוויה קשה מכוננת עברה עליו ב-1951, כשהשתתף, כחייל מילואים,  בלחימת הכשל בקרב תל מוטילה. רבים מחבריו ליחידה נהרגו ונפצעו בקרב נגד הסורים, והוא ניצל בנס. לאחר קרב תל מוטילה חדל מכתיבת שירה ביידיש והתמסר לכתיבת שירה עברית.
עזריאל קאופמן השלים לימודיו באוניברסיטאות של ירושלים, תל אביב וחיפה. הוא היה בעל תואר ראשון בסוציולוגיה ותואר שני בספרות עברית. שימש כמורה ופעיל ספרותי תרבותי, עורך ומרצה, באגודת הציירים בבתי ספר ובמסגרות נוספות. 
עזריאל נישא למזל, מורה בכירה לספרות בתל אביב ואב לבן ולבת. ב-2004 נפטר בתל אביב. נקבר בבית העלמין ירקון.
מערכת שטיינר

מערכת שטיינר עם פרמטרים  היא מבנה קומבינטורי סימטרי הכולל תת-קבוצות בגודל k, הקרויות בלוקים, של קבוצה בגודל n, באופן שכל t נקודות מוכלות בבלוק יחיד. מערכת כזו נקראת . מערכות כאלה קרויות על שם המתמטיקאי השווייצרי יאקוב שטיינר שחי במאה התשע עשרה. 
כל גאומטריה סופית (אפינית או פרויקטיבית) היא מערכת שטיינר, שבה הבלוקים הם ישרים, וכל t=2 נקודות מוכלות בישר יחיד. ההכללה שבה כל קבוצה בגודל  מוכלת במספר קבוע של בלוקים (ולאו דווקא בבלוק יחיד) נקראת "תכנון בלוקים". 
למערכות שטיינר יש השלכות בתורת הקודים ובתורת החבורות הסופיות, דרך חבורות הסימטריות שלהן. קשה לבנות אותן, ולא ידוע מיון שלם שלהן. בין השאלות הטבעיות בהקשר זה: מהן שלשות הפרמטרים עבורן קיימת מערכת שטיינר; בהינתן שלשת פרמטרים, האם יש מערכת מתאימה; ואם כן, האם היא יחידה.
אם זורקים נקודה ממערכת קיימת  ושומרים רק את הבלוקים שעברו דרכה, מתקבלת מערכת . הכיוון ההפוך (הוספת נקודה למערכת קיימת) בדרך כלל בלתי אפשרי. קל להראות שבמערכת שטיינר  יש  בלוקים בסך-הכל, ושדרך כל נקודה עוברים  בלוקים; אם המערכת קיימת, המספרים האלו חייבים כמובן להיות שלמים, והם מקיימים . 
בגאומטריה האפינית המישורית מעל השדה הסופי  יש  נקודות, שדרך כל שתיים מהן עובר ישר יחיד, עליו  נקודות. לכן אוסף הישרים מהווה מערכת שטיינר . בדומה לזה, קבוצת הישרים במישור הפרויקטיבי מעל אותו שדה היא מערכת שטיינר . קבוצת המישורים במרחב האפיני ה-n-ממדי  היא מערכת שטיינר  (משום שדרך כל שלוש נקודות  עובר מישור יחיד, ). 
מערכת שטיינר עם הפרמטרים t=2 ו-k=3 נקראת מערכת שטיינר משולשת. קיימת מערכת כזו על n נקודות אם ורק אם .
חבורות הסימטריה של כמה מערכות שטיינר מיוחדות (הנוצרות מן המערכות  או ) הן חבורות פשוטות ספורדיות הקרויות חבורות מתיו.
בובות (טלנובלה)

עלילה מרכזית

בסדרה ישנם מספר קווי עלילה. קו העלילה המרכזי עוסק בהתערבות בין מנהל סוכנות "אוגוסט" אריק צרפתי לבין מנהלת סוכנות "קאט אאוט" נאווה נאמן, שהיו נשואים בעבר. לפי ההתערבות, הסוכנים יאתרו כל אחד דוגמנית חדשה, שתתמודד על תואר דוגמנית השנה. הסוכנות שהדוגמנית שלה תפסיד תעבור לבעלותה של הסוכנות המנצחת.
קו עלילה נוסף, עוסק במרים, נערה דתייה מצפת אשר נפגשת בעולם הדוגמנות במקרה, לאחר תאונת דרכים עם סוכן הדוגמניות תומר נאמן, בנה של נאווה. בהמשך הסדרה, מרים מגלה כי אריק צרפתי הוא אביה, לאחר שמצאה מכתב פרידה שנשלח מאביה, כביכול, לאמה רונית, ובו צורף כסף להפלה של עצמה. במחשבה כי אריק הרס לה ולאמה את החיים, מרים מחליטה לנקום. היא עוברת מהפך במראהּ החיצוני, משנה את שמה למרי קיי ומתחברת עם עיתונאית מבוגרת בשם בתיה גלעם, שזוממת להפיל איתה את אריק צרפתי. מרי מצטרפת לסוכנות אוגוסט כדוגמנית המתמודדת על התואר של דוגמנית השנה, ללא ידיעתה על ההתערבות הגדולה בין הסוכנויות. לאחר זמן מה, מרים מגלה לאריק כי היא בתו, אז מתברר כי את המכתב לא שלח אריק, כי אם נאווה נאמן.
בנוסף לכל, יש אדם מסתורי הרוצח דוגמניות באופן קבוע, הוא מאפר אותן איפור ליצנים ומרעיל אותן, מה שגורם למותן המיידי. בתחילת הסדרה הרוצח הורג את אחת הדוגמניות של אריק, ומשם במשך כל הסדרה מנסים לגלות מי רוצח דוגמניות. באמצע העונה, במהלך תצוגת אופנה הרוצח הורג את נופר, וכך נפתחת חקירה מעמיקה יותר. יובל, שוטר וגם אחיו של אמנון חוקר את הרצח של נופר, מה שמערב את רוב דמויות הסדרה. לקראת הסוף, מתגלה כי הרוצחת היא דנה- העוזרת של אריק וגם המאהבת שלו. היא נכנסת להריון ממנו אך התינוק מת לאחר שהיא נופלת במדרגות כשמגלה שהוא חזר ללאנה, אהובתו הנצחית מהעבר. היא מחליטה לנקום, וחוטפת את אהובתו העכשווית לאנה, ובסופו של דבר גם רוצחת אותה לאחר שהיא מנסה לברוח. בסיום העונה, דנה חוטפת את יובל, והתחרות הגדולה מגיעה לעיצומה על מי תנצח,  מרי או מוניק. דנה מתכננת לרצוח את מרי. מרי מנצחת, ודנה מתכוננת להרוג את מרי על הבמה. תומר מגלה הכל ומשחרר את יובל, יחד הם מצילים את מרי ועוצרים את דנה, ולבסוף היא נכנסת לכלא.
בנוסף לכך, תומר נאמן המתחיל את הסדרה עם בת זוגה הוותיקה נופר קליין, מתאהב במרי קיי, והמערכת יחסים של השניים הופכת עלילה מרכזית של הסדרה.
מנגד, מוניק בלילי, פורצת מיומנת, מגיעה לעולם הדוגמנות אף היא במקרה, לאחר שנתפסה בעת פריצה לדירת הסטודיו של פיצ'ו, אביו של תומר, שהוא צלם במקצועו. דולב אבוגזיר, אחיו של שיקו שהיה בן זוגה של מוניק, בוגד באחיו ומנהל רומן אסור עם מוניק. בהמשך, דולב ושיקו מתעמתים וכתוצאה מכך נפלט קליע מאקדחו של שיקו, הפוגע בכלייתו היחידה של דולב. בסופו של דבר ניצל דולב הודות לאחיו, שתרם לו כליה.

עלילות משנה

עמית פלורנטין, צלם השנה, מוצא עצמו במרכזו של משולש אהבה. קרן, חברתו ההרה, תופסת אותו בזמן הלא נכון ובמקום הלא נכון, ומניחה כי הוא מנהל רומן עם נטלי חיון, דוגמנית בסוכנות של נאווה. היא נפרדת ממנו, ולאחר מכן נגרר עמית אחר נטלי והופך להיות בן זוגה. לאחר זמן מה קרן מגלה שזו הייתה אי הבנה אחת גדולה, והיא ועמית חוזרים להיות ביחד. בפרק האחרון של הסדרה היא יולדת את בנה כאשר עמית נוכח לצדה.
קרלה גל, דוגמנית מרכזית בתולדות הסוכנות של אריק, ואמנון גל, מאפיונר ואיש עסקים בכיר מאוד, נתקלים אף הם בצרות ובבעיות חוזרות ונישנות. אמנון עושה הכל כדי לרצות את אשתו, גם אם בדרכים קיצוניות ולא כשרות.
מפיק אירועי האופנה, מויש שגב בוגד באשתו היח"צנית המבוקשת עמליה, עם הסטייליסט המצליח וההומוסקסואל הרצל בוטפיקה.
טל גולדברג

קריירה קולנועית וטלוויזיונית

גולדברג כתב וביים את ״תברחו״ סדרת טלוויזיה שכתב וביימ יחד עם אילן רוזנפלד (״חצויה״, ״הפיג׳מות״), בהפקת דורי מדיה דרסט. צפויה לעלות ב״הוט” בלעדית במהלך 2019.  
גולדברג כתב וביים יחד עם גל זלזניאק, את הקומדיה "אני לא מאמין, אני רובוט?!", סרט עלילתי שיצא לקולנוע בשנת 2015. בין השחקנים שמשתתפים בסרט - יותם ישי, צחי גראד, דרור קרן, הילי ילון, יוסי מרשק, דוד קיגלר ועוד. את הסרט צילם תומר שני ("נבלות") וערך יפתח שושן ("בובי ואני", "רנו פסקל"). בשנת 2015 היה הסרט מועמד לפרס אופיר על עיצוב אמנותי. בתחילת שנת 2016 הודיע פסטיבל סרטי הפנטזיה ״Sitges" על מועמדותו של הסרט לתחרות הרשמית של הפסטיבל והסרט אף נרכש להפצה עולמית על ידי ״Devilworks". בשנת 2017 הוקרן הסרט בשלל פסטיבלי סרטי ז׳אנר ידועים כגון ״Fantasporto", וזכה לביקורות נלהבות כשהוקרן בבכורה אמריקאית כסרט הפתיחה של פסטיבל הסרטים ״Other Worlds״ בטקסס. 
גולדברג כתב וביים את הפיילוט העצמאי "אוף סקרין". קומדיה בהשתתפות השחקנים מיכאל מושונוב, יובל שגב, ששי קשת, דינה סנדרסון, מירב פלדמן, עמוס לביא ועוד. הפיילוט נרכש לשידור ב-HOT VOD, עובד לסדרת אינטרנט ב"וואלה". בשנת 2013 הפיילוט השתתף וזכה בפרסים בפסטיבלים ידועים רבים ברחבי העולם, ביניהם  New York TV Festival ,New York Film Festival ופסטיבל Hoboken. הפיילוט הגיע לגמר של תחרות התסריטים הידועה "World Series of Screenwriting". זכה בפרס הבימוי והתסריטאות ב "LA Web Festival" ובפרס הפיילוט הטוב ביותר בפסטיבל "The Indie Gathering".
גולדברג כתב והפיק את הנובלה הגרפית ״אמא תנוח בקבר״ ("My Ghost Mom") שאייר טים רוזומבסקי. הנובלה הגרפית מומנה בעזרת קמפיין Kickstarter שגייס אלפי שקלים וכיום ניתן לרכוש אותה בAmazon. 
יצר את ״Yodel Climbers", משחק קז׳ואל לסלולר שהשתתף בתחרויות משחקים שונות, הוצג בכנס הגיימינג העולמי ״Casual connect״ ואף נבחר להיות בין המשחקים המומלצים של ״Google Play".

קריירה מוזיקלית

גולדברג שימש כסולן להקת "השבלולים", להקת מחווה לאריק איינשטיין שזכתה להופיע עם שיריו במועדוני הופעות כמו "בארבי", "זאפה", "האוזן השלישית" ואף בתוכניות בערוצי הטלוויזיה השונים וביניהן "חדשות ערוץ 2".

השכלה

בעל תואר ראשון מהחוג לקולנוע ולטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב ובוגר התוכנית למשחקי מחשב בשנקר. כיום מרצה לתסריטאות בשנקר ובעבר היה מרצה לקולנוע ב״הבצפר״, בית הספר לפרסום.
בית אגיון

היסטוריה

המבנה נבנה עבור סוחר יהודי יווני בשם אדוארד אגיון, שהיה מעשירי אלכסנדריה. המבנה תוכנן על ידי האדריכל ריכרד קאופמן ונבנה בסגנון הבינלאומי בין השנים 1936–1938. בשנת 1941 התגורר בבית פטר השני מלך יוגוסלביה. בזמן מלחמת העצמאות שימש הבית כבית חולים ללוחמי האצ"ל.
בשנת 1952 רכשה ממשלת ישראל את הבית על מנת שישמש כמעונו הרשמי של שר החוץ, והשר משה שרת היה הבכיר הראשון שהתגורר בו. בשנת 1974 החליטה ממשלת ישראל להעביר את בית ראש הממשלה מבית יוליוס ג'ייקובס, שהיה באותה עת במצב תחזוקתי רעוע, לבית אגיון. בשנות ה-90 של המאה ה-20 נבנתה חומה סביב הבית על מנת לאבטח את ראש הממשלה, וחלק מרחוב בלפור נסגר לתנועה. ב-2017 נבנתה סככה בין חומת הבית לחומת קולג' טרה סנטה, כאמצעי אבטחה נוסף. הסככה נבנתה בלא היתר, שטחה 312 מ"ר וגובהה כ-6 מטר, ולא ניתן להיכנס לרחוב סמולנסקין מבלי לעבור מתחתיה.
מאז שוכן ראש הממשלה בבית אגיון, התחבורה באזור זה של ירושלים הפכה לעמוסה והצורך בסידורי אבטחה לראש הממשלה גבר. על כן, הסעתו המאובטחת של ראש הממשלה ממשכנו למשרדו ובחזרה הפכו ליקרות עבור המדינה ולמטרידות עבור תושבי הסביבה. בנוסף, ריבוי מאבטחיו של ראש הממשלה גרם למצוקת דיור בבית אגיון, והעובדה שבית אגיון אינו מכיל אולמות לכינוסים מאלצת את ראש הממשלה לשכור אולמות לצורך זה ולאבטח אותם.
במהלך שנות ה-90, בקדנציה הראשונה של נתניהו כראש ממשלה, הוא התגורר כמה חודשים בשכונת בית הכרם ברחוב רחל המשוררת, בשל שיפוץ במעון.
בתחילת 2009 אישרה ממשלת ישראל את פרויקט אלמוג להקמת מעון חדש לראש הממשלה משולב במשרדים, אולם בעקבות ביקורת ציבורית על עלות הפרויקט ההחלטה בוטלה לאחר כחודשיים. ב-15 בדצמבר 2013 הוחלט להקים ועדה שתבחן שוב את הקמת המבנה.

בפברואר 2015, לקראת הבחירות לכנסת העשרים, פורסם סרטון שבו הופיעו דיירי הבית, ראש הממשלה בנימין נתניהו, ובעיקר שרה נתניהו, יחד עם מעצב הפנים מושיק גלאמין, ובו הראתה אשת ראש הממשלה את עליבותה הפיזית של הקומה הראשונה של בית אגיון בירושלים - תקרות וקירות מתפוררים, טיח על הרצפה, כתמי רטיבות, מנורות שבורות, דלתות סדוקות, דלפקי מטבח שירות סדוקים, וילונות ושטיחים קרועים וכדומה. הביקורות על סרטון זה טענו שהמטבח שהוצג בו אינו אלא המטבח של העובדים בבית ראש הממשלה, ולא של ראש הממשלה עצמו. בנוסף, טענו המבקרים שהסרטון תוזמן במיוחד יום לפני הגשת דו"ח מבקר המדינה על ההוצאות הגבוהות במעון ראש הממשלה, על מנת לפגום בטענות המבקר.

מעמדו הרשמי של בית ראש הממשלה

בית ראש הממשלה הוא המעון הרשמי של ראש ממשלת ישראל, המנוהל על ידי משרד ראש הממשלה (כיום מתגוררים בבית בנימין נתניהו ומשפחתו). מלבד מגורים לראש הממשלה ומשפחתו, משמש המקום כמשרד ונערכים בו אירועים ממשלתיים שונים, כדוגמת פגישות עבודה ואירוח מנהיגים זרים הבאים לביקור בישראל.
על פי החלטת הכנסת, המדינה מממנת את הוצאות בית ראש הממשלה, כמו גם את הוצאות בית המגורים הפרטי של ראש הממשלה מחוץ לירושלים, הנדרשות לתפקודו התקין לצורך מילוי תפקידו כראש ממשלה, בתקופת כהונתו. לבית מגורים פרטי בתוך ירושלים, ניתן מימון להוצאות אבטחה בלבד. מימון ההוצאות נעשה בהתאם להוראות נוהל פנימי של משרד ראש הממשלה, ולתקציב זה ישנה מסגרת מיוחדת בתוך תקציב המדינה השנתי.

בית ראש הממשלה החדש

בשנת 2009 במהלך כהונתו של אהוד אולמרט הוכנה תוכנית חדשה להקמת מעון ראש הממשלה והמשרדים בשטח הנמצא בקריית הלאום באזור גבעת רם, הרחק משכונות מגורים ליד הסינמה סיטי, משרד החוץ וביטוח לאומי. התוכנית שתוכננה על ידי האדריכל רם כרמי שנקראה: "פרויקט אלמוג" התבטלה לאחר מכן במהלך כהונתו של בנימין נתניהו ובשנת 2015 הוצגה לתקשורת תוכנית חדשה שפרטיה עדיין לא נחשפו במלואם.
דורון טלמון

ביוגרפיה

טלמון נולדה לאבנר וסמדר ולה שני אחים. גדלה בתל אביב ובכיתה ו' עברה עם משפחתה למושב רמות שברמת הגולן. למדה בתיכון "נופי גולן" ושירתה בצה"ל כמש"קית ת"ש.
לאחר שחרורה מצה"ל למדה בבית ספר למוסיקה רימון. במשך ארבע שנים היא הייתה זמרת ליווי של רמי קלינשטיין וניגנה על כלי הקשה. בעת שלמדה ברימון הקימה הרכב מוזיקלי עם מתי גלעד ושני חברים נוספים, בכדי להשתתף בתחרות להקות בבית הספר. בשנת 2012 לאחר התחרות פרשו החברים האחרים בהרכב למעט גלעד, אליהם הצטרף אמיר זאבי, ושם ההרכב שונה ל"ג'יין בורדו". מקור שם הלהקה הוא בשמות סוסיה של טלמון. טלמון כותבת השירים ללהקה והסולנית של ההרכב.
בשנת 2014 הוציאה הלהקה את אלבום הבכורה שלה הנושא את שמה. מן האלבום בלטו השירים "איך אפשר שלא, "עינב" והשיר "וויסקי". שלוש שנים מאוחר יותר יצא אלבומה השני של הלהקה.
במקביל לחברות ב"ג'יין בורדו" הייתה טלמון חברה בהרכבים "קאט אאוט קלאב", ו"סיקרט סי".
בשנת 2017 השתתפה בווידאו קליפ לשיר "פומרניאן" של ערוץ הכיבוד, ובשנת 2018 הקליטה דואט עם מאור כהן עבור אלבומו. בשנה זו הלחינה שיר במסגרת פרסומת של בנק דיסקונט.
באירוויזיון 2019 שנערך בתל אביב, נמנתה על צוות השיפוט הישראלי.
טלמון נשואה למתי גלעד חבר "ג'יין בורדו" והם מתגוררים בתל אביב.
אדוארד פישר

ביוגרפיה

פישר, בנו של חקלאי יהודי נולד בקרפצ'יו (Carapciu) כפר בצפון בוקובינה, היה מעוניין בחיים צבאיים מאז ילדותו. לאחר שסיים את בית הספר בכיתה ו ', הוא הצטרף בשנת 1879, כמתנדב לגדוד 41 הבוקובינאי ונשלח לבית ספר צבאי ליד קרקוב. 
פישר סיים את לימודיו בהצטיינות בשנת 1885. ובשנת 1888 הועלו לדרגת סגן, ובשנת 1891 הועבר לז'נדרמריה הקיסרית. ב 1898 הועלה לדרגת סרן ומונה למפקד חטיבת הז'נדרמריה מס. 1 שהוצבה בצרנובץ, ולסגן מפקד הז'נדרמריה של כל בוקובינה. ב 1912 שימש כבר כמפקד הז'נדרמריה בדוכסות. 
עם הפלישה הרוסית לבוקובינה, אז ארץ כתר בממלכת אוסטרו-הונגריה, שארעה בסוף אוגוסט 1914. הצבא הרוסי חדר למדינה מצפון והגיע עד לדרום בוקובינה, ושם נעצר באזור גורה הומורה וקמפולונג, תוך כיבוש בירת בוקובינה צ'רנוביץ. 
בפיקודו של הקצין היהודי ד"ר אדוארד פישר לחמו הפרטיזנים האוסטרים, שרבים מהם היו יהודים, נגד הצבא הסדיר הרוסי, תוך שהם מאלצים אותו לבצע נסיגה. במהלך הדיפת הרוסים נכבשה צ'רנוביץ בחזרה על ידי האוסטרים בפיקודו של פישר, אך רק לתקופה קצרה. ב-20 בנובמבר 1914, צ'רנוביץ נפלה שוב בידי הרוסים בפיקודו של גנרל סליבנוב. אך התקדמותם נעצרה בנהר סירט עד ליוני 1915, כאשר הכוחות האוסטרים מונים 10,000 לוחמים בסך הכל. בזכות עמידתו העיקשת של פישר הרוסים הציבו פרס של 100,000 רובל על מי שיביא ללכידתו. 
בזכות עמידתו האיתנה ב- ספטמבר 1914 הועלה פישר בדרגה לדרגת קולונל והוענק לו על ידי קרל הראשון, קיסר אוסטריה אות מסדר כתר הברזל (Orden der Eisernen Krone). 
ב -1 בפברואר 1918, הועלה לדרגת מייג'ור גנרל (Generalmajor), והתמנה למפקד כללי של הז'נדרמריה של גליציה ובוקובינה. בחודשי מרץ-נובמבר 1918 הוא היה אחראי גם על ארגון תחבורה ואספקה ​​של מוצרי צריכה מווינה ולמעשה שימש כמושל. 
אדוארד פישר פרש אחרי שהמלחמה הסתיימה ב -1 בינואר 1919. 
בעקבות חוזה סן-ז'רמן לאחר המלחמה, אוחדה בוקובינה עם רומניה. הרומנים שהחשיבו את פישר כאויב, עצרו אותו ואת אשתו והם נכלאו במחנה ליד יאשי שם גם נפטרה אשתו ממחלה. ב 1920 שוחרר ונשלח חזרה לווינה. 
ב- 25 באוקטובר 1925 קיבל פישר את עיטור צלב האבירים (Ritterkreuze)
ב-1935 פרסם את זכרונותיו בספרו "Krieg ohne Heer" (מלחמה ללא צבא).
באותה השנה הוא נפטר ונקבר בבית העלמין הייציג בווינה, כנוצרי, מאחר שמתישהו במהלך חייו המיר את דתו אל הדת הקתולית.
טוקומריוס

טוקומריוס (בלטינית: Thocomerius, ידוע לפעמים כ"טיכומיר", ברומנית Tihomir, מאה ה-12–13) היה המנהיג של ישות מדינית רומנית מדרום לקרפטים ששלט בערך בין השנים 1290–1310.
נחשב ממקימי שושלת בסאראב ששלטה תקופה ארוכה בנסיכות ולאכיה.
לפי תעודה משנת 1332 של המלך ההונגרי קארוי רוברט לבית אנז'ו טוקומריוס היה אביו של בסאראב הראשון, מייסדה של נסיכות ולאכיה או "ארץ הרומנים".

מקור שמו ומוצאו

יש שפרשו את השם טוקומריוס כגרסה לטינית של השם הבולגרי-סלאבי טיכומיר או טוגומיר. היסטוריונים אחדים מיחסים לו מוצא קומאני (ניאגו ג'ובארה)
בגלל אסוציאציה הצלילית עם השמות טוכטמיש, טמיר, "טוק-טמיר" (במקרה האחרון התייחסות של הטורקולוג לאסלו ראשוני), יש מחברים (למשל, בהונגריה ואנגליה) שקישרו אותו לשושלת המונגולית-טטרית של ג'ינגיס חאן, אך השערה זו ניראית לא סבירה.

קשרו להקמת ואלכיה כנסיכות עצמאית

ייתכן כי טוקומריוס משל באולטניה בתקופה שבין 1290–1310, אולי בראש הוויבודויות המאוחדות של ליטובוי ושל סנסלב. לפי השערות שונות, היה אולי צאצא של ברבאט או חתנו (על ידי נישואים עם "אנה, בתו של ברבאט"
, לפי אחרים, בנו של סנסלב. ההיסטוריונים ניאגו ג'ובארה וקונסטנטין קוגלניצ'אנו סברו שהוא זהה עם "נגרו וודה" או "ראדו נגרו", דמות חצי אגדתית הנחשבת במסורת העממית מייסד של ואלאכיה, אחרי שחצה את הקרפטים דרומה מאזור פגראש שבטרנסילבניה.
הכרוניקה של אוטאקר אאוס דר גאל משטיריה מציינת שליט ולאכי שהיה בן ברית של וויבוד טרנסילבניה, לאסלו קאן או אפור, במאבק נגד אוטו לבית ויטלסבך מבוואריה, שנבחר למלך הונגריה. אוטו נעצר על ידי לאסלו ונשלח אל "שליט ולאכיה שמעבר להרים", שם הוחזק בכלא. הכרוניקה מוסרת שאותו שליט חלה בערך בשנת 1307 ובעם הלכו שמועות כי זה היה עונש מאלהים על כליאתו של אוטו מבוואריה.
יש סבורים שטוקומריוס היה השליט הוולאכי המוזכר בכרוניקה של אוטוקר.
Don't Go Away

רקע וקומפוזיציה

למרות ש-"Don't Go Away" הופיע בפעם הראשונה בשנת 1997, מקורו עוד בשנת 1993, כאשר אואזיס בילתה זמן עם להקת הרוק "The Real People" בסטודיו שלהם בליברפול. "Don't Go Away" היה כלול באוסף של שירים שנכתבו באותה תקופה תחת חסותם של האחים גריפית' (שירים נוספים באוסף הם "Columbia", "Rock 'n' Roll Star", "Rockin' Chair" ואחרים).
ליאם גלאגר טוען כי בכה תוך כדי הקלטת השיר, כתוצאה מכך שחשב על "דבר מסוים". בראיון ב-1997, אמר "אני רק חשבתי 'לעזאזל עם זה, אני לא יכול לשיר את השיר הזה ואני צריך ללכת ולהתאפס על עצמי". לאחר ששמע שוב את השיר הוא מודה שהוא מאוד גאה בקול שלו בביצוע.
ב-1997, בראיון  לקידום האלבום Be Here Now, נואל גלאגר אמר על השיר: "זה שיר מאוד עצוב על חוסר הרצון לאבד מישהו קרוב. את הנושא הגשר בשיר אילתרתי על המקום -- מעולם לא חשבתי על המילים עד ליום שבו הקלטנו אותו: 'Me and you, what's going on?/ All we seem to know is how to show/ The feelings that are wrong'. זה בעקבות ריב. עגום למדי".
"שמנו את הפלוגלהורן של ברט בכרך כי הוא היה מאסטר של שירי פרידה. אני עשיתי את כל מערכות המיתרים. ניסיתי לשמור אותם פשוטים ככל האפשר. אני אוהב את הדרך מארק בולאן השתמש בהם ב-Children of the Revolution. אנשים זוכרים את קטעי המיתרים כקטעי הוק נפרדים, אתה יודע. אתה פשוט לא רוצה להשתמש בהם באופן מרופש".

עטיפת הדיסק

על העטיפה של הסינגל מופיע הבניין הישן של נמל התעופה ליברפול ג'ון לנון. נמל התעופה מפורסם בסצנה שבה אלפי מעריצים היסטריים בירכו הביטלס על שובם לליברפול ברוחה של הביטלמניה. לאחר שננטש, הפך עם הזמן למלון. המטוס המופיע על העטיפה הוא אוורו לנקסטריאן.

בי-סיידים

הגרסה החיה של "Cigarettes & Alcohol" הוקלטה ב-14 בדצמבר 1997 במרכז תערוכת G-MEX בעיר ביתם של אואזיס, מנצ'סטר.
"Sad song" הופיע במקור כשיר בונוס על הוצאת התקליט של אלבום הראשון של אואזיס, Definitely Maybe. הוא הופיע גם על מהדורת התקליטור היפנית של Definitely Maybe.
גרסת 'Warchild' של השיר "Fade Away" היא מהאלבום, The Help Album, שהוקלט בספטמבר 1995. הרכב השיר הוא: נואל, שירה, אורחים , ג'וני דפ על גיטרה, קייט מוס על תוף מרים וליאם ליסה המורי בקולות הרקע. כל ההכנסות מאותו השיר נתרמו לארגון הצדקה Warchild העוזר לילדים החיים באזורים הנמצאים במלחמה או מחלוקת.
הצילני נא

הצילני נא הוא ניגון יהודי-רוסי עתיק, אשר הושר כתפילה על גזרת הקנטוניסטים - חטיפת ילדי היהודים לצבא הצאר. מאיר שמעון גשורי מתאר ניגון זה כ"ניגון הספוג עצבות ויגון".

היסטוריה

מילות הניגון הם מספר בראשית, מתפילתו של יעקב אבינו להנצל מאחיו עשו "הַצִּילֵנִי נָא מִיַּד אָחִי מִיַּד עֵשָׂו כִּי יָרֵא אָנֹכִי אֹתוֹ פֶּן יָבוֹא וְהִכַּנִי אֵם עַל בָּנִים. וְאַתָּה אָמַרְתָּ הֵיטֵב אֵיטִיב עִמָּךְ " (ספר בראשית, פרק ל"ב, פסוק י"ב) ולפי חלק מהגרסאות גם את הפסוק שאחריו "וְשַׂמְתִּי אֶת זַרְעֲךָ כְּחוֹל הַיָּם אֲשֶׁר לֹא יִסָּפֵר מֵרֹב" (פסוק י"ג).
הניגון השתמר בשלוש שושלות חסידיות שמוצאן מהאימפריה הרוסית, חסידות חב"ד, חסידות קרלין וחסידות סלונים, בניואנסים שונים.
בחסידות קרלין ברוסיה היה נהוג לשיר את הניגון בשבתות החורף, אז היו מתחילות חטיפות הילדים. בחסידות חב"ד הניגון משמש גם כתפילה על מלחמת היצר, אשר עשו מסמלו. כך גם בחסידות סלונים, מושר הניגון לפני תפילת נעילה בליל יום הכיפורים.
הניגון מופיע בספר הניגונים של חב"ד מס' רנ"א, בחוברת כתב יד של מאיר שמעון גשורי מס' 35, ב"מוזיקלישער פנקס" מאת אברהם משה ברנשטיין עמ' 71 ובתקליטי אוסף פנימי של חסידות סלונים, ניגוני ימים נוראים 2, שיר מס' 2.

מבנה הניגון

הניגון מופיע בסולם מינורי. לפי גירסת חב"ד בסולם פריגיש ולפי נוסח קרלין בסולם מינור הרמוני עם חריגה בסיום כל קטע לסולם פריגיש. לפי נוסח סלונים (וכן היו בחב"ד ששרו כך) הניגון מופיע בסולם פריגיש אך משולבת בו ההגבהה של הדרגה השביעית, כבסולם הרמוני. כמו כן, ישנם שינויים לא משמעותיים נוספים, אך המבנה של הניגון שווה.
סיום הניגון מהמילים "ואתה אמרת היטב" (תיבה 17 בתווים להלן), שנוי בגרסאות שונות. על פי נוסח קרלין הוא מסתיים כמו סיום הקטע הראשון של הניגון, בחריגה קודרת לסולם פריגיש. בנוסח סלונים, הוא עובר לסולם מז'ורי, בנימה אופטימית יותר וחוזר בסיום לסולם המקורי, ואילו בנוסח חב"ד הסיום הוא ניגון עצמאי, עליז ומהיר, אשר מוכר בנוסח שונה כניגון פורים מחצרות קרלין-סלונים "ונהפוך הוא אשר ישלטו היהודים המה בשונאיהם".

תווי הניגון

תווי הניגון על בסיס נוסח סלונים - סיום הניגון (4 התיבות האחרונות) בנוסח קרלין:
הסיום על פי נוסח סלונים:
הסיום על פי נוסח חב"ד:
המרכז הערבי-יהודי ביפו

המרכז הקהילתי הערבי-יהודי הוא מרכז קהילתי השוכן בגן טולוז ברחוב קדם שבשכונת גבעת עלייה בדרום יפו.

המרכז הקהילתי

המרכז הוקם באוקטובר 1993 על ידי איברהים אבו שאנדי והדס קפלן במטרה לקרב בין יהודים וערבים ולחנך להיכרות ולשותפות בין שתי הקבוצות. ייחודו בכך שהוא משמש כבית וכמרכז קהילתי ליותר מ-3,000 איש, בני שלוש קהילות דתיות ותרבותיות שונות - יהודים, מוסלמים ונוצרים. המקום מפעיל מגוון חוגים לכל הגילים, בין היתר בתחומי אמנות פלסטית, מחול, מוזיקה מזרחית ומערבית, ספורט, הקניית שפות, ועוד. בנוסף מציע המקום מגוון חוגי העשרה המשולבים בתוכניות הלימודים של בתי הספר בסביבה.
המרכז מציין אירועי תרבות וחגים של שלוש הדתות, ומקיים מפגשים בין בתי ספר וגנים, ערבים ויהודים, במטרה לאפשר דו-שיח ביניהם, בין היתר גם אגב שימוש באמצעים אומנותיים ובהפעלה. עוד מפגיש המקום בין קבוצות אוכלוסייה מבוגרת ומעורבת מיפו ומיישובים אחרים. במרכז פועלים אולם ספורט, חדר כושר המחלק את שעות פעילותו בין נשים לגברים, ומשחקייה לילדים.