google/wiki40b huggingface dataset:
הוועד הישראלי לאונסק"ו

הוועד הישראלי לאונסק"ו מייצג גופים שלטוניים וציבוריים וארגונים לא ממשלתיים בתחומי החינוך, המדע, התרבות, מדעי האדם והחברה, מידע לכל ומורשת עולמית. הוועד הוא גוף מייעץ לממשלה בקביעת מדיניות מול מטה אונסק"ו ופעולותיו בישראל.

היסטוריה

ב-16 בספטמבר 1949 מדינת ישראל הצטרפה לארגון אונסק"ו. במהלך השנים הראשונות מעורבות אונסק"ו בישראל הייתה מינימלית. על אף יכולתה הגבוהה בתחומי העניין של אונסק"ו מדינת ישראל הפעילה את השפעתה בארגון בעיקר על פי המצב המדיני-פוליטי באזור המזרח התיכון].
מעמדה הבינלאומי של ישראל עבר תהפוכות; עד שנת 1992 הייתה ישראל מבודדת יחסית, והפעילות באונסק"ו תפסה מקום שולי אצל מקבלי ההחלטות בישראל. לאחר מכן, התהדק שתוף הפעולה עם מטה הארגון בפריז ועם ועדים לאומיים של מדינות חברות בארגון.
ב-14 באוקטובר 2016 הורה שר החינוך נפתלי בנט להשעות כל פעילות עם אונסק"ו כתגובה להצבעת הארגון להחלטה שניסחה הרשות הפלסטינית בנוגע לשלילת זיקה בין היהודים לכותל המערבי והר הבית.

דרכי פעולה

מליאת הוועד הישראלי מתכנסת לפחות פעם בשנה. לצד הוועד פועל צוות היגוי המתכנס בדרך כלל מספר פעמים בשנה ודן בעניינים שוטפים.
למזכירות הוועד הישראלי ועדות תחום: חינוך, תרבות, מדע, מידע לכל, מדעי האדם והחברה ומורשת עולמית. לוועדות אילו צוותי משנה העוסקים בין היתר בחינוך גבוה, בתי ספר מסונפים לאונסק"ו, הידרולוגיה, האדם והביוספרה, איכות סביבה, אוקיינוגרפיה, מוזיקה, מורשת לא מוחשית, מגדר וחברה. לכל ועדה צוותי עבודה / חשיבה וועדות משנה (כ-100 פעילים).
תיקי מורשת עולמית של אונסק"ו מטופלים בישראל על ידי הוועד הישראלי לאונסק"ו, הנמצא תחת פיקוח משרד החינוך והתרבות. שר החינוך נפתלי בנט הוא נשיא אונסק"ו בישראל. ועדת מורשת עולמית של אונסק"ו ישראל היא שמחליטה כל שנה אילו אתרים ישראלים יוגשו להכרזה העולמית.

חברי הוועד

בוועד הישראלי לאונסק"ו יושבים נציגי הממשלה, ממשרד החינוך, החוץ, המדע, התרבות והספורט ונציגי גופים נוספים, כמו האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, המכון הגיאולוגי לישראל, המכון לחקר הימים והאגמים, המועצה להשכלה גבוהה ועוד.
נשיא הוועד הוא שר החינוך, יושב הראש הוא מנכ"ל משרד החינוך, והמזכ"לית היא ד"ר דלית אטרקצ'י.
מייקל רוקר

ביוגרפיה

רוקר נולד וגדל בעיר ג'ספר שבאלבמה. רוקר הוא בוגר "בית ספר גודמן לדרמה" שבחסות "אוניברסיטת דהפול", שיקגו.

קריירת משחק

רוקר החל את דרכו כשחקן באופן רשמי בשנת 1986 במותחן הפשע מעורר המחלוקת "הנרי: דיוקן של רוצח סדרתי" בו שיחק בתפקיד הרוצח הסדיסט הנרי, עליו הועמד רוקר לפרס אינדפנדנט ספיריט לשחקן הטוב ביותר. הופעת הבכורה שלו והופעה נוספת במותחן "ים של אהבה" לצידו של אל פאצ'ינו סימנה את רוקר כשחקן מבטיח לקראת סוף שנות ה-80. 
בתחילת שנות ה-90 הופיע רוקר בסרטים המצליחים "ימי הרעם" של טוני סקוט בתור אלוף המרוצים רודי בארנס יריבו של קול טריקר (טום קרוז), "סחרור מסוכן" בתפקיד האל טאקר חברו של מטפס ההרים גייב ווקר (סילבסטר סטאלון) ו"JFK תיק פתוח" של אוליבר סטון בתפקיד התובע המחוזי של ניו אורלינס ביל ברוסרד.
ב-1995 הופיע רוקר בקומדיה "עכברי הקניון", סרטו השני של קווין סמית' בתור ג'ארד אביה של הצעירה ברנדי סאבינג (קלייר פורלני). ב-1998 שיחק רוקר בדרמת הפשע של אנתוני פאקווה "רוצחים בהמתנה" בתפקיד הבלש סטן זדקוב. ב-1999 השתתף במותחן "אספן העצמות" בתפקיד הבלש האוורד צ'יני.
בשנת 2000 שיחק רוקר במותחן הפעולה העתידני "היום השישי" בתור סוכן האבטחה רוברט מארשל. ב-2001 שיחק לצידו של ז'אן קלוד ואן דאם בסרט הפעולה "הכפיל" בתפקיד הבלש ג'ייק ריילי. ב-2002 השתתף בדרמת האגרוף "אלוף ללא עוררין" בתפקיד האסיר איי ג'יי מרקר. ב-2006 הופיע רוקר בסרט האימה "חלקלק" בתפקיד סוחר המכוניות גרנטפורד גרנט.
ב-2008 השתתף רוקר בתפקיד קטן בסרט ההרפתקאות "ג'אמפר" בתור ויליאם אביו של גיבור העלילה דייוויד רייס (היידן כריסטנסן).
ב-2010 הופיע רוקר בקומדיית גיבורי העל "סופר" ובשני פרקים בעונה הראשונה סדרת האימה הפופולרית "המתים המהלכים" בתפקיד הפושע מרל דיקסון. דמותו הגסה והמחוספסת של רוקר זכתה להערכה רב בקרב מעריצי הסדרה ומפיקי התוכנית החליטו לתת לרוקר תפקיד משני גדול בעונה השלישית, בה שיחק בתור יד ימינו של המושל (דייוויד מוריסי).
בשנת 2014 השתתף רוקר בסרט גיבורי העל "שומרי הגלקסיה" בתפקיד הצייד יונדו. ב-2017 השתתף בסרט ההמשך "שומרי הגלקסיה: חלק 2".
בשנת 2016 שיחק בסרט האימה "הניסוי של בלקו" בהפקת ג'יימס גאן שגם כתב את התסריט.

חיים אישיים

רוקר נשוי למרגו רוקר ואב לשתי בנות.
נג'קרש

הקהילה היהודית

ראשוני היהודים השתקעו בעיירה בסוף המאה ה-18, רובם ככולם עסקו במסחר זעיר וברוכלות. בסוף המאה ה-19 מילאו יהודי העיר תפקיד חשוב בהישגים הכלכליים של המקום, בעיקר בענפי החקלאות השונים ליצור כגון: פירות, עופות וביצים, בהם נתברכה הסביבה. יחס התושבים ליהודים היה תקין בדרך כלל. אמנם הוטלו על היהודים הגבלות שונות, כגון זו שיהודי אשר רצה לרכוש נכסי דלא ניידי חייב היה לרשום אותם על שם מכר לא יהודי. אך גם הגבלה זו נעלמה יחד עם שאר ההגבלות, משהוענק ליהודי הונגריה שוויון זכויות, ב-1868.
יהודי העיירה לקחו חלק פעיל במהפכת 1848 בהונגריה ולאחר דיכוי המרד על ידי האוסטרים הוטל עליהם קנס גבוה בשל כך.

בית הכנסת בעיירה

בית הכנסת הראשון של יהודי העיירה נבנה ב-1817 בסיועם של בעלי אחוזות לא יהודים. עד אז התפללו בבית פרטי שנמסר להם חינם על ידי אחד מתושבי העיירה הלא יהודים. בית הכנסת החדש נחנך על ידי הרב של העיירה, שלמון קראקאואר, שנשא נאום בשפה ההונגרית, דבר יוצא דופן באותם ימים. ב-1879 שופץ בית הכנסת של העיירה, וברעידת אדמה שפקדה את העיר ב-1911 נחרב כליל. ב-1914 החל בניית בית כנסת חדש, אולם הבנייה התעכבה בשל מלחמת העולם הראשונה, ורק ב-1927 הסתיימה. עקב קשיים תקציביים לא היה רב בקהילה מתחילת המאה ה-20 ואילך, אלא רק ממלא מקום.

לאחר מלחמת העולם הראשונה

במלחמת העולם הראשונה נפלו 19 מחברי הקהילה. אחר המלחמה התנפלו עליהם חיילים שחזרו מהחזית, ושדדו את רכושם. גם המהפכה הקומוניסטית ו"הטרור הלבן" שבא בעקבותיה פקדו את המקום, ובמהומות שפרצו נרצחו 5 יהודים בידי כנופיות.
בין שתי מלחמות העולם נרגעו הרוחות, ויהודי העיירה התבססו מבחינה כלכלית ותפסו מקום נכבד בפיתוח תעשיית המזון והשימורים ואף ייצאו את תוצרתם.
בתקופה זו כמעט ולא היו נזקקי סעד בקהילה. עם פרסום חוקי האפליה ב-1938, נפגעו קשות הסוחרים היהודים, וכן שאר בעלי העסקים והחנויות, רישיונותיהם בוטלו ועסקיהם הופקעו.

הקהילה היהודית בזמן מלחמת העולם השנייה

צבא הגרמני כבש את הונגריה ב-19 במרץ 1944. על פי נתוני מפקד שנערך בשבוע השני של אפריל 1944 נמנו חברי הקהילה הנאולוגית של נג'קרש 375 יהודים.
המינהל ההונגרי נותר על כנו גם לאחר הכיבוש הגרמני, והיהודים רוכזו בגטאות וגורשו על סמך הוראות וצווים של רשויות השלטון ההונגרי, המרכזי והמקומי. ב-12 במאי 1944 הזרה ד"ר לסלו אנדרה, סגן הממונה על המחוז, שהיה אנטישמי מושבע, להקים גטאות במחוזו. המעבר לגטאות החל ב-22 במאי 1944 בשעה חמש לפנות בוקר, ו-352 תושביה היהודים של נג'קרש נצטוו לעקור לגטו המקומי.
ב-20 ביוני 1944 הועברו תושבי גטו נג'קרש למרכז השילוח שבית החרושת לגפרת הנחושת בקצ'קמט, ומשם, עם עוד יהודים רבים, הם גורשו לאושוויץ כעבור מספר ימים.
לאחר המלחמה שבו לעיר כמה עשרות ניצולים שהקימו קהילה קטנה מחדש, למרות שקטנה במהלךף השנים בשנות ה-60 של המאה ה-20 היא עדיין התקיימה.
סקופן

היסטוריה

אזור סקופן היה מיושב החל מימי הביניים אולם העיירה נוסדה רק ב-1833. תושבי העיירה התפרנסו מדייג, ועל כן בתי העיירה נבנו בסמוך לקו המים. ב-1897 נבנתה הכנסייה של העיירה מעצים שנלקחו מהכנסייה הישנה של וסטמנה. בשנת 1918 נבנתה דרך המובילה אל סקופן ומקשרת אותה אל סאנדור - דרך זו הייתה הדרך הראשונה שנבנתה באיי פארו. נמל העיירה סקופן נבנה בשנת 1926 והורחב מספר פעמים לאחר מכן. הרחבה עיקרית בוצעה בשנת 1982.
היער בקרבת העיירה נפגע בהוריקן בשנת 1988.

תחבורה

העיירה מקושרת במעבורת לבירת האיים טורסהאבן.
טומאת עבודה זרה

בהלכות טומאה וטהרה, טומאת עבודה זרה היא טומאה מדברי חכמים החלה על עבודה זרה חפצים ששימשו אותה, ודברים המוקרבים לה.

המקור במשנה

אמר רבי עקיבא, מנין לעבודה זרה שמטמאה במשא כנדה. שנאמר תִּזְרֵם כְּמוֹ דָוָה צֵא תֹּאמַר לוֹ. מה נדה מטמאה במשא, אף עבודה זרה מטמאה במשא
— משנה, מסכת שבת, פרק ט', משנה א'
במשנה אחרת, מופיעה מחלוקת בין חכמים לרבי עקיבא בעניין 
מי שהיה ביתו סמוך לעבודת כוכבים ונפל, אסור לבנותו. כיצד יעשה? כונס בתוך שלו ארבע אמות ובונה. שלו ושל עבודת כוכבים נידון מחצה על מחצה. אבניו עציו ועפרו מטמאין כשרץ, שנאמר:  שַׁקֵּץ תְּשַׁקְּצֶנּוּ. רבי עקיבא אומר כנידה, שנאמר  תִּזְרֵם כְּמוֹ דָוָה צֵא תֹּאמַר לוֹ, מה נדה מטמאה במשא אף עבודת כוכבים מטמאה במשא
לפי המפורש במסכת שבת, למחלוקת בין חכמים לרבי עקיבא יש שתי פרשנויות:

שיטת רבה

רבה מפרש שגם חכמים וגם רבי עקיבא מודים שעבודה זרה מטמאה בטומאת משא כמו נדה, אלא שנחלקו אודות טומאת אבן מסמא, שהיא כאשר העבודה זרה אינה נושאה את האדם למרות שהיא מתחתיו, למשל כאשר הניחו אבן על יתדות ומתחתיהן ישנם כלים, שלמרות שהאדם יושב על האבן הכלים אינם נושאים את משקל גופו, כך שמדין טומאת משא לא היו הכלים נטמאים, והמחלוקת היא האם גם לעניין זה שקולה עבודה זרה כנידה, וכמו שנידה מטמאה גם באופן כזה כך גם עבודה זרה, שחכמים סוברים בניגוד לרבי עקיבא, שעל כך יש את הפסוק המדמה את העבודה זרה לשרץ כדי לומר שכמו ששרץ אינו מטמא באופן כזה (הנקרא "אבן מסמא") כך גם העבודה זרה, ואילו רבי עקיבא סבור שכמו נידה - גם עבודה זרה מטמאת אבן מסמא.
בנוסף, סוברים חכמים, שעבודה זרה אינה מטמאה כאשר היא רצוצה (שבורה לחלקים), שחכמים סוברים שכשם שנדה אינה שייך טומאתה בנדה המחולקת לאיברים, שהרי במצב כזה היא אינה גוף חי ולא חל עליה טומאת נידה וכמובן שאין דמה נחשב לדם נדה וממילא אינה מטמאה ב"אבן מסמא" (אלא רק בטומאת מת), כך גם עבודה זרה אם נחתכה לחתיכות דקות או גדולות אין חלקיה מטמאים במגע או במשא. הראיה לכך היא בכך שהעבודה זרה לא השוותה לנבלה, שגם היא מטמאה בטומאת משא ולא באבן מטמא, כדי לומר שאינה מטמאה באבן מסמא.

שיטת רבי אלעזר

רבי אלעזר מפרש את המחלוקת בצורה אחרת, שהיא: נחלקו האם העבודה זרה מטמאת את נושאיה בטומאת משא כנדה או שאינה מטמאת את נושאיה כשרץ. לפי רבי עקיבא ההקשה לשרץ היא רק לעניין שרק היא עצמה מטמאת את נושאיה ולא משמשיה - הכלים המשמשים לעבודה זרה ולמרות המשמעות מהמילים "כי חרם הוא" שמכך משמע לכאורה, שכל דבר שדינו כחרם שאסור בהנאה כלול בדין העבודה זרה שמטמא במשא, אך העבודה זרה עצמה כן מטמאת במשא. לפי החכמים שהעבודה זרה אינה מטמאה במשא, ההקשה לנדה הוא רק לעניין זה שאינה מטמאה לאיברים (כמוסבר).

פרטי הדינים

טומאת עבודה זרה מתחלקת לארבע סוגי דברים המטמאים והם: עבודה זרה עצמה כגון פסל, משמשי עבודה זרה כגון בית שבונים לה או פרטי לבוש שעליה, דברים שמקריבים לעבודה זרה, ויין שנתנסך לה.
כאשר העבודה הזרה ומשמשיה מטמאים רק במגע ולא המשא, ורק כאשר גודלן הוא כזית ההבדל בין עבודה זרה עצמה למשמשיה הוא שהיא מטמאת רק כאשר היא שלמה ואילו משמשיה מטמאים גם כאשר הם מפורקים או שבורים. דין מיוחד בבית עבודה זרה הוא שמי שנכנס אליה לפחות רובו אדם או אפילו כלים נטמאים כמו הנוגע, בדומה לטומאת ביאה לבית. 
הדברים שקרבים לעבודה זרה ויין שנתנסך לה מטמאים במגע ובמשא כמו נבלה, ואף מטמאים בחיבורין כלומר כל עוד האדם נוגע בטומאה הוא מטמא כל מה שנוגע בו והופך אותו לראשון לטומאה, בניגוד לאחרי שהוא נוגע שהיה הופך אותו לשני לטומאה. יין נסך הכוונה יין שנתנסך בפועל לעבודה זרה ולא כל יין גויים שנחשב כיין נסך.
ברברים (מונח)

ברברים (מיוונית עתיקה: βάρβαρος, בארבארוס) הוא מונח מן העת העתיקה, המתייחס בזלזול כנגד עם הנחות בעיני הדובר. אז התייחס לעמים הגרמאניים, קלטיים וסלאביים שהיו במגע עם רומא העתיקה, ובמידה פחותה עם יוון העתיקה. מקור המילה בחיקוי לעגני של לשונם הזרה והלא-מובנת של בני העם האחר (בדומה לביטוי "פטפטן" או אולי לביטוי הסלנג העברי "צ'חצ'ח"). מקובל שהשימוש המקורי במושג התייחס בעיקר להיותם של בני הקבוצה שכונתה "ברברית" כאנשים שלא דוברים את השפה היוונית. 
כיום, מתייחס המונח לנוכרי אשר איננו בעל המאפיינים התרבותיים של הדובר, ומבטא לרוב יחס מזלזל ולעגני כלפי העם או הקבוצה האתנית אליה הוא שייך. עמים שונים עשו שימוש נרחב בכינוי "ברברים" על מנת לפטור את עצמם מהגדרת תרבויות זרות ולא מובנות.
היוונים התייחסו לגאלים המזרחים ולסקיתים כברברים. הרומאים התייחסו להונים, לשבטים הקלטים ולשבטים הגרמאנים כברברים.
האחרונים כינו את שבטי הצפון הסקנדינבים והנורדים בשם ברברים. הסינים התייחסו למונגולים, לטטארים, לטורקים ולאירופאים כברברים. היפנים קראו לאירופאים "נאנבאן" שפירושו ברברים הבאים מהדרום, מאחר שספינות הפורטוגזים הגיעו מכיוון דרום.
מכיוון שבראיית תרבות יוון ורומא העתיקה הברברים היו אנשים נחותים, התגלגל המונח כפי שהוא מוכר כיום לתיאור אדם אלים, פרימיטיבי, טיפש וחסר תרבות.
פרסי מרסל בזנסון

זוכי המלודיפסטיבלן

משנת 2005 הטלוויזיה השוודית (SVT) מעניקה את פרסי מרסל בזנסון בגרסה משלה לשירים אשר הגיעו לגמר בתחרות המלודיפסטיבלן. הקטגוריות בגרסה השוודית זהות לאלה שבגרסת האירוויזיון.
קרב סן מתייה

קרב סן מתייה הוא קרב ימי שניטש ב-10 באוגוסט 1512, במהלך מלחמת ליגת קמברה, בין צי אנגלי בן 25 אוניות בפיקוד סר אדוארד הווארד לצי צרפתי-ברטאני המונה 22 אוניות בפיקוד רנה דה קלרמון. הלחימה ארעה ליד כף סן-מתייה (Pointe Saint-Mathieu), לא הרחק מברסט שבצרפת, והסתיימה בניצחון האנגלים.
זהו אחד משני הקרבות הימיים הגדולים היחידים שניהל הצי האנגלי בתקופת שלטונו של הנרי השמיני. במהלך הקרב איבד כל צד את אוניית המלחמה הגדולה ביותר שלו, "ריג'נט" האנגלית ו"מארי-לה-קורדלייר" הצרפתית, כתוצאה מהתפוצצות מחסן התחמושת של "קורדלייר" תוך כדי לחימתן כשהן צמודות זו לזו.
ארנולף השני, רוזן פלנדריה

קורות חיים

ארנולף נולד בשנת 961 לבלדווין השלישי, רוזן פלנדריה ולמתילדה בילונג, בתו של הרמן, דוכס סקסוניה. אביו מת בשנת 962 כשהיה ארנולף עוד תינוק. סבו ארנולף הראשון, רוזן פלנדריה עדיין היה חי, והמשיך לשלוט בפלנדריה למשך שלוש שנים עד מותו בשנת 965. מדיוון שארנולף היה קטין, שימש בן משפחתו בלדווין בסלו כעוצר, עד מותו בשנת 973. עד שהגיע לשלטון, איבדה רוזנות פלנדריה חלק גדול משטחה. ב-30 במרץ 987 מת ארנולף, ובנו בלדווין הרביעי, רוזן פלנדריה עלה לשלטון במקומו. לאחר מותו התחתנה אלמנתו רוצאלה מאיטליה, עם רובר השני, מלך צרפת.
מסווג חריג

תקציר העלילה

העלילה מתרחשת בבסיס צבאי נידח בעמק בית שאן, אליו מגיע מתן הג׳ובניק (איתי זבולון), כדי לתגבר שמירות. יחד עמו מגיעים בטיולית גם שלושה חיילים מחיל השריון (עופר רוטנברג, ערן פרץ, אסף בן שמעון) שמציקים לו. הבסיס עצמו מתגלה כשממה אמיתית, והמפקד התורן, סטס (קאי קורבלניקוב), מזלזל בנהלים.
מה שמתחיל כשבוע שמירות שיגרתי, מתגלה בהמשך כסרט אימה עבור החיילים בשוהים בבסיס.

הפקה

הסרט הוא פרי תוצר של שיתוף הפעולה בין הבמאי בועז ארמוני, התסריטאי ליאור לדרמן וחברת ההפקות גרין פרודקשנס. ההפקה נתמכה על ידי הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה וקרן הקולנוע הישראלית והופצה בבתי הקולנוע על ידי חברת יונייטד קינג.
הסרט צולם בקיץ 2013 במשך 12 ימים בלבד. רוב הצילומים נערכו בבסיס צבאי נטוש במושב ירדנה שבעמק בית שאן, על גבול ישראל-ירדן.

פסקול

את הפסקול המקורי של הסרט הלחין אשר גולדשמיט ובנוסף שובצו בפס הקול גם שירי רוק של הלהקות נערות ריינס וויתרתי ושירים מזרחיים של קובי פרץ, אבי ביטר, מייק שריף ואבי הזמר. 
שיר הנושא הרשמי של הסרט הוא "סופה מזרחית" של הזמר קובי פרץ שגם הצטלם לקליפ בהשתתפות השחקנים הראשיים והבמאי. 
את הסרט פותח השיר "אני רוצה להישאר רעב" של להקת נערות ריינס שגם מלווה את קליפ מאחורי הקלעים של הסרט. השיר "פרנויה אורבנית" של להקת ויתרתי סוגר את הסרט ומופיע בזמן הכתוביות.

פסטיבלים

הסרט הוקרן בהקרנות טרום בכורה בפסטיבל קולנוע דרום 2014 בשדרות, פסטיבל הקולנוע ירושלים 2014 ובפסטיבל אוטופיה 2014. הקרנת הבכורה הבינלאומית של הסרט התרחשה בפסטיבל סיטג'ס (Sitges Film Festival) בתאריך 13 באוקטובר 2015. הסרט התקבל לתחרות הרשמית של פסטיבל פנטספורה (Fantaspora) שבברזיל והוא יוקרן בו בתאריך 25 במאי 2016.

הפצה בינלאומית

הסרט הופץ במספר מדינות ברחבי העולם (גרמניה, ספרד, סלובניה) ובאפריל 2017 יצא הסרט להפצה בצפון אמריקה.
מרים רוטשילד

ראשית חייה

רוטשילד נולדה בשנת 1908 באשטון וולד  שבנורת'האמפטונשייר. הוריה היו צ'ארלס רוטשילד, בנקאי ובן למשפחת רוטשילד, ורוז'יקה אדל רוטשילד, טניסאית הונגרית ובת למשפת אצולה יהודית הונגרית, שהייתה משפחת האצולה היהודית הראשונה באירופה. אחת מאחיותיה הייתה פאנוניקה רוטשילד, לימים הברונית פאנוניקה דה קניגסווארטר, חובבת בי בופ ג'אז ופטרוניתם של ת'לוניוס מונק ושל צ'ארלי פרקר. 
אביה גילה למדע כ-500 מינים חדשים של פרעושים, ודודה וולטר רוטשילד בנה מוזיאון פרטי להיסטוריה של מדעי הטבע בטרינג (Tring). עוד בטרם מלאו ארבע שנים, החלה רוטשילד לאסוף מושיתיים וזחלים, ואף היה לה שליו מאולף. אביה הלך לעולמו בהיותה בת 15 בלבד. היא למדה בביתה עד גיל 17, שבו דרשה לפקוד את בית הספר, ומאז למדה זואולוגיה ב- Chelsea College of Science and Technology.

1930 – 1950

במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20, בנתה לעצמה שם מדעי כביולוגית ימית בזכות מחקריה בתחום הרכיכות שנערכו פלימות'. בהיותה בת למשפחת רוטשילד העשירה, לא נזקקה למלגות או למימון חיצוני למחקריה. מסיבה זו, כמו גם מפני שלא היה חינוך פורמלי (כל הדוקטורטים שקיבלה היו לשם כבוד) היא תמיד נחשבה ל"חובבנית".
לפני מלחמת העולם השנייה תבעה מממשלת בריטניה לקבל פליטים יהודים גרמנים רבים יותר מגרמניה הנאצית, ובעת המלחמה עבדה בבלצ'לי פארק כקריפטואנליטקאית.

חיים אישיים

בשנת 1943 נישאה רוטשילד לג'ורג' ליין, שהיה קצין בכיר ומעוטר בצבא הבריטי. לזוג נולדו ארבעה ילדים, והם אימצו שני ילדים נוספים. השניים התגרשו בשנת 1957.

הישגיה בתחום האנטומולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
רוטשילד הייתה בת סמכא בולטת בתחום חקר הפרעושים, ובין היתר הייתה הראשונה שחקרה את מנגנון הקפיצה שלהם. היא חקרה גם את מחזור הווסת של הפרעושים, וקישרה אותו לשינויים הורמונליים שחלו אצל הארנבים ששמשו כפונדקאי הפרעושים בניסוייה. רוטשילד חקרה גם טפילים אחרים, כגון תולעים וקוקיות, וספר מקצועי שפרסמה בנושא הטפילים זכה להצלחה גדולה.
רוטשילד הייתה חברה בבית הספר לגנטיקה של אוניברסיטת אוקספורד בשנות ה-60 של המאה ה-20, ושם פגשה את אדמונד פורד , שהתמחה בגנטיקה אקולוגית - חקר הגנים באוכלוסיות הנמצאות בסביבתן הטבעית. רוטשילד הייתה בין הנשים המעטות שעימן היה פורד מיודד, ושניהם פעלו יחדיו למען הסרת האיסור הפלילי שהיה קיים בבריטניה באותה תקופה על הומוסקסואליות.

הוקרה והנצחה

רוטשילד הייתה חברת כבוד זרה באקדמיה האמריקאית למדעים ולאומניות החל משנת 1973. כמו כן, היא צורפה לחברה המלכותית של לונדון לשיפור הידע במדעי הטבע בשנת 1985, וקיבלה את תואר האצולה דיים (באנגלית: Dame, תואר מקביל לסר) בשנת 2000. במהלך השנים קיבלה רוטשילד תוארי דוקטור לשם כבוד משמונה אוניברסיטאות, ובין היתר מאוניברסיטת קיימברידג' ומאוניברסיטת אוקספורד, ונשאה את הרצאת רומנס  לשנת 1985 באוניברסיטת אוקספורד.
בשנת 2006 נקראה על שמה "קרן מרים רוטשילד וג'ון פוסטר לזכויות האדם" (למן הקמתה ועד לשנה זו נקראה הקרן על שמו של פוסטר  בלבד).
הדקה ה-90

תחומי הפעילות של החברה

בתחום תיירות הפנים, החברה עוסקת בשיווק בתי מלון וצימרים בישראל ושיווק אטרקציות ובילויים. בתחום התיירות היוצאת, חבילות נופש, טיסות סדירות, טיסות שכר, טיפול בלקוחות עסקיים, טיפול בקבוצות, בתי מלון, וכן שירות לתרמילאים, חופשות ספורט וסקי ולתיירות מרפא, שיט תענוגות ומוצרי מותרות אחרים. מוצרי החברה השונים בארץ ובעולם זמינים בזמן אמת באינטרנט. בנוסף החברה משתפת פעולה גם בשיווק מוצרי תיירות עם חברות כרטיסי האשראי.

השקעה במיחשוב ובשירות

לצורך מתן השירות במוקד ובאתר, הקימה החברה תשתית מיחשוב המחברת אותה לכל חברות התעופה, למאגרי המידע של מערכת אמדאוס המשרתת את סוכני הנסיעות בכל העולם, רשתות של בתי המלון וכן לסיטונאי תיירות מובילים המרכיבים חבילות. היכולת להגיע לצרכן הסופי ולמכור שירותים בטווח קצר מאוד (לפעמים אפילו שעות לפני הטיסה, גם במשרד נתב"ג), מגובה במערכת מחשוב. המוקד הטלפוני מצויד גם במערכות שליטה ובקרה ובניהולו מושם דגש רב על לוגיסטיקה ותפעול. כמו כן הקימה החברה מחלקת שירות, שאנשיה מתקשרים לרוכשי המוצרים באינטרנט באופן יזום, ובודקים שהכל כשורה. הדבר מסייע למנוע בעיות לא צפויות, וכן מאפשר למשתמשים לדעת שהם עובדים מול מערכת אנושית ולא רק מול מחשבים.

שיתוף הפעולה עם אקספדיה

בשנת 2012 סוכנות הנסיעות אקספדיה חתמה על הסכם שיתוף פעולה עם חברת הדקה ה-90 שכלל לינה בבתי מלון וטיסות, במסגרתו, בהרכבת חבילות לכל יעד בעולם תקבל הדקה ה-90 מחירים מיוחדים. בעקבות שיתוף הפעולה נפתח באתר הדקה ה-90 מנוע חיפוש נוסף הנקרא "הרכב חופשה" ובו באים לידי ביטוי היתרונות של שיתוף הפעולה בין הדקה ה-90 לאקספדיה.

אפליקציה לסלולר

אפליקציית מובייל לטיסות וחופשות לארץ ולחו"ל יצאה רשמית בשנת 2013, גם ב-IOS וגם באנדרואיד, אף על פי שטרם הושקה. אחת הקטגוריות היא "48 שעות" - חופשות של הרגע האחרון, שבהן אפשר לרכוש כרטיסים של חופשות וטיסות המיועדות ליציאה ב-48 שעות הקרובות. בנוסף מסוגלת האפליקציה לבצע חיפוש דרך מנוע חיפוש הדומה זה המופיע באתר האינטרנט של החברה.

סל המוצרים של הדקה ה-90

חבילות נופש בחו"ל, טיסות לכל רחבי העולם, טיולים מאורגנים בחו"ל, בתי מלון בחו"ל, השכרת רכב בארץ ובחו"ל, בתי מלון בישראל, חבילות נופש בישראל, טיסות פנים, ביטוחי מטען ובריאות לנוסעים, מוצרי פנאי ובידור.

בעלי החברה

יזמי החברה הם צבי מושקוביץ, אילן כהן וקבוצת משקיעים מאירופה. בנוסף שותפה בחברה גם קבוצת ידיעות אחרונות. מושקוביץ ששימש כמנכ"ל החברה מאז היווסדה הוא בעל ותק בניהול ובשיווק בתחום המדיה, היה מנהל בכיר בקבוצת עורק מקסימדיה וייסד יחד עם אילן כהן את "המכרז של המדינה". כהן הוא ממייסדי חברת POC – חברת תכנון אסטרטגי, ושימש מנכ"ל משרד ראש הממשלה בתקופת כהונתו של אריאל שרון. ב-2010 מונה שחר תורג'מן סא"ל במילואים, כמנכ"ל הדקה ה-90, בעברו הקודם שימש כמנכ"ל "חבר משרתי הקבע", כיום צביקה מושקוביץ משמש כיו"ר הדקה ה-90.
הקתדרלה ליד הים


הקתדרלה ליד הים (בספרדית: la Catedral Del Mar) הוא ספרו של הסופר הספרדי אילדפונסו פלקונס (Ildefonso Falcones). הספר יצא לאור בספרד בשנת 2006 ולאחר שתורגם לעברית יצא לאור בישראל בשנת 2008, בהוצאת זמורה-ביתן. 
הספר מספר את סיפור חייו של ארנאו אסטניול, בנו של צמית אשר עובר תהפוכות רבות בחייו. עלילת הספר מתרחשת בקטלוניה בתקופה הפיאודלית.
הספר עובד לסדרת דרמה בת 8 פרקים שהושקה בנטפליקס בספטמבר 2018.

תקציר

הרומן מתאר את חייה של משפחת אסטניול בתקופה הפיאודלית בקטלוניה במשך 64 שנים המתחילים בשנת 1320. העלילה מתחילה עם נישואיו של ברנאט (צמית) לפרנססקה (בת איכרים גם היא) במחוז נברקלאס אליו הם משתייכים. כבר בערב חתונתם נאנסת פרנססקה באכזריות על ידי יורנס דה ביירה, בעל אדמות המחוז על פי זכות הלילה הראשון המחייב לאחר מכן את בעלה לקיים איתה יחסים על מנת להימנע מדרישת דמי חסות על הילוד. לאחר מכן התייחדו בעל כורחם ברנאט ופרנססקה. פרנססקה מתקשה לעכל את חייה החדשים ומסתגרת בעצמה גם לאחר לידתו של ארנאו, בנו הביולוגי של ברנאט. לאחר שאשת יורנס דה ביירה, דונה קתרינה, יולדת את בנה בסמוך ללידת ארנאו, נלקחים פרנססקה וארנאו לטירת דה ביירה שם תהפוך פרנססקה לשפחת המשפחה אשר תניק את תינוקם החדש ותהיה נתונה לאכזריות ואונס מצד נתיני ומשרתי המשפחה.
ברנאט, שלא יכל להשלים עם המאורע, פרץ לבית משפחת דה ביירה ולקח את ארנאו, שהיה על סף גסיסה, בחזרה לחיקו תחת החשיכה וברח מאדמותיו ומביתו מחשש לתפיסתו על ידי יורנס דה ביירה ואנשיו. כך למעשה איבד את אדמותיו וכל רכושו בלא יודעין על מצב אשתו פרנססקה. לברנאט לא הייתה ברירה אלא להגיע לברצלונה ולחיות בה כשנה ויום מבלי להילכד, תקופה אשר תספק לו ולבנו את הזכות להיות אזרחים חופשיים בממלכת קטלוניה.
העלילה ממשיכה ומתארת את חייו של ארנאו עד גיל 63, העובר תלאות רבות. לאחר מות ברנאט כאשר היה בן ארבע עשרה, הופך ארנאו לבסטאש, ומפרנס אותו ואת ז'ואן, חבר ילדות שאמו מתה ואביו מתכחש לו. הסיפור ממשיך ומספר על הצטרפותו של ארנאו לצבא, לאחר מכן מותה של אשתו, התעשרותו, אהבתו לבתו המאומצת מאר ומאסרו על ידי האינקוויזיציה הספרדית. לבסוף מצליח ארנאו להתגבר על כל המכשולים, וחי בנחת עם מאר.

מהימנות

מלבד היותו רומן, מהווה הספר מסמך   על החיים בתקופה הפיאודלית. הספר מכר למעלה ממיליון עותקים ברחבי העולם ותורגם ל-14 שפות. בדבר המחבר (פלקונס), מספר הוא כי ביסס את המידע על פי הכרוניקה השלישית של המלך פדרו.
רונן פרי

ביוגרפיה

פרי נולד בתל אביב. למד בפרויקט המחוננים של משרד החינוך בבית הספר על שם א.ד. גורדון ובתיכון אילון בחולון. קיבל תואר ראשון במשפטים בהצטיינות מאוניברסיטת תל אביב (1996). את התואר הראשון השלים כעתודאי במסגרת התוכנית החד-תחומית לתלמידים מצטיינים ע"ש עדי לאוטמן. בין השנים 1997–2000 שירת כקצין מחקר והדרכה ולאחר מכן כקצין ייעוץ בפרקליטות הצבאית. בהמשך שנת 2000 השלים את עבודת הדוקטורט בפקולטה למשפטים, באוניברסיטה העברית בירושלים במסגרת המסלול הישיר בהנחיית השופט בדימוס יצחק אנגלרד. קיבל את התואר בהצטיינות יתירה (Summa cum laude). בין השנים 2000–2002 למד בבית הספר למדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב.
מכהן כחבר סגל בפקולטה למשפטים באוניברסיטת חיפה משנת 2001 וכמרצה מן החוץ בבית הספר למנהל עסקים באותה האוניברסיטה. בשנת 2008 קודם לדרגת פרופסור חבר ובשנת 2012 לדרגת פרופסור מן המניין. היה חוקר אורח באוניברסיטת ניו יורק, באוניברסיטת אוקספורד, באוניברסיטת וינה ובאוניברסיטת פומפאו פאברה בברצלונה.
ספרו "ריקושטים כלכליים" (2002) עוסק בנזקי ריקושט, ומאמריו עוסקים במיוחד בדיני נזיקין (ובפרט בגבולות עוולת הרשלנות), דיני ביטוח, דיני חוזים ותורת המשפט. כמו כן עוסק פרי במחקרים אמפיריים על המשפט.
פרי הוא עורך בכיר בכתב העת "Journal of Tort Law", חבר מערכת "Law & Social Inquiry" ו-"Asian Journal of Law and Economics", ועורך ראשי של כתב העת "דין ודברים", ומשמש כרפורטר של ישראל ב"ספר השנה של דיני הנזיקין באירופה" ובפרויקטים הבינלאומיים של האגודה העולמית לדיני נזיקין (World Tort Law Society).
כיהן כיושב ראש האגודה הישראלית למשפט פרטי, מנהל את המרכז הבינלאומי לסיכון, אחריות וביטוח ע"ש וילי ז' אפטוביצר, חבר באקדמיה הגלובלית הצעירה (GYA), במרכז האירופי לדיני נזיקין וביטוח וב-World Tort Law Society (בשנים 2018–2020 כראש פרויקט המחקר על personality rights). זוכה פרס פתאל לחקר המשפט לשנת תשע"ה.
סוס מלחמה (מחזה)

תמצית העלילה

לפני המלחמה רוכש בדחף רגעי חוואי מדבון סייח של סוס אצילי (במקום סוס עבודה), בנו מאלף את הסייח ונפשותים נקשרות. עם פרוץ המלחמה מוכר האב, הנתון על סף גירוש מאדמתו עקב אי תשלום דמי החכירה, את הסוס לקצין חיל פרשים. הנער צעיר מכדי להתגייס ודרכי השניים נפרדות כאשר הסוס יוצא לחזית בצרפת. הסוס נקשר ביחסי חברות לסוס אחר, וחלק מהעלילה חולקים שני הסוסים יחדיו.
בהמשך, כאשר קצין הפרשים נהרג, עוברים שני הסוסים לידי הגרמנים ומשם, עקב עריקת מטפליהם, לרשות חוואי צרפתי ונכדתו. לקראת סיום המלחמה מועסק הסוס בעבודה מפרכת של סחיבת תותח כבד בשירות הצבא הגרמני. שיא המחזה הוא בהסתבכותו של הסוס בגדר תיל בשטח הפקר בין הצבאות בחזית הסום וחילוצו בפעולה משותפת של חייל אנגלי וחייל גרמני, שאהבת בעלי החיים שלהם גוברת על איבת המלחמה. 
בסיום מתאחד הסוס עם הנער שגדל אותו, שבגר והתגייס.

הפקות

הצגת הבכורה של המחזה התקיימה בתיאטרון המלכותי הלאומי בסאות' בנק בלונדון ב-14 בפברואר 2008, כשנה לאחר מכן עברה ההצגה לניו תיטאר בווסט אנד. כן הופיעה ההפקה בטורונטו, קנדה ובמלבורן, אוסטרליה.
בכורת ההצגה בניו יורק התקיימה ב-15 במרץ 2011 והיא מתוכננת לצאת למסע הופעות ברחבי ארצות הברית ב-2013. ההפקה זכתה בחמישה פרסי טוני לשנת 2011, כולל הפרסים למחזה הטוב ביותר, לבימוי ולעיצוב.
אתר שקלול הביקורות Curtain Critic העניק למחזה ולהפקה ציון 88.