להקת הנח"ל

שנות החמישים

להקת הנח"ל הוקמה בצה"ל ב-3 בנובמבר 1950 כממשיכת להקת הצ'יזבטרון של הפלמ"ח, מתוך חברי תנועות הנוער וגרעיני הנח"ל ביוזמתו של זאב חבצלת, קצין החינוך הראשון. בין מקימיה נמנו גיורא מנור (כמפקד הלהקה), יוסי בנאי, יונה עטרי, דרורה חבקין, אבא פורמן, גאולה גיל (לבבי), עזריאל פולני, אסתר גרינברג (שבק), זאב הילמן ושמואל שי, שהעלו את תוכניתה הראשונה של הלהקה, "מיריק מסתדרת". מנהלה המוזיקלי היה דובי זלצר, שהלחין ללהקה את שיריה הראשונים. הלהקה הופיעה בפני חיילים, אך את ההקלטות עוד לא הוציאו על גבי תקליטים, אלא על תקליטי שדרים לרדיו. בין שירי ההרכב הראשון היו "נאחז בכל משלט" (זאב חבצלת/דובי זלצר), "העיקר הוא להעיז", "פזמון המ"מ" ועוד שהיו חלק מהתוכנית הראשונה.
החזרה הגנרלית של הלהקה, שהתקיימה באולם קולנוע דל מראה ברמת השרון, כמעט הייתה גם שירת הברבור שלה. על הבמה ניסתה הלהקה להציג קומדיה, שבלשון המעטה לא הצחיקה את קציני המטה שהיו נוכחים באולם. "מה אתם רוצים מהם? התוכנית הראשונה של הצ'יזבטרון הייתה הרבה יותר גרועה!", אמר חיים חפר שנכח גם הוא בהופעה וכך הציל את הלהקה מפירוק. וכך לאחר סיום ההצגות של התוכנית, הפיקה הלהקה את התוכנית השנייה "האגדה על המ"כ הרע" ב-1951, ואת התוכנית השלישית, "חוליית בידור" ב-1952, כשבתוכנית זו שרו לראשונה את "יונתי בחגווי הסלע" ו"מעיין גנים" ששרה סולו יונה עטרי במחרוזת של שירים מ"שיר השירים".
באפריל 1953 הועלתה התוכנית הרביעית, "טעות לעולם חוזרת" אותה כתבו גיורא מנור ושבתאי רביב בבימויו של דוד ברגמן. התוכנית הציגה את רעיון הנח"ל דרך עיניו של הדוד מאמריקה, הבא לחפש את אחיינו באחת מהיאחזויות הנח"ל. לצד הצגה זו הייתה גם הצגת משנה על סיפור אהבה בין חייל לחיילת שגילמו יוסי בנאי ויונה עטרי. בתוכנית זו הופיע לראשונה השיר המצליח "הורה היאחזות" לצד שלושה שירים נוספים. באותה שנה לקראת חודש דצמבר עלתה התוכנית החמישית "נח"ל ונחלה" שעדיין הרכב חבריה מבוסס על יסוד התוכניות הקודמות. בתוכנית זו הוצגו לראשונה השירים "יא ירח", "המנון הנח"ל" ו"הורה ממטרה", כשהמנון הנח"ל הוקלט לתקליט שדרים לרדיו.
ביוני 1954 עלתה התוכנית השישית של הלהקה, "העיקר שנפגשים" בבימויו של מרדכי ידין. לתוכנית זו הצטרפו בין היתר חיים טופול, גליה טופול (פינקלשטיין), יאשה כץ, גבי עמרני, עדנה שביט (קדישביץ') וראובן לוי, היו אחראים גם על הפקת התוכנית השביעית שעלתה בנובמבר אותה שנה, "שמור על הגבול" אליה גם הצטרפו נחמה הנדל, אברהם הפנר, אורי זוהר, יוסף אורג ושושיק שני (שפרונג). בתוכנית הקודמת "העיקר שנפגשים" בלט השיר "הורה נתגבר" ובתוכנית "שמור על הגבול" בלטו שיר הנושא, "תותחים במקום גרביים" ו"הוא לא ידע את שמה" ששר סולו ראשון גבי עמרני. נוסף לזה, המדריך הקולי של הלהקה ב"שמור על הגבול" היה יוסי ואלד, שהלחין ללהקה את ההורה הרביעית והאחרונה שלה, "זיע זיע לא נזיע" למילים של חיים חפר. עוד הספיקה הלהקה להפיק ב-1955 את התוכנית "בין מגל וחרב" אליה הצטרפו עליזה קאשי, עדי עציון וגם השירים "כיתה אלמונית", "שיר ערש נגבי", "המפקד תמיד צודק" ו"בין מגל וחרב".
ב-1956 עלתה התוכנית "מה בוער". משירי התוכנית בלטו "השחרור", "רק לא סייר" של בנות הלהקה, "יא משלטי" שביצעה סולו עליזה קאשי ו"רחל רחל" שהיה סולו של איתמר כהן החבר החדש בלהקה, שגם שר בתוכנית את "סיפורו של כביש" הפחות מוכר. הלהקה המשיכה להופיע עם התוכנית החל מפברואר לאורך כל השנה. עשרה חודשים מאוחר יותר בנובמבר, התוכנית כבר ירדה, ועם כיבוש חצי האי סיני בעת מבצע קדש, הגיעו חבריה לסיני. המלחמה עצמה פרצה זמן קצר לאחר שחלק מחברי המחזור השתחררו, זימנו אותם למילואים להופיע לפני היחידות הלוחמות בסיני. באחד הימים קיבלו שם טלפון שבישר להם שהמלחין משה וילנסקי חיבר שיר חדש. את מילות השיר, כך סיפר וילנסקי, קיבל בבוקרו של יום מיחיאל מוהר, ואחרי הצהריים השיר כבר היה מוכן. הפזמון של השיר ההרואי נחתם במילים: "עוד יסופר על זה היום, אחיי / בשוב העם אל מעמד סיני!". השיר החדש נקרא "מול הר סיני", הושר בלהקת הנח"ל ב-1956, כחודשיים לאחר שהתוכנית "מה בוער" ירדה. בסוף אותה שנה הקליטה הלהקה 16 שירים שיצאו על שני התקליטים הראשונים של הלהקה, שכללו כמה מהשירים מ"מה בוער" לצד הקלטות מחודשות לשירים מתוך כלל התוכניות הקודמות של להקת הנח"ל, בהם "תותחים במקום גרביים", "הוא לא ידע את שמה", "הורה נתגבר", "המפקד תמיד צודק", "בין מגל וחרב", "הורה היאחזות" ועוד, וגם השיר שיצא זמן קצר לפני הקלטות אלו, "מול הר סיני".
"מול הר סיני" נכלל בתוכנית שעלתה בשנת 1957, "עד מאה ועשרים" שציינה עשר תוכניות של להקת הנח"ל, בה היו השירים החדשים "כרמלית", "עד מאה ועשרים", "כשנגמר מבצע קדש" ("שיר הצ'יזבאטים") ועוד, כשאל הלהקה הצטרפו לראשונה אריק איינשטיין, רות אטיאס, יוסי פרוסט לצד הוותיקים שבלהקה. איינשטיין קיבל לראשונה לשיר סולו את השיר "יא ירח" בתוכנית שבאה שנה מאוחר מכן, "צריך לחיות", בה בלטו גם השירים "שתים עשרה טון", "פגישה בניכר" ו"בלדה על מעיין וים" ששר סולו איתמר כהן שהיה כבר מבין הוותיקים.
בשנת 1959 הועלו התוכניות "לא לצאת מן הכלים" ו"בדרך כלל", בהן כיכב אריק איינשטיין והשתתפו יהורם גאון, גבי אלדור, עליזה רוזנטל (רוזן), יצחק שאולי, גברי בנאי, ישראל פוליאקוב, חנן גולדבלט, יוסי פרוסט, יורם ארביטר (ארבל) והאקורדיוניסט עמי גלעד. הלהיט הגדול של הלהקה מ"לא לצאת מהכלים" היה "רוח סתיו" (יחיאל מוהר/יוחנן זראי) בסולו נוסף שקיבל אריק איינשטיין, ויהורם גאון שר לצידו כמה שורות. ובנוסף הופיעו גם השירים "אחד גבוה ושניים קטנים" (יחיאל מוהר/יוחנן זראי), "חופשה באדום" (עמוס אטינגר/סשה ארגוב), ו"דינה ברזילי" (חיים חפר/סשה ארגוב). במאי הלהקה היה יוסי בנאי והכוראוגרפית, נעמי פולני. בתוכנית השנייה "בדרך כלל" (התוכנית ה-13) בלטו השירים "ויו יו גם", "שיר החובש", "שיר החמור", "חולשה של בת" ו"סיירים" הוקלטו לתקליט אריך נגן שנקרא על שם התוכנית. נוסף על זה הקליטה הלהקה את "שיר לבוקר" שהיה במסגרת התוכנית על תקליט שדרים ששרה סולו עליזה רוזן.
בין היוצרים שכתבו ללהקה בשנות החמישים אפשר למצוא את משה וילנסקי, חיים חפר, יחיאל מוהר, סשה ארגוב, זאב חבצלת, דידי מנוסי ואפרים קישון. קישון היה זה שהביא ללהקה את "סאלח שבתי", דמות שהייתה מזוהה עם חיים טופול במשך שנים רבות.

שנות השישים המוקדמות

ב-1960 הפיקה הלהקה את התוכנית "זה נח"ל זה?" שציינה עשר שנים להקמת להקת הנח"ל (להבדיל מהתוכנית "עד מאה עשרים" שציינה עשר תוכניות). חברי ההרכב של התוכנית היו אותם הוותיקים שנשארו מ"לא לצאת מהכלים" ומ"בדרך כלל". בתוכנית החדשה לא היו שירים חדשים, אלא רק ביצועים מחודשים של חברי ההרכב לחמישה שירים של הלהקה מהתוכניות השונות שלה בשנות ה-50. את התוכנית ביימה נעמי פולני, ובסיומה פולני ארגנה כמה מחברי הלהקה ולאחר שחרורם הקימו את הלהקה האזרחית "התרנגולים", שהורכבה גם מיוצאי להקת גייסות השריון ולהקת פיקוד מרכז.
הצלחתן של הלהקות האזרחיות "התרנגולים" ו"בצל ירוק" שיבשה את הצלחת שתי התוכניות הבאות שהפיקה להקת הנח"ל ב-1961 וב-1962. התוכנית "היאחזות בחלל" מ-1961 הועלתה במקביל להופעות "התרנגולים" בתוכניתם הראשונה. התוכנית לא הניבה להיטים, אבל זכור ממנה "שיר השומרות" של בנות הלהקה, וגם "בדרך לניצנה". התוכנית לא הוקלטה על תקליט, אך כמה משיריה הוקלטו לרדיו. שבעה שירים מתוך התוכנית "טיפת הדבש" מ-1962 הוקלטו בעותקים בודדים, שכן היום הוא נחשב לאחד התקליטים הנדירים ביותר של הלהקות הצבאיות. ממנו הפכו ללהיטים השירים "ענת" (סולן: דודו כהן) ו"פרחים ונערות", לצד מצליחים פחות כמו: "ספינת הקפיטנים", "אחד אדם", "בתחילה בלי מילים", "ציונות! הלא תשאל" ו"על הגל הקל". בין חברי ההרכב של תוכנית זו ניתן למנות את פופיק ארנון, רות דר, אמנון ברנזון ושאולי רוזנטל.
ב-1963 הועלתה התוכנית המצליחה "שמש במדבר", שבה הוצג הדור החדש של חברי הלהקה: עליזה יצחקי, רונית כץ, דני קוליש, רותי ביקל, אתי מזרחי, יורם הרשקוביץ (בן עמי), טוביה קוזלובסקי (צפיר), ואקורדיוניסט הלהקה יאיר רוזנבלום. מתוכנית זו זכורים שירים רבים, ביניהם "מחר", "עוד לא אכלנו", "מטרייה בשניים" ו"מחבואים". את כל שירי התוכנית כתבה והלחינה נעמי שמר, המדריכה המוזיקלית של הלהקה הייתה אלונה טוראל ומעבד השירים היה אריה לבנון.
טוביה צפיר, עליזה יצחקי, ודני קוליש נשארו גם לתוכניתה ה-18 של הלהקה, "בפעם ה-18" (בשנת 1964), ואליהם הצטרפו חברי להקה חדשים כאבי קליינמן (קורן) וחנן בוליבסקי (יובל). התוכנית לא זכתה להצלחה רבה בקרב הקהל האזרחי, והשיר היחיד הזכור ממנה הוא "חופשה רבע שנתית", אשר היה השיר הראשון שהלחין יאיר רוזנבלום ללהקה. שנה מאוחר יותר הועלתה התוכנית "מהנח"ל באהבה", שהייתה אחת המצליחות ביותר של הלהקה בשנות השישים. בין החיילים החדשים של הלהקה התבלטה שולה חבינסקי (חן), שביצעה את הלהיטים "הוא לא כל כך חכם" (יורם טהרלב/אלונה טוראל) ו"אחד חולמני" יחד עם טוביה צפיר (תרצה אתר/אלונה טוראל). להיטים נוספים שהופיעו בתוכנית היו "סרנדה לעדה" (לאה נאור/משה וילנסקי), "משה משה" (יורם טהרלב/משה וילנסקי) ששר מנחם זילברמן ו"גוונים" (חיים קינן/יגאל גורדון). השירים "ארבע אחרי הצהריים", "הוא לא כל כך חכם" ו"משה משה" מתוכנית זו היו שלושת השירים הראשונים שכתב יורם טהרלב ללהקות הצבאיות.

שנות ה-70 המאוחרות

מלחמת יום הכיפורים עצרה את הפעילות הסדירה של הלהקה. אל המחזור הטרי של הלהקה הצטרפו משוחררים טריים וותיקים שלה, ביניהם שלישית שוקולד מנטה מסטיק ולהקת כוורת שהרכיבו יחדיו דוויזיית בידור שהופיעה לאורך המלחמה.
בשנת 1974 הועלתה תוכניתה "הגדולה" האחרונה של להקת הנח"ל, "סיפורה של להקה" (תוכנית 24) שסיפרה את תולדותיה של הלהקה וחגגה חצי יובל להקמת הנח"ל. אסתר אלעד, מיכל (מיקי) קם, איציק גייר, גורי סגל, התזמורת: יהודה עדר (שלימים גם הפך לבעלה של מיקי קם), אריק רודיך, איתן גדרון, רון פיש, שגיא קרפ ואחרים עשו כמיטב יכולתם תחת הדרכתו של דני ליטאי, והעלו תוכנית שזכתה לשבחים רבים, אך נשכחה במשך השנים. השיר הזכור ביותר מהתוכנית הוא חידוש ללהיט הלהקה משנות החמישים, "ויויו גם", בביצוען של אסתר שמיר, מיקי קם, אפרת וייל ומלי מאיו, ולצד זה גם השירים "מה בעצם קרה", "סיפורה של להקה", וגידי שחם ששר סולו את "הבנות שעל שפת הנח"ל" ו"חיידק במה", אותו הוא גם כתב.
להקת הנח"ל המשיכה להופיע בהרכב מצומצם עד שנת 1978, ולהעלות תוכניות שהתבססו בעיקר על להיטי הלהקה משנות החמישים והשישים. בנוסף נכתבו שירים חדשים, שהוקלטו ע"ג סינגלים שלא זכו להצלחה רבה. בין חברי הלהקה באותן שנים ניתן היה למצוא את שלומית הגואל (טריגר), אפי בן ישראל, רחלי חיים, מילי מירן, ענת טופול וחני נחמיאס. שיר שהפך במפתיע ללהיט היה "נח"ל נח"ל" שבוצע בתוכנית "בצל ירוק" מ-1978 ושהוקלט ע"ג סינגל. תוכניות נוספות שהועלו בסמוך פירוק הלהקה היו: "שלושים שנות זמר" (1978), ו"חדש וגם ישן" (1977).
ההופעה האחרונה של להקת הנח"ל התקיימה ב-29 באוקטובר 1978 בבית הצנחן, במסגרת התוכנית "בן-גוריון".

שנות השמונים - התחדשות

על פי החלטת הרמטכ"ל רפאל איתן, פורקו בשנת 1978 כל הלהקות הצבאיות, בהן להקת הנח"ל. הלהקה חזרה לפעול ב-1985, כשהוחלט בצה"ל להחזיר את הלהקות במתכונת מלאה. היא העלתה את התוכנית "התחדשות", בה בלטו הלהיטים "שרית הספרית" (שמואל צ'יזיק/אריאל זילבר ושמואל צ'יזיק), "התחדשות אחרת" (נעמי שמר/יובל דור) המבוסס על השיר "התחדשות" (מילים ולחן: נעמי שמר) אותו ביצעה עפרה חזה, "שיר הסלנג" (קובי לוריא) ו"אל הנחל" (יורם טהרלב/נורית הירש). במסגרת שידורי ה"שירותרום" של גלי צה"ל, הקליטה הלהקה עם ירדנה ארזי את השיר "דרישת שלום", שהצליח גם הוא. בין חברי המחזור היו דפנה דקל, פזית נוני, ראובן לביא, ואילן ליבוביץ'.
תוכניתה הבאה של הלהקה שנקראה "תל אביב אינה מודאגת" מ-1987, הציגה את חבריה החדשים של הלהקה כמו יואב צפיר, אילה אשרוב, אביטל פסטרנק, שי זורניצר ומומי לוי והמשיכה לשחרר להיטים כמו: "שש עשרה שבע עשרה" (אהוד מנור/רמי קלינשטיין) ו"תל אביב אינה מודאגת" (אהוד מנור/מתי כספי). שירי התוכנית הזאת והתוכנית הקודמת, הועלו על גבי תקליטים וזכו להצלחה גדולה.
בין התוכניות הבאות שהעלתה הלהקה היו "התחלות" (88') ו"נח"ל 90" (90'). "התחלות" כללה שירים של המחזאי חנוך לוין והלהיט הזכור ממנה הוא השיר "דג מלוח ותה" שביצע יואב צפיר ללחן של קורין אלאל. שנה לאחר מכן, בתוכנית "נח"ל 90", ביצעה הלהקה את "בנייך מרחוק" (מן המקורות/נעמי שמר), שיר השירותרום של אותה שנה. השיר זכה להצלחה ואף הופק לו קליפ, שבחלקו צולם בשדה התעופה, עם העולים החדשים שהגיעו ארצה.
להקת הנח"ל הפיקה תוכנית נוספת ב-1993 שכללה שירים חדשים לצד קאוורים לשירי הלהקה ולשירים ידועים שונים.
בשנת 2003 הוקמה להקת הנח"ל מחדש על ידי מושיק אביב שהיה באותה העת ראש מדור נח"ל במפקדת קצין החינוך והנוער הראשי ולימים פיקד על הלהקות הצבאיות בצה"ל.

חברי להקת הנח"ל הידועים

בין חברי הלהקה הידועים לאורך השנים נמנים:
יוסי בנאי, יונה עטרי, דובי זלצר, גאולה גיל, שמואל שי, דרורה חבקין, אסתר גרינברג, חיים טופול, גליה טופול, נחמה הנדל, שושיק שני, אורי זוהר, אברהם הפנר, עליזה קאשי, גבי עמרני, עדנה שביט, נירה עדי, יוסף אורג, איתמר כהן, יוסי פרוסט, אריק איינשטיין, יצחק שאולי, יהורם גאון, עליזה רוזן, גבי אלדור, עמירם ספקטור, עמי גלעד, תובל פטר, גברי בנאי, ישראל פוליאקוב, חנן גולדבלט, יורם ארבל, גאולה נוני, מרדכי ארנון, רות דר, אמנון ברנזון, אורה מורג, אהרלה קמינסקי, עליזה יצחקי, יהודה עדר, יאיר רוזנבלום, טוביה צפיר, אבי קורן, חנן יובל, ששי קשת, מוטי פליישר, אסתי כץ, אלי מגן, איציק בן מלך, מירי אלוני, איציק וייס, ירדנה ארזי, עמוס טלשיר, שלום חנוך, מנחם זילברמן, שולה חן, גידי גוב, יובל דורי, אופירה גלוסקא, רותי הולצמן, שמעון ויצמן, תמי עזריה, מאיר פניגשטיין, דני סנדרסון, אלון אולארצ'יק, אפרים שמיר, לאה לופטין, מיקי קם, אסתר שמיר, אריק רודיך, שלומית הגואל, ענת גוב, ראובן גבירץ, דורית שדה, רחלי חיים, אפי בן ישראל, חני נחמיאס, מילי מירן, ענת טופול, ברק גליל, דפנה דקל, שי זורניצר, רוית יוספי, אילן לייבוביץ', אביטל פסטרנק, ראובן לביא, מומי לוי, אילה אשרוב, אורי הוכמן, רינת עמנואל, יואב צפיר, שרון חזיז, שרון שחל, דנה ברגר, אורן שבו, תומר שרון, גיל ססובר, מיה דגן, מיקה צור.