טארין מנינג

ראשית חייה

מנינג נולדה בפולס צ'רץ', וירג'יניה לביל מנינג, מוזיקאי, ולשרין לואיז (וויט). הוריה התגרשו כשהייתה בת שנתיים, ובעקבות כך היא ואחיה, קלין, גרו בילדותם עם אמם בטוסון, אריזונה. מנינג העבירה את ילדותה עם אחיה ועם אמא ששימשה כאם חד הורית כשהם גרים בקראוון בתנאים מחמירים. לדבריה, "אמי לא קנתה לעצמה זוג נעליים חדש או בגד חדש עד שעזבתי את הבית". בהמשך טענה כי "כשהייתי מבקשת ממנה דולר, הייתי מקבלת, פשוטו כמשמעו, דולר אחד".
למרות בעיותיה הכלכליות של משפחתה, אמא של מנינג רשמה אותה לסדנאות קראטה, מחול ומשחק. כשהייתה בת 12, העתיקה המשפחה את מגוריה לסן דייגו, קליפורניה, ושנתיים לאחר מכן התאבד אביה של מנינג. כמתבגרת, עבדה כמלצרית וכבריסטה כדי לעזור לפרנסת המשפחה.

1999—:2005 תחילת דרכה

מנינג החלה את קריירת המשחק שלה בסוף שנות ה-90, כשביצעה תפקידים מזעריים במספר סרטים וסדרות טלוויזיה, שבהם "הפרקליטים", "Get Real",‏ "Speedway Junky"‏, "NYPD Blue" ו-"Popular". בנוסף ביצעה מספר הופעות אורח בסדרה "בוסטון פאבליק", שם גילמה תפקיד שנכתב במיוחד עבורה.
הופעותיה הקולנועיות הראשונות היו בדרמה הרומנטית "את מטורפת... אתה חתיך" ובסרט "קרוסרודס", בו גילמה את אחת משתי חברותיה הטובות של דמותה של בריטני ספירס. כמו כן שיחקה בסרט "8 מייל" כאקסית של בי-ראביט, ג'נין, ובסרטו של פיטר קוסמנינסקי "הרדוף לבן". לצד זאת גילמה תפקידי משנה בסרטים "13 בר מזל" ו"Debating Robert Lee". ביצעה הופעות קצרות בסרט המלודרמה על מלחמת האזרחים האמריקנית מאת אנתוני מינגלה, "קולד מאונטן" (2003) ובקומדיה הרומנטית "הכי דומה לאהבה" (2005).
מנינג הופיעה על שער המגזין "FHM" ביולי 2003, וכן דורגה על ידי המגזין "Stuff" במקום ה-33 ברשימת "103 הנשים הסקסיות ביותר" בשנת 2003, ועל ידי המגזין "מקסים" במקום ה-59 ברשימת "100 הלוהטות" בשנים 2003 ו-2008.

2005—הווה

ב-2005 התרחשה פריצתה הקולנועית כשגילמה את דמותה של נולה, זונה בממפיס, טנסי, בסרט "מלחמות הראפ". על תפקיד זה קיבלה מועמדות מטעם אגודת מבקרי הקולנוע של וושינגטון בתואר "פריצת השנה". במאי הסרט, קרייג ברואר, טען שכשראה תמונה של מנינג, החליט כי השחקנית שתגלם את דמותה של נולה תיראה בדיוק כמוה. לדבריו, היה מופתע ושבע רצון כשבהמשך הדוגמנית ממנה שאב השראה למראה הדמות היא לבסוף השחקנית שגילמה אותה.
בהמשך דרכה שיחקה בסרטים "Unbeatable Harold" ו-"When the Nines Roll Over". בנוסף שיחקה בקומדיה השחורה "כפר המוזרים", לצד סקוט ספידמן ווס בנטלי. השיר של ההרכב המוזיקלי שלה Boomkat‏, "It's Not My Fault", היה חלק מפסקול הסרט. בשנת 2007 גילמה את אייבי צ'יטי בסדרת הטלוויזיה קצרת הימים של רשת פוקס, "Drive", דרמה על מספר אנשים המתחרים במירוץ דרכים לא חוקי. ב"אחרי הסקס", גילמה בתפקיד משנה את אלאנה. שיחקה תפקידים ראשיים בסרטי האימה "Cult" ו-"Banshee". בסרט האחרון ביצעה את הפעלולים המופיעים בו בעצמה. לדבריה, "נפצעתי יום אחד במהלך אחת מסצנות המרדף, בעת שמכונית אחרת התרסקה על מכוניתי".
מנינג הופיעה בקומדיה הרומנטית "ג'ק וג'יל", וכן גילמה את דמותה של ריטה צ'רי בארבעה מפרקי הסדרה "ילדי האנרכיה". אחד מכוכבות הסדרה, קייטי סגל, כינתה את הופעתה בסדרה "פנטסטית". בתחילה גילמה הופעות אורח בלבד בסדרה ובהמשך הצטרפה לצוות הקבוע של שחקניה בשל הופעתה המוצלחת. בהמשך שנת 2008 הופיעה בוידאו קליפ של באצ' ווקר לשיר "The Weight Of Her" ובקליפ של will.i.am לשיר "Yes We Can". כיכבה לצד ביל פולמן בסרט הדרמה הסוריאליסטי "Your Name Here", בו גילמה את ניקי, דמות המבוססת על ויקטוריה פרינסיפל. הסרט מבוסס באופן כללי על חיי סופר המדע הבדיוני פיליפ ק. דיק.
ב-2009 גילמה את דמותה של רוז אטרופוס בסרט הדרמה המוזיקלית "העידן המושלם לרוקנרול", שקיבל ביקורות חיוביות רבות מצד המבקרים והקהל. באותה שנה שיחקה לצד רון פרלמן בשני סרטים, "קבר השד" ו"The Job". כמו כן הופיעה בסרט האימה "תאוריית הרצח", שעוסק בקבוצת סטודנטים בקולג', המוצאים עצמם נרדפים על ידי רוצח סדיסט.
בהמשך השנה הופיעה מנינג כקרוליין בישוף בסרט "Five Good Years". בפברואר 2010 לוהקה לחידוש הסדרה "הוואי חמש-אפס", בתור אחותו הקטנה של הדמות הראשית, סטיב מקגראת'.
בתחילת שנת 2012 לוהקה לתפקיד ראשי בסדרת האינטרנט העל טבעית "The Unknown", שעלתה ב-13 ביולי באותה שנה. ב-2013 החלה לגלם את דמותה של טיפאני "פינסטאקי" דוגט בסדרת המקור של רשת נטפליקס "כתום זה השחור החדש".

2003—2001: תחילת דרכה בעולם הפופ, Boomkat

ב-2003 מנינג ואחיה קלין הקימו את הלהקה "Boomkat". בתחילת חתמו השניים על חוזה עם חברת התקליטים הגדולה של מפיק "אמריקן איידול", רנדי ג'קסון, אך העסקה נפלה. בהמשך חתמו על חוזה עם החברה "DreamWorks Records", שייצגה אותם בשנים 2002–2004. בשהת 2002 ביצעה מנינג את השיר "I'll Take You There"" לצד טוויט במספר פרסומות של חברת גאפ, שבוימו על ידי פטר לינדברג. אלבום הבכורה של הלהקה, "Boomkatalog.One", שוחרר ב-18 במרץ 2003. אחד מלהיטיו "The Wreckoning", דורג במקום הראשון ברשימת "מוזיקת הריקודים החמה". באותה שנה דורגה הלהקה במקום החמישי ברשימת "אומני השנה של מוזיקת הריקודים" של מגזין בילבורד. חלק משירי האלבום הופיעו בסרטים "ילדות רעות", "קרוסרודס", "חתיכה של הפתעה", "8 מייל" ו"הג'וב האיטלקי".
לאחר הפסקה זמנית, בראיון שהעניקה מנינג למגזין "Nylon" באוקטובר 2005, הצהירה שהלהקה תשוב לפעילות בסופו של דבר, ושהיא כותבת שירים לאלבום הבא שייצא לאור כשתמצא ללהקה חברת תקליטים חדשה. ב-8 באפריל 2008, לאחר ארבע שנות הפסקה, הוציאה הלהקה את הסינגל "Runaway". בתחילת יוני של אותה שנה, אלבומה השני של הלהקה, "A Million Trillion Stars", נעשה זמין לקנייה באינטרנט.
באוקטובר 2008 ביצעה הלהקה מספר הופעות בלוס אנג'לס, בין היתר בפסטיבל "נוהו" בצפון העיר ובמועדון "Viper Room". בדצמבר הקליטה מנינג גרסת כיסוי לשירו של טום פטי "Christmas All Over Again", שפורסמה בדף המייספייס שלה. ב-3 במרץ 2009 שחררה הלהקה את הסינגל "Run Boy", לצד וידאו קליפ אלקטרוני לשיר. הסינגל הושק באתר "People.com". האלבום שוחרר לחנויות באופן רשמי ב-10 על ידי חברת התקליטים העצמאית "ליטל ונילה". באותה שנה השתתפה מנינג בשירם של להקת האינדי "Dreamers"‏ "Lonely World", וכן הופיעה בוידאו קליפ לשירם "The Dreamers", בו מגלמת מנהלת זירה בקרקס. ב-28 הודיעה כי להקתה עובדת על אלבום סטודיו שלישי.

2009—היום: קריירת סולו

בספטמבר 2009 מנינג הצהירה שהתחילה לעבוד על אלבום סולו. בראיון שהעניקה לאדם ברנרד תיארה את האלבום, "מוזיקת ריקודים, צבעוני, ראוותני, אם תרצה. גרסה קצת יותר קודרת של Boomkat, משהו ניסיוני, דומה ל"פורטיסהד"".
מנינג ביצעה את סינגל הבכורה שלה, "So Talented", באחד מפרקי הסדרה "מלרוז פלייס". השיר נכתב יחד עם המפיק ליני. ב-3 בספטמבר פורסם כי שני סינגלים מהאלבום הושלמו.
"Turn It Up" שוחרר כסינגל הרשמי הראשון, והקליפ שלו פורסם ב-People.com ב-4 במאי 2011. ב-22 באוקטובר השיר הגיע למקום ה-21 ברשימת "מוזיקת הריקודים החמה" של מגזין בילבורד.
הסינגל הבא, "Send Me Your Love", שוחרר לאינטרנט ב-21 באוגוסט 2012. האלבום "Freedom City" שוחרר בספטמבר 2012.
ב-12 בינואר 2015 שוחרר הסינגל המשותף שלה עם ביינון, "All The Way".

פעילות נוספת

מנינג היא בעלת חברת התקליטים של להקתה, "ליטל ונילה". כמו כן יש לה קו אופנה בשם "Born Uniqorn" עם חברתה הטובה טרה ג'יין. המותג הוקם בסתיו 2005 ועבד עם ארגוני צדקה רבים בלוס אנג'לס. סמלי האופנה של מנינג הם קייט מוס, ניקול קידמן, קייט בלאנשט וקייט וינסלט.
מנינג הופיעה בקמפיינים של Juicy Couture ושל Frankie B.
באפריל 2011 הצטלמה עירומה לשער המגזין "פלייבוי".

חיים אישיים

מנינג תומכת של מספר ארגונים, בהם "הקרן האמריקאית להצלת כלבים", "הקמפיין לזכויות אדם", ארגון התמיכה הפוליטי בלהט"ב הגדול ביותר בארצות הברית, קמפיין "להציל את המוזיקה", שדוגל בלימוד מוזיקה בבתי ספר, ובקרן "Somaly Mam", שמתמקדת בחיסול תופעת הסחר בבני אדם באסיה. כמו כן תורמת מנינג למספר ארגוני צדקה של סרטן השד. למנינג בית בלוס אנג'לס ודירה בגריניץ' וילג', ניו יורק.
ב-21 בספטמבר 2005 מנינג הייתה על טיסה 292 של "JetBlue", שביצעה נחיתת חירום בנמל התעופה הבינלאומי של לוס אנג'לס. אף אדם לא נפצע. לדבריה אירוע זה היה "הסוריאליסטי והחוץ-גופי" ביותר שחוותה.

בעיות משפטיות

ב-12 באוקטובר 2012 נעצרה מנינג בגין תקיפת העוזרת והמאפרת האישית שלה, הולי הרטמן, שדרשה להעמידה לדין. בנובמבר חתמה מנינג על עסקת טיעון, לפיה תבצע יום של עבודות שירות, ובמידה ובששת החודשים הקרובים המקרה לא יחזור על עצמו התיק ייסגר.
ב-2016 הואשמה שנית בתקיפתה של הרטמן, שביקשה צו הרחקה ממנינג אולם בקשתה נדחתה. לטענתה של הרטמן, תקיפה זו הייתה רק אחת ממספר תקיפות של מנינג, כשהאחרונה התרחשה בסוף 2015 בדירתה של מנינג במנהטן. תמונות מאותה התקרית הופצו באמצעי המדיה.