כבש כחול גמדי

תפוצה, אקולוגיה, ומחזור חיים

הכבש הכחול הגמדי אנדמי לסין העממית למשולש המחוזות הסינים: מערב סצ'ואן, מזרח המחוז האוטונומי הטיבטי, וצפון יונאן באזור הערוץ העליון של נהר היאנגצה עד מספר קילומטרים מהגבול עם בורמה. מרבית הפרטים מרוכזים בטווח של 295 קילומטרים רבועים. ציידים מקומיים מדווחים שהוא מתרחש גם בצפון מערב יונאן, דרום מערב סצואן ומזרח צ'ינגהאי, אם כי סוקרים רבים מטילים בכך ספק וייתכן שהדבר נובע מבלבול עם הכבש הכחול המצוי. התפוצה של המין הגמדי מופרדת מבית גידולו התת-אלפיני של המין המצוי על ידי חגורת יער אלונים של 1,000 מטרים בסך הכול. שני המינים אינם נכנסים ליער, כך שהם אינם נפגשים כלל.
בית גידולו של כבש זה הוא מדרונות תלולים ומחוספסים בזויות של 40 מעלות ומעלה, הכוללים כרי דשא, סלעים, צוקים, שיחים, צמחייה דלילה ומרעה טרשי. בניגוד למין המצוי, הכבש הכחול הגמדי נראה פעמים רבות ביערות מחטניים ובקרחות יער. לעומת המין המצוי המין הגמדי נמצא באזור הררי נמוך יותר בגבהים של 3,200-2,600 מטר מעל פני הים.
האקולוגיה על מין זה ידועה מעט מאוד בשל היותו זהיר וביישן, ומרביתה מושווית לזו של המין המצוי.
הכבש הכחול הגמדי פעיל בעיקר בשעות הבוקר המוקדמות ושעות הצהריים המאוחרות, ומבלה את זמנו בין אכילה ומנוחה לסרוגין; בשעות המנוחה הוא נוהג לחפור לעצמו גומא בקרקע בעזרת פרסותיו. בעבר כאשר מספר הפרטים היה גבוה, הקבוצות הנפוצות היו 36-15, אולם כיום הם נצפים בעיקר בקבוצות קטנות של 8-6 פרטים (80% מהתצפיות) או בזוגות (20%), כשהמספר הגדול ביותר שתועד היה של 15 פרטים בשנת 2000; פרטים בודדים כמעט ואינם נצפים כלל. הכבשים בקבוצות נמצאים בגילאים שונים, ומחולקים בדרך כלל לפי מגדר - זכרים לחוד ונקבות לחוד; עם זאת אין זה נדיר לצפות בקבוצות מעורבות. 
תזונתם מורכבת מ-20 צמחים שונים הכוללים בעיקר עשבים ועשבי תיבול, ולפעמים גם שיחים, ענפים, עלים, זרעים, טחבים, וכדומה. 
הטורפים של המבוגרים בטבע הם בעיקר נמרים, זאבים ודהולים, בעוד שעופות דורסים גדולים יתפשו בעיקר קטנים.
מעט מאוד ידוע על הרבייה של הכבשים הכחולים הגמדים. על פי דיווחים מקומיים, עונת הרבייה מתרחשת בין אמצע נובמבר לאמצע דצמבר, כאשר הזכרים מקיימים ביניהם קרבות לשליטה על הנקבות; צורת הלחימה שלהם היא נגיחות, דחיפות, ועמידה על הרגליים תוך כדי הכאת היריב לסרוגין, המזכיר את קרבות היעלים מאשר את הקרבות של כבשי הבר. נקבות בדרך כלל יולדות גדי אחד בין סוף מאי וסוף יוני לאחר תקופת הריון של שישה חודשים (160 ימים), ולעיתים נדירות הן מולידות תאומים. הגדיים נגמלים לאחר שישה חודשים ומגיעים לבגרות בגיל שנה וחצי, אם כי זכרים לא יצליחו להתרבות לפני הגיעם לגודל ממוצע בסביבות 7-5 שנים, שאז קרניהם מפותחות למדי. 
תוחלת החיים של כבש כחול גמדי אינה ידועה, אולם ייתכן כי היא זהה לזו של המין המצוי (15-10 שנים).

איומים ושימור

הכבש הכחול הגמדי מסווג כאמור על ידי IUCN בסכנת הכחדה (EN), בשל ירידה דרסטית של האוכלוסייה המוערכת בלמעלה 
מ-50% בתקופה של 21 שנים. ככל הנראה כאשר מין זה התגלה אוכלוסייתו הייתה בסביבות 7,000 פרטים, אולם המספר ירד מאז לכ-200 פרטים בלבד עד שנת 2000; ירידה זו נגרמה בשילוב של ציד, תחרות עם בעלי חיים מקומיים, והרס בית-גידול או פלישה אליו. גם כיום הציד הוא איום החמור ביותר, ואם לא יאכפו אמצעי הגנה יעילים מין זה עלול להיכחד בעתיד הקרוב; בהתבסס על שילוב האיומים עליו צפוי כי האוכלוסייה הנוכחית תקטן ב-50% במהלך עשר השנים הבאות (פחות מ-100 פרטים), מה שיגרום להכללתו בקטגוריה המאוימת ביותר - "סכנת הכחדה חמורה" (CR). בני אדם או בעלי החיים מקומיים נמצאים לכל אורך הטווח של הכבשים הכחולים הגמדים, כך שאין להם אזור בטוח שיוכלו לברוח אליו. 
כבש זה מקבל הגנה מסוימת בחלקים בסצ'ואן, שבו המקומיים אינם נוגעים בו לרעה כיון שהוא נחשב לבעל חיים "קדוש". באזורים שבהם מתרחש ציד, יש ניסיונות של ארגוני שימור לחנך את המקומיים ולהעלות את המודעות הציבורית למניעת הכחדתו של הכבש הכחול הגמדי. רשויות השימור הסיניות עדיין אינן מחשיבות אותו למין מוגן, כיון שכאשר הוקמה רשימת בעלי החיים המוגנים הוא עדיין היה נחשב כשייך לכבש הכחול המצוי שלא נשקפת לו כלל סכנה. בשנת 1995, הוקם אזור מוגן "זובאלונג" המכסה שטח של 142.4 קמ"ר (והורחב ל-300 קמ"ר בשנת 2007) ומיועד להגנה על מין זה. עם זאת, בפועל אין כלל הגנה או אכיפה של ציד באזור, כך שאנשים עדיין פולשים אליו למטרות שונות כגון איסוף פטריות, מרעה צאן וציד, וממשיכים לאיים על אוכלוסייתו הקטנה.