עגלת תינוק

עֶגלת תינוק היא מתקן גלגלי להסעת תינוקות ופעוטות על ידי דחיפת המתקן בידי אדם מבוגר.

היסטוריה

האדריכל האנגלי ויליאם קנט פיתח דגם ראשוני של עֶגלת ילדים בשנת 1733, כאשר פנה אליו הדוכס מדבונשייר ובקשו לתכנן אמצעי להסעת ילדיו. קנט עיצב סל בצורת קונכייה המוצב על גלגלים, שבתוכו ניתן להושיב ילדים. המתקן עוטר בקישוטים רבים ונועד למשיכה על ידי עז או סוס פוני קטן. השימוש בעגלות ילדים באנגליה הלך וגבר, ולקראת מחצית המאה ה-19 הן הפכו נפוצות מאד. עגלות הילדים של אותם הימים היו בנויות מעץ או קליעת נצרים, וחוברו יחדיו בצירי פליז. משקלן של עגלות אלה היה לעיתים רב מאוד, עקב הקישוטים הרבים שעטרו אותן. חלק מדגמי עֲגָלות אלה נשאו שמות של בני משפחת המלוכה וארמונותיהם.
בחודש יוני 1889 ניתן פטנט לוויליאם ריצ'רדסון, אשר המציא עגלת ילדים שבה ניתן להפוך את כיוון ישיבת הילד כלפי כיוון הנסיעה או כלפי דוחף העגלה. בהמצאה אף הוכנסו שינויים מבניים בעגלת הילדים. עד לאותה עת היה חיבור קבוע בין הגלגלים לציר ולא ניתן היה להניע גלגל אחד בלבד. העגלה של ריצ'רדסון איפשרה תנועת גלגל בודד ובכך הגדיל את יכולת התמרון של עגלת הילדים.
בשנות ה-20 של המאה ה-20 הפכו עגלות הילדים נפוצות כמעט בכל בית באנגליה. שכלולים שהוכנסו במבנה העגלות, הפכו אותן בטוחות יותר לשימוש, כך למשל הוגדל קוטר הגלגלים, הוספו מעצורים, מקום נשיאת התינוק הועמק, העגלות היו נמוכות יותר ושלדתן חזקה יותר.
בשנת 1965 החליט מהנדס אירונאוטיקה בריטי לפתח עגלת ילדים חדשה, לאחר שבתו התלוננה על הקשיים בנשיאת עגלת ילדים כבדה וגדולה בעת שנסעה מבריטניה לארצות הברית. בזכות הידע שרכש בתחום בניית מטוסים, מקלרן תכנן עגלת ילדים מתקפלת, בעלת שלדת אלומיניום. את פיתוחו ייצר ושיווק בחברת מקלרן, המוכרת עגלות ילדים עד היום.

פיתוחים חדשניים

יצרני העגלות המודרניות שמים דגש על בטיחות, נוחות תפעול להורים (קיפול ופתיחה נוחים לרוב תוך שימוש ביד אחת בלבד, משקל קל, נפח קטן של העגלה המקופלת כך שתכנס לתא מטען של מכונית, אפשרות לעלות ולרדת בקלות על גבי מדרכות מבלי שהדבר יזעזע את התינוק ועוד), מודולריות - כך שאותו מרכב יכול לשמש הן להרכבת סל קל, הן להרכבת עריסה והן לשימוש כטיולון, עמידות בתנאי מזג אויר ותנאי אחסון ארוך. כמו כן מושם דגש על עיצוב מעניין ומושך.
המשקל הנמוך מושג באמצעות שימוש בחומרים מרוכבים. לחלק מהעגלות החדשות שלושה גלגלים במקום ארבעה לניווט קל יותר ברחובות עירוניים, ובחלקן העריסה מותקנת גבוה יותר על מנת שמטפלים לא יצטרכו להתכופף אל הפעוט.

עגלת תינוקות

עגלת תינוקות מיועדת לילדים החל מלידתם ולפחות כל עוד אינם מסוגלים לשבת. בעת הסעתו התינוק שוכב בעגלה והמבוגר הדוחף אותה, יכול להביט ולראותו תוך כדי הסעתו. ברבות מעגלות אלה קיימות מערכות של מתלים המשככות זעזועים ומאפשרות לנסיעה חלקה יותר לתינוק. בשנות ה-70 של המאה ה-20 התפתחה מגמה של עגלות תינוק בעלות עיצוב בסיסי יותר, בעלות מערכות שיכוך זעזועים פשוטות, ובהן ניתן לנתק את הסל ובו התינוק מן המרכב התחתון של העגלה, ולשאתו בעזרת ידיות.
ישנן עגלות המאפשרות שינוי מצב השכיבה למצבי ישיבה בזוויות שונות, וכן שינוי כיוון הישיבה של הפעוט. ברוב העגלות ישנו גגון קבוע או מתקפל כדי להגן על התינוק מן השמש. כמו כן, ישנו כיסוי גשם שבו ניתן לכסות את כל העגלה ולהגן על הפעוט.

עגלת תאומים

עגלת תאומים היא עגלת תינוקות ובה שני מושבים זה לצד זה, המשמשים להסעת שני ילדים במקביל. ברוב המקרים עיצוב העגלה דומה לעיצוב של עגלה רגילה, אולם לפעמים המושבים צרים מן הרגיל על מנת שעגלת התאומים לא תהיה רחבה מדי. בשנים האחרונות יצאו דגמים בודדים של עגלות תאומים בהם המושבים אינם זה לצד זה, אלא בכיוונים שונים ו/או בגבהים שונים. ישנו גם דגם של עגלה בו מתחבר סל קל לצד מושב רגיל, המיועד לשימוש שני ילדים בגילאים שונים.

טיולון

טיולון הוא דגם עגלת ילדים המיועד לילדים המסוגלים לשבת, ועד גיל שלוש לערך. בעגלות אלה כיוון הישיבה הוא בדרך כלל כלפי חזית הנסיעה. יתרונו של הטיולון הוא במשקלו הנמוך, כיון שהוא עשוי חומרים קלים ומאובזר פחות מעגלת תינוק רגילה, וביכולת קיפול לגודל קטן יותר מעגלה. יתרונות אלו הקנו לטיולון את שמו הגנרי, הנגזר מהמילה טיול.
בדומה לעגלות, קיימים גם דגמי טיולונים זוגיים המיועדים לתאומים.