google/wiki40b huggingface dataset:
הילדה, נסיכת נסאו

ביוגרפיה

הילדה נולדה בויסבאדן ב-5 בנובמבר 1864, לאדולף, דוכס נסאו ואדלהייד-מריה, נסיכת אנהלט-דסאו, בתם של פרידריך אוגוסט, נסיך אנהלט-דסאו ומריה לואיזה שרלוטה, נסיכת הסן-קאסל.
בשנת 1866 הצטרף אביה אדולף, דוכס נסאו לאימפריה האוסטרית במלחמת אוסטריה-פרוסיה, ובשל כך בסוף המלחמה סופחה דוכסות נסאו לפרוסיה, ואביה הודח משלטונו.
ב-20 בספטמבר 1885 התחתנה הילדה עם פרידריך, נסיך הכתר של באדן, אולם לא נולדו להם ילדים. בשנת 1907 מת חמיה פרידריך הראשון, הדוכס הגדול של באדן, ובעלה עלה לשלטון במקומו כפרידריך השני, הדוכס הגדול של באדן. בעקבות תבוסת האימפריה הגרמנית פרצה בגרמניה מהפכה, ובעקבות כך ב-11 בנובמבר 1918 נאלץ בעלה להתפטר מתפקידו, ובני המשפחה ברחו אל מחוץ לעיר קרלסרוהה. לאחר מכן נתנה הממשלה החדשה הוראה, ולפיה בני המשפחה יחד עם ויקטוריה, מלכת שוודיה שהייתה בביקור אצלם, לא ייפגעו ויישארו מוגנים. בשנת 1919 קיבלו בני המשפחה היתר להתגורר במאינאו, ונאמר להם שהם יכולים לעשות ככל העולה על רוחם, כמו שאר האזרחים.
בשנת 1928 מת בעלה פרידריך השני, הדוכס הגדול של באדן, וב-8 בפברואר 1952 מתה הילדה. מכיוון שלא היו להם ילדים, ירש את נכסיהם הרוזן לנארט ברנדוט, שהיה נכד אחותו של בעלה.
ג'יימס פוגארטי

מר ערפל (Mr. Fog) הוא כינויו של ג'יימס פוגארטי, האדם העומד מאחורי אוויגקייט (Ewigkeit), ליין מוזיקלי של מטאל עם נטייה חזקה למוזיקה אלקטרונית מסוג חדש, המכונה באנגלית Electronic experimental dark metal.
המוזיקה של אוויגקייט עוסקת בעיקר בספיריטואליזם, בתודעה ומוזרויות מסוגים שונים.
שמו האמיתי של מר ערפל הוא ג'יימס פוגארטי, והוא נולד בברייטון שבססקס המזרחית, בריטניה. ב-1994 היה חבר בלהקת הבלאק מטאל הבריטית Meads of Asphodel, אולם פרש ממנה והחל ליצור את סגנון המוזיקה המיוחד שלו, תחת הכינוי "מר ערפל", במסגרת אוויגקייט. אוויקגייט בגרמנית פירושו "נצח".
ב-1994 הוציא את הדמו הראשון שלו, Faery Lands Forlorn, לאחר מכן את Beyond Realms Unknown ב-1995 וב-1996 הוציא את הדמו Dwellers On The Threshold. יש לציין שאף אחד מהם לא זכה להצלחה פנומינלית, אולם הם עזרו לקדם את שמו של מר ערפל בציבור, וב-1997 הוציא את האלבום המלא הראשון שלו Battle Furies. שנתיים מאוחר יותר הוציא את האלבום השני שלו, Starscape. שוב, האלבומים לא הפכו אותו למפורסם בקנה מידה עולמי, אבל יש למר ערפל קהל מעריצים נלהב מאוד בתחומו שלו. ב-2003 הוציא את Land Of Fog, שזכה להצלחה גדולה יחסית. מאז הוציא עוד שני אלבומים.
כיום הוא פועל תחת חברת התקליטים Earache Records.
שופט (טניס)

בטניס, השופט הוא האדם ששומר שהמשחק\טורניר הטניס יתנהל לפי הכללים של הפדרציה הבינלאומית לטניס וכללים אחרים של תחרויות טניס.

השופטים מחולקים לקטגוריות שמבוססת על אחריותם במשחק.
ברמות הגבוהות ביותר יכולים להיות על המגרש צוות של עד עשר שופטים. לעומת זאת משחקים רבים משוחקים כשאין אף שופט על המגרש.

אישור

שופטי טניס מאושרים על ידי איגוד הטניס של המדינה שלהם, הפדרציה הבינלאומית לטניס יכולה גם כן לאשר שופטים ברמות של שופטי-כיסא ושופטים ראשיים. כל אישור של הפדרציה הבינלאומית מחולק לחמש רמות. התג הראשון, התג הירוק, הוא תג שאיתו אפשר לשפוט בטורנירים חשובים אבל רק עם הם נמצאים באותה אומה. התג השני, התג הלבן, מחולק לשלוש קטגוריות (שופט-כיסא, שופט ראשי, שופט) ואיתו אפשר לשפוט רק באותה מדינה. השלושה הבאים, ברונזה (בברונזה יש רק קטגוריה אחת שהיא שופט-כיסא), כסף וזהב, נחשבים אישורים בינלאומיים שאיתם אפשר לשפוט בתחרויות הגדולות ביותר לדוגמה: טורנירי הגראנד סלאם, תחרויות הסבב העולמי לגברים (ATP) והסבב העולמי לנשים (WTA) וגביע דייוויס.

שופט-כיסא

שופט-הכיסא הוא הסמכות הסופית של כל השאלות במשחק, שאלות האם הכדור היה בפנים או בחוץ. במשחקים שיש בהם שופטי קו, שופט-הכיסא יכול לקבוע אחרת ממה שהם חושבים אם הוא בטח שהם עשו טעות.

שופט-הכיסא יושב לרוב על כיסא גבוה מאחד מהצדדים של הרשת, ספסלי השחקנים ממוקמים כל אחד מהם בצד אחר של שופט-הכיסא.

שופט-הכיסא אחראי לקריאת מצב הנקודות לאחר כל נקודה.

שופטי קו

שופטי הקו נמצאים קצת מאחורי הגבול האחורי של מגרש הטניס, הם שופטים בקבוצת של בין שופט אחד לבין תשעה שופטים. כל שופט אחראי לקו במגרש, במידה ומספר שופטי הקו נמוך וצריך לבדוק האם חבטת ההגשה של היריב נכנסה לריבוע האלכסוני ממנו צריך אחד מהשופטים לזוז כדי שיראה לאן ההגשה מגיעה ולאחר מכן הוא צריך לחזור למקומו.

שופטי הקו צועקים "out" כאשר הכדור יוצא החוצה בחבטה רגילה וכאשר הכדור יוצא החוצה בהגשה הם צועקים "fault" ולאחר מכן הם מצביעים בזרועם לכיוון המקום שבו נחת הכדור. כאשר הכדור בפנים שופטי הקו מחזיקים את שתי ידיהם ביחד. שופט קו שלא יכול לראות את הכדור (לרוב בגלל שחקן שחוסם את שדה הראייה שלו) הוא מסמן זאת על ידי הצמדת היד לראש.
מילה של גבר

רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי אופיר כהן והופק על ידי יעקב למאי. השיר הוא בלדה ים-תיכונית בו בן זקן שרה על כך שגבר הבטיח לה דבר מה, אך לבסוף פגע בה בצורה בלתי הפיכה. יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב והעניק לו ציון של ארבעה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.

וידאו קליפ

טרם פורסם הווידאו קליפ הנלווה של השיר, העלתה עדן בן זקן לערוץ היוטיוב שלה את האודיו שלו ב-6 בדצמבר 2018. באודיו ניתן לראות את עטיפתו של הסינגל. בנוסף לכך, ניתן לראות באודיו את מילותיו של השיר.
נכון לספטמבר 2019, מונה הצפיות של האודיו עומד על כ-5 מיליון צפיות.
לינטון טאונס

לינטון רודני טאונס (באנגלית:Linton Rodney Townes; נולד ב-30 בנובמבר 1959) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, ששיחק בעמדת הקלע והסמול פורוורד.

קריירה

טאונס נולד בריצ'מונד וירג'יניה ארצות הברית. שיחק בליגת המכללות בג'יימס מדיסון דיוקס, והיה קפטן הקבוצה. בשנת 1982 נבחר במקום ה-33 בסיבוב השני של דראפט ה-NBA (דראפט 1982) על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס. בעונתו הראשונה ב-NBA 1982/83 שיחק 55 משחקים במדי פורטלנד והעמיד ממוצעים של 4.5 נקודות למשחק ו-1.2 ריבאונדים. בשנים הבאות הוא נדד בין קבוצות מליגת ה-CBA ומילווקי באקס, סן דייגו קליפרס וסן אנטוניו ספרס מה-NBA בהן מיעט לשחק.
ב-1985 יצא לאירופה, הצטרף לריאל מדריד וזכה איתה באליפות הליגה ובגביע המלך הספרדי בכדורסל. בעונה שאחרי עבר לסאטורן קלן הגרמנית בהדרכתו של המאמן הישראלי רלף קליין וזכה איתה באליפות גרמניה.
ב-1987 הגיע להפועל תל אביב. לאחר שתי עונות בקבוצה, בהן קלע בממוצע 24 נקודות למשחק, עבר לשחק בקבוצת סן-קנטן מצרפת.
בשנת 1992 שב לישראל ושיחק בשורות מכבי ראשון לציון בשורותיה קלע 22.5 נקודות למשחק בליגה הסדירה. לאחר העונה שב לספרד, בה החל את הקריירה האירופית ושיחק עונה בפרול, שלוש עונות במנרסה שאיתה זכה בגביע הספרדי, עונה בלוגו ושנה אית בחיחון.
ב-1999 פרש ממשחק.
פיתוי

פיתוי הוא שידול, השאה או הסתה של אדם לבצע דבר מה (בדרך כלל דבר מה אסור או שלילי). הדבר עשוי להיות אסור או לא רצוי לאדם עצמו או לאנשים אחרים, והאיסור המוטל על ביצוע הדבר קשור בדרך כלל בחוקים, מנהגים או טעמים רגשיים ונפשיים.

פיתוי פסיבי ואקטיבי

ישנם שני סוגים עיקריים של פיתוי: פסיבי ואקטיבי. בפיתוי פסיבי, נמצא אדם במצב בו הוא מודע למושא הפיתוי, והפיתוי מתקיים בעיקר מכוח הנעה נפשית פנימית של המפותה לבצע את הפעולה הלא רצויה. דוגמה טיפוסית לכך יכול לשמש הפיתוי הניצב בפני אדם הנמצא בדיאטה לאכול עוגת קצפת אותה ראה בחלון ראווה. לאותו אדם נימוקים בעד ונגד אכילת עוגת הקצפת, אך הפיתוי לאכלה אינו נובע מעוגת הקצפת עצמה אלא מתוכו של המפותה. 
פיתוי אקטיבי קיים כאשר ההשאה או השידול לבצע פעולה מסוימת באים מאדם אחר או מופעלים באופן אקטיבי. כאן, השידול בא בעיקרו מבחוץ, ומנסה להפעיל או לשנות מנגנונים פנימיים אצל המפותה. דוגמה למקרה של פיתוי אקטיבי מצויה בספר בראשית, פרק ג', כאשר הנחש מפתה את האישה לאכול מפרי עץ הדעת טוב ורע. האישה מזכירה את איסורו של אלוהים לאכול מפרי העץ בתוך הגן משום שאכילתו תביא למותם. הנחש מרגיע אותה ואומר: "לא מות תמותון" ומוסיף כי ביום שיאכלו אדם ואשתו מן העץ יהיו "כאלוהים, יודעי טוב ורע." האישה רואה כי העץ "תאווה הוא לעיניים, ונחמד העץ להשכיל" ואוכלת ממנו, ואף נותנת מפריו לאדם.
המפתה הוא אדם המשתמש במניפולציה כדי להשיג משהו. אין לראות במילה מניפולציה משמעות של פעולה עם כוונות רעות, אלא פעולה שבאה לגרור תגובה הרצויה למפתה. כגון מתראיין לעבודה חדשה, שמדגיש בפני המראיין את תכונותיו הטובות והחזקות, על מנת להעביר רושם מסוים ולהניע את המראיין לקבלו לעבודה. דוגמה נוספת היא של 'אשה מפתה' או 'גבר מפתה' - כוונת המפתה אינה בהכרח לבצע מעשה, אלא פשוט ללכוד את המושא ברשתו ולהעמיד את עצמו כאובייקט נחשק. על-כן האשה המפתה תהיה מוקפת גברים שרוצים אותה - והגבר המפתה יהיה מוקף נשים . יש בכך אחיזה נפשית.

תנאים לפיתוי

פיתוי מתקיים לרוב כאשר מתממשים שני תנאים. הראשון שבהם הוא היות מושא הפיתוי מפתה—כלומר, רצוי ומהנה למתפתה. לדוגמה, אדם הנמצא בדיאטה עשוי לכמוה לסוגים שונים של אוכל, ולהתפתות לאוכלם, אך אינו מתפתה כלל לאכול חול מעורב בזפת. 
תנאי נוסף המצוי ברוב סוגי הפיתוי הוא שכניעה לפיתוי מבטיחה תגמול בטווח הקצר, לעומת תגמול אפשרי בטווח הארוך עבור אי-כניעה לפיתוי. כך, לדוגמה, אדם המתפתה לפרוץ לביתו של אדם אחר, מתפתה בגלל הסיכוי לתגמול מהיר ומיידי, ודוחה או מתעלם מהתגמול האפשרי בטווח הארוך לשמירה על החוק. ההרתעה העיקרית הקיימת עבור אותו אדם טמונה במצב בו העונש על כניעה לפיתוי נמצא אף הוא בטווח הקצר. כך, לדוגמה, אדם צמא בלב ים לא ישתה ממי הים, למרות צמאונו, כיוון שהתגמול המובטח יהפוך מיידית לעונש.

פיתוי בהקשר דתי

רוב הדתות מגנות את הפיתוי ודורשות מן המאמין שלא להיכנע לסוגים שונים של פיתוי. לפי תפישות דתיות מסוימות, עצם קיומו של פיתוי מעיד בדרך כלל על–כך שהכניעה לו בלתי רצויה. בדת הנוצרית, במיוחד, יש מקום מרכזי למאבק בפיתויים המוצבים על דרכו של המאמין, במיוחד בתחומים בהם התשוקה לספק יצרים טבעיים עזה, כמו בשאיפה לסיפוק צרכים מיניים ותזונתיים.
פיטר לנדין

ביוגרפיה

פיטר לנדין נולד בשפילד. לאחר סיום בית הספר הוא התחיל לימודיו באוניברסיטת קיימברידג'. לאחר סיום הלימודים הוא עבד כיועץ בתחום המחשוב. תקופה מסוימת הוא עבד בארצות הברית עבור UNIVAC ובמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. לאחר מספר שנים הוא חזר לאנגליה והחל לעבוד באוניברסיטת מלכת מרי בלונדון בה הועסק עד שיצאה לגמלאות. בשנת 2012 קתדרה למחשבים באוניברסיטה זו נקראה על שמו.
פיטר לנדין היה מעורב בפיתוח שפת תכנות ALGOL בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20. הוא היה בין הראשונים שניצל תחשיב למדא בתחום המחשוב. הוא המציא את המושג ממתק תחבירי ושפת תכנות ISWIM.
פיטר לנדין היה מעורב בתנועת הלהט"ב. כתוצאה מכך הוא אף נעצר.
המנון גרמניה

ההיסטוריה של ההמנון

הופמן פון פאלרסלבן כתב את המילים בשנת 1841. הלחן של היידן נכתב ב-1797 ונועד תחילה להיות המנון האימפריה הרומית הקדושה. לאחר שהאימפריה פורקה על ידי נפוליאון בונפרטה היה השיר להמנון הלא רשמי של אוסטריה.
בעת פרסומו ניכר היה כי השיר מיועד להיות מושר לצלילי הלחן של היידן, מאחר שפון פאלרסלבן פרסם את המלים יחד עם תווי הלחן של היידן. הלחן של היידן החל את דרכו כשיר בשם Gott erhalte Franz den Kaiser, שהוקדש לפרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. היידן כתב את השיר ב-1797, וייתכן שהוא שילב בו חלקים משיר עם קרואטי בשם Stal se jesem. הגרסה המקורית נכתבה לקול בליווי גולמי לפסנתר. מעט לאחר מכן עיבד המלחין את היצירה לתזמורת, ומאוחר יותר ביסס עליו פרק וריאציות ברביעייה אופ' 76 מס' 3, המכונה כיום "הקיסר". גרסה זו היא כיום הגרסה המוכרת ביותר של השיר. ב-1799 פרסם היידן גם גרסה לפסנתר סולו של פרק הווריאציות מן הרביעייה.
השיר נכתב בימים בהם גרמניה לא הייתה מדינה מאוחדת אלא אוסף של הרבה מדינות קטנות, וביטא את שאיפתו של פון פאלרסלבן לגרמניה חזקה ומאוחדת. בעת כתיבתו נחשב הטקסט מהפכני ובעל קונוטציה ליברלית, מאחר שקריאה לאיחוד גרמניה לוותה בדרך כלל בקריאה לחופש העיתונות וזכויות אדם אחרות.
לאחר מלחמת העולם הראשונה, ב-11 באוגוסט 1922, התקבלו כל שלושת בתי השיר כהמנון הלאומי של רפובליקת ויימאר של גרמניה. באזור הכיבוש הבריטי של חבל הריין נאסרה השמעת ההמנון ללא אישור השלטון הצבאי, מחשש להתעוררות סערת רגשות.
לאור מלחמת העולם השנייה ניתן אמנם לקבל מהבתים הראשונים של השיר קונוטציה של מסר מיליטריסטי חבוי, אך זו לא הייתה כוונתו הראשונית של פון פאלרסלבן. ב-1921 נכתב בית רביעי לשיר, אך הוא לא נתקבל כחלק מההמנון הלאומי.
בתקופה גרמניה הנאצית היה נהוג לשיר רק את הבית הראשון, שהתאים מבחינה אידאולוגית להשקפה הנאצית, ומיד אחריו את שיר הורסט וסל.
לאחר מלחמת העולם השנייה אסרו המנצחים על שירה בציבור של השיר, ובשנים הראשונות גרמניה המערבית הייתה מדינה ללא המנון. ב-29 באפריל 1952 ביקש הקאנצלר קונרד אדנאואר מנשיא גרמניה המערבית לאשר את השיר "Das Lied der Deutschen" כהמנונה הרשמי של גרמניה המערבית כאשר מושר הבית השלישי בהמנון בלבד.
ב-2 במאי 1952 אישר הנשיא תיאודור הויס את ההחלטה, אך לא באופן רשמי, כך שבאופן רשמי גרמניה המערבית נותרה חסרת המנון. במקרים בהם היה צורך בהמנון הושר הבית השלישי מתוך "Das Lied der Deutschen" לקול לחנו של היידן. עם איחוד גרמניה הפך השיר, עדיין באופן בלתי רשמי, להמנון גרמניה המאוחדת.
שני הבתים הראשונים של השיר לא מושרים בציבור עקב הקונוטציות הלאומניות שהם עשויים לעורר, אף שדבר זה שכיח בהמנונים לאומיים, עקב הרגישות הגרמנית לגילויי לאומנות. להעדפת הבית השלישי יש סיבה דיפלומטית. בבתים הראשונים מוזכרים תווים גאוגרפיים של גבולות גרמניה הרצויים כפי שנראו לפון פאלרסלבן באמצע המאה ה-19, לפני שהייתה מדינה גרמנית מאוחדת. לפי השורה 
"Von der Maas bis an die Memel, Von der Etsch bis an den Belt", הגבול המזרחי הוא נהר ממל (כיום ניימן) הנשפך לים בעיר ממל (כיום קלייפדה בליטא), עמוק בתוך האזור הבלטי. הגבול המערבי נמתח בתוך בלגיה והולנד של היום, לאורך נהר המז, כאשר פון פאלרסלבן נמנע במתכוון מלהזכיר את נהר הריין על מנת שלא לגעת בנושא אלזס-לורן; הגבול הדרומי מקיף את דרום טירול שבשטח איטליה והגבול הצפוני הוא כמעט ללא שינוי חוץ מהרצועה שמוזכרת בשיר שהיא כיום בתחום דנמרק.
משק ילדים מוצא

מקום המוסד

מבנה המוסד היה במקור בית משפחת טיטלר, איכרים במושב מוצא עילית, אשר התפרנסו כמו שאר תושבי המושב משיווק חלב ליהודי ירושלים. לאחר הקמת "בית ההבראה - ארזה" מערבית למושב, החליטו בעלי המבנה לשפץ את מבנה האיכרים על מנת שניתן יהיה לארח בו קייטנים. הם עצמם עברו לגור במבנה הלול.
כאשר החלו מאורעות "תרצ"ו-"תרצ"ט" נחסם כביש ירושלים - תל אביב (לימים כביש 1) לתנועה על ידי ערביי הכפרים קאלוניה והקסטל. בשכנוע השלטונות הושכר המבנה למשטרה  הבריטית. חשיבותו של המבנה הייתה בשליטתו על הכביש החשוב - עורק התחבורה הראשי בארץ ישראל ובכך נמנעה חסימתו בגלי אבנים. אל המבנה נסלל כביש ונמתח קו טלפון. לאור יתרונות המבנה, כשעזבו אותו השוטרים הוא הושכר לארגון הנשים לשם הקמת המוסד.
בקיץ שנת 1947 עברו ילדי המוסד לכפר בתיה. לתקופה קצרה הובאה למוסד קבוצת ילדים חדשה. בדצמבר 1947, עם תחילת מלחמת העצמאות והמאבק על הדרכים הפך המקום מסוכן עבור הילדים. ילדי המוסד נאלצו לעזוב את המושבה במשוריין שהעבירם לירושלים.
במלחמת העצמאות נהרס חלק מהמבנה בקרבות שהיו עליו (להלן). היום חזר להיות המבנה בית איכרים לבני משפחת ברוזה - ממייסדי מוצא תחתית.

במלחמת העצמאות

ב-4 וב-5 באפריל 1948 התרחש קרב ב"משק ילדים מוצא", שעליו מספר אורי מילשטיין. במבנה המוסד, שהילדים פונו ממנו, התמקמו 16 בחורי ישיבה מהשכונות החרדיות של ירושלים ובני ברק. הם גויסו להגן על הדרך לירושלים והוצבו במבנה בן שתי הקומות, אשר שלט על התחבורה בכביש תל אביב - ירושלים. מפקדם היה הנוטר יגאל ארנון, לימים עורך דין.
בתחילת המלחמה הגיעה מזכירות מושב העובדים מוצא עילית להסכם עם מוכתרי הכפר הערבי קאלוניה על "אי-התקפה", אך למרות ההסכם, ב-3 אפריל 1948, הרג יגאל ארנון ערבי שהתקרב למבנה המוסד. תושבי קאלוניה יצאו לפעולת תגמול. בן הכפר קאלוניה, שעבד ברפת של משפחת טיטלר, בעלת המבנה, הוביל את הלוחמים הערבים למבנה של משק ילדים מוצא. הערבים הפתיעו את בחורי הישיבה שהיו במקום ופצעו והרגו את רובם, רק שלושה לא נפגעו. הערבים כבשו את הקומה הראשונה של הבניין ולאחר שהתגברו על שאר המגינים כבשו גם את הקומה השנייה ופוצצו את המבנה. ערביי קאלוניה בזזו את המבנה ואת הבתים הסמוכים של מוצא עילית. תגבורת שהגיעה מארזה עם משוריין הדפה את התוקפים, אך נסוגה שוב לארזה. בסופו של דבר נכבש מבנה משק ילדים על ידי כוחות רגלים.

נדודי המוסד

בדצמבר 1947 עברו ילדי המוסד לשכונת קריית משה בירושלים, למבנה ששירת גם את ההגנה. במבנה שכנה גם מפקדת שדה התעופה של ירושלים שהיה ממוקם שם בימי מלחמת השחרור.
בהמשך שוכנו הילדים במבנה ערבי נטוש בשכונת טלביה, אשר היה בבעלות מסדר "טרה סנטה". מנהל המוסד בתקופה זו היה פריץ גולדשמידט, אשר בשנת 1951 עבר לנהל את בית הספר האזורי של יישובי עמק בית שאן בשדה אליהו. אחריו מונה בן ציון גבורין למנהל המוסד.
בטלביה הפך המוסד ל"משפחתון" ואכסן משפחות, אשר קיבלו ילדים לטיפולן. בהמשך עבר המשפחתון מטלביה לשכונת גילה. נכון לשנת 2009 יש במוסד 200 ילדים ושמו הנוכחי הוא "בית הילד בגילה".
פיתוח בר-קיימא

פיתוח בר-קיימא הוא דרך לניצול משאבים אשר מטרתה לענות על צורכי האנוש לצד שימור הסביבה, כך שצרכים אלה ייענו לא רק בהווה, אלא גם בעתיד הקרוב. ועדת ברונדטלנד (Brundtland Commission) ניסחה את ההגדרה המצוּטטת ביותר של פיתוח בר-קיימא ולפיה זהו פיתוח "העונה על צורכי ההווה בלי לפגוע ביכולתם של הדורות הבאים לספק את צורכיהם הם".
תחום הפיתוח בר-הקיימא יכול להתחלק באופן מושגי לשלושה מרכיבים: פיתוח בר-קיימא סביבתי, פיתוח בר-קיימא כלכלי ופיתוח בר-קיימא חברתי-מדיני. בישראל הוגש לראשונה בשנת 1996, מסמך מדיניות "לקראת פיתוח בר קיימא בישראל" על ידי מנכ"ל המשרד לאיכות הסביבה, ישראל פלג.
סבכי שחור-כיפה

סבכי שחור-כיפה בתרבות

נוכחותה ושירתה של ציפור זו עוררו את השראתם של אמנים איטלקים מזה זמן רב. "La Capinera" (שחור-כיפה באיטלקית) הוא אחד משיריו המפורסמים ביותר של המשורר ג'ובני פסקולי. "Storia di una capinera" הוא סרט מ-1993 שביים פרנקו זפירלי (הופץ בשמו הבינלאומי "דרור").
באופרה של אוליביה מסייאן, "Saint-François d'Assise", קריאת הסבכי שחור הכיפה מסמלת את הקדוש פרנציסקוס מאסיזי.
הסבכי שחור הכיפה נחשב מעדן בכמה מדינות במזרח התיכון, שם רבים מציפורים אלו נלכדות באופן בלתי חוקי בכל שנה. (ראו קישור חיצוני)
Atom Heart Mother

הקלטה

פינק פלויד החלו לעבוד על האלבום לאחר שסיימו את תרומתם לפסקול של הסרט נקודת זבריצקי ברומא. הם חזרו ללונדון בתחילת 1970 לחזרות. מספר מפגשים מחוץ לרומא שימשו להרכבת חומר חדש במהלך החזרות, אם כי חלק מאלו, כגון "The Violent Sequence", שיהפוך מאוחר יותר ל"Us and Them", לא שומשו במשך זמן מה.

שם ועטיפת האלבום

שמו של האלבום ניתן לו במקרה. לפני שהתארחו בתוכנית רדיו ב-BBC, נשאלו חברי הלהקה על ידי מפיק התוכנית לפשר שמו של האלבום החדש. המוזיקאי והמלחין הבריטי רון גיסין, אשר השתתף בהפקת האלבום, הציע ללהקה לעיין בעותק של עיתון לונדוני ולחפש בו השראה. בסופו של דבר נגזר שם האלבום מכותרת של כתבה שרוג'ר ווטרס מצא באותו עיתון על אישה בהיריון וקוצב לב הפועל בכוח גרעיני.
תמונת הטבע של עטיפת האלבום המקורית, המציגה פרה העומדת בשדה מרעה ללא כל כיתוב נלווה על העטיפה - לא של שם האלבום או אפילו שמה של הלהקה המבצעת - מהווה פרפרזה לשם התקליט ולמוזיקה הפרוגרסיבית שבו. התמונה רומזת לנושא האימהות מההיבט הטבעי שבו באמצעות התייחסות לפרה ולחלב. באופן זה תמונת האלבום כמו גם המוזיקה מרמזים לשאלת הקשר בין מהות לאימהות.

מקורות והשפעה

שתי הרצועות הארוכות ביותר באלבום הן התפתחות מוזיקלית מהיצירות האינסטרומנטליות הקודמות של פינק פלויד, שהעיקרית שבהן A Saucerful of Secrets; הראשונה (הוא גם רצועת הנושא של האלבום) מחולקת לשישה חלקים וחלקים ממנה מלווים בתזמורת שלמה. השנייה היא אינסטרומנטליות ב-3 חלקים, כאשר שיחה משמשת כמפרידה בין החלקים. הרכב שירי האלבום, דומה לזה של Ummagumma וכמו האלבום הזה, כל חבר להקה כותב בעצמו שיר למעט הקטע הראשון.

רשימת רצועות

ב-Atom Heart Mother ישנן 5 רצועות, שתיים ארוכות יחסית ו-3 קצרות יחסית. בתקליט הויניל, הרצועה הראשונה תפסה צד שלם בתקליט בגלל אורכה.

ביקורת וקבלת האלבום

האלבום זכה להצלחה בבריטניה עם יציאתו והגיע למקום הראשון במצעד. נראה שגם חברי הלהקה היו מרוצים ממנו ומרצועת הנושא שלו. במסע ההופעות שלהם בתחילת שנות ה-70 הם הופיעו עם תזמורת כלי נשיפה נרחבת כדי לתמוך בביצוע מלא של רצועת הנושא. עלות הרצת מסע ההופעות עם תזמורת כלי הנשיפה הייתה גבוהה מאוד וכמעט שגרמה להתמוטטות כלכלית של הלהקה. בניגוד לשביעות הרצון עם יציאתו, בשנות ה-80 וה-90 נהגו חברי הלהקה לזלזל במיוחד באלבום זה. בנושא זה בולטים הציטוטים של ווטרס וגילמור:
Atom Heart Mother הוא מקרה טוב, אני חושב, לאלבום שצריך להיזרק לפח האשפה, ושאסור שאף אחד יקשיב לו אי פעם! [...] הוא היה די יהיר, ולא עסק באמת באיזשהו נושא
— רוג'ר ווטרס - תחנת הרדיו Rock Over London‏ - 15 במרץ 1985
כמה מהם, כמו Atom Heart Mother, נראים לי עכשיו כזבל מוחלט, אבל אני כבר לא רוצה או צריך לנגן חומר שאני לא נהנה ממנו
— דייוויד גילמור, נובמבר 1994
קבוצת עליבאבא

היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
קבוצת עליבאבא הוקמה על ידי ג'ק מא, שייסד אותה בעזרת 60,000 דולר שגייס מכ-80 חברים. בשנת 2010 קבוצת עליבאבא השיקה את עלי-אקספרס, שירות סחר אלקטרוני המורכב ברובו מעסקים סינים קטנים המציעים מוצרים לקהל בינלאומי. היום האתר הוא אתר האיקומרס הפופולרי ביותר ברוסיה.

2017

באוקטובר 2017 הודיעה קבוצת עליבאבא על כוונתה להקים מרכז מחקר ופיתוח בישראל.

ההנפקה הגדולה בהיסטוריה

בספטמבר 2014 הונפקה החברה בבורסה לניירות ערך בניו יורק.
למרות שהערכות אנליסטים לפני ההנפקה ניבאו הנפקה גדולה ומשמעותית, גם האופטימיים ביותר חזו הנפקה של פחות מ־21 מיליארד. בפועל ההנפקה גייסה 25 מיליארד דולר, מה שהפך אותה להנפקה הגדולה בהיסטוריה, בפער ניכר מהמקום השני של בנק סין לחקלאות שגייס 22.1 מיליארד דולר ב־2010. 
בהנפקה מכרה יאהו, כפי שסוכם מראש, 122 מיליון מניות ונשארה עם אחזקה של 16.3%, ממכירה זו הרוויחה יאהו כ־8.3 מיליארד דולר.
לברנש הראשון

לַבַּרְנַש הראשון היה מלך החתים בין השנים 1680 - 1650 לפנה"ס בקירוב.  עצם קיומו מוטל בספק גם כן על ידי חלק מההיסטוריונים של ימינו. לברנש לא היה יורש העצר הטבעי של קודמו פו-לוגל-מה, אלא היה חותנו. פו-לוגל-מה מינה אותו ליורשו לאחר שבניו התמרדו נגדו. לאחר מות פו-שרומש התחרו לברנש ובנו של פו-לוגל-מה פַּפַּחַדִלְימַש על כס המלכות, אך לבסוף ניצח לברנש.
רוב המידע אודותיו מגיע מרשימות תלפינוש, בהן נכתב על ניצחונותיו על אויביו ועל כיבושיו שהגיעו עד הים התיכון בדרום, ויש הטוענים כי גם עד לים השחור בצפון.
אקליפטוס (שיר)

תכניו של השיר

השיר משולב בחריזה והוא בנוי משלושה בתים.
המשוררת מספרת על עץ חזק וגבוה (אקליפטוס) שנכרת ו"נרצח" על ידי האדם. האדם מצטייר פה כרוצח טבע כי העץ "מְעוֹלָל בְּעָפָר" ו"שָׂרוּעַ דֹּם".
העץ הוא כמין "עירום" מאחר שכרתו אותו וזה תמיד יראה שהוא יכעס על האדם ולא יגדל שוב אבל בעוד שנה, העץ יגדל ושוב יגדל נוף יפה ושמח.
המשוררת אומרת שצריך להתפלא על זה שהעץ שכח וסלח כי האדם לא פעם כרת את העצים לטובתו מבלי לרחם ולהתחשב בעץ. רחל כועסת על האדם ורואה בעץ תופעת טבע מיוחדת - "טבע טוב מן האדם".
צ'ארלס רוברט אשבי

ביוגרפיה

אשבי היה בן לאם יהודיה מומרת ולהנרי ספנסר אשבי, איש עסקים וביבליופיל בעל אוסף מרשים של ספרות אירוטית. 
התחנך ב"וולינגטון קולג" (Wellington College) משסיים את לימודיו עבד עם הארכיטקט ג' פ' בודלי (G.F. Bodley). צ'ארלס רוברט אשבי פתח בשנת 1888 בית ספר למלאכות יד באיסט אנד של לונדון ובמקביל פתח חנויות לשווק תוצרתו האומנותית ברחוב ברוק בלונדון. עד שנת 1907 חוסלו מפעלים אלו והגיעו לפשיטת רגל לאחר שהשוק למוצרי "ארטס אנד קרפטס" הגיע לרוויה מסחרית. 
לאחר שנסגר "איגוד מלאכת היד" עסק צ'ארלס רוברט אשבי בארכיטקטורה. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא הרצה באוניברסיטה של קהיר על ספרות אנגלית.
בשנת 1918 הוזמן צ'ארלס רוברט אשבי על ידי סר רונלד סטורס המושל הצבאי הראשון של ירושלים כדי שישמש "יועץ אזרחי למושל ירושלים" (Civic Advisor to the Governor of Jerusalem) ואף שימש כמזכיר האגודה למען ירושלים.
בשנת 1920 הועברה ירושלים לרשות ממשל אזרחי וצ'ארלס רוברט אשבי מונה למזכיר ועדת התכנון הירושלמית, בנוסף על תפקידו כמזכיר האגודה למען ירושלים. תפקיד ועדת התכנון היה לוודא שתוכניות בנין המוגשות לאישור תואמות את עקרונות תוכנית המתאר משנת 1922, הידועה כתוכנית גדס-אשבי.
צ'ארלס רוברט אשבי סיכם את פעילות האגודה למען ירושלים בשני כרכים:
Jerusalem 1918-1920: Being the records of the Pro Jerusalem council during the period of the British military administration.
Jerusalem 1920-1922: Being the records of the Pro Jerusalem council during the first two years of the civil administration
בסוף שנת 1922 התפטר אשבי מתפקידיו במסגרת המנדט הבריטי. חזר למולדתו שם חי עד מותו.

חיים פרטיים

אשבי שהיה הומוסקסואל, נישא ב-1898 לג'נט פורבס, בתו של סוחר בורסה לונדוני אמיד, ולהם ארבעה ילדים.
מישה זילברמן

ביוגרפיה

זילברמן נולד במוסקבה שברוסיה. הוא מתאמן בהדרכתם של שני הוריו. אימו, סבטלנה, היא שחקנית עבר שזכתה במדליית ארד באליפות אירופה לשנת 1986. אביו, מיכאל, היה המאמן של אמו ובנוסף לכך אימן את נבחרת ברית המועצות.

אליפות העולם

באליפות העולם בבדמינטון שנערכה בפריז שבצרפת בשנת 2010 סיים זילברמן במקום 17, לאחר שעלה לסיבוב השני ללא משחק מאחר שיריבו סוני דווי קונקורו יליד אינדונזיה (6 באליפות) פרש מהתחרות.

אולימפיאדת לונדון

בחודש מאי בשנת 2012 השיג זילברמן את הקריטריון לאולימפיאדת לונדון (2012). במשחקים עצמם, הוא הפסיד בשני משחקי הבית המוקדם בתוצאה 0–2, ליאן יורגנסן מדנמרק בתוצאה 13–21, 21-12 ולדרק ונג מסינגפור בתוצאה 9–21, 21-15 ולא העפיל לשלב הבא, וסיים במיקום ה-33 הכללי .

אליפות העולם

לקראת אליפות העולם שנערכה באינדונזיה שלח מישה בקשה לקבלת אשרת כניסה לאינדונזיה בצירוף המסמכים הדרושים אבל למרות זאת קיבל תשובה שלילית, לאחר התערבות של הוועד האולימפי הבינלאומי והוועד האולימפי הישראלי ניתנה למישה האשרה. באליפות עצמה הפסיד מישה בסיבוב הראשון.

אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הפסיד זילברמן במשחק הראשון בבית המוקדם, לצ'ו טין צ'אן מטייוואן (שדורג שביעי בעולם) בתוצאה 9–21, 21-11 וניצח במשחק השני את יוהאן טאן מבלגיה בתוצאה 20–22, 21-12 אך לא העפיל לשלב הבא, וסיים במיקום ה-14 הכללי .

המשחקים האירופיים (2019)

במשחקים האירופיים שהתקיימו במינסק, בלרוס זכה זילברמן בכבוד להיות נושא הדגל בטקס הפתיחה של המשחקים. בתחרות הזוגות המעורבים בה השתתף עם אמו, סבטלנה הפסיד זילברמן בכל שלושת המשחקים בבית המוקדם. לעומת זאת, בטורניר היחידים, זילברמן נחל הצלחה, בבית המוקדם הוא ניצח בכל שלושת המשחקים ששיחק ועלה לשלב שמינית הגמר מהמקום הראשון בביתו. בשמינית הגמר פגש את השחקן ההונגרי גרגלי קראוסז, זילברמן ניצח בתוצאה 23-21, 21-16. ברבע הגמר פגש זילברמן את ההולנדי מארק קאליאו, גם במשחק הזה זילברמן ניצח בתוצאה 12-21, 21-17, 21-15. בחצי הגמר, פגש זילברמן את הדני אנדרייס אנטוסון (שדורג 13 בעולם), זילברמן הפסיד במשחק זה בתוצאה 9-21, 11-21. למרות, ההפסד זכה זילברמן במדליית הארד בטורניר.