האוניברסיטה האמריקנית בביירות

היסטוריה

בשנת 1862 פנו מיסיונרים אמריקנים בסוריה לחברם ד"ר דניאל בליס בהצעה להפסיק את עבודת המיסיונריות האוונגלית בה עסק בסוריה (אז חלק מן האימפריה העות'מאנית) כדי ליסד מכללה להשכלה גבוהה עם תוכנית לימודים אמריקנית, אשר תנוהל באופן עצמאי מן המיסיון, ואשר תכלול תוכנית ללימודי רפואה. בליס, דוגמת מיסיונרים אחרים שפעלו אותה עת במזרח התיכון, זיהה את הצורך במוסד להשכלה גבוהה בעל אופי חילוני אשר יהווה קרקע פורייה לטיפוח רעיונות של זהות לאומית ועצמאות בקרב חוגים ליברליים.
בקיץ 1862 שב בליס לארצות הברית במטרה לגייס כספים להקמת המכללה. עד לחודש אוגוסט 1864 הוא הצליח לגייס 100,000 דולר מתורמים אמריקנים ובריטים. אולם, עקב גל אינפלציה בתקופת מלחמת האזרחים האמריקנית, פחת ערך הכסף והוא נאלץ לגייס כספים נוספים באנגליה. לאחר שאסף 4,000 ליש"ט, הוא שב לביירות בחודש מרץ 1866.
ב-24 באפריל 1863, בעוד בליס מגייס כספים, העניקה מדינת ניו יורק רישיון לפתיחת המכללה הפרוטסטנטית הסורית. המכללה פתחה שעריה בביירות ב-3 בדצמבר 1866. תוכנית הלימודים נמשכה 4 שנים, הכיתה הראשונה סיימה את לימודיה בשנת 1871 ומנתה 6 בוגרים, כולם נוצרים ילידי לבנון (2 מרוניטים, 1 יווני אורתודוקסי, 1 פרוטסטנטי ו-2 קתולים). ב-7 בדצמבר 1871 הונחה אבן הפינה לבניין הראשון של המכללה בקמפוס שבראס ביירות. בטקס זה ניסח נשיא המכללה, דניאל בליס, את העקרון המנחה של המכללה:
מכללה זו מיועדת לכל בני האדם על סוגיהם ומעמדם, ללא יחס לצבע עור, לאום, גזע או דת. כל אדם, לבן, שחור, או צהוב, נוצרי, יהודי, מוסלמי, או חילוני, יכול להצטרף ולהנות מכל היתרונות שמציע מוסד זה לשלוש, ארבע או שמונה שנים; ולסיים לימודיו כשהוא מאמין באל אחד, או באלים רבים, או שאינו מאמין באל. אולם יהא זה בלתי אפשרי למישהו להיוותר עימנו לאורך זמן מבלי שידע מהי האמת שלנו ומהן סיבותנו לאמונה זו.
הבניין הראשי של המכללה והבניין הראשון של בית הספר לרפואה נפתחו לפעילות הוראה בשנת 1873 ובחודש מרץ 1874 החל מצלצל הפעמון מראש מגדל הפעמונים שמעל הבניין הראשי. ב-8 בנובמבר 1991 ניזוק הבניין הראשי באורח קשה בהתפוצצות, עד שלא הייתה ברירה אלא להורסו. הבניין נבנה מחדש ונחנך באביב 1999.
מאז שנותיה הראשונות נמצאת האוניברסיטה האמריקנית בביירות בהתפתחות ובגידול מתמידים. בשנת 1867 פתח שעריו בית הספר לרפואה של האוניברסיטה. בשנת 1871 החלו הלימודים בבית הספר לרוקחות ובמכינה. המכינה הפכה למוסד לימודים עצמאי מן האוניברסיטה בשנת 1960 ונקראת "המכללה הבינלאומית". בשנת 1900 נפתח בית הספר למסחר, אשר הפך ברבות השנים לחלק מן הפקולטה למדעי האמנות והמדע. בשנת 1905 נפתח בית החולים האוניברסיטאי (היום "המרכז הרפואי של האוניברסיטה האמריקנית בביירות") וכן בית ספר לאחיות. בשנת 1910 נפתח בית ספר לרפואת שיניים, אשר פעל משך כשלושים שנה עד לסגירתו. בשנות ה-50 המוקדמות נפתחו מספר תוכניות לימוד חדשות: נוסד בית הספר לחקלאות אשר הפך בשנת 1979 לפקולטה לחקלאות ולמדעי המזון; בשנת 1951 נוסד בית הספר להנדסה, אשר הפך בשנת 1966 לפקולטה להנדסה ולארכיטקטורה; בית הספר למדעי הבריאות נוסד בשנת 1954 והפך לפקולטה בשנת 1978.
ב-18 בנובמבר 1920 שינה חבר הנאמנים של אוניברסיטת מדינת ניו יורק את שם המוסד ומאותה עת הוא נקרא בשם: "האוניברסיטה האמריקנית בביירות", תחת שמו הקודם: "המכללה הפרוטסטנטית הסורית". זאת, בעקבות היווסדה של לבנון הגדולה בחודש אוגוסט 1920. בשנת 1924 נפתחו כל תוכניות הלימודים באוניברסיטה לבני שני המינים. לאורך כל שנות קיומה, להוציא תקופה קצרה בעת מלחמת האזרחים בלבנון, התגוררו נשיאי האוניברסיטה בבית נשיא האוניברסיטה ("בית מרקנד") בשטח הקמפוס, אשר בנייתו הושלמה בשנת 1879.
האוניברסיטה האמריקנית בביירות הייתה לאורך עשרות שנים האוניברסיטה החילונית הבולטת במזרח התיכון, ולאורך כחמישים שנים, עד להיווסדה של האוניברסיטה העברית בירושלים, משכה אליה רבים מבני היישוב בארץ ישראל. החל משנת 1948 ועד לתחילת שנות השישים שימשה האוניברסיטה כמוסד הבולט להשכלה גבוהה בקרב הפלסטינים.
ב-18 בינואר 1984 נרצח נשיא האוניברסיטה פרופסור מלקולם קר. חמוש המתין לו מחוץ לחדרו וירה בו. ארגון ג'יהאד איסלאמי (קודמו של חזבאללה) נטל אחריות לרצח. מאוחר יותר האשימה משפחת קר את איראן במעורבות, והציגה מסמכים בנדון.

האוניברסיטה הממסד האמריקאי והציונות

החשוב במוסדות הסעד והחינוך האמריקאים שבארצות ערב בהם טופחה במשך שנים הרוח האנטי-ציונית היה האוניברסיטה האמריקאית בביירות. הלאומיות הערבית חבה הרבה לאותם אמריקאים רבים שאת הכשרתם בענייני המזרח התיכון קיבלו באוניברסיטה עת שימשו בסגל ההוראה ובשובם לארצות הברית השתלבו כמומחים לאזור במגזר האנרגיה, מחלקת המדינה ובשירות החוץ ובד בבד עם קידום מטרות הלאומנות ערבית חתרו תחת כל אהדה אמריקאית לציונות ולבית לאומי לעם היהודי בארץ ישראל.

קמפוס האוניברסיטה

האוניברסיטה פועלת בקמפוס ששטחו כ-290 דונם על גבעה המשקיפה על הים התיכון ממערב והנמצאת לאורך רחוב בליס מעברה האחר. רחוב בליס, השופע מסעדות, פופולרי מאד בקרב תלמידי האוניברסיטה. הכניסה לקמפוס האוניברסיטה אפשרית מארבעה שערים גדולים ושער קטן נוסף. בין המבנים הבולטים במתחם הקמפוס נמצאים: שער הכניסה הראשי, הבניין המרכזי, הבניין המערבי, כר הדשא האליפטי ובניין הכנסים (שהיה כנסייה במקורו). לאוניברסיטה חוות מחקר המופעלת על ידי הפקולטה לחקלאות ולמדעי המזון בשטח של כ-1,000 דונם. החווה נמצאת בעמק בקאע.

בוגרי האוניברסיטה

רבים מבין הבכירים בתחומי הממשל, המדע, הכלכלה, העסקים והרפואה בלבנון, מאז היווסדה של המדינה, באים מקרב בוגרי האוניברסיטה האמריקנית. בהווה נמנים עם בוגרי האוניברסיטה, ראש ממשלת לבנון סאיב סלאם, דובר הפרלמנט עדיל אוסריאן, המנהיג הדרוזי וליד ג'ונבלאט ורבים אחרים. 19 מבין בוגרי האוניברסיטה נמנו עם חותמי מגילת האומות המאוחדות בשנת 1945, כנציגיהן של מדינות ערביות שונות. על בוגרי האוניברסיטה נמנית אף זהה חדיד, אחת האדריכליות הבולטות בתחילת המאה ה-21.
הד"ר חלים אבו רחמה אשר מונה לשר הבריאות בירדן בימי המלך חוסיין בוגר הפקולטה לרפואה באוניברסיטה האמריקנית בשנת 1912.
הד"ר אברהם חיים גרין אשר עסק במלחמה בטיפוס הבהרות באזור צפת.
רופא הילדים הישראלי הפרופ' ישראל הימן סיים לימודי רפואה במוסד זה בשנת 1944. ד"ר שמעון בטיש שכיהן כמנכ"ל משרד הבריאות (1953-1960) בוגר אוניברסיטה זו.