google/wiki40b huggingface dataset:
ארכיון מכון ז'בוטינסקי בישראל

תולדותיו

הוקם בשנות השלושים של המאה ה-20, על ידי ד"ר יוסף פעמוני; תחילה בדירתו הפרטית ואחר כך הועבר אל משרדי "קופת חולים לאומית". 
בשנת 1938, בעקבות חיפושי הבולשת הבריטית אחר חשודים בהשתייכות לאצ"ל והעלאתו לגרדום של שלמה בן יוסף, הופסק איסוף החומר וסידורו במשרדי קופת החולים. פעילות הארכיון חודשה בשנת 1940 עם הפסקת פעילות האצ"ל נגד הבריטים בפרוץ מלחמת העולם השנייה. 
לאחר מלחמת העולם השנייה הגיעו אל הארכיון מסמכים הקשורים בפעילות תנועת הנוער בית"ר והתנועה הרוויזיוניסטית באירופה. ד"ר יוסף פעמוני איתר חומרים רבים; בין השאר, כאשר השתתף בקונגרס הציוני ה-22, נפגש עם נציגי התנועה הרוויזיוניסטית ברחבי תבל, וביקש מהם למסור ל"מוזיאון בית"ר" פרסומים, תצלומים ומסמכים על פעילותם. באותה עת הופקד ארכיונו האישי של זאב ז'בוטינסקי על ידי משפחתו. בשנת 1947, זמן קצר לפני שתנועת בית"ר הוכרזה על ידי ממשלת המנדט הבריטי כתנועה בלתי חוקית, שונה שמו מ"מוזיאון בית"ר" ל"מכון ז'בוטינסקי".
לאחר הקמת המדינה הכין ד"ר פעמוני תוכנית אב לקליטת החומר הארכיוני והצגתו לקהל המבקרים. הארכיון החל לשמש גם כארכיון של תנועת החרות ולאחר מכן של המפלגות שבהן נטמעה, גח"ל והליכוד. בשנת 1958 הארכיון קיבל מעמד "ארכיון ציבורי", על פי חוק הארכיונים. בשנת 1964, לפי בקשת הנהלת המכון, הגיש ההיסטוריון פרופ' דניאל קארפי הצעה לארגון החומר הארכיוני וסידורו על פי העקרונות של מקצוע הארכיונאות. פסח גני, שהתמנה לתפקיד מנהל הארכיון לאחר פטירתו של ד"ר פעמוני, יישם את התוכנית והמשיך בפיתוח הארכיון. הארכיון עבר לבניין "מצודת זאב" לאחר הקמתו. בשנת 1990, עם פרישתו של פסח גני, עבר התפקיד לידי אמירה שטרן, והוחל בתהליך מחשוב ודיגיטציה של הארכיון.

פריטים ותכנים בארכיון

בארכיון שמורים 406 ארכיונים אישיים של זאב ז'בוטינסקי ובני משפחתו ושל מנהיגי התנועה הרוויזיוניסטית ופעיליה וכ-215 ארכיונים מוסדיים. ארגונים ומוסדות שהפקידו בארכיון הם: "ברית הציונים הרוויזיוניסטים" (הצה"ר), "ההסתדרות הציונית החדשה" (הצ"ח), תנועת הנוער בית"ר וסניפיה בישראל ובעולם, תנועת העבודה הלאומית, קרן תל חי, ועדים וליגות (כגון ליגה עברית ימית, הוועד לשחרור האומה), תנועת החרות, גח"ל והליכוד, ארכיונים ואוספים של הארגונים ניל"י, ברית הבריונים, האצ"ל ולח"י, וכן מסמכים הקשורים ל"עליה ב'", לעולי הגרדום, לאנשי המחתרות גולי אפריקה ואחרים.
אוספי הארכיון כוללים מיליוני פריטים במדיה מגוונת: כתבי יד, יצירות אמנות (ציור, פיסול) מקוריות ומשועתקות, דברי דפוס (במכונת כתיבה, שיכפול ומכונות דפוס): מכתבים, עיתונים וספרים וסרטי הקלטות שמע ווידאו, ובסוגות רבות: תצלומים (כ-35,000), דגלים, סמלים, כרזות, בולים וגלויות.
רוב הפריטים הנשמרים במכון: כתבי יד ותמונות, נרשמו במאגר הממוחשב שלו, ומאותרים באמצעות מנגנון חיפוש, חלק ניכר מהם נסרק וניתן לצפות בו באתר מכון ז'בוטינסקי.
נעץ

נעץ הוא סיכה להצמדת ניירות ופיתקיות. נעץ מורכב מחוד מתכתי קטן וקצר ומראש מתכת או פלסטיק. ראש הנעץ צבוע לעיתים בצבעים שונים. נעצים מצויים בעיקר בשימוש משרדי אך משמשים גם מורים ותלמידים.
נעצים משמשים לרוב להצמדת מוצרי נייר, אם כי עשויים לשמש להצמדת עצמים רכים או קלי משקל מחומרים נוספים (למשל: בד, פלסטיק). נעצים מיועדים להצמדה ללוחות מודעות העשויים מחומרים רכים (כגון עץ, שעם, סוגי פלסטיק שונים), אך יכולים לשמש אפילו להצמדה לקירות גבס. ברחובות הערים נעשה שימוש בנעצים גם לשם תליית מודעות פרטיות קטנות על עצים.
הדחיפה של פארדו

הדחיפה של פארדו הייתה תמרון אווירי שבוצע על ידי קפטן בוב פארדו (באנגלית: John R. "Bob" Pardo) וסרן סטיב ויין במטרה לדחוף את מטוס הפנטום של בן הזוג שלהם שנפגע קשות במסגרת מבצע רעם מתגלגל במהלך מלחמת וייטנאם.

היסטוריה

מבנה של זוג מטוסי פנטום F-4D מטייסת הקרב 433 של כנף הקרב 8 בבסיס אובון של חיל האוויר התאילנדי המלכותי ונשלח לתקיפת מפעל פלדה בצפון וייטנאם, צפונית להאנוי במרץ, 1967. הטייסים במבנה היו קפטן בוב פארדו שטס יחד עם סרן סטיב ויין ובן המבנה שלו קפטן ארל אמאן, שטס יחד עם סרן רוברט יוטון.
ב-10 במרץ 1967, השמים היו נקיים לטובת ביצוע יעף הפצצה, אך שני מטוסי הפנטום F-4 2 נפגעו מאש נ"מ. המטוס של אמאן ספג את הפגיעה הקשה יותר. מכל הדלק שלו נפגע והוא החל לאבד דלק במהירות. לא היה לו מספיק דלק כדי לבצע תדלוק אווירי מעל לאוס.
כדי למנוע את נטישתם של אמאן ויוטון מעל שטח אויב, פארדו החליט לנסות לדחוף את המטוס. ראשית, ניסו פארדו וויין לדחוף את המטוס באמצעות תא המצנח של המטוס הפגוע, אך זרימה טורבולנטית חיבלה במאמציהם.
בניסיון השני, פארדו וויין ניסו להשתמש בוו העצירה של אמאן כדי לדחוף את המטוס. הפנטום עוצב במקור כמטוס של חיל הים, כך שהיה מצויד בוו עצירה כבד על מנת לנחות על נושאות מטוסים. אמאן הוריד את וו העצירה שלו ופארדו טס מאחוריו עד שהוו היה מול החלק הקדמי של החופה של פארדו. אמאן כיבה את שני מנועי ה-J79 שלו. פעולת ההצלה צלחה - שיעור השקיעה פחת משמעותית. על פארדו היה להמשיך ולייצב את מיקום מטוסו, כאשר וו העצירה החליק מהחופה בכל 15 עד 30 שניות. בנוסף, פארדו התמודד עם אש באחד ממנועיו שלו ולבסוף כיבה אותו. במשך 10 הדקות שנותרו לטיסה, פארדו השתמש במנועו היחיד כדי להנמיך באיטיות את שני המטוסים.
המטוסים הגיעו למרחב האווירי של לאוס בגובה 6,000 רגל (1,800 מטר), כאשר הדלק הולך ואוזל מהמטוס של פארדו הדוחף את מטוסו של אמאן לאורך כמעט 88 מייל. בפוטנציאל הנוכחי, נותרו להם כ-2 דקות טיסה. הצוותים בשני המטוסים נטשו את מטוסיהם בבטחה, התחמקו מלכידה מעל שטח אויב ונאספו על ידי מסוקי חילוץ.
בתחילה, פארדו וויין ננזפו על כך שלא הצילו את מטוסם. אולם ב-1989, הצבא בחן מחדש את המקרה והעניק לפארדו ולוויין את עיטור כוכב הכסף על הפעולה, יותר משני עשורים לאחר שארעה.
הוראת שעה

הוראת שעה היא חיקוק שתוקפו הוגבל בזמן מראש. זאת, להבדיל מיתר החוקים והתקנות, שעומדים בתוקף כל עוד לא בוטלו או תוקנו.

היסטוריה

הוראת השעה הראשונה בישראל נקבעה בחוק המעבר (הוראת שעה), התש"ט-1949, שנחקק ב-6 באפריל 1949, ובו נקבע כי סמכויותיו של הנשיא יועברו ליושב ראש הכנסת בעת שהוא שוהה בחו"ל. מילוי מקומו של הנשיא טרם הוסדר אותה שעה, ומאחר שהנשיא עמד לצאת לחו"ל, נוצר צורך בהסדרת הנושא. מאוחר יותר נקבעו ההוראות בדבר מילוי מקומו של נשיא המדינה בחוק רגיל, וכיום הן מעוגנות בחוק יסוד: נשיא המדינה.
בדרך כלל, הליך חקיקתה של הוראת שעה אינו שונה מהליך החקיקה הרגיל: חוק שהוא הוראת שעה נחקק ככל חוק אחר, ותקנות שהן הוראות שעה מותקנות ככל תקנה אחרת. עם זאת, במספר חוקים נקבעו מנגנונים שמאפשרים את הארכתם בדרכים אחרות. בחוק טל ובחוק האזרחות והכניסה לישראל נקבע מנגנון שאפשר את הארכת הוראת השעה בצו באישור מליאת הכנסת. תוקפם של חוקים אלה אכן הוארך בדרך זו, ואולם כשרצתה הממשלה להכניס תיקונים בחוק האזרחות והכניסה לישראל במסגרת הארכת הוראת השעה, היה עליה לעשות זאת בהליך החקיקה הרגיל. מנגנון אחר נקבע בחוק פיקוח אלקטרוני על משוחררים בערובה ומשוחררים על-תנאי ממאסר (הוראת שעה), ולפיו השר לביטחון הפנים יכול היה להאריך את תוקפה של הוראת השעה בצו באישור ועדת המדע והטכנולוגיה. מאחר שההליך היה חריג, נקבע כי ניתן להאריך בדרך זו את תוקפה של הוראת השעה רק פעם אחת, ולתקופה שלא תעלה על שנה. הארכת החוק בפעם השנייה הייתה בהליך חקיקה רגיל.

תקופת תוקפה של הוראת שעה

מעצם טיבה של הוראת שעה, תקופת תוקפה היא חודשים ספורים או שנים ספורות. עם זאת, כמה מהוראות השעה בישראל נשארו בתוקף במשך שנים רבות. כך, למשל, הוראת השעה המעמידה את תקופת השירות בצה"ל של גברים על 3 שנים, שנכנסה לתוקף ב-18 ביוני 1995, והוארכה לאחר מכן 14 פעמים, עד לביטולה בשנת 2013.
לעיתים פוקע תוקפה של הוראת שעה, וכעבור זמן מה הוא מוארך למפרע ממועד הפקיעה. מצב זה, הנובע מטיפול לקוי בהארכת התוקף של הוראת השעה, גורם לחוסר בהירות בתקופה שבין פקיעת התוקף לבין הארכתו, מפני שלא ברור האם המחוקק החליט בפירוש שאין לו עניין יותר בהוראת שעה זו, או שבכוונתו להאריכה.
פאולין וואן דן דרייש

קריירה מחקרית

וואן דן דרייש סיימה את התואר הראשון שלה במדעים בשנת 1961 ואת התואר השני באותו תחום שנתיים לאחר מכן, את שני התארים עשתה ב"אימפריאל קולג". את הדוקטורט שלה הגישה בשנת 1964 באוניברסיטת-קולג' ווילס אבריסטוואט  (University College of Wales Aberystwth).
היא הצטרפה לאוניברסיטת וויקטוריה ב-1965 וקבלה את התואר פרופסורית במחלקה למתמטיקה והסתברויות בשנת 1983. כמו כן, היא השתייכה למחלקת מדעי המחשב באותה אוניברסיטה ושימשה כגשר בין שתי המחלקות.

אחרי הפרישה

וואן דן דרייש פרשה בשנת 2006 אחרי יותר מ-40 שנות מחקר וחינוך במסגרת האוניברסיטה אך המשיכה לתרום ולהיות מדריכה במרכז לביולוגיה מתמטית מאז הקמתו בשנת 2007.
היא שירתה בין מנהלי CMS (ארגון מתמטיקאים קנדים) והייתה המנהלת הראשית של CAIMS. בנוסף היא הייתה עורכת של עיתון SAIM (the Society for Industrial and Applied Mathematics) הקנדי העוסק במתמטיקה שימושית.

פעילות מחקרית

ההשפעה העיקרית של וואן דן דרייש על המתמטיקה הביולוגית הייתה פיתוח שיטות חדשות לחקר דינמיקה של מחלות. היא פיתחה כלים לניתוח תוצאות של התפרצות מחלות. הכלים יכולים להסיק דברים רבים על התפשטות המחלה, רמת הזיהום והכחדת המחלה. דבר זה השפיע באופן כמעט ישיר על פיתוח תרופות.
חוקרים משתמשים בשיטות אלו על מנת לחקור מחלות כלל עולמיות ובתוכן שפעת, שחפת ואיידס.
בנוסף לזאת היא תרמה תרומה משמעותית ללימוד אלגברה ליניארית ובפרט מטריצות לא שליליות, פירוק מטריצות לגורמים, יציבות המטריצות, תורת ההפרעות, אלגברת מקסימום ומטריצות M.
דיתה פרח

ילדות ורקע משפחתי

יהודית (דיתה) פרח נולדה בבית-החולים הדסה בחיפה בשנת 1924 (עם תאומתה שיה בן-נון, לימים אשתו של יוחאי בן-נון) ליונה ויצחק בן-יעקב, ממייסדי דגניה א'. האם, יונה לבית גרינשפון, ילידת אודסה, הייתה אשת חינוך בתנועה הקיבוצית. האב, יצחק בן יעקב, היה ממייסדי התעופה העברית וממקימי חברת 'אווירון', והקים עם דב הוז את ענף התעופה בהגנה. שניהם נִספו בתאונת דרכים, ועל שמם נקראים שדה דב בתל אביב ושדה התעופה בן יעקב במחניים בגליל העליון.

שירות בפלמ"ח

בשנת 1943 התגייסה דיתה פרח לשירות בפלוגה א' בפלמ"ח. היא נטלה חלק פעיל בחיי הפלוגה ועסקה בקשר. בנוסף עברה קורס טיס. אימוני הטייס נערכו בקלוב התעופה ברמלה. עם סיום הקורס הוסמכה דיתה פרח כטייסת, והשתייכה למחלקת הטיִס של הפלמ"ח.
דיתה פרח השתחררה ב-1945 מהפלמ"ח.

פעולותיה ככוריאוגרפית

לאחר הקמת המדינה פרח למדה, חיברה יצירות מחול, וכתבה תנועה לתיאטרון "הקאמרי".
היא השתתפה כרקדנית במשלחת של מדינת ישראל לפסטיבל הבין-לאומי של הנוער הדמוקרטי בבודפשט ב-1949, שבסיומו הופיעה המשלחת במחנות העקורים של היהודים ניצולי השואה באוסטריה ובאיטליה.
בשנת 1957 יצאה דיתה פרח ככוראוגרפית של משלחת צעירי קיבוצים לפסטיבל הנוער הבין לאומי במוסקבה. הייתה זו הופעה ראשונה של משלחת אמנים ממדינת ישראל מעבר למסך הברזל, והיא חוללה התרגשות אדירה וחסרת תקדים בקרב יהדות הדממה בכל עיר שבה הופיעה המשלחת.

פעילותה בקיבוץ בית השיטה

פרח הייתה שותפה במשך שנים רבות ליצירה התרבותית שנרקמה בבית-השיטה ובתנועה הקיבוצית.
כמו כן, בהיותה חברה בבית השיטה, תרמה לקיבוץ דרך מילוי תפקידים שונים, כגון מזכירה, מרכזת משק צריכה וחברת מזכירות.

שימור מורשת הפלמ"ח

בשנת 1984 הקימו אנשי הפלמ"ח את עמותת דור הפלמ"ח, שנועדה להקים את בית הפלמ"ח ולהנחיל לציבור את מורשת אנשי הפלמ"ח.
כחלק מפעילות העמותה, יזמה פרח את הקמת ארכיון התצלומים של הפלמ"ח - "אוצר תמונות הפלמ"ח", והחלה בהקמתו. היא אספה את התמונות ואת התצלומים בקופסאות קרטון שהיו בבית השיטה. לאחר חנוכת בית הפלמ"ח בתל אביב, האוסף עבר למבנה ייחודי משלו. המיזם של פרח הפך למבצע נרחב, החובק את כל יחידות הפלמ"ח ומתעד בתצלומים את תרומת הפלמ"ח למדינה.
בשנת 2007 הוענק לדיתה פרח פרס יגאל אלון על מיזם "אוצר תמונות הפלמ"ח".

חיים אישיים

פרח התחתנה עם זלמן פרח, ממנו התאלמנה ב-1989. בנם הבכור נולד בדגניה א' והשניים עברו בשנת 1946 לבית השיטה, שם הקימו את ביתם. במהלך השנים נולדו לשניים שני בנים ושתי בנות.
בנם הבכור, יצחק פרח, נפצע קשה בשנת 1968 בעיצומה של מלחמת ההתשה בעלותו על מוקש בבקעת הירדן בעת שירותו במילואים, וכעבור שנה וחצי נהרג בתאונה במהלך תקופת שיקומו.
פרח נפטרה בבית השיטה ב-22 בנובמבר 2017.
פוקס ניוז

היסטוריה

הערוץ הושק ב-7 באוקטובר 1996 על ידי איל התקשורת רופרט מרדוק, שמינה את יועץ התקשורת הרפובליקני רוג'ר איילס לנשיא החברה (1996–2016). רשת החדשות התבלטה יותר ויותר לקראת המילניום, כשהיא מכרסמת באחוזי הצפייה של רשת CNN. בדצמבר 2001 שידר הערוץ תחקיר, בן שלושה חלקים, שהתיימר לחשוף "פעולות ריגול ישראליות בארצות הברית". בתחקיר העלו חשדות לדליפת מידע ביטחוני רגיש של ארצות הברית באמצעות מוצרים שסיפקו החברות הישראליות קומברס ואמדוקס.
מאז 2002 מדורג הערוץ במקום הראשון מבחינת אחוזי צפייה מבין כלל ערוצי החדשות בטלוויזיה בכבלים בארצות הברית.

אופי הערוץ

פוקס ניוז נחשב לערוץ הדוגל בערכים שמרניים. חלק ממבקריו של הערוץ טוענים כלפיו כי הוא משמש שופר של המפלגה הרפובליקאית. הערוץ מכחיש כל הטיה בדיווחי החדשות שלו וטוען כי שאר התקשורת היא זו שנוטה פוליטית לערכי המפלגה הדמוקרטית. סיסמתו של הערוץ היא: "Fox News - Fair and Balanced" ("פוקס ניוז - הוגן ומאוזן"), סיסמה נוספת של הערוץ היא: "We Report, You Decide" ("אנחנו מדווחים, אתה מחליט").

שערוריות הטרדות מיניות בערוץ

נשיא הרשת מאז היווסדה, רוג'ר איילס, נאלץ לפרוש ביולי 2016 בעקבות תלונה על הטרדה מינית שהגישה נגדו מגישה לשעבר בערוץ, גרטשן קרלסון, שבה היו מעורבות גם נשים נוספות, מה שגרר בהמשך גם לפיטוריו של ביל אוריילי וכן לחקירות פדרליות נגד החברה, לצד מאמצים לשינוי תרבות זו בפוקס. אוריילי, שתוכניתו הייתה הנצפית ביותר ברשת, פוטר עקב תלונות כי הטריד מינית 5 נשים.
החברה נמצאת תחת שתי חקירות פדרליות בנוגע להאשמת טיוח תלונות על הטרדות מיניות שבוצעו על ידי הנשיא שלה לשעבר, רוג'ר איילס.

הפולמוס על האובייקטיביות של הערוץ

בארצות הברית מתקיים דיון ער בשאלת האובייקטיביות והגינות הסיקור העיתונאי של הערוץ.
בשנת 2003, פרסם העיתונאי אל פרנקן, שלימים הפך לסנאטור מטעם מדינת מינסוטה, ספר בשם "Lies and the Lying Liars Who Tell Them: A Fair and Balanced Look at the Right", אשר מותח ביקורת חריפה ביותר על רשת פוקס המתיימרת להציג נקודת מבט מאוזנת אך בפועל, לטענת פרנקן, מהווה כלי תעמולה בידי המפלגה הרפובליקנית. בעקבות פרסום הספר נקלע פרנקן לעימות מילולי עם המנחה המוביל של החברה באותו זמן, ביל אוריילי. רשת פוקס תבעה את פרנקן ואת הוצאת הספרים בתואנה כי הסלוגן "Fair and Balanced" המופיע גם בשמו של הספר, מוגן בזכויות יוצרים. תביעה זו נדחתה על הסף בידי בית משפט מחוזי בארצות הברית.
בשנת 2004 יצא סרט דוקומנטרי בשם "מחוץ לפוקוס" (במקור: "Outfoxed") של הבמאי רוברט גרינוולד אשר הציג טענות דומות לאלה שעלו בספרו של פרנקן, שאף התראיין במסגרת הסרט. עוד הופיעו בסרט עובדים רבים ברשת פוקס אשר העידו כי התמיכה הברורה של רשת פוקס ניוז בממשלו של הנשיא בוש הייתה מודעת לחלוטין ומתוך רצון לסייע לממשל בוש ולהתנגד ליריביו הדמוקרטים. כל זאת, לטענת גרינוולד, בהנחייתו הישירה של רופרט מרדוק הרפובליקני ושל מנהלי הערוץ.
אקספלויט

אקספלויט (Exploit) הוא קטע תוכנה או מידע המנצלים פרצת אבטחה או באג בתוכנה או בחומרה. מטרת האקספלויט היא לשנות את ההתנהגות המתוכננת של הרכיב עליו הוא מופעל בהתאם לצורכי המפעיל ולרצונותיו. שימוש באקספלויטים נפוץ על ידי האקרים למטרות הפעלת קוד תוכנה זדוני (לדוגמה, התקנת נוזקה), הסלמת הרשאות, התקפות מניעת שירות - ההופכות את המכשיר לכלי תקיפה בעצמו, ועוד.

כתיבה

אקספלויטים נכתבים ברחבי העולם בידי האקרים בעלי ידע בשפות תכנות שונות, ובחלק מהמקרים הם ניתנים להורדה חופשית ברשת האינטרנט באתרים ייעודיים לנושא. באתרים האלה קיימים בדרך כלל הסברים על מטרת האקספלויט ואופן הרצתו, עניין המייתר במידת מה את הצורך בידיעת שפות תכנות כדי לבצע התקפות האקינג אלו. לכתיבת האקספלויט ולפרסומו קודם מחקר שתכליתו מציאת חולשה באופן הפעולה של המערכת הרצויה, אשר מאפשרת לנצל אותה לצורכי התוקף.
במקרים מסוימים, בעת פרסומו האסקפלויט ינצל חולשת Zero-Day. במקרים כאלה הוא עלול להוות סיכון גבוה על המערכות הרלוונטיות, מכיוון שטרם הופץ עבורו טלאי מתאים.
קו (שווייץ)

ניצולי "רכבת קסטנר" בקו

המלונות של קו, שהתרוקנו מתיירים ופשטו את הרגל במהלך מלחמת העולם השנייה, שימשו את השלטונות השווייצריים לשיכון פליטים ושבויי מלחמה של בעלות הברית שהצליחו להימלט לשווייץ. מדצמבר 1944 ועד יולי 1945 שוכנו שם ניצולי "רכבת קסטנר" שהגיעו לשווייץ. רובם במה שהיה מלון "קו פלס" והדתיים במה שהיה מלון "רגינה".
בשנת 1999 הוצב במקום לוח זיכרון "לזכר הפליטים היהודיים ששוכנו כאן במהלך מלחמת העולם השנייה ולזכר היהודים שגורשו חזרה מהגבול השווייצרי".
אלי ישי

קורות חייו

ישי נולד בירושלים, שני מתוך שמונת ילדיהם של איווט-פורטונה וציון ישי, שעלו מתוניסיה. בנעוריו למד בישיבות חורב, "פורת יוסף" בירושלים וישיבת הנגב בנתיבות. בשנים 1980–1983 שירת בצה"ל תחילה כטנקיסט ולאחר מכן כמש"ק דת ביחידת התובלה בבית נבאלא. לאחר שירותו הצבאי למד מסגרות ועבד במוסך כרתך ומסגר.
הוא נשוי לציפי משנת 1982, אב לחמישה וגר בשכונת הר נוף בירושלים.

קריירה פוליטית

ישי החל את דרכו הפוליטית בשנת 1984 כעוזר נציג ש"ס במועצת עיריית ירושלים, נסים זאב במקביל לעבודתו במוסך. בשנים 1987- 1988 כיהן כחבר מועצת העירייה. בשנת 1988 מונה לעוזר שר הפנים אריה דרעי, וכיהן בתפקיד זה עד שנת 1990. לאחר מכן מונה למזכ"ל ש"ס וכיהן בתפקיד זה עד 1996, כמו גם כראש המחלקה המוניציפלית בש"ס. בין השנים 1994–1996 כיהן כמנכ"ל "אל המעין", רשת החינוך של התנועה.
בשנת 1996 נבחר לכנסת מטעם ש"ס ומונה לשר העבודה והרווחה בממשלת נתניהו. ב-1999, לאחר פרישת אריה דרעי מהחיים הפוליטיים עקב הרשעתו בפלילים, מונה ליו"ר ש"ס.
ביולי 2000 הוביל את ש"ס לפרישה מהממשלה עקב ועידת קמפ דייוויד. במרץ 2001 מונה לסגן ראש הממשלה ושר הפנים בממשלת שרון הראשונה. במאי 2002 עורר משבר קואליציוני עם הצבעת מפלגתו נגד תוכנית "חומת מגן כלכלית". ככל שרי ש"ס הוא פוטר והושב לתפקידו שבועיים מאוחר יותר.
בבחירות לכנסת השש עשרה במרץ 2003, בפעם הראשונה שישי הוביל אותה בבחירות, נפלה ש"ס מ-17 מנדטים ל-11 מנדטים. אחרי הבחירות נותרה ש"ס באופוזיציה, בעת שיריבתה הפוליטית הבולטת, מפלגת שינוי, זכתה בתיקים החשובים ביותר לש"ס.
ב-2006 הוביל ישי את ש"ס ל-12 מנדטים. עם הצטרפותו לקואליציה של ראש הממשלה אהוד אולמרט, התמנה לסגן ראש הממשלה ושר התמ"ת. בתפקידו זה ביטל את תוכנית מהל"ב והחליפה בתוכנית אורות לתעסוקה, והקים את הרשות לסחר הוגן.
ישי תמך במספר מבצעים צבאיים והתבטא בעד הרחבתם. במהלך מבצע עופרת יצוקה אמר: "יש צורך להפציץ אלפי בתים בעזה, להחריב את עזה. פשוט כך. רק ככה החמאס יבין שנגמרו המשחקים והשקט יחזור לאזור".
עם הצטרפותה של ש"ס לממשלת הליכוד בראשות נתניהו בשנת 2009 מונה ישי לשר הפנים. בתפקיד זה פעל לגירושם של עובדים לא חוקיים מישראל וכנגד ההסתננות מאפריקה לישראל. נמתחה עליו ביקורת ציבורית עקב אחריותו על שירותי הכבאות וההצלה אשר התקשו להתמודד עם שריפת הענק בכרמל בשנת 2010. לאחר שנתבקש לחקור את העניין על ידי ממשלת ישראל, קבע מבקר המדינה כי ישי נושא באחריות מיוחדת לכשלים שנמצאו במערך שירותי הכבאות וההצלה בישראל.
באוקטובר 2012, לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה, חזר אריה דרעי להנהגת ש"ס, לצדם של אלי ישי ואריאל אטיאס, אך ישי מוקם במקום הראשון ברשימת מועמדי המפלגה לכנסת. במאי 2013 מונה דרעי ליו"ר תנועת ש"ס, ובעקבות זאת התפתח משבר בין השניים.

הקמת מפלגת יחד-העם איתנו

בדצמבר 2014, ערב הבחירות לכנסת העשרים, שהיו הבחירות הראשונות לאחר פטירתו של הרב עובדיה יוסף, הכריז ישי על הקמת מפלגת "יחד - העם איתנו", המפלגה רצה ביחד עם מפלגת "עוצמה יהודית". הרשימה המשותפת קיבלה 2.97% מהקולות הכשרים ולא עברה את אחוז החסימה. ישי הודיע שהמפלגה תמשיך בפעילות חוץ פרלמנטרית. בעקבות הכישלון בבחירות ואי קבלת מימון מפלגות שקעה המפלגה בחובות כבדים, שלחלקם ערב ישי.
באפריל 2017 הודיע הרב מאיר מאזוז על פתיחת ההתפקדות למפלגת יחד לקראת פריימריז.

ב-2017 החל ישי לייעץ לחברת ההיסעים "ריידר".
בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2018 הכניסה מפלגת יחד 26 מנציגיה למועצות הרשויות המקומיות, חלקם ברשימה עצמאית וחלקם ברשימות משותפות.
לקראת הבחירות לכנסת ה-21 הגיש ישי את רשימת יחד בראשותו, אך בהמשך פרש והודיע על תמיכה ברשימת יהדות התורה.
ארי הרו

ביוגרפיה

הרו נולד בבברלי הילס, לוס אנג'לס, ילדם השני של זוג יהודים אמריקאים דתיים. הוריו, גלנדה וד"ר אד הרו נפגשו בבני עקיבא. לאחותו הגדולה בת' יש תסמונת דאון. בנוסף לה, יש להרו שני אחים ביולוגיים וכן שלושה אחים שהוריו אימצו במהלך השנים. משפחת הרו עלתה לישראל בשנת 1985, כשהוא היה בן 12, ואחרי כחצי שנה במרכז קליטה עברה לגור בגינות שומרון. הוא למד בישיבה התיכונית בקרני שומרון ולאחר מכן בישיבת הכותל. שירת בצה"ל בחטיבת גולני ואחר כך חזר לארצות הברית, שם למד וקיבל תואר ראשון בפסיכולוגיה בברוקלין קולג', אוניברסיטת העיר ניו יורק. אחר כך למד וקיבל תואר שני במדע המדינה באוניברסיטת תל אביב.

קריירה

בשנת 2002, בהיותו בן 29, החל לשמש כיועצו של בנימין נתניהו לקשרי חוץ והממונה על גיוס תרומות בחו"ל. חזר לארצות הברית, ובין השנים 2003 ל-2006 היה מנכ"ל ארגון ידידי תנועת הליכוד שם. ביולי 2007 חזר לישראל ומונה ליועצו של נתניהו לענייני חוץ. בפברואר 2008 מונה כמנהל לשכתו של נתניהו, בעקבות פרישת המנהלת הקודמת, איילת שקד. שימש בתפקיד עם כניסתו של נתניהו למשרד ראש הממשלה ופרש ממנו בתחילת 2010, מסיבות בריאותיות (מחלת לב). בתקופת עבודתו כמנהל לשכת נתניהו נחשב כרב השפעה וכמי שהצליח לרכך במידה רבה את החיכוכים האישיים ששררו בלשכת נתניהו עד הגיעו.
במרץ 2010 הקים חברה פרטית לייעוץ ולפיתוח עסקי בשם "3H גלובל". בספטמבר 2013, לקראת מינויו לראש הסגל במשרד ראש הממשלה, חתם הרו על הסכם ניגוד עניינים שבו התחייב להתנתק מהחברה.
במרץ 2014 מונה לראש הסגל במשרד ראש הממשלה, במקומו של גיל שפר שפרש והחל מספטמבר 2014, עת הודיע אייל חיימובסקי על פרישה, שימש גם כממלא מקומו של מנהל לשכת נתניהו. 
בינואר 2015 עזב את לשכת ראש הממשלה, ועבר לעבוד במטה הבחירות של הליכוד. 
הרו הוא תושב העיר מודיעין, היה נשוי לנעמי, ממנה התגרש ב-2017, ואב לארבעה ילדים. מאורס לטליה פולק.

הסתבכות בפלילים

קטע זה עוסק באירוע אקטואלי או מתמשך. הנתונים בנושא זה משתנים במהירות, ועל כן ייתכן שהם חלקיים, לא מדויקים או לא מעודכנים.
בדצמבר 2015 נחקר בחשד שפעל בניגוד עניינים בזמן שהועסק בלשכת נתניהו וביולי 2016 נחקר שוב. בפברואר 2017 הודיעה המשטרה כי התגבשה נגדו תשתית ראייתית לשוחד, קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות, קשירת קשר לפשע והלבנת הון. באוגוסט 2017 חתם על הסכם עד מדינה בתיק 1000 ותיק 2000, במסגרתו יורשע בהפרת אמונים, ייענש בעבודות שירות למשך חצי שנה וייקנס ב-700 אלף ש"ח. בפברואר 2018 דווח כי הרו יעיד נגד נתניהו גם בתיק 4000.
נביעות (יישוב)

הקמת היישוב

סקר קרקע שבוצע במחצית השנייה של 1970 מצא שבאזור נוייבה יש כ-3000 דונם המתאימים לחקלאות ושניתן להפיק מליון קוב מים לשנה. ההתעקשות על הקמת מושב במקום נבעה מההנחה שיהודים לא יסכימו לגור במקום כה מרוחק אלא אם תהיה קהילה של לפחות 60-80 אנשים.
בתחילת 1971, הוקמה נביעות  ליד הכפר הבדואי נואיבה על ידי תנועת המושבים. היישוב יועד להתפרנס מחקלאות ימית, תיירות, שירותי דרך ושמירה על שמורת הטבע באזור. 11 מתיישבים ראשונים הגיעו למקום באמצע פברואר. אולם לאחר כשישה שבועות, בהם התקלקל ציוד רב ונוצרו סכסוכים בין המוסדות המיישבים והמתיישבים, עזבו המתיישבים את המקום. ניסיון שני להקים את המושב התבצע באוגוסט 1971. המתיישבים התגוררו במחנה עבודה של סולל בונה שהוקם עבור העובדים שסללו את הכביש בין אילת לשארם א-שייח ופתחו במקום מזנון ותחנת דלק. קידוח של "החברה המאוחדת לקידוח" גילה במקום מים. בתחילת ינואר 1972 ציינו המתיישבים את היותם מושב שיתופי. עד אז, הוקם במקום חוף רחצה ועובדו 20 דונם גידולי חורף. כן הוחל בהסבת המבנים של מחנה העבודה לכפר נופש. באותו חודש חובר המושב לרשת הטלפון הישראלית. הקרן הקיימת חפרה ליד המושב תעלת ניקוז של מי שטפונות, למנוע משטפונות לפגוע במושב, אולם העבודות לא הושלמו ובנובמבר 1972 פרץ שטפון אדיר את סוללת העפר שהגנה על גן הירק של המושב והרסו. במאי 1973 עובדו במקום 80 דונם של ירקות שהודות להבשלה מוקדמת השיגו מחירים נאים. באפריל 1975 התגוררו במושב 20 משפחות. נבנו אז 40 בתי קבע בתקווה להגעת עוד מתיישבים.
החקלאות במקום כללה ירקות: עגבניות, מלפפונים, פלפלים וחצילים, ופירות סובטרופיים: אננס, מנגו ופפאיה. כן גודלו במקום מלונים, שבגלל תנאי האקלים במקום יוצאו החל מינואר.
על פי דו"ח שהוכן עבור הסנאט של ארצות הברית ב-1977, נמנו במושב 150 תושבים.

פינוי

עם חתימת הסכם השלום בין ישראל למצרים ב-1979 בחנו המתיישבים את האפשרות לעבור לאשקלון, אך לבסוף הגיעו מתיישבי נביעות להסכמה על העתקת המושב לחוף הצפוני של הכנרת, אולם רק חלק מהתושבים בחרו באופציה זאת. משרד האוצר טען שאין לו כסף להעתקה, אך ראש הממשלה מנחם בגין תמך בדרישת המתיישבים ונמצא תקציב ראשוני להעתקת המושב, למרות שרק 20 משפחות מהמושב החליטו לעבור ליישוב החדש. היישוב חיפש משפחות נוספות ממפוני סיני שיצטרפו אליו בנקודה החדשה. חברי היישוב שלא תמכו במעבר פתחו ביוזמה בינלאומית בקרב אמנים בעלי שם, שמטרתה להשאירם במקום מגורם. בין החותמים על העצומה שהפיצו דון מקלין. עד תחילת 1987 קיבלו 95% ממתיישבי המושב פיצויים. בעקבות הפינוי, קיבלה כל אחת מ-36 המשפחות במושב פיצוי של כ-373,000 דולר. 
היישוב המשיך לפעול ולהפעיל את כפר הנופש עד פינויו ב-1982. משקיעים שונים התעניינו בקניית נכסי המושב ואלו נמכרו לבסוף באמצעות המדינה.
מקדם (מתמטיקה)

כימיה

בנוסחה כימית, המקדם הוא מספר המייצג כמה מולקולות (או אטומים) מכל סוג משתתפים בתהליך. דוגמה: בנוסחה  המספר 2 לפני  (מולקולת מימן) ולפני  (מולקולת מים) הם מקדמים סטויכיומטריים.
Wolves

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי סלינה גומז, מרשמלו, אנדרו וואט, אלי טמפוסי, בריאן לי, לואי בל וקארל רוזן והופק על ידי מרשמלו, וואט, בל ולי. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לשיר את מעמד הפלטינה על סך מכירות של כמיליון עותקים בארצות הברית.
בנוסף לכך, הועלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.

וידאו קליפ

תחילה, העלתה סלינה גומז לערוץ היוטיוב שלה ב-25 באוקטובר 2017, את הקליפ הוויזואלי של השיר. הוא זכה להצלחה רבה כאשר צבר 130 מיליון צפיות בסך הכל. בהמשך, העלתה את הקליפ השיווקי של השיר אשר צבר 16 מיליון צפיות.
לבסוף, ב-2 בנובמבר 2017, פרסמה גומז את הקליפ הרשמי של השיר. בתחילת הקליפ, ניתן לראות את גומז, כאשר היא מהלכת בתוך מקלחות של בריכת שחייה. לאחר מכן, מצלמת אבטחה מכוונת אליה והיא מתחילה לשיר. בהמשך, ניתן לראותה הולכת במסדרון בריכת השחייה. לאחר מכן, היא מחליפה את בגדיה ומתהלכת על שפת בריכת השחייה. בסוף הקליפ, ניתן לראותה בתוך בריכת השחייה ואת ראשו של מרשמלו שוקע בקרקעית שלה.