google/wiki40b huggingface dataset:
זרם בוקע (גלי מים)

זרם בוקע (באנגלית: Undertow) הוא מונח באוקיינוגרפיה פיזיקלית לתיאור זרם תת-מימי ממוצע שנע אופשור (offshore), כלומר החוצה מהחוף, כאשר גלים מגיעים לחוף. הזרם הבוקע הוא מאפיין הכרחי ואוניברסלי של התנהגות שדה הזרימה בסמוך לחוף: זהו זרם חזרה המקזז את זרם האונשור (זרם אל החוף) המושרה על ידי גלים בשכבת המים העליונה. מהירויות הזרימה של הזרם הבוקע הן בדרך כלל חזקות ביותר באזור הגלישה (surf zone),  כאשר המים רדודים והגלים גבוהים אודות לתהליך ההחפה שעברו.
בשימוש הנפוץ, במונח "זרם בוקע" נעשה לפעמים שימוש מוטעה כדי להתייחס לזרמי סחף (rip currents). זרם בוקע נוצר בכל מקום בתחתיתם של גלים שמתקרבים לחוף, בעוד שזרמי סחף הם זרמי אופשור מקומיים צרים הנוצרים במקומות ספציפיים לאורך החוף. שלא כמו זרמים בוקעים, זרמי סחף הם חזקים יותר בפני המים מאשר בסמוך לקרקעית.

תיאור

"זרם בוקע" הוא זרם אופשור יציב, הנוצר מתחת לגלים בסמוך לחוף. מבחינה פיזיקלית, בסמוך לחוף, שטף המסה שמשרים הגלים בין שיא לשפל הוא לכיוון אונשור. הובלת המסה הזו מתרחשת בעיקר בחלק העליון של השכבה הגלית, ודועכת מהר עם העומק. כדי "לפצות" על כמות המים המועברת אל החוף, זרם אופשור ממוצע מסדר שני (כלומר פרופורציונלי למשרעת הגל בריבוע) מתפתח בחלק העמוק יותר של השכבה הגלית. זרם זה, הזרם הבוקע, משפיע על הגלים בכל מקום בסמוך לחוף, שלא כמו זרמי סחף הממוקמים במיקומים מסוימים לאורך החוף.
במונח "זרם בוקע" נעשה שימוש במאמרים מדעיים העוסקים באוקיינוגרפיה של חופים. ההתפלגות של מהירויות הזורם בזרם הבוקע היא חשובה שכן היא משפיעה באופן חזק על תהליכי הובלת המשקעים שמתרחשים בחוף. ממש לפני הגעת הגלים לאזור הגלישה (ומחוצה לו) ישנו זרם אונשור סמוך לקרקעית הנגרם מהאפקט של סחיפת סטוקס. בתוך אזור הגלישה, זרמים בוקעים חזקים מייצרים זרמי אופשור סמוכים לקרקעית. הזרמים המנוגדים הללו עשויים להביא ליצירת שרטונים היכן שהזרמים מתכנסים - בסמוך לנקודת השבירה של הגלים (או קרוב אליה - איפשהו באזור הגלישה), שמייצגת את נקודת המפנה בכיוון הזרימה הממוצעת.
אבגני רטנר

קורות חיים

רטנר נולד בציריך שבשווייץ לזוג סטודנטים יהודים רוסים שלמדו שם רפואה. עם סיום הלימודים ב-1913 חזרה המשפחה לרוסיה. ב-1914, כשהיה בן 5, התייתם מאמו. במלחמת העולם הראשונה שימש אביו רופא צבאי, והמשפחה נדדה ברחבי רוסיה ביחד עם האב.
בשנת 1922, בהיותו בן 13, עלה לארץ ישראל עם סבו. אביו הקומוניסט נשאר ברוסיה, והוא לא ראה אותו יותר. סבו היה פרופ' אלכסנדר איליוב, שייסד את הפקולטה לכימיה בטכניון, והמשפחה התגוררה בחיפה. בשנת 1928 סיים רטנר את לימודיו בבית הספר הריאלי, ובשנת 1932 סיים את לימודיו בטכניון, שם למד הנדסה אזרחית. בסיום לימודיו עבד במשך שנתיים כמהנדס מכונות במחלקה לעבודות ציבוריות של ממשלת המנדט הבריטי. במקביל ערך מסעות אופנוע הרפתקניים לארצות ערב, אירופה, סהרה, סודאן והודו.
בשנים 1935–1942 עבד כמהנדס מכונות בחברת הנפט העיראקית (IPC, כיום בתי הזיקוק). במקביל, החל לפעול בארגון "ההגנה" בתכנון אמצעי חבלה, והוכשר במסגרתו כטייס במטוסים קלים. כחבר הפלוגה לפעולות מיוחדות, פעל רטנר ביחידת הנדסה, ועסק בתכנון כלי לחימה, ובהם מוקש המטרייה שתכנן נגד הבריטים. בעקבות שיתוף הפעולה שהכריז דוד בן-גוריון עם הבריטים במלחמה בנאצים, נחשפו הבריטים למוקש המטרייה. בעקבות זאת הוא גויס בשנת 1942 לשורות הצבא הבריטי, ונשלח לאנגליה לבסיס המחקר ופיתוח של האדמירליות בעיר פורטסמות לעסוק בפיתוח נשק נגד צוללות. בין היתר היה מעורב בפיתוח המרגמה SQUID נגד צוללות, שפגעה קשות בצוללות הגרמניות. בשנת 1947 נקרא על ידי בן-גוריון לחזור לארץ ישראל; הבריטים סירבו לאשר לו חזרה ארצה והציעו לו נתינות בריטית. לאור זאת, רטנר התחזה כחולה סופני המבקש להיקבר בארץ ישראל. לאחר הגיעו ארצה הצטרף למחלקה המדעית של "ההגנה", היה ממייסדי חיל המדע של צה"ל והפך למהנדס הראשי של החיל. במסגרת תפקידו בחיל המדע פיתח אמצעי לחימה רבים כגון מוקשים, מרגמה 6 אינץ' ומטול כנגד טנקים. כל הכלים האלה שימשו במלחמת העצמאות.
בעקבות פיזור חיל המדע עבר לגוף המחליף, אגף מחקר ותיכון במשרד הביטחון. לאחר הקמת רפא"ל, בשנת 1958, עבר לעבוד בה ועסק בפיתוח אמצעי לחימה. ברפא"ל הקים את חטיבת החימוש, שבה שימש ראש פרויקט מרכזי. בראיון שהעניק יצחק יעקב לחוקר הגרעין הישראלי אבנר כהן ובספרו של מוניה מרדור על תולדות רפא"ל תואר רטנר כאחד האחראים על הרכבת מערכת הנשק הגרעינית של ישראל בשנות ה-60 של המאה ה-20. בגין עבודתו הוענק לו פעמיים פרס ביטחון ישראל, באחת מהן הוענק לו הפרס בשנת 1959 על פיתוח הרב-בזוקה.
בשנת 1968 השתחרר מצה"ל בדרגת אלוף-משנה, והמשיך לעבוד ברפא"ל כיועץ למנהל רפא"ל בנושאי חימוש, בתפקידו כיועץ המשיך לפתח אמצעי לחימה ולהשתתף באופן פעיל בניסויי הערכה שלהם בשדה הניסויים 'שדמה' בנגב. גם ביקש בצוואתו להיקבר שם, אך זה לא התאפשר. הוא המשיך לעבוד עד יום מותו. בצוואתו כתב שהוא מבקש שבהלווייתו לא ישתתפו יותר ממניין אנשים ומהיתר ביקש "לכבד את זכרי בעבודה מאומצת כמו בימים ההם".
רטנר הונצח במוזיאון רפא"ל הקרוי על שמו. בתו היא הרקדנית רות אשל.
בן כרמי אייזנברג

בן כרמי אייזנברג (י"ד בטבת תרנ"ב 23 בדצמבר 1891 - י"ח בטבת תר"פ 9 בינואר 1920) היה לוחם ציוני.

ביוגרפיה

בן כרמי נולד במושבה נס ציונה, בנם של בלהה ואהרן אייזנברג ואחיו של עובד אייזנברג. שמו נלקח מן הכרמים הראשונים שנטעו במושבה. למד בבית הספר הירושלמי של אגודת עזרה והרבה לטייל ברחבי מדבר יהודה.
בעת מהפכת הטורקים הצעירים נענה לקריאה לגיוס כללי והתגייס לצבא העות'מאני. התקבל לקורס קצינים והפך בסופו לקצין הטורקי העברי הראשון. השתתף במלחמת הבלקן הראשונה.
מכתביו עולה כי מעשיו נועדו לייצג את עם ישראל וארץ ישראל ולהעלות את קרנה בעיני הטורקים. במלחמת העולם הראשונה לחם בחזית הרוסית והגיע לדרגת קולונל בצבא הטורקי. למרות פציעתו בקרב ונפילתו בשבי הרוסי המשיך בפעילות למען השבויים והפך למנהיגם.
בן כרמי חלה בטיפוס הבהרות בתחילת שנת תר"פ ונפטר בבית החולים במחנה ניקולסק-אוסוריסק. בהלוויתו השתתפו יהודים ומוסלמים בני אומות שונות שחלקו לו כבוד אחרון. נרשם בספר הזהב של הקרן הקיימת לישראל.
מטאלורג מגניטוגורסק (כדורסל)

היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1989 על בסיס קבוצת כדורסל של סטודנטים מהטכניון של מגניטוגורסק (MGTU). המועדון נקרא תחילה בשם "קוואנטום" (Квант) ובמשך זמן רב הקבוצה שיחקה בליגות הנמוכות. ב-1998 הקבוצה סיימה במקום השלישי בליגת המשנה הרוסית, מה שהעניק לה את הזכות לשחק בליגת העל, אבל אחרי עונה אחת חזרה לליגת המשנה, שם לאחר שנה שוב העפילה לליגה הבכירה אך גם שם אחרי עונה אחת ירדה לליגת המשנה, אך הפעם נותרה בה עד עונת 2011/2012.
בתחילת 2011, הספונסר הראשי, מפעלי הפלדה של מגניטוגורסק, סירב לחדש את חוזה החסות עם  המועדון, מה שהוביל בהמשך לפיגור בתשלומי שכר. הקבוצה ניצבה בפני מחלוקות פנימיות בין השחקנים להנהלה והגיע לשיא במכתב של שחקני הקבוצה שבו הם דרשו  את התפטרות המאמן, רומן קאבירוב, אחרת הם עוזבים את המועדון. השחקנים התלוננו על כך שהמאמן הרשה לעצמו להאשים את השחקנים, ולהעליב אותם במהלך המשחקים.
לקראת עונת 2011/2012, הקבוצה הציגה סגל כמעט חדש לגמרי, כשרק שני שחקנים המשיכו מהעונה הקודמת: הפורוורד סרגיי דובינין והרכז אלכסיי אוסוקין. הקבוצה התחילה בהכנות לעונה ואפילו בתחילת ספטמבר 2011 שיחקה מספר משחקי ידידות במסגרת הטורניר השנתי לזכרו של ק.א. מאטוויצ'וק שנערך במגניטוגורסק. אך כל זה לא מנע את פירוקה בהמשך. עיריית מגניטוגורסק נכשלה במציאת ספונסר חדש והוחלט למשוך את הקבוצה מהשתתפות בליגה.
ואדי א-זרקא

שמורת עיינות זרקא

הוא עובר בתחום שמורת "עיינות זרקא".  השמורה משתרעת על פני יער אל האשמי, אפיק ואדי א-זרקא וואדי א-טווחין ושטחה הוא 3,285 דונם. השמורה נמצאת ממערב לדרך מקומית 4556.

גאולוגיה

בערוץ ואדי זרקא נובעים כעשרים מעינות שכבה. מי המעיינות נאגרים בבריכות בנויות ומשקים בתי שלחין ומטעים. בערוץ הראשי מספר גבים גדולים ובריכות מים קטנות וסביבן צמחיית מים עשירה.
מצפון מערב לנחל, מצידו השני של הכביש המקומי, מצוי נחל אל האשמי בו נמצא חורש ים תיכוני, מעורב בעצי אורן נטועים ועצי אלון מצוי ואלת המסטיק. היער נטוע על גבי מסדרון קמור תלול עם סלעים מתקופת הקרטיקון התחתון. דרגשי הסלע גבוהים ומשוכבים וביניהם שכבות קרקע טרה רוסה.
Outrageous

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי הזמר והיוצר אר קלי. הקליפ לשיר בוים על ידי ג'וסף קהאן ("Toxic", "Stronger"). במהלך צילומי הקליפ לשיר, שברה ספירס את ברכה, מה שגרם לביטול הקליפ ולכישלון הסינגל עקב חוסר הקידום שלו בעקבות ביטול הצילומים.
בדי.וי.די של הלהיטים הגדולים של ספירס Greatest Hits: My Prerogative, נכלל קטע של דקה וחצי המראה קטעים מתוך הקליפ.
נעם אוקון

קריירה

אוקון גדל והתחנך בעיר חיפה. כבר מגיל צעיר החל לשחק טניס, הוא משחק כמקצוען משנת 1996. שלב רבע הגמר בטורניר אינדיאנפוליס אליו הגיע בשנת 2004 נחשב להישג הטוב ביותר שלו בסבב ה-ATP.
במהלך שנת 2007 היה אוקון חלק מנבחרת גביע דייוויס של ישראל, תחילה כמחבט מספר 1 ולאחר מכן כמחבט מספר 2 שלה בשלושת המפגשים (שכולם הסתיימו בניצחונות) נגד נבחרות לוקסמבורג, איטליה וצ'ילה תוך כדי שהוא מציג טניס ברמה גבוהה וכמה ניצחונות מרשימים על יריבים בכירים ממנו.
לקראת סוף שנת 2007 הידרדר אוקון בדירוג העולמי אל מחוץ ל-200 השחקנים הבכירים בעולם תוך כדי שהראל לוי עוקף אותו והופך למחבט מספר 2 של ישראל.
במרץ 2009, בהיותו במקום ה-393 בעולם עלה אוקון לחצי גמר טורניר בנגקוק ביחידים כאשר ברבע הגמר גבר על המדורג 1 בטורניר ו-86 בעולם בשתי מערכות: 6:4, 6:2 ועלה למקום ה-347 בעולם. באותו טורניר עלה אוקון לחצי גמר טורניר הזוגות עם הראל לוי מה שהכניס אותו בפעם הראשונה ל-200 הראשונים בעולם בזוגות, למקום ה-192.
אחרי טורניר בנגקוק הטוב של אוקון השתתף אוקון בעוד טורניר בתאילנד. הפעם הוא לא הצליח לשחזר את חצי הגמר בבנגקוק אבל הגיע לרבע הגמר ביחידים מה שקירב אותו עוד יותר אל 300 הראשונים בעולם. בטורניר המקביל לזוגות עלה אוקון לחצי הגמר ביחד עם שותפו החדש הראל לוי. בזה אוקון עלה למקום ה-175 בעולם לזוגות, דירוג שיא עבורו עד כה בזוגות.
ב-23 בדצמבר 2010 הודיע על פרישתו מטניס, לאחר שהפסיד לדודי סלע בחצי-גמר אליפות ישראל.

הופעות בגביע דייוויס

אוקון ייצג את ישראל בגביע דייוויס 9 פעמים ביחידים:
1999, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008. 

מאזנו של אוקון בגביע דייוויס: 17-16 (16-15 ביחידים, 1-1 בזוגות).
מפסלת

מַפְסֶלֶת (באנגלית: Gouge ) היא סוג של אזמל המשמש לחריטה, גילוף ופיסול, בעיקר בעץ, אך גם בחומר, לינולאום, וחומרים נוספים. המפסלת היא כלי עבודה ידני שהיה בשימוש מזה מאות בשנים על ידי אמנים, נגרים ובעלי מלאכה. בדרך כלל ידית המפסלת עשויה עץ או פלסטיק, ואילו המפסלת עצמה עשויה מתכת.
עבודות גילוף משמשות ליצירת שלל פריטים, בהם סירות עץ ופסלים, אשר עוברים תהליך יצירתי של גילוף ידני במפסלת.

סוגי מפסלות

מרבית המפסלות הידניות הנן קלות משקל ואינן מסיביות ומיועדות לעבודות גילוף עדינות. עם זאת, ישנן מפסלות ידניות, אשר על מנת להשתמש בהן יש לכוון אותן לאובייקט ועם פטיש להכות בראשה של ידית המפסלת, בדומה לעבודה עם פטיש ואזמל. עוצמת וזווית המכה נקבעת בהתאם לצרכיו של בעל המלאכה.
מפסלת העובדת על בסיס חשמל ומזרזת את העבודה באופן משמעותי. ישנן חברות שונות המייצרות את המפסלת החשמלית. המפסלות האיכותיות ביותר נחשבות אלה המסוגלות לעבוד בעצמה רבה גם במהירויות נמוכות, תוך עבודה שקטה וללא רעידות.
ישנן מפסלות עץ חצי עגולות, מפסלות שפועיות, מפסלות קעוריות, מפסלות גילוף כף, מפסלות ישרות, מפסלות מיקרו ועוד.
נונתאיזם

נונתאיזם (מאוית לעיתים גם נון-תאיזם,בתרגום ישיר "ללא אמונה תאיסטית") הוא מונח המקיף טווח רחב של גישות, לא דתיות ודתיות כאחד, המתאפיינות בחסרון או דחייה של האמונה באל או אלים פרסונליים.
לעיתים המונח נונתאיזם מהווה מעין חלופה למונח אתאיזם, הדבר תלוי בהגדרות השונות שמקבל כל אחד מהמונחים במסגרת השיח.
המונח נונתאיזם משמש גם אפולוגטים נוצריים-רפורמיים וכן תאולוגים ליברליים או נאותאיסטים.
השימוש הראשון במונח, נעשה כנראה בידי פעיל החילוניות האנגלי ג'ורג' הוליאוק בשנת 1852.

גישות לא דתיות

הגישות הנונתאיסטיות העיקריות שניתן למנות הן אתאיזם, דאיזם, ונטורליזם מטאפיזי (לצורותיו השונות כגון מטריאליזם ופיזיקליזם), וכן פנתאיזם קלאסי. ניתן לראות גם באגנוסטיות ואיגנוסטיות, לפחות בהגדרות מסוימות שלהן, גישות נונתאיסטיות, וכן גם בגישות שאינן בעלות אוריינטציה תאוסופית כגון הומניזם.

גישות דתיות

בעיקר בדתות המזרח, כגון טאואיזם, בודהיזם, הינדואיזם (ובזה גם הדת הוודית העתיקה), וג'ייניזם, ניתן למצוא זרמים דתיים או אסכולות חשיבה המתאפיינות באספקטים רוחניים (טרנסנדנטאלית ואף מיסטיים ממש), שאינם משקפים או מעוגנים בקונספט אלוהי מסוים. גם בדתות שמקורן בעת המודרנית ניתן למצוא מאפיינים מטאפיזיים או טרנסנדנטאליים נונתאיסטיים, למשל, באוניברסליזם יוניטריאני, יהדות הומניסטית, התנועה הראלית, והתנועה האתית (Ethical Movement).
קולון

קוּלוֹן (Coulomb,‏ C או אמפר-שנייה) הוא יחידת מידה במערכת היחידות הבינלאומית שנקבעה למטען חשמלי.
יחידה זו קרויה על שם הפיזיקאי הצרפתי שארל-אוגוסטן דה קולון.
ווטר איילנד

גאוגרפיה

שטח האי 1.989 קמ"ר, והוא הקטן מארבעת האיים המרכזיים של איי הבתולה. האי מהווה, מבחינה אדמיניסטרטיבית, חלק ממחוז סנט תומאס. באי מתגוררים 182 תושבים (נכון ל-2010). כלכלת האי מתבססת על התיירות. באי מספר חופי רחצה. אתר תיירות נוסף באי הוא מוצב סגארה - שנבנה במהלך מלחמת העולם השנייה.

היסטוריה

המתיישבים הראשונים היו אינדיאנים משבט הטיינו שהתיישבו באי במאה ה-15. 
שמו של האי "אי המים" ניתן לו על ידי המתיישבים האירופאים הראשונים בשל אגמי המים המתוקים המצויים בו. בשל אגמים אלה - הנדירים באיי האנטילים הקטנים, שימש האי בסיס לשודדי ים.
חברת איי הודו המערבית הדנית טענה לבעלות על האי בשנת 1769. במאות 18 וה-19 התגוררו באי עבדים שחורים ששוחררו. הם עבדו במטעי האי וגידלו כותנה. בשנת 1905 נמכר האי לחברה המזרח אסייתית הדנית. האי נרכש על ידי ארצות הברית בשנת 1944 על מנת להגן על בסיס הצוללות המצוי בסנט תומאס, מחשש לתקיפה גרמנית במהלך מלחמת העולם השנייה.
עד שנת 1950 היה האי בשליטת מחלקת ההגנה של ארצות הברית, אשר ביצע עליו ניסויים בחומרים כימיים, ובהם אייג'נט אורנג'. בשנת 1950 הועבר האי לשליטת משרד הפנים של ארצות הברית שהחכיר את האי לדיירים.
ב-12 בדצמבר 1996 עבר האי לממשלת איי הבתולה.
אלבה טימישוארה

היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1985, ונקראה בתחילת דרכה בשם "אוניברסיטטה אלבה". בעונת 1990/91 החלה לשחק בליגה הבכירה ברומניה. פעמיים (2006/07, 2007/08) הגיעה הקבוצה לגמר הגביע הרומני והפסידה. בעונת 2009/10 הגיעה שוב לגמר, ניצחה את גז מתאן מדיאש והניפה את הגביע.
בליגה הגיעה הקבוצה בעונת 2008/09 לגמר הפלייאוף על האליפות, והפסידה לקבוצת אססופט פלוישט 3-0 בסדרה. 
בעונת 2011/12, הגיעה הקבוצה שוב עד לגמר הגביע והפסידה לקבוצת מוניציפל פיטשט 91-78. בנוסף הגיעה לגמר הפלייאוף והפסידה לקבוצת אססופט פלוישט 4-0 בסדרה. בעונת 2012/13 השתתפה הקבוצה לראשונה בדרבי היסטורי. בעקבות העפלתה של היריבה העירונית טימבה טימישוארה לליגת העל. בעונת 2014/2015 זכתה בגביע הרומני השני לאחר ניצחון 78-73 על מורש באסקט.

במסגרת אירופאית

בעונת 1994/95 הפסידה הקבוצה במוקדמות גביע קוראץ' לקבוצת אלבקומפ מהונגריה. בעונת 2007/08 הפסידה במוקדמות היורוצ'לנג' לקבוצת בי.סי. דניפרו מאוקראינה.
בעונת 2011/12, השתתפה הקבוצה ביורוהולד (הליגה הבלקנית). ובעונת 2012/13 השתתפה הקבוצה בשלב הבתים של היורוצ'לנג'.
סוזי קגן

סוזי קגן (נולדה ב-29 במאי 1966) היא אשת חינוך וטיפול ישראלית. מומחית בינלאומית לטיפול במשחק בילדים, מטפלת זוגית ופרטנית במתבגרים ומבוגרים. מכהנת כראש תחום טיפול במשחק ביחידה ללימודי המשך של בית הספר לעבודה סוציאלית באוניברסיטת בר-אילן, ומייסדת העמותה לטיפול ולקידום המשחק בישראל (עלו"ה).

ביוגרפיה

קגן נולדה בתל אביב ובגיל שנה עברה לעיר אילת, שם גדלה כילדה בכורה לשני אחים נוספים. בשנת 1984 התגייסה לצה"ל ושירתה כסייעת לרופא שיניים בחיל הרפואה.
בשנת 1987 החלה את לימודיה בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית ברחובות, ועברה הסבה לתואר ראשון בהוראה (B.Ed) עם התמחות בביולוגיה, כימיה ופיזיקה במכללת דוד ילין בירושלים. בשנת 1998 השלימה לימודי תואר שני (M.A) בייעוץ חינוכי באוניברסיטת דאלאס הבפטיסטית שבטקסס, ארצות הברית.
בשנת 2003 קיבלה את התואר דוקטור (Counseling and Higher Education) מאוניברסיטת צפון טקסס (כותרת עבודת הדוקטורט שלה: Short Term Child-Centered Play Therapy Training with Israeli School Counselors and Teachers).
החל משנת 2006 עובדת כמרצה ביחידה ללימודי המשך של בית הספר לעבודה סוציאלית באוניברסיטת בר-אילן, ומכהנת כראש תחום הטיפול במשחק. בשנת 2007 ייסדה את העמותה לטיפול ולקידום המשחק בישראל (עלו"ה) ואף שימשה כיו"ר העמותה במשך חמש שנים.
בשנת 2010 הקימה קגן, בשיתוף אוניברסיטת בר-אילן ובית החולים שניידר, את תחום "מומחה לעולמו הבריא של הילד החולה" (Child’s Life Specialist) – תוכנית לימוד אשר מיועדת לעובדים בתחום החינוך המיוחד, עובדים סוציאליים, מטפלים, ליצנים רפואיים ואחיות. התוכנית מכשירה אנשי מקצוע לפתח ולעודד אצל הילד החולה מיומנויות שונות של התמודדות עם החיים בצל המחלה, האשפוז והחזרה אל השגרה, ולספק לו תמיכה רגשית ומשפחתית בתהליך ההחלמה. התוכנית מיושמת בכל בתי החולים לילדים בישראל.
בשנת 2012 פיתחה קגן עבור שירות בתי הסוהר את שיטת "משחקשר", שיטה המלמדת אסירים לבנות קשר הורי עם ילדיהם באמצעות משחק. התוכנית מיועדת לאסירים שנשפטו לשנים רבות ומיושמת בכל בתי הכלא במדינת ישראל, כחלק מהתוכנית לשיקום אסירים. בנוסף הקימה קגן, יחד עם שירות בתי הסוהר, פינות משחק לילדי האסירים המבקרים בכלא.
קגן היא מפתחת "שיטת ד"ר קגן להורות מעשית" אשר מתבססת על תורת ה- Filial Therapy ומיועדת להורים לילדים בגילאי 3–10. מטרת השיטה היא לחזק את הקשר בין ההורים לילדיהם באמצעות משחק.

בתקשורת

קגן הגישה בעבר, יחד עם אוראל עמית, את תוכנית הרדיו השבועית "על השולחן", שעסקה בנושאי ייעוץ, טיפים ופתרונות בתחומים רגשיים שונים. בנוסף, היא מרבה להתראיין ולהתארח בתוכניות טלוויזיה ובמדיה הכתובה והדיגיטלית על מנת לחוות דעה מקצועית בנושאים הקשורים בחינוך וטיפול בילדים. כמו כן כתבה בעבר טורים בנושא חינוך באתר ynet.

הוקרה

בשנת 1998 נבחרה להיות שגרירה של כבוד על ידי אוניברסיטת דאלאס הבפטיסטית.
ג'ון דרו

נעורים ומכללות

דרו נולד בעיר פרדנבורך שבאלבמה, ולמד בביאטריס הסמוכה. בשנת 1972 החל ללמוד באוניברסיטת גרדנר-וב הפרטית שבקרוליינה הצפונית, בה למד בעבר השחקן ארטיס גילמור.

אטלנטה הוקס

דרו נבחר בבחירה ה-25 של דראפט ה-NBA לשנת 1974 על ידי קבוצת אטלנטה הוקס, בה שיחק בשמונה עונותיו הראשונות בליגה. כבר בעונת הרוקי שלו הציג יכולת גבוהה עם ממוצעים של 18.5 נקודות ו-10.7 ריבאונדים למשחק, ואף הוביל את כל שחקני הליגה עם ממוצע של 4.6 ריבאונדים התקפיים למשחק. בעונתו השנייה ב-NBA כבר הפך לקלע המוביל של ההוקס, בפעם הראשונה מתוך 6 עונות רצופות, כשקלע 21.6 נקודות למשחק ונבחר להשתתף במשחק האולסטאר. בעונות 1979 ו-1980, במהלכה השתתף בשנית במשחק האולסטאר, הוביל את ההוקס לשלב חצי גמר המזרח, לצד דן ראונדפילד ואדי ג'ונסון.

יוטה ג'אז

לקראת עונת 1982/1983 נשלח בטרייד ליוטה ג'אז, בתמורה לזכויות הדראפט על דומיניק וילקינס. ביוטה חבר לכוכבי הקבוצה אדריאן דאנטלי ודארל גריפית', ועזר לקבוצה בעונת 1983/1984 לעלות לפלייאוף ה-NBA לראשונה בתולדותיה, ואף להעפיל לסיבוב השני. באותה עונה קלע 17.7 נקודות למשחק כשחקן ספסל, וסיים במקום השני בהצבעות לתואר השחקן השישי של העונה (אחרי קווין מקהייל).

התמכרות לסמים

באמצע עונת 1982/1983 נעדר מ-38 משחקים בזמן שעבר תהליך גמילה משימוש בסם הקוקאין, ובמהלך עונת 1984/1985, לאחר שנמצא משתמש שוב בסם, נופה מסגל הג'אז. לאחר השחרור הודיע קומישינר ה-NBA דאז, דייוויד סטרן, על השעייתו של דרו מהליגה לפחות עד עונת 1987/1988. בשנים 1985–1986 שיחק בקבוצת "ויומינג ויילדקטרס" מליגת ה-CBA, אך בדצמבר 1986 נעצר באטלנטה בגין רכישה, מכירה והחזקה של קוקאין, ובכך הסתיימה קריירת המשחק שלו.
קבר חבקוק

קברו של חבקוק הנביא הוא נושא שנוי במחלוקת. מקום קבורתו של חבקוק אינו מתואר בתנ"ך, וקיימות מספר מסורות לגביו. בישראל ישנו אתר אחד המזוהה כקבר חבקוק בגליל העליון, והוא הפופולרי והמוסמך יותר. אך מסורות אחרות קובעות את מיקום הקבר באתרים דרומיים יותר בתחום ממלכת יהודה. כמו כן קיימת מסורת על מיקום הקבר באתר באיראן.
ההיסטוריון סוזומנוס מהמאה החמישית טען שאלוהים נגלה לבישוף זבנוס בחלום ומסר לו את מקום הקבורה שנמצא בקֶלַה.

חוקוק

בשנת 1210 ערך ר' שמואל בר שמשון מסע צליינות בארץ הקודש, וציין כי "מצאנו קבר חבקוק בכפר חקוק" (בפי הערבים: שיח' חסן).
הקבר תואר בפי מספר עולי הרגל קדומים, כמו: רבי יעקב השליח, כת"י מוסקבה, רבי משה חיים קאפסוטו, יחוס הצדיקים, קברי אבות, רבי מנחם החברוני, תוצאות ארץ ישראל, רבי אשתורי הפרחי, רבי יצחק בן אלפרא.
במשך שנים צויין מקום הקבר כסמוך לקצה הצפוני של כביש 65 (צומת קדרים), ליד הגשר מעל תעלת המוביל הארצי, שם עומד מבנה שהוקם בשנות ה-80 של המאה ה-20 מעל הקבר. 
בשנת 2007 ד"ר יוסי סטפנסקי וישראל הרצברג טענו כי איתרו את הקבר מבחינה ארכאולוגית ומחקרית. 
לפני כמאה שנה לא הכירו תושבי יאקוק הערבים את קברו של א-נבי חבקוק שהיה ידוע עד הדורות האחרונים. שמו נשאר בשינוי קל בהר הסמוך, ג'בל חבקוק/חבקבוק, המתרומם בצפונו של הכפר. במדרונו נמצא קבר שיח' חסן הקדוש לערבים, והוא חבקוק של עולי הרגל היהודים. הציון הנמצא בתוך בית קברות מוסלמי הינו עתיק יומין, ונשארו שני נדבכי אבנים של המבנה המרובע, לא בכפר עצמו אלא בדרך כפי תאור עולי הרגל. בסמוך לו מספר מטרים מערבה ישנם סימני בנין עתיק ברצפה, גרמי מדרגות, וסיתותים בסלע לרצפת הבית. זהו הציון של חבקוק שלידו 'בית הכנסת ישן בריצפה מערבי לשם'. [בטעות ציינוהו כיום צפונה יותר ולא בתוך בית הקברות כפי שהוא מופיע במפות העתיקות, בסמוך לעץ אלון [שנשרף כליל] שכלל לא נזכר אצל עולי הרגל, אינו ציון עתיק, ואין שם סימן נוסף לקבוע את מקום הציון שם. הוא נקבע שם כי במקום יש קבר ארגז, אולם מבנה אין שם
— ישראל הרצברג, מקומות קדושים וקברי צדיקים בגליל חלק א'
המקום נמצא ליד אתר חוקוק העתיקה, בה זוהו אתרי קבורה מבית שני ואילך.

ירושלים

רבי משולם מוולטרא מתאר במסעו את קבר חבקוק בהר הזיתים שבירושלים: "הר הזיתים... וכשאדם יורד מעט בשיפוע ההר, מערת חגי הנביא... ואצלו הרחק כמו שלשים פסיעות, קבורת חבקוק הנביא עליו השלום".

תל קילא

במקור נוצרי מאוחר זוהה קבר חבקוק בתל קילא.

באיראן

באיראן, דרומית מזרחית לעיר טוסרקאן, ישנו מקדש שנטען שהוא מקום הקבורה של הנביא. המסורת הפרסית טוענת שחבקוק היה השומר של מקדש שלמה המלך ושנכלא על ידי הבבלים. בשנת 1960 הוציאה איראן בול של האתר.
התזמורת הפילהרמונית של מונטה קרלו

התזמורת הפילהרמונית של מונטה קרלו (בצרפתית: Orchestre Philharmonique de Monte-Carlo) היא התזמורת הראשית בנסיכות מונקו, ונחשבת לאחד מנכסי התרבות של הנסיכות הזעירה. התזמורת נוסדה בשנת 1856.

ראשיתה של התזמורת בקונצרטים שנועדו לבדר את רוחם של המבקרים ב"בית השעשועים" של מונקו, שהפך מאוחר יותר לקזינו מונטה קרלו המפורסם. גרעין המוזיקאים המקורי והקטן חוזק עם השנים בנגנים אחרים שהגיעו מפריז. ב-1953 קיבלה התזמורת את השם "התזמורת הלאומית של האופרה של מונטה-קרלו", בצו הנסיך רנייה השלישי. שמה הנוכחי ניתן לה ב-1980, גם זאת על פי צו נסיכותי.
בימינו מנוגנים רוב הקונצרטים באולם רנייה השלישי, אבל גם ב"אולם הנסיכים" בפורום גרימלדי. התזמורת מנגנת גם בקונצרטי "מאטינה" (כלומר, בשעות היום) בהרכב מצומצם, באולם גרנייה של האופרה של מונטה קרלו.
מאז 1959 מארח הנסיך מדי קיץ את התזמורת בארמונו לקונצרט גאלה.
עיט נצי אדום-בטן

מאפיינים

מין זה נחשב בהתחלה לחלק מהסוג עיט או מהסוג עיט קטן אך הופרד מהם, בעיקר משום שהוא קטן יותר. אורכו הממוצע 56-61 ס"מ ומוטת כנפיו 106-140 ס"מ. הוא בעל נוצות כהות ופנים כהות ומזכיר מעט בז נודד. הבטן לבנה ותחתית הכנפיים וכן הרגליים ערמוניים. יש מעט מאוד הבדלים בין הזכרים לנקבות אך הצעירים בהירים יותר. כנפיהם גדולות ומעוגלות.
עיט זה מצוי באזור שבין הרי גהט המערביים שבהודו ועד לאיי אינדונזיה במגוון בתי גידול, כולל במדרונות הרי ההימלאיה.
הוא צייד הדואה מעל היערות בהם הוא חי ומחפש בעיקר עופות איטיים כיונים, תרנגולים ופסיוניים. הוא עט עליהם בצלילה מלמעלה. העיטים מקננים בעונה הגשומה ומקימים קן על עץ גבוה, המורכב מענפים ומעלים, בתוכו הם מטילים ביצה אחת.
מסכת מכשירין

מסכת מכשירין היא המסכת השמינית בסדר טהרות, שהוא הסדר הששי במשנה, ויש בה ששה פרקים. המסכת עוסקת בעיקר בדינים הנוגעים להכשרת מאכלים לקבל טומאה, כלומר תנאים שבהם מאכלים שבדרך כלל אינם יכולים להיטמא, יוכלו להיטמא באמצעות נוזלים הנשפכים עליהם. המילה "הכשרה" בהקשר זה אינה מתייחסת לכשרות המאכל, אלא ליצירת אפשרות חדשה באמצעות שינוי מצב המאכל.
על המסכת אין תלמוד בבלי או ירושלמי.

רקע

בספר ויקרא מובאים דיני טומאת שרץ. השרצים המטמאים מוגדרים, ומוסבר אופי פעולתם על כלים, מזון ומשקה. כך לדוגמה, שרץ שנופל לתוך כלי חרס מטמא אותו ומחייב את שבירתו. בהמשך הפרשייה התורה מבחינה בין פעולת השרץ על אוכלים יבשים ורטובים:
מִכָּל הָאֹכֶל אֲשֶׁר יֵאָכֵל אֲשֶׁר יָבוֹא עָלָיו מַיִם – יִטְמָא; וְכָל מַשְׁקֶה אֲשֶׁר יִשָּׁתֶה בְּכָל כְּלִי – יִטְמָא.

וְכֹל אֲשֶׁר יִפֹּל מִנִּבְלָתָם עָלָיו – יִטְמָא; תַּנּוּר וְכִירַיִם יֻתָּץ – טְמֵאִים הֵם וּטְמֵאִים יִהְיוּ לָכֶם.

אַךְ מַעְיָן וּבוֹר מִקְוֵה מַיִם יִהְיֶה טָהוֹר וְנֹגֵעַ בְּנִבְלָתָם – יִטְמָא.

וְכִי יִפֹּל מִנִּבְלָתָם עַל כָּל זֶרַע זֵרוּעַ אֲשֶׁר יִזָּרֵעַ – טָהוֹר הוּא.

וְכִי יֻתַּן מַיִם עַל זֶרַע וְנָפַל מִנִּבְלָתָם עָלָיו – טָמֵא הוּא לָכֶם.
— ספר ויקרא, פרק י"א, פסוקים ל"ד-ל"ח
כלומר מאכל מסוגל להיטמא על ידי נבלת השרץ רק כאשר הוא מורטב במים, אך מאכל שלא הורטב מעולם לאחר שנקטף מן השדה - לא נטמא ממגעו בשרץ, או מכל טומאה אחרת. תכונה זו מכונה "קבלת טומאה" - ולפי התורה כאשר נותנים מים על המאכל מכשירים אותו לקבל טומאה מכאן ולהבא, אפילו לאחר שיבשו המים.
חכמי המשנה הפשיטו את הכלל הזה והגדירו את שבעת המשקים - יין, דבש, שמן, חלב, טל, דם ומים, שמסוגלים למלא את תפקיד המים בהכשרת המאכל לקבל טומאה. בנוסף, על ידי דיוק בלשון הפסוק "כי יֻתן" הם דרשו שנתינת המים על המאכל צריכה להיות ברצון. כלומר, כדי שמאכל יוכשר לקבלת טומאה, יש צורך בגילוי דעת - ישיר או עקיף - של בעלי המאכל, שהוא מעוניין שהמאכל יירטב. הסכמה זו נקראת "רצון הבעלים". בפרק האחרון מופיעה הדרכה לאדם ההולך לשוק, איזה מן המאכלים הורטב במהלך הטיפול בו, כגון קמח וסולת, ואיזה לא, כגון ביצים ופירות יבשים. אלו שכבר הורטבו, והוכשרו לקבל טומאה - מוחזקים כטמאים בפועל, בגלל מגעם של לקוחות שאינם מקפידים על טהרתם.

מיקומה של המסכת בסדר טהרות

לפי הקדמתו של הרמב"ם למשנה, נכון היה שלאחר מסכת נידה תופיע מסכת זבים (שכן נידה היא מקרה כללי של זוב). אך מכיוון שהקדים הכתוב בפרשת "ויהי ביום השמיני" את דיני המסכת על פי דיני זוב המופיעים בפרשת "זאת תהיה תורת המצורע", הוקדמה אף המסכת.