google/wiki40b huggingface dataset:
שמואל זקס

שמואל (סם) זקס (1888 - 13 בינואר 1973) היה ממקימי תעשיית הטקסטיל בישראל, בעל המפעל "משי זקס" לייצור בדים.

קורות חיים

זקס נולד בעיירה גוֹרְזְד (בליטאית: Gargždai) שליד העיר ממל, בצפון-מערב רוסיה (ליטא), בן בכור ליצחק זקס (1868–1944) מקלם
אביו נסע לדרום אפריקה בגלל מצוקה כלכלית, ובגיל 13 הצטרף אליו. הם עבדו באספקת שירותים לפועלים במכרות. בגיל 20 נפצע בתאונה ונשלח למנהיים שבגרמניה, והחליט להמשיך משם לארצות הברית, שם עסק בגרוטאות ברזל ובכסף שהרוויח הביא לשם את אביו ומשפחתו. הם החלו במסחר בבדי משי, ולאחר הצלחה קנו בית חרושת למשי בפטרסון שבניו ג'רזי ועסקו במסחר וייצור בדי משי. בניהול נכון הצליחו לעבור את המשבר הכלכלי העולמי של 1929.
ב-1932 הגיע עם אביו לארץ ישראל והחליט להשתקע בה. הוא קנה שטח אדמה ברמת גן והעביר ארצה את מכונות האריגה.

משי זקס

המפעל החל לייצר בשנת 1933 ברמת גן (כיום דרך זאב ז'בוטינסקי 42). זקס נכנס לשותפות עם אברהם קליר בבית החרושת "ארגמן" לצביעת בדים שהוקם ב-1934 בסמוך. בתחילה נתקל המפעל בקשיים, כי הקונים לא האמינו כל כך בתוצרת הארץ, אך עם הזמן הפך המותג "משי זקס" למושג יוקרה. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה הופסק יבוא המשי מאירופה. זקס נסע למצרים להביא חמרי גלם למפעלו. הוא נענה לבקשת אנשי הרכש ובעזרת רישיון שקיבל משלטונות המנדט לייבא מכונות לייצור בד ניילון, החביא במטען מכונות לייצור נשק ותחמושת.
המפעל התרחב וב-1947 עבר ביחד עם "ארגמן" לבני ברק (בשטחו של מכון מור כיום). נפתחו חנויות מפעל בתל אביב, חיפה, ירושלים, רמת גן, עכו ועוד. המפעל ידע מעלות ומורדות וסכסוכי עבודה שגרמו לסגירות זמניות שלו.
חנויות "משי זקס" נסגרו עם ירידת הביקוש לבד בתפירה עצמית. המפעל נסגר בשנות ה-70.
זקס גר בווילה מפוארת ברחוב פרוג 7 ברמת גן; כשהסתיימה בנייתה הפכה לאטרקציה ורבים הלכו להתרשם מיופיה. הוא אהד את לח"י ובביתו התקיימו פגישות בין נציגי לח"י לעיתונאים ואישים על מנת ליצור קשרי חוץ עם מדינות וגופים שונים כדי להביא את דבר המחתרת לידיעת העולם. שלט זיכרון בנושא זה הוצב בחזית הבית שנבנה על מקום הווילה שנהרסה.

משפחה

זקס היה נשוי לרות ואב לשלושה בנים: חיים (נחמן), ברוך (טבע בים ב-1951, בהיותו בן 13) ומיכאל (נהרג במלחמת ששת הימים בקרב במבואות אל עריש, בגיל 24).
זקס נפטר בשנת 1973, בגיל 84, ונקבר בבית העלמין קריית שאול.
לנטנה ססגונית

מאפיינים

לצמח עלים פשוטים מסורגים, בעלי שפה משוננת. הפריחה בתפרחת ססגונית, כשם המין, בגווני אדום-כתום-צהוב; פורח בארץ בחדשים אפריל עד אוקטובר. הפירות באשכול הדומה בצורתו לפירות הפטל, ירוקים בתחילה ושחורים בהבשלתם. הפירות הירוקים מכילים רעל בשם לנטנין אשר מתפרק בעת הבשלת הפרי.
הצמח מוכרז פולשני, בנוסף לארץ, גם באיים באוקיינוס השקט, אוסטרליה, ניו זילנד, סין, דרום-מזרח אסיה, מערב אפריקה, קניה, מדגסקר, איים באוקיינוס ההודי, הודו, דרום אפריקה, זמביה, זימבבווה וטורקיה.
סלאטינה (קרואטיה)

היסטוריה

היישוב מתועד לראשונה במסמכים מ-1297 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה. ב-1542 נכבשה העיר על ידי צבאו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית ונכללה בהמשך בשטחי סנג'ק פוז'גה. ב-1684, במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) נכבשה העיר על ידי צבא ממלכת הבסבורג.
בהמשך, נשלטה העיר על ידי האימפריה האוסטרית ומאוחר יותר על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית. בתקופה האוסטרו-הונגרית נכללה בשטחי ממלכת קרואטיה-סלבוניה אשר הייתה ישות אוטונומית בתוך שטחי האימפריה. במקום התפתחו בהדרגה תעשייה קלה כגון תעשיית לבנים, טחנות רוח לצד חקלאות ענפה.
לאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל האזור בשטחי ממלכת יוגוסלביה. בראשית אפריל 1941 פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. בהמשך, נכללה וירוביטיצה בשטחי מדינת קרואטיה העצמאית שנשלטה על ידי האוסטאשה. במאי 1945, שוחררה העיר על ידי כוחות הפרטיזנים של טיטו ולאחר מלחמת העולם השנייה נכללה בשטחי יוגוסלביה.
ביוני 1991 הכריזה קרואטיה על עצמאותה והתנתקה מיוגוסלביה והעיירה עברה לתחומה.

הקהילה היהודית

יהודים מאזור מוראביה התיישבו בעיירה במחצית השנייה של המאה ה-18. קהילה ממוסדת נוסדה באמצע המאה ה-19. ב-1858 הוקם בית עלמין וב-1896 בית הכנסת הקהילתי. ב-1900 מנתה הקהילה 100 נפשות וב-1926 התגוררו בפודראבסקה סלאטינה 304 יהודים. לאחר מלחמת העולם הראשונה החלה בעיירה פעילות ציונית. הוקמו תאים של תנועות נוער כגון השומר הצעיר, החלוץ ו"מקס נורדאו". בחוות גוֹלֶנִיץ' (בקרואטית: Golenić) הסמוכה הוכשרו עשרות רבות של בני נוער במהלך שנות ה-30 עשרות בני נוער לקראת עלייה לארץ ישראל המנדטורית. בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בפודראבסקה סלאטינה 136 יהודים. לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית והחלת שלטון הבובות של האוסטאשה, הוחל ברדיפות יהודים. בני הקהילה גורשו למחנות ההשמדה ורובם המוחלט נרצחו. ב-1947 התגוררו בעיירה 8 יהודים.
ב-1942 נפגע מבנה בית הכנסת על ידי שלטונות האוסטאשה. לאחר המלחמה הופקע המבנה ושוקם. נכון ל-2000 עמד מבנה בית הכנסת על תילו בשטח העיירה. במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 פונו שרידי בית העלמין היהודי מהמקום.
אריה מכנס

אריה מכנס (1921 - 22 במאי 2008) היה כדורגלן ישראלי ששיחק כרץ ימני במכבי הרצליה, במכבי נתניה ובנבחרת ארץ ישראל. אריה הוא בנו של יצחק מכנס, ממייסדי רמת גן והרצליה ואביהם של עודד וגד מכנס.

קריירה כשחקן

מכנס החל את הקריירה כשחקן בקבוצת מכבי הרצליה. בשנת 1941 עבר לקבוצת מכבי נתניה לאחר שמנהל הקבוצה, אליהו טרבלוס, אסף מהאוהדים סכום של 28 גרוש לצורך הבאתו לקבוצה. בעונת 1941/42 שיחקה הקבוצה בליגה ב' מחוז שרון ומכנס היה שותף לזכייתה באליפות המחוז ולעלייה לליגה הארצית, שהייתה אז הליגה הבכירה.
בשנת 1947 היה מעורב באירוע משעשע, כאשר במשחק נגד ראשון לציון במצב של 2-2 בעט בעיטה חזקה בכדור. כתוצאה מהבעיטה התפוצץ הכדור והשופט נאלץ להפסיק את המשחק. בשנת 1948, לאחר שמאמן הקבוצה ברוך פוייר וארבעה משחקני הקבוצה נהרגו בקרב לטרון, מונה מכנס לקפטן הקבוצה.
בשנת 1954 היה שותף להעפלה ההיסטורית לגמר גביע המדינה בו פגשה הקבוצה את מכבי תל אביב, שגברה על נתניה בתוצאה 4-0.
בשנת 1956 פרש מכנס ממשחק. באותה שנה נולדו שני בניו עודד וגד, שהיו מכוכבי מכבי נתניה בשנות השבעים. לאחר הפרישה שימש במשך שנים ארוכות כמאמן קבוצת הנערים במועדון.
זאב וולף מז'יטומיר

רבי זאב וולף מז'יטומיר (מכונה על שם ספרו: ה"אור המאיר", נפטר י"ד באדר תקנ"ח, 1798) היה מצדיקי תנועת החסידות בדור השלישי, ומגדולי תלמידי המגיד ממזריטש. עסק בתחילה במסחר ביין ואחר כך שימש כמגיד מישרים והפיץ את תורת החסידות בז'יטומיר.

ביוגרפיה

מעט ידוע על תולדותיו. שם אמו היה יהודית. היה מצאצאי רבי שאול וואהל. היה נשוי לעטיא אסתר. היה תלמידו של המגיד ממזריטש, ובספרו הוא מתאר את אופן אמירת התורה על ידי רבו. כמו כן היה מקורב לרבי פנחס מקוריץ ועוד מצדיקי החסידות. מלבד תפקידו כמגיד מישרים בז'יטומיר, הוא פתח בעיר בית מדרש חסידי. התאלמן ונישא בשנית לטויבא בת רבי צבי הירש מרגליות רבה של מזריץ', אלמנת רבי יצחק אייזיק כץ ה"ברית כהונת עולם". להם נולדו שלושה בנים. בסוף ימיו התגורר באיווניץ הסמוכה לז'יטומיר ובה נפטר ונקבר.
דבריו נדפסו בספרו "אור המאיר" (נדפס לראשונה בקוריץ, תקנ"ח, 1798) הנחשב לאחד מספרי היסוד של תורת החסידות. הספר נכתב על ידי תלמידו – רבי אליעזר מז'יטומיר. ספרו זה קיבל את הסכמותיהם של רבי לוי יצחק מברדיצ'ב, ואחרים.
בדרשותיו שבספרו הטיף לחיי פשטות וגינה את רדיפת המותרות. בגישתו הוא מבטל את הבלי העולם הזה, נכסיו, ערכיו, יצריו, מכאוביו וייסוריו. בביקורתו זאת הוא לא חסך ביקורתו מהתנהגות האדמורי"ם בדורו. מעבר לכך הוא מקיף בספרו את כל השאלות המרכזיות, שעמדו בעולמה של החסידות
סרגיי סידורצ'וק

קריירה

סידורצ'וק החל את קריירת הכדורגל שלו במועדון הכדורגל מטאלורג זאפוריז'יה.  הוא גדל במחלקת הנוער שלה וב-2009 קודם לקבוצה הבוגרת. בשנת 2012 חתם על חוזה של 5 שנים עם קבוצת דינמו קייב

נבחרת

בשנת 2008 זומן סידורצ'וק לנבחרת הנוער של אוקראינה, שיחק במדיה 18 משחקים והבקיע 2 שערים. 
בנבחרת הלאומית של אוקראינה משחק סידורצ'וק מאז אוקטובר 2014. משחקו הראשון במדי הנבחרת היה משחק מול בלארוס במסגרת מוקדמות יורו 2016, הוא נכנס כשחקן מחליף בדקה 64 והבקיע שער בתוספת הזמן (דקה 93). סידורצ'וק היה בסגל נבחרת אוקראינה ליורו 2016 והשתתף בשניים מתוך שלושת משחקי הנבחרת בתחרות.
גדעון שמר

ביוגרפיה

שמר נולד, גדל והתחנך בתל אביב, למד ב"גימנסיה הרצליה" ולאחר לימודי התיכון היה חבר "ההגנה". בזמן מלחמת העצמאות היה חבר בלהקה הצבאית כרמל. לאחר המלחמה למד משחק ובימוי באנגליה. שמר היה הבמאי הראשון של להקת פיקוד מרכז, שם ביים את הקומדיה המוזיקלית "חמש חמש". מאוחר יותר ביים את אותה הצגה גם בתיאטרון "האהל".
בשנת 1953 פגש את היוצרת, הזמרת, המלחינה והפסנתרנית נעמי שמר בעת שעבדו במשותף על עצרת של חטיבת בני איחוד הקבוצות והקיבוצים בנצר סרני. ב-1954 הם נישאו, וב-1956 נולדה בתם, הללי. ב-1962 נפרדו השניים, וב-1968 התגרשו רשמית.

תיאטרון

שיחק בזווית, בקאמרי, בבאר שבע, בחיפה, בסמטה ובפרינג' בתפקידים רבים: קוונטין ב"לאחר הנפילה"; האיש ב"איש פשוט ורעשן"; פול ב"הכתבנים"; פרופ' היגינס ב"גבירתי הנאווה"; אוטו פרנק ב"יומנה של אנה פרנק"; לוובורג ב"הדה גבלר"; הרופא הצרפתי ב"נשי וינדזור העליזות"; התובע ב"פרשת אופנהיימר"; מבקר האמנות ב"תוציא את השטקר"; איש משרד החוץ ב"הכושי עשה את שלו"; דוקטור דורן ב"השחף"; ברנארד שאו ב"שקרן יקר"; ויקטור פראנץ ב"המחיר"; הגבר ב"נדנדה בשניים"; המלך איגנציוס ב"הנסיכה איבון", שפירא ב"קשה להיות יהודי"; טורוואלד ב"בית הבובות"; דוכס העיר ב"מידה כנגד מידה"; המספר ב"זינגר"; האב ב"מעקב באפלה"; בנימין ב"פגישה בסופר"; פליקס "בדו-קרב בסלון"; אדגר ב"מחול המוות"; קליפורד ווב ב"טיפול"; הרב פוקס ב"שלייפר"; הדוד ב"פולארד"; ג'ונסון ב"הלפרין וג'ונסון"; שאול ב"המורדים"; ווילקה ב"דמוקרטיה".
בתיאטרון תמונע שיחק בהצגות: "הסתברות"; "כשהחביתה נוגעת בסלט".
יזם, הפיק ושיחק בהצגות היחיד "אהבה וג'אז", "טוביה החלבן", "שלוש אלמנות", השיבה לשום מקום" ו"אני (לא) יהודי".
ביים את ההצגה "קטרינה" על פי הנובלה של אהרון אפלפלד בפסטיבל עכו ב-1997.

קולנוע

שיחק בסרטים: "אשת הגיבור", "איריס", "האם תל אביב בוערת", "דרך הנשר", "התרנגול", "ללכת על המים".

טלוויזיה

שיחק בסדרות: "רמת אביב גימל", "זהב של שוטים", "סיטון", "סיבת המוות – רצח", "קו 300".
בנוסף, השתתף שמר בתסכיתי רדיו; הופיע פעמים רבות כקריין עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית ותזמורות אחרות, וביניהן ב"מעשה בחייל" מאת איגור סטרווינסקי.
הקריינות האחרונה שלו הייתה בדיבוב הסרט "כוורת בסרט".

כתיבה

כתב תסריטים שהופקו לטלוויזיה ושודרו: "אהבה וג'אז" - מופע ייחודי (בעריכת אריה סתיו) של שירי אהבה, בליווי ג'אזי (מל קלר) - שרץ מאות פעמים, לאורך שנים. וכן - "אהבתי הראשונה", "שלוש אלמנות".

חיים פרטיים

בשנת 1954 נשא שמר את הפזמונאית נעמי שמר, ובשנת 1956 נולדה בתם ללי שמר. ב-1962 נפרדו השניים, והם התגרשו רשמית ב-1968. לאחר מספר שנים נשא את לבנת שמר, ונולד בנם יונתן.
שמר נפטר בגיל 79. הוא נטמן בבית העלמין ירקון.
עיריית תל אביב קבעה לוחית זיכרון על ביתו ברחוב אדולף כרמייה 8.
הנרייטה, נסיכת נסאו-ויילבורג

ביוגרפיה

הנרייטה נולדה בביירוית ב-30 באוקטובר 1797, לפרידריך וילהלם, נסיך נסאו-ויילבורג ולואיזה איזבלה, רוזנת העיר קירכברג, בתם של וילהלם גאורג, רוזן העיר קירכברג, רוזן זיין-הכנבורג ואיזבלה אוגוסטה, נסיכת רויס-גרייץ.
ב-15 בספטמבר 1815 התחתנה הנרייטה עם הארכידוכס קרל, דוכס טשן, בנו של לאופולד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, שהיה באותה עת בן 44, בעוד הנרייטה הייתה רק בת 18. נישואי הזוג היו מוצלחים, ונולדו להם 7 ילדים. ב-29 בדצמבר 1829 מתה הנרייטה ממחלת השנית, ונקברה בקריפטה הקיסרית, על אף שהייתה פרוטסטנטית, על פי אישור מפורש של גיסה פרנץ הראשון, קיסר אוסטריה.
דורסט נאגה

פלפל הנאגה של דורסט (Capsicum chinense) הוא זן של פלפל חריף הגדל בכפר וסט בקסינגטון שבדורסט, אנגליה. הפלפל הוכתר בתואר הפלפל החריף בעולם עד שנת 2011 בה החליף את מקומו ה-Infinity Chilli ומאוחר יותר מלאך-המוות מקרולינה.
פלפל זה פותח על ידי מייקל וג'וי מיכאוד מזן ה"נאגה מוריץ'", הגדל בבנגלדש. מקור שמו מגיע מהיצור המיתולוגי, נאגה, שחציו אדם וחציו נחש. צורתו דומה לחרוט, המגיע לעובי של עד כ-2 ס"מ בכתפיים ולאורך של עד 4 ס"מ. צבע פרי הבוסר הוא ירוק והופך לאדום בבשלותו.
בגלל חריפותו היתרה המקשה על אכילתו, יש הצורכים אותו בעקיפין על ידי הבאת אוכל במגע עמו.

מדד סקוביל

דגימות שנשלחו לשתי מעבדות בארצות הברית דיווחו על דרגת חריפות של 1.032 מיליון במדד סקוביל, עובדה ההופכת אותו לפלפל השני החריף ביותר בעולם, אחרי ה-Trinidad Moruga Scorpion. לשם השוואה, הפלפל החריף הירוק, הנמכר בחנויות בישראל, פלפל אנהיים, מתאפיין בדרגת חריפות של 2,500 יחידות סקוביל בלבד ], וקפסאיצין טהור מתאפיין בדרגת חריפות של 15-16 מיליון יחידות סקוביל.
האו ואנג

ביוגרפיה

האו ואנג נולד במשפחה בת 5 ילדים בג'ינאן, במחוז שאנדונג, ברפובליקת סין (כיום ברפובליקה העממית של סין. הוא למד לימודים יסודיים ותיכוניים בסין. כשפרצה בשנת 1937 מלחמת סין-יפן השנייה, אוניברסיטת צ'ינהואה, אוניברסיטת בייג'ינג ואוניברסיטת ננקאי בטיאנג'ין פונו לקונמינג דרום-מערב סין והתאחדו שם לאוניברסיטה המאוחדת הלאומית הדרום-מערבית.
באוניברסיטה זאת סיים האו ואנג בשנת 1943 את התואר הראשון במתמטיקה.
ב-1945 הוא סיים תואר שני בפילוסופיה באוניברסיטת צ'ינגהואה בבייג'ינג תחת הדרכתם של פנג יולאן וג'ין יואלין. הוא נסע להמשך לימודי לוגיקה באוניברסיטת הרווארד בארצות הברית ,בה סיים בשנת 1948 את הדוקטורט בנושא
An Economical Ontology for Classical Arithmetic (אונטולוגיה כלכלית לאריתמטיקה קלאסית) תחת הדרכתו של
וילארד ואן אורמאן קוויין. באותה שנה ואנג התמנה למדריך בהרווארד.
בשנות ה-1950 למד ואנג אצל פאול ברנייס בציריך. הוא התמנה ב-1956 למרצה לפילוסופיה של המתמטיקה באוניברסיטת אוקספורד באנגליה (כיהן שם עד 1961)
בשנת 1959 היה ואנג הראשון שתיכנן מחשב על מנת שיבצע הוכחות מתמטיות. הוא הצליח בעזרת תוכנה של מחשב IBM7604 ך להוכיח תוך 9 דקות כמה מאות משפטים של לוגיקה מתמטית הנמצאות בספריוייטהד או ב"פרינקיפיה מתמטיקה" של ברטרנד ראסל.
ב-1961 התמנה ואנג לפרופסור בקתדרה גורדון מקקיי ללוגיקה מתמטית ומתמטיקה יישומית בהרווארד. בשנים 1967–1991 הוא ניהל את קבוצת מחקר ללוגיקה באוניברסיטת רוקפלר בניו יורק סיטי, שבה לימד לוגיקה.
בשנת 1972 הצטרף ואנג לקבוצת מדענים סינים-אמריקאים בראשות צ'י-קונג ג'ן שהייתה משלחת ראשונה בסוג זה מארצות הברית שביקרה בסין העממית.
בסוף שנות ה-1950 המציא ואנג מודל לחישוב דומה לזה של טיורינג:"מכונת ואנג" או "הגראף הממלכתי". היא הוחלפה על ידי סדרת הוראות, כפי
שהציע ב-1936 אמיל פוסט.
אחת התרומות החשובות ביותר של ואנג היה מודל חישוב אחר - אריחי ואנג. הוא הראה שכל מכונת טורינג יכולה להיהפך לסדרת אריחי ואנג. תלמידיו הציעו להחליף את האריחים בקטעי פאזל.
הדוגמה הראשונה לריצוף לא מחזורי שוואנג סבר בזמנו שאינו קיים, נתגלתה בשנת 1966 על ידי תלמידו, רוברט ברגר.
כפילוסוף בפני עצמו, גילה ואנג פרשנות עמוקה לפילוסופיה המאוחרת של המתמטיקה מיסודו של ויטגנשטיין, לה הוא קרא "אנתרופולוגיזם".
ואנג סקר את הרעיונות הפילוסופיים של קורט גדל וכתב מספר ספרים בנושא המהווים מקור חשוב להכרת החשיבה הפילוסופית המאוחרת של גדל.
הוא היה הלוגיקן האחרון שביקר אצל גדל בסוף חייו (אחרי 1971, אחרי שקודם התכתב איתו משפר שנים) והוא פרסם ספר פילוסופיה המבוסס על רישומיו בעת שיחותיו עם גדל:
A logical journey: From Gödel to philosophy.
ואנג היה האדם היחיד לצד האלמנה ועוד ידידה שנכח בלוויתו של גדל.
בשנת 1991 פרש ואנג לגמלאות, אך המשיך להיות פעיל באוניברסיטה כפרופסור אמריטוס.
עם תלמידיו נמנו בהדרכה לדוקטורט סטיבן קוק, שמעון אבן ורוברט ברגר.

חייו הפרטיים

ואנג חי במנהטן בניו יורק. הוא היה נשוי שלוש פעמים. אשתו השנייה הייתה יינקינג ואנג לבית קאן, וילדה לו 3 ילדים. אשתו האחרונה הייתה חנה טירני.(Hanne Thierney)
האו ואנג נפטר בשנת 1995 בגיל 73 עקב מחלת לימפומה ממארת בבית החולים של ניו יורק.
קולקטיב אימפקט

קולקטיב אימפקט בישראל

בישראל ניתן למנות מספר מיזמים בגישת קולקטיב אימפקט במרחב הפעילות החברתית בישראל.

5פי2 – היוזמה להרחבת מעגל המצוינות

היוזמה להרחבת מעגל המצוינות - התוכנית להכפלת מספר התלמידים המסיימים תיכון במגמות במתמטיקה ובמדעים, נעשית באמצעות גישת קולקטיב אימפקט.

קרן לאוטמן השותפות לקידום תעסוקה בחברה הערבית

המיזם הוקם בספטמבר 2013 במטרה להביא לפריצת דרך בתעסוקה הולמת בחברה הערבית, תוך גיוס המעסיקים לשינוי אקטיבי בדפוסי ההעסקה של חברה זו. הנחות היסוד של המיזם הן כי על מנת לחולל את פריצת הדרך הרצויה, נדרש בראש ובראשונה שינוי תודעתי בקרב מעסיקים, והמנוף המרכזי להנעת השינוי המיוחל הוא יצירת מודעות לקיומו של Business Case עסקי מובהק. המיזם בחר ביישום הגישה הניהולית של קולקטיב אימפקט, המתכללת את כל מחזיקי העניין מכל המגזרים, לפתרון בעיה חברתית מורכבת ובעלת השפעה רחבת היקף, תוך מחויבות ארוכת טווח של כל השותפים (מגזר שלישי, ממשלתי, עסקי, החברה הערבית והפילנתרופיה). המיזם משמש כגוף מתכלל בתהליך.

מרכז ידע ולמידה אשלים -ג'וינט ישראל

מרכז בין תחומי למגוון אנשי מקצוע העובדים עם ילדים, נוער וצעירים במצבי סיכון ובני משפחותיהם. המרכז מתמחה בפיתוח והפעלה של מסגרות למידה, בבניית כלים לניהול ופיתוח ידע יישומי ובאיתור והפצה של מודלים מקצועיים חדשניים ורלוונטיים.
אנליזה רטרו-סינתטית

אנליזה רטרו-סינתטית או אנליזה סינתטית לאחור (אנגלית: Retrosynthetic analysis) היא שיטה חשובה המשמשת לתכנון סינתזה אורגנית. השיטה משמשת בעיקר בתהליכי הפיתוח של מולקולות אורגניות מתקדמות כגון תרופות וחומרי טבע. והיא כלי תכנון וחשיבה מרכזי בעבודתם של כימאים אורגנים העוסקים במחקר ופיתוח, בדגש על תחום הסינתזה המוחלטת.

עקרונות

נקודת המוצא של האנליזה הרטרו-סינתטית היא מולקולת התוצר הרצויה. כעת יש לנסות לחשוב כיצד ניתן לבצע הפחתה שיטתית של המורכבות המולקולרית באמצעות הסבה למולקולות בעלות מבנה פשוט יותר וזאת באמצעות פירוק של קשרים כימיים בנקודות מפתח אסטרטגיות (כגון בנקודות החיבור של קבוצות פונקציונליות). את התהליך יש להמשיך לבצע עד לקבלתן של מולקולות אורגניות פשוטות וזמינות (commercially available molecule) שניתן להגדירן כחומרי הגלם בתהליך.
כוחה של האנליזה הרטרו-סינתטית היא בכך שהיא מאפשרת לגלות נתיבים רבים לסינתזה של מולקולת התוצר, ובכך מגדילה את מרחב הגמישות בבחירה של חומרי הגלם ובבחירה של המתודולוגיה הסינתטית הנבחרת.
הערה: נהוג לסמן את המעבר בין השלבים באנליזה הרטרו-סינתטית באמצעות חץ כפול.

דוגמאות

רטרו-סינתזה של פניל אצטט
רטרו-סינתזה של פרוסטגלנדין
למה לובשת הזברה פיג'מה?

למה לובשת הזברה פיג'מה? (מוכר גם בשם מדוע לובשת הזברה פיג'מה?; בכתיב המקורי: פיז'מה), הידוע במילותיו הראשונות: מי יודע מדוע ולמה לובשת הזברה פיג'מה?, הוא שיר ילדים עברי פופולרי מאת ע. הלל, שראה אור לראשונה בעיתון "דבר לילדים" ב-23 בדצמבר 1958 (תשי"ט) ובאביב 1959 התפרסם כספר השלישי בספריית "חלון" לגיל הרך של ספרית פועלים, עם איוריה של שושנה היימן. השיר הולחן על ידי דובי זלצר ובוצע לראשונה בשנות ה-60 על ידי גאולה גיל.

ביצועים

השיר הולחן על ידי דובי זלצר ובוצע לראשונה על ידי אשתו דאז ושותפתו, הזמרת גאולה גיל, שהופיע ב-1966 כשיר הנושא בתקליטה "מדוע הזברה לובשת פיג'מה: גאולה גיל בשירי ילדים".
בשנת 1988 ביצעה את השיר להקת משינה עבור פסטיבל שירי המשוררים לילדים בתל אביב, ביצוע שהופיע בתקליט שדרים ולאחר מכן באלבום האוסף "גבירותי ורבותי: משינה" (1989) ובקלטת הילדים "שירים גדולים לקטנים" בהפקת קלסיקלטת ואולפני אנימה. לביצוע זה צולם קליפ מוזיקלי מונפש בהשתתפות חברי הלהקה. בנוסף לכך השיר הופיע בהצגה "ככה סתם" בביצוע השחקנים רחלי חיים ובני נדלר, שהוקדשה כולה למיטב שירי הילדים של ע. הלל. כמו כן השיר הופיע בקלטות הווידאו "שירי חיות" בהשתתפותו של דודו זר וב"שירים קטנים 1", בהשתתפותו של עוזי חיטמן, בביצוע חלקי וב"שירים קטנים 4" שהוקדשה לשירי חיות בהשתתפותם של עירית ענבי, ישראל גוריון וג'וליאן שגרן. השיר אף זכה לביצוע בתוכניות הטלוויזיה "מה פתאום" שהוקדשה לשיריו וסיפוריו של ע. הלל, בהשתתפותו של חנן גולדבלט בתור הדוד שמחה, ובפרק שעסק בשינה בתוכנית "פרפר נחמד" בביצועם של אפי בן ישראל וגיא פרידמן. וכמו כן, בקליפים ששודרו בערוץ ילדות ישראלית בביצועה של מיקי קם. וכמו כן, מיקי קם בצעה את השיר גם ב"רחוב סומסום", יחד עם גבי עמרני ונתן דטנר.

הכרה

בשנת 1984 הנפיק השירות הבולאי בול דואר שהוקדש לשיר – אחד מסדרה של שלושה בולים בנושא ספרי ילדים בעיצובו של דרור בן דב – ועליו איור של אלונה פרנקל מהספר.
Rolling Papers

רקע

בעקבות יציאת האלבום העצמאי השני שלו, Deal or No Deal, הוציא קאליפה את המיקסטייפ Kush & Orange Juice, שזכה לשבחים רבים כאחד מהמיקסטייפס היפ-הופ הטובים ביותר בשנת 2010. באותה שנה זכה קאליפה בתואר "פריצת הדרך הגדולה ביותר של אמן היפ הופ לשנת 2010" על פי ערוץ MTV. קאליפה משך את תשומת לבו של הראפר דרייק, שהציע לו לצאת עמו לסיבוב ההופעות של אלבומו, Thank Me Later. לאחר שדחה את ההצעה הודיע קאליפה ב-30 ביולי כי חתם בחברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, וכי הוא עובד על אלבום אולפן ראשון תחת החברה. הסינגל הראשון שיצא מהאלבום היה Black and Yellow, שהפך לאחד משירי ההיפ הופ המצליחים והנמכרים ביותר של שנת 2010, עם מעל ל-2 מיליון מכירות דיגיטליות. 
האלבום הגיע למקום השני במצעד הבילבורד 200 בשבוע הראשון לצאתו, כשמכר מעל 197,000 עותקים ברחבי ארצות הברית. הוא הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד בקטגוריית אלבומי ה-R&B וההיפ הופ, ובקטגוריית אלבומי הראפ. ביוני 2011 הגיע האלבום למעמד אלבום זהב בארצות הברית, לאחר שמכר מעל 500,000 עותקים. כרגע, האלבום מכר מעל ל-533,000 עותקים בארצות הברית.

סינגלים

בעקבות ההצלחה הענקית של הסינגל Black and Yellow, החליט קאליפה להוציא סינגלים נוספים; הסינגל השני שיצא מן האלבום הוא "Roll Up", והוא הופץ ב-3 בפברואר 2011, ואחריו הסינגל "On My Level" ל-iTunes ב-22 בפברואר בתור הסינגל השיווקי הראשון של קאליפה מהאלבום. הסינגל השיווקי השני שיצא מהאלבום הוא "The Race", והוא הופץ ב-8 במרץ דרך iTunes. הסינגל השיווקי השלישי היה "No Sleep", ואחריו הוציא קאליפה את On My Level בתור הסינגל הרשמי השלישי מהאלבום ב-28 במאי 2011. ב-9 באוגוסט, "No Sleep" הפך לסינגל רשמי והגיע למקום ה-6 המצעד הבילבורד הוט 100.
זלאביה

זלאביה (בערבית: زلابية; נקראת גם קורץ אצל יהודי תימן וזׇנְגוּלׇה אצל יהודי עיראק) הוא מאכל מתוק הנעשה מבלילת קמח חיטה, מטוגן בשמן עמוק ולרוב נספג בסירופ סוכר. נהוג לעצב את הזלאביה בצורת בייגלה או בצורות מעגליות אחרות.
המאכל נפוץ מאוד בתת-היבשת ההודית במדינות כמו הודו, פקיסטן, סרי לנקה, נפאל, בנגלדש וכן במדינות רבות במזרח התיכון כגון איראן, עיראק, ירדן, סוריה, לבנון, תוניסיה, אלג'יריה, מצרים וגם בישראל. 
המאכל נפוץ מאוד במהלך חודש הרמדאן אצל מוסלמים, בחגיגות הדיוואלי אצל הינדים ובקהילות הנוצרים בחג ההתגלות ובחג הפסחא. בקרב יהודי תימן ומדינות נוספות במזרח התיכון, הזלאביה היא מאכל מסורתי לחנוכה ושבועות.
ברכתה של הזלביה כמו סופגניה מזונות גם בבקביעות סעודה, לצרף את הבצק שלה לשיעור חלה תלוי במחלוקת הפוסקים.
הצבא הרומי

הצבא הרומי (בלטינית: Exercitus Romanus) כלל את הכוחות של רומא העתיקה. הצבא הרומי התפתח לאורך הזמן החל ממבנים פשוטים בתקופת השלטון האטרוסקים (המאות ה-8 - תחילת 6 לפנה"ס) עד שיא פריחתה של מכונת הלחימה הרומית בתקופת הרפובליקה המאוחרת והקיסרות. אופיו של הצבא השתנה גם הוא, מצבא מיליציה המבוסס על אזרחי רומא, המממנים את כלי הנשק שלהם, דרך צבא המבוסס ברובו על מתנדבים מקרב בני המעמד התחתון, ועד לצבא מקצועי של שכירי חרב, שנתמך באופן מאסיבי על ידי חיילים זרים ובני חסות למיניהם. 
אחד הקווים המאפיינים של התפתחות של הצבא הרומי היא יכולת להסתגל למציאות חדשה, לאמץ תורת לחימה וכלי נשק זרים ולשכלל את אומנות המלחמה שלו. כבר בתחילת דרכם למדו הרומאים דרך האטרוסקים להשתמש בכלי הנשק ובשיטות הלחימה של ההופליטים והפלאנקס היוונים. מאוחר יותר אימצו הרומאים כלי נשק סאמניטיים ואיברים כגון כן כמו מגן וחרב והפילום, ובמכונות המצור של הצבאות ההלניסטיים. הצבא הרומי פיתח ושיכלל גם רעיונות מקוריים כגון מערכת הקרב המאניפולארית, הטקטיקה של הקהורטות, וחשיבותו של שימוש במחנה מסודר כמרכיב יסוד בשדה הקרב.

כוחות היבשה

כוחות היבשה של הצבא הרומי היוו את מוקד הכוח של צבא זה ושל המדינה הרומית בכלל. כבר משלב מוקדם בהיסטוריה של רומא התבססה מכונת הלחימה הרומית על חיל רגלים כבד. החיילים הרומים נלחמו במסגרת הלגיון, ובמסגרת יחידות המשנה של הליגיון, הקנטוריה, הקוהורטה והמניפול. הלגיונרים הרומים היו חיילים רגליים מצוינים שאומנו באופן נוקשה והיו בעלי משמעת סדר וכוח סיבולת גבוה במיוחד. 
חיל הפרשים הרומי היווה באופן מסורתי זרוע משנית ולא מפותחת בקרב הצבא הרומי. בשלבים מאוחרים של התפתחותו של הצבא הרומי גויס צבא זה מקרב בעלי הברית של רומא, כגון הפרשים הנומידים וההיספנים.
במקביל לכוחות של אזרחי רומא, שלחמו במסגרת הלגיונות, עמדו לרשות רומא גדודי צבא שגויסו מקרב בעלות הברית הלאטיניות והאיטלקיות. מספרם של אלה נקבע ככול הנראה לפי כוח האדם הפנוי של מדינות אלה וצרכיה המלחמתיים של הרפובליקה. כוחות אלו באו לעיתים קרובות בתור חיילים קלים, פרשים וקשתים, אם כי גויסו לגיונות גם מקרבם.
במאה הראשונה לספירה הוכנסו חיילים זרים קלי נשק כגון זורקי כידונים, קלעים וקשתים לתוך מערך הלחימה הרומי. הלגיון הרומי נשאר היסוד השליט בכוחות הקרקע, אבל מימיו של יוליוס קיסר הוא החל להלחם בכוחות משולבים של רגליים כבדים קלים ופרשים.
גודלו של הצבא היבשתי של רומא השתנה באופן דרסטי במהלך ההיסטוריה. בעוד בראשיתו כוח זה היה מבוסס על לגיון אחד, שכלל כ-3300 איש וגויס רק במקרה הצורך ולמשך עונת המלחמה, בשיאה של האימפריה הרומית מנה הצבא הרומי כ-28 לגיונות קבע, שמנו כל אחד בסביבות 5000 עד 8000 חיילים רגלים. בנוסף לגיונות אלו לוו בכוחות עזר, שגודלם הכולל היה שווה לזה של הלגיונות.
לברן קוקס

ביוגרפיה

קוקס נולדה במוביל שבאלבמה, והיא בוגרת "מרימאונט מנהטן קולג'" שבניו יורק, שם החלה את קריירת המשחק שלה.
קוקס היא אישה טרנסג'נדרית, אשר החלה להתנסות בשינויים בנראות המגדרית שלה בגיל ההתבגרות, והתחילה להזדהות כאישה במהלך לימודיה בקולג'. היא עברה תהליך לשינוי פיזיולוגי בסביבות שנת 2008.
יש לקוקס אח תאום זהה אשר מגלם את תפקיד הדמות סופיה לפני השינוי המגדרי שלה בסדרה "כתום זה השחור החדש".
צומרקה

תיירות בצומרקה

בצומרקה בתי מלון משפחתיים קטנים ובתי הארחה. הכפרים סיראקו וקלריטס הוכרזו ככפרים לשימור, ולפיכך נשמרת בהם הבניה המסורתית באבן. נהר ארכתוס הוא אחד מיעדי הרפטינג החשובים ביוון, כאשר בחלקו העליון הרפטינג בדרגה 5 ובחלקו המרכזי הוא ברמה 3.