google/wiki40b huggingface dataset:
תצפית משתתפת

תצפית משתתפת היא שיטת מחקר הנהוגה במדעי החברה, בעיקר באנתרופולוגיה ובסוציולוגיה, בה החוקר נוכח לתקופה ארוכה בשדה המחקר, תוך התקרבות לדרך החיים של הקבוצה נחקרת. מטרתו של החוקר המבצע תצפית משתתפת היא להתקרב ככל הניתן לחברה הנחקרת על מנת לאסוף נתונים רבים ומגוונים אודותיה ולתארה בצורה שיטתית והוליסטית להקיף כמה שיותר תחומים: כלכלה, פוליטיקה, סגנון מגורים, דפוסי משפחה ונישואים וכו'. בניגוד לתצפית רגילה, בתצפית משתתפת החוקר מתנסה בחוויותיה של הקבוצה אותה הוא חוקר.
מטרת השיטה היא להשיג היכרות קרובה ואינטימיות עם קבוצה מסוימת ומנהגיה. התפיסה שעומדת מאחורי התצפית המשתתפת מבקשת למנוע, עד כמה שניתן, את ההפרדה בין החוקר לקבוצה הנחקרת. לאפשר לחוקר להתקרב כמה שאפשר למושאי המחקר. תצפית משתתפת מאפשרת הכרות עם ההתנהגות בקונטקסטים שונים וב-"זמן אמת" תוך פיצוח הקודים התרבותיים של הנחקרים, בדיקה מעמיקה של התנהגותם, הכרות לעומק עם השדה וכו'.  
שיטת התצפית המשתתפת מסייעת לחוקר לגלות כיצד פרטים בחברה מסוימת מתנהגים בחיי היום יום, בסביבתם הטבעית, ללא הסכנה שהם ישנו את התנהגותם השגרתית בשל נוכחותו של החוקר. החוקר נדרש לשמור גם על מרחק תודעתי מסוים משאר חברי הקבוצה. מרחק זה דרוש לו כדי לבצע את תצפיותיו, ולערוך את רשימותיו ביומן השדה. בסוף התהליך נדרש החוקר להסיק את מסקנותיו המחקריות. חסרונה הוא שמעורבות שכזאת בתוך הקבוצה עלולה להביא להזדהות ערכית ורגשית גבוהה מדי עם מושאי המחקר. המתודולוגיה של תצפית משתתפת מאלצת את החוקר לתמרן בין תחושת השייכות לזרות לאורך כל זמן שהותו בשדה, יוצרת מתחים ומחדדת את השאלה האם החוקר הוא חלק או מחוץ מהחברה הנחקרת. מתודולוגיה מחקרית זו דורשת מהחוקר לייצר לעצמו דרכים להפריד בין התצפית לבין ההשתתפות- להיות גם בפנים וגם בחוץ. 

תצפית משתתפת, כמו גם כתיבת אתנוגרפיה, שואבת את מקורותיה משתי גישות, פוזיטיביסטית ופרשנית ותלויה בהקשר חברתי בו היא נערכת ובביוגרפיה של החוקר. השפעתם של פרמטרים תרבותיים, פוליטיים וכלכליים על מפגש החוקר ותגובותיו למציאות אותה הוא פוגש בשדה משפיעים על עבודת השדה והפרשנות שהוא נותן לאירועים. האנתרופולוגיה הרפלקסיבית (הפרשנית) מדגישה על כן את הרלוונטיות של הביוגרפיה של החוקר להבנת התהליך המחקרי. האירועים   בשדה המחקר שהחוקר מדווח עליהם בשדה נתפסים כמראה אשר דרכה ניתן ללמוד את שדה המחקר. התצפיות והטקסט האתנוגרפי עצמו חייבים להיות מוסברים ומובנים מתוך התייחסות מפורשת לתהליכי עיבודם על ידי החוקר-צופה הנוטל חלק בתהליך. תצפית משתתפת, ככלי להכרת השדה, כרוכה בתהליכים בינאישיים והתאור האתנוגרפי עצמו נוצר באמצעות העקבות שעבודת השדה משאירה בביוגרפיה של החוקר. לפיכך תיאור השדה המוצג על ידי האתנוגרף צריך להיות מובן גם ככלי להתגברות על פרדוקסים וניכור הנובעים מתוך תהליך התצפית המשתתפת, כדרך של בנייה וניסוח- ולא רק גילוי- של "אחרות" הנחקרים ושל החוקר עצמו. עצם ההשתתפות של החוקר בעולמות אלה היא לעיתים קרובות בעייתית ובמהלכה צריך החוקר להתנתק מתפיסות ודימויים הנוצרים, במידה רבה, באמצעות אותם מופעים ואותם מבצעים אשר החוקר מתכוון לחקור.
ישנם אתנוגרפים המתייחסים בכתביהם למספר קשיים המתקשרים לשימוש בשיטת התצפית המשתתפת. אלו הם בעיקר קשיים פוליטיים, חברתיים, מוסריים ורגשיים הנוגעים מנוכחותו של החוקר בשדה ומהשימוש שהוא עושה בנוכחות זו לאיסוף מידע. קבלת החוקר על ידי הנחקרים תלויה ברשתות החברתיות ובמערכת המושגים של הנחקרים, וישנו דגש על יכולתו של החוקר להכיר את עולמם.
ניתן לשלב בתצפית משתתפת כלי מחקר איכותיים נוספים כגון:  ראיונות עומק,  תצלומים, ניתוח טקסטים כתובים וכו'.
זאב נחמה

ביוגרפיה

נחמה נולד בשכונת פלורנטין בתל אביב לאם ילידת בלגיה ואב ירושלמי ממשפחה שמקורה ביהדות סלוניקי. גדל בחולון, למד בבית ספר תיכון "אורט חולון" וסיים בשנת 1979. בצה"ל שירת בספינות הטילים של חיל הים.

קריירה

לצד יאיר גת ועובדיה חממה היה נחמה בגרעין המייסד של להקת מוסקבה, שהוקמה באמצע שנות השמונים. באותה תקופה התפרנס כסוכן ביטוח. נחמה הוא הסולן של אתניקס מיום היווסדה. הוא כותב את המילים לכל השירים של הלהקה מתחילת דרכה, ואת הלחנים בשיתוף תמיר קליסקי הקלידן אשר הקשר ביניהם נוצר לאחר שקליסקי צפה בהופעה של "מוסקבה". הצמד גם כותבים לאמנים אחרים. בין השאר כתבו את האלבום "בת הקוסם" לשרון חזיז, שירים לאורי פיינמן, שלומי שבת, מרגלית צנעני, שרית חדד, חיים משה, איזקיס, אלבום ליהודה קיסר, שיתוף הפעולה הגדול עם אייל גולן והאלבום של חיילי הנקמה.
יחד עם אתניקס, תרם נחמה למהפך שהתחולל במוזיקה העברית בסוף שנות התשעים, במסגרתו הפכה המוזיקה המזרחית לזרם המרכזי בישראל. שלושת האלבומים שיצרו אתניקס לאייל גולן, "בלעדייך", "חייל של אהבה" ו"הסתכלי אלי", הנפיקו להיטים רבים אשר יחד עם "התמונות שבאלבום" שיצרו לחיים משה, זיכו אותם בשלוש נוצות זהב של אקו"ם ליצירה מקורית. נחמה גם כתב והלחין לשרית חדד את "שמח", שראה אור באלבומה "זה ששומר עליי", ואת "בושם צרפתי", שיצא כסינגל מתוך מיס מיוזיק.
ב-2007 הקים עם גל הדני ויורם פויזנר את ההרכב טוטובל שפעל במקביל ללהקת אתניקס. הלהקה הוציאה אלבום שהופץ בחינם באינטרנט.
בשנת 2008 כתב והלחין נחמה את השיר "אישה נאמנה" לאלבומו של ישי לוי "ריקוד רומנטי". השניים כבר שיתפו פעולה בעבר באלבומם של חיילי הנקמה משנת 2004. בדצמבר יצא לרדיו השיר "שוקולד" אותו יצרו נחמה ויורם פויזנר לזמרת קתרין דיאצ'קוב. בפברואר 2009 יצא השיר "בתוך הלב" בביצוע חיים משה שכתב נחמה והלחין יחד עם יורם פויזנר.
בקיץ 2016 פורסם שתמיר קליסקי מגבש תביעה נגד זאב נחמה, מנהל הלהקה מיקי דה פז וחברת הליקון־כנען המייצגת את אתניקס, בטענה לאי־סדרים כספיים בלהקה שמנעו ממנו הכנסות בסך מאות אלפי שקלים בשנים האחרונות.

חיים אישיים

נחמה הוא ביסקסואל, רווק. מתגורר ביפו.
שומר מסך (תוכנית טלוויזיה)

מבנה התוכנית

התוכנית, אותה הנחה אמנון לוי, דומה בסוגה לתוכנית "כלבוטק" בהנחיית רפי גינת.
במהלך התוכנית, לוי וכתביו השונים סקרו הונאות, שחיתויות והטרדות שנעשו מצד גופים, חברות ואנשים. התוכנית נתנה לקהל הצופה בבית את האפשרות לחשוף את המרמה שנעשתה כלפיו בתוכנית עצמה, באמצעות יצירת קשר עם צוות התוכנית.

תחקירים בולטים

בעונה השלישית נחשפו פרשיות גדולות אשר גרמו להדים רבים: פרשת החולדות בארומה, המזון הקפוא שהופשר והוקפא שוב באסם, מצלמות נסתרות שהותקנו בחדרי ההלבשה בבית חולים אסותא, הזנחת חיי אדם במד"א, ופרשת קייר ופנינה רוזנבלום.

שידור התוכנית

בתחילה, שודרה התוכנית במסגרת זכיינית השידור של ערוץ 2, טלעד, ולאחר הפסקת שידוריה ב-2005, החלה לשדר בערוץ 10
בשנת 2011 סיימה התוכנית את שידוריה והוחלפה בתוכנית "פנים אמיתיות" בהנחייתו של לוי.
Ŋ

אֶנְג (אות גדולה: Ŋ; אות קטנה: ŋ), או אֶנְגְמַה, היא אות באלפבית הלטיני המייצגת עיצור וילוני אפי (כמו ה"נג" בבייג'ינג או שאנגחאי) במספר שפות הנכתבות בעזרת אלפבית זה.

צורת האות

צורת האות הקטנה היא כמו n קטנה, בתוספת קרס מעוקל המתחבר לרגל הימנית, כמו באות g. לאות הגדולה יש שתי צורות: N גדולה בתוספת הוו המקובלת בשפות סאמי, והצורה הקטנה מוגדלת המקובלת בשפות אפריקאיות. בתקופות מוקדמות יותר, מאחר שלא היו במדפסות חותמות עבור האות, השתמשו ב-G הפוכה, או באטא (η) יוונית. מנקודת מבט אחרת האות הגדולה נראית כמו האות העברית מם (מ).

שימוש

לבד מהשימוש הבסיסי באות בשפות שונות ברחבי העולם, נעשה בה שימוש גם במספר שיטות תעתיק פונטיות, כמו האלפבית הפונטי הבינלאומי, האלפבית הפונטי האוראלי, ועוד.

קידוד

האות מקודדת בתקן ISO 8859-4 כ־BD עבור האות הגדולה ו־BF עבור האות הקטנה. ביוניקוד האות הגדולה מקודדת כ־U+014A והקטנה כ־U+014B.
אדני צדק

אֲדֹנִי צֶדֶק דמות מקראית, מלך ירושלים בזמן כיבוש הארץ על ידי יהושע, שמו נזכר בספר יהושע, פרק י', פסוק א':
וַיְהִי כִשְׁמֹעַ אֲדֹנִי-צֶדֶק מֶלֶךְ יְרוּשָׁלִַם, כִּי-לָכַד יְהוֹשֻׁעַ אֶת-הָעַי וַיַּחֲרִימָהּ--כַּאֲשֶׁר עָשָׂה לִירִיחוֹ וּלְמַלְכָּהּ, כֵּן-עָשָׂה לָעַי וּלְמַלְכָּהּ; וְכִי הִשְׁלִימוּ יֹשְׁבֵי גִבְעוֹן, אֶת-יִשְׂרָאֵל, וַיִּהְיוּ, בְּקִרְבָּם
כאשר נודע לאדני צדק כי הערים העי ויריחו נפלו בידי הצבא הישראלי ותושבי גבעון נכנעו, כרת אדני צדק ברית עם מלכי חברון, ירמות, לכיש ועגלון והכריז מלחמה על הגבעונים. לדעת יהודה אליצור, כוונת המלכים הייתה להלחם נגד הגבעונים אותם ראו כבוגדים ולא נגד ישראל.
יהושע נחלץ לעזרת הגבעונים ונלחם בחמשת המלכים. המלכים ברחו והסתתרו במערה ליד מקדה. יהושע ציווה לקחת את חמשת המלכים ולתלות אותם.

הסבר שמו

שמו של אדני צדק הוא שם תאופורי. פירוש השם אדני צדק הוא: (האל) צדק אדון.
בנוסח תרגום השבעים שמו של אדני צדק הוא אדני בזק. יש חוקרים הסוברים כי השם אדוני צדק הוא שם כללי למלכי ירושלים וזאת גם לדעת רד"ק הטוען כי  כל מלכי ירושלים היו נקראים בזמן ההוא, אדוני צדק או מלכי צדק.
האל צדק ידוע כאל פיניקי ונזכר גם בכתבי פילון איש גבל.
מרכז מסה

מרכז המסה או מרכז כובד הוא מונח בפיזיקה, ובעיקר במכניקה. מרכז המסה של מערכת גופים או חלקיקים הוא נקודה במרחב שמסת המערכת כולה, מתנהגת כאילו היא מרוכזת בה. 
מקומו של מרכז המסה הוא פונקציה של המקום והמסה של כל הגופים המרכיבים את המערכת. בהקשר לכוח הכובד מכונה מרכז המסה גם "מרכז הכובד".
בתורת היחסות הפרטית מוחלף מושג זה במרכז האנרגיה שהוא בעל משמעויות דומות.

מכניקה

נוח להשתמש במערכת צירים שראשיתה ממוקמת במרכז המסה ונעה יחד איתו. זאת כיוון שמרכז המסה של מערכת נע בהשפעת כוחות חיצוניים בלבד, כלומר רק כוחות שמופעלים על המערכת מבחוץ משפיעים על תנועתו. כמו כן ניתן לפרק את האנרגיה הקינטית של מערכת לאנרגיה הקינטית של החלקים המרכיבים אותה יחסית למרכז המסה ועוד האנרגיה הקינטית של גוף נקודתי בעל המסה הכוללת של המערכת שנמצא במרכז המסה. במקרים בהם לא פועלים כוחות חיצוניים או פועל כח הגרביטציה בלבד, תנועת מרכז המסה פשוטה לחישוב. כך ניתן לדוגמה לפרק תנועה מורכבת של גוף צפיד לתנועה של מרכז המסה שלו וסיבוב של הגוף סביב מרכז המסה.

אסטרונומיה

במערכת המורכבת משני גופים הנמשכים זה לזה על ידי כח הגרביטציה (כגון כוכב ולוויין), כל אחד מן הגופים נע במסלול אליפטי סביב מרכז המסה המשותף שלהם. כך למשל כדור הארץ נע במסלול אליפטי סביב מרכז המסה של כדור הארץ והשמש (ולא סביב השמש עצמה).
פרדיננד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה

ביוגרפיה

פרדיננד הראשון נולד במדריד לפיליפ היפה, מלך קסטיליה מבית הבסבורג, ורעייתו חואנה המשוגעת. הורי אמו היו פרננדו השני מלך אראגון, ואיזבלה הראשונה מלכת קסטיליה, והורי אביו היו מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ומארי, דוכסית בורגונדיה.
כשאחיו של פרדיננד, קרל החמישי, הוכתר כקיסר האימפריה הרומית הקדושה, קיבל פרדיננד את השלטון בארצות בית הבסבורג (כיום אזור אוסטריה וסלובניה) עם התואר "ארכידוכס של אוסטריה". ב-1521 נישא לאנה, נסיכת בוהמיה והונגריה, בתו של אולסלו השני, מלך בוהמיה והונגריה. בזמנים שבהם נעדר אחיו, ניהל פרדיננד את האימפריה הרומית הקדושה כולה, וב-1531 נבחר לשאת בתואר מלך הרומאים, וככזה נועד להיות יורשו המיועד של אחיו.
לאחר שבקרב מוהאץ' שנערך ב-1526 הביס סולימאן המפואר, סולטאן האימפריה העות'מאנית את לאיוש השני, מלך בוהמיה והונגריה שהיה גיסו של פרדיננד, נבחר פרדיננד להיות מלך בוהמיה באותה שנה, בעוד שמלכות הונגריה הפכה לנושא למחלוקת בין בית הבסבורג לבין בית זאפויה, שבראשו עמד יאנוש זאפויה נסיך טרנסילבניה. כל אחד מהיריבים זכה לתמיכה של אחדים מהאצילים ההונגרים, ובנוסף נהנה פרדיננד מתמיכתו של אחיו הקיסר.
ב-1529, הצליחו כוחותיו של פרדיננד להדוף את התקפתו של סולימאן המפואר על בירתו שבווינה, אף כי פרדיננד עצמו נמלט לפני כן לבוהמיה. בסופו של דבר, חתם פרדיננד ב-1533 על הסכם שלום עם האימפריה העות'מאנית, במהלכו חולקה הונגריה בין בית הבסבורג במערב ובית זאפויה במזרח.
במרוצת השנים, בעקבות פעולותיו של פרדיננד, עברו בוהמיה וגם הונגריה המערבית והצפונית תחת השם "ממלכת הונגריה" לרשות בית הבסבורג. הסכם נאגיווארד-גרוסוורדיין (אוראדיה של היום), שנחתם ב-1537, קבע כי פרדיננד יהיה יורשו של יאנוש זאפויה, אך יישום ההסכם היה מעבר לכוחו של פרדיננד במהלך חייו.
ב-1556, לאחר שוויתר קרל החמישי על שלטונו, הוכתר פרדיננד כקיסר האימפריה הרומית הקדושה. קרל הסכים להוציא את בנו פיליפ, שירש את מלכות ספרד, מסדר הירושה של השלטון באימפריה, ובמקומו נועד מקסימיליאן, בנו הבכור של פרדיננד, לרשת את אביו בבוא העת.
פרדיננד נפטר ב-1564 בווינה, ונקבר בכנסיית ויטוס הקדוש שבפראג.
קרסנודון

היסטוריה

היישוב הוקם ב-1914 לאחר שבקרבת המקום התגלו מצבורי פחם גדולים והחל פיתוחם. שמו הראשון היה סורוקינה, ב-1916 התגוררו כאן כבר 3,105 תושבים ושנה מאוחר יותר נפתח כאן בית ספר ראשון.
ב-1938 היישוב קיבל מעמד של עיר ואת שמו הנוכחי. ב-19 ביולי 1942 העיר נכבשה על ידי הצבא הגרמני ושוחררה על ידי הצבא האדום ב-14 בפברואר 1943.
מאז 2014 העיר נמצאת בשליטת הבדלנים של הרפובליקה העממית של לוהנסק.
לורנציום

תכונות

מראה החומר אינו ידוע, אולם סביר שהוא כסוף-לבן או אפור-מתכתי. אם ייוצרו כמויות גדולות מספיק של לורנציום, הוא יהווה סכנה עקב קרינה רדיואקטיבית. מעט מאוד ידוע על תכונותיו הכימיות, אולם מעבודה ראשונית על מספר אטומים נראה שהוא מגיב בדומה לאקטינידים אחרים. לפי האופי המחזורי של התכונות בטבלה המחזורית, לורנציום יתואר כמתכת מעבר, עקב מיקומו בבלוק-d, אך לפי IUPAC הוא אקטיניד.

היסטוריה

הלורנציום זוהה ב-14 בפברואר 1961 במעבדה הלאומית לורנס ברקלי, חלק מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ארצות הברית. החומר נוצר על ידי צוות המדענים שכלל את אלברט גיורסו, טורביורן סיקלנד, אלמון לארש ורוברט ל. לאטימר. הוא נקרא על שם המדען האמריקאי ארנסט לורנס, ממציא הציקלוטרון. היסוד נוצר כאשר ארבעת המדענים הניחו 3 מיקרוגרם (0.000003 גרם) קליפורניום במאיץ יונים כבדים קווי (Heavy Ion Linear Accelerator) והפציצו אותו ביוני בורון ¹⁰B ו-¹¹B.
הגרעינים החדשים הפכו לטעונים חשמלית, ונאספו על סרט דק מנחושת. אז הונע הסרט כדי להציב את האטומים שנאספו בפני סדרה של גלאי מצב מוצק. הצוות דיווח כי האיזוטופ ²⁵⁷103 התגלה בדרך זו, ודעך על ידי פליטת חלקיק אלפא בעל אנרגיה 8.6MeV, בזמן מחצית חיים של 4.2 שניות.
ב-1967, צוות חוקרים בדובנה, רוסיה, דיווחו כי לא הצליחו לזהות איזוטופ הדועך בפליטת חלקיק אלפא בזמן כ-4.2 שניות כאיזוטופ ²⁵⁷103. מאז שיוך זה שונה ל-²⁵⁸Lr או ²⁵⁹Lr. עד כה יוצרו 11 איזוטופי לורנציום, כאשר האיזוטופ היציב ביותר הוא ²⁶²Lr, שזמן מחצית חייו הוא 216 דקות, ל-²⁵⁶No. האיזוטופים של לורנציום דועכים על ידי פליטת חלקיק אלפא, ביקוע ספונטני ולכידת אלקטרון (סדר מהנפוץ לנדיר ביותר).
הנשף באי הפיסקאלי

הנשף באי הפיסקאלי נערך בריו דה ז'ניירו ב-9 בנובמבר 1889, לכבוד קציני האנייה הצ'יליאנית "האדמירל קוקרן". הייתה זו המסיבה הגדולה האחרונה שערכה המונרכיה הברזילאית לפני ההכרזה על ברזיל כרפובליקה, כשבוע לאחר מכן (15 בנובמבר 1889).
בתחילה נקבע להיערך הנשף ב-19 באוקטובר, אך נדחה בעקבות מותו של לואיש הראשון, מלך פורטוגל, אחיינו של פדרו השני, קיסר ברזיל.
על פי הערכות, נכחו בנשף 3000 עד 5000 בני אדם (על פי המקורות). הנשף זכור בשל ההפרזה, הפזרנות וההוללות הרבים שניכרו בו - האי הפיסקאלי קושט כולו בבלונים ונציאנים, עששיות סיניות, אגרטלים צרפתיים ופרחים ברזילאיים. בצידו האחורי של האי, הותקנו שני שולחנות, שהוצבו בצורת פרסה, ועליהן הוגשה ארוחת ערב לחמש מאות מוזמנים, במאתיים וחמישים מקומות ישיבה מכל צד. במנות שהוגשו בצלחות עטורות פרחים ופירות אקזוטיים(וביניהן), נצרכו 800 ק"ג חסילונים, 1300 עופות, 500 עופות הודו, 64 עופות פסיון, 1200 קופסאות אספרגוס, 20000 כריכים, 14000 גלידות, 2900 צלחות חטיפים מתוקים, 10000 ליטר בירה ו-304 ארגזי יין, שמפניה ומשקאות שונים.
תזמורת, אשר הוצבה על סיפון האנייה אדמירל קוקרן, שלכבוד צוותה נערך הנשף, ניגנה אל תוך הלילה שירי ואלס ופולקות.
למרבה האירוניה, מיד עם הגעת המשפחה הקיסרית לנשף, התרחשה תקרית מביכה (אין לכך אימות): מסופר כי בעת שנכנס דום פדרו השני, קיסר ברזיל, לאולם הנשף, הוא איבד את שיווי משקלו ומעד. כשהתאושש מהנפילה, קרא הקיסר בקול רם: " המונרך החליק, אך המונרכיה לא נפלה" (פורטוגזית - "O monarca escorregou, mas a monarquia não caiu").
עם תום הנשף, בחמש אחר חצות, לאחר צאת המוזמנים, גילו עובדי הניקיון פריטים יוצאי דופן מפוזרים ברצפה: נוסף על כוסות שבורים ובקבוקים פזורים, נאספו אותות כבוד אבודים ואף פריטי לבוש נשיים אינטימיים. אפשר כי הדבר בדוי, שכן הדברים פורסמו ב-12 בנובמבר 1889 בטור ההיתולי "Foguetes" בכתב העת "O Paiz" בריו דה ז'ניירו.
גאורג היים

ביוגרפיה

היים נולד בילניה גורה שבשלזיה, בשנת 1887 להרמן וג'ני היים. במשך חייו הקצרים, היה תדיר בקונפליקט מול מוסכמות חברתיות. הוריו, בני מעמד הביניים, לא הבינו את גישתו המרדנית של בנם. גישתו של היים עצמו כלפי הוריו הייתה דו ערכית; מצד אחד הייתה בו חיבה עמוקה כלפיהם אך מצד שני הוא התנגד בנחרצות לכל ניסיון לדכא את האינדיבידואליות והעצמאות שלו.
בשנת 1900 עברה משפחת היים לברלין, שם הלך גאורג למספר בתי ספר שונים, אך לא בהצלחה רבה. לבסוף הגיע לגמנסיית פרידריך וילהמס שבברנדנבורג. הוא לא היה מרוצה, וכדי להשתחרר מעט החל לכתוב שירה. לאחר שסיים את בית הספר, החל ללמוד משפטים בוירצבורג ולכתוב מחזות. רוב ההוצאות לאור התעלמו מכתביו.
בשנת 1910 פגש היים את הכותב והמשורר סיימון גוטמן, שהזמין את היים להצטרף ל"מועדון החדש" שייסדו קורט הילר ויעקב ואן הודיס, בו ביקרו בין היתר גם אלזה לסקר שילר, גוטפריד בן, קרל קראוס וגאורג טראקל. למרות שלמועדון לא הייתה מטרה מוצהרת, כל חבריו היו שותפים בתחושת מרד נגד התרבות העכשווית של זמנם וברצון למהפך פוליטי ואסתטי. המועדון העלה קברטים ייחודים (Neopathetisches Cabaret (גר')) בהם החברים הציגו עבודות. זה היה המקום בו השיג היים את הכרתו הראשונה, ושירתו קיבלה מיד שבחים. בינואר 1911, יצא לאור ספרו הראשון של היים והיחיד שהתפרסם בחייו: Der ewige Tag.
בשנים הבאות עסק היים במספר עבודות משפטיות, אך לא החזיק באף אחת מהן זמן ממושך, לאור חוסר ההערכה שלו כלפי סמכות. ב-16 בינואר 1912 היים וחברו ארנסט באלקה יצאו להחליק בנהר הקפוא של האוול. כמה ימים מאוחר יותר, נמצאו גופותיהם. נראה שבאלקה נפל למי האגם דרך פתח בקרח והיים ניסה להצילו אך נפל גם הוא. היים נותר בחיים כחצי שעה וזעק לעזרה. קריאותיו נשמעו בידי כמה עובדי יערות, אך הם לא הצליחו להגיע אליו.
שתיל (ארגון)

פעילות

שתיל מספקים ייעוץ לארגונים בפיתוח וניהול, פיתוח משאבים ומידע על מקורות מימון, שדלנות, תקשורת, מאבק ציבורי, אינטרנט וטכנולוגיה.
הפעילות מתבצעת בשלושה סניפים ובאתר אינטרנט המספק מידע על ארגונים לשינוי חברתי, אירועים חברתיים, הכשרות, לוח דרושים ועוד. 
שתיל מעריכים כי הם מסייעים לכאלף ארגונים והתארגנויות בשנה, בשלבי הקמתם ובפעילות השוטפת.
ב-2006 זכה שתיל למעמד של יועץ מיוחד למועצה הכלכלית חברתית של האו"ם (ECOSOC) בעקבות המלצתו של משרד החוץ.

תוכנית עמיתי אברט

שתיל מפעילה תוכנית מלגות שבמסגרתה מוענקת לסטודנטים מלגה שנתית תמורת מילוי משרות שונות בעמותות המשתתפות בתוכנית. לצד פעילותם בעמותות נוטלים משתתפי התוכנית חלק במפגשי למידה והעשרה בנושאי שינוי חברתי.
ליליאן קלאפיש

ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
קלאפיש נולדה בקאשן (Cachan) , פרבר של פריז, בירת צרפת, להורים יוצאי פולין שהיגרו לצרפת ב-1910. משפחתה שכללה את הוריה ושלושת אחיה שרדה את שנות המלחמה, תחילה בפריז ולאחר מכן הסתתרה במקומות שונים ברחבי צרפת. לאחר המלחמה נשלחה לשווייץ להבראה ושם גילתה לראשונה עניין בציור. עם שובה החלה ללמוד פסנתר, אולם בעצת מורתה לפסנתר עברה חיש מהר ללמוד ציור באופן פרטי. בין השנים 1948–1949 למדה אמנות באקדמיה רנסון בפריז ובמקביל רשמה רישומים חופשיים בגראנד שומייר. בתחילת דרכה התמקדה בציור מופשט עם דגש על ציור בסגנון מופשט לירי, הסגנון ששלט בציור הפריזאי באותה עת. בשלב מסוים עשתה הפסקה, רשמה במוזיאון הלובר לפי תבליטים הלניסטיים, גילתה את ציוריו של ניקולא פוסן ועברה לצייר בסגנון פיגורטיבי. היא נתקלה בביקורת עקב שינוי זה שהיווה בשעתו הליכה כנגד הזרם.
בשנת 1957 נישאה לפילוסוף סטפן מוזס. בין השנים 1958–1959 התגוררה במרוקו והושפעה שם מאורו העז של המקום. בשנת 1969 עלתה לישראל, השתקעה בירושלים והשתלבה בעשייה האמנותית המקומית.
עבודותיה הפיגורטיביות והאקספרסיביות, אותן יצרה החל משנות השבעים של המאה ה-20, היוו אלטרנטיבה לאמנות הישראלית של אותה עת. על אף שנחשבה כזרם של אדם אחד, זכו עבודותיה להערכה רבה וכמעט מידית. על עבודתה זכתה בשנת 1983 בפרס סנדברג ובשנת 2001 זכתה בפרס שר המדע, התרבות והספורט.
לקלאפיש ובעלה שנפטר ב-2007, שלושה ילדים: עמנואל – סופר, אנוש – כותבת, ורחל – אמנית. תערוכותיה האחרונות הוצגו בשנת 2014 בגלריה גורדון בתל אביב ובשנת 2017 במוזיאון ישראל בירושלים. חיה ויוצרת במקביל בפריז ובישראל.
פלורן סינמה פונגול

קריירת מועדונים

אחרי שהתחיל לשחק באקדמיית הנוער של המועדון הצרפתי לה הבר, נרכש פונגול על ידי ליברפול בשנת 2001, יחד עם בן דודו אנתוני לה טאלק, על ידי המאמן ז'ראר הוייה. הוייה התרשם מכישוריו של פונגול, לאחר שהציג יכולת טובה מאוד במהלך אליפות אירופה לנבחרות עד גיל 16, ואליפות העולם לנבחרות עד גיל 17 ב-2001. בטורניר אליפות העולם לנבחרות נערים, פונגול זכה בתואר השחקן המצטיין, ויחד עם נבחרת צרפת הצעירה זכו בתואר. למרות שנרכש על ידי ליברפול, נשאר פונגול לשחק בלה האבר למשך שנתיים כמושאל.
אחרי שחזר לליברפול, פונגול הפגין את יכולת הכיבוש הטובה שלו לאחר שכבש שערים רבים וחשובים עבור קבוצתו, ביניהם שערים חשובים במסגרת גביע ה-FA בעונת 2005-2006 נגד לוטון טאון, שסייעו לליברפול לזכות בסיום העונה בגביע, כמו גם שער חשוב נגד ריאל בטיס הספרדית באותה העונה. ב-31 בינואר 2006, פונגול הושאל למועדון הפרמייר ליג בלקבורן רוברס, עד לסיום אותה העונה.
ב-30 באוגוסט 2006, סינמה פונגול חתם על חוזה לעונה אחת במועדון הספרדי רקראטיבו ולבה, עם אפשרות להארכה של שנתיים. ב-4 במאי 2007, המועדון האנדולסי, הכריז שפונגול חתם בשורותיו על מימוש הארכת חוזהו עד לשנת 2011, תמורת 4 מיליון אירו. במהלך שתי עונותיו ברקראטיבו סיים פונגול כמלך השערים של הקבוצה, עם 12 כיבושים בעונתו הראשונה, ו-10 בשנייה.
ב-2 ביולי 2008, סינמה פונגול חתם על חוזה לארבע שנים במדי אתלטיקו מדריד, תמורת סכום של כ-10 מיליון אירו. למרות שהובא כמחליף לחלוצי ההרכב של המועדון דייגו פורלאן וסרחיו אגוארו, פונגול נהנה מפציעתו של האורוגוואי וכבש 4 שערים בחמשת משחקיו הראשונים בקבוצה. מאוחר יותר, הוא זכה לדקות משחק כקשר קיצוני בשל פציעתו ומספר הרחקות שספג קפטן המועדון מקסי רודריגז.
ב-5 בספטמבר 2012 חתם לשנתיים ברוסטוב. ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה ב-16 בספטמבר בניצחון 0:1 על דינמו מוסקבה. ב-23 בספטמבר סינמה הבקיע את שערו הראשון במדי רוסטוב בהפסד 3-1 מספרטק מוסקבה.

נבחרת לאומית

לזכותו של פונגול הופעה 1 במדי נבחרת צרפת הבוגרת בשנת 2008.
גדעון סאנדבק

ביוגרפיה

נולד באודסטוגו בשוודיה, כבנם של אוטו יונאס מגנוסון, חקלאי אמיד, ואשתו כריסטינה קרולינה קלסדוטר. סאנדבק למד הנדסת מכונות בבית הספר הפוליטכני בבינגן בגרמניה וסיים את לימודיו בשנת 1903. בשנת 1905 היגר לארצות הברית, שם עבד בחברת "Westinghouse Electric" בפנסילבניה.
בשנת 1906 הועסק בחברת "Universal Fastener" בהובוקן שבניו ג'רזי. כישורי רישום טובים ונישואים עם אלווירה אהרונסון, בתו של אחראי הפרויקטים, הובילו את סאנדבק לתפקיד המעצב הראשי בחברה, והופקדה בידו המשימה לשפר את הרוכסן שפותח על ידי המהנדס האמריקאי וייטקומב ג'דסון. דגם זה התבסס על מערכת של לולאות ועיניים, ונטה להיפרד בקלות רבה מדי. ניסיונות הפיתוח הראשונים של סאנדבק, שעדיין התבססו על מערכת לולאות, לא היו משביעי רצון וסבלו מאותם פגמים של הדגם הראשון.
לאחר פטירת אשתו בשנת 1911, הקדיש את עצמו לחלוטין לעבודה על הרישומים, ועד חודש דצמבר 1913 מצא פתרון לבעיה של יציבות הסגר: מערכת המבוססת על מהדקים קפיציים במקום לולאות קטנות מצטלבות, שהממציא העניק לה את השם "Hookless Fastener N° 1" (אל-לולאה מס' 1). סאנדבק הגדיל את מספר המרכיבים הסוגרים מארבעה לאינץ' ל-10 או 11, ותכנן למוצר שתי שורות של שיניים אחת מול השנייה שהפכו למקשה אחת על ידי הסליידר, כדי להקל על ההתקנה.
בשנת 1914 שיפר סאנדבק את המצאתו בדגם חדש - "אל-לולאה מס' 2", שהוא למעשה אב טיפוס של הרוכסן המודרני. בדגם זה כל שן הכילה גומה בקצה התחתון וחרוט קטן בקצה העליון; רכיבים אלה, בצדדים מנוגדים, נסגרים זה על זה בזמן שהחלק המתכתי במרכז אוסף את שני הצדדים ביחד למרכז. מערכת כזו מבטיחה אחיזה טובה של שני הקצוות, ומאפשרת סגירה מושלמת. הדגם נרשם בשנת 1917 כפטנט מספר 1219881 במשרד הפטנטים בארצות הברית. באותה שנה החל חייט בניו יורק בשם סיימון וארי להשתמש במכשיר החדש לחגורה עם כיסים עבור מלחים אמריקאים, ונמכרו 24,000 רוכסנים. מאז שנות ה-30 ועד ימינו משמש הרוכסן כמרכיב חשוב בתעשיית הטקסטיל.
סאנדבק פיתח גם מכונות לייצור תעשייתי של הרוכסן שהמציא והפך לנשיא של חברה בשם "Lightning Fastener Company", שישבה בקנדה, ובמקביל המשיך להתגורר בארצות הברית ולהחזיק באזרחות אמריקאית. סאנדבק מת בשנת 1954 מהתקף לב בעיר מידוויל שבפנסילבניה, ונקבר בבית הקברות המקומי.
עוד בחייו קיבל סאנדבק את מדליית הזהב של האקדמיה המלכותית השוודית למדעי ההנדסה לשנת 1951. לאחר מותו, כאות הוקרה על תרומתו להמצאה, נכלל בהיכל התהילה הלאומי של הממציאים בארצות הברית. ב-24 באפריל 2012, לרגל יום השנה ה-132 להולדתו, הוקדש לו גוגל דודל.
סנונית (מפרשית)

סנונית, סוג של מפרשית חד תרנית פתוחה. שמה של המפרשית נגזר משמה של הציפור סנונית. היא בנויה מעץ או מפיברגלס. אורכה הוא כ-7.6 מטרים, וגובה התורן שלה הוא כעשרה מטרים.
בשנות השלושים, תחת המנדט הבריטי, התחיל השיט לתפוס תאוצה בארץ ישראל. בתחילת הדרך, מטרות השיט העיקריות היו כיבוש הים (דיג, מסחר ולוחמה) וההעפלה הבלתי חוקית לישראל. בתחילה כלי השיט ששימשו את היהודים היו סירות דיג ערביות וסירות הצלה בריטיות, ובהמשך פותחו בארץ סירות הלווייתנית. הלווייתנית שימשה בעיקר להורדת מעפילים מהספינות הגדולות ולחינוך הימי. השימוש בלווייתנית קטן, ובה בעת החלו בייצור הסנונית. תחילה היא יוצרה מעץ, ומאוחר יותר מפיברגלס.
ישנם שני סוגים של סנונית - סנונית עבד וסנונית עמירם. סנוניות העמירם (סנונית בינלאומית) הן סנוניות קלות וצרות יותר. התחתית שלהן שטוחה יותר, והן מהירות יותר ברוחות חדות. סנוניות העבד (סנונית ישראלית) רחבות יותר, כבדות ובתחתיתן בולטת השדרית לאורך כל הסירה.
כיום הסנוניות משמשות את שבטי צופי הים  השונים, כפר הנוער הימי "מבואות ים", בית הספר לקציני ים עכו וכן את המרכזים הימיים. המקום היחיד בו עדיין בונים סנוניות הוא "מספנת האחים חמאדי" שבעכו.

ממדים

אורך כולל: 7.6 מטר
גובה התורן: 9.5 מטר
משקל גוף מינימלי: 300 ק"ג
אורך מנור: 3.6 מטר
CBGB

CBGBs (ראשי תיבות של Country, Blue Grass, Blues) היה מועדון מוזיקה בדאונטאון מנהטן שבניו יורק, שהתפרסם כמרכז סצנת הפאנק הניו יורקית בעת שזרם תרבותי ומוזיקלי זה החל לעלות. 
המועדון נפתח ב-1973 ובמהלך 1974, בטרם נוצר המושג פאנק, החלו להופיע במועדון להקות שהקדימו את הפאנק האנגלי. תחילה הופיעה להקת טלוויז'ן ואחריה: פטי סמית', בלונדי והראמונס. גם בשנים שלאחר מכן היה המועדון ביתן של להקות צעירות שניגנו חומר מקורי בסגנון הפאנק ורוק אלטרנטיבי לסוגיו. המועדון נסגר ב-2006 בהופעת נעילה של פטי סמית'.