google/wiki40b huggingface dataset:
בוקר טוב אדון פידלמן

עלילה

עלילת הסרט מתרחשת בבית מלאכה קטן בדרום תל אביב שמתמחה בחידוש רהיטים עתיקים. אחד משני השותפים, מקסים מלמוד (רמי דנון), נפטר בתחילת הסרט, ומוריש את חלקו דווקא לבנו של יעקב פידלמן, שותפו (ששון גבאי).
פידלמן האב הוא בעל מקצוע מיומן וקפדן, אולם חסר הבנה בעניינים פיננסיים, תחום בו טיפל מלמוד. עקב כך, נקלעת הסדנה לקשיים כלכליים והבנקים מסרבים להעניק אשראי לפידלמן.
בנו של פידלמן, נוח (נבו קמחי), הוא עורך דין מצליח, אולם מנוכר מאביו. בגלל הקשיים הכלכליים ומיקומה של הסדנה באזור נדל"ני מבוקש, הוא מעוניין שאביו יפרוש לגמלאות וכך יוכל למכור את הסדנה ליזמי נדל"ן. הדבר מערער עוד יותר את יחסיהם של השניים, הגרועים ממילא.
בינתיים מגיע למקום צעיר מסתורי שעונה לשם אנטון (הנרי דוד) שברח מהבית, ומתקבל לעבוד כשולייתו של פידלמן. אנטון מתגלה גם כבעל רצון ללמוד וגם כבעל כישורים מתאימים כעובד.
על מנת להציל את הסדנה הכושלת, מציע אנטון, שמתגלה גם כפסנתרן מחונן, לשפץ פסנתר סטיינוויי מן המאה ה-19, אותו גילה בין הרהיטים בסדנה, ולמכרו בסכום נכבד.
בינתיים, מתאהב אנטון באשתו ההרה של נוח, חווה (שרה אדלר), אשה רגישה ובעלת חוש אסתטי. חווה חשה שבעלה מעדיף את עסקיו ומזניח אותה ובינה לאנטון מתפתח קשר רומנטי.
עכשיו נוח ואנטון מתחרים על ליבה של חוה.

מועמדויות ופרסים

לצד הצלחה רבה בקופות בישראל זכה הסרט להצלחה אמנותית ניכרת בעולם - פרס התסריט לשנת 2011 בפסטיבל סאנדנס, הפסטיבל החשוב בארצות הברית, פרס "הסרט הטוב ביותר" בפסטיבל קרלובי וארי בצ'כיה מהחשובים בעולם, ועוד פרסים רבים בפסטיבלים בינלאומיים. הסרט השתתף בעשרות פסטיבלים ברחבי העולם, ונמכר להפצה מסחרית בארצות הברית ובאירופה. הסרט מועמד בשנת 2011 לפרס אופיר. כמו כן הסרט זכה בפסטיבל ירושלים בפרס הסרט הטוב ביותר, העריכה והמוזיקה.
מתיאס, קיסר האימפריה הרומית הקדושה

ביוגרפיה

מתיאס נולד ב-24 בפברואר 1557 בווינה שבאוסטריה למקסימיליאן השני ומריה מספרד, והיה אחיו הצעיר של רודולף השני.
לאחר שאישטוואן בוצ'קאי (Bocskay) ובני בריתו העות'מאניים התקוממו התקוממות אלימה נגד השלטון ההבסבורגי בהונגריה (1604 - 1606), בזמן שאחיו רודולף השני היה קיסר האימפריה הרומית הקדושה, מתיאס צבר סמכות שלטונית בפועל אשר עלתה על זו של אחיו. המרד ניצת בעקבות ניסיונו של רודולף לכפות את האמונה הקתולית על תושבי הונגריה. בשנת 1608 נאלץ רודולף להיענות לתביעותיו של מתיאס והעניק לו את השליטה באדמות הונגריה, אוסטריה ומוראביה; מתיאס שלט באדמות אלו משנת 1608 ועד מותו.
רודולף פרסם היתר מלכותי מיוחד בשנת 1609 המתיר חופש דתי לאצילים ולערים הבוהמיות כדי לפצות על כך ולחזק את התמיכה בו בבוהמיה. ואולם מאמץ זה לא נשא פירות, ורודולף נאלץ לוותר על אחיזתו בבוהמיה לטובתו של מתיאס בשנת 1611. בשנת 1612 נהפך לקיסר האימפריה הרומית הקדושה עם מות אחיו.
כיון שלא היו למתיאס ילדים, החליט מתיאס למנות את פרדיננד משטיריה ליורשו, והלה הוכתר בשנת 1617 למלך בוהמיה, ובשנת 1618 למלך הונגריה. הכתרתו של פרדיננד שהיה קתולי אדוק, גרמה לפריצת המרד הבוהמי ומלחמת שלושים השנים.
כרטיס חיוב

כַּרְטִיס חִיּוּב הוא סוג של אמצעי תשלום, המשמש חלופה למזומנים ולהמחאות. בעת תשלום באמצעות כרטיס חיוב, מציג המשלם את הכרטיס או מוסר את פרטיו. הספק או מקבל התשלום פונה למסלקה, המעבירה לו את התשלום ומחייבת את הלקוח.
לעיתים ניתן לעשות בכרטיסי חיוב שימוש גם למשיכת כספים באמצעות מכשירי בנקאות אוטומטיים ("כספומטים").
נורמן מנאה

ביוגרפיה

מנאה נולד ב"בורדוז'ן" Burdujeni שבמחוז סוצ'אבה, בחבל בוקובינה ברומניה. כילד הצליח לשרוד שהות במחנה ריכוז בטרנסניסטריה. הוא למד הנדסה בבוקרשט ועבד כמהנדס. הוא הופיע לראשונה כסופר בשנת 1960, בתקופת המשטר הקומוניסטי. משנת 1974 ויתר על עבודתו כמהנדס, כדי להקדיש עצמו לכתיבה ספרותית. בשנת 1986 עזב את רומניה ולאחר ששהה קרוב לשנה במערב ברלין עבר לארצות הברית. כיום משמש מנאה כפרופסור אורח לספרות בבארד קולג' Bard College שבניו יורק.
בנעוריו התלהב מנאה מהחזון הקומוניסטי, דחה את שיח בני משפחתו על הגטו וחיפש להשתלב במהפכה הקומוניסטית. כיום הוא אומר: "הנאצים היו כנים יותר מהקומוניסטים - הם עשו בהתלהבות ובהתמדה את מה שהודיעו שיעשו. לעומתם הקומוניסטים דיברו על עולם ללא מעמדות, ללא ניצול - חלום ילדות - ומהר מאוד נפערה התהום בין ההבטחות ובין האמת".
מנאה זכה ב"פרס הלאומי של היהודים האמריקאים" באפריל 1993. הוא זכה בשנת 2006 בפרס "לוקס מונדי" Lux Mundi המוענק על ידי Radio Romania Cultural עבור "כישרונו האומנותי והתמדתו המוסרית שבאמצעותה הציג לעולם המראה הכולל של החברה הרומנית ועבור הצורה בה הצליח להעביר את הדרמה של חייו על רקע היסטורי סוער". מנאה תורגם ליותר מ-15 שפות ונחשב לכותב הרומנים הרומני הנקרא ביותר בעולם.
בגרמניה, מנאה הוא הסופר הרומני הנקרא ביותר ובמיוחד זוכה להדים ספרו "שובו של החוליגאן". כאן המקום לציין את שורשי שמו - ברומניה יצאו לאור בעבר הספרים "החוליגאנים" של הוגה הדעות והסופר הרומני שהתקרנף בתקופת מלחמת העולם השנייה, מירצ'ה אליאדה וספרו של הסופר היהודי רומני מיכאיל סבסטיאן, "איך הייתי לחוליגאן".
הנושאים המועדפים בספריו הם טראומת השואה, חיי היום-יום במדינה טוטליטרית והגלות מהמולדת. ספריו מושווים עם יצירותיהם של ברונו שולץ ורוברט מוסיל ויש הטוענים שהם המשך טבעי לסגנון הגרוטסקי של פרנץ קפקא.
בני טרן

קורות חייו

עם גיוסו לצה"ל, התנדב לצנחנים, ושובץ בגדוד 202. בצנחנים עבר הכשר הכלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. לאחר קורס קצינים שימש כמפקד מחלקה בסיירת חרוב, והוביל אותה בקרבות מלחמת ששת הימים. לאחר מכן ביצע הסבה לחיל השריון. במלחמת ההתשה שימש קצין מבצעים ומפקד פלוגה בחטיבה 14. במלחמת יום הכיפורים לחם כסגן מפקד גדוד 184 של חטיבה 14, הגדוד החזיק כוננות בגזרה המרכזית של קו בר לב מאזור גשר פירדאן בצפון עד לדרום האגמים המרים. לאחר מותו בקרב של מפקד הגדוד שאול שלו, תפס טרן את מקומו ופיקד על הקרב לכיבוש מחדש של תעוז "טלוויזיה", במהלכו השמיד הגדוד 10 טנקי אויב. לאחר מכן חזר לתפקיד הסמג"ד כשאת מקומו שלו ממלא מפקד הגדוד הקודם, אברהם אלמוג. בהמשך המלחמה לחם עם הגדוד בקרב השריון ב-14 באוקטובר, בקרב החווה הסינית ובחציית תעלת סואץ. בתום המלחמה מונה למפקד הגדוד. 
בהמשך שירותו הצבאי פיקד על חטיבה 691, חטיבת טנקי טירן. לאחר מכן מונה למפקד חטיבת שריון סדירה, חטיבה 500, את הפיקוד עלייה העביר לדורון רובין ימים ספורים לפני פרוץ מלחמת לבנון הראשונה. במלחמה פיקד על כוח חטיבתי תחת אוגדה 162, שלחמה בגזרה המרכזית. בשנת 1984 נשלח כנציג צה"ל לבית הספר RCDS - Royal College of Defense Studies בלונדון. ב-1985 מונה למפקד בית הספר לשריון (עוצבת בני חיל) שבתקופתו עבר ממחנה ג'וליס והתארגן בבסיס סיירים בנגב. לאחר מכן שירת כסגן מפקד אוגדה 162. בנובמבר 1986 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה למפקד אוגדת יהודה ושירת בתפקיד עד אוקטובר 1988. בתקופת כהונתו פרצה האינתיפאדה הראשונה והאוגדה בפיקודו הייתה אחראית לגזרת אזור יהודה (מירושלים עד באר שבע). 
לאחר שירותו הצבאי כיהן כמנכ"ל חברת איחוד ארגזי ישראל. היה ממייסדי היישוב מכבים וחבר המועצה בו.
הרעלת מזון

הרעלת מזון  היא שם לתחלואה הנגרמת בשל קיומם של רעלנים במזון שנאכל.
הרעלנים הם חומרים המופרשים על ידי חיידקים. בשמם המלא הם מכונים אקזוטוקסינים. האקזוטוקסינים יכולים בהתאם למבנה הכימי שלהם לגרום להקאות, שלשולים, כאבי בטן ועוד.
כאשר הסימפטומים של הרעלת המזון קורים תוך זמן קצר (1-6 שעות), הטוקסין כבר שהה במזון טרם שנאכל (כלומר המזון היה מזוהם מלכתחילה). סימפטומים אלה כוללים לרוב הקאות, ובדרך כלל אין חום גבוה. הרעלות מזון כאלו הן נפוצות - דוגמאות בולטות הן הרעלת של חיידק בשם סטאפילוקוקוס אוראוס (staphylococcus aureus) או בצילוס צראוס ("bacillus cereus")
כשמשך הדגירה ארוך יותר - 8-16 שעות, האורגניזם נמצא במזון ומייצר את הטוקסין במעי. הקאות פחות נפוצות, הסימפטומים הנפוצים הם כאבי בטן. בדרך כלל אין חום. הדוגמה הבולטת להרעלת מזון כזו היא של החיידק קלוסטרידיום פרפרינגס (Clostridium perfringens).
רא"ה

תולדותיו

רבי אהרן הלוי נולד בגירונה שבספרד לרבי יוסף, דור חמישי לרבי זרחיה הלוי מצד אביו. עיקר גידולו היה בעיר ברצלונה ולכן נקרא "רבי אהרון הלוי הברצלוני". בצעירותו למד אצל אחיו רבי פנחס הלוי ואצל הרמב"ן. ב-1284 מונה לרב העיר סרגוסה, אך עבר אחר כך לטולדו ובסופו של דבר חזר לברצלונה. לאחר מכן עבר למונטפלייה שבדרום פרובנס, שם הרביץ תורה כנראה עד פטירתו.
למד אצל הרמב"ן בצוותא עם הרשב"א, אך עם הזמן התפתחה מתיחות בין שניהם, והרא"ה חלק על הרשב"א בכמה עניינים בהלכה, ואף כתב על חיבורו ההלכתי של הרשב"א "תורת הבית" ספר השגות שנקרא בדק הבית (אשר עליו השיב הרשב"א בחיבור "משמרת הבית" אולם הרא"ה לא השיב עליו, אולי משום שנפטר כעשר שנים לפניו).
מייסי גריי

חייה

גריי נולדה ביישוב קנטון באוהיו, ארצות הברית. במהלך לימודיה באוניברסיטת דרום קליפורניה, כתבה שירים והופיעה עם להקת ג'אז של חבר, בבית קפה קטן. קולה הייחודי עורר עניין בקרב חובבי הג'אז בעיר, והיא הוחתמה על ידי חברת התקליטים "אטלנטיק", שם הקליטה את אלבומה הראשון, שנגנז. בתקופה זו חזרה לעיר הולדתה קנטון, אך נקראה לשוב ללוס אנג'לס והוחתמה על ידי חברת "אפיק".
ב-1999 יצא אלבומה "On how life is", שכלל את שיריה הידועים "Still", "I Try" ו-"Why Didn't You Call Me" וזכה להצלחה רבה בארצות הברית ובעולם. ב-2000, זכתה למועמדות בפרס גראמי לתגלית השנה. ב-2001 זכתה בפרס הגראמי על "I Try". בהמשך שיתפה פעולה עם אמנים כמו פאטבוי סלים ובלאק אייד פיז, והשתתפה לראשונה בסרט קולנוע - המותחן "יום אימונים".
ב-2001 יצא אלבומה השני, "The Id", שנחל כישלון יחסי במכירות. ב-2002 השתתפה בסרט ספיידרמן בתפקיד עצמה, וכן שיתפה פעולה עם האמן סנטנה. אלבומה השלישי, "The Trouble with Being Myself", שיצא ב-2003, היה מוצלח מעט יותר, והשיר "When I See You" מתוכו זכה להשמעות רבות ברדיו האמריקאי והבריטי. בעקבותיו הוציאה גריי ב-2004 את האוסף "The Very Best of Macy Gray", וב-2005 יצא אלבום הקלטה של הופעה חיה בלאס וגאס, "Live in Las Vegas". בנוסף הקליטה שירים למספר פסקולים לסרטים, ביניהם לסרט שיקגו.
ב-2007 הוציאה גריי את אלבום האולפן הרביעי שלה, "Big", שזכה לביקורות חיוביות. מתוכו הוציאה שני סינגלים, "Finally Made Me Happy" ו-"Shoo Be Doo", ושיר נוסף, "What I Gotta Do", שנכלל בפסקול הסרט שרק השלישי.
ב-2010 גילמה את רוז בסרטו של טיילר פרי "נשים צבעוניות", לצידן של ג'נט ג'קסון ווופי גולדברג. 
ב-2016 הקליטה שיר עם אריאנה גרנדה שנקרא “Leave Me Lonely” השיר נכנס לאלבומה השלישי של גרנדה "Dangerous Woman". 
גריי הופיעה בישראל באוגוסט 2000, באוגוסט 2008, במאי 2009 ובפברואר 2011.
Red Hat Linux

קהל יעד

Red Hat Linux שווקה בעיקר כמערכת הפעלה עבור שרתים. היא הייתה פופולרית בקרב חברות המריצות חוות שרתים וסוג של כלי תסריט העוזר בהקמה והגדרה של חומרה מותקנת. החל מגרסה 8.0, Red Hat שמו להם למטרה גם שולחנות עבודה ארגוניים.
Live It Up

רקע

בראיון של פיטבול לעיתון וושינגטון פוסט, הוא אמר:
"ג'ניפר היא אחת שעובדת קשה, היא מאוד מקצועית ונפלאה. היא אימפריה מהלכת. בכל פעם שאני סביבה, אני צופה, לומד ומשכיל. זהו שילוב טבעי, כמו תלמיד ומורה. אני תלמיד במשך כל היום. אני חושב שזה יהיה לכבודה של ג'ניפר לצפות בי גדל, ולהגיד 'הילד הזה למד'."
— פיטבול בראיון לעיתון וושינגטון פוסט

ביקורת

רוב הביקורות שהשיר קיבל היו חיוביות. סאם לנסקי, מבלוג המוזיקה Idolator, שיבח את ההפקה והפזמון של השיר, אך ביקר את מעורבותו של פיטבול בשיר. כשגרסת הסולו של השיר, ללא פיטבול, יצאה לאור, לנסקי אמר שזו צריכה להיות הגרסה הרשמית של השיר. הוא אמר שצריך להיות "חוק" שלפיו "אם פיטבול, will.i.am או פלו ריידה משתתף בשיר שלך, חובה עליך להוציא גרסת סולו כדי שאף אחד לא יצטרך לסבול". גריק ד. קנדי, מעיתון לוס אנג'לס טיימס, אמר שהשיר נשמע "מושלם בשביל הקיץ".
איימי סקיארטו, ממגזין PopCrush, כתבה שבנוסף לכך שהשיר יזכה לרמיקסים רבים במועדונים, הוא גם יתאים לרדיו ולחנויות בקניונים. לפי דבריה, ההפקה של השיר "גורמת לך לחשוב שאם אי פעם היה שיר שנשמע כמו מיאמי, זה השיר הזה". בעיתון ניו יורק דיילי ניוז נכתב שהשיר דומה ללהיט הקודם של לופז ופיטבול, "Dance Again", אך נכתב גם שלשיר יש פוטנציאל להפוך ללהיט קיץ.

קידום והופעות

לופז ופיטבול ביצעו את השיר בהופעה חיה בפעם הראשונה בגמר העונה ה־12 של התוכנית אמריקן איידול, ב־16 במאי 2013. לפני שפיטבול פתח את ההופעה, לופז אמרה לקהל "אל תתחרטו אם פעם אחת מה שעשיתם היה בדיוק מה שרציתם".

וידאו קליפ

הווידאו קליפ של השיר הועלה לערוץ ה־YouTube הרשמי של לופז ב־17 במאי 2013, יום לאחר הופעתה עם השיר בתוכנית אמריקן איידול.
הקליפ מתחיל בעיר פריז שבצרפת. בתחילת הקליפ, לופז לבושה בשמלה שחורה עם נוצות בעודה מתכוננת לתצוגת אופנה עם מספר דוגמניות נוספות. פיטבול נמצא במסיבה בחוף של העיירה סן טרופה. הוא שולח ללופז מסרון באמצעות סמארטפון של חברת נוקיה, ומזמין אותה להצטרף אליו למסיבה.
בהמשך הקליפ ניתן לראות את לופז שוכבת על החוף עם שיער רטוב, בגד ים כתום ושפתון כתום.
נכון ליוני 2017, הקליפ צבר למעלה מ־200 מיליון צפיות, והוא אחד הקליפים הנצפים ביותר של לופז.
Ivi.ru

היסטוריה

ivi.ru הושק ב-26 בפברואר 2010 ומשך אליו למעלה מ-180,000 משתמשים ביום הראשון, מה שהפך אותו לאחד הסטארטאפים המצליחים ביותר מבין חברות האינטרנט הרוסיות. באותה העת היה ivi.ru בבעלות אולג טומנוב, מייסד ivi.ru, וחברת ru-Net של ליאוניד בוגוסלבסקי. בשנת 2010 הובאה חברת פרופ-מדיה של ולדימיר פוטנין כמשקיעה פיננסית. ivi.ru גייסה יותר כסף בשנת 2011 מקרן ההשקעות הטכנולוגית הבינלאומית Tiger Group. בשנת 2012 גייס שירות הסטרימינג 40 מיליון דולר בסבב מימון נוסף. ההשקעה נמשכה מבארינג ווסטוק, חברה פרטית, יחד עם המשקיעים הקיימים ru-Net, Tiger Group, ProfMedia ו-Frontier Ventures. הכספים משמשים לבניית הטכנולוגיה של החברה, כמו גם לתמיכה בקטלוג התוכן שלה.

תוכן

ivi.ru מציע יותר מ-65,000 פריטי תוכן, כולל סרטים, תוכניות טלוויזיה, סרטים מצוירים וסרטוני מוזיקה, מה שהופך אותו לספרייה המקוונת הגדולה ביותר של תוכן מורשה ברוסיה עם יותר מ-19 מיליון מבקרים ייחודיים מדי חודש.
ivi.ru פועל למנוע את התפשטות תוכן הווידאו והמוזיקה הבלתי חוקיים בקרב משתמשי האינטרנט הרוסים על ידי הצעת אלטרנטיבה באמצעות קידום והצעה של סרטונים מורשים באיכות גבוהה ונגישה בקלות ללא תוכנות זדוניות.
97% מהתכנים באתר ivi.ru הם ללא עלות וניתן לגשת אליהם ללא הרשמה, ואילו 3% הנותרים מייצגים את הסרטים האחרונים ואת מיטב הסרטים מהקטלוגים הגדולים שניתן לצפות בהם באמצעות הרשמה לשירות ivi+ מובחר.
בשנת 2012, ivi.ru הפך לשירות הווידאו המקוון הראשון באירופה שמזרים תוכן מורשה מכל יצרני התוכן ההוליוודיים הגדולים.

התקנים

משתמשים יכולים לגשת לתוכן דרך פלטפורמות סלולריות מרובות, כולל אפליקציות לטלוויזיות Android, iOS, Windows Phone, Bada, Symbian ו-Smart עבור LG, Samsung, Philips, Toshiba, Sony ו- Panasonic. האפליקציה של ivi.ru מותקנת מראש ב-STB כמו גם במכשירים של Fly, Sony, Acer, Rover Computers, iconBIT, Rolsen, Qumo, inch, PocketBook, Supra, Lexand.  ivi.ru זמין גם ב-Xbox 360, קונסולת המשחקים הביתית של מיקרוסופט.

בעלים והנהלה

ivi.ru נמצאת בבעלות חברת ru-Net של ליאוניד בוגוסלבסקי, קרן ההשקעות הטכנולוגית הבינלאומית Tiger Group, חברת הון פרטית עצמאית בארינג ווסטוק, חברת החזקות המדיה פרופ-מדיה, אולג טומנוב, מייסד ומנכ"ל, ו-Frontier Ventures, קרן הון סיכון שהוקמה על ידי דמיטרי אלימוב.
קומאיאגואה

היסטוריה

הקונקיסטאדור הספרדי אלונסו דה קאסרס ייסד את העיר ב-1537 תחת השם "סנטה מריה דה לה נואבה ואיאדוליד", אך קומאיאגואה, השם הילידי של המקום, הוא זה שהשתרש. קומאיאגואה קיבלה מעמד של עיר מפליפה השני, מלך ספרד, ב-1557 והיא הייתה בירת אזור הונדורס של ימינו במשך רוב התקופה הקולוניאלית.
לאחר קבלת העצמאות מספרד ופרישת הפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה מהאימפריה המקסיקנית הראשונה ב-1823, העיר שימשה כבירת מדינת הונדורס, שהייתה חלק מהפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה.
הפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה התפרקו והונדורס הפכה למדינה עצמאית לחלוטין ב-1838, כשקומאיאגואה משמשת כבירתה. עם זאת, בשנים שלאחר מכן הבירה עברה הלוך ושוב בין קומאיאגואה וטגוסיגלפה עד שלבסוף היא התקבעה בטגוסיגלפה ב-1880.

כלכלה

העיר נמצאת במרכז הדרך בין טגוסיגלפה וסן פדרו סולה, שני המרכזים הכלכליים החשובים במדינה, מה שתורם למצבה הכלכלי של העיר. הכלכלה המקומית מתבססת על חקלאות, הכוללת גידול תירס, אורז, שעועית, קפה, דורה וסויה, תעשייה ותיירות.

חינוך

בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות, בהן האוניברסיטה הלאומית הפדגוגית פרנסיסקו מורסאן וקמפוס של האוניברסיטה הלאומית האוטונומית של הונדורס.
דין דוד

קריירה

דוד החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל אשקלון, וב-2 בינואר 2013 ערך את הופעתו היחידה בקבוצה הבוגרת של המועדון, בגיל 16 ו-294 ימים, כשנכנס כמחליף בניצחון 4–1 על עירוני קריית גת במסגרת סיבוב ח' של גביע המדינה, בו גם כבש את השער הרביעי לזכות קבוצתו, שער הבכורה שלו בקריירה, ובכך הפך לשחקן הצעיר ביותר שכובש שער בטורניר גביע המדינה בישראל.
בקיץ 2013 הצטרף דוד לקבוצת הנוער של מועדון ספורט אשדוד, וב-15 בפברואר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, כשפתח בהרכב במשחק נגד הפועל חיפה במסגרת ליגת העל, שהסתיים בתיקו 1–1. שבוע לאחר מכן פתח בהרכב במשחק ליגה נוסף, אך בהמשך העונה ובעונה שלאחר מכן המשיך לשחק בקבוצת הנוער, ובמהלך תקופה זו ערך שש הופעות במדי נבחרת הנוער של ישראל. בעונת 2015/2016 צורף דוד באופן רשמי לסגל הקבוצה הבוגרת, לאחר שירדה לליגה הלאומית. במהלך העונה כבש שמונה שערי ליגה ב-30 הופעות, והעפיל עם הקבוצה בחזרה לליגת העל. בעונה זו גם זומן לנבחרת הצעירה, ובמדיה ערך שמונה הופעות וכבש שער אחד.
ב-26 בנובמבר 2016 כבש דוד את שער הבכורה שלו בליגת העל, במשחק מול מכבי חיפה שהסתיים בתיקו 1–1, ואת עונת 2016/2017 הוא סיים עם ארבעה שערי ליגה ב-28 משחקי ליגה, וארבעה שערים נוספים בגביע הטוטו. בעונת 2017/2018 כבש שער ליגה בודד ב-20 משחקי ליגה, ושער נוסף בגביע המדינה. בעונת 2018/2019 כבש חמישה שערים ב-19 משחקי ליגה, ושער נוסף בגביע המדינה.
אחוזת פלייבוי

אחוזת פלייבוי (ידועה גם כ"אחוזת פלייבוי של מערב ארצות הברית") היא אחוזתו של מייסד המגזין פלייבוי יו הפנר. האחוזה ממוקמת באזור הידוע כ"הרי הולמבי" שבלוס אנג'לס, קליפורניה, בקרבת מקום לשכונת בוורלי הילס. האחוזה נודעה כבר בשנות ה-70 בזמן שפורסמו ברחבי העיתונות האמריקאית שלל מסיבות הראווה של הפנר.

היסטוריית הבנייה והרכישה

האחוזה משתרעת על פני שטח של 21,987 מטרים רבועים. היא נבנתה בעבור לואיס ד. סתאת'ם, מהנדס, ממציא ומעריץ נלהב של משחק השח-מט. בשנת 1971 רכש יו הפנר את האחוזה בסכום של 1.1 מיליון דולר (שווה ערך ל-5.5 מיליוני דולרים כיום). נכון לשנת 2012 האחוזה מוערכת בשווי של 54 מיליוני דולרים. מעבר לרכישתה, הושקעו בה למעלה מ-15 מיליוני דולרים בעבור שיפוצים והרחבות.

תיאור האחוזה

באחוזה יש 22 חדרי שינה, מרתף יין, חדר משחקים, גן חיות, כלוב ציפורים ענקי (הכולל גם בית קברות לציפורים), מזרקת מים, מגרש טניס, ואזור רחצה הכולל בריכת שחייה, סאונה, פטיו, אגם מים מלאכותי ובית רחצה מחומם.
החדר היחידי שאינו בשימוש באחוזה הוא "סוויטת אלביס פרסלי". במשך שנים רבות ניסו אנשים רבים, וביניהם ספורטאים מפורסמים, מוזיקאים ושחקני קולנוע, ללון בסוויטה, אך כולם נענו בשלילה מפי הפנר. בראיון שהעניק בשנת 2007 לאחת מרשתות הטלוויזיה, התוודה הפנר כי השימוש האחרון בסוויטה נעשה על ידי אלביס פרסלי עצמו, עם לא פחות משמונה בנות שונות. הוא אף הוסיף "כן, אלביס אהב בנות. מכל הצבעים".
האחוזה הצמודה לאחוזת פלייבוי, היא אחוזת ראי שנבנתה בשנת 1975. הפנר רכש את השטח הצמוד לאחוזה ובנה בה אחוזת ראי, כלומר, זהה לאחוזת פלייבוי, שם מתגוררים אשתו, קימברלי קונרד, וילדיו. הפנר וקונרד נישאו בשנת 1989 ונפרדו בשנת 1998. לפי ה"וולסטריט ג'ורנל", העמידו הפנר וקונרד את בית הראי למכירה בעבור 28 מיליוני דולרים.
בשנת 2002, רכש הפנר את האחוזה ממול ביתו, ל"מפגשי שעשועים", לפי דבריו.

האחוזה המקורית

מאחר שהאחוזה בה מתגורר הפנר נקראת במלואה "אחוזת פלייבוי של מערב ארצות הברית", נשאל הפנר אם ישנה אחוזה במזרח ארצות הברית. האחוזה המקורית, הנה אחוזה בת 70 אשר נבנתה בשנת 1899 בעבור רופא ידוע. היא נקנתה בשנת 1959 על ידי הפנר. האחוזה המקורית ממוקמת בשיקגו וכתובתה היא 1340 ברחוב סטייט הידוע של שיקגו. במהלך שנות ה-70' חילק הפנר את זמנו בין שתי האחוזות עד שלבסוף השתקע באחוזה שבלוס אנג'לס. על דלת האחוזה המקורית נכתב בלטינית הביטוי- "אם אתה לא מתנענע, אל תצלצל".

אירועי צדקה באחוזה

לאורך השנים, מארחת האחוזה במערב ארצות הברית אירועים רבים וביניהם אירועי צדקה שונים, לרבות תחרות הפוקר השנתית לידוענים, אירועי ההתרמה לפרויקט לגליזציה למריחואנה, ואירוע צדקה בולט במיוחד הוא האירוע השנתי למען ילדים אוטיסטים.

תקריות בריאותיות באחוזה

בחודש פברואר 2011, 123 אנשים התלוננו בגין חום ותשישות לאחר שנועדו באחד מהכנסים באחוזת פלייבוי. אפידמיולוגים משירות הבריאותי הציבורי של לוס אנג'לס דיווחו על ממצאיהם לפיהם המחלה התפשטה באמצעות שהייה משותפת בג'קוזי של מים חמים, שם נמצאו חיידקים אשר גורמים למחלת הלגיונרים.
סיליקון (תרכובת)

סיליקון (Silicone) הוא שם כולל לתרכובות אי אורגניות (בעיקר פולימרים) המכילות את היסוד צורן, הידוע בשם סיליקון (Silicon).
ההרכב של סיליקון מתבטא בנוסחה , כאשר  הוא קבוצה אורגנית כגון מתיל, אתיל או פניל. לתרכובות אלה יש עמוד שדרה אנאורגני המורכב מצורן וחמצן (...-Si-O-Si-O-Si-O-...), שעל אטומי הצורן שבו מתחברות הקבוצות האורגניות. לעיתים הקבוצה האורגנית מתחברת לשני אטומי צורן. באמצעות שינוי אורך השרשרת -Si-O-, הקבוצה האורגנית וצורת התקשרותה לאטומי הצורן, ניתן ליצור מגוון רחב של תרכובות, בעלות מגוון רחב של תכונות. התרכובות לובשות צורה של נוזל, ג'ל, כעין גומי או פלסטיק מוצק. 
פולימר הסיליקון הנפוץ ביותר הוא פולידימתילסילוקסן.
צ'יקה אוניגווה

ביוגרפיה

אניגווה נולדה בשנת 1974 באנוגו, ניגריה כילדה השישית מבין שבעה ילדים. לאחר שסיימה את לימודי התיכון היא המשיכה לתואר ראשון באנגלית באוניברסיטה בעיר נסוקה שבדרום ניגריה. ב־1995, בעקבות נישואיה למהנדס בלגי, עברה אוניגווה לפלנדריה, אזור דוברי ההולנדית בבלגיה. ב-1996 סיימה תואר שני באוניברסיטה הקאתולית בלוון. לאוניגווה גם תואר דוקטור בספרות (2004) מאוניברסיטת ליידן בהולנד.
אוניגווה היא המנהלת של הקרן Awele Creative Trust‏ (ACT) והייתה שופטת בפרס מאן בוקר הבינלאומי של 2016.
עד שנת 2013 התגוררה אוניגווה בבלגיה עם בן זוגה וארבעת ילדיהם. הם היגרו לארצות הברית ב-2013.

יצירתה

"עוף החול" (באנגלית: The Phoenix) רומן הביכורים שלה, שאף על פי שנכתב במקור באנגלית יצא לאור לראשונה ב־2005 בתרגום להולנדית, היה הרומן הראשון מאת סופרת בלגית ממוצא אפריקאי. הגרסה המקורית באנגלית פורסמה על ידי הוצאה ניגרית בשנת 2007. הספר מספר את סיפורה של אישה ניגרית צעירה בשם אוגה הנשואה לגבר מקומי בלגי הנוסעת ברכבת מביתה בטורנהאוט שבבלגיה, לבית חולים בלוון, שם אובחנה בסרטן השד.
ספרה השני, "ברחוב האחיות השחורות" (אריה ניר הוצאה לאור, 2013, מאנגלית: on black sisters street) נכתב אף הוא במקור באנגלית אך יצא לראשונה בתרגום להולנדית בשם Fata morgana ב-2007 ורק שנתיים אחר כך יצא לאור גם באנגלית. הספר תורגם לשפות נוספות וזכה בפרס NLNG  לשנת 2012, הפרס הספרותי החשוב ביותר בניגריה. עלילת הספר מתרחשת בין ניגריה לבלגיה, ועוקבת אחר חייהן של אמה, סיסי, איפי וג'ויס, ארבע נשים אפריקניות (שלוש ניגריות ואחת סודנית), שמהגרות מאפריקה ומגיעות אל רובע החלונות האדומים של אנטוורפן.
ב-2012, למעלה מ-15 שנים מאז עזבה אוניגווה את ניגריה, יצא לאור ספרה השלישי "רקדנית לילה" (באנגלית: Night Dancer) שהוא במובנים רבים ספרה אשר עוסק במידה הרבה ביותר בניגריה עד אז. הספר מציע ביקורת נוקבת על החברה הניגרית הפטריארכלית, באופן המזכיר סופרות כגון פלורה נוואפה ובוצ'י אמצ'טה.
ב-2013 יצא לאור ספרה הרביעי "המשיח השחור" (באנגלית: The Black Messiah) המבוסס על סיפור אמיתי. אוניגווה כתבה מחדש את סיפור חייו של גוסטבוס ואסה העבד המשוחרר המפורסם מהמאה השמונה-עשרה, שלאחר קניית חירותו הפך לקול בולט של התנועה לביטול העבדות. הספר מתאר אספקטים אישיים יותר בחייו כגון רצונו הנלהב להתאקלם בחברה הלבנה, הולדת בנותיו ושברון ליבו בעקבות מות אשתו האנגלייה הלבנה.
אוניגווה פרסמה סיפורים קצרים במספר אנתולוגיות וכתבי עת כולל כתב העת לספרות, "וואספירי" , שירה וספרי ילדים. הסיפורים שלה שודרו ב BBC World Service, רדיו ניגריה, ותחנות רדיו אחרות של חבר העמים הבריטי.
יד לבנים הדרוזים

עמותת יד לבנים הדרוזים עוסקת בהנצחת חללי מערכות ישראל הדרוזים. העמותה פועלת ליצירת אווירה חיובית כלפי הנצחה בחברה הדרוזית, סיוע למשפחות השכולות מול מוסדות המדינה והנצחה בדרכים שונות, כגון הקמת חדרי הנצחה, הקמת מגרשי ספורט, שיפוץ בתי קברות והוצאת ספרים. בנוסף פועלת העמותה ליצירת מעמד ראוי לבני המשפחה השכולה בקרב העדה הדרוזית והציבור הישראלי.

מול החברה והרשויות בישראל

באתר העמותה נכתב:
אחוז הנופלים הדרוזים במערכות ישראל ובמלחמה נגד הטרור הוא גבוה מאוד ביחס לכמות הכוללת של הדרוזים במדינת ישראל
טענה זו מעניקה לדעתם מקום של חשיבות להנצחה המשולבת בחממה העדתית. יחד עם זה קיים קושי חברתי בעבודה מול הרשויות, ובהכרה החברתית, נושאים אלו צריכים להיפתר דרך עבודה פרטנית ועבודה תקשורתית.
מלבד הביקורת שהופנתה כלפי העמותה בתוך החברה הדרוזית עצמה, מקרב אנשי דת שראו בעצם נושא ההנצחה תפיסה הכופרת בגלגול נשמות]; לעיתים קמו עוררים, חלקם מקרב ארגון יד לבנים שטענו שאין צורך להפריד בין ארגון יד לבנים הכללי לבין ארגון יד לבנים העוסק בקהילה הדרוזית. היסוד בקרב טענה זו הוא שהפרדה מדגישה אותם כחלק שאינו רגיל בחברה הישראלית.