ז'יל וג'ים

עלילה

הסרט מתרחש במהלך תקופה של כעשרים שנה, משלהי הבל אפוק ועד לשנות ה-30 של המאה ה-20, בחלקים שונים של צרפת, אוסטריה וגרמניה. ז'יל (אוסקר ורנר) הוא כתב ביישן מאוסטריה שרוקם חברות עם ג'ים (אנרי סר), המוחצן והמשוחרר. יחד הם נהנים מסגנון חיים בוהמייני וחולקים את אהבתם הרבה לאמנות על צורותיה השונות. בתחילת הסרט, בעת צפייה במצגת שקופיות, נגלה בפניהם מאחת השקופיות פסל של אלה ולה חיוך שלו מאין כמוהו המהלך קסם על שניהם.
בתחילת דרכם יחד פוגשים ז'יל וג'ים מספר נשים, עד שיום אחד הם פוגשים בקתרין (ז'אן מורו) המיוחדת והקפריזית, בעלת הנפש החופשית והמקבילה האנושית לפסל האלה עם החיוך האולטימטיבי.
בין קתרין וז'יל מתפתחת מערכת יחסים, אך עד מהרה שני הבחורים כאחד נלכדים תחת קסמיה ומושפעים עמוקות מנוכחותה ומגישתה השונה והמעניינת לחיים.
ימים ספורים לפני תחילתה של מלחמת העולם הראשונה נוסעים קתרין וז'יל לאוסטריה על מנת להינשא שם. עם פתיחת המלחמה נקראים הגברים לחזית של צבאות ארצותיהם הנלחמים זה נגד זה, ומוצאים עצמם נלחמים תחת החשש הנורא שמא יהרגו איש את רעהו. קונפליקט זה מלווה אותם לאורך כל המלחמה.
עם תום המלחמה מגיע ג'ים לביקור אצל קתרין וז'יל באוסטריה, וזמן קצר לאחר מכן עובר לגור איתם. לקתרין וז'יל יש ילדה קטנה, סבין, שנולדה במהלך המלחמה, ועם זאת הנישואים שלהם כושלים והם אינם מאושרים יחד; במרבית הזמן מענה קתרין את ז'יל ומנסה להעניש אותו על ידי ניהול רומנים מהצד, חלקם קצרים וחלקם רציניים יותר. היא אף מספרת לג'ים כי עזבה בעבר את ז'יל והילדה לתקופה של חצי שנה. קתרין מפלרטטת עם ג'ים, שמאז ומתמיד הופנט ממנה, עד שלבסוף היא מפתה אותו והשניים מחליטים כי בדעתם להינשא. בייאושו לא לאבד את קתרין לחלוטין מסכים ז'יל לנישואים ונותן להם את ברכתו, על-מנת שיוכל לבקר אותם בעתיד ולהמשיך לראות את קתרין. לזמן מה ממשיכים הארבעה לגור יחדיו באושר באותו בית כפרי באוסטריה, אבל כאשר מתברר שג'ים וקתרין אינם יכולים להביא ילדים יחדיו, צץ ועולה ביחסים ביניהם מתח, המערער את היציבות ששררה לכאורה בבית. בעקבות זאת עוזב ג'ים את קתרין וחוזר לפריז. הם ממשיכים להתכתב במשך תקופה מסוימת, שבסופה מחליטה קתרין לסיים את היחסים.
זמן מה לאחר מכן נתקל ג'ים במקרה בז'יל בפריז, ומגלה כי ז'יל וקתרין שבו בינתיים לצרפת. קתרין מנסה לפתות את ג'ים פעם נוספת, אך הוא דוחה את ניסיונותיה בטענה שהוא הולך לשאת לאישה את ז'ילברט, שעמה הוא מנהל מערכת יחסים לסירוגין כבר שנים רבות. מטורפת מקנאה ומכעס, שולפת קתרין אקדח ומאיימת על ג'ים, שנאבק בה ומצליח להשתחרר ולהימלט. כעבור זמן מה הוא שוב פוגש במקרה בקתרין וז'יל בבית קולנוע מפורסם ביותר בתקופה ההיא: הסטודיו דז אירזילין (Studio des Ursulines).
השלושה נוסעים יחד לטיול בפארק, ולאחר ארוחת הצהריים מזמינה קתרין את ג'ים לטיול קצר במכוניתה, בטענה שברצונה להראות לו משהו. היא מפצירה בז'יל להסתכל עליהם בהסיעה את המכונית מעבר לגשר אל תוך הנהר, ובכך היא הורגת את שניהם. בספר נכלל בנקודה זו פרט שאינו מופיע בסרט: המחשבה העוברת במוחו של ג'ים ברגע מותו: "אותי היא אוהבת יותר".

סגנון

בהיותו מזוהה לחלוטין עם סרטי הגל החדש הצרפתי ובמשך השנים גם אחד מסמליו המובהקים של הזרם, "ז'יל וג'ים" עושה שימוש יצירתי והרפתקני בשפתו של קולנוע זה, המעודדת שימוש בחומר גלם מיומני קולנוע, צילומי סטילס, פריימים מוקפאים, תנועות פאן, שימוש בדולי, שוטים ארוכים וממושכים של התבוננות, ניגובי מסך וקריינות (של מישל סובור). השימוש באלה עוזר לייצר קולנוע רפלקסיבי ומודע לעצמו שמעלה שאלות קיומיות דרך התעסקות בעולמו של הפרט וערעור על המסגרות החברתיות המקובלות.
הצלם של טריפו היה ראול קוּטאר, ששיתף פעולה לעיתים קרובות גם עם ז'אן-לוק גודאר. חידושו של קוטאר בכך שהשתמש במצלמה קלת-משקל כדי לייצר אפקט של דינאמיות ותנועות זורמות וקלות. דברים אלו היו חשובים לבמאים שביקשו לצלם ברחובות הערים הסואנות ולצאת מהאולפנים וכן לצלם באופן משוחרר שיתחבר לזרם התודעה של הדמויות, כך הם ביקשו לקדם סגנון קולנועי חדש וייחודי.
הפסקול של הסרט נכתב על ידי ז'ורז' דלרו, מלחין ששיתף פעולה עם רבים מבמאי הגל החדש. שיר אחד מתוך הפסקול: "Le Tourbillon" ("הסופה"), המתאר במילותיו את הסופות והמערבולות הרגשיות העוברות על שלוש הדמויות בסרט, הפך ללהיט פופולרי. הדיאלוגים בסרט רובם בצרפתית, למעט שורות מעטות הנאמרות בגרמנית ואחת באנגלית.
סגנון המשחק של הגל החדש מגולם במשחקה של ז'אן מורו. מבקרת קולנוע ידועה בצרפת כתבה עליה כך: "יפה, אבל בצורה טבעית. סקסית, אבל בו-זמנית אינטלקטואלית, סוג של מיניות שקולה – היא הייתה האישה האותנטית של הגל החדש." על אף ששמה אינו מוזכר בכותרת הסרט, קתרין היא "חוסר מובנה. היא ההשלמה בין שני רעיונות מנוגדים לחלוטין של נשיות."
טריפו אמר עליה: "היא זוהרת בנוכחות שלה, היא פרוצה בתקופת המעבר בין שתי המאות ששכבה עם כולם".