google/wiki40b huggingface dataset:
סירט (רומניה)

יהודים

המצבה הקדומה ביותר בבית העלמין היהודי היא משנת 1560 ולפי מפקד האוכלוסין משנת 1774 ישבו בעיר 8 משפחות יהודיות אשר מנו 43 נפשות. במפקד שנת 1910 מנתה הקהילה היהודית 3178 נפשות מתוך אוכלוסייה כללית של 7815 נפש כ-41% מאוכלוסיית העיר והקבוצה האתנית הגדולה ביותר.
במפנה המאות ה19 וה20 כיהן כרב העיר הרב פנחס משה בורשטיין עד לשנת 1906 ולאחריו הרב ד"ר שמואל פרייפלד עד לשנת 1936 .
אחד מהאדמו"רים לבית ויז'ניץ, רבי ברוך הגר, צעיר בניו של ישראל הגר (אהבת ישראל) כיהן החל משנת 1936 תרצ"ו כרב המקום, והוא מייסדה של חסידות סערט ויז'ניץ. לאחר מלחמת העולם השנייה הוא קבע את משכנו בחיפה, ושם קיימת עד היום שכונה של חסידי סערט ויז'ניץ.
בעיר הייתה פעילות חסידית עניפה רבי שמואל שמעלקא רובין (נכד רבי נפתלי מרופשיץ ורבי שלום מבעלז) כיהן כאדמו"ר בין השנים תרל"ה עד לפטירתו בשנת תרס"א. אחריו מילאו את מקומו בנו רבי פנחס מנחם מנדל שכיהן באדמו"רות עד שנספה בשואה וחתנו, רבי חיים אלטר דכנר - שכיהן כראב"ד עד פטירתו בשנת תרצ"א. ערב השואה פעלו בעיר תשעה בתי כנסת מתוכם ארבעה בתי כנסת חסידיים. ו אדמורי"ם רבים היו פוקדים את העיר בקביעות עד לימי השואה לפגישות עם קהל חסידיהם .( הבולטים שבהם : האדמו"ר ישראל הגר (אהבת ישראל ), האדמו"ר מנחם נחום פרידמן (בויאן),האדמו"ר מסדיגורה אברהם יעקב פרידמן (השני), האדמו"ר חיים הגר (אוטיניה), )
בעיר פעלו תנועות הנוער הציוניות והבולטות שבהן היו הנוער הציוני ובית"ר .
ביוני 1941 עם הפלישה הנאצית לברית המועצות. גורשו כל יהודי סירט בפקודת הצבא הרומני בשלב ראשון אל העיר רדאוץ. 18 זקנים וחולים אשר לא יכלו ללכת ברגל נורו ועל גדת הנהר סירט לאחר שאנסו לעינהם את הנשים על ידי חיילי הצבא הרומני בפקודת המיור אלבו (Albu). שאר התושבים גורשו במסע רגלי ולאחר מכן ברכבות אל העיר קראיובה שבדרום רומניה. לאחר מכן גורשו שוב במסע רגלי מפרך עד לעיר מוגילוב-פודולסק שעל גבול אוקראינה.
בסירט נותר בית הכנסת היהודי "הגדול" בסמוך לבית העירייה.
חבר הכנסת יצחק ארצי היה יוצא המקום ופעל להנצחת הקהילה היהודית. בניו שלמה ארצי ו נאוה סמל איזכרו את סירט כמקור השראה .

לקריאה נוספת

סירט שלנו סיפורה של עיירה יהודית, תל אביב 2003 .
פעמים

'פעמים' הוא רבעון בין-תחומי לחקר קהילות ישראל במזרח, היוצא לאור מטעם יד יצחק בן-צבי החל משנת 1979. המאמרים ב'פעמים' עוסקים בנושאים מגוונים הקשורים לקהילות היהודיות בספרד, באגן הים התיכון ובמזרח. בחלק מן הגיליונות המאמרים מוקדשים לנושא מרכזי אחד. עד היום (חורף תשע"ט) התפרסמו 155 גיליונות. מייסד כתב העת ועורכו הראשון היה יצחק בצלאל (1994-1979). אחריו ערכו את כתב העת שלום רצבי, דוד מלכיאל ואבריאל בר-לבב. מזכיר המערכת הראשון ואחר כך עורך המשנה היה מיכאל גלצר (2013-1979). כיום עורך את כתב העת יאיר עדיאל.
וליד ג'ונבלאט

קורות חיים

משפחת ג'ונבלאט היא משפחה כורדית-סורית. שמה המקורי בשפה הכורדית הוא ג'אן בולאד (בעלי הרוח החזקה). המשפחה נמלטה מסוריה לאזור הדרוזי בלבנון לאחר ניסיון הפיכה כושל של אחד מראשיה כנגד השלטון הע'ותמאני בסוריה. אחד מבניה של המשפחה היה ג'אנבולאד איבן קאסם אל-קירדי אל-קאיסרי, אשר נודע בכינוי איבן ערבו (1530 - 1580), מושל חלב. וליד ג'ונבלאט הוא בנו של כמאל ג'ונבלאט, אשר יסד את המפלגה שבראשה עומד היום בנו.
ג'ונבלאט למד באוניברסיטה האמריקנית בביירות ובצרפת. בנעוריו לא היה פעיל פוליטית, ורכש לעצמו תדמית של נער שעשועים, לבוש במכנסי ג'ינס ומעיל עור, רוכב על אופנוע. הוא גם מרד במסורת הדרוזית ונשא אישה ממוצא ירדני שאינה בת העדה.
אביו של ג'ונבלאט נרצח על ידי שליחיו של נשיא סוריה חאפז אל-אסד בחודש מרץ של שנת 1977 (במהלך מלחמת האזרחים). לאחר תום ארבעים ימי האבל זומן וליד ג'ונבלאט לארמונו של אסד בדמשק, ושם אמר לו הנשיא הסורי "כמה דומה אתה לאביך!" ורמז לו על גורלו אם לא יאמץ קו פרו-סורי. בפגישה אחרת אמר לו אסד "אביך, רחמי אללה עליו, נהג לשבת בכיסא זה". אולם ג'ונבלאט לא נרתע מאיומיו המרומזים של אסד ולקח על עצמו לעמוד בראש המפלגה אשר ייסד אביו. בשנים 1977 - 1982 חיזק את כוחו הפוליטי במפלגה, מול הקו של בני משפחת ארסלן מחד, והממסד הדתי הדרוזי מאידך.
במהלך מלחמת לבנון הראשונה, בשנים 1982-1983, נלחמה המיליציה בראשותו (אשר זכתה בתמיכה סורית וחומשה בנשק סובייטי) במארונים. הצדדים הנצים שרפו כפרים וגירשו זה את אוכלוסייתו של זה באזור הרי השוף במלחמת ההרים. בתום העימותים, הצליחו הדרוזים לגרש מאות אלפי נוצרים מההרים וג'ונבלאט סומן כמנהיג הדרוזים במדינה.
במהלך השנים החליף ג'ונבלאט את בעלי בריתו וכך הבטיח את האינטרסים הדרוזיים בלבנון, החל ממלחמת האזרחים ועד תקופת שיקום המדינה. כמו מנהיגי עדות אחרים בלבנון, הוא תמך בנוכחות הצבאית הסורית במדינה לאחר מלחמת האזרחים, אך מאז מותו של חאפז אל-אסד בשנת 2000, תמך בסיום ההשפעה הסורית בלבנון. עמדה זו הציבה אותו באופוזיציה לנשיא לבנון אמיל לחוד ולחזבאללה.
לאחר ההתנקשות בחיי רפיק אל-חרירי בשנת 2005, טען ג'ונבלאט שחרירי המבוהל סיפר לו כמה חודשים קודם לכן, שנשיא סוריה בשאר אל-אסד איים על חייו באופן אישי בפגישה קצרה שנערכה בדמשק בשנת 2004. ג'ונבלאט עצמו התבטא בפומבי על חששותיו מהתנקשות בחייו, בשל עמדתו נגד סוריה. ניסיון התנקשות בחברו ועמיתו הפוליטי, חבר הפרלמנט מרוואן חמאדה, באוקטובר 2004, פורש כמסר ברור לג'ונבלאט. הוא נתפש כאחד ממנהיגי "מהפכת הארזים" של שנת 2005 בלבנון, והרחיב את התמיכה בו גם לחוגים נוצריים וסוניים. לאחר הבחירות הכלליות בלבנון 2009, ג'ונבלאט, אשר ראה את עליית כוחו של מחנה ה-8 במרץ לאחר אירועי מאי 2008 והסכם דוחה, עזב את מחנה ה-14 במרץ ומיצב עצמו כגורם מרכז בפוליטיקה הלבנונית. בעוד שקודם לכן היה ג'ונבלאט מהמנהיגים הבולטים והקולניים ביותר במחנה ה-14 במרץ וממבקריה הגדולים של מדיניות סוריה כלפי לבנון, בחר המנהיג הדרוזי לנטוש קו זה כאשר נפגש עם נשיא סוריה בשאר אל-אסד. זאת, למרות שרק מספר שנים קודם לכן האשים את סוריה ברצח אביו כמאל ג'ונבלאט, בעת שלטון אביו של בשאר, חאפז אל-אסד.
דני שחר

קורות חייו

עם גיוסו לצה"ל התנדב לשייטת 13. שחר השלים את הכשרת מסלול הלוחם בקומנדו הימי ויצא לקורס קציני חי"ר. עם תום הקורס שב לשייטת, שם שימש במספר תפקידי פיקוד ביחידה. לאחר מכן נענה לבקשת אלוף פיקוד הדרום דאז, מתן וילנאי, הועלה לדרגת סא"ל ושימש כמפקד יחידת שמשון, והוביל אותה במבצעים מיוחדים כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה הראשונה. בהמשך דרכו הצבאית הועלה לדרגת אל"ם ושימש כמפקד חטיבת מנשה, מפקד חטיבת שומרון] וסגן מפקד עוצבת אדום. בשירות המילואים הועלה לדרגת תא"ל וכיהן כמפקד אגד בפיקוד הצפון, כיום מכהן כמפקד בפיקוד העומק. 
שחר שימש כראש מנהל התפעול בעיריית נתניה וממלא מקום מנכ"ל, לאחר מכן כיהן כמנהל תוכנית עיר ללא אלימות, שיטור עירוני והמרחב הכפרי במשרד לביטחון הפנים. באוגוסט 2017 מונה על ידי הממשלה לכהן כמנהל הרשות למאבק באלימות, בסמים ובאלכוהול לפי המלצת ועדת איתור.
הנסיך חסן בן טלאל

ביוגרפיה

חסן הוא בן למשפחת המלוכה ההאשמית. אביו היה המלך טלאל, בנו של המלך עבדאללה הראשון, ואמו הייתה זיין א-שריף בנת ג'מיל. אחיו, המלך חוסיין, מינה אותו לנסיך הכתר ב-1965, והוא החזיק בתואר עד לנטילתו ממנו ב-1999, בסמוך למותו של המלך. חסן הוא גם דודו של מלך ירדן הנוכחי, עבדאללה השני.
הנסיך חסן התחנך בירדן, וכן באנגליה בסאמר פילדס סקול, בבית הספר הארו. הוא סיים תואר ראשון במזרחנות בהצטיינות בקולג' קרייסט צ'רץ' באוניברסיטת אוקספורד ועבודתו אף הוכרה מאוחר יותר כתואר שני באוניברסיטה. הוא שולט באופן רהוט בשפות ערבית, אנגלית, צרפתית וגרמנית, וכן דובר טורקית, ספרדית ואורדו, הוא אף למד עברית במסגרת לימודיו האקדמיים.
הנסיך חסן נחשב לבעל דעות ליברליות, וכן לידידותי לישראל. בוועידה דתית בטוקיו הכריז כי מוטב שמנהיגי ערב יעניקו לעמיהם את המיליארדים שהם מבזבזים על רכישת נשק למלחמה בישראל.
בשנת 1999, בעודו על ערש דווי, מינה המלך חוסיין את בנו עבדאללה (המשמש כיום כמלך ירדן, עבדאללה השני) ליורש העצר, ונטל מאחיו את כל סמכויותיו. בכך נרשמה ירידתו של הנסיך מהבמה הפוליטית בירדן ובאזור.
בשנת 2000, קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת חיפה.
צרויה

צְרוּיָה היא דמות מקראית. בתם של ישי, אחותם של דוד ואביגיל. אמם של יואב, אבישי ועשהאל. בניה נקראים על שמה, בשונה מהמקובל במקרא, בה נקראים האישים על שם אביהם, כנראה מפני שהייתה אישה חזקה וראויה לציון.
"וְאַחְיֹתֵיהֶם, צְרוּיָה וַאֲבִיגָיִל; וּבְנֵי צְרוּיָה, אַבְשַׁי וְיוֹאָב וַעֲשָׂהאֵל שְׁלֹשָׁה"
— ספר דברי הימים א', פרק ב', פסוק ט"ז
על שמה נקרא הר צרויה בשמורת עין גדי.
שם אמה לא מוזכר במקרא, אולם שם אמו של דוד (וכנראה גם אמה), מופיע  בתלמוד הבבלי כנצבת בת עדאל.
ליאת אחירון

ביוגרפיה

אחירון נולדה וגדלה ברמת גן כבכורה מבין שלושה ילדים לזוג הורים שהיו קצינים בקבע. היא עשתה את תחילת דרכה בין השנים 1990 -1991 בלהקת "צעירי תל אביב" ושיחקה בסדרה של הלהקה "לא כולל שירות". היא התגייסה ללהקה צבאית של להקת חינוך מיוחד והתפרסמה כאחת ממבצעות השיר "חורף 73". לאחר שחרורה הנחתה את התוכנית "זאפ לראשון" בערוץ הראשון. לאחר מכן הצטרפה לצוות מנחי ערוץ הילדים ב-1998. אחירון פרשה מערוץ הילדים ב-2005.
במהלך השנים השתתפה במחזות זמר רבים כגון "קטנטנות", "עלי באבא ו-40 השודדים", "יוסף וכתונת הפסים המשגעת" ו"הלב". היא השתתפה בפסטיגל 1998, 1999 ו-2001. 
אחירון תרמה את קולה לדיבוב של יוקו ב"טים גלאקסי", ושרה את שיר הפתיחה לצד אסף אבידן ב"בן 10". 
בשנת 2003 ראה אור ספרה "דניאלה, פתיתים וצמה" בהוצאת כתר.
בשנת 2016 יצא לאור אלבומה הראשון שנקרא "פיסות", ובו מכלול שירים בביצועה אותם היא כתבה והלחינה.
היא נשואה לדן איידלמן ואם לארבעה ילדים ומתגוררת בקיבוץ מצר.
סנט מרטין בשדות

סנט מרטין בשדות (באנגלית: St Martin-in-the-Fields) היא כנסייה אנגליקנית בפינה הצפון מזרחית של כיכר טרפלגר בלונדון שבאנגליה, על שם מרטין הקדוש (סנט מרטין).

מבנה הכנסייה

הכנסייה מוזכרת לראשונה בכתובים בשנת 1222, בתכתובת בעניין מחלוקת בין אב מנזר וסטמינסטר לבישוף לונדון בעניין הבעלות על הכנסייה. הוחלט כי הבעלות היא בידי אב מנזר וסטמינסטר, והכנסייה הייתה בשימושם של נזירי מנזר וסטמינסטר.
הנרי השמיני בנה מחדש את הכנסייה באותה עת, "בשדות" בין הסיטי של לונדון לווסטמינסטר.
הכנסייה לא ניזוקה בשריפה הגדולה של לונדון בשל ריחוקה מהעיר.
בשנת 1721 בנה במקום האדריכל ג'יימס גיבס בניין חדש. תוכנית הכנסייה הייתה חדשנית באותה עת ועוררה מחלוקות רבות, אולם מאוחר יותר הועתקה בעת בניית כנסיות רבות בארצות הברית.
מבנה הכנסייה רבוע, בחזיתה גמלון הנתמך על ידי עמודים בסגנון קורינתי.

קשרים למשפחת המלוכה

הכנסייה היא הכנסייה הקהילתית של בית המלוכה הבריטי. המלך ג'ורג' הראשון היה שומר הכנסייה, והמלכה מרי התפללה בה בקביעות.

קשרים לצי הבריטי

משום היותה קרובה למפקדת הצי המלכותי שימשה הכנסייה את מפקדת הצי ונהגו לצלצל בפעמוניה בעת ניצחון ימי בריטי.

קבורים בכנסייה

בכנייסה קבורים רוברט בויל, נל גוון, ויליאם הוגארת, ג'ושואה ריינולד, ג'ק שפארד ותומאס צ'יפנדייל.

הכנסייה כיום

הכנסייה ידועה בכך שדלתותיה פתוחות בכל עת ועל כן היא מספקת מקום מחסה לחסרי בית. בשעות היום נערכים בה קונצרטים של מוזיקה קלאסית, בהם קונצרטים המבוצעים על ידי האקדמיה של סנט מרטין בשדות.
בקריפטה מתחת לכנסייה יש בית קפה ומוזיאון ריקועי נחושת.
בשנת 2005 החלו בשיפוץ הכנסייה בעלות של 34 מיליון ליש"ט.
מחלף מבוא איילון

מבנה המחלף

המחלף מורכב משני טיפוסי מחלפים המאפשרים גישה מכל כיוון לכל כיוון. האחד במבנה של מחלף T חלקי והשני במבנה של מחלף יהלום חלקי בעל רמפה סיבובית. המחלף מאפשר נסיעה רציפה באיילון ופניות רציפות ללא צמתים מאיילון בכיוון דרום לכביש 431 בכיוון מזרח ומ־431 בכיוון מערב לאיילון בכוון צפון. כמו כן, מתאפשרת פניית פרסה מנתיבי איילון דרומה לצפונה. שאר הפניות מתאפשרות באמצעות מערכת מעגלי תנועה המשולבים במחלף היהלום ובמעגלי תנועה נוספים במחלף קריית ראשון הממוקם ממזרח. עקב הקרבה היחסית בין שני מחלפים אלו, לא כל רמפות הכניסה והיציאה מחוברות ישירות לכביש 431, אלא חלקן מובילות לכבישי שירות המקבילים לכביש הראשי. כבישי השירות מתחברים למחלף הסמוך ומשם מתאפשר החיבור לכביש הראשי.
סיאמנג

מצב שימור

הסיאמנג מוגדר כמין ב"סכנת הכחדה". אף על פי שמתקיים ציד לא-חוקי של סיאמנגים לטובת גידולם כחיות מחמד, הסיכון העיקרי למין הוא מהצטמצמות סביבת המחיה שלו במלזיה ובסומטרה בשל דילול היערות על ידי תעשיית שמן הדקלים. מין נוסף שמצוי בסכנת הכחדה באותו אזור הוא טיגריס סומטרה, אויבו העיקרי.
סביבת המחיה של הסיאמנג הם יערות בגובה של עד 3800 מ' מעל פני הים, באי סומטרה. הוא חי בקבוצות של עד שישה פרטים (בממוצע ארבעה).
הליקטיתיים

אקולוגיה

מרבית ההליקטיתיים מקננים בקרקע, אם כי מספר טקסונים מקננים בעץ.
מינים רבים בתת-המשפחה Halictinae מראים דרגות שונות של אורח חיים חברתי, לעיתים עם הפרדה לקסטות של מלכה ופועלות. במינים מסוימים קיימת שונות תוך-מינית בדרגת החברתיות בין קינים שונים, המושפעת ככל הנראה מתנאי הסביבה.
מספר סוגים ומינים של הליקטיתיים הם טפילי האכלה (קלפטופרזיטים), המטפילים מינים אחרים של דבורים (לרוב מאותה המשפחה). טפילות האכלה התפתחה באופן עצמאי לפחות תשע פעמים בתוך המשפחה. מתוך טפילי ההאכלה, ידוע במיוחד הסוג Sphecodes, שמראהו מזכיר מעט צרעות (גוף קרח ובטן לרוב בצבע אדום). נקבת ה-Sphecodes מתגנבת לתא שהפונדקאית סיימה לצייד אותו בלחם דבורים והטילה בו כבר את הביצה. הנקבה הטפילה משמידה את הביצה ומטילה ביצה משלה במקומה.
ההליקטיתיים היא אחת מארבע משפחות דבורים הכוללת מינים הפעילים אך ורק בשעות דמדומים (למשל בתת-סוג Sphecodogastra של Lasioglossum) או אפילו בשעות הלילה (למשל בסוג Megalopta). מינים אלו מאופיינים בעיניות מוגדלות, המסייעות בראייה בחושך.

סיסטמטיקה ואבולוציה

המאובנים העתיקים ביותר של הליקטיתיים מתוארכים לאאוקן המוקדם, וכוללים מספר מינים כגון Neocorynura electra ו-Augochlora leptoloba, הידועים ממצבורי ענבר. על פי המיון העדכני, המשפחה מחולקת לארבע תת-משפחות, סוגים רבים ויותר מ-2,000 מינים מוכרים. תת-משפחת Rophitinae היא ככל הנראה קבוצת אחות לשלוש התת-משפחות האחרות (Nomiinae,‏ Nomioidinae ו-Halictinae), בהסתמך על תכונות מורפולוגיות ונתונים מולקולריים.

תת-משפחת Nomiinae

בישראל מופיע הסוג Pseudapis.

תת-משפחת Nomioidinae

תת-משפחה קטנה של דבורים זעירות המונה שלושה סוגים. לרוב המינים צבעי שחור וצהוב עם פספוס על גב הבטן. בישראל מופיעים Ceylalictus ו-Nomioides. תפוצתם בכל הארץ, אך עיקר השפע והמגוון הוא באזור המדברי.
מעגל קלווין

מעגל קלווין (או קלווין-בנסון, Calvin-Benson) הוא מסלול מטבולי המתרחש בצמחים וברוב מיני החיידקים הפוטוסינתטיים.
מעגל קלווין-בנסון קרוי על שם שני מגליו, מלווין קלווין ואנדרו בנסון מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי. קלווין זכה עבור התגלית בפרס נובל לכימיה בשנת 1961.
מעגל קלווין מהווה את השלב בפוטוסינתזה שאינו מצריך אור. המעגל מנצל את אנרגיית האור שנקלטה בשלבים הקודמים של הפוטוסינתזה כדי להפיק פחמימות מפחמן דו-חמצני. למעגל קלווין, אם כן, חשיבות עליונה: בזכותו מצליחים הצמחים והחיידקים להפיק תרכובות אורגניות (פחמימות) מתרכובת אי-אורגנית (פחמן דו-חמצני); בעלי החיים ניזונים מאוחר יותר מהצמחים, על שלל תרכובותיהן האורגניות, וכך מתקיים מעגל הפחמן בטבע. הצמחים (ומספר מצומצם של חיידקים) הם הייצורים היחידים המסוגלים להפיק תרכובות אורגניות מתרכובות אי-אורגניות.
שירים עד כאן

מילים על אדמה ועל מים

השיר הראשון הוא שיר אהבה להוויה הארצישראלית, או לאישה אהובה, כאשר הדימויים הגבוליים מצביעים על חווית חפיפה בין שתי האהבות. האהבה מכילה מצבים שונים ואף מנוגדים: תחושת יופי, כאב וסבל, גדולה ושפלות, נשגבות ופשטות, חדלון ועוצמה. השיר נכתב בסגנון דומה לפיוט העברי בימי הביניים, הכולל אקרוסטיכון (אבל נעדרות ממנו האותיות זי"ן ונו"ן):
"
אונך אלונך אבניך

בשרך בארך בגידותיך

גלותך גאולתך גבולותיך

...

רישך רישעתך רחמיך

שבותך שבועתך שִלומיך

תפארתך תֻמתך תהומיך"

היה לנו הכל

הוא שיר אבלות על מי שהלכו לבלי שוב. השיר מתחיל בגוף ראשון רבים, ומתאר את שלבי החיים וחוויותיהם במינוח נופי ארץ ישראל אופייני, הכולל: מדבר, מערה כלנית ואזוב. השיר שנכתב בלשון תנ"כית, רומז גם לאירועים מֶעצבים שסופר עליהם בספר בראשית: חורבן סדום ועמורה ועקידת יצחק שהתחוללו בעבר; ואו שדובר עליהם בספרות חז"ל: אחרית הימים ותחיית המתים כעתידים להתרחש. בשלישו האחרון של השיר עובר המשורר לגוף שלישי רבים ומבכה את הנעדרים.
"
וֹמִי ֹשֶבְּאַחֲרִית הַיָּמִים יְגַלֶּה מֵעֵינֵינוּ עָפָר

יוּכַל לוֹמַר: הָיוּ לָהֶם מִדְבָּרִיוֹת

וְחַבְלֵי-אֶרֶץ

הָיְתָה לָהֶם כַּלָּנִית בּוֹעֶרֶת

מַיִם מַפּוֹת לֶחֶם

וְדֶרֶך אֲרֻכָּה לָלֶכֶת, הָיָה לָהֶם

הַכֹּל, אֲבָל הַזְּמן

בִּכְלֵיהֶם פִּתְאוֹם אָזַל"
This Boy's Fire

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי סטיב מוראלס, ריימונד דיאז, שון גארט ורונלד בראיינט, והופק על ידי השלושה הראשונים ביחד עם דוקטור לוק וקורי רוני. לשיר יצאה גרסה נוספת בה מבצע הראפר המקסיקני-אמריקאי בייבי באש, קטע ראפ מהיר.
בספטמבר 2007, הודיעו סנטנה ולופז כי הם עתידים לשתף פעולה בשיר חדש, וכי הוא עתיד לצאת באמצע שנת 2008.

ביקורת

האתר "מונסטרס אנד קריטיקס", סקר את השיר בחיוביות ואף כינה אותו בשם "red hot", ודיבר מעט על קרלוס סנטנה בעצמו.
Xq28

Xq28 הוא סמן גנטי על כרומוזום ה-X שנחקר בשנת 1993 על ידי צוות המחקר של הגנטיקאי האמריקאי דין האמר. מחקרו של האמר מצא מתאם בין נוכחות הסמן והומוסקסואליות בקרב גברים.

מחלוקת

בחודש יוני 1994, כתב השיקגו טריביון טען בדו"ח כי חוקר זוטר במעבדה של האמר שסייע המיפוי הגנטי במחקר, נטען כי דין דיווח נתוניו סלקטיבי. לאחר מכן היא נמחקה על הסף מן המלגה שלה פוסט-דוקטורט במעבדה של האמר. עם זאת, המכון הלאומי חקירה בריאות תימוכין טענותיה ונתן לה תפקיד אחר במעבדה אחרת.
שרה בלייקלי

שרה בלייקלי (באנגלית: Sara Blakely; נולדה ב-28 בפברואר 1971) היא אשת עסקים אמריקאית, מייסדת חברת ההלבשה התחתונה "ספנקס" (Spanx).

ביוגרפיה

בלייקלי גדלה בעיר קלירווטר שבפלורידה. בגיל 19 הקימה את המיזם העסקי הראשון שלה, קייטנה בתקופת הקיץ. סיימה תואר ראשון בתקשורת באוניברסיטת המדינה של פלורידה, היא ניסתה להתקבל ללימודי משפטים אך נכשלה במבחני הכניסה. עבדה מספר חודשים בדיסניוורלד ולאחר מכן כסוכנת מכירות של חברת קוניקה מינולטה דנקה בתחום של מכירת מכשירי פקס. 
ההתרוצצויות שלה מדלת לדלת בחום של פלורידה הביאו אותה לחשוב על פתרון נוח לגרביונים, היא עברה לג'ורג'יה ובמשך שנתיים ובהשקעה של 5,000 דולר פיתחה מכנסונים מחטבים להם נתנה את הכינוי ספנקס. בלייקלי שיווקה את המוצר בעצמה, כשאת הדחיפה להצלחת החברה העניקה אופרה וינפרי ששיבחה את המוצר בתוכנית הטלוויזיה שלה בנובמבר 2000. הפרסום הביא לגל הזמנות ולצמיחה מהירה של החברה החדשה. ב-2002 מינתה בלייקלי למנכ"לית החברה את לורי אן גולדמן שהייתה בחופשת לידה מעבודתה בחברת קוקה-קולה, גולדמן פיתחה את המודל העסקי של החברה המתמקד באיכות המוצרים והזניקה את פעילות ספנקס. מכירות החברה ב-2015 הוערכו על ידי פורבס בכ-400 מיליון דולר והונה של בלייקלי הוערך בכמיליארד דולר. 
ב-2005 השתתפה בלייקלי בתוכנית המציאות של ריצ'רד ברנסון "The Rebel Billionaire", היא סיימה במקום השני וברנסון העניק לה סכום של 750,000 דולר להקמת קרן פילנתרופית. היא השתתפה כמשקיעה בעונה התשיעית של התוכנית "הכרישים" ברשת ABC ששודרה במהלך 20017 ו-2018. בלייקלי השיקה מיזם סיוע לחינוך ילדות בארצות הברית ובעולם והצטרפה לתוכנית "התחייבות הנתינה" שיזמו וורן באפט וביל גייטס. ב-2012 נבחרה לרשימת טיים 100 כאחת מהאנשים המשפיעים ביותר בעולם. 
יחד עם בעלה היא הייתה שותפה בקבוצת הניהול שרכשה את הבעלות על קבוצת הכדורסל אטלנטה הוקס מליגת ה-NBA ב-2015.
בלייקלי נשואה לג'סי איצלר, איש עסקים יהודי-אמריקאי שייסד את חברת "מרקיז ג'ט" וראפר לשעבר. לזוג ארבעה ילדים.
ועדת האתיקה

ועדת האתיקה של הכנסת היא ועדה העוסקת בשיפוט חברי הכנסת בשל עבירות אתיות כגון התבטאות בלתי פרלמנטרית. מעמדה של הוועדה שונה ממעמדן של יתר ועדות הכנסת. הקמתה אינה מוסדרת בתקנון הכנסת, כי אם בחוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם, התשי"א-1951. עוד בניגוד לשאר הוועדות, היא אינה עוסקת בחקיקה ובדיונים בנושאים כלליים, אלא מהווה ועדה מעין-שיפוטית העוסקת בנושאים שיועדו לה בחוק החסינות ובתקנון.

הרכב הוועדה

בניגוד ליתר הוועדות, שהרכבן נקבע על ידי ועדה מסדרת, ושינויים בהן נערכים בוועדת הכנסת, קביעת הרכב ועדת האתיקה מסורה ליושב ראש הכנסת. בוועדה ארבעה חברים, מהם שניים מהאופוזיציה ושניים מהקואליציה. בדרך כלל נהוג כי חבר הקואליציה הוא יו"ר הוועדה
לפי תקנון הכנסת, אין למנות לוועדה מי שהוגש נגדו כתב אישום, מי שמתנהלים נגדו הליכים פליליים ומי שהורשע במהלך כהונתה של אותה כנסת בעבירה פלילית. יושב ראש הכנסת רשאי להשעות מהוועדה חבר שהוגש נגדו כתב אישום או שנפתחו נגדו הליכים פליליים במהלך כהונתו בה. אם הורשע חבר ועדת האתיקה בפלילים במהלך כהונתו, חייב יושב ראש הכנסת להחליפו.

עבירות אתיקה

חוק החסינות עצמו קובע מספר עבירות אתיקה שבהן מוסמכת לדון הוועדה: עבירה על סעיפים 13א ו-13א1, האוסרים על חברי הכנסת לעסוק בעיסוקים נוספים ולכהן בתפקידים בגופים ציבוריים במקביל לעבודתם בכנסת; אי הגשה, או הגשה באיחור של הצהרת הון; היעדרות ממושכת מישיבות הכנסת.
החוק קובע גם כי עבירות על כללי האתיקה נמצאות אף הן בסמכות השיפוט של ועדת האתיקה. כללי האתיקה, שהותקנו על ידי ועדת האתיקה עצמה, קובעים בין היתר חובה לשמור על כבוד הכנסת וחבריה, איסור על ניגוד עניינים וחובת גילוי נאות באשר לאפשרות של ניגוד עניינים, איסור על ניצול ידיעות למטרות אישיות, וכיוצא בזה.

סדרי הדיון בוועדה

החוק מסמיך את ועדת האתיקה לקבוע לעצמה את סדרי הדיון בה. 
בנוהל אתיקה לחברי הכנסת (קובלנות), קבעה הוועדה כי כל אדם רשאי להגיש קובלנה נגד חבר הכנסת. יושב ראש הוועדה רשאי להעביר העתק מהקובלנה לחבר הכנסת הנקבל. הוועדה רשאית לדחות קובלנה על הסף אם אין לה בסיס סביר בעובדות או בראיות, אם היא קנטרנית או אם אין בה עניין לציבור. הקובל רשאי לחזור בו מהקובלנה בכל עת, ואולם הוועדה רשאית להמשיך בבירורה גם במקרה כזה, אם מצאה כי יש פגיעה לכאורה בכללי האתיקה וכי יש עניין לציבור.
עוד נקבע בנוהל, כי הוועדה לא תקבל החלטה אלא לאחר שנתנה לנקבל הזדמנות נאותה להופיע בפניה ולהציג את עמדתו. הוועדה רשאית להכריע בלעדיו אם סירב להופיע בפניה ללא צידוק סביר, או אם הגיעה למסקנה שמן הראוי לדחות את הקובלנה.
בדומה לגופים דומים אחרים, הוועדה אינה כפופה לדיני הראיות, אף שההליכים המתקיימים בה הם מעין-שיפוטיים.
ככלל, ישיבותיה של הוועדה חסויות, והפרוטוקולים שלה אינם מתפרסמים.

כללי אתיקה וחוות דעת

בנוסף לסמכות השיפוט של ועדת האתיקה, מוסמכת הוועדה לכתוב כללי אתיקה לחברי הכנסת וחוות דעת בענייני אתיקה. כך, למשל, פרסמה ועדת האתיקה החלטות בדבר התבטאויות של חברי הכנסת, משלוח דואר פטור מתשלום, מימון נסיעות לחו"ל, קבלת מתנות ועוד.
רותי בורנשטיין

ביוגרפיה

ילידת חולון, בת לכנר והמוזיקאי שלמה בורנשטיין ולאנט בורנשטיין, רופאת ילדים.
בוגרת החוג לאומנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב. בתום לימודיה זכתה במלגת קרן שרת אמריקה ישראל. למדה בלט קלסי ומודרני בבת דור, ביכורי העיתים ובבית הספר של רינה שיינפלד, ותיאטרון תנועה אצל נאווה צוקרמן.
חברת אנסמבל עיתים של רנה ירושלמי, ותיאטרון הקאמרי בין השנים 1997–2001. שיחקה במחזות
ויאמר וילך" (95) ו"ויישתחו וירא" (98) המבוססות על טקסטים מקראיים, שתיהן זוכות פרס היצירה בטקס האוסקר של התיאטרון הישראלי, והופיעו בעשרות פסטיבלים בינלאומיים בין השאר בניו יורק, סן פרנסיסקו, אנגליה, גרמניה, דנמרק ואוסטרליה. שחקנית בלהקת הבית של תיאטרון החאן בין השנים 2001–2005, בלהקת הבית של תיאטרון הרצליה בין השנים 2005–2007. מ-2010 חברה באנסמבל תיאטרון תמונע.
מועמדת לפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה על משחקה בסדרה 30 ש"ח לשעה לשנת 2012; השתתפה בסדרה להרוג את הסבתא, של Yes, זוכת פרס האקדמיה לטלוויזיה לסדרה הקומית הטובה ביותר לשנת 2015.
בתיאטרון זכתה בפרס הראשון בפסטיבל תיאטרון קצר 2006 עם ההצגה "לגעת בכוכבים" בבימוי אלינור אגם, בה גילמה את התפקיד הראשי של שרה טובול - גמדה.
רותי בורנשטיין נשואה לבמאי הקולנוע והטלוויזיה יוסי מדמוני .
Sun King

Gnik Nus

Gnik Nus היה קטע א-קפלה של השיר מאלבום הרמיקס של הלהקה LOVE (אלבום).
פסטיבל קהיר

פסטיבל הסרטים הבינלאומי בקהיר (בערבית: مهرجان القاهرة السينمائي الدولي) הוא פסטיבל סרטים שנתי שנערך בקהיר, מצרים.
הוא החל להיערך בשנת 1976 והיה פסטיבל הסרטים הבינלאומי הראשון שנערך בעולם הערבי. הוא התרחש מדי שנה מאז הקמתו, למעט בשנים 2011 ו-2013, שבהן הוא בוטל עקב מגבלות תקציב ואי-יציבות פוליטית.
בשנת 1975, מספר מבקרי קולנוע תהו מדוע פסטיבל ברמה עולמית לא יכול להתרחש במצרים. בתקופה זו חל תור הזהב של הקולנוע המצרי והחלה תעשיית קולנוע מעולה, עדיין הגדולה ביותר בעולם הערבי כיום.
פסטיבל הסרטים הבינלאומי בקהיר הושק בשנת 1976. בפסטיבל זה בהשתתפו כ-100 סרטים מ-33 מדינות.
בשנת 1979, הוזמן לפסטיבל סרטו של מנחם גולן "הקוסם מלובלין", סרט המבוסס על ספרו של יצחק בשביס-זינגר "עושה הנפלאות מלובלין".
במהלך השנים התחלפו האגודות המנהלות את הפסטיבל.
הפסטיבל נחשב להזדמנות רצינית מאוד עבור תושבי מצרים להיחשף לסרטים מחוץ למצרים, מלבד סרטים אמריקאים מהוליווד, ובכך להכיר תרבויות חדשות.