google/wiki40b huggingface dataset:
אגודת מועדוני מודל האו"ם בישראל

מודל האו"ם

מודל האו"ם הוא תוכנית אקדמית חוץ לימודית לפיתוח מנהיגות והקניית כישורי דיפלומטיה, המובלת על ידי סטודנטים למען סטודנטים. התוכנית מתבצעת בצורה של סימולציות בוועדות וגופים שונים של האו"ם. הלימוד מתבצע דרך
משא ומתן, דיון ודיבייט שהם אבני הפינה של פעילות האו"ם. כל סטודנט מייצג מדינה אחרת במועצה מסוימת של האו"ם, שהיא לא המדינה ממנה הוא בא. הדבר מתבצע תוך כדי דימוי דיפלומטיה אמיתית לצד עשייה מעשית של כתיבת מסמכים בעלי אופי משפטי דוגמת הצעות החלטה של האו"ם ועוד, על מנת למצוא פתרונות יצירתיים לבעיות גלובליות. 
מודל האו"ם מלמד את המשתתפים על אירועי דיומא במערכת העולמית, נושאים עדכניים ביחסים בינלאומיים, דיפלומטיה, משפט בינלאומי וסדר היום של האו"ם. לצד למידה זו מפתחים המשתתפים מיומנויות חשובות דוגמת: אומנות הנאום, הצגת נושא בקצרה, יכולת בניית קואליציות, משא ומתן ושכנוע, ניתוח מצבים, מחקר וחשיבה ביקורתית. מודל האו"ם הוא תוכנית עולמית המונה כ-200 אלף סטודנטים המשתתפים בתוכנית בבתי ספר ואוניברסיטאות ברחבי העולם. ישנם למעלה מ-300 כנסים המתקיימים ברחבי העולם במהלך השנה. 

פעילות מודל האו"ם בישראל

תוכניות מודל או"ם קיימות בישראל כבר מ-2008. התוכנית הראשונה שהוקמה במרכז הבינתחומי הרצליה, כללה 20 סטודנטים שהשתתפו בכנסים ברחבי העולם. עם השנים, גדל מספר המועדונים בישראל והתרחבה הפעילות של התוכנית כך שב-2012 הוחלט על הקמת התאחדות מודל האו"ם בישראל. כיום, קיימים בישראל 13 מועדוני מודל או"ם הפועלים באופן שוטף לאורך השנה, מתקיימים כ-5 כנסים ארציים במוסדות השונים וחברי המועדונים השונים יוצאים לייצג את ישראל במספר רב של כנסים בעולם.

פעילות ההתאחדות

התאחדות מודל האו"ם בישראל קמה ב-2012 לאור התרחבות פעילות מודל האו"ם בישראל. ההתאחדות פועלת בשני מישורים: המישור הראשון, המישור הלוגיסטי: מטרת ההתאחדות היא בראש ובראשונה לאגד את כל מועדוני מודל האו"ם בישראל ולתאם את פעילותם. כמו כן, ההתאחדות פועלת למען יצירת סטנדרט אחיד של חוקי השיפוט בכנסים על מנת להבטיח סטנדרט ארצי, למען הקמה ותמיכה במועדונים חדשים בישראל ולמען ייצוד המועדונים בפני ארגונים ממשלתיים ולא ממשלתיים. ההתאחדות גם אחראית על תיאום לו"ז הכנסים הארצי ותיאום מפגשים בין יו"ר המועדונים. המישור השני, המישור ההכשרתי: ההתאחדות פועלת למען העשרה והכשרה נוספת של חברי המועדונים. מעבר לפיתוח המנהיגות והקניית כישורים דיפלומטים אשר השתתפות בתוכנית מקנה למשתתפיה, ההתאחדות פועלת למען קידום סטודנטים על ידי אירוח סמינרים בנושאים: דיבור מול קהל, תקשורת, שפת גוף, כתיבת קורות חיים לשירות הדיפלומטי והציבורי; ועל ידי עבודה בשיתוף פעולה עם משרד החוץ, אגודת האו"ם הישראלית, התאחדות הסטודנטים וכנסת ישראל. בנוסף, ההתאחדות פועלת למען קידום סטודנטים ישראליים שרוצים לפתח קריירה באו"ם ובדיפלומטיה ומארחת שני סמינרים בשנה בנושא: "עבודה באו"ם". ההתאחדות רוצה לספק לסטודנטים המעוניינים לקחת בעיצוב עתידה של מדינת ישראל, את הכלים, המיומנויות והניסיון להיות יותר יעילים ומודעים כאנשים, ובכך להעצים את תרומתם.
אתנסיוס

לאחר מותו

אתנסיוס נקבר בעירו אלכסנדריה, אך הועבר מאוחר יותר לכנסיית סן זכריה שבוונציה. שרידים מגופתו נשמרים מאז 1973 בקתדרלת מרקוס הקדוש שבאלכסנדריה. הוא הוכרז כקדוש ויום חגו הוא ה-2 במאי, יום מותו. ב-1568 הוכרז כאחד ממורי הכנסייה הקתוליים והוא נחשב לכזה גם בכנסייה האורתודוקסית.

מספר כנסיות ומנזרים בעולם קרויות על שמו, באלבניה, בולגריה, יוון, איטליה וארצות הברית.
טרנר והוץ'

עלילה

סקוט טרנר (טום הנקס) הוא חוקר המשטרה מסודר באופן אובססיבי שאמור לעבור מתחנת המשטרה בעיירה הבדיונית "ברוש ביץ'" לסקרמנטו, אך רגע לפני המעבר נרצח חברו עמוס ריד והעד היחיד לרצח הוא כלבו האהוב של ריד, הוץ'. 
טרנר מתחנן ממפקד המשטרה הווארד הייד (קרייג טי נלסון) לקבל את תיק הרצח של חברו וכחלק מתפקידו הוא מביא הביתה את הוץ' כדי לנסות להתחבב עליו. הוץ', כלב גדול המזיל ריר ללא הפסקה הופך את חייו של טרנר לגיהנום. הכלב האנרגטי הורס את ביתו, מכוניתו ולמעשה את חייו של טרנר, אך עם זאת מעורר את הרומן בינו לבין הווטרינרית החדשה בעיר אמילי קרסון (מייר וינינגהם).
שמו האמיתי של הוץ' היה ביסלי, כלב צרפתי מזן דוג דה בורדו. ביסלי אומן לקראת הסרט על ידי מאמן ומאלף הכלבים קלניט רואו ועד שמת בשנת 1992 עוד הספיק לערוך הופעות אורח במספר סדרות.

ביקורות

הסרט קיבל ביקורות חיוביות באופן כללי ולציון 62% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 21 ביקורות.
ארוורנוס

ארוורנוס (בלטינית: Arvernus) היה אל במיתולוגיה הקלטית ובדת הגאלית -רומית שהתפתחה לאחר המפגש בין התרבות הקלטית והתרבות הרומית. לאחר מפגש זה זוהה האל אוורנוס, שהיה קודם לכן האל המגן על שבט האוורני, עם האל מרקוריוס מהמיתולוגיה הרומית.
על ההר דומוס (באזור פוי-דה-דום בצרפת של ימינו) ניצב מקדש שהוקדש לאל, ובו התגלו כתובות המקדשות לו. באזור נהר הריין בסמוך לקלן ולגריפסוולד (בגרמניה של ימינו), וכן בהולנד התגלו כתובות המוקדשות ל"ארוורנוס מרקוריוס".
ישנה סברה לפיה משמעות שמו של ארוורנוס היא "מלך חורשת הסמבוק".
אנחל די מריה

קריירה

די מריה החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של רוסאריו סנטראל, אחת משתי הקבוצות הבכירות של העיר רוסריו (יחד עם ניואל'ס אולד בויס). כבר מגיל צעיר הוא נחשב לשחקן מוכשר. בגיל 17 ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת של המועדון, ובעונתו הראשונה בבוגרים הבקיע ארבעה שערים ב-32 משחקים. לאחר שהיה מועמד לעבור למספר קבוצות הוא חתם בבנפיקה ליסבון, שרכשה את כרטיס השחקן שלו תמורת 6 מיליון אירו והעברת השחקן אנדרס דיאס לרוסאריו סנטראל. בעונתו הראשונה בבנפיקה הבקיע שער אחד בארבעים משחקים.
הוא זכה לתשומת לב רבה לאחר שהצטיין במשחקי מונדיאל הנוער שנערכו בקנדה בקיץ 2007, בהם הבקיע 3 שערים וסייע לארגנטינה לזכות בגביע. הוא נכלל בסגל הנבחרת האולימפית לאולימפיאדת בייג'ינג בשלהי קיץ 2008. הן במשחק רבע הגמר מול נבחרת הולנד והן בגמר מול נבחרת ניגריה, הבקיע די מריה את שערי הניצחון שהובילו את נבחרתו לזכייה במדליית זהב. אחרי היכולת הטובה שהפגין במהלך המשחקים האולימפיים זומן די מריה לסגל הנבחרת הבוגרת וערך את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים ב-6 בספטמבר 2008, במשחק מול פרגוואי במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010. ב-24 במאי 2010 הבקיע את שערו הראשון בנבחרת במשחק הידידות מול קנדה. הוא זומן לסגל הנבחרת למונדיאל 2010 על ידי המאמן דייגו מראדונה.
ב-28 ביוני 2010 הודיעה ריאל מדריד באתרה הרשמי כי היא רכשה את כרטיס השחקן שלו מבנפיקה ליסבון תמורת 25 מיליון דולר, וכי די מריה יחתום בשורותיה ל-6 עונות. בעונתו הראשונה בקבוצה היה שותף לזכייתה בגביע המלך ואף בישל את שער הניצחון, בניצחון קבוצתו 0–1 על ברצלונה במשחק הגמר. בעונה הבאה היה שותף די מריה לזכייתה של הקבוצה באליפות ספרד. בשנת 2014 זכה די מריה עם הקבוצה בליגת האלופות ונבחר על ידי אופ"א לאיש המשחק של משחק הגמר.
במונדיאל 2014 פתח במשחקים בהרכב נבחרתו, גילה יכולת מצוינת ואף כבש את שער הניצחון בהארכה בדקות האחרונות של המשחק נגד  שווייץ אך נפצע לאחר משחק זה וסיים את דרכו בטורניר.
ב-26 באוגוסט 2014 חתם די מריה במנצ'סטר יונייטד על חוזה לחמש שנים. תמורת העברתו שילמה מנצ'סטר יונייטד לריאל מדריד 59.7 מיליון לירות שטרלינג, סכום שיא שמשלמת קבוצה אנגלית עבור שחקן. ב-30 באוגוסט 2014, ערך די מריה את הופעת הבכורה שלו במדי מנצ'סטר יונייטד בתיקו 0-0 של קבוצתו מול ברנלי. ב-14 בספטמבר 2014, כבש די מריה במדי מנצ'סטר יונייטד את שער הבכורה שלו בבעיטה חופשית מחוץ לרחבה בניצחון קבוצתו 0–4 על קווינס פארק ריינג'רס במסגרת המחזור הרביעי של הפרמייר ליג.
ב-6 באוגוסט 2015 חתם די מריה לארבע שנים בפריז סן ז'רמן עבור 46 מיליון פאונד.
וירוס הירושה

וירוס הירושה (באנגלית: Legacy Virus) היה מגפה קטלנית בדיונית ביקום מארוול של חברת מארוול קומיקס. הווירוס פשט בקרב אוכלוסיית המוטאנטים, הרג מאות מתוכם, ועבר מוטציה ברמה הגנטית כך שגם בני אדם רגילים הושפעו ממנו. קשת הסיפור אודות וירוס הירושה פורסמה בין השנים 1993–2001.
וירוס הירושה הוא למעשה וירואיד ששוחרר כאלפיים שנים לתוך העתיד בידי סטרייף, טרוריסט וכפילו של קייבל אשר גודל בידי נבל-העל אפוקליפס. במקור, אפוקליפס יצר את הווירוס מתוך מטרה לפטור את העולם מבני אדם שאינם מוטאנטים. באירועי הקרוסאובר "שירת התליין", סטרייף נתן למיסטר סיניסטר מכל המכיל חומר גנטי בן 2,000 שנים משושלת היוחסין של בני משפחת סאמרס. כאשר המכל נפתח לאחר שסטרייף נהרג לכאורה בידי קייבל, דבר לא נתגלה בפנים, אך למעשה "ירושתו" של סטרייף שוחררה לאוויר העולם.
בין המוטאנטים אשר הודבקו נמנים אוולנץ', מאסטרמיינד, פיירו, מג'יק, הליון, סורג' ושכפול של ג'יימי מדרוקס. התרופה לווירוס פותחה בידי ד"ר הנרי מק'קוי, ושוחררה כאשר קולוסוס - אחיה של מג'יק - הזריק לעצמו אותה והפעיל את כוחותיו המוטאנטים, מה שעזר להטעין את הנסיוב ולשחרר אותו לאוויר העולם, אך גם הרג את קולוסוס.
בסרט הלייב אקשן "לוגאן" ביקום הקולנועי של האקס-מן של פוקס המאה ה-20, וירוס הירושה נוטל חלק משמעותי ככלי עלילתי מרכזי. כנקמה על רצח אביו בפרויקט "נשק אקס" בידי מוטאנט, המדען זנדר רייס, כחלק מפרויקט "טרנסג'ין", יוצר וירוס קטלני המועבר דרך אוכל ושתייה, על מנת להשמיד את הגזע בכללותו.
ויקטור קלאבר

ראשית הקריירה

קלאבר החל לשחק כדורסל בקבוצה של בית ספרו, Sagrado Corazón HH, ולנסיה. לאחר שהציג יכולת טובה בקבוצת בית הספר שלו, הצטרף קלאבר למחלקת הנוער של ולנסיה בכדורסל, ובמהלך עונת 2006/07 רשם קלאבר את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון. בעונתו הראשונה בקבוצת הבוגרים קלע 2.3 נקודות למשחק ב-19 משחקים אך הציג יכולת טובה בהגנה והאריך את חוזהו בקבוצה בסיום העונה. בעונתו השנייה בקבוצה, ב-2007/08 קלאבר פרץ לתודעה בספרד והפך לשחקן משלים בוולנסיה. הוא העמיד ממוצע של 6.2 נקודות ו-3.1 ריבאונדים למשחק ב-48 משחקים, כאשר קיבל ממאמן הקבוצה דאז, נבן ספאחיה, הזדמנויות גם ביול"ב קאפ. בעונת 2009/10 כבר הספיק קלאבר לסייע לקבוצתו ולנסיה לזכות ביורוקאפ כשתרם 11.4 נקודות ו-7.8 ריבאונדים למשחק.

פרק ה-NBA

קלאבר המשיך לספק יכולת נהדרת בליגה הספרדית ובמפעלים האירופיים עם ולנסיה, ועד מהרה הפך לשחקן מוביל בנבחרות הנוער של ספרד. ב-2009, החליט קלאבר שהפך לכוכב בספרד להגיש את מועמדותו לדראפט ה-NBA שנערך באותה שנה. למרות שסבל מפציעות מגוונות לפני הדראפט, הוא נבחר במקום ה-22 על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס. למרות זאת, קלאבר המשיך לשחק בספרד והעדיף לא לחתום ב-NBA עד שימצה את עצמו באירופה. הוא המשיך לספק ממוצעים יפים, אך ב-2011/12 קרע את הגיד ונעדר מספר חודשים. ב-12 ביולי 2012, חתם קלאבר על חוזה ל-3 שנים בפורטלנד טרייל בלייזרס מה-NBA. ב-10 בדצמבר באותה שנה, פתח קלאבר לראשונה בחמישיית קבוצתו. הוא קלע 4 נקודות, לקח 5 ריבאונדים ומסר 2 אסיסטים ב-25 דקות. קלאבר ירד לשחק מספר פעמים בקבוצת ה-D-League של פורטלנד טרייל בלייזרס. בסך הכל שיחק קלאבר 80 משחקים בפורטלנד טרייל בלייזרס בשלוש שנותיו במועדון.
ב-19 בפברואר 2015, קלאבר הועבר בטרייד יחד עם וויל בארטון ותומאס רובינסון לדנבר נאגטס תמורת ארון אפללו ואלונזו ג'י. שלושה ימים לאחר מכן, קלאבר שוחרר מהנאגטס מבלי לשחק דקה בקבוצה.

החזרה לאירופה

ב-1 במרץ, לאחר שלא מצא לעצמו קבוצה ב-NBA, חתם קלאבר בחימקי מוסקבה עד לתום העונה. הוא עזר לה להגיע למקום ה-2 בליגת ה-VTB ולזכות ביורוקאפ. למרות זאת, בתום העונה קלאבר לא הסכים להאריך את חוזהו וחתם בקבוצה רוסית אחרת, לוקומוטיב קובאן, על חוזה לעונה אחת. בהופעת הבכורה שלו במועדון הרוסי, קלע 13 נקודות ומסר אסיסט אחד ב-25 דקות נגד פנאתינייקוס במסגרת היורוליג. בסיום העונה עבר קלאבר לברצלונה, לאחר שהזכויות עליו בליגה הספרדית עברו אליה לאחר התמודדות בינה לבין בסקוניה, ולנסיה.
המתחזים (תוכנית טלוויזיה ישראלית)

מבנה התוכנית

בכל פרק, יוצא חיים אתגר אל מאחורי סיפור התחזות שונה, ולעיתים מתעמת עם המתחזה לקראת סוף הפרק.

ביקורות על התוכנית

הביקורות על התוכניות היו מעורבות. הביקורות ציינו שבתוכנית ישנה עבודת תחקיר יסודית ומושקעת, צילומי מצלמות נסתרות, עשרות ראיונות המציגה את התחזות כמו שצריך. למרות הביקורות הטובות, ישנם ביקורות הטוענות כי התוכנית "צהובה" ורכילותית.
מרשל ברית המועצות

מרשל ברית המועצות (ברוסית: Маршал Советского Союза) הייתה דרגת קצונה בכירה בכוחות המזוינים של ברית המועצות, שהייתה נמוכה רק מדרגתו של סטלין.
הדרגה הוגדרה רשמית ב-22 בספטמבר 1935 בהחלטה של מועצת הקומיסרים העממיים (מועצת השרים) של ברית המועצות. לפי ההחלטה, הייתה זו הדרגה הבכירה ביותר בכוחות הביטחון של ברית המועצות. עם זאת, ב-26 ביוני 1945 הונהגה דרגת אחת מעליה – דרגת גנרליסימו של ברית המועצות, אשר הוענקה ליוסיף סטלין.
בשנת 1953, לאחר מות סטלין, חזרה דרגת מרשל ברית המועצות להיות הדרגה הבכירה ביותר בכוחות המזוינים של ברית המועצות (אם כי רק דה פקטו, היות שדרגת גנרליסימו של ברית המועצות לא בוטלה באופן רשמי). בשנת 1955 נוסדה בצי הסובייטי דרגת אדמירל צי ברית המועצות, שהייתה מקבילה לדרגת מרשל ברית המועצות.
דרגת מרשל ברית המועצות הוענקה לראשונה ב-1935, לחמישה אנשים: שר ההגנה קלימנט וורושילוב, הרמטכ"ל אלכסנדר יגורוב ושלושה מפקדי צבא בכירים – וסילי בליוכר, סמיון בודיוני ומיכאיל טוכאצ'בסקי.
הדרגה בוטלה בשנת 1991 עם פירוק ברית המועצות. בסך הכול, בין השנים 1935–1991 הוענקה דרגה זו ל-41 אנשים: ארבעה פוליטיקאים, אחד מהנ.ק.ו.ד. והשאר אנשי צבא.
לאחר התפרקות ברית המועצות והקמת הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית במקומו של הצבא הסובייטי, נוצרה דרגת מרשל הפדרציה הרוסית.
לידיה ז'ורז'

לידיה ז'ורז' (בפורטוגזית: Lídia Jorge; נולדה ב-18 ביוני 1946) היא סופרת מפורטוגל. ספריה תורגמו לשפות רבות ובהן עברית.

ביוגרפיה

לידיה ז'ורז' נולדה ב-1946 בכפר בּוּלִיקֵימֶה (Boliqueime) המצוי באלגארבה, פורטוגל למשפחה שהיגרה מאיטליה. עם סיום לימודיה התיכוניים החלה ללמוד בלשנות באוניברסיטת ליסבון. לאחר סיום לימודיה החלה לעבוד כמורה בבית ספר תיכון. בעקבות נישואיה לאיש צבא פורטוגזי, אשר שירת במושבות הפורטוגזיות באפריקה, התגוררה שנתיים באנגולה (1968–1970) וארבע שנים במוזמביק (1970–1974) בתקופה זו חוותה את מלחמת המושבות הפורטוגזית. בשנת 1977 התגרשה ומאז היא מתגוררת בליסבון. 
בשנת 1980 התפרסם הרומן הראשון שלה, יום הפלאות (O Dia dos Prodígios), שהיווה תרומה חשובה לגל החדש של הספרות הפורטוגזית המודרנית. הספר תורגם לאנגלית ולשפות נוספות. שני ספריה הבאים שיצאו לאור ב-1982 וב-1984 זכו להצלחה בפורטוגל, ועבור שניהם זכתה פעמיים בפרס ליסבון. 
ב-1988 יצא לאור ספרה A Costa dos Murmúrios ("חוף המלמולים"). הספר תורגם לאנגלית ולשפות נוספות, ומבוסס על זיכרונותיה מהתקופה בה התגוררה באפריקה וחוותה ממקור ראשון את מלחמת המושבות הפורטוגזית, הספר הפך אותה לאחת הסופרות החשובות בפורטוגל.
בשנת 1991 חזרה לידיה ז'ורז' לאיטליה, על מנת להכיר את מולדת משפחתה. 
במהלך השנים זכתה בפרסים ספרותיים חשובים בפורטוגל ובעולם. בשנת 2008 ביקרה בישראל והשתתפה בפסטיבל הסופרים הבינלאומי בירושלים.
בנימין צביאלי

בנימין צביאלי (הרשקוביץ) (ערב סוכות, י"ד בתשרי תרע"ט, 20 בספטמבר 1918 – ט' בשבט תשס"ד, 1 בפברואר 2004) היה מראשוני קול ישראל וממניחי היסוד לשידורי הדת והמסורת בקול ישראל.

ביוגרפיה

נולד בשם בנימין הרשקוביץ ב-1918 בקאליש שבפולין, בנם של שלמה ואסתר-חנה הרשקוביץ. למד בישיבת תומכי תמימים בוורשה ובישיבת רדמוסק. בשנת תרצ"ו (1936) עלה לארץ ישראל לבדו. רוב משפחתו נספתה בשואה. התיישב בירושלים ולמד בישיבת מרכז הרב, ובמקביל החל ללמוד בסמינר למורים "מזרחי". סיים תואר ראשון ואחר כך תואר שני בתלמוד ובלשון עברית באוניברסיטה העברית. בזמן לימודיו בירושלים הצטרף ל"הגנה".
בתחילת שנות החמישים ערך את עיתון "הצופה לילדים" במשך כשנתיים, החל מאוקטובר 1950. באותן שנים החל לעבוד ברדיו המנדטורי קול ירושלים ועסק בכתיבתן, עריכתן ושידורן של תוכניות הדת והמסורת. בשנת 1946 עבר קורס שדרים, ולאחריו החל לעבוד ב"קול ישראל". 
לאחר קום המדינה הקים את המדור להווי ומסורת יהודית ב"קול ישראל", וניהל אותו במשך שנים רבות. היה אחראי לשידוריהן של תוכניות הדת והמסורת ב"קול ישראל", ובהן השידור היומי של "פרקי היום בתנ"ך". בשנות השישים ערך והגיש את התוכנית "קבלת שבת" ששודרה בימי שישי. כמו כן ערך את התוכנית "פרקי חזנות כבקשתך". בשנות השבעים העביר את עריכת התוכנית והגשתה לידי אחד מעובדי המחלקה הדתית, ברוך שיין. 
במהלך עבודתו ב"קול ישראל" הוסמך לרבנות, ובין הסומכים אותו הרב הראשי איסר יהודה אונטרמן, הרב יצחק יעקב וכטפויגל והרב שלמה יוסף זווין. כונה "הרב של הרדיו", והשיא רבים מעובדי "קול ישראל".
בשנים 1958-1956 שהה בשליחות באנגליה מטעם המחלקה לחינוך ולתרבות בגולה של הסוכנות היהודית. במהלך שליחותו השתלם ברשות השידור הבריטית ה-BBC. בסוף שנות השישים הצטרף לצוות ההקמה של הטלוויזיה הישראלית, ולאחר מכן התמנה למנהל תוכניות הדת בטלוויזיה (בין השאר, היה היוזם של סיום שידורי הלילה ב"פסוקו של יום"). בתפקיד זה שימש שנים רבות עד צאתו לגמלאות באמצע שנות השמונים.
בשנת ה'תשמ"ט הוענק לו תואר יקיר ירושלים. על שמו קרוי רחוב בירושלים.
רן שם טוב

הופעתו והשתתפותו באיזבו

בשנת 1989 חזר רן שם טוב משהות ארוכה בלונדון. שם טוב, ביחד עם הבסיסט ניר גרף, סולן להקת גוגו שכשלה מסחרית, מתופף להקת 66, תמיר מוסקט וחברתו שירי הדר החל ביצירת חומר מקורי.
בשנת 1994 יצא אלבום הבכורה של איזבו בהפקה עצמית, Movie Maker שנכשל מסחרית. בשנת 1995 עברו חברי הלהקה לארצות הברית ושהו בה שנים אחדות, אך לא הצליחו לפרוץ מבחינה מסחרית. רן שם טוב ושירי הדר חזרו לישראל והקימו את הלהקה מחדש יחד עם הבסיסט יונתן לוי והמתופף ניר מנצור, איתם החלו לעבוד על חומר חדש ולהופיע באופן קבוע.
בדצמבר 2003 יצא האלבום השני של איזבו, The Fun Makers בחברת התקליטים לייבלה הקלטות. האלבום כלל 12 שירים, אשר נכתבו באנגלית על ידי שם טוב. האלבום זכה להצלחה והשירים ממנו ("Morning Hero", "I'm On You" ואחרים) גם זכו להשמעות ברדיו. האלבום זכה לביקורות תומכות.
בעקבות האלבום הוחתמו חברי הלהקה בחברת התקליטים Sony BMG, שהוציאה בבריטניה את ה-EP ‏"The Morning Hero EP", אותו ליווה סיבוב הופעות באנגליה, סקוטלנד והולנד.
ב-2005 הופץ האלבום "The Fun Makers", גם בתפוצה בינלאומית בהולנד, בלגיה ולוקסמבורג. ב-2006 יצא האלבום גם בצרפת בה מופיעה הלהקה תכופות.
באמצע 2007 הלהקה הופיעה בתוכנית המוזיקה הפופולרית בצרפת "טרטטה" .
ב-3 ביולי 2008, יצא בארץ האלבום השני של איזבו, "Super Light", גם הוא בהפקת לייבלה. הלהקה יצאה למסע הופעות בעקבות האלבום ובמסגרתו הופיעה בפסטיבלים גדולים באירופה כמו "Sziget Festival" בבודפשט ו-"TFF.Rudolstadt" ברודולשטאד, גרמניה.
כחלק מלהקהת איזבו שיתף פעולה עם מספר אמנים ישראלים ידועים, על הבמה ובאולפן, בהם אהובה עוזרי, הכוריאוגרף אוהד נהרין ועוד. שיתוף הפעולה של איזבו עם להקת "שוטי הנבואה" הוביל להפקת השיר "הוא", שזכה בתואר שיר השנה בטקס פרסי ערוץ המוזיקה הישראלי.
בשנת 2012 ייצגה הלהקה את ישראל באירוויזיון 2012 עם השיר "Time". הלהקה הופיעה עם השיר בחצי הגמר הראשון, שהתקיים ב-22 במאי 2012, אולם לא העפילה לגמר האירוויזיון. באותה השנה הפיק את השיר "יפה יפה", שנכתב והולחן על ידי דיקלה, עבור הזמרת שרית חדד.

כמפיק מוזיקלי

בנוסף לעבודתו באיזבו, שם טוב פועל כמפיק מוזיקלי ומלחין פסקולים לסרטים רבים. במסגרת עבודתו הפיק אלבומים לאמנים רבים: שלום חנוך, דני ליטני, אחינועם ניני, ולהקת בלאדי שבחלקם גם ניגן ועיבד את השירים.
בשנת 2000 בשיתוף עם יובל שפריר, עיבד והפיק מוזיקלית את אלבומה של יהודית רביץ "געגוע". באותה שנה הפיק את "אהבה מוזיקה" אלבום הבכורה של הזמרת דיקלה שנבחר על ידי ידיעות אחרונות לאחד מחמשת האלבומים הטובים ב-2001. בשנת 2001 הקליטה רביץ בעיבודו של שם טוב את השיר "כמו עפיפון", עבור אלבומו של דני סנדרסון "תולדות המים". בשנת 2004, הפיק את האלבום עולם של דיקלה גם כן.
ב-2005 נבחר כאמן נבחר של הקרן למצוינות בתרבות. בשנת 2006 כתב והלחין את רוב השירים בסרט "מישהו לרוץ איתו" על פי ספרו של דויד גרוסמן. בשנת 2010 הלחין שם טוב את פסקול הסרט "זוהי סדום". על פי נעימת הנושא של הסרט, הקליטו מאוחר יותר חברי הלהקה את השיר "סוכר", שבו השתתף ברי סחרוף. ב-2012 הפיק שם טוב את אלבומו של הראל סקעת "שוב מאושר", ועיבד את שיריו. באותה שנה הלחין את פסקול הסרט הדילרים לו חידש בשיתוף עם ברי סחרוף את השיר בזכרי ימים ימימה.

חיים אישיים

שם טוב נולד בפתח תקווה ובצעירותו למד אמנות וגרפיקה. כחלק מתהליך העבודה עם איזבו התגורר שנים רבות בלונדון ובארצות הברית.
שם טוב נשוי לשירי הדר, חברתו ללהקה אותה הכיר בתיכון, ויש להם בת משותפת. מתגורר בתל אביב.
ראול דה תומאס

קריירת מועדונים

ראול נולד במדריד לאם ממוצא דומייקנית, דה תומאס הצטרף למחלקת הנוער של ריאל מדרי ב-2004. הוא שיחק את משחקו הראשון בנוער ב-8 באפריל 2012.
דה תומאס כבש את השער המקצועי הראשון במחלקת הנוער ב-4 בדצמבר 2013, כאשר כבש את השער הראשון בניצחון ריאל מדריד 2–3 את ז'ירונה.
ביולי 2014 ראול דה תומאס הוכלל בקבוצה הבוגרת של ריאל מדריד אשר יצאה למסע קדם עונה, הוא ערך את הופעתו הראשונה בקבוצה הבוגרת ב-29 באוקטובר 2014 כאשר החליף את כרים בנזמה בניצחון ריאל מדריד 1–4 בגביע המלך הספרדי. בסוף עונת 2014–2015 ראול הושאל לקורדובה, כששנה מאוחר יותר הוא עבר בהשאלה לריאל ואיאדוליד מהליגה השנייה.
ב-1 בספטמבר 2017, דה תומאס הושאל לראיו ואיקאנו שם חווה הצלחה רבה. ראול סיים את העונה כמלך שערי ליגת המשנה עם 24 שערים, הכוללים שלושער מול ראוס דפורטיו, קולטורל לאונסה ולה הויה לורקה. דה תומאס היה לכוח משמעותי בזכייה של ראיו באליפות ליגת המשנה והעפלה לליגה הראשונה.
ב-17 ביוני 2018, דה תומאס חתם על חוזה חדש עם ריאל מדריד עד לשנת 2023, כשחודשיים לאחר מכן הוא הושאל פעם נוספת לראיו ואיקאנו.
דה תומאס כבש את שערו הראשון בליגה הספרדית הראשונה ב-22 בספטמבר 2018, בהפסד 1–5 של ראיו לדפורטיבו אלאבס. ראול כבש את השלושער הראשון שלו בליגה הספרדית ב-11 בינואר 2019, כשהוא מסיים את העונה עם 14 שערי ליגה ב-33 משחקים. קבוצתו ראיו ואיקאנו ירדה ליגה במהלך העונה. 
ב-4 ביולי 2019, חתם דה תומאס בבנפיקה ליסבון עבור 20 מיליון יורו.
כריסטוף למטר

ביוגרפיה

הישגו המשמעותי הראשון של למטר היה באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה בבידגושץ' ב-2008, כשניצח בריצת 200 מטר. באליפות אירופה באתלטיקה לנוער שנערכה בנובי סאד ב-2009 ניצח בריצת 100 מטר בתוצאה 10.04 שניות, שמהווה גם שיא אירופי לנוער. באליפות אירופה לקבוצות שנערכה בברגן ב-2010 שיפר את שיאו בשתי מאיות נוספות, אך דוויין צ'יימברס הקדים אותו, והוא זכה במדליית כסף. ב-9 ביולי אותה שנה, במהלך אליפות צרפת באתלטיקה שנערכה בוולנס שבר את שיא צרפת שקבע רונלד פוניון, והעמידו על 9.98 שניות. בכך, היה לאדם הלבן הראשון שרץ ריצת 100 מטר בפחות מ-10 שניות.

אלוף אירופה

בהמשך החודש זכה למטר ב-3 מדליות זהב באליפות אירופה שנערכה בברצלונה. בתחילה הוכתר כאלוף אירופה בריצת 100 מטר (בזמן של 10.11 שניות), אחר כך ניצח גם בריצת 200 מטר, בזמן של 20.37 שניות, כשהוא מקדים במאית השנייה את הבריטי כריסטיאן מלקולם, ולבסוף היה שותף לזכייתה של נבחרת השליחים הצרפתית ל-100X4 מטרים במדליית הזהב.
באליפות אירופה לקבוצות שנערכה ביוני 2011 בסטוקהולם, ניצח למטר בריצת 100 מטר בתוצאה של 9.95, שניות, ובתחרות שנערכה באלבי ביולי אותה שנה, קבע תוצאה של 9.92 שניות. תוצאה זו מהווה שיא צרפתי, והזמן המהיר ביותר בהיסטוריה לאדם לבן. 
באליפות העולם שנערכה ב-2011 בטגו, זכה למטר בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף בריצת שליחים 100X4 מטרים ומדליית הארד בריצת 200 מטר. במירוץ זה רץ לראשונה בפחות מ-20 שניות, וקבע שיא לאומי של 19.80 שניות. בריצת 100 מטר לא הצליח לשחזר את התוצאות שהשיג בתחרויות הקודמות, והוא סיים את המירוץ במקום הרביעי, בתוצאה 10.19 שניות, 10 מאיות השנייה אחרי קים קולינס שזכה בארד. 
באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2012 זכה למטר במדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.09 שניות, לפני בן ארצו ג'ימי ויקו (10.12 שניות) וג'ייסומה סאידי נדורה מנורווגיה (10.17 שניות) ובכך הגן על תוארו.
באולימפיאדת לונדון (2012) סיים למטר במקום שישי בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.19 שניות ובמקום רביעי בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 38.16 שניות, 4 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד שבה זכתה טרינידד וטובגו. לאחר שטייסון גיי מארצות הברית נכשל בבדיקת סמים, מדליית הכסף נשללה מהרביעייה האמריקאית וניתנה לטרינידד וטובגו ומדליית הארד ניתנה לצרפת.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה במוסקבה שברוסיה באוגוסט 2013 סיים למטר במקום שביעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.06 שניות.
באליפות אירופה שנערכה בציריך, שווייץ בשנת 2014 זכה למטר בשתי מדליות כסף, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.13 שניות, אחרי ג'יימס דסאולו (10.06 שניות) ולפני הארי אייקינס-אריטיי (10.22 שניות), שניהם מבריטניה ולא הצליח להגן על תוארו בפעם השלישית ובריצת 200 מטר בתוצאה של 20.15 שניות, אחרי אדם ג'מילי מבריטניה (19.98 שניות) ולפני סריי סמליק מאוקראינה (20.30 שניות).
צנטרוזאורוס

תיאור ומאפיינים

הצנטרוזאורוס היה דינוזאור ממשפחת הצרטופסיים. הוא היה בעל אגן דמוי עוף והלך על כל ארבע רגליו. ראשו היה גדול ועוטר בעטרה (frill) בעלת חלונות בעצם שמקצהה העליון בלטו שני זיזים קצרים שהזדקרו כלפי מעלה ושני זיזים ארוכים יותר שהתעקלו כלפי מטה. לצנטרוזאורוס היו קרני גבה מנוונת אך קרן אף ארוכה יחסית, שלעיתים הייתה מעוקלת (או קדימה או אחורה).
אורכו היה כ-6 מטר ומשקלו כ-3 טון.
הצנטרוזאורוס היה צמחוני וניזון מצמחייה נמוכה. פיו המצויד במקור חזק וסוללת שיניים חותכות יכול היה לטפל גם בצמחייה קשה. הצנטרוזאורוס חי בעדרים ובאחד המקרים מצאו הפלאונטולוגים עדר שלם שנקבר והתאבן, כנראה כאשר ניסה לחצות נהר שלבסוף הציף אותם וגרם להם לטבוע. אף שקרן האף הייתה יכולה לשמש כהגנה כנגד טורפים, נראה שעיקר שימושיה ושימוש העטרה היה לצרכים חברתיים בתוך העדר, כגון זיהוי בין-מיני או כדי לחזר אחרי בנות זוג.
בין המאובנים של צנטרוזאורוס נמצאה גם טביעת עור, כלומר: מעין "הדפס" או "תגליף" שהשאיר העור באבן וחושף את המרקם של העור. מממצא זה, שציונו הוא AMNH 5427, עולה שלצרטופסיים, ולצנטרוזאורוס בפרט, היה עור מכוסה קשקשים האופייני לזוחלים.

גילוי

המאובנים הראשונים של צנטרוזאורוס נתגלו לראשונה על ידי הפלאונטולוג לורנס למבה במצע שנחשף בנהר רד דיר שבאלברטה, קנדה. מאוחר יותר נמצא מצע עצמות ענק בפארק הפרובינציאלי דינוזאור (גם באלברטה) ובו אלפי עצמות של מספר רב של פרטים, במצבי שימור שונים, שאף כללו שלדים שלמים. המדענים שיערו שריכוז כזה של עצמות מעיד שהצנטרוזאורוס חי בעדרים גדולים ושמצע העצמות הענק נוצר כאשר עדר כזה ניסה לחצות נהר שהוצף והטביע כמעט את כולם. מאוחר יותר נתגלה מצע עצמות גדול יותר, וכנראה הגדול ביותר שנתגלה אי-פעם, ליד העיר הילדה שבאלברטה.
ב-2012 הועבר המין Centrosaurus brinkmani לסוג טקסונומי חדש קורונוזאורוס Coronosaurus brinkmani.
בריגהם יאנג

תחילת דרכו

יאנג נולד בוויטנגהם שבוורמונט למשפחה חקלאית. לפרנסתו הוא שימש, בין היתר, כנגר וכנפח נודד. יאנג נישא לראשונה ב-1824 למרים אנג'לין וורקס. הוא המיר את דתו למתודיזם ב-1823, אך נמשך למורמוניות לאחר שקרא את ספר מורמון זמן קצר לאחר פרסומו ב-1830. הוא הצטרף רשמית לכנסיית המורמונים ב-1832 ונסע לקנדה כמיסיונר. לאחר מות אשתו הראשונה ב-1833 הוא הצטרף למורמונים רבים בייסוד קהילה בקירקלנד, אוהיו. ב-14 בפברואר 1835 הוא מונה כאחד מ-12 השליחים של הכנסייה המורמונית.