הפנתר השחור (סרט)

עלילת הסרט

לפני עידנים, חמישה שבטים אפריקנים נלחמו על חזקתו של מטאוריט המכיל ויברניום, מתכת חזקה ביותר בעלת סגולות מיוחדות. לוחם אחד מתוכם מעכל עשב דמוי לב שהושפע מהמתכת ומקבל כוחות על-אנושיים, בכך הוא הופך לפנתר השחור הראשון. הוא מאחד את כל השבטים לאומה אחת בשם ווקאנדה, מלבד שבט הג'בארי. בני ווקאנדה משתמשים בויברניום כדי לפתח טכנולוגיה מתקדמת וכדי לבודד את עצמם משאר העולם תוך התחזות למדינת עולם שלישי.
בשנת 1992, המלך טצ'אקה מבקר את אחיו נג'ובו, שעובד במסווה עבור ווקאנדה באוקלנד, קליפורניה. טצ'אקה מאשים את נג'ובו במתן סיוע לסוחר הנשק בשוק השחור יוליסס קלו לגנוב ויברניום מווקאנדה. שותפו של נג'ובו חושף את עצמו כזורי, ווקאנדי נוסף שעובד במסווה ומאשר את חשדותיו של טצ'אקה.
בזמן ההווה ולאחר מותו של טצ'אקה (באירועי "מלחמת האזרחים"), בנו טצ'אלה חוזר לווקאנדה כדי לרשת את כס המלכות. ביחד עם מנהיגת הדורה מילאג'ה (חיל המשמר של מלך ווקאנדה) אוקויה הוא מחלץ את נאקיה, אהובתו לשעבר, ממשימה חשאית כדי שהיא תוכל להשתתף בטקס ההכתרה שלו עם אמו ראמונדה ואחותו הצעירה שורי. בטקס ההכתרה, מנהיג שבט הג'בארי מ'באקו קורא תיגר על טצ'אלה לכתר בקרב טקסי. טצ'אלה מביס את מ'באקו ומשכנע אותו להיכנע מאשר למות.
אחרי שקלו ואריק סטיבנס גונבים ממצא ווקאנדי עתיק מהמוזיאון, חברו של טצ'אלה ואהובהּ של אוקויה וו'קאבי דורש ממנו להביא את קלו חזרה, חי או מת. טצ'אלה, אוקויה ונאקיה נוסעים לפוסן שבקוריאה הדרומית, היכן שקלו מתכנן למכור את הממצא לסוכן ה-CIA אוורט ק. רוס. מתפתח קרב יריות וקלו מנסה לברוח אך הוא נתפס בידי טצ'אלה, שנאלץ לשחרר אותו לחזקתו של רוס. קלו אומר לרוס שהתדמית הבינלאומית שווקאנדה מנסה להצטייר בה היא כיסוי לציוויליזציה מתקדמת מאוד מבחינה טכנולוגית. אריק מתקיף את המקום ומחלץ את קלו, ורוס נפצע אנושות בניסיון להגן על נאקיה. במקום לרדוף אחרי קלו, טצ'אלה בוחר לקחת את רוס לווקאנדה, שהטכנולוגיה שבה יכולה לרפא אותו.
בשעה ששורי מרפאה את רוס, טצ'אלה מתעמת עם זורי בעניין נג'ובו אחרי שראה שהאיש שתקף אותם מחזיק בטבעת המלכותית, המועברת מאב לבן. זורי מסביר שנג'ובו התכוון לשתף את הטכנולוגיה הווקאנדית עם אנשים ממוצא אפריקני ברחבי העולם מתוך מטרה לכבוש את אלה המדכאים אותם. כשטצ'אקה אסר את נג'ובו, נג'ובו תקף את זורי מה שאילץ את טצ'אקה להרוג אותו. טצ'אקה פקד על זורי לשקר בדבר היעלמותו של נג'ובו, והשאיר מאחור את בנו האמריקני אריק כדי לשמור על השקר. אריק הפך לחייל מבצעים מיוחדים של צבא ארצות הברית ואימץ את הכינוי "קילמונגר". בינתיים, קילמונגר הורג את קלו ולוקח את גופתו לווקאנדה. הוא נלקח אל זקני השבטים, חושף את זהותו האמיתית ואת דרישתו לרשת את כס המלכות. הוא קורא תיגר על טצ'אלה בקרב טקסי, ואחרי שהוא הורג את זורי הוא מביס את טצ'אלה והורג אותו לכאורה על ידי השלכתו ממפל המים. קילמונגר מעכל את העשב דמוי לב ופוקד על שריפתו של יתר המאגר, אך נאקיה מצליח לחלץ עשב אחד מתוכו. בתמיכתו של וו'קאבי ושבט הגבול, קילמונגר מתכונן להפיץ משלוחי נשק ווקאנדי ברחבי העולם.
נאקיה, שורי, ראמונדה ורוס נמלטים אל עבר מקום מושבם של הג'בארי לבקשת עזרה. הם מוצאים את טצ'אלה מחוסר הכרה, אחרי שניצל בידי הג'בארי כתשלום חוב לכך שטצ'אלה חס על חייו של מ'באקו. הוא נרפא בעזרת העשב דמוי לב וחוזר ללחום בקילמונגר, אשר עוטה על עצמו חליפת פנתר שחור משלו ופוקד על וו'קאבי וצבאו לתקוף את טצ'אלה. שורי, נאקיה וחברות הדורה מילאג'ה מצטרפות לצידו של טצ'אלה, בזמן שרוס מטיס מרחוק את המרחף המלכותי מתוך כוונה ליירט את המרחפים המובילים את משלוחי הנשק מעל שמי ווקאנדה. מ'באקו ושבט הג'בארי מגיעים כדי לתגבר את כוחותיו של טצ'אלה. אוקויה מתעמתת עם וו'קאבי והוא בוחר לבטל את המתקפה. טצ'אלה וקילמונגר נלחמים אחד בשני במכרות הויברניום, וטצ'אלה מנטרל את חליפתו של קילמונגר ודוקר אותו. קילמונגר מסרב לקבל ריפוי ובוחר למות אדם חופשי מאשר להיכלא.
טצ'אלה מקים מרכז סיוע מטעם ווקאנדה בבניין הנטוש בו התגורר נג'ובו, תחת פיקוחן של שורי ונאקיה. בסצנה הראשונה לאחר כתוביות הסיום, טצ'אלה מופיע בפני האומות המאוחדות כדי לחשוף לעולם את טבעה האמיתי של ווקאנדה. בסצנה השנייה לאחר כתוביות הסיום, שורי עוזרת לבאקי בארנס בהחלמתו משטיפת המוח שעבר.

פיתוח

ביוני 1992, השחקן וסלי סנייפס הודיע על כוונתו לעשות עיבוד קולנועי לקומיקס "הפנתר השחור". סנייפס רצה להדגיש את הממלכתיות של אפריקה, והרגיש שהיא הוצגה מעט מאוד בקולנוע ההוליוודי. לדבריו, "הפנתר השחור דיבר אליי משום שהוא היה אצילי, והוא האנתיטזה לסטריאוטיפים המוצגים בדמויות אפריקניות, בהיסטוריה האפריקנית ובממלכות הגדולות של אפריקה". באוגוסט הוא החל לעבוד על הסרט ותכנן להתחיל את הפקתו לאחר "איש ההרס", עם כוונה להפיק גם סרטי המשך. בינואר 1994, סנייפס החל במשא ומתן עם סרטי קולומביה בדבר הפקת הסרט בכיכובו, וכותב הקומיקס סטן לי הצטרף לתהליך במרץ. עד לינואר 1996 נעשו ניסיונות לקדם את הסרט עם תסריטאים ובמאים כדוגמת מריו ואן פיבלס וג'ון סינגלטון, אך לי לא היה מרוצה מהתסריט שנכתב לסרט. לדבריו של סנייפס, נוצר בלבול בקרב אלה שלא מכירים את הקומיקס וחשבו שמדובר בסרט אודות תנועת הפנתרים השחורים.
באמצע שנות ה-90 ועד לתחילת שנות האלפיים נעשו ניסיונות נוספים להפיק סרט על הפנתר השחור, אולם בשל מחויבותו של סנייפס לסרטים המבוססים על דמות הקומיקס בלייד הרעיון לגיבור-על נוסף של מארוול נגנז. בספטמבר 2005, מנכ"ל מארוול אבי ארד הכריז כי סרט על הפנתר השחור הוא אחד מתוך עשרה סרטים אותם אולפני מארוול מתכננים לפתח תחת הפצתם של אולפני פרמאונט. בפברואר 2007, נשיא אולפני מארוול קווין פייגי אישר את העובדה שהסרט בשלבי פיתוח מוקדמים. במרץ 2009 נשכרו תסריטאים כדי לעבד כמה מהזיכיונות הפחות מוכרים של מארוול קומיקס, ביניהם הפנתר השחור. בינואר 2011 נשכר יוצר הסרטים התיעודיים מארק ביילי לכתוב תסריט. היו כוונות להציג את המדינה האפריקנית הבדיונית ווקאנדה כבר בשלבי פיתוחו של הסרט איירון מן 2 משנת 2010, אולם נדרש זמן כדי לגבש את הרעיון.
באוקטובר 2014, פייגי הכריז כי סרט על הפנתר השחור ייצא לקראת סוף שנת 2017 וצ'דוויק בוזמן לוהק לתפקיד. השחקן נועד לגלם את הדמות תחילה בסרט "קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים" בטרם יככב בסרט משלו. פייגי ציין כי צוות ההפקה מחפש בין היתר אחר יוצרי קולנוע בני מיעוטים, וכי הוא נפגש עם כותב חוברות הפנתר השחור רג'ינלד הודלין. בינואר 2015 בוזמן ציין כי הסרט נמצא בשלבי פיתוח רעיונות והוא עובר על חוברות הקומיקס ועל סיפורי הפנתר השחור. כחודש לאחר מכן נקבע מחדש תאריך צאתו של הסרט לאמצע 2018 ופייגי ציין כי הוא נפגש עם במאים אחרי צאתו לאקרנים של "הנוקמים: עידן אולטרון" וכי עבודת הליהוק לסרט ממשיכה. במאי 2015 הוצע תפקיד הבימוי לאווה דוברני, אך היא סירבה לכך בשל חילוקי דעות בנוגע לתסריט.
באוקטובר 2015 נערכו שיחות עם הבמאים פ. גארי גריי וראיין קוגלר לביים את הסרט. מאז, גריי נבחר לביים את "מהיר ועצבני 8" ואילו קוגלר נבחר לשמש כבמאי רק לאחר הצלחת סרטו "קריד". פייגי תיאר את הסרט כהרפתקת פעולה גאופוליטית המתמקדת במשפחה ובמאבקו המלכותי של טצ'אלה בווקאנדה וכן במשמעות של מעמד המלך. לדבריו, הסרט מהווה קשר חשוב לעלילת "הנוקמים: מלחמת האינסוף" ומדובר בסרט מארוול הראשון שיככב בו צוות שחקנים אפריקנים-אמריקאים.

עיצוב

התסריטאי ג'ו רוברט קול תיאר את הסרט כהזדמנות היסטורית להציג גיבור-על שחור בתקופה שבה אפריקנים-אמריקנים מקבלים את זהויותיהם בו בעת שהם נאלצים להתמודד עם השמצות וחוסר אנושיות. הוא הוסיף וציין כי היה חשוב לבסס את התמות בסרט בתרבויות השונות של אפריקה, ושצוות ההפקה יעבוד במשותף עם מומחים באזורי אפריקה בהם ווקאנדה אמורה להתקיים. בהרחבתו על כך, קול ציין כי לכל המדינות באפריקה יש היסטוריות, מיתולוגיות ותרבויות שונות, וצוות ההפקה ניסה לחדד כמה מההשפעות ההיסטוריות והתרבותיות תוך ביצוע אקסטרפולציה לטכנולוגיה שלנו, לבסס את הסרט במציאות ואז להמשיך משם. קוגלר השווה את נדירותו של חומר הויברניום שקיים רק בווקאנדה למחצב הקולטן אשר נמצא אך ורק בקונגו. הוא רצה שווקאנדה תרגיש כמו ארץ מאשר עיר המחולקת לשבטים רבים, כשלכל שבט יש תרבות שונה, ופיתח תוכנית פרויקט אשר פירטה כל שבט בווקאנדה ומקורותיו, מה שעזר לצוות המעצבים. טיפול מיוחד ניתן לעיצובים העתידניים כדי שלא ייראו חייזריים מדי, וביניהם נכללו עיצובי קומיקס של ג'ק קירבי.
המעצבת האנה ביקלר רצתה לכבד את הקומיקס בעיצובים שלה, ולמלא את החסר במחקר המתמקד באפריקה שמדרום לסהרה ושאיבת השראה ממדינות כמו אוגנדה, רואנדה, בורונדי, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ואתיופיה, כמו גם מעיצוביה של זהא חדיד. המפיק נייט מור תיאר את הגישה הזו כמכתב אהבה לאפריקה. ביקלר חקרה ארכיטקטורה של שבטים קיימים, ואז ניסתה להפוך אותם למתקדמים מבחינה טכנולוגית בדרך טבעית מאשר דרך קולוניאלית על ידי האדם הלבן. היא ציינה כי השילוב בין הישן לחדש היה לתמה חשובה לכל אורכו של הסרט, כמו גם למוטיבים מעגליים כדי להדגיש העברה של אנרגיה. כמה מהאזורים הישנים יותר שנחקרו בסרט היו מפלי הלוחמים, עיר המתים והיכלי המלכים, שניצבו לצד סגנון האפרו-פאנק המודרני יותר של העיר המוזהבת, בירת ווקאנדה. רונדבלים שולבו אל תוך גורדי השחקים של ווקאנדה, בהשראתם של הרי קניון נהר בלייד בדרום אפריקה. ביקלר יצרה חותמות וארכיטקטורות שונות לכל אחד מהשבטים הווקאנדים, כשאלה של שבט הגבול נוצרו בהשראת הלסוטו, של שבט המסחר בהשראת כתובים ניגרים, וחותם של השבט המוזהב בהשראת השמש הנראית באופן תדיר באפריקה. עיר הגורילות, ביתו של שבט הג'בארי, נקבע בתחילה ביער טרופי אך קוגלר הציע שהשבט יכול להיות גם במרומי ההרים המושלגים. ביקלר ביססה את צורת הכתב של השפה הווקאנדית על שפה ניגרית עתיקה. היא גם עבדה על טכנולוגיית ויברניום והתייעצה עם מומחים לכרייה ומטלורגיה. טכנולוגיה זו כוללת את מכרות הויברניום, בו הויברניום מוצג כסלעים כחולים זוהרים לפני שהם מופקים לכדי פלדת אל-חלד. הסרט גם מעבד מהקומיקס את טכנולוגיית חרוזי הקימויו ומכיל טכנולוגיה מבוססת חול. ביקלר רצתה שכל האלמנטים העתידניים של הסרט יהיו עקביים עם תחזיות לטכנולוגיה אפשרית של העולם האמיתי. כלי תחבורה השתמשו בריחוף מגנטי, ביניהם רכבת משא לחומר הויברניום; המפציץ המלכותי של המלך, שנראה כמו מסכה הפוכה; ומרחפת הדרקון, בהשראת טווס קונגו.
מעצבת התלבושות רות קרטר התייחסה בעיצוביה לשבטי המסאי, הימבה, טוארג, קוסה, זולו, סורמים, דינקה, דוגון, סוטו וטורקנה. היא גם בדקה עבודות תואמות של מעצבים כדוגמת איסי מיאקי היפני, איב סן-לורן הצרפתי ודונה קארן האמריקאית. ויני מדיקיזלה-מנדלה סיפקה את ההשראה לתלבושות אותן עיצבה קרטר לאנג'לה באסט, בזמן שתלבושות הדורה מילאג'ה השתמשו בצבע האדום כדי לשקף תרבויות אפריקניות שונות וכללו בגדי טאבארד עם חרוזים וקמיעות שנועדו לסמל הגנה, נפש בריאה, מזל טוב ולעיתים גם בעלות, כאשר הבגד הועבר מאם לבתה. קרטר רצתה להימנע מהמראה של נשים בבגדי ים ובחרה בשריון גוף פרקטי לבנות הדורה מילאג'ה. בנוסף, היא לקחה בחשבון את עבודת הפעלולנות, שיאפשר ללובשות אותם חופש פעולה. התלבושות שנוצרו לטצ'אלה שילבו בין מעמדו כמלך לבין ראש הכוח הצבאי, בין היתר שימוש באריג קנטה השכיח לבני האקאן יחד עם מגפיים צבאיות. קרטר השתמשה גם בצבעים ודפוסים ייחודיים לכל שבט, בין היתר ירוק וצדפות לשבט הנהרות, כחול ועץ לשבט הגבול, ושחור עם סגול מלכותי לפנתר השחור והארמון המלכותי. שלושה מתוך חמישה אנשים בווקאנדה הולכים יחפים, דבר שגם השפיע על תהליך עיצוב התלבושות. בזמן שדמויות מווקאנדה נמצאות בארצות אחרות, לבושם הוא נורמלי למדי אך הוא עקבי עם עיצוביהם הווקאנדים. קרטר יצרה 700 תלבושות לסרט ועבדה לצד מאיירים, מעצבים, מכיני תבניות, צבעי אריגים, מכיני תכשיטים וכיוצא בזה.

צילומים

שלב הצילומים החל ב-21 בינואר 2017 באטלנטה, ג'ורג'יה תחת שם העבודה "מולדת". מעט לאחר תחילת הצילומים, בנו של קאני אטאנדווה הודיע כי יופיע בסרט יחד עם אביו. תמונות מסט הצילומים חשפו שמרטין פרימן שב לגלם את דמותו של הסוכן אוורט ק. רוס. בהמשך אושר רשמית ליהוקם של פרימן, רייט וקאני ושאנדי סירקיס ישוב לגלם את דמותו של יוליסס קלו מ"הנוקמים: עידן אולטרון". אטאנדווה מגלם גרסה צעירה יותר של אביו, כשעל סט הצילומים הוא שימש כיועץ תרבותי יחד עם מאמנת הדיאלקט בת' מגווייר, שהבטיחה שתישמר המשכיות בין השחקנים שהשתמשו בניב ווקאנדי.
ג'ורדן הצטרף לצוות השחקנים מאוחר יותר, והוא הרגיש שהדבר הועיל לדמותו, שנפרדת מכל השאר ונמצאת עמם בקונפליקט. במהלך סיקור תקשורתי בסט הצילומים נחשף כי ייחקר לעומק תפקידו של הדורה מילאג'ה, אשר לא יעבד את תפקיד האירוסין הטקסי המיוחס לו בקומיקס. המפיק נייט מור השווה את הפוליטיקה וההומור שבסרט לאלה המוצגים ב"קפטן אמריקה: חייל החורף", באומרו שהפוליטיקה תהיה נוכחת אך לא בסגנון של הטפה ושההומור יהיה בסגנון "שומרי הגלקסיה" ו"אנטמן". הוא הוסיף וציין שהסרט אינו מסתמך על קווי העלילה שבשאר סרטי מארוול, וכי דמותו של באקי בארנס/חייל החורף לא תצא מהקפאה קריוגנית במהלך הסרט, לאחר שהוקפא בידי מדענים ווקאנדים בסוף "מלחמת האזרחים". אולם, מאורעות הסרט ישפיעו במידה ניכרת על עתיד סרטי מארוול. מאחר ש"הפנתר השחור" ו"הנוקמים: מלחמת האינסוף" צולמו בו זמנית באטלנטה, שני צוותי ההפקה עבדו יחדיו כדי להבטיח את ייצוגה ההולם של ווקאנדה, שמשחקת תפקיד חשוב ב"מלחמת האינסוף".
מרבית הסטים המעוצבים של ביקלר נבנו על במות סאונד באטלנטה, ביניהם מועצת השבטים, מרחב העיצוב של שורי והיכל המלכים. סט הצילומים של מועצת השבטים נבנה עם רצפת זכוכית ממנה נראית חורבה עתיקה. הסט החיצוני של מפלי הלוחמים קיבל השראה מערוץ אוריבי שבדרום קוואזולו-נטאל. גודלו של סט הצילומים היה כ-11 מטרים, וכלל בריכה בעומק מטר ושמונים סנטימטרים וצוקים בגודל תשעה מטרים אשר הורחבו לכ-30 מטרים באמצעות אפקטים ממוחשבים. מסגרת הצוקים פוסלה באופן ידני מקצף פוליסטירן תעשייתי, כשמערכת מנהרות נבנתה לתוכה ואיפשרה לניצבים לטפס לאזורים השונים של הצוקים. לאחר מכן, המסגרת צופתה בכ-710 מטרים של קצף מפוסל בדמות סלעים המצויים בערוץ אוריבי. נעשה שימוש בשש משאבות ענק כדי למלא את הבריכה בבסיסו של הסט וליצור מפל מים מעבר לדופן הבסיס. בסיס הבריכה רופד בצורה סלעית כדי לאפשר לפעלולנים להתהלך בבטחה מבלי ליפול מהקצה. נדרשו כארבעה חודשים לבנות את סט הצילומים של מפלי הלוחמים, שנמשכו כשבועיים.
צילומים נוספים נערכו בקוריאה הדרומית, והעיר פוסן נבחרה לשמש כרקע בסצנת מרדף המכוניות, בהשתתפות כ-150 מכוניות ו-700 עוברי אורח. אתרי הצילום כללו את שוק הדגים ג'אגאלצ'י, חוף וונגאלי, העיר הימית במחוז היונדיאה וגשר היהלום. צוות ההפקה שכר מאות סטודנטים לצילום מאוניברסיטאות מקומיות כעוזרי הפקה במהלך הצילומים בעיר. משך הצילומים בקוריאה הדרומית נמשכו כעשרה ימים.
אתרי צילום נוספים כללו את רכס רוונזורי והפארק הלאומי בווינדי באוגנדה. צילומי הסרט הסתיימו ב-19 באפריל 2017.

פוסט-פרודקשן

ביוני 2017, המפיק נייט מור תיאר את הסרט כהכלאה בין "הסנדק" לבין סרטי ג'יימס בונד, באומרו שמדובר בדרמה משפחתית אופראית וגדולה המתמקדת בריגול תעשייתי. קוגלר הוסיף כי הסרט הושפע מהסרטים של שנות ה-70 כמו יצירותיו של פרנסיס פורד קופולה וספרות הפשע. להשראה נוספת, קוגלר צפה בסרטו של ז'אק אודיאר "נביא" משנת 2009, המגולל את סיפורו של פושע זוטר העולה בהיררכיית הפשע בזמן מאסרו. נשיא אולפני מארוול קווין פייגי ציין שהסרט עשיר ברעיונות תרבותיים הרלוונטיים לימינו. בינואר 2018, קוגלר רמז על קיומה של סצנה לאחר כתוביות הסיום. שתי סצינות לאחר הכתוביות מופיעות בסרט, כשבשנייה מופיע סבסטיאן סטן בהופעת קמע כבאקי בארנס.

אפקטים מיוחדים

האפקטים המיוחדים בסרט נעשו על ידי חברת "אינדסטריאל לייט אנד מג'יק" וחברות נוספות כדוגמת "וירטואוז", "סטריאו די", "סקאנליין וי.אפ. אקס", "דאבל נגאטיב", "לומה פיקצ'רס" ו"מת'וד סטודיוס" בין היתר.
חברת "לומה פיקצ'רס" עבדה על מרדף המכוניות בפוסן ויצרה באופן דיגיטלי את מכוניות הלקסוס המופיעות בסצנה. נוצרו מספר דגמים דיגיטליים של הרכב, כך שצוות ההפקה יכול היה להשתמש ברכבים האמיתיים לצורך הפעלולים, ואז להכניס בהם שינויים דיגיטליים. חברת לומה יצרה גם את פרץ האנרגיה מתותח הזרוע של קלו, בעוד חברת סקאנליין וי.אפ. אקס עבדה על הסרה דיגיטלית של ידו של סירקיס ועל השוד במוזיאון הלונדוני.

מוזיקה

באפריל 2017 נשכר לודוויג גורנסון להלחין את פסקול הסרט. לשם כך, גורנסון נסע לסנגל ולדרום אפריקה כדי להקליט מוזיקאים מקומיים וליצור בסיס לפסקול. המוזיקאי קנדריק לאמאר הפיק את המוזיקה בהשראת הסרט, והאלבום שוחרר ב-9 בפברואר 2018, בעוד פסקול הסרט של גורנסון שוחרר ב-16 בפברואר 2018.

יציאה לאקרנים

הסרט "הפנתר השחור" ערך את הקרנת הבכורה שלו בדולבי תיאטר בלוס אנג'לס ב-29 בינואר 2018. הכניסה לאולם ההקרנות כללה שטיח סגול שנאגף על ידי נשים הלבושות בשריון הדורה מילאג'ה, עם תאורת מנורות עתידנית. הבמאי ראיין קוגלר, צוות השחקנים ושאר האורחים לבשו לבוש אפריקני כדי לכבד את השורשים האפריקנים של הסרט לבקשתם של אולפני מארוול ללבוש לבוש מלכותי. לפני ההקרנה עצמה, קוגלר קיבל מחווה של מחיאות כפיים מהקהל לפני שהכריז על צוות השחקנים. הסרט יצא לאקרנים בממלכה המאוחדת, הונג קונג וטאיוואן ב-13 בפברואר 2018, בקוריאה הדרומית ביום למחרת, בישראל ב-15 בפברואר ובארצות הברית ב-16 בפברואר. הסרט הוא הראשון ביקום הקולנועי של מארוול שעבר המרת תמונה ל-ScreenX, פורמט תמונה היקפית של 270 מעלות אשר הוקרן ב-101 תיאטראות בשמונה ארצות.

ביקורת והכנסות

הסרט היה החמישי בלבד אי פעם שהכניס בסוף השבוע הראשון להקרנתו יותר מ-200 מיליון דולרים בארצות הברית וקנדה. בסך הכל, בסוף השבוע הראשון הניב הכנסות עולמיות של כ-370 מיליון דולרים, ודורג במקום ה-15 ברשימת ההכנסות לסוף השבוע הראשון.
נכון ל-25 במאי 2018, הסרט "הפנתר השחור" הניב הכנסות של למעלה מ-698 מיליון דולרים בארצות הברית וקנדה ומעל ל-646 מיליון דולרים ברחבי העולם, בסך כולל של למעלה מ-1,345 מיליון דולרים. בכך הפך לסרט ה-16 של חברת וולט דיסני שעבר את רף ההכנסות של מיליארד דולר, והסרט החמישי של היקום הקולנועי של מארוול שעבר את רף ההכנסות של מיליארד דולרים אחרי "הנוקמים", "הנוקמים: עידן אולטרון", "איירון מן 3" ו "קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים".
הסרט קיבל מידרוג חיובי של 97% באתר הביקורות Rotten Tomatoes, בהתבסס על 365 ביקורות (353 מהן "טריות" ו-12 "רקובות") בציון של 8.2 מתוך 10. האתר מציין כי הסרט "מעלה את רף סרטי גיבורי-העל לגבהים חדשים בשעה שמספר את אחד הסיפורים המרתקים ביותר ביקום הקולנועי ומציג כמה מהדמויות המציאותיות ביותר. הסרט ניצח בדירוג סרטי גיבורי-על כדוגמת "האביר האפל" ו"איירון מן", שהחזיקו שניהם מידרוג חיובי של 94%. אתר הביקורות Metacritic העניק לסרט ממוצע משוקלל של 88 מתוך 100 בהתבסס על 55 ביקורות. אתר הסקרים CinemaScore נתן לסרט ציון A פלוס על-פי סקאלת דירוג מ-A פלוס ל-F - הסרט השני באתר לקבל את הדירוג הנ"ל אחרי "הנוקמים". האתר RelishMix ציין כי ההאשטאגים לטוויטר שברו שיא ביום הקרנתו של הסרט, עם מעל ל-550 אלף פוסטים.
כל השחקנים מוצגים בסרט במידה נרחבת. בוזמן בהחלט מצליח להחזיק ברשות עצמו, אך ישנם מספר שחקני משנה כריזמטים שגונבים את ההצגה בכל הזדמנות שנקרית בדרכם - ואכן כך הם עושים, וראויים לציון ג'ורדן המאיים בנוכחותו הפיזית, ניונגו הקורנת ובמיוחד רייט, שמעניקה לכל סצינה פאנץ' נוסף והומור.
— טוד מקארתי, הוליווד ריפורטר
'הפנתר השחור' חוגג את המורשת של גיבורו בו בעת שמציג את אחד העיבודים המושכים ביותר של מארוול שעומדים בפני עצמם.
— פיטר דברוג', וראייטי
סרט מרהיב ששם דגש על דמיון, יצירה וחירות של אנשים בעלי צבע עור כהה. הסרט הוא סימן לעבר אשר נדחה ועתיד שמרגיש מאוד עכשווי. בעשותו זאת, הסרט פותח את עולמו ואת עולם הצופה בדרך יפהפיה.
— מנולה דרגיס, ניו יורק טיימס
עם דיאלוגים שחוקרים במיומנות שאלות רציניות, כמו עד כמה מדינות עשירות חייבות לעניי ולנדכאי העולם, 'הפנתר השחור' שואב אנרגיה מההתלהבות של קוגלר בכל מה שהוא יוצר. התוצאה היא סרט גיבורי-על ששווה לראותו פעמיים, ומדובר במחזה נדיר מאוד.
— קנת' טוראן, לוס אנג'לס טיימס
אחד מסרטי גיבורי-העל הטובים ביותר של העשור, אם אתם מעריכים סיפור מושחז על בסיס שייקספירי, ביצועים מנצחים של אנסמבל שחקנים מוכשר ביותר, סיפור מסגרת פרובוקטיבי הנוגע בנושאי התבדלות, מהפכה ותרבויות נדכאות וסצינות פעולה מרהיבות והומור טוב.
— ריצ'רד רואפר, שיקגו סאן-טיימס
סרט המקור הטוב ביותר של מארוול מאז "שומרי הגלקסיה"... בשעה שהתמות בסרט הן עמוקות, הסרט הוא חדווה לעיניים וחריג בסצינות הפעולה המטורפות שבו ובחשיפתה של ווקאנדה, אשר תרבותה שופעת בהשפעות אפריקניות אך גם מאפשרת חיזוי פוער-פה כיצד עיר עתידית יכולה להיראות.
— בריאן טרואיט, USA Today
'הפנתר השחור' הוא יוצא-דופן משום שהסרט הוא תנועה, מהפכה בהתגלמותה וחדוות צפייה - הכל במִקשה אחת... כיתת אמן במשמעות של גאווה במי שאתה, המקום ממנו באת ולאן מועדות פניך ופני עמך.
— נטשה אלפורד, The Grio
מן הראוי לציין ש'הפנתר השחור' הוא הסרט הפוליטי ביותר שמארוול הפיקה, גם בעצם קיומו וגם בשאלות אותן הוא מעלה... הסרט צריך להתווסף לרשימת סרטים כמו "סופרמן", "ספיידרמן 2" ו"האביר האפל" בתור סרט בז'אנר גיבורי-העל שלא רק מעלה את הרף אלא גם מאמץ לחיקו את הז'אנר בכבוד הרוחש לו... הסרט היה יכול להיות עוד הרפתקה שגרתית של מארוול - מהנה אך זניח בקטלוג המקיף של החברה, אבל לראיין קוגלר והאחרים היה את הכוח ואולי גם את האחריות לעשות הרבה יותר. ואכן כך הם עשו.
— ג'מאל בואי, סלייט

ייצוג אתני

בתחילת ינואר 2018, תושב ניו יורק בשם פרדריק ג'וזף הקים את האתר GoFundMe מתוך תקווה לגייס כספים ולעזור לילדים שחורים בהארלם לראות את הסרט 'הפנתר השחור'. ג'וזף קרא לסרט הזדמנות נדירה לתלמידים צעירים, ובמיוחד כהיי עור, לראות דמות קומיקס שחורה קמה לחיים בסרט קולנועי גדול. הוא הוסיף וציין כי ייצוגיות שכזו היא חיונית ביותר לצעירים, בעיקר אלה שאינם מוערכים מספיק או אשר נשפטים בגלל לאומיותם או צבע עורם. הקמפיין לגיוס הכספים זכה להצלחה וחרג בהרבה מהסכום שהוקצה לו, ובהתחשב בפופולריות שצבר ג'וזף קרא לאחרים להקים קמפיינים משלהם בקהילות שלהם כדי לתת הזדמנות לילדים נוספים לראות את הסרט, בשם "אתגר הפנתר השחור". הדבר הוביל להקמתם של מעל ל-400 קמפיינים דומים ברחבי העולם, בתמיכתם ותרומתם של סלבריטאים ביניהם אוקטביה ספנסר, אשר התכוונה לרכוש את כל הכרטיסים לבית קולנוע במיסיסיפי על מנת שמיעוטי יכולת יוכלו לצפות בסרט. הקמפיין הפך לקמפיין הויראלי הגדול ביותר בהיסטוריה לאירוע בידורי וגייס למעלה מ-400 אלף דולרים.
מנהל התוכנית למדעים ובידור של האקדמיה הלאומית למדעים, ריצ'רד לוברד, הרגיש שהסרט יגביר את ההתעניינות במדעים, בטכנולוגיה ובאפריקה בנערים אפרו-אמריקאים, כפי שלדבריו סרטי משחקי הרעב ו"אמיצה" הציתו את התעניינותן של נערות בקשתות. ג'יימי ברודנקס, העורכת הראשית של האתר Black Girl Nerds, הרגישה שהסרט יביא לאולמות הקולנוע הרבה אנשים כהיי עור שכלל לא צופים בסרטי קומיקס ואשר רואים את עצמם משתקפים דרך דמויות הסרט בדרך שלא יכלו לראות עד עכשיו, ובעיקר משום שהסרט מתעלם מאלימות נגד שחורים, סבל ועוני - נושאים טיפוסיים הנוגעים בחיי היומיום של השחורים. היא הוסיפה שדמויות הנשים החזקות, ובמיוחד שורי, יהיו השראה לנערות צעירות. גיל רוברטסון, נשיא ארגון מבקרי הקולנוע האפרו-אמריקנים, אומר כי הסרט הוא חשוב במידה רבה מאוד וכי הוא מהווה הזדמנות שפותחת שערים לפרויקטים ביצירתם של אנשים כהיי עור.
ג'מיל סמית' ממגזין טיים ציין שהסרט מדבר על המשמעות של להיות אנשים כהיי עור באמריקה, באפריקה וברחבי העולם, והוא מוכיח להוליווד שלנרטיבים אפרו-אמריקאים יש את הכוח להפיק הכנסות מכל קהלי היעד. הוא מתייחס לתנועת האקטיביזם חיי שחורים חשובים באומרו כי עשיית סרטים על חיי השחורים היא הדרך להראות שהם חשובים. הוא מוסיף ומציין כי "באמצעו של רגע תרבותי רגרסיבי ופוליטי המונע בחלקו בידי התנועה הלבנה, עצם קיומו של 'הפנתר השחור' מרגיש כמו תנועת מחתרת. התמות שבו קוראות תיגר על דעות קדומות חוקתיות, הדמויות שבו חותרות באופן בלתי מתפשר במדכאיהן והנרטיב שבו כולל נקודות מבט פריזמטיות על חיי שחורים והמסורת שלהם". ההיסטוריון ניית'ן קונולי מרגיש ש"'הפנתר השחור' פורץ דרך בייצוגה של התרבות השחורה והוא אנלוגיה בדיונית למאבקים בעולם האמיתי. בנוסף, הסרט חב את קיומו לאלפי שנות אקטיביזם חברתי ופוליטי המתרחש במקומות אמיתיים ובעזרת כוחם בן התמותה (אך עדיין כוח-על) של אנשים אמיתיים. הסרט מתחבר אל היסטוריה בת 500 שנים של אנשים צאצאי אפריקה המבקשים אוטונומיה חופשית, ארצית ולאומית". לדעתו של קונולי, הסרט הוא גרסה עכשווית ומודרנית לסרט בכיכובם של סידני פואטייה, רובי די ולואיס גוסט ג'וניור "צימוק בשמש".