בוקי גרינברג

בוקי גרינברג (נולד ב-30 במאי 1954) הוא אמן ישראלי-הולנדי.

ביוגרפיה

בוקי גרינברג נולד וגדל בתל אביב עד אחרי צבא, בן להורים דתיים-ציוניים יוצאי פולין, ניצולי שואה. למד בבתי ספר דתיים – ביל"ו (א'-ב'), מוריה (ג' ואילך), ישיבת נחלים ותיכון צייטלין.
שירת בנח"ל דתי, בגרעין קיבוץ עלומים של בני עקיבא. חלק משירותו הצבאי שירת כמפקד טנק ואחר כך, לאחר שהפך לפציפיסט וסירב להחזיק נשק, מש"ק חינוך ושלת"ניק.
בתום שירותו הצבאי החל להתעניין באמנות. הלך להרצאות של יאיר גרבוז, אמנון ברזל ורן שחורי, ביקר בגלריות, קרא ספרי וכתבי עת אמנות והתחיל לעשות עבודות בבית. באותה תקופה חזר בשאלה. כעבור ארבעה חודשים השתתף בתערוכתו הראשונה, "פנים חדשות" בגלריה ג'ולי מ. בתל אביב. כעבור חודשיים נסע להולנד. במשך שנה למד באקדמיה החופשית בהאג  ואחר-כך שנתיים באקדמיה יאן ואן-אייק  במסטריכט. משם עבר להתגורר ולפעול באמסטרדם. בסך הכול פעל בהולנד במשך שמונה עשרה שנים, שם ערך בעיקר מיצבים ומיצגים בגלריות, מרכזי תרבות אלטרנטיבים ופסטיבלים וגם בבית וברחוב.
בשנת 1995 שב לישראל. בוקי גרינברג נשוי בשנית לענבר, עורכת סרטים, הם מתגוררים מאז 2008 במושב בית חרות ולהם שלושה ילדים.

משנתו האמנותית

בוקי גרינברג הוא אמן בינתחומי המתמקד באמנויות המיצב, המיצג, ופיסול סביבתי. ידוע ב"סביבות" שיצר- טוטאליות, מפתיעות ומפעילות קהל, לעיתים תוך שימוש במניפולציות פיזיות ממש ובחלקן כאשר גוף האמן עצמו מהווה חלק מן המכלול.
גרינברג רואה עצמו כעובד בשדה ה'מדיה הפתוחה', בה הרעיון מכתיב את הצורה, האמנות היא פלורליסטית, תקשורתית לכל והיא סך כל פעילותו של האדם/אמן. נתפס על ידי רבים כאמן קיצוני ופרובוקטור וזאת עקב חיבתו לחמרי חיים גבוליים ונטייתו המוצהרת לבוטה, לבועט ולאנדרגראונד. עם זאת הוא רואה בכל אלו 'פתיון' - נקודת פתיחה הולמת ליצירת חוויות ולהעברת מסרים קיומיים על פי שיטת "מהגלוי אל הנסתר" וחוזר חלילה. תהליך זה והקשרים בין המרכיבים טעונים בכפלי משמעויות המובילים תכופות לאבסורד, מה עוד שלא נעדרים מהם מרכיבים של הומור והפתעה ואף ערכים צורניים ואסתטיים בעלי תוקף.
אוצרת האמנות שרה ברייטברג-סמל כתבה עליו:
"העבודות של גרינברג בתקופה שפעל בהולנד היו נועזות, רדיקליות, בעלות דמיון ופעלו לכיוון החופש. הוא עשה אז מעשים מטורפים, יפים ופורצי דרך. אחד המאפיינים הבולטים שלו שהוא חולל דברים בעיר, יציאה מהמוזיאון לתוך מרחב ציבורי בעיר, כך שנוצר חלל חדש. גם בארץ וגם בחו"ל לא היו הרבה אמנים כמוהו שפעלו במרחב הציבורי".
תמר רבן, מנהלת במת מיצג כתבה עליו:
"בוקי הוא אחד מוותיקי האמנים שעשו פרפורמנס בארץ, הוא נתן לגיטימציה לאמנים צעירים שמחפשים מקורות השראה. גרינברג שבר את רוב הכללים. הוא לא פעל בזרם מרכזי, אבל יש לו רלוונטיות והשפעה. הוא כל הזמן מחפש דרך אחרת. האופי שלו גורם לו לחתור, לנסות לבלבל. זה הכוח שלו. הוא יכול היה להיות במיינסטרים, במיוחד אחרי ההצלחה הראשונה שלו בהולנד, אבל הוא לא רוצה לנכס לעצמו אסטרטגיות של הצלחה".

פעילותו האמנותית

גרינברג לימד אמנות 3-2 שנים במכון אבני ושמונה שנים בבית ספר מוסררה. שימש כאוצֵר (פרויקט "סוכות" במוזיאון ארץ ישראל ובשוהם, חלל "המומחה" ת"א, "אקספלורה" בקלישר, גלריה "אישור זמני"),
הרבה להציג ולהופיע בחללי תצוגה ואירועים אלטרנטיבים. הציג במוזיאון סטדלייק, אמסטרדם, הולנד; באירופה (צרפת גרמניה, בלגיה) ובישראל (המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן, בית האמנים תל אביב, גלריה עמי שטייניץ ת"א, חלל לאמנות "המומחה" ת"א, "המשכן לאמנויות הבמה" ת"א, גלריה שלוש ת"א, מוזיאון ישראל ירושלים, ועוד).
הוא אצר ואירגן את אירוע הסיום של גלריה "המומחה", תערוכה משותפת עם מוטי מזרחי בגלריה שלוש בת"א, הפיק את תערוכת ואירועי NOVALOG 2001: new media experience בת"א וברלין. התמנה לאוצר הבית של גלריה "אישור זמני" בת"א, אצר את התערוכה "KENT EXPLORA" – אמנות דיגיטלית בגלריה קלישר, ת"א. יזם ושימש כמנהלו האמנותי של פסטיבל "7 מוזות ב-7 סוכות" בתל אביב ובשוהם והציג 2 מיצבי וידאו באירועי "אמנות הארץ", מתחם רידינג, ת"א ובמוזיאון ישראל בירושלים).
אירגן הופעות רוק נסיוני (the young gods, die form, al comet, הולנד, האג, מטוס קרב, שמן מכונות, תקליט, אוטובוס) וכמפיק אירועים, מיצגים ומסיבות (מועדון "קו-מילניום", ת"א, “-dinner dress מקלט 209, ת"א, NOVALOG 2001, פסטיבל ARTSHOW בדיזנגוף סנטר).

ספרו - חדשות מהעולם התחתון

בשנת 2006 ראה אור ספרו "חדשות מהעולם התחתון", בהוצאת כנרת, זמורה-ביתן. הספר מהווה מעין סיכום של כשלושים שנות פעילות אמנותית. במסגרת הספר פנה גרינברג ל-65 אמנים מתחומי תרבות שונים, כל אחד מהם קיבל לידו צילום או סדרת צילומים פלוס תיאור המייצג את העבודה שביצע. כל אחד מהם כתב טקסט המתייחס לעבודה. בספר פורסמו הטקסטים שכתבו האמנים השונים, לצד תיאור העבודות של גרינברג וצילומים מתוכן.
בין האמנים שלקחו חלק בספר: אבי בללי, אופיר טושה גפלה, אופירה הניג, אייל חלפון, אלדד זיו, אלונה קמחי, אסף גברון, אפרת מישורי, גבי אלדור, דוד אבידן, דודו בוסי, דני דותן, דרור פיילר, זאב טנא, יאיר גרבוז, יואב בן-דב, יוסי מר-חיים, יעקב רוטבליט, יקיר בן-משה, מאיר סוויסה, מוטי מזרחי, נילי לנדסמן, ניקו ניתאי, עמית גורן, צחי בוקששתר, קובי אוז, קובי אור, רומן באימבאיב, רוני סומק, רחל טלשיר, רמי פורטיס, שחר מרקוס, שמואל הספרי, שמעון אדף.