google/wiki40b huggingface dataset:
ג'נט האדה

ג'נט האדה (Janet Ruth Hadda; בכתיב יידי: דזשאַנעט האַדאַ; נולדה ב-23 בדצמבר 1945) היא חוקרת ספרות יידיש ופסיכואנליטיקאית יהודית-אמריקאית, ופרופסור אמריטה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. מחקריה עוסקים בספרות יידית, פסיכואנליזה ושירה מודרנית.
היא נולדה בברדפורד שבאנגליה ב-23 בדצמבר 1945. אביה, ד"ר ג'ורג' האדה היה מנתח. הוא סיימה תואר ראשון באוניברסיטת ורמונט בשנת 1966, תואר שני מאוניברסיטת קורנל בשנת 1969 ודוקטורט מאוניברסיטת קולומביה בניו יורק בשנת 1975. בשנת 1973 החל ללמד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, בשנת 1979 מונתה לפרופסור חבר ובשנת 1989 קודמה לפרופסור מן המניין. בשנת 2004 יצאה לגמלאות מהמוסד.
בשנת 1988 היא סיימה דוקטורט נוסף בפסיכואנליזה מהמכון לפסיכואנליזה בדרום קליפורניה (Southern California Psychoanalytic Institute).
בשנת 1980 הוציאה ספר על אודות הסופר והמשורר היידי יעקב גלאטשטיין. בשנת 1997 יצא ספרה באנגלית "יצחק בשביס זינגר: ביוגרפיה", הסוקר את חיו ואת פעולו הספרותי של זינגר. הספר תורגם לעברית בשנת 2009 בהוצאת רסלינג.
בנוסף למחקריה בספרות, היא משמשת כפסיכואנליטיקאית פעילה וכמדריכה ומפקחת במכון לפסיכואנליזה עכשית במכון לפסיכואנליזה בדרום קליפורניה.
בשנת 1981 נישאה לאלן טובין, בעבר פרופסור לפסיכוביולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס וראש המכון לחקר המוח במוסד וכיום יועץ מדעי לקרן למציאת תרופה למחלת הנטינגטון.
Yellow (רשת חנויות)

רקע

חברות עיקריות פועלות בתחום חנויות הנוחות: פז עם המותג יילו, דלק עם המותג מנטה, סונול עם המותג סו גוד, דור אלון עם המותגים אלונית וסי אספרסו, ס.ד.ש עם המותג מון שרי, טן עם המותג טן פלוס, מיקה עם המותג מיקה, ותפוז עם המותג תפוז. נכון לשנת 2012 הן מפעילות בסך הכל כ-720 חנויות נוחות ברחבי הארץ.
בעשור הראשון של המאה ה-21 פעלו בארץ כ-120 חנויות נוחות בלבד. חברת דור-אלון הייתה החלוצה בתחום, כאשר נפתחו סניפי 'סופר אלונית', מיני מרקטים בתוך תחנות הדלק של החברה, ועד שנת 2004 החזיקה דור-אלון במספר הגדול ביותר של חנויות מסוג זה.
מונטיאק פי

תיאור

למונטיאק פי פרווה בצבע חום אפרפר או צהבהב עם ערבוב של שערות חומות כהות, חומות בהירות, אפורות, צהובות ושחורות. לחייו בהירות, וצווארו ואוזניו צהבהבים. רגליו ארוכות ושחורות, והגפיים האחוריות גבוהות במעט מהקדמיות ומשוות לו מראה כפוף. גבו מקושת מעט, גופו ארוך ודק וצווארו וראשו קצרים ודקים. אפו ועיניו גדולים ושחורים, ולעיתים נמשך לאורך החוטם פס שחור המתחבר עם החריצים השחורים מעל העיניים. כמרבית המונטיאקים קרניו של זכרי מין זה צומחות מהמצח, בעלות סיעוף אחד ומכוסות בפרווה גרמית כמעט עד סופם; צבעה של הפרווה הגרמית אצל מונטיאק פי היא צהובה, ולאורך שתי הקרניים נמשכים פסים שחורים עבים עד אזור העיניים ומקיפים פרווה צהובה באזור המצח. לזכרים זוג ניבים מוארכים היוצאים מהשפה הפנימית, ולעיתים הם מורגשים רק על ידי בליטות קטנות בשפתיים. זנבו של מונטיאק זה קצר וכהה וצידו האחורי בצבע לבן בולט. בלוטות הריח של מונטיאק פי גדולות וממוקמות מתחת לעיניים ואוזניו קצרות למדי.
מידות גופו של מונטיאק פי הן:
אורך הראש והגוף: 100-90 ס"מ
גובה הכתפיים: 65-50 ס"מ
משקל: 21-18 ק"ג.

תפוצה ואקולוגיה

מונטיאק פי מצוי בצפון מזרח ודרום מזרח מיאנמר וצפון ומרכז תאילנד; דיווחים שלו בדרום סין עדיין לא אומתו. אייל זה חי בעיקר ביערות ירוקי-עד מעורבים עם שיחים, ונראה במצלמות בתדירות גבוהה יותר מאשר המונטיאק המצוי בגבהים של 1,000-300 מעל פני הים. לעומת זאת ביערות נשירים או בבתי גידול פתוחים, מונטיאק פי אינו מצוי במספרים גדולים אם בכלל; גם באזורים בהם היערות סמוכים לבתי גידול פתוחים (כגון ה"פארק הלאומי קויבורי" שבתאילנד) הם אינם יוצאים כלל מהיער. 
אין הרבה מידע על מונטיאק פי הנדיר, וככל הנראה האקולוגיה שלו דומה למונטיאקים אחרים: בודד כל ימות השנה מלבד עונת הרבייה, טריטוריאלי, פעיל יום, וניזון מעשבים, עשבי תיבול, זרעים, עלים ופירות שנפלו. ההריון נמשך כ-210 ימים ללא עונת רבייה קבועה, ולאחריהם נולד עופר בודד החבוי בצמחייה צפופה מספר שבועות עד שהוא מסוגל ללכת עם אימו. העופר נגמל לאחר מספר חודשים ומגיע לבגרות בסביבות 12 חודשים.

איומים ושימור

ארגון השימור IUCN לא הצליח לקבוע מה מצב שימורו של מונטיאק הפי, ולכן הוא מסווג כמין "בעל נתונים חסרים" (DD). מונטיאקים אלו עלולים להיות מאוימים ברמה מסוימת על ידי ירידה בבית גידול זמין ועל ידי ציד. עם זאת בית הגידול שנותר בצד התאילנדי המשוער הוא מוגן באופן יעיל ורבים מאזורי היער ששרדו הם גדולים; לכן קשה להאמין שהמין נמצא תחת איום חמור וככל הנראה מצב שימורו יהיה "קרוב לסיכון" או "פגיע". בתאילנד המונטיאק כמעט ואינו נתפש על ידי ציידים, כנראה בגלל נדירותו ובית גידולו שאינו נגיש לעומת המונטיאק המצוי. במספר גני חיות תאילנדים קיימת אוכלוסייה שבויה קטנה של מונטיאק זה. 
"אזור השימור טנסארים" בדרום מיאנמר שבו נמצאת האוכלוסייה העיקרית של מונטיאק פי, מוגן כרגע בצורה טובה, אבל התחלת כריתת יערות למטעי שמן דקלים בדרום מיאנמר עשויה להיות איום עתידי על המין. כריתת היערות הצפויה תהרוס את כל חלקים הגדולים של יערות השפלה והגבעות הנמוכות בפארק, ובחלק מאזורים אלו ישנם מספרים בינונים של המין; גם אם אכן תתרחש פעולה כזאת, מרבית האוכלוסייה מרוכזת באזורים ההרריים שבפארק והאיילים שבתוכם ישארו מוגנים. אם המין אכן קיים גם בצפון מיאנמר סביר להניח שהוא סובל כיתר היונקים שם מציד נרחב לפרוות.
לה טרוויאטה

היסטוריה

"הגברת עם הקמליות" היה הרומן הראשון של אלכסנדר דיומא הבן, ולאחר שזכה להצלחה, עיבד אותו דיומא למחזה בן 5 מערכות. כמו דיומא, ורדי רצה לקבוע את זמן התרחשות העלילה בתקופתו - 1850 בקירוב, אך המפיקים התנגדו והעמידו את התפאורה בתקופת תחילת המאה ה-18. רק בתקופה המודרנית החלו בתי אופרה להציג את האופרה בתפאורה בת זמנו של ורדי. בשנת 2006 הועלתה האופרה בתפאורה מודרנית בת זמננו, בפסטיבל זלצבורג.
האופרה זכתה גם לשתי גרסאות קולנועיות. הראשונה בשנת 1967 בבימוי מריו לאנפרנקי, והשנייה משנת 1983 בבימוי פרנקו זפירלי, עם פלאסידו דומינגו כאלפרדו.

לה טרוויאטה בישראל

ב- 28 ביולי 1923 הייתה האופרה לה טרוויאטה לאופרה הראשונה שהועלתה בארץ ישראל. בניצוחו של המוזיקאי הרוסי מרדכי גולינקין, היא הועלתה בקולנוע עדן שבתל אביב.
האופרה הישראלית החדשה העלתה את האופרה שוב בשנת 1987, וב- 10 ביולי 2008 הועלתה האופרה על ידי האופרה הישראלית החדשה במופע פתוח בפארק הירקון בתל אביב במסגרת "אופרה בפארק" בפני קהל רב של 70 אלף איש. האופרה הוצגה שוב ביוני 2014 למרגלות המצדה בניצוחו של דניאל אורן. זו האופרה השלישית של ורדי המוצגת שם, לאחר הצגתן של "נבוקו" (שהוצגה שם ב-2010) ו"אאידה" (ב-2011).
מפלצות ים (הרפתקה פרהיסטורית)

עלילה

בסרט מתוארים גילוי זוחלים הים של הקרטיקון ועוד כמה יצורי ים שמילאו את הים המסוכן ביותר בכל התקופות. במרכז העלילה ניצבת נקבה צעירה של דוליצ'ורינצ'ופס המכונה "דולי" אשר שטה במימי הים הפנימי המערבי שלחופי קנזס עם אמה, אחיה וקבוצה של דוליצ'ורינצ'ופסים נוספים. לאחר שהם מתבגרים הם נודדים מהחופים לעבר הים הפתוח ושם נפגשים עם טורפים מסוכנים.
תחילה להקת קסיפקטינוסים קשוחים רודפים אחריהם אך מסתפקים באכילת דגים אחרים מסוג גיליקוסים. הם ממשיכים אך ברגע של חוסר זהירות אמה של דולי נטרפת בידי הכריש קריטוקסירינה והיא עצמה ננשכת בסנפירה בידי סקואליקורקס אך למזלה לפני שהוא מצליח להגיע קרוב הוא נטרף בעצמו בידי טילוזאורוס ענקי, טורף-העל הימי של הקרטיקון.
מאוחר יותר דולי העוסקת בדיג לא מבחינה בטילוזאורוס צעיר שמתקרב אליה אך נמלטת ממתקפה ברגע האחרון. הטילוזאורוס מתקדם במהירות ובולע בשלמותו את אחיה שלא שם לב לטורף. לאחר מכן הצעיר מנסה לרדוף אחרי דולי אך טילוזאורוס בוגר מתקרב אליו ובמהלך קרב שמתפתח הוא נושך את צווארו של הצעיר וגורם לו לדמם למוות, תוך שכרישים מתקרבים אליו.
דולי מצליחה לשרוד ולאחר מכן היא נראית כאם שהצליחה להשריץ שלושה צאצאים בחופים. לאחר כמה עונות של דיג ומסעות היא מתה מזקנה וגופה נופל והופך למאובן.
אלינער ברקת

אלינער ברקת (נולדה ב-17 בדצמבר 1939) היא פרופסור להיסטוריה של עם ישראל במכללת אחוה ובמכללת ספיר. במכללת אחוה היא גם ראש המחלקה לב.א. כללי במדעי הרוח והחברה. 
מוקד מחקרה של ברקת הוא גניזת קהיר. דרך כתבי הגניזה היא חוקרת את הקהילה היהודית במצרים של ימי הביניים, כהמשך ישיר לעבודת הדוקטורט שלה, שעסקה בהנהגת הקהילה היהודית בפוסטאט במחצית הראשונה של המאה ה-11.
שלמה אייזיק

שלמה אייזיק (יליד 1955) הוא המנכ"ל והמייסד של קבוצת הביטוח והפיננסים "יונט", חבר בוועדות הלשכה בתחומי הרגולציה ובמועצה הארצית של לשכת סוכני הביטוח, ומבעלי הפועל חולון בכדורסל. 
בעבר שימש כסגן נשיא לה"ב (לשכת העצמאים בישראל), וכיו"ר הוועדה לביטוח פנסיוני בלשכת סוכני הביטוח. לפני כן שימש כמנהל פרויקט בתחום מערכות בקרת אש ב"אל-אופ", כסמנכ"ל ברשת השיווק "טתה", וכמפקח בחברת "דולב".
בשנת 1985 פיתח ויישם אייזיק מערכת ניהול מלאי ומכירות בתחום המכירות הקמעונאיות ברשת חנויות הלבשה ארצית, עבורה זכה בפרס המכון הישראלי לניהול בתחום "חידושים בניהול"].
בשנת 1989, בגיל 35, הצטרף לקורס מפקחים אותו ערכה חברת "לה-נסיונל" עבור קבוצת הפניקס. לאחר הקורס השתלב בחברת הביטוח דולב כמפקח רכישה וכמנהל יונט, והיה שותף להקמת אגף ביטוח החיים של החברה. לימים הקים את התשתית ל"קו הבריאות" של הפניקס. ב-1998, פרש מהחברה והקים את "יונט".
בשנת 2011 הפכה יונט לספונסרית הראשית של הפועל חולון בכדורסל. שנתיים לאחר מכן עמד אייזיק בראש קבוצת הניהול שרכשה את הקבוצה והפך ליו"ר המועדון עד ליולי 2015 אז הודיע על פרישה מתפקידו עקב עסקיו הפרטיים. עם זאת נשאר אחד מבעלי השליטה והספונסר הראשי של הקבוצה. 
החל מספטמבר 2012 ועד דצמבר 2014 שימש אייזיק כסגן נשיא לה"ב. בתוקף תפקידו פעל לביטול הרפורמה במיסוי הפנסיוני במסגרת חוק ההסדרים לשנת 2014.
Bye Bye Baby

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי מדונה, שפ פטיבון ואנתוני שימקין והופק על ידי מדונה ופיטבון. השיר הוא שיר בסגנון ההיפ הופ. השיר מדבר על הרגשות של מדונה, ועל המחשבות שלה בנושא הסאדו-מזוכיזם.
כמה שנים לאחר צאתו, הועלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.

הופעה

עם השיר הופיעה מדונה לראשונה ב-2 באוקטובר 1993, בטקס פרסי הווידאו-קליפים של MTV. בין היתר, הופיעה מדונה עם השיר לאורך כל סיבוב ההופעות הרביעי שלה, "The Girlie Show World Tour".
ישנה הופעה של מדונה עם השיר אשר נכללה באלבום הווידאו, The Girlie Show: Live Down Under.
שמואל מאיר הולנדר

רבי שמואל מאיר הכהן הולנדר (תרמ"ט, 1889–תשכ"ה, 1964) היה רב ואב בית דין באמסנא שבגליציה, צ'רנוביץ ודארבאני שברומניה. לאחר עלותו לארץ ישראל שימש כרב שכונת נווה צדק ובית הכנסת "קהל חסידים" בתל אביב.
היה כהן מיוחס ממשפחת רפפורט, והאדמו"ר רבי אהרן מבעלזא אמר לחסידיו שיקחו אותו לפדות את בנם הבכור.
יחיאל שמרלינג

יחיאל אביגדור שמרלינג (1852–1920) היה ממקימי ומעסקני היישוב היהודי ביפו. עמד במרכז פרשת עלילת דם ביפו.

ביוגרפיה

נולד בחברון, בנו של חיים שמואל שמרלינג, שהיה מאבות היישוב האשכנזי ביפו. קיבל חינוך תורני וחסידי במוסדות חב"ד בחברון. בשנת 1869 נישא לבת שבע, בת יוסף וחיה רבקה רוגינסקי מרוגאצ'וב.
התיישב ביפו והיה שותף עם אביו בעסקי עמילות המכס ובעסקי הטבק של חברת "שמרלינג ולנדו". התגורר ב"חצר שמרלינג" שהקים אביו מחוץ לגבולות יפו.
היה מעסקני היישוב היהודי ביפו. היה חבר ועד העיר של יהודי יפו. במשך שנים רבות היה ראש-דגל של החברה הקדישא ביפו. בהשתדלותו הוקמו מצבות על הרבה קברים של נעדרים גלמודים והושלמה בניית הגדר של בית הקברות הישן בתל אביב.
היה פעיל באגודת הסתרים "בני ישראל" שפעלה ביפו ובירושלים, שעל פי השמועה פעילותה העיקרית הייתה מלחמה במיסיון הנוצרי.

פרשת עלילת הדם

בימים שלפני חג פסח תרל"ו (1876) היה שמרלינג קרבן לעלילת דם מצד הערבים ביפו. הם הפיצו שמועה שהוא חטף ילדה ערביה לשם שחיטתה ונטילת דמה לצורכי הפסח. מפקד המשטרה המקומי קרא להמוני ערבים נוצרים ומוסלמים להקיף את ביתו והם דרשו ממנו להחזיר את הילדה החטופה.
בהיותו נתין אוסטרי, שמרלינג לא אפשר לשוטרים שעמדו בראש ההמון להיכנס לחצרו בלי רישיון הקונסול האוסטרי. לאחר שהובא הרישיון נערך חיפוש מדוקדק בביתו וכמובן לא נמצאה הילדה. המשטרה פיזרה את ההמון בכוח. הודות להתערבותו של סגן הקונסול האוסטרי ביפו ומושל העיר, פוטר מפקד המשטרה מתפקידו.

מותו

נפטר ביפו בשנת 1920, ונקבר בחלקת כולל חב"ד בבית הקברות בהר הזיתים בירושלים.

משפחתו

בנו, ישראל מלך שמרלינג, היה מראשוני המתיישבים בעיר גנים (רמת גן), הוא שימש יושב ראש המועצה הראשונה של רמת גן ואחר כך סגנו של אברהם קריניצי.
חתנו, יוסף רייזיס, היה מקים ובעלי קולנוע רמה ברמת גן.
נילי לנדסמן

ביוגרפיה

נילי לנדסמן נולדה בקיבוץ אילת השחר, בת ליצחק לנדסמן, ממנהלי תנובה, נכדה להלל לנדסמן, ראש מועצה אזורית הגליל העליון.
שירתה ככתבת צבאית בעיתון במחנה נח"ל. כתבה, יחד עם תמר קרוון, את מדור האופנה "הצעקה האחרונה", במקומון "העיר" במשך כשש שנים, לאורך שנות התשעים ותחילת שנות האלפיים. בשנת 2004 עברה למגזין "Time Out תל אביב", שם כתבה מדור ואף ערכה לזמן קצר את מדור "החיים יפים".
ערכה ותסרטה תוכניות טלוויזיה שונות בהן: "יחסים מסוכנים" עם דנה מודן, "תוצרת הארץ" עם אילנה ברקוביץ' ו"לשבת לקום" עם אביגיל אריאלי. כמו כן הגישה פינות אורח בתוכניות בוקר בטלוויזיה בנושאי אופנה והורות.
ביוני 2006 חנכה מכון יוגה, "יוגה בגן החשמל", שם היא מעבירה שיעורים. במקביל, היא מפרסמת כתבות בנושאי ניו אייג' ואופנה בשלל מגזינים ואתרי אינטרנט ואף זכתה לקמפיין דוגמנות של חברתה-לשעבר למתחם גן החשמל, נאית רוזנפלדר".
הייתה נשואה לבמאי ולמפיק חגי לוי, ולהם בן.
קיסר

קֵיסָר (בלטינית - Imperator) הוא תואר אצולה שניתן למונרך במדינות או אימפריות שונות ובתקופות שונות. מקור המילה העברית "קיסר" בשמו של יוליוס קיסר (בלטינית Caesar), שהכריז על עצמו כשליט יחיד ברומא העתיקה. יוליוס קיסר עצמו כונה דיקטטור, ורק יורשו אוגוסטוס, שאומץ על ידיו וצירף לשמו את השם "קיסר", נחשב הקיסר הראשון של הקיסרות הרומית. שאר קיסרי רומא אחריו נשאו בתואר זה כאחד מהשמות הקבועים של המשרה, אולם נירון היה האחרון ש"קיסר" היה גם שם משפחתו הרשמי.
תואר תפקידם של הקיסרים במאות הראשונות של הקיסרות היה פרינקפס ("ראשון האזרחים") ולא קיסר. בתקופת הטטררכיה שימש התואר את שני הזוטרים בשליטי האימפריה אשר היו כפופים לשני האוגוסטוסים.
מאוחר יותר, שימש התואר קיסר לציון תפקידו של המונרך באימפריה הביזנטית, באימפריה הרומית הקדושה ובמקומות נוספים. כך למשל, נפוליאון בונפרטה (שהקים את הקיסרות הראשונה) ונפוליאון השלישי (שהקים את הקיסרות השנייה) נשאו בתואר זה בצרפת. דוגמאות נוספות כוללות את הקייזרים הגרמנים בשנים 1871–1918, את שליטי האימפריה האוסטרו-הונגרית, ואת שליטי האימפריה הרוסית.
באנגלית, המילה "אמפרור" (Emperor) מקבילה למילה "קיסר" ומציינת את תוארו של שליט אימפריה. על כן זה התואר המיוחס כיום למונרכים שונים ברחבי העולם שעמדו בראש אימפריה. מקור המלה הוא בתואר הצבאי הרומאי "אימפרטור", שהפך לאחד מתואריהם של קיסרי רומא מאז אוגוסטוס. כך למשל, המילה "קיסר" היא התרגום לעברית של התואר שנשאו שליטי סין, יפן, אתיופיה, מונגוליה ופרס בתקופות שונות.
כיום, הקיסר היחיד בעולם הוא קיסר יפן.
Sarah Brightman Sings the Music of Andrew Lloyd Webber

רקע והוצאה

את כל שירי האלבום כתב אנדרו לויד ובר ביחד עם פזמונאים נוספים. בחלק מרחבי העולם הופץ האלבום תחת השם "Sings The Music Of Andrew Lloyd Webber". עבור האלבום ביצעה ברייטמן מחדש את השיר "The Phantom of the Opera".
פרק זמן מסוים לאחר צאתו, הועלה האלבום לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
קרחון ויידמה

שפך הקרחון

שפך קרחון ויידמה הוא ברוחב של כ-2 ק"מ במקום בו הוא נשפך לאגם ויידמה. גושי קרח נופלים מהקרחון וצפים לתוך האגם, ובסופו של דבר נמסים. מורנות קרחונים הם חתיכות של סחף מהקרחון הכוללות אדמה וסלעים, הנמצאים בנתיב הקרחון הצף על פני האדמה.
הפסים הכהים המקבילים הנמצאים במרכז הקרחון מראים היכן שברי המורנות הפכו לשזורים בתוך הקרח החדש של הקרחון בזמן יצירתו. בחלק הדרום מערבי של שפך הקרחון ניתן לראות חיתוך של הקרחון, שנוצר משבירת גושי קרח לתוך האגם. שפך הקרחון מסתיים במצוק.
אסגארד

אסגארד הוא אחד מתשעת העולמות במיתולוגיה הנורדית ונמצא במקום הגבוה ביותר ביקום הנורדי. עולם זה היה מקום מושבה של קבוצת האלים הידועה כאסיר עד שהושמד במהלך הראגנארוק. במקור היה אסגארד שמה של הטירה החשובה ביותר בעולם זה, ואילו העולם עצמו נקרא גודהיים (Godheim), אולם בעקבות בלבול בקרב החוקרים הראשונים, המונח "גודהיים" הוחלף ב"אסגארד" במרבית המקורות.
המקום נשמר על ידי האל היימדייל ועל ידי טירה מרכזית מוקפת בחומות אימתניות. במרכז העולם נמצא מישור אידוול (נקרא גם מישור אידה), שבו נפגשים האלים במטרה לדון בענייניהם. האלים נאספים באולם גלאדסהיים ואילו האלות באולם וינגולף. פגישות נערכות גם ליד הבאר של אורד. בטירה המרכזית נמצא בין היתר גם אולם ולהאלה אליו זכאים להיכנס רק גיבורי מלחמה מתים, שם ישבו עם אודין וימתינו לראגנארוק בו יילחמו לצד האלים. כדי להגיע לאסגארד מעולם בני האדם (מידגארד) חייב הלוחם לחצות את ביפרוסט, גשר הקשת בענן המחבר את שני העולמות.

בניית החומה של אסגארד

בעקבות מלחמה בין שתי קבוצות האלים, האסיר והואניר, נהרסה חומת הטירה והיה צריך לבנות חומה חדשה. האלים, למרות מיומנותם בבנית היכלות מפוארים, לא ששו לבצע מלאכה זו. זר, שהגיע דרך גשר ביפרוסט, הציע לבנות מחדש את החומה תוך שנה וחצי ודרש בתמורה את ידה של פריה, אלת הפריון, את השמש והירח. אודין לא הסכים לתנאים אלה ולוקי הציע פשרה לפיה המלאכה תסתיים תוך שישה חודשים. הזר הסכים בתנאי שסוסו הקסום הקרוי סוודילפרי יוכל לעזור לו והאלים נעתרו לדרישתו. העבודה התקדמה בקצב מהיר, שכן הסוס היה מסוגל להעביר מעמסות גדולים וכבדים מאד. האלים חששו כי המלאכה תסתיים בזמן והם יהיו חייבים בתשלום שהבטיחו. כדי להיחלץ ממצב זה, שינה לוקי את צורתו לצורת סוסה ופיתה את הסוס הרחק ממקום העבודה. במשך הלילה, רדף הסוס אחר לוקי ובעליו רדף אחריו. הזר, אשר לא עמד בלוח הזמנים, זעם והתגלה כענק כפור והאל ת'ור הרגו. סוסו של הענק סוודילפרי הצליח לבסוף להשיג את לוקי וכך נולד סלייפניר, סוסו בעל שמונה הרגלים של אודין.
ישנו חוסר ודאות לגבי שמו של הענק. יש הטוענים כי שמו היה הרימתורס (Hrimthurs). אולם אחרים מציינים כי השם הרימתורס מציין רק את השתייכותו השבטית לענקי הכפור (שזאת משמעות השם - שילוב של h)rim) כפור וthurs ענק) ואילו שמו האמיתי לא ידוע.
שמואל בורנשטיין

תולדות חייו

נולד בשנת ה'תרט"ז (1856) בעיירה קוֹצְק. כשהיה כבן 4 שנים נפטר סבו, הרבי מקוצק. התפרנס ממסחר. בשנת תרל"ג (1873) נשא לאשה את בתו של רבי ליפמאן מרדומסק, חתן התפארת שלמה. יחד עם אביו הרביץ תורה בישיבה בסוכטשוב. כשנפטרה אשתו בשנת ה'תרס"ב נשא לאשה את בתו של הרב נתן נטע כהנא שפירא, רבה של קשוינז, מחסידי סוכטשוב, ומחבר ספר "שמן למאור".
כאביו, היה תומך נלהב ביישוב ארץ ישראל, ובמיוחד לאחר הצהרת בלפור. עם זאת יחסו לתנועה הציונית החילונית היה עוין. ב-1896 ביקר בארץ ישראל במצוות אביו במטרה לרכוש בה קרקע להתיישבות, אולם התוכנית לא עלתה בידו בגלל איסור מכירת קרקעות לאזרחי מדינות עוינות שהטיל השלטון העות'מאני באותה עת.
לאחר פטירת אביו בשנת ה'תר"ע (1910) החל לכהן כאדמו"ר וכראש ישיבה בסוכטשוב. סגנון הנהגתו היה תקיף וקוצקאי יותר. בספרו "שם משמואל" הוא מביא ומבאר מתורת אביו, סבו, ואדמו"רים נוספים.
נפטר בכ"ד בטבת ה'תרפ"ו (1926) בעיירת הנופש אוטבוצק, והובא לקבורה בבית העלמין בסוכטשוב לצד קברו של אביו.
אימרה ורגה

ביוגרפיה

ורגה נולד בעיירה שיופוק שבהונגריה. כבר כילד, בהיותו תלמיד בית ספר, הוצגו ציוריו בתערוכות קטנות. הוא למד אווירונאוטיקה באקדמיה הצבאית בבודפשט. במלחמת העולם השנייה שירת כקצין בחיל האוויר ההונגרי ונפל בשבי ארצות הברית. ורגה חזר להונגריה ב-1945 ופנה לעסוק באומנויות חזותיות. מ-1950 עד 1956 למד ורגה באקדמיה לאומנויות יפות בבודפשט אצל שנדור מיקוש ופאל פטזאי. הוא סיים את לימודיו עם תואר. מאז פעל בתחומים אומנותיים שונים. הוא יצר גם פסלים קטנים ומטבעות וגם יצירות מונומנטליות עבור מקומות ציבוריים, ובכלל זה פסל ראול ולנברג ברחוב הנושא את שמו של ולנברג בתל אביב.
אחד הפסלים הידועים שלו במקומות ציבוריים הוא אנדרטת הערבה הבוכייה לזכר יהודי הונגריה שנספו בשואה מאחורי בית הכנסת הגדול של בודפשט ברובע היהודי ההיסטורי של פשט. האנדרטה בנויה בצורת עץ ערבה בוכייה שהעלים שלו נושאים שמות של יהודי הונגריה קורבנות השואה.
עוד יצירה של ורגה שמרבים לבקר בה היא קבוצת פסלי נשים שנראות בתצוגת קבע בכיכר באובודה שבבודפשט, בקרבת אוסף היצירות של ורגה.
ורגה השתתף בתערוכה הראשונה של אמנויות יפות בהונגריה, בה הוצגה יצירתו "פועלי ברזל". את יצירתו הבולטת הראשונה, "פרומתאוס" יצר בשנת 1965 והיא נמצאת בסקסארד שבהונגריה.
בשנות השבעים של המאה ה-20, ורגה התרחק מן המונומנטליזם המקובל שנראה בדרך כלל במדינות הקומוניסטיות. הוא יצר מגוון רחב של יצירות, החל מפסלים של ולדימיר לנין עד לפסלים הקשורים לשואה, וכן פסלים של פֶרֶנץ ראקוצי השני, ראול ולנברג, וינסטון צ'רצ'יל, בלה בארטוק, קונרד אדנאואר ושארל דה גול.
כ-300 יצירות של אימרה ורגה מוצגות בלמעלה מעשר מדינות.
קירוב זווית קטנה

שיקולים גאומטריים לקירוב

הפונקציות הטריגונומטריות מוגדרות כיחסים בין הצלעות של משולש ישר-זווית. הקשת הירוקה, בזווית x, שייכת למעגל ברדיוס יחידה. כתוצאה מכך אורך הקשת שווה ל-x.
ניתן לראות שכאשר הזווית x קטנה, אורך הניצב הסמוך לזווית הופך דומה לאורך היתר. כלומר, היתר שווה בערך לצלע הסמוכה לזווית, כך שהקוסינוס שווה בערך ל-1. כמו כן, אורך הצלע שמול הזווית הופך דומה לאורך הקשת, ולכן היחס בינה לבין הצלע הסמוכה או בינה לבין היתר, הלא הם ערכי הפונקציות סינוס וטאנגנס, שווים בקירוב לגודל הזווית.
ג'ואנה קרופה

ביוגרפיה

קרופה נולדה בוורשה ומשפחתה היגרה לאילינוי כשהייתה בת חמש. היא הופיעה על מספר מגזיני אופנה ומגזין מקסים כינה אותה "דוגמנית בגדי הים הסקסית בעולם" ובגרסה הגרמנית של מקסים היא נבחרה לדוגמנית השנה בשנים 2004–2005. היא הופיעה פעמיים על השער של פלייבוי ושימשה כדוגמנית הבית של חברת הלבשה תחתונה, כשחקנית היא הופיעה בסרט כוכב הקופים ובסדרות הטלוויזיה לאס וגאס ו-CSI, ב-2009 השתתפה בגרסה האמריקאית של רוקדים עם כוכבים וב-2010 החלה להנחות את התוכנית "הטופ מודל הבאה של פולין". היא השתתפה בקמפיינים של ארגון אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים למען אימוץ כלבים וכנגד שימוש בפרווה.
נישאה לרומיין זאגו, איש עסקים ובעל מועדון, ב-13 ביוני 2013. יש לה אחות צעירה בשם מרטה, שגם היא דוגמנית.
לודוויג העשירי, דוכס בוואריה

ביוגרפיה

לודוויג העשירי נולד ב-18 בספטמבר 1495 לאלברכט הרביעי, דוכס בוואריה וקוניגונדה מאוסטריה, בתם של פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ולאונור מפורטוגל, קיסרית האימפריה הרומית הקדושה.
בשנת 1508 מת אביו אלברכט הרביעי, דוכס בוואריה, ואחיו וילהלם הרביעי, דוכס בוואריה עלה לשלטון במקומו. על אף שאביו הורה שרק וילהלם יירש את הדוכסות, סירב לכך לודוויג בטענה שנולד קודם כניסת הוראת אביו לתוקפה, ובשל כך שלטו האחים במשותף החל משנת 1516.
בתחילה תמך לודוויג כמו אחיו ברפורמציה, אולם בהמשך אסרו האחים על החזקת כתבי מרטין לותר בבוואריה, ובשנת 1524 אף חתם וילהלם על הסכם עם האפיפיור קלמנס השביעי שהעמיד אותו בראש הרפורמציה הנגדית. בשנת 1524 השתתפו האחים בדיכוי מרד האיכרים של אלזס. החל משנת 1525 טען לודוויג לזכותו לכתר הבוהמי, ורק בשנת 1534 חתם וילהלם על הסכם עם פרדיננד, מלך הונגריה שסיים את הסכסוך עם בית הבסבורג.
ב-22 באפריל 1545 מת לודוויג ללא ילדים, ואחיו וילהלם הרביעי, דוכס בוואריה חזר לשלוט לבדו.
סרחיו גארסיה

קריירה

גארסיה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ברצלונה ושיחק בשתי קבוצות המילואים של המועדון. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה ב-3 בספטמבר 2003 בתיקו 1-1 בבית נגד סביליה. בשנת 2004 הושאל ללבאנטה על מנת לצבור דקות משחק. לאחר שבתום העונה ירדה לבאנטה לליגה השנייה, גארסיה חתם בריאל סרגוסה. לאחר שסרגוסה ירדה לליגה השנייה בתום עונת 2007/2008 הוא עורר עניין רב בקרב קבוצות הפרמייר ליג. ב-1 בספטמבר 2008 חתם בריאל בטיס תמורת 10 מיליון אירו. ב-7 בפברואר 2009 כבש את שער הניצחון בדרבי של סביליה. בתום העונה ירדה בטיס לליגה השנייה, אך גארסיה החליט להישאר במועדון בתקווה ולעזור לו לחזור לליגה הראשונה. באוגוסט 2010 חזר לשחק בליגה הראשונה כאשר חתם ל-5 שנים באספניול כמחליפו של ראול טאמודו. ב-29 במאי 2015 חתם בא-ריאן הקטרית. ב-16 ביוני 2017 חזר לאספניול.
בצעירותו זכה גארסיה עם נבחרת הנוער של ספרד באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 שנערכה בשנת 2002. ב-31 במאי 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 1-2 נגד פרו. גארסיה נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2008 בו שיחק משחק אחד וזכה עם הנבחרת בטורניר. בנוסף, גארסיה משחק גם בנבחרת קטלוניה שהיא נבחרת שאינה חברה בפיפ"א.
מיכאל קולהאס (יעקב פינס)

תיאור

פינס יצר את הדפסים בטכניקה של חיתוך עץ, על לוחות עשויים עץ אדר. בנוסף, מספר עיטורים קטנים, המשמשים כעיטור לראש פרק או כוינייטה, נעשו בטכניקה של תחריט עץ על לוחות מעץ אשור (בוק). את אחד מן ההדפסים - "הפגישה עם מגדת-העתידות הזקנה" - יצר פינס בשתי גרסאות שונות, כשרק אחת מהן שובצה בספר. פינס בחר ביצירות להתרכז בתיאור מצבו הנפשי של קולהאס על חשבון תיאור האלימות, על ידי יצירה תיאורים מאופקים. גדעון עפרת תיאר בחירה זו כביטוי "להצנעת הרשע החזותי". אריאל הירשפלד מצא בהדפסיו של פינס ביטוי של "מודוס סימבולי", המהווה שילוב שבין ביטוי עממי-סמלי לבין השפעות האקספרסיוניזם.
בשנת 1953 יצאו העיטורים כספר בשם "מיכאל קולהאס, עם חיתוכי עץ מאת יעקב פינס" בהוצאת תרשיש ובמהדורה של 1200 עותקים. הספר הודפס בדפוס בלט בבית הדפוס "דפוס גולדברג", כשהוא מלווים את התרגום מגרמנית של מאיר חרטינר. משה שפיצר, מעצב הספר, בחר להשתמש בגופן מסוג "פרנק-ריהל" ועימד את הטקסט בגושים מיושרים ("בלוקים"). עיצוב חמור סבר זה שיקף את רוח הנובלה. בנוסף, שפיצר דאג לא להדפיס בעמודים מאחורי האיורים טקסט, על מנת לא להפריע לצפייה בהם. בספר זה הודפסו האיורים שיצר פינס מרפרודוקציות הקטנות מגודלם המקורי. זאת, פרט לשתי הוינייטות שבשער ובסיום הספר (הסוס הבריא והסוס הכחוש), שהודפסו מלוחות העץ המקוריים.  בנוסף לספר יצאה מהדורת אלבום ממספרת של חיתוכי-העץ, שהודפסה על ידי פינס באופן ידני, ואוגדה בתיקייה. ממהדורה זו הודפסו 25 עותקים.
בשנת 2003 הוציאה סדנת ההדפס ירושלים מהדורה מחודשת של הספר בפורמט של ספר אמן ובמהדורה של 60 עותקים. חיתוכי העץ הודפסו על ידי סידון רוטנברג מלוחות ההדפסה המקוריים במכבש ובגודלן המלא על גיליונות נייר בגובה 38 ס"מ, וברוחב 28 ס"מ. הטקסט, הכולל את התרגום העברי ואת הטקסט המקורי בגרמנית, הודפס בטכניקה של דפוס רשת על ידי איתן הורוביץ.
ב-7 ביולי 2004 נפתחה בסדנת ההדפס ירושלים תערוכה שהציגה את ספר האמן, את לוחות ההדפסה ואת הרישומים המקדימים שיצר פינס לעבודות. עותק של מהדורת "תרשיש" הוצג במוזיאון ישראל בתערוכה "דפוסים משתנים: מלאכת העיצוב של משה שפיצר, פרנציסקה ברוך והנרי פרידלנדר" (2015). מספר דפים מן הספר הוצגו בתערוכה "בגוף העץ: זוכי פרס פינס לגרפיקה ישראלית" (2017) בסדנת ההדפס ירושלים, במסגרת סדרת תערוכות מחווה לפינס.