google/wiki40b huggingface dataset:
מדע המדינה

מאפייני התחום

מדע המדינה הוא אחד מתחומי המשנה של מדעי החברה. המחקר האקדמי של התחום מאופיין בריבוי אסכולות, וכנגזרת מכך, בריבוי שיטות מחקר. הסיבה לכך היא חוסר הסכמה בסיסי על מהותו של ה"פוליטי". חילוקי דעות באשר להגדרת התחום הנחקר מוליכים לחילוקי דעות בהגדרת תחום המחקר. כך בשפה האנגלית יש המעדיפים להשתמש בשמות "לימודי הפוליטיקה" (Political Studies) או "חקר הפוליטיקה" (Political Research), משום ש"מדע המדינה" טומן בחובו הכרעה עקרונית סביב גישה מסוימת.
למדע המדינה נגיעה לתחומים רבים, כיוון שהוא עוסק בקביעת מדיניות חברתית, משפטית, כלכלית ובשורה רחבה של נושאים אחרים המשפיעים על אזרחי המדינה, ביטחונם ורווחתם.
מדע המדינה אומד את הצלחת הממשל והמדיניות אותו הוא מכתיב בשורה של תחומים ספציפיים, על ידי בחינה של גורמים רבים כדוגמת: משפט, רווחה חומרית ושלום. בעוד שהיסטוריונים בוחנים את העבר ומנסים להסבירו, אנשי מדע המדינה מנסים להבהיר את מצב הפוליטיקה העכשווית ולחזות את השלכותיה על העתיד.
מדע המדינה הוא מדע מורכב, מאחר שהוא מכיל בתוכו חקר קבוצות רבות המשתתפות בתהליך הפוליטי, בין אם הציבור, מדינאים ופוליטיקאים, קבוצות אינטרס, אנשי תקשורת המשפיעים על דעת הקהל ורבים אחרים. 
חקר מדע המדינה מתבצע על ידי ניתוח שורה ארוכה של נתונים ומקורות, כדוגמת נתוני הצבעה וניתוח דפוסי הצבעה במדינות שונות. חקר דעת הקהל על פי פרמטרים שונים, כדוגמת רפורמות בביטוח לאומי או מדיניות חוץ. וגם, תפקידי המוסדות הנבחרים כמו הקונגרס של ארצות הברית או הכנסת בישראל, בית המשפט העליון ומוסדות רבים אחרים המשפיעים על רווחתו של האזרח ו/או התושב.
בפוליטיקה קיימים אינטרסים רבים שלעתים מנוגדים זה לזה, ותהליך קבלת ההחלטות מושפע מתהליכים אלו. לכן, יש הרואים את מדע המדינה כדוגמה מעשית של תורת המשחקים.

תולדות חקר המדינה

חקר המחשבה הפוליטית ראשיתו בעת העתיקה. הן אפלטון והן אריסטו פיתחו עוד בימי יוון העתיקה תאוריות להסבר החיים הפוליטיים, אך התפתחות הדיספלינה המדעית של התחום התרחשה רק בעידן המודרני.
יחסי גאנה–שווייץ

היסטוריה

רפובליקת גאנה והקונפדרציה ההלווטית מקיימות יחסים דיפלומטיים. על פי משרד החוץ השווייצרי "היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת גאנה לקונפדרציה ההלווטית הם יחסים דיפלומטיים ידידותיים וארוכי טווח".
שווייץ הכירה בעצמאותה של הרפובליקה של גאנה ב-6 במרץ 1957, אותו היום בו הוכרזה העצמאות. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים לאחר שלוש שנים של מגעים דיפלומטיים בלתי רשמיים, ב-1960.
ההשפעה השווייצרית בגאנה היא עתיקה יותר, החל משנת 1828 מיסיונרים שווייצרים מבזל התיישבו בגאנה שנקראה אז "חוף הזהב". המיסיונרים מבזל השפיעו רבות על הכנסייה של גאנה, על בתי הספר בה ועל בתי החולים בה. המיסיונרים היו גם אחראיים להבאת הקקאו לגאנה ובשנת 2018 היו 47 אחוזים מהקקאו המשמש לייצור שוקולד תוצרת גאנה.
בשנת 2017, נשיא גאנה ננה אקופו-אדו נפגש עם נשיאת שווייץ שביקרה באקרה במסגרת ביקור רשמי, דוריס לויטהרד. מוקדם יותר באותה השנה, נשיא גאנה והיועץ הפדרלי של שווייץ נפגשו במהלך פורום בינלאומי. שווייץ וגאנה חתמו על מספר הסכמים בילטרליים: ב-1991 חתמו על הסכם הגנה וקידום השקעות הדדיות, ביולי 2008 חתמו על אמנה למניעת כפל מס ובאוגוסט 2010 חתמו על הסכם בנושא נתיבים אוויריים. בשנת 2015 חתמו שתי המדינות על מזכר הבנות.
השגרירות השווייצרית בגאנה אחראית על מספר גדול של פרויקטים במדינה בעיקר בתחומי התרבות.

שווייצרים בגאנה

על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2018 התגוררו בגאנה שלוש מאות חמישים וחמישה אזרחים שווייצרים.
אם הכדורגל

עלילה

הסרט מתחיל עם וונדי (מיסי פייל) כשהיא מתעוררת מאוחר. היא מעירה מהר את שלושת הילדים שלה. בקה (אמילי אוסמנט), בתה הבכורה שואלת אותה אם היא כיבסה את חולצת הכדורגל של קבוצת הכדורגל גלקסי. וונדי, אשר לא כיבסה אותה, ממהרת לכבס אותה. המאמן של בקה אומר שמליבו, הקבוצה היריבה שהם משחקים אתה, היא קבוצה בלתי מנוצחת. המשחק מתחיל ומליבו מנצחת 6-0. וונדי שוכחת לקחת את בקה מהמשחק, ובאותו לילה בקה מסתכלת על התמונות של אבא שלה שנפטר אשר היה שחקן כדורגל. הוא היה המאמן של הקבוצה של בקה. למחרת באימון הכדורגל המאמן אומר שהוא פגש את כוכב הכדורגל האיטלקי לורנצו וינצו כשהיה בחופשה באירופה. הוא מחוץ לכדורגל מאז שנפצע בברך שלו והוא הסכים לבוא לאמן את הקבוצה. כל הבנות מתרגשות והן מתכננות את מסיבת קבלת הפנים שלו. וונדי הולכת לפגוש אותו בשדה התעופה. בשדה התעופה לורנצו אומר שהוא לא המאמן של הקבוצה ושהוא סתם אמר את זה. לאחר מכן הוא מציע לוונדי שאם הוא יהיה המאמן היא תאמן איתו, וונדי לא מסכימה והיא נותנת לו אגרוף והוא בורח. מאוחר יותר בקה שואלת את וונדי איפה לורנצו והיא אומרת שהוא בדרך. לאחר מכן וונדי הולכת לספרים שלה ואומרת להם שהיא רוצה להיראות כמו לורנצו, והם מאפרים אותה כמוהו. היא באה למסיבה בתור לורנצו.
למחרת באימון הכדורגל טוני, מעצב השיער של וונדי, עוזר לה לאמן את הקבוצה כשהיא לורנצו. לאחר מכן הם מנצחים במשחק שלהם. לאחר המשחק בקה מזכירה לאמא שלה לבוא לארוחת הערב של אמהות ובנות בבית ספר. וונדי בתור לורנצו הולכת למסיבה ביחד עם החברה מהקבוצה ובמסיבה היא רואה את לורנצו האמיתי. לאחר מכן היא עוזבת עוזבת. מאוחר יותר בקה וטיפאני רבות בארוחת הערב בגלל שוונדי לא הגיעה. כאשר וונדי מגיעה ושואלת מה קרה בקה אומרת לה שהיא דפוקה.
במהלך האימון "לורנצו" ובקה מדברים על וונדי ועל זה שבקה צריכה לסלוח לה ושהיא עובדת מאוד קשה. בבית בקה מתנצלת בפני וונדי על שלפעמים היא פוגעת באמא שלה. למחרת במשחק וונדי בתור לורנצו רואה את לורנצו האמיתי והיא אומרת לכולם שהיא התחזתה ללורנצו. בסוף המשחק הקבוצה מנצחת בהפרש של נקודה אחת.
קוסטובר

קוסטובר (בלטינית: Costobarus;‏ ? - 27/28 לפנה"ס), היה מושל אדום ועזה בזמן מלכותו של הורדוס.
קוסטובר (עיוות לטיני של השם האדומי "קוסגבר" בעל התחילית התיאופורית קוס) היה יהודי ממוצא אדומי. מוצאו היה ממשפחת אצולה בעלת עושר השפעה גדולה באדום ואבותיו היו כוהני הדת האלילית האדומית שאולצו להתגייר עם כיבושה של אדום על ידי החשמונאים בזמן שלטונו של יוחנן הורקנוס הראשון.
קוסטובר היה מתומכיו של הורדוס; כשזה פלש לממלכת יהודה בשנת 37 לפנה"ס בעזרת הצבא הרומאי והצליח לכבוש את הממלכה מידיו של המלך החשמונאי האחרון מתתיהו אנטיגונוס השני, קוסטובר היה מפקד בצבאו של הורדוס והשתתף בכיבוש ירושלים, לאחר מכן הוא הופקד על ביעור תומכי החשמונאים, וכאשר הצבא הכובש טבח בתושבי העיר המקורבים לחשמונאים הגן קוסטובר על בני בבא, שלהם הייתה משפחתו מקורבת.
לאחר ביסוס שלטונו, מינה הורדוס את קוסטובר למושל אדום ועזה (37 לפנה"ס), וכדי לחזק את קשריו אליו הוא חיתן אותו עם אחותו שלומית בשנת 34 לפנה"ס. אולם למרות נישואיו לשלומית לא היה קוסטובר נאמן לגיסו הורדוס, וחיפש את תמיכתה של קלאופטרה השביעית מלכת מצרים – שהייתה מאהבתו של מרקוס אנטוניוס שליט המזרח מטעם רומא – בתוכניתו להפוך את אדום לממלכה ברשותו שתהיה כפופה למצרים. לפי יוסף בן מתתיהו, מניעיו היו, בנוסף לתאוות השלטון, רצון להפריד את האדומים מהיהודים ולחדש את ימיה של הדת האלילית העתיקה באדום שנכחדה עם כיבוש המחוז על ידי החשמונאים.
ניסיונה של קלאופטרה להוציא לפועל את תוכניתו של קוסטובר על ידי שכנועו של אנטוניוס לא צלח וקוסטובר עצמו חדל מחתירתו תחת שלטו הורדוס לאחר מותם של קלאופטרה ואנטוניוס במצרים בשנת 30 לפנה"ס. אולם שלומית רבה עם קוסטובר והתגרשה ממנו, חזרה לחצרו של אחיה הורדוס והתלוננה בפניו על כך שקוסטובר הוא חלק מקנוניה שמטרתה להסית את העם ולהמרידו כנגד שלטונו ושהוא נתן מקלט לאויביו. כתוצאה מכך, הוציא הורדוס להורג את קוסטובר בשנת 27/28 לפנה"ס.
ביתא

תקריות בזמן האינתיפאדה הראשונה

בינואר 1988 אסף כח של חטיבת גבעתי צעירים מהיישובים ביתא וחווארה. בהוראת המג"ד, שברו החיילים את ידיהם ורגליהם של הפלסטינים הכפותים. לאחר חשיפת הפרשה לציבור במאי 1989, ובעקבות עתירה לבג"ץ, הועמד המג"ד לדין צבאי ובשנת 1991 הורד לדרגת טוראי.
ב-6 באפריל 1988, חול המועד פסח תשמ"ח, יצאה קבוצה של כ- 20 נערות ונערים מאלון מורה בליווי של שני מבוגרים לטיול באזור, אחד מהם רומם אלדובי, צעיר שהורחק משכם בעקבות ירי ללא אזהרה ומקים ישיבת 'עוד יוסף חי' בקבר יוסף.
נסיבות האירוע שנויים במחלוקת אך עיקרם ברור. במהלך הטיול, אימאם הכפר קרא ברמקולים על מתנחלים המתקיפים את הכפר. בעקבות זאת הקיפו אותם מאות ערבים תושבי הכפרים באזור, 
ותקפו באבנים את קבוצת המטיילים, שישבה אותה עת בגיא הסמוך לארוחת הבוקר. אלדובי ירה בתת-מקלע עוזי שבידו לעבר התוקפים. לאחר ויכוח קצר עם המדריך השני החליפו השניים נשקים. עם התגברות ההתקפות ירה אלדובי לעבר קבוצה מהתוקפים והרג אחד מהם. הוא הצליח לחמוק מניסיון חטיפת נשקו ופצע את התוקף.  
לאחר זמן מה קבוצת המטיילים אולצה להיכנס לתוך הכפר ביתא בהסכמה, לפיה ההתקפה על המטיילים תופסק, וכך גם היריות. המטיילים הובלו לכפר כשהם מוקפים המון זועם, והמדריכים מכוונים את נשקם כלפי מעלה. בהגיעם לפאתי הכפר, אשה, אחותו של ההרוג הראשון שהיא גם אשת הפצוע שניסה לחטוף את נשקו של אלדובי הטיחה לבינה בראשו של אלדובי. בעקבות זאת נורה צרור מרובהו של אלדובי (יש הטוענים שירה באוויר אך רובהו נתפס והוטה) וכתוצאה מהירי נהרגה נערה יהודיה בת 14 בשם תרצה פורת, והחלה התקפה נמרצת על המטיילים. דקות אחדות לאחר מכן בעת חטיפת הנשק מידיו של אלדובי הלה ירה, צרור נוסף שבו נהרג אחד התוקפים ונפצעו אחדים מהם. במהלך האירוע נפצעו רוב המטיילים היהודים וכן חלק מתושבי הכפר, אחד מהם מת מפצעיו מאוחר יותר. מדריך ומארגן הטיול מנחם אילן איבד את הכרתו. רומם אלדובי נותר צמח.
סיפורי הנערות והנערים שודרו באותו ערב במהלך מבט לחדשות של הטלוויזיה הישראלית, אז בעלת ערוץ השידורים היחיד. 
בתגובה לאירוע פוצצו חבלני צה"ל 16 מבנים בכפר, 14 מהם עקב פעולות בעלי בתים אלו בעת האירוע, ובאישור הפרקליטות הצבאית. בין הבתים שנפגעו היו גם שני בתים שלא אושרו להריסה, וכן בתים של תושבים שהגנו על הנערות והנערים מפני הקהל הפורע.    
בעקבות האירועים נערך דיון בכנסת, אשר פירט את דו"ח צה"ל ולפיו התברר שהיו שלושה הרוגים תושבי הכפר בני 17, 18 ו-22.
האגודה לזכויות האזרח התלוננה על פעולות צה"ל באירוע. מאוחר יותר תושבי הכפר פוצו בידי צה"ל על הנזקים לבתיהם. 
ב-13 במרץ 1991 נעלם תושב ביתא, ג'מיל דויכאת, בן 50. גופתו נמצאה כעבור חודש. פנחס אסייג, תושב אלון מורה, הודה ברצח ושחזר אותו. הוא נשלח לאשפוז פסיכיאטרי.
רבי אלעאי (אמורא)

רבי אילעאי (או אלעא, או אילא או לייא) היה אמורא בדור השלישי לאמוראי ארץ ישראל, מצעירי תלמידיו של רבי יוחנן.

ביוגרפיה

רבי אילעא נולד בבבל. בתלמוד אינו מוזכר יחד עם רב ושמואל, ככל הנראה מפני גילו הצעיר. לאחר תקופה, עלה לארץ ישראל, שם זכה לקבל תורה מפי זקני הדור, כמו רבי חנינא, רבי ינאי, רבי אושעיא.
רבותיו העיקריים היו רבי יוחנן, ושני גדולי תלמידיו - ריש לקיש ורבי אלעזר, והוא מזכיר הרבה אמרות בשמם.
על תלמידיו נמנים מגדולי הדור שאחריו, ביניהם רבי אבין שמזכיר רבות מאמרותיו.
אחיו היה רב ברונא והוא חיבבו מאוד. הוא ביקש מעולא שכאשר אחיו רב ברונא מגיע לבבל ידרוש בשלומו במעמד כל החבורה, "דאדם גדול ושמח במצוות" הוא, שכן יום אחד סמך גאולה לתפילה (סמך את ברכת "גאל ישראל" שאחרי קריאת שמע לתפילת העמידה) ולא פסק שחוק מפיו כל היום.
ספר הדורות כותב בשם רש"י שהיו שני אמוראים בשם זה. הרב אהרון היימן מתקן את דבריו, ומעיר שברש"י כתוב שאחד היה תנא ואחד אמורא, אך לא היו שני אמוראים בשם זה.

יחסיו עם רבי חנינא

רבי אילעא למד יחד עם רב חנינא, והוא היה אומר לו לפעמים על סברות שאמר רב חנינא "רחמנא ליצלן מהאי דעתא" - ישמור אותי ה' מדעתך, כשהוא מסתייג מדבריו אך לא מוכן להסביר את הטעות הלוגית בה טועה רבי חנינא לשיטתו, מכיוון שהוא סבר שמדובר בסברא שלא ניתן להסבירה למי שלא מבין אותה. שלושה מהדיונים ביניהם שהיו בסגנון זה מתועדים בתלמוד.
האחד הוא אודות דין שינוי. רבי אילעא קבע כי הגונב טלה ונעשה איל נחשב הדבר כשינוי וקנאו, לעניין שאינו משלם תשלומי ארבעה וחמשה אם טבח או מכר את בעל החיים. על כך הקשה רבי חנינא מברייתא האומרת שמשלמים במקרה כזה תשלומי ארבעה וחמשה כשעת הגניבה. שאל אותו רבי אילעא: לא ניתן לפסוק מברייתא זו שכן היא סותרת את עצמה; אם השינוי מטלה לאיל נחשב לשינוי לעניין זה שמשלם כעין שגנב ולא כמו עכשיו, למה שישלם בכלל תשלומי ארבעה וחמשה? על כך השיב רבי חנינא שהוא מבין את החילוק: השינוי נחשב לשינוי לעניין זה שלא ניתן להחשיב את המכירה או השחיטה שהתבצעו לאחר השינוי כהמשך של מעשה הגניבה שרק באופן כזה חייבה התורה תשלומי ארבעה וחמשה, אך לא לעניין שיחשב כשל הגנב, מכיוון שהוא שינוי הבא מאליו ולא נעשה על ידי הגנב על כך השיב לו רבי אילעא: רחמנא ליצלן מהאי דעתא. מכיוון שסבר שחילוקו של רב חנינא שגוי ולא ייתכן לחלק בין שינוי הבא מאליו לשינוי שבא על ידי מעשה הגנב.
השני הוא אודות דין קנס באדם שבא על נערה המאורסה. רבי אילעא הסביר שכאשר אנו מתייחסים לנערה עצמה, העונש יהיה בהתאם לשעת העונש מכיוון שהתורה אמרה "הנערה" בה"א הידיעה שלוש פעמים שאחת מהם בא ללמד שגם אם הייתה נערה בשעת העמדה בדין גם עונשה כנערה. לעומת זאת אדם שבא על אשה והוציא שם רע על נערה לאחר שבגרה, אין אמור דין זה. רבי חנינא לא הבין את ההבדל ורבי אילעא אמר לו "רחמנא ליצלן...". הגמרא מסבירה לאחר מכן שקיים הבדל בין נערה שבגרה שהמעשה המחייב היה בשעה שהייתה נערה לבין אדם שמוציא שם רע על אשה שחטאה בהיותה נערה, שמעשה החטא היה בשעה שבגרה.
זכוכעש הצפצפה

מאפיינים

אורך גוף הבוגר הוא כ-12 מ"מ ומוטת כנפיו נעה בין 25 ל-35 מ"מ. צבעו שחור עם פסי רוחב צהובים בבטנו. הכנפיים הקדמיות חומות. זכוכעש הצפצפה עף בשעות החמות של היום.
כמו שאר בני משפחתו, זכוכעש הצפצפה מתייחד בכך שכנפיו האחוריות שקופות וחסרות קשקשים. שקיפות-כנף זו גורמת לכנפיו להיראות ככנפיים צרות המדמות אותו לצרעה. "תחפושת" זאת מגנה עליו מפני טורפים כאשר הוא מבקר פרחים בשביל צוף.
נקבת זכוכעש הצפצפה מטילה במשך שבוע (בחודשים מאי-יולי) כמאה ביצים על הקליפה, בחספוסים, בסדקים ובפצעים של ענפי הצפצפה והערבה. הביצה שחורה, פחוסה ומוארכת. כעבור 10-12 ימים הזחלים בוקעים. גוף הזחל בתחילה לבן, ונעשה חום בהיר עם הזמן. ראשו חום. הזחל עטור בשער דליל. אורך הזחל מגיע עד 25 מ"מ לפני ההתגלמות. נבירת הזחל מתחת לקליפה גורמת להתפתחות סוג של עפץ דמוי בליטה. הזחל דוחק חלק מהפרשותיו החוצה, דרך חור הכניסה, וכך יודעים על נגיעות הצמח. הזחל מפסיק את פעילותו בחורף ומחדשה באביב. באביב, לפני ההתגלמות, הזחל חופר עוד מחילת יציאה, ואז מתגלם בתוך מחילה זו. שלושה שבועות לאחר ההתגלמות, הגולם מתקדם אל הפתח באמצעות זיזיו. כשמחציתו בולטת החוצה, הבוגר מגיח, ועור הגולם נשאר תקוע בפתח המחילה.
הגולם חום מבריק ובעל זיזים.
תפוצה: צפון הארץ ומרכזה, הבוגרים מתעופפים בחודשים מאי-יולי.
פרעה סנדרס

ביוגרפיה

נולד בשם פרל סנדרס (Ferrell Sanders) בליטל רוק, ארקנסו ואת הקריירה שלו כנגן סקסופון טנור החל באוקלנד (קליפורניה) בלהקות רית'ם אנד בלוז. ב-1961 עבר לניו יורק וניגן עם הפסנתרן סאן רא שנתן לו את הכינוי "פרעה". משנת 1965 היה שותף קבוע של קולטריין ברוב נסיונותיו החדשניים והשפיע על קולטריין לדחוף את גבולות הז'אנר ואת גבולות ההבעה של הסקסופון קדימה. באותה תקופה ניגן גם בחבורת הג'אז החופשי שהובילה את הג'אז למחוזות חופשיים, יצריים, לא-מרוסנים, דחוסי-צליל ודיסוננסיים עם אלברט איילר, סאן רא, ססיל טיילור ואחרים. דואו הטנורים שלו עם קולטריין Meditations הוא אחת מפסגות סגנון זה. 
סנדרס הושפע מקולטריין מוזיקלית, למרות שהמשיך לקדם את סגנונו האישי אולם הוא הושפע מקולטריין גם מבחינה רוחנית, בראיית המוזיקה ככלי מיסטי ובנגינה כטקס דתי. מבחינה סגנונית שם סנדרס דגש על אלתור חופשי בקבוצה, בניגוד לדרך הסולו האינדיבידואלי של קולטריין. ב-1968 הצטרף לתזמורת מלחיני הג'אז (JCOA: Jazz Composer's Orchestra Association) בהנהגת מייקל מנטלר וקרלה בליי באלבום Communications יחד עם ססיל טיילור, דון צ'רי, לארי קוריאל ואחרים. ג'ון זורן ציין את סולו הטנור של סנדרס בתקליט זה כסולו הטנור הטוב ביותר ששמע.
בשנות השבעים שיתף פעולה עם אלמנתו של קולטריין, הפסנתרנית אליס קולטריין, בתקליט Journey In Satchidananda והקליט מספר תקליטים בחברת התקליטים !Impulse שהייתה מזוהה עם קולטריין.
בנוסף לנגינה ויצירה היה סנדרס בשנים אלה פעיל פוליטי בתנועה לזכויות האזרח במאבק לזכויות האפרו-אמריקאים, תוך שילוב האידאולוגיה ברעיונות של ג'אז חופשי ושימוש במקצבים אפריקאים (למשל בתקליט Black Unity מ-1971). 
בשנות השמונים ו-התשעים היה עסוק בחיפוש מתמיד וניסה נגינת רית'ם אנד בלוז, הארד בופ וג'אז מודאלי. ב-1994 נסע למרוקו ושיתף פעולה עם מוזיקאים מקומיים בתקליט The Trance Of Seven Colors.
ב-2003 ניגן ב"להקת הקונכיות הקדושות" של סטיב טוריי.
הר קרולין מיקלסן

גילוי ההר

ההר התגלבה ב-20 בפברואר 1935 על ידי רב החובל קלאריוס מיקלסן שהגיע באונייה תורסהייבן (Thorshavn).

מקור השם

מיקלסן קרא להר על שם אשתו - קרולין מיקלסן, אשר נסעה עימו, והייתה האישה הראשונה אשר דרכה על אדמת יבשת אנטארקטיקה.
שמואל מפלייזא

תולדותיו

ר' שמואל היה תלמידם של רבי יהודה שירליאון, רבי ברוך בעל התרומה ורבי שלמה מדרויש, ומתלמידיו היו רבי פרץ בן אליהו ומהר"ם מרוטנבורג.
בשנת 1240 נאלץ להשתתף יחד עם רבי יחיאל מפריז וחכמים נוספים בוויכוח פומבי מול ניקולס דונין, ויכוח המכונה משפט פריז. בעקבות הוויכוח נשרף התלמוד בשנת 1242 ברחבי צרפת, ור' שמואל נאלץ לכתוב את חיבוריו ללא ספרים. הוא מתאונן על כך באחת מתשובותיו בדברים הבאים: "אזל רוחי ותש כחי ואור עיני אין אתי, מחמת המציק אשר גברה ידו עלינו ומחמד עינינו לקח ואין בידינו ספר להשכיל ולהבין".
ממשפחתו ידועים שני נכדיו שחיברו פירושים לתורה הראשון הוא רבי חיים מפלייזא שפירושו עודנו מצוי בכתב יד והוא מזכיר בו את פירושי סבו והשני רבי יצחק בן יהודה הלוי מחבר הפירוש "פענח רזא".
כפי הנראה נקבר בצרפת.

חיבוריו

חיבורו הידוע ביותר הוא פירושו לפיוט לשבת הגדול אלהי הרוחות לכל בשר של רבי יוסף טוב עלם שנדפס בחלקו בספר אור זרוע ולאחרונה בשלמותו על פי כתבי יד.
כמו כן חיבר תוספות לכמה מסכתות ומהן הגיעו לידינו תוספותיו למסכת עבודה זרה מעובדות על ידי תלמידו רבינו פרץ והם התוספות הנדפסות בדפי התלמוד.
מספר תשובות שלו מובאות על ידי מהר"ם מרוטנבורג והמרדכי וכן מקובל ליחס לו את הסימן "קדש ורחץ" המופיע בהגדה של פסח.
Genie in a Bottle

ההצלחה בעולם

"Genie In a Bottle" היה אחד הלהיטים הגדולים של שנות ה-90 של המאה ה-20, ומאז צאת הסינגל והגעתו למקום הראשון נחשבה אגילרה ליריבתה לקריירה של בריטני ספירס, שהצליחה להגיע לאותו הישג. לשיר קיימת גרסה שהוקלטה בספרדית ("Genio Atrapado") מתוך האלבום הבא שהוציאה אגילרה, Mi Reflejo. גרסה זו זכתה להצלחה גדולה אצל הקהל הלטיני.
הר קוק (הרי סנט אליאס)

הטיפוס על ההר

בשל ריחוקו, העפילו לפסגת ההר לראשונה בשנת 1953. הראשונים שטיפסו על ההר היו ט. קלי (T. Kelley), ר. מקגוון ( .R McGowan), ט. מילר (T. Miller) ו-פ. מוהלינג (F. Mohling).
דוכסות אולדנבורג

רוזנות אולדנבורג

בשנת 1101 הקים אלימאר הראשון, רוזן אולדנבורג שהיה צאצא של וידוקינד , דוכס סקסוניה, את רוזנות אולדנבורג, שהייתה וסאלית של דוכסות סקסוניה. בשנת 1189 קיבלה הרוזנות מעמד עצמאי באימפריה הרומית הקדושה, לאחר שפרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה הדיח את היינריך הארי והקטין את נחלותיו. האזורים מצפון-מערב לאולדנבורג היו בשליטת הפריזיים, שהיו עובדי אלילים, ובמהלך חלקה הראשון של המאה ה-13 כבשו רוזני אולדנבורג את השטחים הללו. בנוסף לחמו רוזני אולדנבורג בבישופות מינסטר ובעיר החופשית ברמן.
בשנת 1440 מת דיטריך, רוזן אולדנבורג, ובנו כריסטיאן השביעי, רוזן אולדנבורג עלה לשלטון במקומו. בשנת 1448 מת כריסטופר השלישי, מלך דנמרק, וכריסטיאן מונה במקומו למלך דנמרק, ומסר את השלטון ברוזנות לאחיו גרהרד השישי, רוזן אולדנבורג. בשנת 1483 אולץ גרהרד השישי להתפטר, ובנו אדולף, רוזן אולדנבורג עלה לשלטון במקומו.
בתחילת המאה ה-16 המיר אנטון הראשון, רוזן אולדנבורג את דתו לפרוטסטנטית, תוך שהוא מדכא את המנזרים, אולם אף על פי כן נשאר נאמן לקרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואף לחם עמו במהלך המלחמה השמלקלדית, ועל כך קיבל לאחר מכן את רוזנות דלמנהורסט. בשנת 1603 עלה לשלטון נכדו של אנטון - אנטון גינתר, רוזן אולדנבורג, שהיה שליט חזק ואיחד תחתיו את כל נחלות המשפחה. אנטון גינטר שמר על נייטרליות במהלך מלחמת שלושים השנים, והצליח לשמור על הרוזנות שלא תיפגע מתלאות המלחמה. כתוצאה מכך התחזקה הרוזנות והתעשרה, ואוכלוסייתה וכוחה התעצמו.
בשנת 1667 מת אנטון גינטר, רוזן אולדנבורג ללא יורשים, ובמקומו מונה פרדריק השלישי, מלך דנמרק לרוזן אולדנבורג, והרוזנות נשארה באוניה פרסונלית עם ממלכת דנמרק עד לשנת 1773.

הקמת הדוכסות

בשנת 1762 נרצח פיוטר השלישי, קיסר רוסיה, ובנו פאבל ירש את דוכסות הולשטיין-גוטורפ. בשנת 1773 נחתמה אמנת צארסקויה סלו, ולפיה אוחדו כל נחלות שלזוויג-הולשטיין תחת כריסטיאן השביעי, מלך דנמרק, ואילו פאבל מונה לרוזן אולדנבורג. בדצמבר אותה שנה מסר פאבל על פי בקשת אמו יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה את רוזנות אולדנבורג לפרידריך אוגוסט, בישוף ליבק, שהיה אף הוא נצר לבית הולשטיין-גוטורפ. פרידריך אוגוסט איחד תחתיו את כל נחלות בית אולדנבורג, ובשנת 1774 קיבל את התואר דוכס.
בשנת 1785 מת פרידריך אוגוסט הראשון, דוכס אולדנבורג, ובנו וילהלם, דוכס אולדנבורג עלה לשלטון במקומו. מכיוון שוילהלם היה נכה ורפה שכל, משל בן דודו פטר, בישוף ליבק כעוצר בשמו.

המלחמות הנפוליאוניות

במהלך המלחמות הנפוליאוניות הצטרף העוצר פטר, ששלט בדוכסות במקום דודו הנכה וילהלם, דוכס אולדנבורג, לצד הקואליציה האנטי-צרפתית השלישית. בשנת 1806 נכבשה דוכסות אולדנבורג על ידי הצרפתים וההולנדים, אך בשנת 1807 שוקמה הדוכסות, ובשנת 1808 הצטרפה הדוכסות לקונפדרציה של הריין. עם זאת, בשנת 1810 נכבשה הדוכסות על ידי נפוליאון, ופטר עוצר הדוכסות הצטרף לבעלות הברית. במהלך קונגרס וינה קיבלה הדוכסות שטחים נוספים, ובשנת 1829 קיבל פטר הראשון, דוכס אולדנבורג תואר של דוכס גדול.

לאחר מכן

הדוכסות הגדולה של אולדנבורג התקיימה עד לאחר המהפכה הגרמנית בשנת 1918. כאשר הדוכסות בוטלה, הפכה המדינה למדינה חופשית, שהתקיימה עד לאחר מלחמת העולם השנייה, ואז מוזגה במדינת סקסוניה התחתית.
אמירה אורון

אמירה אורון היא דיפלומטית ישראלית, שמונתה באוקטובר 2018 לתפקיד שגרירת ישראל במצרים.

ביוגרפיה

אורון היא מזרחנית בהשכלתה ודוברת ערבית. החלה לעבוד במשרד החוץ בשנת 1991 במספר תפקידים לרבות בסגל שגרירות ישראל במצרים, כסגנית דובר המשרד, כמנהלת המחלקה לתקשורת בעולם הערבי וכמנהלת מחלקת מצרים.
לאחר פרשת המשט לעזה הורידה טורקיה את דרג היחסים בינה לבין ישראל מרמת שגריר לרמת ממונה על השגרירות. בשלהי 2014 אושר מינויה של אורון לתפקיד זה והיא החלה למלאו בינואר 2015, עד למינויו של איתן נאה כשגריר בדצמבר 2016.
ב-29 באוקטובר 2018 הודיע משרד החוץ על מינוייה לתפקיד שגרירת ישראל במצרים, האשה הראשונה בתפקיד.
ב-22 בנובמבר 2016 פורסם על בדיקת תלונה לפיה אורון קראה להפלת נתניהו באמצעים משפטיים. בחינה של משרד החוץ העלתה שדברים אלו לא נאמרו על ידה, ולכן התלונה נסגרה בלא כלום ומבלי שתפתח אף בדיקה בעניין.
יוזף רוט (גנרל)

תחילת דרכו

רוט נולד ב-12 באוקטובר 1859 בעיר טריאסטה שהשתייכה אז לאימפריה האוסטרית. כיום נמצאת העיר בתחומי איטליה המודרנית. אביו היה קצין בצבא בדרגת אוברסט-לויטננט שהוצב בטריאסטה. הוא למד במכללה הצבאית בסנט פולטן, ולאחר מכן באקדמיה הצבאית הטרזיאנית בווינר נוישטט.
ב-4 באפריל 1879 הוא התגייס לצבא האוסטרו-הונגרי והוצב כלוטננט ברגימנט ה-21. ב-1 במאי 1884 הוא הועלה לדרגת אובר-לויטננט, ולמד בקריגשולה (Kriegsschule) - בית הספר להכשרת קציני מטה. ב-1 בנובמבר 1886 הוא הוצב במטה הכללי. לאחר מכן הועבר למטה הבריגדה ה-71, ולאחר מכן לבריגדה ה-13 ואז לקורפוס ה-12. ב-1 בנובמבר 1889 הועלה לדרגת האופטמן.
ב-1891 נישא למלאני לסנקי אשר ילדה לו שני בנים ושתי בנות.
ב-1 בנובמבר 1895 הוא הועלה לדרגת מיור ומנה לראש מטה הדיוויזיה ה-12 אשר הוצבה בקרקוב. ב-1896 הוא קיבל את אות מסדר הכתר הפרוסי דרגה שלישית. ב-1 במאי 1898 הוא הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט וב-1900 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-76 בגראץ. במאי 1901 הוא מונה למפקד לשכה מיוחדת שהייתה אחראית על אימונם והכשרתם של קציני המטה הכללי. ב-1 בנובמבר של אותה שנה הוא קודם לדרגת אוברסט וכן קיבל צלב מפקד במסדר הכוכב מטעם ממלכת רומניה. ב-27 במרץ 1905 הוא עוטר באות מסדר כתר הברזל מחלקה שלישית ובצלב האבירים של מסדר לאופולד ב-22 באפריל 1908. ב-1 במאי של אותה שנה הוא הועלה לדרגת גנרל מיור וקיבל פיקוד על הבריגדה ה-94. ב-1909 הוא הפך לחבר במסדר העיט האדום הפרוסי ובמסדר החרב השוודי. ב-1 באפריל 1910 הוא מונה למפקד האקדמיה הצבאית הטרזיאנית, וב-1 במאי 1912 הוא קודם לדרגת לוטננט פלדמרשל.
קונקרה

היסטוריה

קונקרה נוסדה לראשונה תחת השם "וישיס סירקל" בנובמבר 1989. לפני שינוי השם הלהקה הוציאה דמו אחד. לאחר ששינתה את שמה לקונקרה בשנת 1991, שיחררה הלהקה דמו נוסף. השם "קונקרה" הגיע מהצורה שבה המתופף ג'ון קלאוסן שמע את סולן להקת המטאל הגרמנית סודום הוגה את המילה "Counqurer" (כובש) באחד משיריו.
בעבר היו חברים בהרכב לאוס ודל (שירה וגיטרה), ג'ון קלאוסן (תופים), קים מת'יסיאן (גיטרה), תומאס קריסטנסן (גיטרה בס), פר מולר ג'נסן (תופים) וג'יימס מרפי (גיטרה).

Sexual Affective Disorder

Sexual Affective Disorder (באנגלית: הפרעה מינית פעילה) הוא אלבום הבכורה של קונקרה שיצא לאור ב-1993.
ממשלת ישראל הארבע עשרה

ציוני דרך ומדיניות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
בגירה קיפלינגי

שם

שמו של הסוג ניתן לו על שם בגירה, הפנתר השחור המופיע בספרו של רודיארד קיפלינג, ספר הג'ונגל. שם המין הוא על שם קיפלינג עצמו. שמו של העכביש ניתן לו ב-1896 על ידי בני הזוג ג'ורג ואליזבת פקהאם , זוג חוקרים שהתמחו בקופצניים. באותה שנה נתנו בני הזוג שמות לשלושה סוגי קופצניים נוספים שנקראו על שם דמויות של קיפלינג. הסוגים הם Akela, Messua ו-Nagaina.

תיאור

העכביש הוא צבעוני ומאופיין בדו צורתיות זוויגית. לזכר רגליים בצבע ענבר, ראשחזה כהה שהופך ירקרק בחלקו הקדמי העליון ובטן אדמדמה עם פסים ירוקים. רגלי הענבר של הנקבה מוצקות יותר מהרגליים האחרות שהן צהובות בהירות ועדינות יותר. לנקבה ראשחזה בצבע אדמדם חום שחלקו הקדמי העליון שחור. בטנה הגדולה יחסית של הנקבה היא בצבע חום בהיר עם סימנים חומים כהים וירקרקים.
בשנת 1896 תואר רק הזכר. הנקבה תוארה 100 שנה מאוחר יותר על ידי ויין מדיסון.

תזונה

סביבת המחיה של העכביש כוללת עצי מימוסה, בעיקר עצי שיטה מהמין Vachellia שם הם ניזונים מחלבונים ושומנים המופרשים על ידי בלוטות מיוחדות הנקראות גופים בלטיים . בלוטות אלה משמשות את העצים בדרך כלל במסגרת מערכת יחסים סימביוטית בינם ובין זן מסוים של נמלים. העכבישים נמנעים באופן פעיל מהנמלים מאחר שאלו מגינות על הבלוטות המהוות את מקור מזונן מפני פולשים. הגופים הבלטים מספקים כ-90% ממזונם של העכבישים, אך הם ניזונים גם על צוף ומפעם לפעם יגנבו פגית מנמלה פועלת שתחלוף בסביבתם וייזונו עליה. בעונות היבשות במקסיקו נרשמו מקרים שבהם טרפו העכבישים את בני מינם.
למרות שהעכביש אינו בוחל בבשר לעיתים, הרי שבבדיקה עלה כי רקמותיו של העכביש מציגות חתימה איזוטופית האופיינית לחיות צמחוניות, מה שרומז על כך שמרבית תזונתם מגיעה מצמחים. המנגנון באמצעותו הם מעכלים את החומרים מהגופים הבלטיים לא נחקר עדיין. רוב העכבישים מעכלים את מזונם בעזרת אנזימים שהופכים את המזון לנוזלי שאותם הם מפרישים בטרם הם מוצצים אותו.
במקסיקו התגלו מושבות של כמה מאות עכבישים כשמספר הנקבות היה כפול ממספר הזכרים. נראה שעל אף שהעכביש נוהג לצוד לבדו, הרי שהם חיים במבנה חברתי למחצה. הרבייה התרחשה לאורך כל עונות השנה והנקבות נצפו כשהן שומרות על ריכוזי צאצאים וביצים.