google/wiki40b huggingface dataset:
טאי קאנג

חייו

טאי קאנג אהב לצוד, ולא היה שליט מוצלח. על פי התפיסה העממית, אביו צִ'י הידרדר מוסרית בשנותיו האחרונות, נטה לשתייה, ציד ושעשועים, והזניח את השלטון, וטאי קאנג אשר עלה לשלטון עם מות אביו המשיך במגמה זו, התמקד בהנאות החיים ולא תיקן את העיוותים בשלטון. לפיכך בעת שהיה במסע ציד, ולא טרח לשוב במשך מאה ימים התגבר המרמור בקרב העם, וחוֹאוּיִי, מנהיג מקומי של אזור צְ'יוֹנְג אשר נודע בדורות מאוחרים יותר כקשת אגדי, ניצל את ההזדמנות, כבש את בירתו של טאי קאנג, ובלם את חזרתו של טאי קאנג. הסיפור קיבל הדים בספרות ההיסטורית הסינית תחת הכותרות "טאי קאנג מאבד את המדינה" ו"חוֹאוּיִי גודע את שיה".
על פי רשומות הבמבוק, קיבל טאי קאנג את השלטון בשנה גְווֵיְוֵיי, ובירתו הייתה גֶ'נְשִׂין (斟鄩). בשנתו הראשונה כאשר הלך לצוד מעבר לנהר לְווֹ, כבש חוֹאוּיִי את גֶ'נְשִׂין. טאי קאנג מת ארבע שנים מאוחר יותר, או לפי הספר "היסטוריה כהלכה" (路史), עשר שנים מאוחר יותר.
על פי רשומות ההיסטוריון, טאי קאנג שלט כ19 שנים, ואיבד את שלטונו. על פי המקראות הקיסריות של עידן טָאיְפִּינְג, הוא היה עריץ ששלט 29 שנים ואז איבד את השלטון ונעלם.
על פי "עידן הקיסרים" כפי שמצוטט במקראות הקיסריות של עידן טאיפינג, הלחץ הצבאי של חוֹאוּיִי על שושלת שיה הביא לכך שתעתיק את מקומה, ותהפוך לנסמכת על קרוביה האצילים מגֶ'נְגְווָאן ומגֶ'נְשִׂין, ובשל כך קיבל חוֹאוּיִי את תואר הדִי. לא ברור על פי האמור אם הכוונה לתואר השליט, לעמדה המשפחתית של המקורב לאל דִי או לשניהם גם יחד.
את שלטונו של טאי קאנג ירש אחיו ג'ונְג קָאנְג, ואחיינו שְׂיָאנְג משיה. משמעות שמו של טאי קאנג היא "קאנג הגדול", ומשמעות שם אחיו "קאנג האמצעי".
על פי חלק מהמקורות, טאי קאנג טבע בנהר.

בספרות

בקלאסיקה של המסמכים מופיעים בין המסמכים של שיה בפרק 8, גם שירי חמשת הבנים (五子之歌). על פי ההקדמה, מסמך זה מכיל את היצירות שהולחנו על ידי חמשת אחיו של טאי קאנג אשר חיכו לבואו בעת בה איבד את השלטון.
אינטרס ציבורי

אינטרס ציבורי כולל מגוון נושאים המבטאים צורות שונות של טובת הכלל, כגון: ביטחון המדינה, חינוך איכותי, בטיחות בדרכים, בריאות הציבור, איכות הסביבה, זכות הציבור לדעת, תחבורה יעילה ועוד. המושג מבוסס על הרעיון שאנשים חיים בקהילה בעלת עניינים משותפים, כלומר עניינים שלהם השפעה על כל חברי הקהילה, או על חלק מהם. הגדרת אינטרס ציבורי מסוים עשויה להיות שנויה במחלוקת בקרב חבריו של ציבור זה.

האינטרס הציבורי אל מול טובת הפרט

לעיתים טובת הפרט מקיימת מתח עם האינטרס הציבורי, מתח זה משתקף, בין השאר, בדבריו הבאים של ג'ון סטיוארט מיל: "חייב כל אדם להשתתף במידה הראויה שיש לקובעה על פי עקרונות היושר, בעבודות הנעשות ובקרבנות המובאים לשם הגנה על החברה או חבריה מפני נזקים וסכנות".
התנגשות בין טובת הפרט לאינטרס הציבורי מתקיימת בגביית המסים. הפרט יעדיף שכל כספו ישאר בכיסו, בלי שיצטרך להפריש ממנו לגובי המסים, ואילו האינטרס הציבורי מחייב גביית מסים כדי לממן את השירותים שנכללים באינטרס הציבורי.

האינטרס הציבורי אל מול רצון הרוב

המדינה הדמוקרטית מושתתת על איזון בין שלטון העם לבין רצון הרוב. באמצעות מנגנוני פיקוח, ביקורת ואכיפה, ניתן לעודד מימוש של אינטרס ציבורי רחב יותר מזה הנוגע לקבוצת הרוב. דוגמה למנגנונים כאלה הם שמירה על זכויות האדם או על זכויות חברתיות: זכויות כאלה הן עניינים משותפים לכלל תושבי המדינה. מנגנון נוסף המסייע למימוש אינטרס ציבורי נרחב הוא עקרון שלטון החוק: החובה לקיים את החוקים חלה על כולם, הן על מוסדות השלטון והן על האזרחים. יישום ערכים של יושרה ואתיקה נחשב תנאי להבטחת האינטרס הציבורי ולמניעת הטיה לטובת רצון הרוב.

בישראל

דוגמאות לסוגיות שעירבו את האינטרס הציבורי בישראל: הרפורמה במערכת התכנון והבניה, מתווה הגז.
לעיתים, מערכת המשפט הישראלית מוגבלת ביכולתה להגן על האינטרסים הציבוריים, משום שבדרך כלל, אינטרסים אלה אינם מעוגנים בחוקי יסוד. כתוצאה ממצב זה, בית המשפט העליון מוגבל ביכולתו לפסול חוקים שעלולים לפגוע באינטרס הציבורי. מכאן עשויים לנבוע מצבים שבהם אינטרס ציבורי משותף נפגע בקלות יחסית על ידי השלטון.
אנטון שוטבין

קריירה

עלה לישראל עם משפחתו בשנת 1993.  לאחר ששיחק בקבוצת הנוער של מכבי תל אביב, החל שוטבין את הקריירה המקצוענית שלו בבית"ר בנימינה בעונת 2007/2008. בעונה שלאחר מכן, בשנת 2008, עבר לשחק במכבי גבעת שמואל. שוטבין מיעט לשחק בגבעת שמואל ובינואר 2009 עזב את הקבוצה והצטרף לקבוצה הבוגרת של מכבי תל אביב. בסוף העונה עזב שוטבין את מכבי תל אביב והצטרף בהשאלה לקבוצת הפועל גליל גלבוע. במהלך עונת 2009/2010 עבר לשחק בקבוצת אליצור יבנה. 
בעונת 2010/11 שיחק בקבוצת פרייבורג מהליגה השנייה בגרמניה.
ב-30 ביוני 2011 חתם שוטבין בקבוצת מכבי אשדוד מליגת העל וב-9 ביולי 2012 חתם
במכבי חיפה איתה זכה באליפות המדינה. לאחר עונה זאת חתם בהפועל נהריה, בעונת 2014–2015 שיחק שוב במכבי חיפה, ובעונת 2015–2016 שיחק בהפועל באר שבע מן הליגה הלאומית. באוגוסט 2016 חתם בקבוצת איסקרה סביט מן הליגה הסלובקית הראשונה.
שוטבין היה חבר בסגלי נבחרות הקדטים, הנוער והעתודה של ישראל, ובאליפות אירופה לנבחרות עתודה שנערכה בלטביה ב-2008, בה סיימה נבחרת ישראל במקום העשירי, היה הקלע המוביל בה, עם 17.9 נקודות בממוצע למשחק.
קלאו עקוד

מאפיינים

הקלאו העקוד גדול יחסית, ואורכו כ-65 סנטימטר. גופו וצווארו שחורים. על הצוואר יש כתם לבן. המקור צהוב, והקסדה בצבעים צהוב ושחור. הבטן לבנה.
הקלאו ניזון בעיקר מפירות, דגים ויונקים, ובמיוחד מתאנים. בחודשים מאי-פברואר התאנים מהוות כ-60% מהתזונה שלהם ובעונת הקינון הם מהוות אף 75% בתזונה של הקלאו. הקלאויים העקודים אוכלים אף פירות הנחשבים רעילים לאדם.
הנקבה מטילה 2-3 ביצים בקן. הנקבה חוסמת את עצמה בעזרת הלשלשת שלה ושאריות אוכל. יש רק פתח קטן המאפשר העברת אוכל ומנוסה לגוזלים במקרה של התקפה. כשהגוזלים גדולים מכדי לעבור בפתח הנקבה פורצת את המחסום ובונה אותו מחדש על פי הדרישות.
גולגולתו של הקלאו העקוד היא סמל של עושר אצל השבטים במרכז הודו, ולכן שימשו מקור לציד.
המרכז העולמי למורשת יהודי צפון אפריקה

היסטוריה

המרכז שוכן בשכונת מחנה ישראל, השכונה היהודית השנייה שקמה מחוץ לחומות העיר העתיקה בירושלים, לאחר משכנות שאננים. מחנה ישראל נבנתה בידי ועד העדה המערבית בירושלים בהנהגתו של הרב דוד בן שמעון ויושבה בידי יהודים יוצאי צפון אפריקה ("מערבים" או "מוגרבים"). הבניין שהוקם בשלבים החל בשנת 1865 והיה ראשון בתי השכונה או אחד הראשונים שהוקמו בה, נודע גם בשם "חצר רבי מאיר עובדיה". במקום שכנו כולל אברכים, בית מחסה, בית מדרש ובית כנסת. המבנה המקורי התנשא לגובה של שלוש קומות והוא נבנה סביב חצר פנימית שבמרכזה שכן בור מים. 
הקמת המרכז הייתה יוזמתו של דוד עמאר, איש עסקים ממרוקו וראש "ארגון קהילות יוצאי צפון אפריקה" בירושלים, מיסודו של ועד העדה המערבית. השלב הראשון בשיפוץ המבנה הסתיים בשנת 1988, ובין השנים 2008-2011 נערך שלב השיפוץ השני במימונו של דניאל עמאר, בנו של דוד. במסגרת שלב זה, נוספה למבנה קומה רביעית, הוכשר הגן האנדלוסי בחזיתו, והוא עוצב בסגנון אל-אנדלוס בידי אמנים שהוזמנו במיוחד לשם כך מקזבלנקה, מרקש ופאס. המרכז נחנך באופן רשמי ביום 5 ביוני 2011.

המרכז

בניין המרכז שבו ארבע קומות, שופץ ועוצב מחדש והודבקה לו חזית שבה נקבע שער כניסה בסגנון אנדלוסי. בחזיתו הוקם גן אנדלוסי שבו פסיפסי זליג' אופייניים, ולאורכו שלוש מזרקות מרוקאיות מקוריות המחוברות זו לזו בתעלת מים. בדרומו של הגן נקבעו ארקדות שעוטרו בעבודות פסיפס. 
בליבו של המבנה, מקום בו השתרעה החצר הפנימית, הוכשר פטיו מקורה המקשר בין ארבע קומותיו, ואשר עוצב בעבודת יד של סטוקו ועץ בסגנון אנדלוסי. ברחבי המבנה שולבו דלתות עץ אופיינות, פסיפסי זליג' ומוצגים שונים, דוגמת חפצי קודש וחול, תלבושות אופייניות וכתובות אבן. בקומתו הראשונה של המרכז הוקם בית כנסת קטן, שהוא העתקו המדויק של בית הכנסת מהעיר תלמסאן באלג'יריה, ובו תיבה וארון קודש מגולפים בעץ בעבודת יד. באולם הכינוסים בקומתו הרביעית של המבנה נקבעה פינת ישיבה אופיינית. 
המרכז מארגן פעילויות שונות דוגמת כנסים, חוגים וסמינריונים, מפעיל מכון לחזנות ופייטנות, ומציג תערוכות קבועות ומתחלפות. עוד שוכנים במקום ספרייה ובה כתבים מקוריים, מחקרים וספרי עיון, מאגר אור-קולי וארכיון.
פנספרמיה

פַּנְסְפֶּרְמִיה היא תאוריה הגורסת כי מוצא החיים אינו מכדור הארץ, אלא מן החלל. התאוריה עוסקת בהוכחות מדעיות לכך שמעבר חיים מכוכב לכת אחד למשנהו, או ממערכת כוכבים אחת למשנתה, הוא אפשרי וסביר.

רקע

הכתב העתיק ביותר שעוסק בפנספרמיה הידוע כיום נכתב בידי הפילוסוף היווני אנכסגורס, שטען כבר במאה החמישית לפנה"ס שהיקום כולו מלא בחיים, כלומר שלא רק בכדור הארץ ניתן למצוא חיים. לא היו הסברים מדעיים בנמצא והתאוריה כולה התבססה על טיעונים פילוסופיים בלבד.

מקור השם

מקור השם "פנספרמיה" הוא מיוונית. פן (pan) פירושו "כלל" או "תערובת" וספרם (Sperm) שפירושו זרע. כלומר - "תערובת הזרעים (של החיים)".

גיבוש התאוריה

התאוריה גובשה ב-1903 על ידי הכימאי השוודי ארהניוס, שטען כי תופעת לחץ הקרינה היא שמאפשרת ליצורים חד-תאיים מיקרוסקופיים לעבור מכוכב לכת אחד למשנהו (או בין מערכת כוכבים אחת למשנתה). טענתו של ארהניוס התבררה מאוחר יותר כבלתי אפשרית.
מדענים מכל רחבי העולם העלו תאוריות נוספות לפני ואחרי פרסום התאוריה של ארהניוס, בהם הפיזיקאי הגרמני הרמן פון הלמהולץ ב-1879. התאוריה המפורסמת ביותר מאז התאוריה של ארהניוס היא זו של זוג החוקרים הבריטים פרד הויל וצ'נדרה ויקרמסינג, שטענו שחיידקים ויצורים אחרים יכולים לחדור את האטמוספירה של כוכב לכת (באופן כללי, או של כדור הארץ בפרט) באמצעות כוכבי שביט, מטאורים וגופים קוסמיים אחרים המעופפים בחלל. הם הצליחו למצוא קשר בין נחיתות של מטאוריטים על כדור הארץ לבין מגיפות ידועות שהתפרצו לאורך ההיסטוריה.
ב-1969 נתגלו בקרבת הכפר מורצ'יסון שבאוסטרליה, חלקי מטאוריט (שמאוחר יותר נקרא מטאוריט מורצ'יסון על שם הכפר) שהכיל חומצות אמינו וחומרים אורגניים אחרים. חומרים אלה הם אבני הבניין הבסיסיים של הנוקלאוטידים המרכיבים את מולקולות ה-DNA וה-RNA.
תגלית זו נתנה חיזוק משמעותי לתאוריית הפנספרמיה, על אף שיש המטילים בספק במהימנות הנתונים, וטוענים שמקור המולקולות האורגניות יכול להיות בזיהום שהתרחש בזמן שהותו של המטאוריט בכדור הארץ.
הפרופסור האמריקני פרנסיס קריק, ממגלי מבנה ה-DNA, העלה בשנת 1973 רעיון מהפכני הרבה יותר (אך בכל זאת לא בלתי אפשרי), שלפיו תרבות חוצנית מתקדמת מאוד זרעה את החיים במתכוון על כוכבי לכת כדוגמת כדור הארץ. המניע שלהם לעשות זאת, לטענתו, עשוי להיות הפצת תרבותם ברחבי היקום (שכן החיים על כדור הארץ דומים להם) או מחקר. רעיון זה מזכיר גם את תאוריית הבריאתנות, רק שכאן אלוהים הוא בעצם חייזר.

שהייה ממושכת של חיים בחלל

סוג השהייה הסביר ביותר להישרדות ממושכת של יצורים חיים בתנאים השוררים בחלל הוא בצורת נבגים. יצורים מיקרוסקופיים מסוגלים לשרוד בצורה כזו לאורך זמן בתנאים קשים, ולהתפתח מאוחר יותר לצורת החיים המקורית לכשהתנאים משתפרים, או כאשר המטאוריט ששכנו עליו עד כה נוחת על קרקע מוצקה.
עליית שלמה למלוכה

עליית שלמה למלוכה הגיעה לשיאה עם סיום משפט שלמה. לצעד זה, קדמו מהלכים שנמשכו שנים אחדות, במהלך שלטונם של דוד ושלמה.

סמוך ללידתו

דוד נשבע לבת שבע, כדי לפייס אותה, שהבן הראשון שיוולד ממנה, וישאר בחיים, יהיה הבן שיירש אותו. ואכן, לאחר הלידה, נתן הנביא ניבא ששלמה הוא שיירש את המלוכה, אף על פי שאינו הבן הבכור של דוד.

דעיכת שלטון דוד

שלוש שנים לפני מות דוד, מרד אבשלום בשלטונו, וכיוון שהיה הבן הגדול ביותר של דוד שנותר בחיים, המליך את עצמו למלך. לאחר שהמרד שכך ואבשלום מת, מרד שבע בן בכרי בדוד. לאחר שגם מרד זה סוכל, קיבץ לו אדוניה בן חגית תומכים כדי להמליך את עצמו לאחר מות דוד, שהרי היה הבן הגדול ביותר של דוד שנותר בחיים. כששמע נתן הנביא על כך, החליט שצריך לעשות מעשה ולהפסיק את הוויכוחים על המלוכה. הוא ביקש מבת שבע, אם שלמה, שתסייע לו לשכנע את דוד בחשיבות העניין. ואכן, דוד השתכנע, וציווה למשוח את שלמה. לאחר שנמשח שלמה, שמע על כך אדוניה, והחליט לברוח ולהחזיק בקרנות המזבח (שיש להן כעין דין עיר מקלט). לאחר ששלמה נשבע לו שלא יהרוג אותו אם יהיה נאמן למלכותו, הורד אדוניה מהמזבח.

ביסוס שלטון שלמה

מיד בתחילת מלכותו, ציווה שלמה על שמעי בן גרא שישב בירושלים ולא יצא ממנה, כדי שיוכל להשגיח עליו, שהרי סייע בידי אבשלום במרדו. שמעי נשבע שלא יצא מירושלים, אך לאחר שלוש שנים הפר את השבועה ושלמה הרגו. כמה ימים אחרי מות דוד, שכנע אדוניה את בת שבע שתבקש בשבילו את אבישג השונמית לאשה. שלמה ראה בבקשה זו ניסיון למרד, שכן באותם ימים היה מנהג שמלך חדש לוקח לו את נשות המלך הישן, ונתינת אבישג לאדוניה הייתה עשויה לרמז כי הוא יורש דוד. לכן, הוא שלח את בניהו בן יהוידע שיהרוג את אדוניה. לאחר ניסיון המרד הזה, החליט שלמה לגרש את אביתר הכהן לענתות, שהרי סייע ביד אדוניה. לאחר ששמע יואב על כך, ברח והחזיק בקרנות המזבח, שהרי גם הוא תמך באדוניה. שלמה שלח את בניהו שיהרוג את יואב, ובניהו הרג את יואב על המזבח, לאחר שמיאן לרדת. לאחר שגמר לבסס את המלוכה בקרב עמו, ביסס שלמה את מלכותו בקרב עמים אחרים בכך שהתחתן עם בת פרעה. לאחר כל הדברים האלה, הלך שלמה למשכן גבעון כדי להודות לה' ולהקריב לו קרבנות. בלילה, התגלה אליו ה' בחלום והעניק לו חכמה גדולה. סמוך לשובו מגבעון לירושלים, באו אליו שתי נשים למשפט, ובמשפט נראתה לעיני כל חכמתו של שלמה, וכל המתנגדים שקמו לשלמה בשל גילו הצעיר נהפכו לתומכיו. לאחר משפט זה, למעשה, פסקה ההתנגדות למלוכת שלמה.
מיכאל הרן

חייו

הרן נולד בירושלים ובגיל 7 החל ללמוד צ'לו בקונסרבטוריון ובאקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים, אצל פאול בלסברג וכן למד מוזיקה קאמרית אצל עדן פרטוש וז'וזף קלווה וניצוח אצל אלדו צ'קאטו. בשנים הבאות השתלם בנגינה אצל אנדרה נאווארה, מוריס מרשל, ליאונרד רוז וברנרד גרינהאוס.

קריירה

מיכאל הרן היה הצ'לן הראשי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית משנת 1976 ועד פרישתו בשנת 2011. עם הפילהרמונית הופיע הן כסולן והן כמנצח. בארצות הברית לימד הרן באוניברסיטת טמפל בפילדלפיה וניגן בשלישיית טמפל. הוא לימד גם באקדמיה למוזיקה בירושלים ובאוניברסיטת תל אביב, וכן בכיתות אמן בישראל ומחוצה לה.
הרן הופיע כסולן עם תזמורות בישראל ובעולם, בהן תזמורת שווייץ המערבית, תזמורת הרדיו של מילאנו, תזמורת האקדמיה הלאומית למוזיקה סנטה צ'צ'יליה ברומא, תזמורת פיטסבורג, תזמורת פילהרמוניה והתזמורת הסימפונית חיפה.
כמו כן השתתף בפסטיבלי מוזיקה בישראל ובעולם וניצח על התזמורת הסימפונית ירושלים בהקלטת הסימפוניה השנייה של יאן פריידלין ועל אנסמבל פילוקאמרה ואנסמבל קפריזמה.
סטואי גריפין

אישיות

סטואי הוא תינוק בן שנה, הוא חכם ומתוחכם מאוד אף על פי שלפעמים מתנהג כתינוק, לדוגמה, באמצע קרב עם הכפיל שלו הוא צחק למראה כפות רגליו הקטנות וכך בריאן ידע מי הוא סטואי האמיתי.
דובר אנגלית בריטית רהוטה (למעט מילים המתחילות ב- wh, בהן הוא הופך את סדר האותיות ל- hw, מה שמוציא את בריאן מדעתו מספר פעמים) ושואף להשתלט על העולם, לעיתים באכזריות. סטואי הוא בנם של פיטר ולויס ואחיהם הקטן של מג וכריס. יש לו קשר מיוחד עם כלבו המואנש, בריאן. סטואי מבטא לאורך הסדרה שנאה רבה לאמו, ואף שואף להרוג אותה, אך ישנם מספר קטעים מתוך הסדרה בהם מתבטאת אהבה כלפיה והזדקקות אליה.
נטייתו המינית של סטואי אינה ברורה, וקיים עיסוק מסוים בנושא זה בסדרה למרות היותה של הדמות בגיל שנה בלבד; החל מהעונה השנייה נרמז בפרקי הסדרה לעיתים קרובות כי יש לו נטיות הומוסקסואליות, אך במצבים אחרים נרמזו גם נטיות הטרוסקסואליות, מספר פעמים בסדרה הוא מציג דעות הומופוביות ומספר פעמים דעות הומוסקסואליות.
בתחילת שנת 2018 נמסר כי במהלך העונה הקרובה, יוצג פרק מיוחד במהלכו יוצא סטואי מהארון וחושף את עצמו כהומוסקסואל, (הוא יצא מהארון בפני הפסיכולוג שלו לאחר שהודה שהוא מאוהב בגרנט גאסטין).
בפרקים מסוימים מוצג מחסן הנשק הרב של סטואי שבו מופיעים מיני פצצות גרעין וכמות אדירה של כלי תחמושת שונים.

מסעות בזמן

במהלך הסדרה סטואי וחברו הכלב בריאן נוסעים בזמן עם מכונת הזמן שסטואי בנה. באחד הפרקים סטואי בריאן ומורט נסעו לתקופת מלחמת העולם השנייה בפרוץ המלחמה. הם נסעו למשל לאחד מפרקיה הראשונים של הסדרה ופעמים רבות נוספות שם עברו הרפתקאות קומיות ומבדרות.

ביקורת

דמותו של סטואי זכתה לפופולריות ברחבי העולם. היא דורגה במקום ה-95 ברשימת הדמויות הזדוניות הטובות ביותר בכל הזמנים של מגזין ויזארד.

הבנת הדמות

אין קונצנזוס מוחלט סביב השאלה "מי מהדמויות מבינות את סטואי". במהלך ראיון, מקפלארן אמר שכל הדמויות יכולות להבין אותו בעיקרון אבל הן מתעלמות ממנו או רק חושבות לעצמן "איזה חמוד הוא" כשהוא מדבר אליהם. במהלך פאנל שהתרחש בקומיקון (2011) אמר מקפרלן שבריאן כל הזמן שומע את סטואי ולפעמים גם כריס שומע אותו ולרוב כותבי הסדרה מונעים מפיטר, לואיס ומג לשמוע את סטואי כשהוא מדבר. כשסטואי עוזב את הבית השאלה מי שומע את סטואי תלויה מאוד בעלילת הפרק. בנוסף מקפרלן הצהיר שהחוקים הרגילים של הבנת הדמות יכולים להישבר לטובת הקומדיה, ולכן התשובה לשאלה יכולה להשתנות מפרק לפרק. בדקה ה-18 של פרק 4 עונה 15 פיטר מתנצל בפני המשפחה וסטואי עונה לו "זה נחמד מצדך להתנצל" (תרגום חופשי) ופיטר מתייחס אליו ועונה לו "תודה לך, סטואי, מישהו שאני יכול להבין עכשיו" (תרגום חופשי). סצנה זו מתייחסת לשיח המתמשך האם שאר בני המשפחה מעבר לבריאן יכולים להבין את סטואי. למרות זאת, התגובה של פיטר יכולה גם להוות פשוט חלק מנושא הפרק שבו כולם מתנהגים שונה מהדמות הרגילה שלהם. ככל הנראה לואיס לא מבינה את סטואי ורק פיטר, מג, כריס ובריאן מבינים אותו.
טים וודוורד

ביוגרפיה

וודוורד נולד בלונדון, בנם של השחקן אדוארד וודוורד והשחקנית ונישה מרי בארט. אחיו הוא השחקן פיטר וודוורד ואחותו השחקנית שרה וודוורד. הוא למד ב-" Haileybury and Imperial Service College".
הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידו בשנות השבעים של המאה העשרים בדרמה "כנפיים" של ה-BBC, בתפקיד מפקד הטייסת רקס בסדרה "Piece of Cake" מ-1988, באופרת הסבון "משפחות" של ITV, ובהופעתו בדרמה המשטרתית "Murder City" משנות ה-2000.
ב-2008 גילם את דמותו של לאונרד "ניפר" ריד מהסקוטלנד יארד בעיבוד של ITV לרומן "He Kills Coppers" מאת ג'ייק ארנוט. ב-1988 כיכב במיני-סדרה "Piece of Cake" בתפקיד מפקד הטייסת רקס העשיר והתמהוני. ב-2008 כיכב בתפקיד אורח בסדרה "The Bill" יחד עם אביו אדוארד ועם בנו סם כמשפחת גנגסטרים בלונדון. עוד הופיע בפרק בסדרה האמריקאית "The Equalizer" בכיכובו של אביו, בו גילם את אביו של רוברט מק'קול בסצנות פלאשבק.
תפקידים נוספים של וודוורד בטלוויזיה היו תפקידי אורח בסדרות "The Irish RM",‏ "Pie in the Sky", "פשוט נהדרת", "החשוד העיקרי", "סיפורי המסתורין של רות רנדל", "Bribery and Corruption" עם ג'יימס ד'ארסי, "סדר חדש", "רציחות במידסומר", "חוק מרפי", "Rosemary & Thyme" וכן הסדרה "פוארו" על פי ספריה של אגאתה כריסטי.
וודוורד הופיע בתפקיד קמע בסרט קצר של ויליאם מייגר בשם "Stiletto" שהושלם ביוני 2008.
גאולה

גאולה היא שחרור והצלה של אדם או של קבוצה מצרה או משיעבוד. במשמעות המקראית יש יחס קרבה בין הגואל למושא הגאולה.

הגאולה ביהדות

בתנ"ך ישנם ביטויים רבים למושג גאולה: שיחרור קרקעות משעבוד לאדם אחר, הצלה מצרה, פדיון תוצרת חקלאית מקדושת מעשרות, סיום אלמנוּת, הצלה ממוות, וכיוצא באלו.
אף כי המושג "גאולה" מתייחס למספר סוגים של גאולה, מקום מיוחד והתייחסות מיוחדת יש לגאולת עם ישראל וביאת ימות המשיח, הן בתנ"ך והן בתורה שבע"פ: תלמוד ירושלמי, תלמוד בבלי, הן במדרשים עתיקים, והן בשני חיבורי תורת הסוד המרכזיים: ספר הזהר, וספר עץ חיים המיוחס לתלמידו של האר"י הקדוש.
הציפייה לגאולת עם ישראל היא אחת החובות העיקריות ביהדות, ואף נקבעה בהלכה היהודית כמצוה שבעבודת הלב, כלומר בתפילה, שנתקנה על ידי אנשי כנסת הגדולה: תפילת שמונה עשרה. 
כמו כן הוזכרה כיסוד ה-12 ב-13 עיקרי האמונה היהודית לרמב"ם. תפיסת הגאולה נשענת על האמונה במידותיו של ה', ביכולתו הבלתי מוגבלת, בצדקתו וברחמיו. 
בספרי הנביאים ניתן מקום מיוחד לתקווה לגאולה - הגלות היא עונש שבא על עם ישראל בשל חטאיו, ובעתיד תבוא הגאולה מידי אלוהים, אך אין ידוע מתי תבוא. 
"המקור העיקרי לתקוות הגאולה היא האופטימיות ההיסטורית שבאמונת הייחוד, שיוצריה האמינו בכל להט אישיותם כי העולם נוהג לפי רצונו של האל הטוב והמיטיב. בשעת הגאולה יתגשמו הייעודים הפנימיים החבויים בהיסטוריה, ובכך תגיע הבריאה לכלל שלימות ושכלול. ברם, לפי דברי הנביאים, זמן קיומם והגשמתם של ייעודים אלה אינו קבוע מראש, שכן הוא תלוי במידה מכרעת בשיתוף מצד האדם".
זרמים מסוימים בציונות, ובעיקר בציונות הדתית רואים בתקומה הממלכתית-מדינית בארץ ישראל שלב בגאולת עם ישראל. הרציונאל העומד מאחרי תפיסה זו הוא בין היתר ההבנה כי פשט המילה גאולה מורה על שחרור מהגלות. בזרמים אלה, אין רואים את תקומת מדינת ישראל כתכלית הגאולה, אלא כתחילת התהליך, אשר שלבים רבים עתידיים עוד להתרחש בו. הציבור החרדי, חלוק על תפיסה זו.
גאולה רוחנית: בזרמים ביהדות וכן בדתות אחרת, התפתח רעיון הגאולה למישור הרוחני, שחרור האדם מהבלי העולם הזה ועולם החומר והיצר ומעלתו לספירות שמימיות. הגאולה הרוחנית היא גם ההתפתחות של רעיון הגאולה מהלאומי אל המישור הקהילתי והפרטי - במקביל לתהליכים דומים בתחומי מחשבה ותרבות אחרים.

גאולה בדתות אחרות


דת זרתוסטרה (אמגושיות), שהיא דת איראנית, מבטיחה שהגאולה תבוא לאחר היאבקות מכרעת בין האור (האמת) ובין החושך (הכזב).
לפי הדתות ההודיות גאולת האדם מגיעה על ידי ניתוק מהשיעבוד לחומר.
לפי הנצרות ישו גאל בעזרת ייסוריו את האנושות מהחטא הקדמון, ובעתיד יופיע פעם נוספת על מנת לגאול את האנושות מחטאיה (ראו: אפוקליפסה).
רעיון תחיית המתים מהווה את החוליה העיקרית של כל תורת הגאולה הנוצרית. הדבר מודגש באופן ברור ביותר בברית החדשה באיגרת הראשונה אל הקורינתים פרק חמישה עשר פסוקים 13–14: "אם אנו מכריזים כי המשיח קם לתחייה מבין המתים, כיצד אחדים מאתנו יכולים לומר כי תחיית המתים איננה קיימת? כי ללא תחיית המתים המשיח לא היה קם לתחייה, וכל בשורתנו ואמונתנו היו לשווא" (ה"משיח" בנצרות הוא ישו, שסיפור תחייתו מהמתים מסופר בבשורות).
המדובר איננו בתחיית הנפש בלבד, אלא בתחיית הגוף והנשמה בשלמותם, ולכן בתחייתו האישית של האדם בתור שכזה: "אם רוחו של מי שהשיב לתחייה את ישו מבין המתים שוכנת בתוככם, מי שהשיב לתחייה את המשיח מבין המתים, יוכל להחיות גם את גופכם בן התמותה באמצעות רוחו השוכנת בתוככם" (איגרת אל הרומאים פרק שמונה פסוק 11).
לב אלבורט

ביוגרפיה

לב אלבורט נולד באורנבורג לאחר שמשפחתו נמלטה מהנאצים. בשנת 1948 המשפחה חזרה לאודסה בה הוא גדל. אלבורט התחיל לשחק שחמט בגיל שש.
הוא בוגר תואר בפיזיקה מאוניברסיטת אודסה.
לאחר סיום הלימודים הוא התחיל לאמן מספר שחמטאים צעירים לרבות קונסטנטין לרנר, סם פאלאטניק וויאצ'סלב איינגורן). 
אלבורט היה אלוף אוקראינה הסובייטית שלוש פעמים ברציפות בשנים 1972–1974. בשנת 1976 הוא קיבל דרגת אמן בינלאומי ובשנת 1977 דרגת רב אמן.
בשנת 1979, בהיותו משתתף בתחרות שחמט בגרמניה המערבית, הוא ביקש מקלט מדיני ותוך זמן קצב היגר לארצות הברית.
בהיותו בארצות הברית אלבורט זכה שלוש פעמים באליפות ארצות הברית (1984, 1985 ו-1990) ובנוסף, זכה באליפות ארצות הברית בפתוחה בשנת 1987.
החל משנת 1991 אלבורט מאמן שחמט. אינו פעיל במשחק תחרותי מאוגוסט 2014.
אלבורט כתב מספר ספרי שחמט (חלקם במשותף עם רומן ג'ינג'יחאשווילי ויבגני פרלשטיין).
פרך

פֶּרֶךְ היה יישוב יהודי מתקופת המשנה שהתקיים בשומרון.
היישוב פרך נודע בזכות אגוזיו המפורסמים, המוזכרים במשנה ובתלמוד כדוגמה לדבר שבמניין, כלומר דברים שמפני חשיבותן נמכרים במספר ולא במשקל או במידה. אגוזי-פרך אלו נודעו בפריכותם עד אשר הפכו כינוי לאנשים נוחים וקלים, והוזכרו במדרש כדוגמה לדבר יקר המציאות שכמעט בלתי ניתן להשגה.
חוקרים מזהים את מיקומו של היישוב פרך עם הכפר הפלסטיני בית פוריכ שבנפת שכם, כשלושה קילומטרים צפונית ליישוב איתמר ושני קילומטרים מזרחית לעיר שכם, בקירוב. חיזוק להשערה זו עולה מן הקירבה הפיזית למקום מוצאם של בני הזוג של אגוזי הפרך - "רימוני בדן", המזוהה עם החורבה ואתר המעיינות עין באד'אן, צפונית מזרחית לשכם. כמו כן, בכפר תועד גידול אגוזים מסוג משובח עוד בשלהי המאה ה-19.
בלז

היסטוריה

העיר נזכרת לראשונה במאה ה-10. היא הייתה חלק מרוס של קייב ולאחר פירוקה מנסיכות גליציה-ווהלין. בסוף המאה ה-14 התחיל השלטון הפולני, מ-1462 הייתה בירת מחוז (וויבודסטבו) בלז. השלטון הפולני הסתיים ב-1772, בחלוקת פולין הראשונה, אז העיירה עברה לאוסטרו-הונגריה. העיר ירדה אדמיניסטרטיבית משמעותית בתקופה זו, מרכז המחוז עבר לסמבור. ב-1918 עם שאר גליציה צורפה לפולין העצמאית. מ-1939 עד 1944 בכיבוש גרמני, שבמהלכו הושמדו מרבית יהודי העיירה. מ-1944 עד 1951 חלק מפולין. וב-1951, לאחר מספר חילופי גבול בין פולין לברית המועצות, צורפה לרפובליקה האוקראינית הסובייטית. מ-1991 באוקראינה העצמאית.
ויליבאלד פון לנגרמן אונד ארלנקאמף

קריירה מוקדמת

פון לנגרמן נולד ב-29 במרץ 1890 בקרלסרוהה, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1910 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הדרגונים ה-5 (פרייהר פון מנטויפל). עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הועבר פון לנגרמן לרגימנט הדרגונים במילואים ה-7, ולחם בשורותיו במהלך המלחמה. ב-25 בפברואר 1915 הועלה לדרגת אובר לוטננט, וב-18 ביוני 1917 הועלה לדרגת ריטמייסטר. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה נשאר פון לנגרמן ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1927 מונה פון לנגרמן למפקד פלוגה 1 ברגימנט הפרשים ה-13 (הפרוסי), ובסתיו 1930 מונה למדריך בבית הספר לפרשים בהנובר. ב-1 בנובמבר 1930 הועלה לדרגת מיור, וב-1 במאי 1934 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. בקיץ 1935 מונה למפקד רגימנט הפרשים ה-4 (הפרוסי), וב-1 באפריל 1936 הועלה לדרגת אוברסט. ב-10 בנובמבר 1938 מונה למפקח הכללי על יחידות הפרשים והיחידות הממונעות בOKH.

מלחמת העולם השנייה

ב-23 באוקטובר 1939 מונה פון לנגרמן למפקד הדיוויזיה ה-410 ששהתה בהמבורג, וב-1 במרץ 1940 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-29 במאי 1940 במהלך המערכה על צרפת מונה פון לנגרמן למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-29, ולחם עימה כחלק מהקורפוס הממונע ה-14 במסגרת קבוצת הפאנצר קלייסט, ובשלב השני כחלק מהקורפוס הממונע ה-39 במסגרת קבוצת הפאנצר גודריאן, ועל פעולותיו בקרבות הוא קיבל ב-15 באוגוסט 1940 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-8 בספטמבר 1940 מונה פון לנגרמן למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-4, ופיקד עליה במהלך מבצע ברברוסה כחלק מהקורפוס הממונע ה-24 במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה. במהלך הקרב על מוסקבה לחם פון לנגרמן עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס הממונע ה-24 במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה, וספג אבידות כבדות במהלך הקרב על טולה.
ב-7 בינואר 1942 מונה פון לנגרמן למפקד הקורפוס הממונע ה-24, שהיה חלק מארמיית הפאנצר השנייה, וב-15 בינואר הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-17 בפברואר 1942 קיבל פון לנגרמן תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 ביוני 1942 הועלה לדרגת גנרל חיל השריון. ב-21 ביוני 1942 הוסב הקורפוס הממונע ה-24 לקורפוס פאנצר, והוכפף לארמיית הפאנצר הרביעית. במהלך מתקפת הקיץ הגרמנית לחם הקורפוס בקרב על וורונז', ולאחר מכן השתתף כחלק מהארמייה השישית בקרבות באזור סטלינגרד.
ב-3 באוקטובר 1942 נהרג פון לנגרמן בשעת סיור בחזית מרימון יד שהושלך לעברו.