הלו קיטי

"הלו קיטי" (ביפנית: ハローキティ ; באנגלית: Hello Kitty) היא מותג פופולרי אשר הצמיח כמות רבה של מוצרים נלווים ואף סדרת אנימה לילדים (קודומו) ששודרה בישראל בטלוויזיה החינוכית. המותג נוצר על ידי חברה יפנית בשם סאנריו (Sanrio), המתמחה בשיווק מוצרי תרבות פופ, בשנת 1974. המוצרים מתאפיינים בהבלטת הצבע הוורוד ובסגנון הציור של דמויות הסדרה, ברובן חתולים מואנשים. הדמות הראשית בסדרה – ילדה בשם קיטי – הפכה למותג תרבות מסחרי ופורסמה על גבי מגוון סוגי מוצרים, החל ממוצרים נלווים "מסורתיים" כגון משחקים, בובות, ופסלים; עבור במוצרי אופנה שונים; וכלה במוצרי צריכה שבדרך כלל אינם מקודמים תוך שימוש בדמות אנימה, כגון טלפונים ניידים, כלי נגינה ואף מכונית.

הבניית הדמויות בסדרה

הדמות הראשית בסדרה היא הילדה קיטי (בגרסה העברית: מיצי), אך קיים מגוון רב מאוד של דמויות סביבה, ודמויות חדשות נוצרות תדירות. בכלל זאת בני משפחה (אביה, אמה ואחותה התאומה) וחברים. כך, למשל, הוצג ב-1997 "חבר" לקיטי בשם דניאל ("דניאל היקר"); וזה האחרון, כמו גם אביה של קיטי, רכשו לה "חיות מחמד" אשר הפכו בעצמן לדמויות בסדרה החל מ-2004: אוגר וחתלתולה בשם צ'ארמי קיטי. 
יוצרי הסדרה הקנו לעיתים לשמות הדמויות והסדרה משמעויות תרבותיות. שמה של קיטי (קיטי וייט) הוא מחווה לחתולתה של אליס בספרו של לואיס קרול "מבעד למראה ומה אליס מצאה שם"; שמו של חברה של קיטי, "דניאל היקר", הוא שמה של הדמות הראשית בסרט "מלודי", המתאר אהבה ראשונה בין שני ילדים. 
שם הסדרה "הלו קיטי" הוא עיוות של תרגום של שמו של המנקי נקו, פסל חתול יפני, אשר יש המאמינים בו כמביא מזל. 
קיטי היא ילדה, תלמידת כיתה ג' שמתגוררת מחוץ ללונדון. היא לבנה וקטנה, בעלת עיטור (סרט או פרח) באוזן השמאלית. דמותה של קיטי ("מיצי") מעוצבת בדרך כלל ללא פה. נציג חברת סאנריו הסביר את הדבר בכך ש"קיטי מדברת מהלב".

הלו קיטי כמותג

אחד הפנים החשובים ביותר של השפעת הסדרה "הלו קיטי" בעולם הרחב אינו תרבותי, אלא דווקא מסחרי: דמויות הסדרה (ובראשן הדמות הראשית) הפכו לסמלים אשר משווקים באופן עצמאי מעלילות הסדרה; מתוך הנחה כי יסייעו בשיווק המוצר למעריצי העיצוב. בכך דומה תופעת "הלו קיטי" להפיכתה של דמות אחרת בתרבות הפופולרית לסמל מסחרי במנותק מעלילותיה, אמילי המוזרה. אך היקף מכירותיהם של מוצרי "הלו קיטי" עולה על זה של מוצרי "אמילי המוזרה". 
דמויות הסדרה, ששווקה במקור כסדרה מצוירת לילדים, הפכו לפופולריות בעיקר בשל אימוצן כסמל אופנה על ידי שורה של "מפורסמים", ביניהם פריס הילטון, ריקי מרטין, קמרון דיאז, מריה קארי, היידי קלום, סטיבן טיילר, כריסטינה אגילרה, כרמן אלקטרה, ומנדי מור. הזמרת ליסה לוב אף הגדילה עשות ושחררה אלבום שלם המוקדש לקיטי - "האלו ליסה" - ואף קידמה גיטרה המעוצבת עם דמויות הלו קיטי. 
המוצר הראשון ששווק עם דמותה של קיטי היה ארנק ויניל קטן למטבעות אשר נמכר במחיר של 240 ין (כ-12 ש"ח). כיום, כמעט כל מוצר אפשרי שווק גם עם עיצובי "הלו קיטי", כולל שמלות כלה ותחתונים למבוגרים. מעבר למוצרי אופנה, אשר נפוצים למדי בשיווק מוצרים לקהל חובבי האנימה, עיצובי "הלו קיטי" שווקו גם במוצרים פחות שגרתיים, ביניהם טלפון נייד, מצלמה של פנסוניק, ואף מכונית של חברת מיצובישי. החל מ-2004 משווק גם כרטיס חיוב של חברת מסטרקארד עם דמותה של קיטי. קיימות חנויות ייעודיות, המוכרות רק את מוצרי "הלו קיטי" השונים. בסך הכול קיימים כ-22,000 מוצרי "הלו קיטי" שונים; והמותג מגלגל הכנסות של כמיליארד דולר בשנה. הכנסות אלו מהוות כמחצית מהכנסות סאנריו בשנה. 
מעבר למוצרים אלה, קיימים יצרנים המשווקים באופן בלתי חוקי מוצרי "קיטי", חלקם כביכול אינם תואמים את מדיניות החברה. עם זאת, סאנריו עצמה שיווקה מוצרים שהטעם מאחוריהם מפוקפק, כמו למשל ויברטור "הלו קיטי".

הסדרה המצוירת

דמותה של קיטי הומצאה בשנת 1974 והופיעה במסגרות שונות, אך רק החל מ-1987 הופיעה סדרת האנימציה "הלו קיטי" ביפן וכמעט מיד לאחר מכן בארצות הברית ובשווקים אחרים. בנוסף לאנימציית אנימה, ב-2006 הוכרז כי תופק גם סדרה בסגנון אנימצית דמויות חימר.

הסדרה בישראל

בישראל שודרה הסדרה תחת השם "הלו קיטי" כסדרת אנימציה בטלוויזיה החינוכית. המדבבת של הדמות הראשית, שנקראה בעברית קיטי אינה ידועה. שמות אחרים תורגמו גם כן, שם המשפחה "וייט" תורגם ל"לבן". ניתן למצוא את הגרסה לפעוטות בערוץ הופ.

טענות לחוסר מקוריות

קיימות טענות כי דמותה של קיטי, והסדרה כולה, מושפעות במידה זו או אחרת מדמות קומיקס בשם "מאסטי" שנוצרה על ידי האמן הבלגי ריי גוסנס ב-1945. היא גם דומה מאוד ל"מיפי" (שמה הבינלאומי של Nijntje), דמות ארנבת לבנה שעיצב המאייר ההולנדי דיק ברונה ב-1955.