וומבטיים

התנהגות ואורח חיים

הוומבטים הן חיות ביישניות שאינן נצפות בקלות בטבע, אך הם טריטוריאליים מאוד ומגנים בתוקפנות על שטחם. בעבר חי הוומבט רק בדרום אוסטרליה, אך כיום הוא נפוץ בכולה. הוומבטים מסתגלים היטב לחיים בשבי, ופרטים רבים מוחזקים בגני חיות באוסטרליה וברחבי העולם. הוומבט הוא בעל חיים צמחוני, ותזונתו מורכבת בעיקר מדגנים, שורשים, עלים ועשבים. הוא בעל חיים לילי, וככזה הוא פעיל כמעט רק בשעות החשיכה, אז הוא אוסף אוכל ויוצא אל מחוץ למאורתו - כשהחום בחוץ פוחת, ובשעות היום הוא אינו פעיל.
לוומבטים תהליך חילוף חומרים איטי במיוחד, בין האיטיים מבין כל היונקים, ועד להשלמתו של תהליך עיכול המזון עוברים עד שבועיים. תזונתו של הוומבט מורכבת משורשים, צמחים, פטריות ודגנים. בדרך כלל, משיג הוומבט את מזונו על ידי נבירה בקרקע ומציאת שורשים ופטריות, בעזרת חוש הריח החזק שלהם. אצל הוומבט, חוש הראייה וחוש השמיעה חלשים ביותר, והוא אינו יכול לראות למרחקים ארוכים, אך חוש הריח המחודד מפצה על חיסרון זה.
לרוב, הוומבט נע באופן איטי ומגושם, אך כשהוא חפץ בכך; כדי להגן על נחלתו או להרחיק פולשים פוטנציאליים, הוא מסוגל לרוץ במהירות של אדם בוגר. למרות גודלו הקטן יחסית, הוומבט חזק מאוד ובעל לסת ומערכת שיניים חזקה במיוחד היכולה לנשוך בכוח רב. ולכן הוא אינו מפחד מבעלי חיים גדולים ממנו, ורודף גם אחרי פולשים הגדולים ממנו פי כמה וכמה.
בדומה למכרסמים, שיניו של הוומבט אינן פוסקות מלגדול אלא ממשיכות לגדול כל הזמן, ונשחקות על ידי אכילת שורשים. בדרך כלל, הוומבט הוא בעל חיים רגוע ושליו, אך אם במצבי דחק עשוי לכעוס ולנסות לנשוך. בטבע, אויביו העיקריים של הוומבטים מלבד בני האדם הם כלבי הדינגו. ההגנה העיקרית של הוומבט כנגד טורפים כגון הדינגו כשהוא נמצא במאורתו היא מחיצת ראש הטורף אל קיר המאורה עד שייחנק, וזאת בשל חוסנו.

רבייה

תקופת ההריון של האם קצרה יחסית; כשלושים - ארבעים ימים, והגורים נולדים חסרי שליה ולא מפותחים (אינם יכולים לראות או לשמוע), וזאת חוץ מציפורני ידיהם שבעזרתם הם מטפסים אל הכיס בבטן האם, אשר נמצא בבטנה התחתונה של הוומבטית.
אף על פי שבדרך כלל הוומבטים חיים בבדידות, הם לא מתרחקים מאוד מוומבטים אחרים. לרוב, הוומבטים מתרבים בתקופת החורף, ולאם נולד עובר אחד, לא מפותח, הממשיך למעשה את ההריון בכיס אימו. הוומבטית יכולה להיכנס להריון בדרך כלל אחת לשנתיים. לאחר שלושים ימי ההריון הראשונים, הוומבט יוצא מבטן אימו ועובר אל הכיס, שם הוא שוהה כארבעה-חמישה חודשים בהם הוא יונק ומתפתח, ובסביבות גיל שישה חודשים הוא עוזב לגמרי את חיק אמו ויוצא לחיים לבדו. הוומבט מגיע לבגרות מינית בגיל שנתיים.

וומבטים ובני אדם

בניגוד לחיות בר רבות הנפוצות באוסטרליה המסוכנות לאנשים, הוומבטים דווקא ידידותיים לבני אדם כשהם חשים בנוח. הם מסתדרים בצורה טובה מאוד בשבי, ואפילו ניתנים לליטוף והחזקה על ידי בני אדם. גני חיות וחנויות חיות רבות באוסטרליה מציגות וומבטים לציבור, וכן קיימות פינות ליטוף מיוחדות לוומבטים.
למרות האמור לעיל, הוומבט הוא חיה המגנה בתוקפנות על שטח מחייתה ומתרגזת בקלות כשנגרמת לה אי-נוחות. הוומבטים מסוגלים להיות תוקפניים כשמתגרים בהם, או אם הם במצב רוח רע. משקלו הגדול יחסית וחוסנו הגופני של הוומבט יכולים לשבור עצמות לבני אדם אם הם נוגחים בהם, ושיניהם החדות והלסת האיתנה מסוגלת לגרום לנזק רב ולפצעים חמורים.
למרות העובדה שגורי וומבט ווומבטים קטנים נראים חמודים ובלתי מזיקים, אסור לגדל אותם בבית לטווח ארוך; הוומבטים הם בעלי חיים מתבודדים ומעדיפים לישון ולהשאר לבדם.
אויבם החדש של הוומבטים הם הכבישים הרבים החוצים כיום את מדבריות אוסטרליה. בכל שנה נהרגים מאות וומבטים לאחד שנדרסו על ידי כלי רכב; הוומבטים נוטים ללכת על הכביש בחשכת הלילה, מפני שרעש המנוע ואורות הרכב מסקרנים אותם. כלי רכב החוצים כבישים אלו באופן תדיר מצוידים ברשתות הגנה מיוחדות. לעיתים, כשנפגעת אם שבבטנה ולד, ניתן להציל את הוומבט הקטן.