בל 204/205

פיתוח

ב-1952 זיהה צבא ארצות הברית צורך במסוק חדש, למשימות תובלה כללית, פינוי רפואי ואימון מכשירים. על פי הערכת הצבא היו המסוקים הקיימים גדולים מדי, מחד, וללא כוח מספק, מאידך, ומורכבים מדי לתחזוקה יעילה. בנובמבר 1953 הגיש הצבא את הדרישות המעודכנות למחלקת הצבא שבמחלקת ההגנה של ארצות הברית. עשרים חברות ניגשו למכרז ובהם חברת בל הליקופטר. ב-23 בפברואר 1955 בחר הצבא בחברת בל והזמין ממנה שלושה מסוקים מדגם 204. למסוקים אלה ניתן הסימול XH-40.

דגם 205

על אף הצלחתם של מסוקי היואי מהדגמים הראשונים ביקש צבא ארצות הברית דגם שיוכל לשאת מספר רב יותר של חיילים. המענה שנתנה חברת בל לבקשה זו היה דגם 205, שבו הוארך גוף המסוק מדגם HU-1B ב-41 אינץ' (104 ס"מ), וכך נוספו עוד ארבעה מושבים ליד תיבת התמסורת, כשפניהם כלפי חוץ. בכך גדל מספר הנוסעים האפשרי ל-15, כולל הצוות. לחלופין ניתן היה לשאת בתא הנוסעים המוגדל שש אלונקות וחובש, שתיים יותר מן הדגמים המוקדמים. במקום דלתות ההזזה שבדגמים הראשונים, שבהם היה חלון אחד, הותאמו לדגם זה דלתות גדולות יותר עם שני חלונות, וכן פנל נוסף שניתן היה לפתוח על ציר, וכך לאפשר גישה משופרת לתא הנוסעים. את הדלתות ואת הפנל ניתן היה להסיר בקלות, וכך להטיס את המסוק בתצורה פתוחה. 
אב הטיפוס של דגם 205 טס לראשונה ב-16 באוגוסט 1961. שבעה מסוקים קדם סדרתיים הועברו לניסויים בבסיס חיל האוויר אדוארדס החל ממרץ 1961. לכתחילה צויד דגם 205 ברוטור בקוטר 13.4 מטרים ובמנוע לייקומינג T53-L-9, בעל 1,100 כוח סוס. בגרסאות הבאות הוגדל קוטרו של הרוטור ל-14.6 מטרים וגם יחידת הזנב הוארכה, כדי להכיל את הרוטור המוארך. לאחר התאמות אלה הגיע משקלו הכולל של המסוק ל-4,309 ק"ג. צבא ארצות הברית הזמין את המסוק ב-1963. בדגם הסדרתי הותקן מנוע T-53-L-11 שהיה זהה לדגם L-9 אך הוזן בסוגים שונים של דלק. סימול אבות הטיפוס היה YUH-1D והמסוקים הסדרתיים סומלו UH-1D. 
ב-1966 ייצרה בל את דגם UH-1H, בו היה מותקן מנוע לייקומינג T53-L-13 שהיה בעל הספק של 1,400 כוח סוס. צינור פיטו של המסוק הועבר מחרטומו לגגו, כדי למנוע נזק במהלך הנחיתה. דגם 205A-1 האזרחי היה זהה לדגם UH-1H, ולעומת דגם 204 היה ארוך יותר, גדול יותר, ובעל ביצועים טובים יותר הודות למנועו החזק יותר. בסך הכל יוצרו כ-12,000 מסוקים מדגם 205, כולל הדגם האזרחי, על ידי חברות בל ואוגוסטה בל, עד תחילת שנות ה-80 של המאה ה-20. מסוקים צבאיים רבים מדגמי 204 ו-205 הוסבו לשימושים אזרחיים.

שירות בחיל האוויר הישראלי

לאחר מלחמת ששת הימים התרחב מאד השטח בו פעל צה"ל, ונוצר צורך דחוף במענה לצרכים התובלתיים והלוגיסטיים שיצרו המרחבים החדשים. המסוקים שהיו אז בשירות חיל האוויר הישראלי, מדגמי סיקורסקי S-55 וסיקורסקי S-58, היו מועטים מדי ובעלי כושר תובלתי מוגבל וביצועים שלא היו מספקים, והיה ברור הצורך במסוק תובלה וסער חדש. 
הוחלט על רכישת מסוקי בל UH-1 אירוקווי שהיו אז בשיא פעילותם במלחמת וייטנאם. עם זאת, מסיבות פוליטיות הוחלט שלא לרכוש את הדגם הצבאי. הוחלט גם שלא לרכוש את כל המסוקים ממקור אחד, כדי לא ליצור תלות, ולכן נרכשו 23 מסוקים מחברת אוגוסטה בל האיטלקית שייצרה את הדגם ברישיון (שם סומל אוגוסטה בל AB205) ומסוקים נוספים מחברת בל בארצות הברית. 
המסוקים הראשונים מתוצרת אוגוסטה בל הגיעו לנמל חיפה ב-15 בדצמבר 1967 ארוזים בארגזים שהובלו לארץ באוניית משא. המסוק הראשון המריא לטיסת ניסוי ב-29 בדצמבר. מעט פחות משנה לאחר מכן, ב-6 באוקטובר 1968, הגיעו לארץ המסוקים הראשונים מתוצרת בל, ואלו נכנסו לשירות מבצעי 1968. המסוקים נכנסו לשירות גם בבית הספר לטיסה והחליפו את המסוקים הוותיקים. 
המסוקים נקלטו בטייסת 124 ("החרב המתהפכת") שהטיסה עד אז מסוקי S-58 ואלואט II, ובטייסת 123 ("ציפורי המדבר") שעם קליטת המסוקים הפכה לטייסת עצמאית (עד אז הייתה הטייסת טייסת הדרכה כחלק מבית הספר לטיסה, והפעילה מסוקי בל 47 ו-S-58). משימות המסוקים כללו תובלה כללית, פינוי נפגעים, חיפוש והצלה, ומשימות תובלת סער בשיתוף עם יחידות מובחרות. חלק חשוב של פעילות המסוקים היה במלחמת ההתשה בבקעת הירדן, בעיקר במרדפים. הפעילות המבצעית הראשונה בה השתתפו מסוקי בל 205 הייתה באל עריש במשימת איתור מחבלים שנמלטו מעזה. המבצעים הראשונים בהם השתתפו המסוקים היו מבצע תופת, הפשיטה על כראמה בדרום בקעת הירדן ב-21 במרץ 1968, ומבצע אסותא, שכלל פשיטה על יעדים נוספים ממזרח לירדן במקביל למבצע תופת. במהלך המבצע השמיד אחד מהמסוקים ג'יפ מחבלים בירי ממקלע שהותקן בו. ב-26 ביולי באותה שנה נפגע לראשונה מסוק בל 205 מאש שירו עליו מחבלים במהלך מרדף, אך הצליח לשוב לבסיסו בשלום; באותו מרדף נהרגו מפקד חטיבת הבקעה, אלוף-משנה אריק רגב וסרן גד מנלה, ואילו הכוח הישראלי הרג 8 מחבלים ולכד מחבל תשיעי שנפצע. 
מבצעים נוספים בהם השתתפו מסוקי בל 205 במהלך מלחמת ההתשה היו מבצע אירון, ב-1 בדצמבר 1968, בו הנחיתו המסוקים צנחנים מגדוד 890 ומגדוד 50 על שני גשרים שעליהם עבר הכביש העיקרי ומסילת הברזל בין עמאן לבין עקבה ופוצצו אותם באמצעות פצצות מיוחדות שנקראו "מזלף", וכן מבצע תשורה ב-28 בדצמבר 1968, בו שימשו שני מסוקים לתובלת החפ"ק ולביצוע חסימות. 
במלחמת יום הכיפורים הפעיל חיל האוויר הישראלי עשרות מסוקי בל 205. משימותיהם העיקריות של המסוקים היו פינוי נפגעים והטסת מפקדים בכירים ואח"מים. המסוקים פעלו מרפידים ומרמת דוד, וחילצו במהלך המלחמה 890 נפגעים, בהם 25 אנשי צוות אוויר וכן 4 טייסי אויב שחולצו ונשבו. משימה נוספת שביצעו המסוקים הייתה מרדף אחרי חיילי קומנדו מצרי שנחתו מאחורי קווי צה"ל.
אחד מלקחי מלחמת יום הכיפורים היה הצורך בהחלפת מסוקי הבל 205. זאת, בשל השחיקה שחלה במספריהם, וכן בשל הצורך במסוק בעל ביצועים טובים יותר בגובה רב ובטמפרטורה גבוהה, והרצון להסתמך על מסוק דו מנועי. בשל כך הוחלט על הוצאת משירות והחלפתם במסוקי בל 212.

מפעילות צבאיות

לכלל המדינות שהפעילו את המסוק ראו: בל UH-1 - מפעילות

מאפיינים

נתונים לדגם 204B