google/wiki40b huggingface dataset:
קרב סלמיס

רקע

הקרב הימי בסלמיס הוא נקודת השיא של מערכה גדולה שניטשה במשך עשרות שנים בין ממלכת פרס לבין הפוליס של יוון העתיקה, ונקראת בשם מלחמת יוון-פרס. כישלון המתקפות הפרסיות הקודמות בשנים 492 לפנה"ס בעקבות טביעתו של הצי הפרסי, וב490 לפנה"ס בתבוסה בקרב מרתון, הניעו את חשיארש מלך פרס לשלוח צבא גדול ליוון בניסיון להכניעה. צבא פרס נחל ניצחון פירוס בקרב תרמופילאי, ותיקו (עם אבדות קשות לפרסים) בקרב הימי ארטמיסיון. לאחר קרבות אלה נסוג הצי היווני אל מצר סלמיס הסמוך לאתונה, החזקה מבין הפוליס היווניות.
האורקל מדלפי ניבאה כי "רק חומות עץ יגנו על אתונה". מנהיג אתונה, תמיסטוקלס, השתמש בנבואת האורקל על מנת לשכנע את תושבי אתונה לנטוש את העיר ולמקד את כוחם של הפוליס היווניות בצי, שם היה להם יתרון ניכר על פני הפרסים, בעוד שבצבא היבשה היה לפרסים יתרון מוחץ שיוכל להכריע את אתונה ובנות בריתה. ספינות יוון היו, לפי תמיסטוקלס, חומת העץ שתגן על אתונה. בני אתונה התפנו מעירם בעזרת הצי, מלבד מיעוט שהתעקש לפרש את נבואת האורקל כלשונה והתבצר באקרופוליס שבאתונה, מעבר לחומות העץ של העיר, אך נטבח לבסוף על ידי הפרסים שהעלו באש את העיר. בעניין הצורך שבתגבור הצי הימי, התקשה תמיסטוקלס בשכנוע העם היווני בגודל האיום הפרסי ובצורך הממשי שבהקצאת משאבי המדינה לצורך תגבור הצי הימי, ולכן שיקר לעם היווני על קיומו של איום אחר קרוב יותר לבית; שאנשי אייגינה מהווים איום לספינות המסחר של אתונה, ולכן יש צורך בהצטיידות הצי לקראת מלחמה מולם.

מהלך הקרב

בשלב הזה עמד הצי היווני ללא תנועה בתוך מצר סלמיס, ואילו הצי הפרסי עגן במפרץ הסרוני מחוץ למצר. תמיסטוקלס שלח שליח פרסי אל חשיארש, אשר סיפר לו כי היוונים מתכוונים לחמוק בלילה מצדו השני של המצר. חשיארש התפתה להאמין ושלח את השייטת המצרית שלו לחסום את פתחו השני של המעבר. באותו הזמן נע צפונה עם מהלך המצר חלק מהצי היווני, דבר שרק אימת את חשדותיהם של הפרסים בדבר הבריחה.
בבוקר למחרת נכנסו האוניות הפרסיות בטור לתוך מצר סלמיס. חשיארש עצמו ישב באותה עת על כיסא מוזהב על ראש אחת הגבעות הצופות על המצר מכיוון היבשת. בעת כניסתן של הספינות הפרסיות הגדולות והכבדות למצר תקפו את אגפן הדרומי התלת-חתריות היווניות הקלות, ובה בעת תקפו את אגפם הצפוני של הפרסים הספינות היווניות אשר התקדמו במצר והתחבאו בין פיתוליו. הספינות הפרסיות הגדולות התקשו לתמרן ולפנות במעבר הצר והתנגשו זו בזו מחמת כמותן וצפיפותן. הספינות היווניות הקלות הבקיעו בעזרת אילי הניגוח שלהן את בטן הספינות הפרסיות ושברו את משוטיהן. 
200 ספינות פרסיות הוטבעו, מפקד הצי נהרג בקרב, ושאריות הצי ברחו לכיוון הים הפתוח. חשיארש עצמו חזר לארצו, אולם שאר הצבא נסוג להתארגנות מחודשת בבויאוטיה ובתסאליה. אבדותיהם של היוונים היו נמוכות בהרבה; כ-40 ספינות יווניות בלבד הוטבעו. לקרב היו משמעויות מרחיקות לכת: ההסתערות הפרסית הגדולה ביותר אל אירופה נכשלה באופן נחרץ, ומלבד קרב פלטאיה לא שבו עוד הפרסים לתקוף את יוון.
הוקו גדול

תיאור

ההוקו הוא עוף גדול ומרשים שאורכו 78-100 ס"מ ומשקלו 3.1-4.8 ק"ג. הוא המין הגדול ביותר במשפחתו.
הוא בעל נוצות שחורות למרבית גופו למעט המקור הקטן והצהוב ועל ראשו ציצות נוצות שחורות פרועות מעט, במיוחד מעל עיניו. תחתית הגוף לבנה וכמו אצל רוב התרנגולאים ההוקו הזכר גדול בהרבה מהנקבה שלעומתו כתומה עם ראש אפור. הזנב אצל שני המינים ארוך והם נוטים להתהלך על קרקע היער ולא לעוף אם כי הם יכולים לעוף.

אקולוגיה

ההוקו חי בטבע ביערות דרום ומרכז אמריקה ממקסיקו לאורך אמריקה המרכזית ועד לאקוודור וקולומביה וכן באיים הקאריביים. זהו עוף שוכן קרקע הניזון בעיקר מפירות שונים כמו התאנה. לעיתים הוא יגוון גם ביצורים קטנים עיקר חרקים שימצא בין העלים.
הם אוכלים בחבורות ונשמרים מטורפים גדולים כמו היגואר, הטאירה או האנקונדה. בעת סכנה הם רצים במהירות לבין סבכי היער ונעלמים. הם יכולים גם לעוף אבל משתמשים בזה כאמצעי אחרון.
ההוקו נמצא בסכנת הכחדה בטבע עקב פגיעה ביערות בהם הוא חי.
מלך למפדוזה

"מלך למפדוזה" (ביידיש: דער קעניג פון לאמפעדיסא; באנגלית: The King of Lampedusa) הוא מחזה מאת שמואל הרנדורף, שנכתב בשנת 1943 בעקבות מקרה אמיתי. מאיר צלניקר עיבד וביים את המחזה, והוא הוצג 200 פעמים על בימת תיאטרון יידיש בלונדון, בשנת 1944. נוסח עברי הוצג באותה שנה בתיאטרון "המטאטא".

רקע

האי האיטלקי הקטן למפדוזה, שבין מלטה לתוניסיה, היה נתון ביוני 1943 להפצצות כבדות של בעלות הברית שנועדו להביא לכניעתו לקראת הנחיתה בסיציליה.
מפציץ מיושן מדגם פיירי סורדפיש של חיל האוויר המלכותי הבריטי, ובו שלושה אנשי צוות - הטייס סידני כהן, הנווט פיטר טייט, והמקלען לסלי רייט - נקלע לאזור במקרה ב-12 ביוני, לאחר שתעה בדרכו מעל הים התיכון, ונאלץ לנחות באי מחוסר דלק.
המפקד האיטלקי מסר לאנשי הצוות הנבוכים כתב כניעה, כדי שיעבירו אותו למפקדת בעלות הברית.
אנשי הצוות חזרו לבסיסם, וחבריהם לטייסת החלו לכנות אותם "מלכי למפדוזה". הסיפור פורסם בהרחבה בעיתונות, ובפרט, הכה גלים באיסט אנד של לונדון, שם גדל סידני כהן.
נתן אלתרמן כתב בעקבות האירוע את שיר הטור השביעי "למפדוזה כהן".

המחזה

המחבר, שמואל הרנדורף (לימים דורפסון, 1900–1969), שהה אז בלונדון ככתב של עיתון יהודי בארצות הברית. הוא  ביסס על האירוע מחזה פנטזיה. במערכה השנייה, הגיבור סם קגן, שדמותו מבוססת על הטייס סידני כהן, חולם שהוא אכן הופך למלך, מקים בלמפדוזה ממלכה יהודית, והמוני יהודים מן האיסט אנד מהגרים אליה. המסר של המחזה הוא ציוני: בסוף המחזה, לאחר שהעניינים בממלכה משתבשים, מחליטים תושביה לעלות לארץ ישראל.

הפקות

המחזה עובד למחזמר, והוצג בלונדון על ידי להקת התיאטרון של מאיר צלניקר. הצגת הבכורה נערכה ב-31 בדצמבר 1943. ההצגה הפכה ללהיט למרות קשיי המלחמה,  וסוקרה בהרחבה בעיתונות האנגלית. גם התועמלן הנאצי ויליאם ג'ויס ("לורד האו האו") התייחס להצגה באחד משידורי הרדיו שלו מברלין. התקיימו 200 הופעות, עד אוגוסט 1944. 
המחזה תורגם  לאנגלית ושודר כתסכית ב-BBC. 
המחזה תורגם גם לעברית, והוצג בארץ ישראל בתיאטרון "המטאטא". השתתפו משה חורגל, תיאודור ביקל, יעקב אבא, ברונקה זלצמן, ואחרים. הטייס סידני כהן ראה הצגה זו בחיפה, בהיותו בחופשה.

דוקטור למפדוזה

השחקן היהודי הסובייטי שלמה מיכאלס ביקש ב-1944 אישור להציג בברית המועצות גרסה של המחזה ובה יוחלף המסר הציוני במסר של כמיהה אל המחוז היהודי האוטונומי בירוביג'ן. הרנדורף סרב. באוקטובר 1948, אחרי רצח מיכאלס, הוצג בתיאטרון היהודי במוסקבה מחזה בשם דוקטור למפדוזה מאת פרץ מרקיש. הרנדורף חשד כי הוא מבוסס על "מלך למפדוזה".

במאה ה-21

המחזה פורסם כספר, ביידיש עם תרגום לאנגלית, בשנת 2003. סרט דוקומנטרי קצר של ארנולד שוורצמן, העוסק באירוע ובמחזה, הוצג בשנת 2006 במכון למוזיקה יהודית (Jewish Music Institute) בלונדון. שוורצמן תכנן להפיק גם סרט עלילתי בנושא, אך התוכנית טרם מומשה.

סידני כהן

סידני כהן, הטייס שעל סיפורו מבוסס המחזה, גדל בבית יתומים יהודי בלונדון. עד לגיוסו לחיל האוויר המלכותי, בשנת 1941, עבד כגזרן בתעשיית הביגוד. הוא נהרג בתאונת מטוס ב-26 באוגוסט 1946.
פרמילאב

מעבדת המאיץ הלאומית על שם פרמי (בקיצור פרמילאב, באנגלית: Fermilab) היא מרכז מחקר פדרלי במחלקת האנרגיה של ארצות הברית המתמחה בפיזיקה של אנרגיות גבוהות. המרכז שוכן בפאתי באטוויה, אילינוי בסמוך לשיקגו. החל משנת 2007 פרמילאב מופעל על ידי "איגוד המחקר פרמי", יוזמה שיתופית של אוניברסיטת שיקגו ו"איגוד אוניברסיטאות המחקר" (URA). פרמילאב שוכן באזור המכונה "מסדרון המחקר והפיתוח של אילינוי",  ומהווה חלק מרצף של מוסדות מחקר, טכנולוגיה ותעשייה במדינה.
במרוצת השנים פעלו במרכז המחקר מספר מאיצי חלקיקים פורצי דרך. האחרון שבהם, הטבטרון (Tevatron), היה בין המאיצים הגדולים בעולם, ואחראי בין היתר לצפייה הניסויית הראשונה של קווארק עליון ב-1995. המאיץ הפסיק לפעול ב-2011.
בנוסף למאיצי ההתנגשויות באנרגיות גבוהות, בפרמילאב מאיצים לניסויי האצת חלקיקים ל"מטרה נייחת", ואיתור חלקיקי ניטרינו כמו ניסוי MicroBooNE(Micro Booster Neutrino Experiment), NOvA (Neutrinos at the Main Injector Off-Axis νe Appearance) ו-SeaQuest (בפיזור הדרון-הדרון באנרגיות גבוהות ראו איון (פיזיקה)).
אשר אנשיל כץ (וויען)

הרב אשר אנשיל כץ הוא רבה של קהילת וויען בברוקלין וראש הישיבה של הקהילה.

ביוגרפיה

נולד לרב יהושע כץ, רבה של סומבטהלי, ולחנה בת הרב חיים יהודה דייטש. נקרא על שם סבו הרב אשר אנשיל כץ רבה של סארדעהאלי. לאחר נישואיו מונה על ידי אביו לראש המתיבתא בישיבת סומבטהלי. לאחר פטירת אביו מילא את מקומו ברבנות בית הכנסת סומבטהלי בבורו פארק. לאחר פטירת הרב עזריאל יהודה ליבוביץ, רבה של קהילת וויען, נקרא למלא את מקומו. הוא עשה מהפך בקהילה, ושינה את דרכה מקהילה בנוסח אשכנז לקהילה חסידית. בשנת תשס"ח הוא שינה את נוסח התפילה מאשכנז לספרד, והחל לערוך טישים ולנהוג בגינוני אדמו"רות. חלק מהדור המבוגר בקהילה התנגד לשינויים אלו, אך מרבית הדור הצעיר עמד לצידו. נחשב לפוסק נייטרלי ומקובל בקרב הרבה חוגים].
כתיבה

כתיבה היא הפעולה של רישום סימנים גרפיים בעלי משמעות כגון אותיות, מספרים, מילים ומשפטים, סימנים, סמלים ותווים על מצע כלשהו: דף נייר, לוח חרס, בד וכדומה. הכתיבה נעשית על ידי שימוש בכלי כתיבה ובעידן הטכנולוגי היא יכולה להיעשות גם באמצעות מחשב או מכונת כתיבה, על ידי הקלדה על גבי מקלדת ומוקרנת על גבי מסך.
מטרת הכתיבה היא להעביר מידע בשפה כלשהי, כאשר לכל שפה יש מערכת כתב משל עצמה.
בהתאם לכך המונח "כתיבה" מתייחס לא רק לפעולה הפיזית של חקיקת האותיות על המצע, אלא גם לחיבור האותיות לכדי מילים ומשפטים עד ליצירת קטע טקסט בשפה כלשהי.

ההיסטוריה של הכתיבה

הכתיבה הופיעה לראשונה במזרח התיכון בסוף האלף הרביעי לפני הספירה, בתחילת תקופת הברונזה הקדומה. הכתיבה התפתחה ממערכת סמלים וציורים שנועדה להעביר מידע ולסייע בהנהלת חשבונות (ספירת יבול, ספירת פרים, מעקב אחרי עונות השנה וכדומה). התפתחות מערכת הכתיבה האמיתית הראשונה מיוחסת לשומר העתיקה והיא כתב היתדות. אחריה התפתחו שיטת ההירוגליפים של מצרים העתיקה וכן כתב בתת-היבשת ההודית. האלפבית הראשון התפתח במצרים העתיקה בסביבות 2000 לפני הספירה. הכתב הסיני התפתח בסביבות 1600 לפני הספירה והכתב העברי בסביבות אמצע האלף השני לפני הספירה.
כיום, כתיבה מקצועית היא גם מקצוע המתייחס לעבודתו של עיתונאי (כתיבת כתבות) ולעבודתו של אמן (כתיבה יוצרת של שירים או סיפורים).
ערפילית החזרה

ערפילית החזרה היא סוג של ערפילית המורכבת מענני גז ואבק המחזירים ומפזרים אור של כוכבים קרובים. האנרגיה של אור הכוכבים אינה מספיקה על מנת ליינן את מולקולות הגז וליצור ערפילית פליטה, אך אם יש מספיק אור שמתפזר אז ניתן להבחין בערפילית. ספקטרום הקרינה שמוחזר מהערפילית זהה לספקטרום הפליטה של הכוכבים המאירים אותה. ההבחנה בין ערפיליות החזרה וערפיליות פליטה נעשתה על ידי אדווין האבל בשנת 1922.
הצבע של ערפיליות החזרה הוא בדרך כלל כחלחל, שכן אור כחול מתפזר יותר בקלות מאשר אור אדום (בדומה לפיזור האור הכחול על ידי האטמוספירה של כדור הארץ). בתוך ענני הגז ניתן למצוא אבק של יסודות שונים, ביניהם פחמן, ברזל וניקל. חלקיקי הברזל והניקל נוטים להתיישר עם השדה המגנטי של הגלקסיה ולגרום לאור המפוזר מהם להיות מקוטב מעט. בתוך ערפיליות החזרה יש לעיתים אזורים בהם נוצרים כוכבים חדשים מהגז והאבק של הערפילית.
ידועות כיום כ-500 ערפיליות החזרה, הידועות ביותר הן הערפילית שמקיפה את הפליאדות וחלקים מערפילית אוריון (חלקים אחרים שלה הן ערפיליות פליטה ובליעה). סביב כוכבים בהירים רבים, כמו אנטארס ואלנילם ניתן להבחין בערפיליות החזרה.
טיסה 708 של וסט קריביאן איירווייז

התרסקות טיסה 708

המטוס, מסוג מקדונל דאגלס MD-82 שנשא את מספר הזנב HK-4374X, עשה את דרכו מנמל התעופה הבינלאומי טוקומן הסמוך לפנמה סיטי בירת פנמה, אל נמל התעופה הבינלאומי מרטיניק אמה סזר באי הצרפתי מרטיניק שבים הקריבי. בהיותו בגובה 33,000 רגל איבד המטוס בהדרגה ממהירותו והגיע למצב של הזדקרות. צוות המטוס ככל הנראה לא אבחן נכונה את הבעיה ולכן פעל במישורים אחרים שאינם תורמים להפסקת ההזדקרות. המטוס צלל אל הקרקע ובשעה 07:01 לפי השעון המקומי, התרסק ועלה בלהבות בשטח כפרי באזור ההררי הסמוך למאצ'יקס  במדינת סוליה שבצפון מערב ונצואלה, כ-30 קילומטרים מגבול קולומביה.
כל הנוסעים היו אזרחי צרפת תושבי מרטיניק שחזרו מחופשה בת שבוע בפנמה, למעט נוסעת איטלקייה אחת. אנשי הצוות היו אזרחים קולומביאנים.
היה זה האסון האווירי הקטלני ביותר בתולדות ונצואלה, הקטלני ביותר במעורבות מטוס מדגם מקדונל דאגלס MD-82, והקטלני ביותר בשנת 2005.
בעקבות האסון והתחקיר שבעקבותיו חדלה חברת התעופה מלהתקיים.
אלטון בראון

קריירה

בראון נולד וגדל בצ'ארלסטון ובילדותו שיחק בקבוצות הכדורסל של בית ספרו האזורי. לאחר סיום לימודיו התיכוניים, בראון החל את קריירת המכללות שלו והחל לשחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת וירג'יניה, שכונתה "הקאבלירס" במשך ארבע שנים.
בראון סבר כי סיכוייו נמוכים להיבחר בסיבוב הראשון והשני בדראפט ה-NBA של עונת 2005/2006. ולכן, החליט שלא להירשם לדראפט ולהתחיל את הקריירה המקצועית שלו באירופה כשהחל לשחק במדיה של מקדוניקוס היוונית. בעונתו הראשונה והיחידה בקבוצה, הוביל את טבלת הליגה בכדורים חוזרים ואף היחיד משחקני הליגה שהשיג "דאבל-דאבל" באותה עונה.
לאחר עונה אחת במדיה של מקדוניקוס החליט בראון לחזור למדינת הולדתו, ארצות הברית, ולשחק במדיה של קולורדו 14' מליגת הפיתוח של ה-NBA. עם קבוצתו החדשה הגיע לחצי גמר הפלייאוף ובעקבות זה שיחק במשחק האולסטאר של הליגה כאדר קלע 20 נקודות והוריד 10 כדורים חוזרים בכ-33 דקות משחק במדי הקבוצה אדומה.
לאחר מכן, בראון החל להתאמן עם הלוס אנג'לס לייקרס ולאחר מכן עם הדנוור נאגטס ושיחק עימן בליגת הקיץ של ה-NBA ועימן השיג ממוצעים של 13.3 נקודות ו-10 כדורים חוזרים ב-5 משחקים. אך לא השיג חוזה בשתי הקבוצות ונחתך משניהן.
לאחר מכן, בראון חתם בקבוצה הישראלית, הפועל חולון והוביל אותה להישג מדהים בזכייה באליפות ישראל, לאחר שניצח עימה בגמר ליגת העל הישראלית את מכבי תל אביב 73:72, ונישל ביחד עם קבוצתו את מכבי תל אביב מתואר מאליפות לאחר רצף 14 אליפויות, מאז עשתה זאת הפועל גליל עליון בעונת 1992/1993.
ב-2 בדצמבר חתם במכבי תל אביב, לאחר הישגיו ויכולתו כנגדה בשלב גמר הפיינל פור של הליגה הישראלית בעונה שעברה. אך, למרות זאת, לאחר כ-3 שבועות נחתך ממנה בעקבות כושר גופני ירוד ומספר קילוגרמים עודפים.
ב-7 בפברואר בראון חתם במועדון הכדורסל מהבונדסליגה, במברג 
ולקראת עונת 2010/2011 חתם בברק נתניה. באותה עונה היה שותף עם הקבוצה להפסד בגמר גביע המדינה למכבי תל אביב, תוך שהוא קולע 15 נקודות בגמר.
ג'וני לוגן

ביוגרפיה

לוגן נולד בפרוור של העיר מלבורן שבאוסטרליה תחת השם שון פטריק מייקל שרארד. אביו, פטריק או'הייגן, היה טנור ידוע אשר הופיע שלוש פעמים בבית הלבן. בגיל 3 משפחתו של לוגן עברה להתגורר באירלנד. הוא התחיל לשיר בגיל 9, לנגן בגיטרה ולכתוב שירים בגיל 13. בהמשך למד הנדסת חשמל ועבד במשך 5 שנים כחשמלאי, כשבמקביל הופיע במועדוני פולק ובלוז. 
את הקריירה המוזיקלית שלו החל לוגן על הבמה, כשהופיע בשנת 1976 במיוזיקל "אדם וחוה", בו גילם את אדם. שנה אחר כך התפרסם במיוזיקל "יוסף וכתונת הפסים המשגעת" מאת טים רייס ואנדרו לויד ובר. ב-1979 הוציא את אלבומו הראשון הנקרא "In London". באותה שנה השתתף לראשונה בקדם-אירוויזיון האירי, עם השיר "Angie" וסיים במקום השלישי. 
ב-1980 ייצג לוגן את אירלנד באירוויזיון 1980 עם השיר "What's Another Year" והגיע למקום הראשון. השיר היה ללהיט גדול ברחבי אירופה והגיע למקום הראשון במצעד הבריטי, ומכירותיו של הסינגל ברחבי העולם מסתכמות ב-3 מיליון עותקים. ארבע שנים אחר כך כתב והלחין את השיר "Terminal 3", שייצג את אירלנד באירוויזיון 1984 בביצוע לינדה מרטין, שסיים במקום השני בתחרות, 8 נקודות מהמקום הראשון. ב-1987 ייצג פעם נוספת את אירלנד באירוויזיון כמבצע, עם השיר "Hold Me Now", וכמו כן גם ניצח, בפער של 31 נקודות מהמקום השני, והיה לאומן הראשון שזוכה פעמיים באירוויזיון כמבצע. השיר הגיע למקום השני במצעד הבריטי, וכמו קודמו, זכה להצלחה רבה ברחבי אירופה עם מכירות של מיליוני עותקים מהסינגל. ב-1992 שב למסגרת התחרות כשכתב והלחין את השיר "Why me?‎", שייצג את אירלנד באירוויזיון 1992, פעם נוספת בביצוע לינדה מרטין. הפעם השיר זכה בתחרות והיה לניצחון הראשון מתוך שלושה ניצחונות רצופים של אירלנד באירוויזיון.
בתחרות "שיר היובל באירוויזיון" שהתקיימה באוקטובר 2005 הגיעו שני השירים הזוכים של לוגן ל- TOP 14, כש-"Hold Me Now" סיים במקום השלישי.
לוגן הוא אמן בעל קריירה מוזיקלית עשירה הכוללת 28 אלבומים (נכון ל-2007), ובהם אלבומים שיצאו בלעדית בגרמניה, הממלכה המאוחדת, דנמרק והולנד, עשרות סינגלים שיצאו ברחבי אירופה, עשרות הופעות טלוויזיוניות ושיתופי פעולה מוזיקליים עם אמנים אירופאים. כמו כן, כתב 4 שירים שהתמודדו בקדם-אירוויזיון האירי, ושני שירים שהתמודדו בקדם-אירוויזיון ההולנדי (בשנים 2004 ו-2005).
מתגורר באשבורן שבמחוז מית' עם אשתו איליס ושלושת ילדיו.
אוזדה (מחוז משנה)

דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה אוזדה 23,657 בני אדם. האוכלוסייה שמרה על גודלה (ירידה קלה) ובשנת 2018 נמנו במחוז המשנה 23,481 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה ב-2009: 93.24% בלארוסים, 4.34% רוסים, ו-2.4% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (88.12%) ורוסית (10.64%).
פרד-רנה בוליו

קריירה

בוליו הוא חבר בלהקת הראפ הסאמית דולבה דוטטאר שנוצרה ב-2007. ב-2019, הוא חבר ללהקת קיינו הנורווגית במלודי גרנד פריקס 2019 (תחרות לייצוג נורווגיה באירוויזיון 2019) עם השיר "Spirit In The Sky". השיר זכה במקום הראשון ונבחר לייצג את נורווגיה באירוויזיון 2019. לבסוף הגיע השיר למקום השישי בגמר האירוויזיון.
וייסנפלס

היסטוריה

היישוב צמח סביב למצודה שניצבה ליד מעברה שחצתה את הנהר סאלה. העיר קיבלה זכויות מוניציפליות בשנת 1185. במהלך מלחמת שלושים השנה ניזוקה העיר קשות ואוכלוסייתה הצטמצמה מ-2200 תושבים ל-960. ב-7 בנובמבר 1632 הונחה גופתו של גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה בוייסנפלס לאחר שהוא נהרג יום לפני קרב ליצן (Lützen).
יחד עם זאת, זמן קצר לאחר מכן, עלה מעמדה של העיר במהרה, כאשר ב-1656 ייסד אגוסטוס, נצר לענף הסקסוני של בית וטין, את הדוכסות של סאקסה-וייסנפלס, ובחר את העיר כמקום מגוריו. מאז 1638 שירת אוגוסטוס כאדמיניסטרטור הפרוטסטנטי של הארכיבישופות של מגדבורג, שעל פי שלום וסטפליה משנת 1648 הייתה אמורה להפוך לאחר מותו לטריטוריה חילונית של ברנדבורג-פרוסיה.
לפיכך החל אוגוסטוס להקים החל משנת 1660 בוויסנפלס את המצודה של נוי-אוגוסטוסבורג (Neu-Augustusburg) בסגנון הבארוק עבור יורשיו. כאשר הושלם בניין המצודה ב-1680 נעשתה העיר למרכז המנהלי של הדוכסות ולמרכז התרבותי שלה עד לפירוקה ב-1746. מלחינים כמו יוהאן פיליפ קריגר (Johann Philipp Krieger) וגאורג פיליפ טלמן פעלו כאן, השחקנית פרדריקה קרולין נויבר (Friederike Caroline Neuber) הופיעה את הופעת הבכורה שלה בוויסנפלס. ב-1702 נמנע מיוהאן סבסטיאן באך לקבל את משרת נגן העוגב בעיר זנגרהאוזן (Sangerhausen), עקב העדפתו של הדוכס את המלחין יוהאן אוגוסטין קובליוס (Johann Augustin Kobelius). ב-1713 הקדיש באך את "קנטטת הצייד" שלו לכריסטיאן, דוכס סאקסה-וייסנפלס וביצע אותה בעיר.
החל מ-1704 שירת התאולוג הלותרני ארדמן נוימייסטר (Erdmann Neumeister) כדיאקון של הקפלה של המצודה. העוגב של הכנסייה הושלם ב-1673 וכלל 22 שסתומים. על פי ג'ן מיינוורינג (John Mainwaring), הביוגרף של גאורג פרידריך הנדל, גילה יוהאן אדולף הראשון, דוכס סאקסה-וויסנפלס, את כשרונו המוזיקלי של הנדל, שאביו היה רופאו האישי של הדוכס, כאשר שמע אותו מנגן בעוגב. באך חיבר את הטוקטה ופוגה בפה מז'ור עבור עוגב זה.
עם הפסקת קיומה של הדוכסות של סאקסה-וייסנפלס ב-1746, עברה העיר בחזרה לידיה של נסיכות סקסוניה ולאחר קונגרס וינה ב-1815, לידי פרוסיה. החל משנת 1816 הייתה העיר בירתו של מחוז הנושא את שמה, עד לפירוקו בשנת 2007.

כלכלה

מאז המהפכה התעשייתית ענף התעשייה העיקרי של וייסנפלס הוא ייצור נעליים, זאת עד אשר נסגר המפעל האחרון ב-1991. מאז מתפתח בהדרגה בעיר ענף ייצור המזון.

ספורט

קבוצת הכדורסל של העיר, מיטלדויטשר, מתמודדת בבונדסליגה ואף זכתה בשנת 2004 בגביע היורוקאפ צ'לנג'.
חומר מתחלב

חומרים מתחלבים, הם חלק מקבוצת חומרים גדולה המכונה תוספי מזון, המחברים בין חומרים שאין להם זיקה משותפת, ולאחר החיבור מונעים את היפרדותם.

אופן פעולת החומר

חומרים אלה, המשמשים בתעשיות שונות ובמיוחד בתעשיית המזון, משנים ומפחיתים את מתח פני השטח של שתי תרכובות שאינן מסיסות מלכתחילה זו בזו, עד שמתקבל תחליב (אמולסיה) יציב יחסית המשותף לשתיהן. בעזרת החומרים המתחלבים ניתן לבסס גם צורות משותפות לגז ונוזל או מוצק ונוזל, במטרה לשפר את מרקם המזון.

שימוש בחומרים מתחלבים

בתעשיית המזון נעשה שימוש בחומרים מתחלבים במגוון מוצרים, כמו למשל מים ושומן בתעשיית השוקולד, שעושה שימוש רב בלציטין, ובתעשיות מזון נוספות כמו תעשיית הגלידות, מיונז, רטבים ועוד.
על אף שהמילה "מתחלב" נגזרה מהמילה "חלב", אין קשר בין החומרים המתחלבים לחלב או למוצריו.
משוואות פרידמן

משוואות פרידמן הן משוואות דיפרנציאליות המתארות את התפשטות היקום כתלות בצפיפות היקום (הצפיפות הכוללת של טנזור המאמץ-מסה-אנרגיה). קרויות על שם אלכסנדר פרידמן, שגילה אותן בשנת 1922.
משוואות אלה נובעות מהצבת מטריקת פרידמן-רוברטסון-ווקר
 
של יקום הומוגני ואיזוטרופי במשוואות איינשטיין של תורת היחסות הכללית. משוואות פרידמן הן זוג משוואות דיפרנציאליות המתאר את התפתחותו של פרמטר הסקלה של היקום  כתלות בזמן. 
משוואות אלה הן: 

כאשר  הוא הקבוע הקוסמולוגי של איינשטיין,  היא צפיפות המסה-אנרגיה הרגילה ו־P הוא הלחץ. הגודל  מבטא את העקמומיות של היקום ויכול לקבל אחד מ-3 ערכים: 1+ (יקום כדורי), 1- (יקום היפרבולי) ו-0 (יקום שטוח).
מצמד משוואות אלה אפשר להסיק משוואה שלישית שימושית:

משוואה זו מבטאת שימור אנרגיה.
כדי לפתור משוואות אלו יש לדעת את משוואות המצב של היקום (אלה משוואות המקשרות בין הלחץ לצפיפות, והן נובעות מהפיזיקה של היקום) וכן את ערכי הפרמטרים  (עקמומיות היקום) ו־ (צפיפות היקום).
הגודל  נקרא קבוע האבל (אף על פי שהוא משתנה בזמן).

פרמטר הצפיפות

פרמטר הצפיפות (באנגלית: Density parameter), המסומן באות היוונית אומגה , הוא היחס בין צפיפות החומר הממוצעת ביקום לצפיפות הקריטית (Critical density), גודל הניתן לחישוב.
גודלו של פרמטר הצפיפות קובע את צורת היקום מבחינת הגאומטריה שלו. אם גודלו גדול מ-1, הגאומטריה ספירית; אם גודלו קטן מ-1; הגאומטריה היפרבולית; ואם גודלו שווה ל-1, הגאומטריה שטוחה. ללא קיומה של אנרגיה אפלה, גאומטריה ספירית שקולה ליקום סגור הגדל עד לגודל מסוים ואז מתחיל להתכווץ. כיום ידוע על קיומה של אנרגיה אפלה, ועל כן אפשרות זו של יקום מתכווץ בעתיד הרחוק לא תיתכן.
מדידות עקיפות מראות שגודלו של פרמטר הצפיפות הוא 1 או קרוב מאוד ל-1.
סנדרה שונוולד

ביוגרפיה

שונוולד נולדה באורוגוואי שבדרום אמריקה ובגיל 18 עלתה לישראל. ב-1987 התקבלה לבית הספר למשחק, "בית צבי". שם הכירה את יותם זילברמן, עמו התחתנה בהמשך.
שונוולד שיחקה בהצגות של הקאמרי, שם נבחרה כשחקנית המבטיחה, ובתיאטראות צוותא, התיאטרון הערבי-עברי ביפו, תיאטרון הבימה ותיאטרון חיפה ותיאטרון בית ליסין. במרוצת השנים השתתפה שונוולד בין היתר בהצגות: "דבורה בארון", "בדלתיים סגורות", "הבטחה", "כריתת ראש", "ליל העשרים", "הקוסם מברוקלין", "הגולם", "אשכבה", "הבכיינים", "המקרה המוזר של הכלב בשעת לילה", "אהבת מוות", "שגעון המוזיקה". השתתפה גם בהצגות הילדים "חנה סנש" ו"הנסיכה והקיפוד" וכן בהצגות נוספות. 
בקולנוע השתתפה שונוולד בסרטים "מסעות ג'יימס בארץ הקודש", "קרוב לבית" ו"אנתרקס". 
שונוולד שיחקה גם בסדרות הטלוויזיה "תיק סגור", "שלווה", בדרמה "אבידות ומציאות" וכן כשחקנית אורחת בסדרות "המובילים", "האי" ו"גאליס".
אקדמוס

אקדמוס או הקדמוס (ביוונית Ἀκάδημος או Ἑκάδημος) היה גיבור אתונאי במיתולוגיה היוונית.
פלוטרכוס, ההיסטוריון היווני בן המאה ה-1, בביוגרפיה שכתב על המלך האתונאי האגדי תסאוס (זה שהרג את המינוטאורוס), כתב כי לאחר שהגיע המלך לגיל 50 והתאלמן, הוא חטף את הלנה בת ה-12 (זמן רב לפני שהלנה נישאה למנלאוס מלך ספרטה, פגשה את נסיך טרויה פאריס, ברחה איתו לטרויה וחוללה את מלחמת טרויה). בתגובה לחטיפה זו, אחיה, התאומים קסטור ופולוקס הגיעו לאטיקה ואיימו להחריב את אתונה על יושביה אם אחותם לא תשוחרר.
אקדמוס הציל את העיר באומרו להם היכן הלנה מוסתרת. לפיכך העריצו תושבי אתונה את אקדמוס כמושיעם וכמושיע העיר. וכן זכה להכרת התודה של טינדראוס, וכאשר אנשי לקדאימון פלשו לאתיקה הם פסחו על אדמותיו של אקדמוס בקיפיסוס (Κηφισός) שהיו 6 סטדיות (στάδιον) צפון-מערבית לאתונה.
אדמותיו של אקדמוס שהיו מכוסות בעצי דולב ובעצי זית, והיו מקודשות לאתנה, אלת החוכמה, נקראו אקדמיה על שמו של הבעלים. בחורש זה קיים אפלטון את הרצאותיו והקים בו את האקדמיה האפלטונית.
שוחר

שוֹחֵר הוא תלמיד בית ספר תיכון בעל ציביון צבאי, או נער לפני גיוס הלומד במסגרת קדם־צבאית (קד"צ) או טרום-צבאית (טר"צ). שוחרים עשויים להימצא תחת משמעת צבאית מלאה, הכוללת לבוש צבאי.
ישנם בארץ בתי ספר עם מסלול שוחרות, כמו מסלול שוחרות אגף התקשוב וההגנה בסב"ר הפנימייה הצבאית לפיקוד, המכללה הטכנולוגית של חיל האוויר, בית הספר הולץ, בית ספר לקציני ים עכו, המכללה הטכנולוגית של חיל הטכנולוגיה והאחזקה ועוד. בחילות רבים בצה"ל ישנם קורסים המתקיימים במסגרת קדם־צבאית, שבמסגרתם לומדים שוחרים בוגרי תיכון המתגייסים לחיִל בתום הקורס. לדוגמה, קורס תכנות בבית הספר למקצועות המחשב, קד"ץ נהיגה ועוד.
שוחרים עשויים לקבל דרגת רב"ט בסיום לימודיהם. משך השירות הנדרש משוחר לקבלת דרגת סמל קצר יותר מאשר זה של חייל רגיל. על פי רוב, שוחרים מוצבים בשירות הצבאי שלהם על פי המקצוע שרכשו במהלך לימודיהם, במסגרת הקורס הקדם־צבאי או התיכון, כגון טכנאי חשמל, מכונאות ואלקטרוניקה.
שוחר שנפגע תוך כדי ועקב שרות ונגרמה לו נכות עקב מחלה או חבלה, זכאי לתבוע את קצין התגמולים ולזכות בהכרה כנכה צה"ל.
נורמליות

נורמליות הוא מונח המשמש בדיבור היומיומי לתאר התנהגות ממוצעת. ברפואה המונח מתאר מצב ללא פתולוגיה. נורמליות במובנה הרפואי-תפקודי שונה ממשמעותה במובן הדיבור היומיומי: נורמה רפואית משמשת בדרך כלל לתיאור מצב של חוסר מחלה, כלומר, היעדר הפרעה בתפקוד של יצור חי. נורמות רפואיות ופסיכולוגיות מתייחסות למצבים שבהם אין פגיעה בתפקוד הפיזיולוגי או הרגשי של האדם. תפקידן הוא לסייע ביצירת הבדלה בין מצבים תקינים שאינם מצריכים טיפול, ממצבים שבהם קיימת פגיעה המצריכה טיפול כלשהו.
התנהגות על פי נורמה במובנה הסוציולוגי, מתייחסת לערך התרבותי-חברתי ולאופן ההתנהגויות והמצופה מקבוצות ויחידים בחברה מסוימת, הנתפס כראוי, תקין ומקובל על פי הערכים של אותה התרבות.
לכל חברה יש הגדרות נורמה משלה בכל שטחי החיים, אשר נלמדות ומועברות בחינוך ובמורשת התרבותית. זהו חלק מתהליך החיברות של הפרט.
אמנם במקרים רבים הנורמה התפקודית-רפואית תואמות את הנורמה החברתית, אך זה לא מחייב. ישנם מקרים שבהם מצב מסוים יוגדר כנורמלי מהיבט אחד אך לא מהשני ולהפך.
בלאגן בכוורת

תקציר העלילה

הסרט מספר על אפולו, נווד מזמר המגיע בסיוריו אל הגן הקסום והכוורת ההומה, שם הוא פוגש בפועלים הנמרצים ובמלכתם היפה. אפולו במהרה נחשף לקנוניה בממלכה אשר מסתיימת בחטיפה של המלכה. החשד הגדול נופל עליו, ולכן אפולו יוצא להרפתקה בשביל להציל את הממלכה ולהחזיר את הסדר לכוורת.