google/wiki40b huggingface dataset:
דגם להרכבה

דגם להרכבה (נקרא גם "Scale Model", דגם בקנה מידה) הוא דגם בקנה מידה מוקטן, לרוב של כלי רכב כגון מטוס או טנק, שאותו על החובב להרכיב בעצמו לפי הוראות. הדגמים נבדלים זה מזה בסוג החומרים ובשיטות ההרכבה. רוב הדגמים להרכבה באים בקיט מוכן הכולל חלקים, הוראות הרכבה, ציור של הכלי כאשר הוא שלם, מדבקות עם סימול טקטי ולעיתים קרובות גם דבק. הדגמים הנפוצים להרכבה הם דגמים של כלי רכב צבאיים כגון מטוסי קרב, טנקים ורכב קרבי משוריין ועשויים מפלסטיק או שרף, המורכבים אחד לשני באמצעות דבק ייעודי המבוסס בעיקר על אצטון. סוג אחר של דגמים הוא דגמים להרכבה מנייר או קרטון. בנוסף, יש חובבים ואנשי מקצוע הבונים דגמים מאפס ("Built from scratch") ולא מסתמכים על קיט מוכן. בוני דגמים רבים חברים במועדונים, שבנוסף לסקירת מוצרים ושיתוף בידע וטיפים, עורכים מפגשים, תצוגות ותחרויות בין בוני הדגמים, בהם הם מציגים לראווה את מיטב הדגמים שבנו.

דגמי קיט

כאמור, הדגמים להרכבה הנפוצים ביותר הם דגמי קיט. הם עשויים מפלסטיק או משרף, ובאים בקופסה סגורה הכוללת את חלקי הדגם מפורקים (לרוב במסגרות פלסטיק המחזיקות אותם שלא ייפלו ויילכו לאיבוד), הוראות הרכבה, מידע ומפרט טכני על הכלי, ציור של הכלי כאשר הוא שלם, מדבקות עם סימול טקטי (הנקראות decals) ולעיתים קרובות גם דבק (שאותו ניתן לרכוש גם בנפרד). את החלקים יש להדביק אחד לשני לפי ההוראות. בסיום ההדבקה ואחרי שהדבק מתייבש נהוג לצבוע את הדגם כך שייראה אמיתי. המהדרים אף מוסיפים אפקטים של בלייה ומזג האוויר כיאה לכלי שמשתפשף בשטח. חברות שונות מציעות תוספות לדגמי הקיט, הנקראות "מיני-קיט", והן כוללות למשל מיגון נוסף או חיילים קטנים.
רוב דגמי הקיט הם של כלי רכב, בדרך כלל צבאיים, כגון טנקים, רכב קרבי משוריין, מטוסי קרב, מסוקי קרב וכלי שיט צבאיים. דגמים אלו פופולריים במיוחד בקרב יוצאי צבא, מהנדסים, אנשים עם זיקה טכנית וחובבי היסטוריה צבאית. חלק מדגמי הקיט כוללים כלי רכב אזרחיים כמו מטוסי נוסעים, ספינות גדולות, רכבי שטח, מכוניות ועוד.
יש בונים המשדרגים את דגמי קיט, כגון בהוספת מנוע חשמלי קטן והפיכת הדגם לנוסע בשלט רחוק, או הצבתו בדיורמה המתארת סיטואציה מבצעית. בדגמים האיכותיים ביותר קשה מאוד להבדיל בין הדגם לכלי האמיתי.
בין החברות הגדולות המציעות דגמי קיט נמנות Academy Plastic Model,‏ Heller,‏ Tamiya ‏Italeri, ‏ Hsegawa,‏ Meng Modelling, ‏Revell ועוד. צה"ל זוכה למקום של כבוד בדגמי הקיט, והחברות הגדולות מציעות דגמים של מטוסי ומסוקי חיל האוויר הישראלי בסכמות צביעה אותנטיות, רכב קרבי משוריין, דחפור די-9 בשירות צה"ל וסדרת טנקי המרכבה על שלל דגמיה, ממרכבה סימן 1 ועד מרכבה סימן 4מ.
לאחרונה התחיל להתפתח שוק של After Market ומיני-קיטים של חברות המתמחות ביצירת ערכות הסבה שונות, מטרת הערכות היא, לתקן שגיאות יצרן של הדגם או לעדכן אותו לתצורה מסוימת (למשל, חיל האוויר רוכש מטוס קרב מסוים ומשנה בו מכלולים מסוימים בהתאם לדרישות חיל האוויר, או טנק המרכבה סימן 4 מקבל את מערכת "מעיל רוח"). בדרך כלל ערכות ההסבה מיוצרות משרף וחלקי מתכת ודפי מדבקות מיוחדים. השימוש בערכות הסבה מחייב ידע וניסיון רב תוך שימוש בחומרים כגון דבק ציאנואקרילאט (המכונה "סופר גלו") וכלי כיפוף מיוחדים.

דגמי נייר

דגמים להרכבה שמורכבים מגזירי נייר או קרטון אותם על החובב להרכיב לפי ההוראות. דגמים אלו דורשים מבחינת ציוד מספריים ודבק, ומסובכות הרכבתם משתנה. בשל הקומפקטיות שלהם והעובדה שקל להדפיס אותם, קל לייצר ולהפיץ אותם בייצור המוני ולצרפם לספרים, ספרי פופ-אפ וכתבי עת. בעבר נהג ביטאון חיל האוויר לחלק לקוראיו דגמים להרכבה מנייר של כלי הטיס של צה"ל.
עין ירקעם

עין ירקעם הוא מעיין עונתי הנובע בחלק העליון של נחל חתירה, ממזרח למכתש הגדול. המעין נובע בעיקר בחורף. בעונה זאת, עולה מפלס מי התהום אל מעל פני הקרקע ("תמילה"). לרוב מימיו מוצפים גם במי גשם ושטפונות, וממלאים גב גדול לעומק של עד 5 מטרים. לקראת סוף הקיץ נשארים מים מעטים רק בחלקו התחתון של הגב וחלקו העליון מתייבש, אך מי התהום של המעיין נותרים יחסית גבוהים ובעלי החיים מהאזור מצליחים להגיע אליהם עם מעט חפירה בחול. המעיין מוקף בצמחייה רבה של, בעיקר, קנה ואשל.
בקיר הגדה הצפונית של הנחל חצובות מדרגות עתיקות שככל הנראה, שימשו להורדת גמלים לשתייה מהגב. בסמוך למעיין נמצא מצד ירקעם מהתקופה הביזנטית ששימש כנקודת אבטחה.
שביל ישראל עובר בעין ירקעם. למקום ניתן להגיע רגלית מחניון קטן הצמוד לכביש 206, ממנו ישנה ירידה בשביל המסומן בירוק לאורך כ-500 מטרים, עד למדרגות החצובות היורדות למעין. בהתאם להנחיות רשות הטבע והגנים, אסורה לינה באתר. זאת, על מנת לאפשר לחיות לפעול בו בשעות החשיכה. עם זאת, חניון לילה נמצא ממש בסמוך ליד הכביש.

מבנה הנחל

בקירו הצפוני של הנחל יורדות מדרגות חצובות מן השביל שמעל למעוק עד לקרקעיתו. אלו הן מדרגות עתיקות, שנחצבו כדי שגמלים יוכלו להגיע אל נקודות הנביעה ואל הגב הגדול.
המפלים והמעוק בעין ירקעם התפתחו בנקודות המעבר של אפיק הנחל מתחום סל הקרטון והצור מגיל הסנון, אל גג שכבת הגיר הקשה מגיל הטורון. סדרת המפלים דמויי המרזב, שגובהם כ-10 מטרים, יצרה כאן בראש המעוק מעין אולם גבוה ועגול, דמוי טאבון.
במקום מעין קלחת סגורה של סלעים, שנוצרה כתוצאה משחיקת תשתית הגיר שבקרקעית הנחל על ידי מי שיטפונות. מהקלחת נמשך נקיק קצר ועמוק, שבקרקעיתו, מכתשת גדולה ועמוקה המחזיקה מי שיטפונות. מהסדקים שבקירות הקלחת נובעים מים, המזינים לאחר תקופות גשומות פלג מים לאורך הנקיק.
רוביל סרסור

קריירה

סרסור התחיל את הקריירה שלו בהפועל כפר קאסם ובגיל 13 הצטרף למחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה. בעונת 2001/2002 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה במשחק הליגה נגד הפועל תל אביב. ב-11 באוגוסט 2005 הבקיע את שער הבכורה שלו בזירה האירופית בניצחון 0–5 נגד בשקימי. בעונת 2010/2011 חלה ירידה במעמדו של סרסור והוא הושאל להפועל בני לוד מהליגה הלאומית אחרי 15 שנה בפתח תקווה.
ביולי 2011 חתם בהפועל כפר סבא. בדצמבר 2011 חזר לליגת העל כאשר חתם בהפועל עכו עד לסיום העונה.
בספטמבר 2013 סיכם במ.ס. כפר קאסם מליגה א'. ב-23 בספטמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בכפר קאסם בניצחון 1–3 נגד מכבי עירוני עמישב פתח תקווה במסגרת גביע המדינה. את העונה סרסור סיים עם 12 שערי ליגה ו-4 נוספים בגביע.
קטלוג

קָטָלוֹג הוא אמצעי לארגן ולקבץ יחד נתונים בנושא מסוים, והוא משמש בתחומים שונים: ספרנות, פרסום, מסחר ועוד. הקטלוג משמש מאגר מידע, וניתן לדלות ממנו מידע רב.
עבודת המיון והרישום בקטלוג מכונה קִטְלוּג. במהלכה נקבע מקומו של פְּריט כלשהו או של מידע כלשהו בתוך רשימה על פי סדר מסוים (לרוב אלפביתי או נושאי או שניהם). את המילים קִטְלוּג, קִטְלֵג, קֻטְלַג והִתְקַטְלֵג חידש המילונאי ראובן אלקלעי ב-1932.

קטלוג ספרייה

בספריות הקטלוג הוא רשימת הפריטים (הספרים, כתבי העת והחומר האור-קולי) הנמצאים בספרייה מסוימת, והוא מאפשר גישה אל כל פריט ופריט בתוכה. הקטלוג כולל רישום של פרטים מזהים על אודות הפריטים בספרייה, בדרך כלל מספר מדף, כותר, מחבר, תיאור פיזי, נושא והערות מיוחדות.
בעבר הצורה הנפוצה לקטלוגים הייתה בכרטיסיות או בספרים. כיום נפוץ בעיקר השימוש בקטלוגים ציבוריים מקוונים המאפשרים גם גישה מרחוק באמצעות האינטרנט. המיחשוב מאפשר גם יצירת קטלוגים משותפים של רשת ספריות עצמאיות.

קטלוג תערוכה

קטלוג תערוכה הוא קובץ המופק במקביל להעלאת התערוכה, לרוב בתצורת חוברת או ספר (לעיתים גם קובץ דיגיטלי הזמין למשל באתר אינטרנט). קטלוג התערוכה מכיל מידע על פריטי התערוכה ולעיתים גם על ההקשר ההיסטורי, גאוגרפי, ארכאולוגי, אמנותי וכדומה, בהתאם לנושא התערוכה. קטלוגים של תערוכות אמנות מציגים גם פרטים טכניים על אודות היצירה כגון טכניקת העבודה (למשל "שמן על בד"), מידות היצירה ושנת יצירתה, ולרוב גם את צילומי היצירות ומידע על האמן. קטלוג תערוכה עשוי לכלול גם מאמרים רלוונטיים, למשל מאת אוצר התערוכה או אנשי אקדמיה. יש קטלוגים של תערוכות שרוחב יריעתם ותוכנם ממצבים אותם כספרי עיון. חלקם הם פריטים מעוצבים המהווים יצירת אמנות בפני עצמה. קטלוגים של תערוכות מהווים גם פריטי אספנות.

קטלוג מסחרי

קטלוגים מסחריים מיועדים להציג נתונים אודות מוצר או שירות לשם פרסום ושיווק.
ישנם קטלוגים המיועדים לפרסום בלבד, וכן קטלוגים שנועדו לאפשר להזמין את המוצר מהיצרן או המפיץ, באמצעות הטלפון, הדואר, דואר אלקטרוני או אתר אינטרנט. קטלוגים שנועדו להזמנות מכילים בדרך כלל יותר מידע אודות המוצר, כגון מידות, צבעים, מאפיינים   ומחירים. על פי רוב, קטלוגים פרסומיים מופקים על נייר באיכות משובחת, ומכילים תמונות ותרשימים.
וסבולוד וישנבסקי

וסבולוד וישנבסקי (ברוסית: Всеволод Вишневский;‏ 21 בדצמבר (8 בדצמבר לפי הלוח היוליאני שהיה נהוג באותה עת ברוסיה) 1900 - 28 בפברואר 1951, מוסקבה) היה מחזאי וסופר סובייטי. על פעילותו בתחום התרבות הוענקו לו מספר עיטורים ופרס סטלין בשנת 1937.

ביוגרפיה

וסבולוד וישנבסקי נולד בסנקט פטרבורג. אביו היה אציל שעבד בתחום מדידת קרקעות. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא נמלט מהבית והתגייס. על הגבורה בקרבות לוישנבסקי הוענקו מספר עיטורים. בשנת 1917 וישנבסקי השתתף באירועי מהפכת אוקטובר בפטרוגרד ואחר כך במלחמת האזרחים ברוסיה. תחילה הוא היה בצי הסובייטי והחל משנת 1919 בארמיית הפרשים הראשונה. בהמשך הוא היה איש המנגנון המפלגתי בצי הבלטי ובצי הים השחור.
את הפעילות הספרותית וישנבסקי החל בשנת 1920. בשנת 1921 הוא ארגן בנובורוסייסק מופע על מרד קרונשטט שנמשך שמונה שעות.
כמעט כל מחזותיו של וישנבסקי הוקדשו לאירועים של מלחמת האזרחים ברוסיה. בשנות ה-30 של המאה ה-20 הוא כתב מחזות כמו "אנחנו מקרונשטט", "האחרון והמכריע", "הטרגדיה האופטימיסטית". בשנת 1936 על פי תסריט של וישנבסקי צולם הסרט "אנחנו מקרונשטט" שהיה פופולרי מאוד וזכה להערכה רבה מסרגיי אייזנשטיין.
המחזה "הטרגדיה האופטימיסטית" נחשב למחזה קלאסי בתקופה סובייטית והועלה עדיין בתיאטראות רבים גם בשנות ה-70 של המאה ה-20. בשנת 1963 על בסיס המחזה צולם סרט שצפו בו 46 מיליון צופים.
וישנבסקי היה ידוע כי ראה בצורה שלילית את יצירותיהם של מיכאיל בולגקוב ומיכאיל זושצ'נקו, אך נודע כי שלח כסף למשורר אוסיפ מנדלשטם לאחר מעצרו.
במהלך מלחמת החורף ומלחמת העולם השנייה וישנבסקי היה כתב צבאי על העיתון פרבדה. את רוב המלחמה הוא עבר בלנינגרד הנצורה. בתקופה זו וישנבסקי כתב מספר מחזות על הגנת העיר שאף הועלו בתיאטרון שפעל בעיר. 
בשנת 1944 וישנבסקי עבר למוסקבה והתמנה לעורך ירחון "זנאמיה". בהיותו עורך ראשי הוא פרסם בירחון נובלה של ויקטור נקרסוב "בשוחות של סטלינגרד" וכלל את היצירה בין מועמדים לקבלת פרס סטלין. הוא גם פרסם שורת יצירות של אנה אחמטובה שהיו בהמשך בסיס למערכה נגדה. בעקבות מערכה פוליטית נגד המשוררת, וישנבסקי גינה את היצירות שלה בפומבי.
בשנת 1949, לקראת חגיגות 70 של יוסיף סטלין וישנבסקי כתב את המחזה האחרון שלו "1919 הלא נשכח". המחזה הוצג במספר רב של תיאטראות סובייטיות ובשנת 1952 הוקרן על בסיסו סרט. בהיסטוריה של המחזות הסובייטיות המחזה מהווה דוגמה לשיר תהילה בלתי מסויג ליוסיף סטלין תוך התעלמות מוחלטת מעובדות היסטוריות.
וסבולוד וישנבסקי נפטר במוסקבה ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'י.
שאילתה (ממשל)

שאילתה היא שאלה שחבר פרלמנט מציג בפני שר בממשלה. השאלה חייבת לעסוק בתחום עיסוקו של המשרד שעליו ממונה השר.
המילה שאילתה שבה לשימוש בעקבות הצעתו של זלמן שזר, לימים נשיא ישראל השלישי. בערך בשנת 1945 חיפש דוד רמז, יו"ר ישיבת הוועד הפועל של ההסתדרות באותה עת, חלופה עברית למילה אינטרפֵּלציה (interpellation); הוא פנה אל שז"ר, והלה הציע מיד לייחד להוראה זו את המילה הקיימת שאילתא (בעקבות הארמית שְׁאֵלְתָא).

דיני השאילתה בכנסת

על השאילתה להיות מנוסחת בתמציתיות ובנייטרליות ולעסוק בסוגיה ספציפית וקונקרטית. יושב ראש הכנסת רשאי לפסול או לנסח מחדש שאילתות פגומות. לשר הנשאל ניתנים 21 יום להשיב על השאילתה, ויושב ראש הכנסת רשאי להוסיף עליהם עוד 21. 
התשובה לשאילתה מוקראת על ידי השר הנשאל - או על ידי שר אחר לאחר אישור יושב ראש הכנסת - במליאת הכנסת, אלא אם כן השואל אינו נוכח, ואז התשובה מועברת לפרוטוקול הישיבה מבלי שתוקרא; רשאי השואל לבקש שהתשובה תישלח אליו בדואר או תפורסם ב"דברי הכנסת" מבלי שתוקרא. בנוסף לכך, רשאי השר לסרב לענות לשאילתה אם הוא חושב שיש בהקראת התשובה בפומבי משום נזק למדינה. 
לאחר מתן התשובה, רשאי חבר הכנסת השואל לשאול עוד שאלה קצרה בעל פה – לפי אותן ההגבלות החלות על השאילתה הרגילה; השר המשיב יכול להשיב על שאילתה נוספת זו בעל פה, לסרב להשיב אם תהיה בתשובה פומבית משום פגיעה במדינה, או לבקש שהשאילתה הנוספת תוגש לו בכתב - במקרה זה חייב השר להשיב עליה תוך 7 ימים.

שאילתה במועצת עיר

על פי פקודת העיריות רשאי חבר מועצת עירייה להגיש לראש העירייה שאלה המנוסחת "בקיצור נמרץ"  לא יאוחר מ־48 שעות לפני תחילת ישיבת מועצה ועל ראש העיר להשיב בכתב ולקרוא את התשובה באותה ישיבה. כל חבר מועצה רשאי להגיש עד שתי שאילתות בכל ישיבה. השואל רשאי להציג, לאחר הקראת התשובה שאלה קצרה נוספת בעל פה שתענה במקום על ידי ראש העירייה או אדם מטעמו. תשובות לשאילות יינתנו בתחילתה של ישיבה מן המניין, השאילתות והתשובות יירשמו בפרוטוקול הישיבה.
סטארה זאגורה (מחוז)

היסטוריה

התיישבות מאורגנת בשטח המחוז מתוארכת למאה ה-5 לפני הספירה, עידן הממלכה התראקית. בשטח המחוז סמוך לעיר קאזאנלק, נתגלה קבר תראקי עתיק אשר הוכרז כאתר מורשת עולמית. מהמאה ה-1 ועד ה-7 נכללו שטחי המחוז בפרובינציה של האימפריה הרומית המערבית ולאחר מכן המזרחית. בהמשך נשלט השטח על ידי האימפריה הבולגרית הראשונה והשנייה. ב-1372 נכבש האזור על ידי מוראט הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. ב-1877 איבדו העות'מאנים את השליטה באזור עת הובסו במלחמה העות'מאנית-רוסית (1877-1878). לאחר המלחמה נכללו שטחי המחוז במסגרת נסיכות בולגריה, מתוקף סיכומי קונגרס ברלין.

כלכלה

מרבית התוצר המקומי הגולמי מגיע ממגזר התעשייה ולאחריו מגזרי החקלאות והשירותים. נכון ל-2004, עמדו נתוני האבטלה במחוז על 9 אחוזים מכלל כוח העבודה ובעיר סטארה זאגורה עצמה על 3.5 אחוזים, נתונים הנמוכים משיעור האבטלה הממוצע בבולגריה שעומד על 11.9 אחוזים. בשנה זו עמד ההיקף ההשקעות הזרות במחוז, בעיקר בתשתיות ובתעשיות אנרגיה על 838 מיליון אירו, נתון המהווה כ 40% מכלל ההשקעות הזרות בבולגריה.
במחוז, מפעיל קונצרן "מזרח המריצה", מתחם הממוקם כ-40 קילומטרים מזרחית לעיר סטארה זאגורה וכולל מפעלים ושתי תחנות כוח תרמו-דינאמיות, המייצרות חשמל משריפת פחם, בהספק כולל של 1,450 מגה ואט, כל אחת. נכון ל-2007 מספק הקומפלקס כולו, 30 אחוזים מתצרוכת החשמל של בולגריה.
באזור קיימת מבשלת בירה גדולה, המייצרת בירה מקומית ומותגים ברישיון וכן יקב בבעלות צרפתית, המייצר יין בעיקר לייצוא. במחוז קיימת תשתית נרחבת של מפעלי ייצור ועיבוד מזון וכן מפעלי רהיטים. תשתית החקלאות המחוזית מתבססת על גידולי חיטה, ירקות וענבים וכן צאן ובקר.
המחוז הוא אחד מצמתי התחבורה החשובים של דרום בולגריה ודרכו עוברות מסילות הרכבת מסופיה לאיסטנבול ומסופיה לבורגס ובסמוך לעיר סטארה זאגורה ממוקם נמל תעופה.
אורניום

גילוי האורניום

האורניום זוהה על ידי הכימאי הגרמני מרטין היינריך קלפרוט (Martin Heinrich Klaproth) בשנת 1789, שכינה אותו על שם כוכב הלכת אורנוס. היסוד בודד לראשונה רק ב-1841. תכונותיו הרדיואקטיביות הודגמו לראשונה על ידי אנטואן אנרי בקרל ב-1896. האורניום נדיר בקרום כדור הארץ, ולא נמצא כחומר טהור אלא כתרכובת בעפרות כגון אורניט וקרנוטיט. מקורותיו פזורים בכל העולם: ארצות הברית, קנדה, אוסטרליה ודרום-אפריקה.
זמן רב בטרם זוהה, השתמשו עושי הזכוכית באירופה בתרכובותיו בצביעת כלי הזכוכית והחרס שלהם. האינדיאנים באמריקה עשו מאבן חול צהובה בהירה צבע בו משחו את פניהם בצאתם למלחמה; הצבע הבהיר הופק מתרכובת האורניום שבתוך אבן החול. כשהיסוד זוהה הוא עורר עניין מדעי. כעבור 160 שנה נתגלה כי ניתן לבקע אטומי אורניום כדי להפיק אנרגיה.

מבנה אטומי

לפני שזוהה האורניום, סברו מדענים כי לא ניתן להתמיר יסוד מסוים ליסוד אחר. מאז, התברר כי אטומים רבים דועכים ליסודות אחרים או לאיזוטופים אחרים, בשל חוסר יציבות אנרגטית של גרעינם. אחד מהם הוא אורניום, הדועך, בהדרגה, לעופרת (ראה סדרה רדיואקטיבית). בתהליך ההתפרקות נפלטים מגרעין האטום חלקיקים (אלפא או בטא) וקרינה (גמא), והם הופכים יציבים יותר. חומרים הפעילים רדיואקטיבית, ופולטים חלקיקים וקרינה, קרויים חומרים רדיואקטיביים.
מכתשים מפעלים כימיים

מכתשים מפעלים כימיים הייתה חברה לייצור מוצרים כימיים לחקלאות שאוחדה עם אגן ליצירת מכתשים-אגן, היום אדמה פתרונות לחקלאות.

היסטוריה

בשנת 1944 הקימו צבי צור ומיכאל (מיכה) פיקרסקי את קואופרטיב אגן, במטרה לפתח מוצרים כימיים עבור ענף החקלאות המתפתח. מאוחר יותר הצטרפו אליהם ישראל תמיר ואליהו תאומים. בשנת 1952 עזב צבי צור את אגן והתמקם בבאר שבע, שם הקים במימון חברת ניר שיתופי של ההסתדרות את מכתשים מפעלים כימיים, יצרנית ומפיצה של קוטלי חרקים ופטריות. המפעל הוקם בידי סולל בונה, נחנך במרץ 1954 והחל בייצור די-די-טי ותכשירי איבוק אחרים. בראשיתו העסיק המפעל כ-120 עובדים ובשנת 1957 היו כ-200 עובדים והוא פעל בשלוש משמרות. בשנת 1968 הגיע מספר העובדים לכ-350. בשנת 1970 קיבל המפעל את פרס יוספטל.
משרדי החברה התמקמו בשדרות רוטשילד בתל אביב והפצת המוצרים נעשתה בידי המשביר המרכזי. כתוצר לוואי של הייצור נוצר גם כלור נוזלי ששווק בידי החברה. החברה פעלה לתת מענה מהיר למזיקים שהתגלו בשדות בישראל.
בראשית שנות ה-60 החלה החברה בייצור דונג לציפוי תפוזים ושרפי פוליאסטר.
בשנת 1970, עם כניסת כור כשותפה באגן אוחדו מערכות הייצוא והפיתוח של מכתשים ואגן וחולקו ביניהם תחומי הייצור. אגן התמקד בקוטלי עשבים ומווסתי צמחים ומכתשים בקוטלי חרקים ופטריות. באמצע שנות ה-70 החלה מכתשים לייצר צורכי צילום.
בשנת 1975 הוחל בהקמת מפעל מכתשים דרום ברמת חובב. בשנת 1975 השקיע הבנק העולמי במכתשים, אולם חיסל את ההשקעה בשנת 1978 ומכר את חלקו בחברה חזרה לכור. באותה תקופה גם הוחל בהקמת שני מפעלים בברזיל ובדרום אפריקה.
ב־1997 שתי החברות מכתשים ואגן התמזגו למכתשים אגן תעשיות בע"מ, שלימים הוסב שמו לאדמה פתרונות לחקלאות.

אירועי בטיחות במפעל

ביוני 1960 אירע פיצוץ במפעל שגרם לנזק כבד. פיצוץ נוסף אירע בתחילת 1968. באוקטובר 1968 התלקחה דליקה גדולה במפעל. בשנת 1973 אירעה דליקה קטנה במפעל. במרץ 1976 נהרגו ארבעה פועלים במפעל מכתשים בהרעלת גז.
קרבת המפעל לשכונות מגורים בבאר שבע הביאה מדי פעם לאירועים של ריחות רעים בעיר.
רוזנות אולדנבורג

היסטוריה

בשנת 1101 הקים אלימאר הראשון, רוזן אולדנבורג שהיה צאצא של וידוקינד, דוכס סקסוניה את רוזנות אולדנבורג, שהייתה וסאלית של דוכסות סקסוניה. בשנת 1189 קיבלה הרוזנות מעמד עצמאי באימפריה הרומית הקדושה, לאחר שפרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה הדיח את היינריך הארי והקטין את נחלותיו. האזורים מצפון-מערב לאולדנבורג היו בשליטת הפריזיים, שהיו עובדי אלילים, ובמהלך חלקה הראשון של המאה ה-13 כבשו רוזני אולדנבורג את השטחים הללו. בנוסף לחמו רוזני אולדנבורג בבישופות מינסטר ובעיר החופשית ברמן.
בשנת 1440 מת דיטריך, רוזן אולדנבורג, ובנו כריסטיאן השביעי, רוזן אולדנבורג עלה לשלטון במקומו. בשנת 1448 מת כריסטופר השלישי, מלך דנמרק, וכריסטיאן מונה במקומו למלך דנמרק, ומסר את השלטון ברוזנות לאחיו גרהרד השישי, רוזן אולדנבורג. בשנת 1483 אולץ גרהרד השישי להתפטר, ובנו אדולף, רוזן אולדנבורג עלה לשלטון במקומו.
בתחילת המאה ה-16 המיר אנטון הראשון, רוזן אולדנבורג את דתו לפרוטסטנטית, תוך שהוא מדכא את המנזרים, אולם אף על פי כן נשאר נאמן לקרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואף לחם עמו במהלך המלחמה השמלקלדית, ועל כך קיבל לאחר מכן את רוזנות דלמנהורסט. בשנת 1603 עלה לשלטון נכדו של אנטון - אנטון גינתר, רוזן אולדנבורג, שהיה שליט חזק ואיחד תחתיו את כל נחלות המשפחה. אנטון גינטר שמר על נייטרליות במהלך מלחמת שלושים השנים, והצליח לשמור על הרוזנות שלא תיפגע מתלאות המלחמה. כתוצאה מכך התחזקה הרוזנות והתעשרה, ואוכלוסייתה וכוחה התעצמו.
בשנת 1667 מת אנטון גינטר, רוזן אולדנבורג ללא יורשים, ובמקומו מונה פרדריק השלישי, מלך דנמרק לרוזן אולדנבורג, והרוזנות נשארה באוניה פרסונלית עם ממלכת דנמרק עד לשנת 1773.
בשנת 1762 נרצח פיוטר השלישי, קיסר רוסיה, ובנו פאבל ירש את דוכסות הולשטיין-גוטורפ. בשנת 1773 נחתמה אמנת צארסקויה סלו, ולפיה אוחדו כל נחלות שלזוויג-הולשטיין תחת כריסטיאן השביעי, מלך דנמרק, ואילו פאבל מונה לרוזן אולדנבורג. בדצמבר אותה שנה מסר פאבל על פי בקשת אמו יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה את רוזנות אולדנבורג לפרידריך אוגוסט, בישוף ליבק, שהיה אף הוא נצר לבית הולשטיין-גוטורפ. פרידריך אוגוסט איחד תחתיו את כל נחלות בית אולדנבורג, ובשנת 1774 קיבל את התואר דוכס.

לאחר מכן

במהלך המלחמות הנפוליאוניות הצטרף העוצר פטר, ששלט בדוכסות במקום דודו הנכה וילהלם, דוכס אולדנבורג, לצד הקואליציה האנטי-צרפתית השלישית. בשנת 1806 נכבשה דוכסות אולדנבורג על ידי הצרפתים וההולנדים, אך בשנת 1807 שוקמה הדוכסות, ובשנת 1808 הצטרפה הדוכסות לקונפדרציה של הריין. עם זאת, בשנת 1810 נכבשה הדוכסות על ידי נפוליאון, ופטר עוצר הדוכסות הצטרף לבעלות הברית. במהלך קונגרס וינה קיבלה הדוכסות שטחים נוספים, ובשנת 1829 קיבל פטר הראשון, דוכס אולדנבורג תואר של דוכס גדול. הדוכסות הגדולה של אולדנבורג התקיימה עד לאחר המהפכה הגרמנית בשנת 1918.
פול אגוסטינו

קריירת מועדונים

אגוסטינו החל את הקריירה במועדונים באוסטרליה כסליסברי יונייטד וווסט אדלייד, כאשר באחרון הבקיע שבעה שערים ב-14 הופעות ליגה. בשנת 1992, כאשר היה רק בן 17, החל אגוסטינו לשחק באירופה, כאשר חתם ביאנג בויז ברן מליגת העל השווייצרית, שם שיחק שתי עונות, ואחר כך עבר למועדון השווייצרי יברדון ספורט, שם שיחק שנה אחת. בשתי הקבוצות אגוסטינו שיחק בעמדות התקפיות. במהלך שהותו בשווייץ, למד אגוסטינו את השפה הגרמנית, שסייעה לו בהמשך הקריירה כאשר העביר תקופה ארוכה בגרמניה. בשנת 1995 חתם אגוסטינו בבריסטול סיטי, ששיחקה אז בליגה השנייה של הפוטבול ליג באנגליה, ולראשונה הבקיע מספר דו ספרתי של שערים, כאשר סיים את עונת 1995/96 עם עשר הבקעות, ובריסטול סיטי סיימה במקום ה-13 בליגה. בעונת 1996/97 הבקיע אגוסטינו 16 שערי ליגה, וסיים עם בריסטול סיטי במקום החמישי, שלא הספיק לעליית ליגה.
בקיץ 1997, לאחר שנתיים בבריסטול סיטי, חתם אגוסטינו במינכן 1860 מהבונדסליגה כאשר היה בן 22, ושיחק במועדון במשך עשר עונות רצופות. אגוסטינו חתם בקבוצה ביחד עם בן ארצו נד זליץ'. בשתי העונות הראשונות של אגוסטינו בקבוצה, הוא היה שחקן ספסל בעיקר, אך את הפריצה ערך בעונת 1999/00, בה הבקיע שמונה שערים, וסייע לקבוצה לסיים במקום הרביעי, ולהעפיל לליגת האלופות, כשהוא משתף פעולה בהתקפה עם תומאס הסלר, מרטין מקס ומרקוס שרוט. בעונת 2000/01 הבקיע אגוסטינו 12 שערי ליגה, והשתתף עם הקבוצה במפעלים האירופיים-תחילה במוקדמות ליגת האלופות, מהן נשרה הקבוצה לאחר הפסד ללידס יונייטד, ובהמשך בגביע אופ"א, בו נעצרה הקבוצה בסיבוב השלישי. בעונת 2001/02 הבקיע אגוסטינו שמונה שערי ליגה, והקבוצה סיימה תשיעית. בעונת 2002/03 שיפר אגוסטינו את מאזנו ל-11 שערי ליגה, והקבוצה סיימה עשירית. בעונת 2003/04 תשעה שערי ליגה של אגוסטינו לא הספיקו כדי להשאיר את הקבוצה בליגה, ומינכן 1860 נשרה אל הבונדסליגה השנייה. אגוסטינו נשאר במועדון שלוש עונות נוספות, בכולן הבקיע לפחות שבעה שערים. בעונת 2004/05 הקבוצה סיימה רביעית בבונדסליגה השנייה, ובעונת 2005/06 מינכן 1860 נשארה בליגה על חודה של נקודה אחת בלבד. עונת 2006/07 הייתה האחרונה של אגוסטינו בקבוצה. בעונה זו סיימה מינכן 1860 במקום השמיני בבונדסליגה השנייה, כאשר אגוסטינו הבקיע שבעה שערים ב-19 הופעות בלבד. בתום עונה זו עזב אגוסטינו את הקבוצה, לאחר שהבקיע במדיה 77 שערי ליגה ב-248 הופעות.
בעונת 2007/08 החל אגוסטינו לשחק באדלייד יונייטד, קבוצה מעיר הולדתו אדלייד שבאוסטרליה, שם חתם על חוזה לשתי עונות. בתום עונת 2008/09 פרש אגוסטינו ממשחק פעיל.

קריירה בינלאומית

אגוסטינו ערך הופעות בנבחרות הצעירות של אוסטרליה, ובשנת 1996 השתתף באולימפאידת אטלנטה עם נבחרת אוסטרליה האולימפית, בה ערך הופעה אחת בהפסד 2-0 לנבחרת צרפת האולימפית בשלב הבתים, בסיומו הודחה אוסטרליה מהטורניר האולימפי. באותה שנה, ערך אגוסטינו את הופעת הבכורה בנבחרת אוסטרליה הבוגרת, בהפסד 3-0 לנבחרת צ'ילה. את שערו הראשון הבקיע בשנת 2000 מול נבחרת בולגריה בתיקו 1-1 במשחק ידידות. באותה שנה, הבקיע אגוסטינו צמד בניצחון 17-0 על נבחרת איי קוק בשלב הבתים של גביע אוקיאניה לאומות, וזכה עם אוסטרליה בטורניר זה, לאחר ניצחון 2-0 בגמר על נבחרת ניו זילנד. בשנת 2005 ערך אגוסטינו את הופעתו הבינלאומית האחרונה, בתיקו 1-1 מול נבחרת דרום אפריקה. אגוסטינו ערך בסך הכל 18 הופעות והבקיע שבעה שערים במדי נבחרת אוסטרליה.
יחסי אלבניה–בוסניה והרצגובינה

היחסים בין המדינות

ב-21 באפריל 1992 הכירה אלבניה בבוסניה והרצגובינה, וב-28 בדצמבר אותה שנה כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים ביניהן.
במרץ 2009 אלבניה ובוסניה והרצגובינה הסכימו לשפר את היחסים הכלכליים והדיפלומטיים ולפעול במשותף למען חברותן המהירה יותר באיחוד האירופי ובנאט"ו.
ההסכם לשיפור היחסים בין המדינות הגיע במהלך ביקורו הרשמי של ראש הממשלה האלבני סאלי ברישה בבירת בוסניה, סרייבו. במהלך הביקור פגש ברישה את יו"ר מועצת השרים של בוסניה ניקולה ספיריץ'.
שני הבכירים חתמו גם על ארבעה הסכמים דו צדדיים - על שיתוף פעולה במשטרה, קבלת חוזר של מהגרים בלתי חוקיים, מכס ונסיעות בין המדינות. כמו כן הם הכריזו על כוונה לשדרג את משלחתם הדיפלומטית מקונסוליה כללית לשגרירות.

נציגויות דיפלומטיות

אלבניה מחזיקה בבוסניה והרצגובינה שגרירות קונסוליה כללית בסרייבו בלבד. מאידך, בוסניה והרצגובינה מחזיקה באלבניה קונסוליה כללית בדורס בלבד.
יאקובלב

מטוס יאק 11 בישראל

ביום 19 בינואר 1964 ערק הטייס המצרי קפטן מחמוד עבאס חלימי עם מטוס ההדרכה מדגם יאק-11 מבסיסו שבין קהיר לבין תעלת סואץ ונחת בשדה התעופה הצבאי חצור. לאחר נחיתתו למד צוות טכני של חיל האוויר את מבנהו ובוצעו בו מספר טיסות הכרות. אולם לאחר מכן הוחלט בחיל האוויר שלא לתת למטוס הכשר טיסה. הוא קורקע והוצב ללא שימוש במשך שנים רבות ליד טייסת התחזוקה של הבסיס. בשנת 1976 גילה מוזיאון התעופה הבריטי עניין במטוס והוא הוחלף ביחד עם מספר טנקי שלל מצריים בתמורה למטוס הווארד במצב תקין שהוצב במוזיאון חיל האוויר.
בוקר טוב ילד

עלילה

עומרי (אביב אלקבץ) הוא לוחם בחטיבת הצנחנים, שנפצע קשה ושרוי בתרדמת. אמו (קרן מור), אביו (שרון בר-זיו) ואחותו (הדר ברוך), מתלכדים סביבו. מערכת היחסים המשפחתית מתוחה ומלאת קונפליקטים, אבל ביחד עם חבריו ליחידה, האהבה לעומרי מאפשרת התמודדות עם המשבר ומעניקה תקווה חדשה.

הפקה

הסרט הופק על ידי יונתן רוזנבאום, מיכאל רוזנבאום ומרק רוזנבאום; יצא בתמיכת קרן הקולנוע הישראלי, משרד התרבות והספורט והמועצה הישראלית לתרבות ואמנות.