google/wiki40b huggingface dataset:
פיליפ ורדלו

ביוגרפיה

ורדלו נולד בלה לוז', סן-א-מארן שבצרפת. אין פרטים על ראשית חייו. נראה שהגיע לאיטליה בגיל צעיר ובעשור או שניים הראשונים של המאה ה-16 חי בכמה ערים בצפון איטליה, ביניהן, סביר להניח, ונציה. ג'ורג'ו ואזארי תיאר ציור משנת 1511 שבו מופיעים, כנראה, ורדלוט וזמר איטלקי בוונציה, אך אין הסכמה בקרב מוזיקולוגים באיזה ציור מדובר.
ידוע שוורדלו היה "מאסטרו די קאפלה" בבית הטבילה סאן ג'ובאני בפירנצה מ-1523 עד 1525, ונראה שעבד גם בקתדרלה של פירנצה משנת 1523 עד 1527. ב-1526 עבד עם ניקולו מקיאוולי על הפקת הקומדיה הצינית המפורסמת של מקיאוולי, "לה מנדראגולה". המחזה נכתב אמנם ב-1518, אך ההצגה בשנת 1526 בפירנצה הוקדשה לאפיפיור מבית מדיצ'י, קלמנס השביעי. הן מקיאוולי, שמדיצ'י גירש מפירנצה, והן ורדלו צידדו שניהם ברפובליקה הפלורנטינית נגד משפחת מדיצ'י, אבל ניסו לרצות את שני הצדדים כחלק מן המשחק הפוליטי העדין. הקטעים האחרים שוורדלו כתב למחזה של מקיאוולי, אם כי נקראו "קנצונות", נחשבים למדריגלים הראשונים.
נוסף לתמיכתו ברפובליקה הפלורנטינית, צידד ורדלו, קרוב לוודאי, בנזיר מתקן הדת, הקנאי המעונה, ג'ירולמו סבונרולה. על כך אפשר ללמוד מכמה מיצירותיו: במוזיקה שכתב ל-In te domine speravi המבוסס על מזמור התהילים, שהיה נושא הדברים האחרונים שאיש זה כתב לפני שהועלה על המוקד; והשימוש בנעימה שנקשרה יותר מכל עם הנזיר, Ecce quam bonum, השיר שאיחד את חסידיו בהתנגשות האחרונה ומופיע בקולות הפנימיים במוטט של ורדלו,Letamini in domino.
ייתכן שוורדלו נהרג במצור על פירנצה (1529 - 1530) או נספה במגפת הדבר, שעשתה שמות אותו זמן בעיר הנצורה, כיון שאין שום ראיה חותכת להיותו בחיים אחרי 1530. ההנחה, שנמצא בפירנצה בזמן המצור נראית סבירה בהסתמך על אחד המוטטים שלו, שחובר בזמן זה בערך, Congregati sunt inimici nostri. ביצירה זו נשזרים יחדיו טקסטים מספר קהלת עם האנטיפון לשלום,Da pacem Domine, המשמש כקנטוס פירמוס.
יש חוקרים המסיקים שוורדלו חי עד סביבות 1540 ומבססים הנחה זו על אי-אילו התייחסויות מעורפלות לאירועים מאותו זמן ביצירותיו, שיצאו לאור במשך שנות ה-30 של המאה ה-16. כמה ספרי מדריגלים שיצאו לאור בוונציה בסוף שנות ה-30 של המאה כוללים את יצירותיו; אחד הספרים האלה מוקדש לו כל-כולו. ייתכן שעבר לוונציה אחרי המצור, כדי להימלט מעונשם של בני מדיצ'י חוגגי הניצחון, שנודעו לשמצה בנקמנותם. ידוע בוודאות שהיה בין המתים בשנת 1552, כשהסופר אורטנזו לאנדי הזכיר אותו כמי שעבר מן העולם.

מוזיקה והשפעה

ורדלו נחשב, לצידו של קוסטאנצו פסטה, לאבי המדריגל, צורה ווקאלית ללא ליווי שהגיחה בסוף שנות ה-20 של המאה ה-16 מתוך תלכיד של כמה זרמים מוזיקליים קודמים (ביניהם ה"פרוטולה", ה"קנצונה", ה"לאודה" וגם השפעה מסוימת מן הסגנון הרציני יותר של המוטט).
סגנונו של ורדלו מאזן בין הומופוניה לבין מרקמים חיקויים וכמעט אינו משתמש בציורי מילים, שהיו ברובם התפתחות מאוחרת (אף כי אפשר לגלות כמה מבשרים להם). רוב המדריגלים שלו כתובים לחמישה או שישה קולות.
המדריגלים של ורדלו נהנו מפופולריות רבה, כפי שאפשר להקיש מתדירות ההדפסות החוזרות ומתפוצתם ברחבי אירופה במשך המאה ה-16. ורדלו חיבר גם מוטטים ומיסות.
אסגייר סיגורווינסון

קריירת מועדונים

סיגורווינסון החל את קריירת הבוגרים שלו במועדון האיסלנדי איי. בי. וי. בשנת 1971, וכבר בעונת הבכורה שלו במועדון זכה בגביע האיסלנדי לאחר ניצחון בגמר על הפנארפיורדור האיסלנדית בתוצאה 2-0. סיגורווינסון הבקיע שבעה שערים ב-21 משחקי ליגה באיסלנד, ובקיץ 1973 נרכש על ידי סטנדרד ליאז' הבלגית. סיגורווינסון שיחק במועדון הבלגי שמונה שנים, אך לא זכה עמו באליפויות. בתחילת תקופתו של סיגורווינסון בליאז', המועדון התמקם בחלק העליון של הטבלה אך רחוק מהצמרת הגבוהה. עם זאת, בשנת 1974 נבחר סיגורווינסון לראשונה כספורטאי השנה באיסלנד. בחמש עונותיו האחרונות, המועדון סיים ארבע פעמים במקום השלישי ופעם אחת במקום השני. בעונת 1980/81, שהייתה האחרונה של סיגורווינסון בליאז', הוא זכה בגביע הבלגי לאחר ניצחון בגמר על לוקרן. בתום עונה זו עזב סיגורווינסון את סטנדרד ליאז' לאחר שערך במדיה 249 הופעות ליגה והבקיע 57 שערים, וחתם בבאיירן מינכן. 
סיגורווינסון שיחק רק עונה אחת בבאיירן מינכן, אך זכה בעונה זו בגביע הגרמני, לאחר ניצחון בגמר 4-2 על נירנברג, בו לא שיחק סיגורווינסון. את אותה עונה סיימו באיירן מינכן וסיגורווינסון במקום השלישי בבונדסליגה, והגיעו גם לגמר גביע אירופה לאלופות 1982, בו הפסידו 1-0 לאסטון וילה. גם בגמר זה סיגורווינסון לא שיחק. בתום עונה אחת, בה ערך 17 הופעות ליגה והבקיע שני שערים, עזב סיגורווינסון את באיירן מינכן וחתם בשטוטגרט.
בשטוטגרט פתח סיגורווינסון פרק חדש ומפואר בקריירה, כאשר שיחק במועדון במשך שמונה עונות. בעונתו הראשונה במועדון הבקיע ארבעה שערי ליגה, ובעונתו השנייה, 1983/84, זכה עם שטוטגרט באליפות הבונדסליגה בזכות הפרש שערים עדיף על הסגניות המבורג ובורוסיה מנשנגלאדבך. בעונה זו הבקיע סיגורווינסון 12 שערי ליגה, ושיתף פעולה בהתקפת הקבוצה עם הרמן אוהליכר, קרל אלגוור, פטר רייכרט והשוודי דן קורנליוסון. לאחר עונה זו, נבחר סיגורווינסון בפעם השנייה בקריירה כספורטאי השנה באיסלנד, לשנת 1984. בעונת 1985/86 הגיע סיגורווינסון עם שטוטגרט לגמר הגביע הגרמני, בו הובסה שטוטגרט בתוצאה 5-2 על ידי באיירן מינכן. סיגורווינסון שיחק במשחק זה 90 דקות. באותה עונה הבקיע תשעה שערי ליגה, ונהנה מהצטרפותו של יורגן קלינסמן לקבוצה כחיזוק התקפי. בעונת 1988/89 היגע סיגורווינסון עם שטוטגרט לגמר גביע אופ"א, בו הפסידה הקבוצה במפגש כפול לנאפולי של דייגו מראדונה, כאשר המשחק הראשון נגמר בניצחון 2-1 לנאפולי, והגומלין בתיקו 3-3. סיגורווינסון שיחק את מלוא הדקות במפגש זה. עונתו האחרונה של סיגורווינסון בקריירה הייתה 1989/90. בעונה זו הבקיע שער אחד, וסיים עם שטוטגרט במקום השישי בבונדסליגה. בתום עונה זו, פרש מכדורגל לאחר שמונה עונות בשטוטגרט, בהן הבקיע 38 שערי ליגה ב-194 הופעות. לאחר פרישתו, המשיך לעבוד בשטוטגרט כסקאוט למשך שלוש שנים.

קריירה בינלאומית

סיגורווינסון ערך את הופעת הבכורה בנבחרת איסלנד בשנת 1972, בהפסד 5-2 לנבחרת דנמרק במשחק ידידות. סיגורווינסון ערך 45 הופעות במדים הלאומיים, האחרונה בשנת 1989, והבקיע חמישה שערים, אך לא הצליח להעפיל עם נבחרת איסלנד לטורניר גדול כלשהו.
בשנת 2003 נבחר סיגורווינסון ככדורגלן הזהב של איסלנד בפרסי היובל של אופ"א.

קריירת אימון

סיגורווינסון אימן בשנת 1993 למשך תקופה קצרה את המועדון האיסלנדי פראם. 
לאחר מכן, כיהן כמנהל הטכני של נבחרת איסלנד במשך שש שנים, ובין השנים 2003 ו-2005 היה מאמנה הראשי של הנבחרת.
טרי פרנקונה

טרי ג'ון "טיטו" פרנקונה (באנגלית: Terry Jon Francona; נולד ב-22 באפריל 1959 בדקוטה הדרומית) הוא שחקן בייסבול ומנג'ר במייג'ור ליג בייסבול. פרנקונה שימש כמנג'ר של הבוסטון רד סוקס, בשנים 2004 עד 2011 וזכה עימה פעמיים בוורלד סיריס. לאחר שחוזהו לא הוארך נהיה לפרשן ברשת ESPN. ב-2013 מונה למנג'ר של קליבלנד אינדיאנס.

קריירה

בשנת 1980 נבחר פרנקונה בדראפט המכללות על ידי אוניברסיטת אריזונה. פרנקונה התחיל את הקריירה שלו במייג'ור ליג בייסבול במונטריאול אקספוז (כיום וושינגטון נשיונאלס) כאשר נבחר על ידה 22 בדראפט של 1981. פרנקונה שיחק שם עד שנת 1985. בשנת 1986 עבר פרנקונה לשיקגו קאבס שם שיחק עונה אחת ואז עבר לסינסינטי רדס. בשנת 1988 פרנקונה עבר לקליבלנד אינדיאנס שם שיחק עונה אחת ואז עבר למילווקי ברוארס שם הוא שיחק עד שנת 1990 וסיים את הקריירה שלו בתור שחקן.

קריירת מנג'ר

בשנת 1997 טרי פרנקונה הפך להיות המנג'ר של פילדלפיה פיליז עד שנת 2000. בשנת 2004 מונה למנג'ר של בוסטון רד סוקס וזכה איתה בוורלד סיריס באותה שנה, הראשונה של הקבוצה מזה 86 שנים. בשנת 2007 זכה עימה באליפות נוספת. בסוף עונת 2011 לא הוארכה ההתקשרות עמו בעקבות מפלה שנחלה הקבוצה לאחר שלא העפילה לפלייאוף למרות פער של 9 ניצחונות חודש לפני תום העונה.
ב-2013 מונה למנג'ר של קליבלנד אינדיאנס, בעונתו הראשונה זכה בתואר מנג'ר השנה באמריקן ליג לאחר מאזן של 92–70 והעפלה לפלייאוף. ב-2016 נבחר פרנקונה בפעם השנייה למנג'ר העונה, לאחר שקבוצתו זכתה באליפות הבית המרכזי, העפילה לוורלד סיריס בו הפסידה לשיקגו קאבס 3–4. בעונת 2017 השיגה הקבוצה תחת ניהולו רצף של 22 ניצחונות רצופים, שיא ליגה.
סלאטקו

סלאטקו (בסרבית: слаткō, בבולגרית: сладко ("מתוק")) הוא סוג של ריבה העשויה מעלי כותרת של ורדים או מפירות, המנה משתייכת למטבח הסרבי ולמטבח הבולגרי. כל סוג של פרי יכול להיות מרכיב בריבה, למשל תותי שדה, אוכמניות, שזיפים או דובדבנים. בסרביה והן בבולגריה נהוג שהאורחים מקבלים מנה של סלאטקו לצד כוס מים מרווה מיד עם היכנסם לבית. לאורחים נכבדים במיוחד נהוג להציע מנה כפולה של סלאטקו, וכן כל אורח רשאי לבקש מתוך נימוס למארח מנה נוספת. את המנה הראשונה מגישים עם כפית אחת ועבור כל מנה אחרת מחליפים את הכפית. לבקש טעימה שלישית או יותר מהסאלטקו נחשבת לחוצפה. לפי המסורת בבולגריה ובסרביה נהוג לשאול את האורחים אם הם רוצים מנת סלאטקו או מנת ריבה פשוטה (למשל ריבה קנוייה). 
שלא בתור מנת אירוח, אלא כקינוח, מצפים את הסלאטקו מעל גלידה ומעל וופלים או שמורחים אותה בתוך פנקייק.

גרסאות שונות

ריבת סלאטקו מסורתית מוכנת מתותים שלמים, שזיפים מעט בוסריים או דובדבנים חמוצים. במתכונים אחרים נעשה שימוש בפטל, דובדבנים מתוקים, קוביות אבטיח, עלי כותרת של ורדים, חבושים, ענבים, תאנים, חצאים או רבעים של משמשים קלופים, אפרסק, אוכמניות וכן דומדמניות אדומות. אם מכינים את הסלאטקו משזיפים נהוג להוסיף לריבה אגוזים או שקדים או לתוך גרעיני הפרי. לתוך הריבה ניתן לרסק גם פירות יער מוקפאים או פירות קרים, אך בהתאם יש לרכך את הריבה ולהאריך את זמן הכנתה.
אווטאר 2

עלילה

סרט זה טרם יצא לאקרנים.
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
ועדת שמגר (פדיון שבויים ונעדרים)

ועדת שמגר היא ועדה ציבורית בראשותו של נשיא בית המשפט העליון לשעבר מאיר שמגר, אשר נתמנתה ביולי 2008 על ידי שר הביטחון אהוד ברק, לקביעת עקרונות לניהול משא ומתן לפדיון שבויים, חטופים ונעדרים. 
עם הקמת הוועדה, נקבע מראש כי הוועדה לא תפרסם את המלצותיה עד לאחר שחרורו של גלעד שליט משבי החמאס. בהתאם, בשנת 2012, לאחר שחררו, הגישה הוועדה לשר הביטחון את המלצותיה. מסקנותיה סווגו כ"סודי ביותר" והדו"ח לא פורסם במלואו בציבור. 
חבריה נועדו עם בכירים במשרד המשפטים, במשרד הביטחון, בצה"ל, בשב"כ ובאמ"ן והנציג הישראלי במשא ומתן על שליט, דוד מידן.
על היקף פעילות הוועדה טען אסא כשר: "עסקנו בכל פרשה של חילופי שבויים או חטיפה שקרתה בישראל מאז ומעולם".

ביקורת

בשלהי 2009, כשהסתמן סיכוי לעסקה בין ישראל לחמאס להחזרתו של גלעד שליט, עתר ח"כ יעקב כץ (האיחוד הלאומי) לבג"ץ בדרישה לפרסם את המלצות הוועדה (בג"ץ 9554/09). בתשובה לעתירה כתבה המדינה לבג"ץ, כי המלצות ועדת שמגר, שמלכתחילה לא יועדו להתייחס למשא-ומתן בעניין שליט, טרם גובשו, וכץ הסכים למחיקת העתירה. 
לאחר הגשת מסקנות הדו"ח, התנהל דיון ציבורי סביב שאלת פרסום מסקנות הוועדה - שעד היום לא הובאו במלואן לעיון הציבור. הנימוק הרשמי לכך היה כדי לא לתת כלים בידי ארגוני הטרור להעריך את מדיניות הממשלה ולתכנן את צעדיהם בהתאם. 
מאוחר יותר בשלהי 2014 ההמלצות הובאו לדיון בקבינט המדיני ביטחוני. עם זאת, לא התקיימה הצבעה על אישורן אלא הובאו לעיון השרים - שעד אותה עת לא זכו להיחשף אליהן.
הדיון הציבורי אודות מסקנות הדו"ח הפך אקטואלי על רקע הביקורת על המאמצים להשבת גופותיהם של סגן הדר גולדין, סמל-ראשון אורון שאול והשבת ישראלים נעדרים שנכנסו לרצועת עזה.
משה טייטלבוים (הראשון)

תולדות חייו

נולד בפרעמישלא בגליציה בשנת תקי"ט, לרבי צבי הירש וחנה. בגיל 13 נישא לחיה שרה בת רבי ניסן מפרעמישלא.
בצעירותו למד תורה אצל דודו, אחי אביו, רבי יוסף רבה של קולבסוב ואצל דודו, אחי אמו, רבי אריה יהודה הלוי בעל דרישת אריה רבה של סטריזוב.
בשנת תקמ"ד, בגיל 25, התמנה לרב העיירה שינווא, ובשנת תקס"ח נתקבל לרב ואב"ד שאטוראליאויהיי, ואלפים ורבבות נסעו אליו.
בהשפעת חתנו, רבי אריה ליבוש ליפשיץ, בעל "אריה דבי עילאי" שהיה תלמידו של החוזה מלובלין התקרב ונעשה גם הוא תלמיד מובהק של החוזה מלובלין. קיבל גם מהמגיד מקוזניץ, רבי מנחם מנדל מרימנוב והאוהב ישראל מאפטא. עסק רבות בחלוקת קמיעות ועורר בכך את התנגדותו של רבי נפתלי מרופשיץ שאמר שלפי האר"י אסור להתעסק עם שמות הקודש.
עם תלמידיו נמנו: רבי יואל אשכנזי, אב"ד זלוטשוב בעל "מלא הרועים", רבי מנחם מנדל פנט מדעעש ורבי צבי הירש פרידמן מליסקא, בעל "אך פרי תבואה".
נפטר בכ"ח בתמוז ה'תר"א ונקבר בשאטוראליאויהיי.
בנו, רבי אלעזר ניסן, כיהן כרב בדרוהוביץ' וממנו המשיכה שושלת אדמו"רי סיגט. בתו, חנה נישאה לרבי אריה ליבוש ליפשיץ רבה של וישניצה ומחבר ספר השו"ת "אריה דבי עילאי".
פרדריק הולמן

ביוגרפיה

הולמן נולד וגדל בדוליש שבדבון (דרום מערב אנגליה). 
באולימפיאדת לונדון (1908) זכה הולמן במדליית זהב, במשחה ל-200 מטר חזה בשיא עולם חדש של 3:09.2 דקות, לפני חברו לנבחרת ויליאם רובינסון (3:12.8 דקות) ופונטוס הנסון משוודיה (3:14.6 דקות). 
הולמן נפטר בשנת 1913 ממחלת הטיפואיד.
מרטין זמאן

קריירה

זמאן התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של טאבור, עיר הולדתו, ובגיל 12 הצטרף לספרטה פראג. בגיל 18, הצטרף לקבוצה הבוגרת של המועדון. עד מהרה הפך לשחקן הרכב בקבוצה ובעונת 2009/2010, אף זכה עמה באליפות.
בקיץ 2011 הושאל זמאן לאדמירה ואקר מליגת העל האוסטרית עד לסיום העונה. בסיום העונה חזר לפראג, והושאל לויקטוריה פלזן.
בקיץ 2013 הושאל לסניצה מליגת העל הסלובקית ובמהלך העונה חזר לצ'כיה, הפעם חתם בפריבראם.
בקיץ 2015 שוחרר מספרטה פראג וחתם בפ.צ. סיון מליגת העל השווייצרית.
ב-24 באוגוסט 2016 חזר לקדנציה שנייה בוויקטוריה פלזן.
ב-16 בינואר 2019 חתם בהפועל רעננה מליגת העל.
ב-10 ביולי 2019 זמאן חזר לצ'כיה וחתם בפריבראם.
סקס והעיר הגדולה

תקציר העלילה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

עונה 1

פרקים 1–12 (12 פרקים). החלה ב-6 ביוני 1998 והסתיימה ב-23 באוגוסט 1998.

עונה 2

פרקים 13–30 (18 פרקים). החלה ב-6 ביוני 1999 והסתיימה ב-3 באוקטובר 1999.

עונה 3

פרקים 31–48 (18 פרקים). החלה ב-4 ביוני 2000 והסתיימה ב-15 באוקטובר 2000.

עונה 4

פרקים 49–66 (18 פרקים). החלה ב-3 ביוני 2001 והסתיימה ב-20 בפברואר 2002.

עונה 5

פרקים 67–74 (8 פרקים). החלה ב-21 ביולי 2002 והסתיימה ב-8 בספטמבר 2002.

עונה 6

פרקים 75–94 (20 פרקים). החלה ב-22 ביוני 2003 והסתיימה ב-22 בפברואר 2004.

סרטי הקולנוע

במאי 2008 יצא הסרט "סקס והעיר הגדולה" המהווה המשך לסדרה, ובו כיכבו השחקניות והשחקנים המקוריים. עלילת הסרט מתרחשת כארבע שנים לאחר עלילת הסדרה. 
באוגוסט 2009 החלו צילומים לסרט המשך והסרט יצא לאקרנים באירופה ב-24 במאי 2010.
חרשניצה

תולדות היישוב

היישוב נזכר לראשונה במאה ה-15 ככפר בבעלות אצולה. עם חיבור עיר הנפה מייחוב למסילת הברזל בסוף המאה ה-19, והקמת תחנת רכבת ביישוב, התפתחה כלכלת הכפר.

יהודי חרשניצה

יהודים התיישבו בכפר עם בניית תחנת הרכבת בו, ועסקו בעיקר במסחר. במהלך מלחמת העולם הראשונה התעללו ביהודי היישוב חיילי הצבא הרוסי, ועם נסיגתם, התעללו ביהודי הכפר חיילי הצבא הכחול. ב-3 במאי 1919 נערך בכפר פוגרום בידי פועלי רכבת ואיכרים מהסביבה, אשר בעקבותיו, עזבו את היישוב חלק מיהודיו.
בין מלחמות העולם חיו בכפר כ-120 משפחות יהודיות, שהחזיקו במקום מספר מפעלי תעשייה. בכפר פעל בית מדרש, והתקיימה בו פעילות ציונית ופעילות של הבונד.

בשואה

בימים הראשונים למלחמת העולם השנייה הפציצו הגרמנים את תחנת הרכבת בכפר, תוך השמדת רכבת שהייתה מלאה בילדים יהודים שנשלחו ליישוב על ידי משפחותיהם משלזיה. לאחר מכן נמלטו מהכפר רבים מיהודיו. עם כיבוש הכפר בידי הגרמנים, רצחו 32 גברים יהודים שאיתרו בו במקומות מסתור.
בכ-400 עד 500 היהודים שנותרו בכפר ביצעו הגרמנים מעשי התעללות, שוד ורצח, תוך חיובם בנשיאת אות היכר. ב-28 באוגוסט 1942 הוצעדו יהודי הכפר לעבר סלומניקי, תוך רצח 34 יהודים מהכפר בשעת האקציה, ותוך התעללות מיוחדת בחולים ובזקנים, ירי בכושלים, ורצח 58 יהודים ליד הכפר חודוב. יחד עם אלפי יהודי הנפה רוכזו יהודי היישוב בשטח פתוח ליד סלומניקי, בו הוחזקו כשבוע תחת שמירה, ללא מזון ושתייה. לאחר סלקציה, שולחו רוב היהודים מהמקום למחנה ההשמדה בלז'ץ.
כ-70 יהודים שהושארו בחרשניצה לאיסוף הרכוש היהודי בו נרצחו בסמוך לחודוב בסוף שנת 1942.
Call Me When You're Sober

רקע

השיר נכתב והולחן על ידי איימי לי וטרי בלסאמו, והוא נכתב על בן זוגה לשעבר של לי, שון מורגן, סולן להקת סית'ר. בשיר מתארת לי את מערכת היחסים המתעללת שחוותה עם מורגן, ומתארת בצורה מפורשת את התמכרותו לאלכוהול ואת העדפתו לאלכוהול על פניה. כמו כן, היא מתארת את החלטתה לצאת ממערכת היחסים ברגע שהיא מבינה מהם העדפותיו של מורגן.
לי תיארה את השיר בריאיון ל-VH1 בו היא אמרה שהיא מעדיפה לתאר בצורה מפורשת את תחושותיה. כמו כן, היא הוסיפה שמוזיקה מבחינתה היא כמו תרפיה, ושכל המצב הרע הזה הופך למשהו יפה בזמן הכתיבה.
אחיותיה של לי, קארי ולורי, שרות קולות רקע בשיר. באופן רשמי השיר יצא לתחנות הרדיו ב-7 באוגוסט 2006, אולם הוא דלף ב-30 ביולי, ולכן מספר תחנות רדיו השמיעו את השיר עוד לפני יציאתו הרשמית. בריאיון לערוץ האיטלקי Rock TV הסבירה לי שהיא בחרה בשיר הזה כסינגל בגלל שהוא מייצג הרבה כוח. באותו ריאיון היא גם אמרה שזה היה אחד מהשירים האחרונים שהוקלטו לאלבום The Open Door.
שמועות שהתפשטו בנוגע להוצאת הסינגל טענו שחברת ההפקות של האלבום, Wind-up Records, החליטה לשנות במקצת את השיר והיא זו שלחצה על לי להוציא את השיר בתור סינגל. כמו כן, השמועות טענו גם שזו הייתה הסיבה שהאלבום The Open Door התעכב ויצא מספר חודשים מאוחר יותר מהמועד המתוכנן.

לי התייחסה לשמועות האלה באתר EvBoard, שם היא כתבה שחברת ההפקות לא הייתה זו שבחרה להוציא את השיר כסינגל, ושהיא אפילו נלחמה כדי שהשיר הזה יצא בתור סינגל, בדרך שבה הוא נכתב במקור.

קליפ

הווידאו קליפ של השיר בוים על ידי מארק ווב, והוא שודר לראשונה ב-7 באוגוסט 2006 בערוצים MTV,‏ MTV2,‏ VH1 ו-Fuse. צילומי הקליפ תוכננו תחילה לתחילת יוני, אולם לאחר מספר עיכובים נדחו הצילומים לאמצע יולי. הקליפ הגיע למקום הראשון בתוכנית הטלוויזיה TRL של MTV בה משודרים הקליפים המבוקשים ביותר.
הקליפ מבוסס על הסיפור של "כיפה אדומה" שם מופיעים איימי לי והשחקן הבריטי אוליבר גודוויל, שמנגן בתופים במשך 17 שנים. גודוויל משחק בקליפ את בן זוגה לשעבר של לי כשהוא יושב בקצה שולחן ארוך. את שאר הלהקה ניתן לראות מדי פעם כשהם מנגנים בקליפ ביחד עם לי.
תאו סודאני

תיאור

לתאו הסודאני פרווה בהירה יותר בצבעה מתאו הכף, וזהו בין סימני ההיכר היחידים של תת-המין. הצבע הוא בגוונים של חום קפה בהיר או כהה עד לחום שוקולד כהה. הנקבות בהירות יותר מהזכרים, והעגלים עד גיל מסוים מתאפיינים בפרווה אדמדמה בדומה לתאו היער. מבנה הגוף של התאו הסודאני רחב, מוצק וחביתי, והוא מתאפיין בכתפיים שריריות וגבוהות, רגליים מוצקות ועבות, ופרסות עגולות ורחבות. הזנב ארוך ושעיר, והאוזניים גדולות, רחבות ושעירות בחלק התחתון שלהן. המשקל הממוצע של התאו הסודאני הוא כ-450 ק"ג. התאו הסודאני מתאפיין בזוג קרניים גדולות ועבות דמויות האות S, אך הן קצרות וקלות יותר מקרני תאו הכף. לעומת הנקבות, הקרניים גדולות ועבות יותר אצל הזכרים, ומתפתח בבסיס "מגן" חזק שנעדר אצל הנקבות.

תפוצה ובית גידול

התאו הסודאני נפוץ במערב אפריקה, והמקור לשמו הוא "הסוואנות הסודאניות" שהנמצאות לאורך טווח התפוצה שלו. בין המדינות שבהם הוא נוכח ניתן למנות את סנגל, בורקינה פאסו, גינאה, גינאה ביסאו, חוף השנהב, מאלי, גאנה, טוגו, בנין, ניגריה, ניז'ר, קמרון, צ'אד, הרפובליקה המרכז אפריקאית, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, דרום סודאן, סודאן ואתיופיה; התאו שמצוי ב-4 המדינות האחרונות, משתייך למעשה לתת-מין אחר פחות מוכר המכונה "תאו הנילוס" (Syncerus caffer aequinoctialis), אולם חוקרים מסוימים כוללים אותו תחת התאו הסודאני. בית הגידול של תת-מין זה נופל אמנם ברוב בשטחי סוואנה, אך אין מדובר באותם סוואנות עשב פתוחות ויבשות של דרום ומרכז אפריקה, אלא בסוואנות שיחים דוקרניות או בסוואנות טרופיות העשירות במשקעים, ובסבך צפוף וגבוה. בנוסף, התאו הסודאני מאכלס בתי גידול כמו ביצות ומישורי הצפה, ובמידה חלקית גם את קצה יערות הגשם הטרופיים שבהם הוא מוחלף בהדרגה על ידי קרובו - תאו היער. טורפו העיקרי הוא האריה הסנגלי.

מצב

הרשימה האדומה של IUCN לא סיווגה את התאו הסודאני בקטגוריה נפרדת, ועל כן הוא כלול תחת קטגוריית ללא חשש (LC) המתייחס למצב של שלושת תת-המינים יחדיו. עם זאת, התאו סודאני נכחד מגמביה ומצבו במדינות רבות אינו מזהיר עקב ציד ואובדן בית גידול, כך שייתכן שמצבו אינו יציב כעמיתו הדרומי. מגמת האוכלוסייה נמצאת בוודאות בירידה. התאו הסודאני מצוי במספר אזורים מוגנים כמו הפארק הלאומי W, הפארק הלאומי ניוקולו-קובה, הפארק הלאומי פאנדג'ירי, הפארק הלאומי קומואה, הסנגהה התלת-לאומי, הפארק הלאומי מנובו-גונדה סנט פלוריס ועוד.
גרג וייז

ביוגרפיה

וייז נולד בניוקאסל על נהר הטיין שבמחוז נורת'מברלנד, והתחנך בבית הספר "סיינט פיטר" בעיר יורק. הוא למד אדריכלות באוניברסיטת הריוט-וואט, והופיע עם להקת התיאטרון של אוניברסיטת אדינבורו. אחרי כן עבר לגלאזגו ולמד בבית הספר למשחק "האקדמיה המלכותית הסקוטית למוזיקה ודרמה". לאחר מכן נסע ללמזרח הרחוק.
בטלוויזיה הופיע וייז בדרמות תקופתיות של ה-BBC: "אבן הירח" יחד עם קילי הוז, בסדרה "מעמד וממון" לצדה של קרלה גוג'ינו, בעיבוד לרומן "מאדאם בובארי" בכיכובה של פרנסס או'קונור וכן בשנים 1992 ו-1993 שיחק ב-"The Riff Raff Element". הוא גילם את דמותו של סר צ'ארלס מאולוור במיני סדרה "קרנפורד" משנת 2007. ב-1999 כיכב בדרמה "Wonderful You" לצידה של מי שעתידה להיות חמותו, פילידה לאו, ומי שיהיה גיסו, ריצ'רד לומסדן. ב-2011 הופיע בסרט "Honeymoon for One" של רשת הולמרק לצידה של ניקולט שרידן.
בשנת 2010 הפיק עבור ה-BBC את העיבוד הטלוויזיוני של "The Song of Lunch" בכיכובם של אשתו, השחקנית אמה תומפסון ושל אלן ריקמן. וייז חזר להופיע בתיאטרון במרץ 2015 במחזה "Kill Me Now" מאת בראד פרייזר, בתיאטרון פארק שבפינסברי פארק בלונדון.
ביולי 2015 שיחק וייז בעיבוד לרומן הביכורים של סיידי ג'ונס "Outcast" בתפקיד אב מנותק רגשית, גילברט אולדרידג'.

חיים אישיים

וייס נשא לאישה את השחקנית אמה תומפסון, ששיחקה לצידו בתפקיד אלינור בסרט "על תבונה ורגישות". לבני הזוג יש בת שנולדה ב-1999, ובן מאומץ מרואנדה, שהצטרף למשפחה ב-2003 בגיל 16.
פירמידיון

פירמידיון (Pyramidion. ברבים: פירמידֽיָה) היא אבן הקצה בפירמידות במצרים.
בתקופת הממלכה הישנה, היה הפירמידיון עשוי מדיוריט, מגרניט או מאבן גיר, והיה מצופה בזהב או באלקטרום. לאחר מכן, בממלכה האמצעית, הם נעשו מגרניט בלבד, היו מצופים בזהב, והיו מוטבעים עליהם תוארי מלוכה וסמלים דתיים.
פירמידיה מעטים שרדו עד לתקופה המודרנית, בעיקר אלו העשויים גרניט שחור. האוסף הגדול ביותר המצוי כיום כולל ארבעה פירמידיה, ומוצג במוזיאון המצרי בקהיר.
הגנת צ'יגורין

שימוש

בפתיחה זו מפר השחור כמה עקרונות בסיסיים של הפתיחה: הוא לא שומר על הרגלי המרכזי ב-ד5, חוסם את רגלי ג', ומוכן להחליף את הרץ השחור בפרש. בתמורה מקבל השחור פתוח מהיר ולוחץ עם כליו על המרכז. 
אלכסנדר מורוזביץ' רב אמן רוסי, המדורג במקום ה-9 בעולם בשחמט עם 2770 נקודות, לפי דירוג פיד"ה, הוא אחד הבודדים בצמרת העולמית שמשתמש בפתיחה זו, אף על פי שבשנות השמונים השתמש ואסילי סמיסלוב אלוף העולם בשחמט בשנים 1957–1958 בפתיחה זו במשחק נגד גארי קספרוב. מורוזביץ גם פרסם ספר על פתיחה זו.
התאוריה המודרנית גורסת כי על הלבן לשחק 3.פג3 
לשחור שתי תשובות אפשריות: 
3....פו6 שעליו ניתן להגיב ב-4. פו3 או 4. ג:ד5 פ:ד5 5. פו3 לשחור מספר אפשרויות אך הלבן אמור להשיג יתרון מסוים, ובדרך כלל מרכז שולט כאשר לשחור אין משחק נגדי כפי שהוא משיג בהגנת גרונפלד.
3...ד:ג4 שעליו מגיב הלבן 4. ד5. תשובות אפשריות הן 4...פא5 (המרת כלי בשלושה רגלים לאחר 5. מהא4+) או 4...פה5 שעליו הלבן יכול להגיב ב-5. פו3 או 5. ו4 השחור יכול לענות 5...פד7, 5....פז6 5...פז4 שעל כולם הלבן עונה 6. ה4
שני זיתים

מבנה

הפיוט שקול במשקל הברות, בו מונים רק את ההברות ומתעלמים מחטפים ושוואים נעים. משקל זה שמש בספרד לפיוטים בלבד ולא לשירי החול, בניגוד למשקל "יתדות ותנועות" ששמש הן לשירי קודש הן לשירי חול, ובו מונים גם את החטפים והשוואים הנעים. בכל שורה בפיוט שלש צלעיות: שתים בנות שלש הברות כל אחת והשלישית כפולה ובה שש הברות.

בכל שורה שתי הצלעיות הראשונות מתחרזות זו בזו, ואילו הצלעית האחרונה חורזת בחרוז משותף לכל השורות באותו הבית. השורה האחרונה בכל הבתים חורזת בחרוז משותף, שונה משל אותו הבית, ולאחריה בא רפרן החורז אף הוא באותו החרוז. מבנה זה נקרא "מעין אזורי". כמקובל, הבית הראשון הוא במבנה שונה - קצר יותר, וכל השורות בו חורזות בחרוז האזורי של סופי הבתים, שהוא בפיוט זה -רוּׂ.
רשב"ג הוא שפתח מבנה זה והשתמש בו בפיוטים רבים (פיוט נוסף במבנה זהה הוא ה"אופן" שנאנים שאננים). פייטנים רבים אחריו אימצו מבנה זה וחיקו אותו.
הן בראשי השורות בבית הפתיחה, והן בראשי הבתים חתום שם המחבר "שלמה".

מנהגי אמירת הפיוט

בראשית ימי הפיוט האשכנזי לא נהגה אמירת מאורות, ופייטני אשכנז הראשונים לא כתבו במערכות היוצר שלהם פיוט כזה (כמו גם פיוטי "אהבה" ו"גאולה"). בדורות מאוחרים יותר, עקב השפעה של הפיוט הספרדי קלטו בני אשכנז מספר מאורות ספרדיות לתוך תפילתם, בהם מאורה זו. או אז גם החלו בכתיבת פיוטים מסוג זה, תוך שהם מאמצים בו את סגנון אבן גבירול וריה"ל. מאורה נוספת לשבת חנוכה, "אשר יצר", שכתב רבי אפרים בן יצחק מרגנשבורג (נהוגה אם יש שתי שבתות בחנוכה) נבנתה במבנה זהה לשל שני זיתים.
בנוסח רומניא, בדומה לנוסח אשכנז, בדרך כלל אמרו פיוטי "יוצר", "אופן" ו"זולת" בלבד, ולא פיוטי מאורה (במחזור רומניא רשומים מאורות רק לשבת פורים ושבת חול המועד סוכות). מסיבה זו, ככל הנראה, נהוג במנהג רומניא פיוטנו "שני זיתים" כפיוט "אופן" לשבת חנוכה, ולא כמאורה.
בוורמייזא היה מנהג שלא לומר את הפתיחה והבית הראשון של הפיוט ולהתחיל מ"ממלכה ממושכה". רבי יאיר בכרך, שהיה רבה של העיר, תמה על מנהג זה:
ובימי חורפי היה לי פתחון פה עם זקן אחד בעל מורה ודיין בק"ק ווירמיישא על שתמהתי מאד על מנהג זר על שמתחילין מאורה דשבת חנוכה "ממלכה ממושכה", והוא באמצע הפיוט כי התחלתו "שני זיתים" וכו'. והשיבני, כי שמע מפי זקני גדולי הקהילה כי בשעת הגזירות נשרפו כל סדרי תפילות ומחזורים, ובאשר לא היה בנמצא הדפוס היה מחזור א' וסידור מעריבים ויוצרות א' לקהל או למשפחה, וזמן רב אחר עבור זעם שחזרו ונתיישבו מתי מספר, אמרו מה שמצאו מפיוטים שנשאר, ובאשר מצאו מאורה הנ"ל רק חציה כאוד מוצל מאש אמרו רק חציה שלא לבטל המנהג לפי שעה, ונקבע אח"כ למנהג קבוע.
— שו"ת חות יאיר, סוף סי' רלח
מקובל בקהילות אשכנז המערבי לשיר פיוט זה בניגון (בניגוד לפיוטים רבים שנאמרים ללא שירה). משה יהודה רוזנווסר משער שהצורך להתאים את המילים למנגינה הוא שגרם לשינויי הנוסח והשמטת שורות מסוימות מהפיוט.