כנסייה חופשית

כנסייה חופשית (באנגלית: Free Church, בגרמנית: Freie Kirche) הוא מושג שהתייחס במקור לכנסיות נוצריות - שבניגוד לכנסיות הממלכתיות - לא היו תלויות בממסד הממלכתי. בעקבות תהליך הפרדת הדת מהמדינה במדינות רבות המושג איבד את מובנו החד משמעי. בימינו, במדינות שבהן קיימות כנסיות לאומיות או ממלכתיות רשמיות, המושג "כנסייה חופשית" מציין קהילות או כנסיות נוצריות שאינן שייכות לכנסיות הממסדיות.
המילה "חופשית" נועדת, בהתאם למקרה, לציין כי מדובר בכנסייה שחבריה הצטרפו אליה מרצונם החופשי, שהיא עצמאית מבחינה ארגונית, שהיא מייצגת מיעוט או שיש לה עמדה תאולוגית מיוחדת.
כנסייה חופשית אינה מעורבת בהטוויית מדיניות של המדינה והמדינה אינה משפיעה על מדיניותה ועל השקפתה התאולוגית של קהילותיה. היא אינה זוכה בחסות או מימון ממשלתיים.

היסטוריה

ההיסטוריונים הפרוטסטסנטים מציגים כ"כנסייה חופשית" את הנצרות הקדומה, מלפני אימוצה כדת רשמית על ידי האימפריה הרומית תחת הקיסר קונסטנטינוס.
כנסייה חופשית הוא דפוס שהתפתח בעיקר בימי הרפורמה ההפרוטסטנטית באירופה ובאמריקה בקרב תנועות רפומריות כמו הקלוויניזם, הפרסביטריאניזם, הבפטיזם והקונגרגציונליזם וקבוצות רדיקליות יותר כמו האנבפטיזם. בסופו של דבר היו כנסיות קלוויניסטיות שהגיעו למעמד של כנסייה ממלכתית, למשל בזמנו בז'נבה ומאוחר יותר הכנסייה הרפורמית ההולנדית. היו כנסיות תותרניות ופרסביטריאניות שנפרדו מהזרם המרכזי הממסדי והדעיפו לבחור בדרך אוטונומית. 
גם ההודו וסין קמו בימי הביניים מספר קהילות נוצריות בעלות אופי חופשי, שלא נמצאו בפיקוח ממלכתי.
דפוס הכנסיות החופשיות מצא תנופה מיוחדת בקרב הפוריטנים באמריקה
הכנסיות החופשיות נוצרו על ידי איגוד מרצון של מאמינים נוצרים שהחליטו להקים קהילות עצמאיות, על בסיס "הסכם כנסייתי" (church covenant) ו"אני מאמין" ברור. הן דחו כל התערבות, פריווילגיה או מימון מצד הממסד הממלכתי וניהלו ומימנו את עצמן לבד על סמך תרומות חבריהן.

סקוטלנד וצפון אירלנד

במסגרת המסורת הפרסביטריאנית קמו בסקוטלנד ובצפון אירלנד מספר כנסיות חופשיות. הידועה בהן - הכנסייה החופשית של סקוטלנד (1843, אחר כך, אחרי שנת 1900 כך נקראים שני פלגים שלה - אחד שסירב להתאחד עם הכנסייה הפרסביטריאנית המאוחדת של סוקטלנד, והשני שהתפתל מן האחרון והקים בשנות ה-2000 "הכנסייה החופשית של סקוטלנד -הממשיכה")
הכנסייה הפרסביטריאנית החופשית של אלסטר.

הולנד

מהגרים הולנדים הקימו בארצות הברית כנסיות רפורמיות חופשיות ברוח הקלוויניזם  Free Reformed Churches in North America.

ארצות הברית

מכיוון שהתיקון הראשון לחוקת ארצות הברית אוסר על קשר רשמי בין הממשל ובין הדתות, כל הכנסיות בארצות הברית הן בתוקף ההגדרה כנסיות חופשיות. אולם כמה מהן נושאות במפורש את השם הזה, למשל ,הכנסייה הלותרנית החופשית של אמריקה שפעלה בשנים 1963-1897 והתאחדה ב-1963 עם הכנסייה הלותרנית האמריקנית; פלג ממנה שסירב להתאחד נושא את השם "איגוד הקונגרגציות הלותרניות החופשיות" המאגד בתוכו לערך 250 קונגרגציות;
"הכנסייה האוונגלית החופשית של אמריקה" קמה על ידי התמזגות בין הכנסייה האוונגלית החופשית השוודית של אמריקה ולכנסייה האוונגלית החופשית הדנית-נורווגית של אמריקה.
הכנסייה המתודיסטית החופשית קראה לעצמה כך לא בגלל מעמדה מול המדינה, אלא מפני שדגלה בזמנו בשחרור העבדים, גם המקומות בספסלי הכנסייה היו צריכים להיות בחינם, עבודת הקודש הייתה צריכה לאפשר את חופש רוח הקודש והכנסייה ראתה עצמה חופשית מחשאיות ושבועות, כמו אלו של הבונים החופשיים.

שוודיה

הכנסיות החופשיות (בשוודית ביחיד - frikyrka) בשוודיה אינן חלק מהכנסייה של שוודיה שהיא כנסייה לותרנית.
הן כוללות כנסיות בפטיסטיות, פנטקוסטליות, מתודיסטיות, כנסיית המיסיון וכו'.

נורווגיה

הכנסייה הלותרנית האוונגלית החופשית של נורווגיה.

דנמרק

בדנמרק פועלות גם כן כנסייה אוונגלית לותרנית חופשית, כמו כן כנסיות חופשיות נאו-פרוטסטנטיות כמו בפטיסטיות, אדוונטיסטיות, פנטקוסטליות, מתודיסטיות, הכנסייה האפוסטולית הדנית, כריסטיאן סיינס, הכנסייה האוניטריאנית, הקווייקרים,"כנסיית המיסיון" וכו'.

איסלנד

הקונגרגרציה החופשית של הכנסיות הלותרניות של איסלנד - כוללת את: הכנסייה החופשית של רייקיאוויק והכנסייה החופשית של הפנרפיירדור.

סין

בסין של ימינו ה"כנסיות החופשיות" העיקריות הן כנסיות מחתרתיות ברוח המסורת הרומית קתולית, שאינן כפופות ל"איגוד הפטריוטי הקתולי הסיני" הנמצא בחסות הממשלה, כמו כן הכנסייה האמיתית של ישו ברוח הפנטקוסטליזם, ה"כנסיות המקומיות" מיסודם של ואצ'מן ני וויטנס לי,  "תנועת הנולדים מחדש", כנסיות מבודדות שהתארגנו סביב תחנות רדיו אוונגליסטיות.