google/wiki40b huggingface dataset:
פטריק שיק

ספרטה פראג

שיק נולד בפראג שבצ'כיה. הוא גדל במחלקת הנוער של ספרטה פראג המקומית. ב-16 באפריל 2014 ערך שיק את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-74 בהפסד 1–3 ליבלונץ במשחק הראשון של שלב חצי הגמר של הגביע הצ'כי. ספרטה פראג זכתה בגביע באותה עונה. 3 במאי 2014 ערך שיק את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הצ'כית, כשנכנס כמחליף בדקה ה-84 בהפסד 1–3 לטלפיצה במסגרת המחזור ה-27. הוא הוסיף הופעת ליגה אחת בלבד בעונת 2013/2014, בה זכתה ספרטה פראג באליפות צ'כיה.
בעונת 2014/2015 ערך שיק שתי הופעות ליגה נוספת במדי ספרטה פראג. ב-18 בנובמבר 2014 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-68 בתיקו 1-1 נגד פריברם במשחק הראשון של שלב שמינית הגמר של הגביע הצ'כי.

השאלה לבוהמיאנס 1905

לקראת עונת 2015/2016 הושאל שיק לבוהמיאנס 1905 מליגת העל הצ'כית לעונה אחת. ב-26 ביולי 2015 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק במחצית הראשונה בהפסד 0–1 לפסטב זלין במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-12 בספטמבר 2015 הבקיע שיק את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-81 בהפסד 1–2 לטפליצה במסגרת המחזור השישי בליגה. בסך הכל ערך שיק בתקופת ההשאלה 27 הופעות ליגה, בהן הבקיע שמונה שערים.

סמפדוריה

בחודש יולי 2016 חתם שיק בסמפדוריה מהסרייה א'. ב-10 באוגוסט 2016 ערך שיק את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק במחצית הראשונה והוחלף על ידי ריקרדו אלוורס בהפסד 2–3 לברצלונה בגביע ז'ואן גאמפר. ב-14 באוגוסט ערך שיק את הופעת הבכורה הרשמית שלו במועדון, שהחליף את ריקרדו אלוורס בדקה ה-60 בניצחון 0–3 על בסאנו וירטוס במסגרת הגביע האיטלקי. ב-21 באוגוסט ערך שיק את הופעת הבכורה שלו בליגה, כשהחליף את ריקרדו אלוורס בדקה ה-61 בניצחון 0–1 על אמפולי במסגרת המחזור הראשון.

רומא

ב-29 באוגוסט 2017 שיק הושאל לרומא בעבור חמישה מיליון יורו. את שערו הראשון במדי רומא כבש במסגרת הגביע האיטלקי בהפסד 2-1 בשלב שמינית הגמר נגד טורינו. את שער הבכורה שלו במדי רומא במסגרת הליגה הבקיע ב-21 באפריל 2018 בניצחון 3-0 על ספאל ושבר בצורת של כמעט שנה ללא הבקעת שער ליגה. את שערו השני כבש מחזור לאחר מכן ב-28 באפריל כשהוא מבקיע מבישול של ראג'ה ניינגולן.
ב-2 בספטמבר 2019, ר.ב. לייפציג הודיעה על השאלתו של שיק לעונה אחת, כשבתום העונה תהיה לה אופציית רכישה.

קריירה בינלאומית

ב-27 במאי 2016 ערך שיק את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צ'כיה, כשהחליף את תומאש רוזיצקי בדקה ה-66 והבקיע שער בתוספת הזמן של המחצית השנייה בניצחון 0–6 על נבחרת מלטה במשחק ידידות.
רדיה סלטאנה

רצ'יה (או רזיה) בנת אלתותמיש (באורדו: رضیہ سلطانہ; 1205 - 13 באוקטובר 1240), הידועה בתואר ג'לאלת א-דין סלטאנה, שלטה בדלהי בשנים 1236–1240 והייתה האישה הראשונה מבין שלוש נשים ששלטו בשמן בעולם המוסלמי בימי הביניים. 
רצ'יה עלתה לשלטון לאחר מות אביה, שמס אל-דין אלתותמש. בנו הבכור נאצר א-דין מחמוד נפטר, ובנו הצעיר רוכן א-דין עלה לשלטון ב-30 באפריל 1236. כיוון שהיה שליט רופס (שהיה למעשה כלי בידיה של אלמנת אלתותמיש) ונהנתן, הוא הופל לאחר שבעה חודשים על ידי הממלוכים שלו, ב-9 בנובמבר. אז מונתה רצ'יה לשליטה, וקבלה את התואר סלטאנה.
רצ'יה שלטה כמצביאה מוצלחת, ולמדה לרכוב על סוס וללבוש שריון של גבר. היא גם הייתה פוליטיקאית ממולחת וידעה לאזן את מאבקי הכוח בין הממלוכים, למנות את נאמניה, גם אם מוצאם לא היה מן הממלוכים, והנהיגה מדיניות שאיפשרה למתאסלמים-מקרוב להתקדם במעלה הסולם הפוליטי וכן הנהיגה סובלנות כלפי ההינדואיזם. היא ניהלה יחסים אישיים קרובים, עד כדי טענות לקשר רומנטי, עם עבד חבשי בשם יאקות, ודבר זה היה לצנינים בעיני הממלוכים, או לפחות עילה בידם להתקומם נגדה, וזאת בשל מעמדם הנחות של שחורים אפריקנים בראייה הבינימית.
בהנהגת מושל חבל הפנג'ב, מלכ אלטוניה, המרד נגד רצ'יה התגבר ומחשש למרד, היא ויאקות יצאו בראש צבא מדלהי ונפגשו עם יריבם לקרב נטוי. אפס הקרב נטה לתבוסתם ויאקות נפל במהלכו. רצ'יה נשבתה ולבסוף נאלצה להתחתן עם אלטוניה וכך למעשה לאפשר לו לעלות לשלטון בדלהי. אבל שלטונם המשותף לא ארך זמן רב בטרם התקומם אח נוסף של רצ'יה, בהראם א-דין, ונטל את כס השלטון. ניסיונם של רצ'יה ואלטוניה להחזיר לידם את השלטון כשל והם ניגפו בפני שערי העיר וצבאם נסוג עד קיתהאל, שם ערקו מעליהם שרי הצבא והם נהרגו מידי שודדי דרכים ממוצא ג'אטי ב-13 באוקטובר 1240.
אחרי ככלות הכל, הייתה תקופת שלטונה של רצ'יה טובה, ולא קצרה במיוחד מזו של שליטים אחרים בשושלת הממלוכית שהייתה בעלת נטייה כאילו טבעית לחתרנות תחת השליט. במיוחד חשובה העובדה שהיא ירשה את אביה ואחיה ונורשה על ידי אחיה האחר, לאחר שכל שליט אחר בתולדות השושלת עד ימיה ואף אחריה לא הצליח להוריש את שלטונו לצאצאיו. עובדת היותה אישה חשובה אף יותר, אך לא בראייה הפמיניסטית המודרנית, שכן רצ'יה עצמה אימצה את הסגנון הגברי של העולם המסלמי ובין השאר לבשה שריון קרב של גברים. 
בשל נסיבות מותה, מקום קבורתה המדויק של רצ'יה לא נודע. קבר אחד המיוחס לה נמצא בסיואן שליד מקום הירצחה בקיתהאל, אתר אחר נמצא בדלהי הישנה, שייתכן שגופתה הועברה לשם כדי להיקבר לצד אחותה, שאזיה, וקבר נוסף המיוחס לה וליאקות, נמצא בטונק שברג'יסתאן.
זוגיות

זוגיות היא מערכת יחסים הדוקה בין שני פרטים. מאפיין בולט, אם כי לא הכרחי, של זוגיות הוא קיום יחסי מין בין בני הזוג.

זוגיות באדם

זוגיות באדם מתקיימת במגוון רחב מאוד של דרכים, והיא כוללת פעמים רבות אמון בין הצדדים, מגורים משותפים, מחויבות, והקמת משפחה. בניית קשר זוגי היא תהליך הדרגתי המחייב ויתורים כאלה או אחרים מכל אחד מהצדדים, ששיאו הוא הקמת משפחה, בדרך של נישואים או בדרכים אחרות. קשר זוגי מגיע לסיומו בהחלטה של אחד הצדדים לסיימו, או בהסכמה ביניהם על סיום הקשר. כאשר הזוגיות הפכה לקשר פורמלי באמצעות נישואים, פירוקה דורש אף הוא צעד פורמלי של גירושים.
זוגיות היא סטטוס, ולכן יש לה משמעויות פורמליות גם ללא מיסוד פורמלי. היותם של בני זוג ידועים בציבור - סטטוס המשקף זוגיות הדוקה, נובע מהתנהגותם היומיומית, ללא כל צעד פורמלי או טקס המלווים זאת. התנאים הנדרשים להכרה בזוגיות תלויים בהקשר. בפקודת מס הכנסה, למשל, מוגדר בן זוג: "אדם נשוי החי ומנהל משק בית משותף עם מי שהוא נשוי לו", כלומר נדרשת פורמליות גבוהה (נישואים) וגם התנהגות הולמת (ניהול משק בית משותף).

אינטימיות בזוגיות

יחסים אינטימיים, הוא מושג שלעיתים מבולבל עם יחסים מיניים. אינטימיות היא קרבה רגשית עמוקה, והיא קיימת בין אצל אנשים מאד קרובים, המחבבים מאוד זה את זה, בין אם היחסים כוללים יחסים מיניים ובין אם לא. יחסים אינטימיים מהווים תפקיד מרכזי בחיי האדם; לבני האדם יש רצון אוניברסלי להיות שייכים ולאהוב, והוא מתממש ביחסים אינטימיים. המאפיינים של יחסים אינטימיים כוללים התנהגות מתמשכת של יחסי גומלין וחשיפה הדדית, התקשרות שחוזרת על עצמה, משיכה רגשית והגשמה. יחסים אינטימיים לא חייבים ליהיות רק בזוגיות והם קיימים גם באהבת רעים.
יש מספר שלבים ליחסים אינטימיים: ההתחלה של שלבי ההתפתחות (משיכה ומפגשים ראשונים), תחזוק המשיכה והקשר (סלחנות), תחזוק הלחץ (קונפליקט שמתפתח או בגידה), וסיום (מודל של פתרון).

זוגיות בבעלי חיים

בבעלי חיים הזוגיות מתבטאת במגוון רחב מאוד של דרכים, החל בזוגיות חד-פעמית לשם הזדווגות בעונת הרבייה שהיא המודל השכיח בעולם החי, וכלה במקרים בודדים בנאמנות הדדית ובפיתוח קשרים ארוכי טווח. החיבה הפיזית עשויה להתבטא בין השאר במחוות של אהבה ובהזדווגות, והמחויבות מתבטאת בגידול משותף של הצאצאים.
אליהו בעל שם מחלם

רבי אליהו ב"ר אהרן יהודה בעל שם מחלם (1520 לערך - 1583) היה מקובל ורב קהילת חלם.

ביוגרפיה

נולד בעיר חלם לרבי אהרן יהודה שכיהן ברבנות הערים חלם, לובלין ובעלז בין השנים 1520–1542. בבחרותו למד בלובלין בישיבת המהרש"ל, ואף נסמך להוראה על ידו. המשיך בזמן כהונתו ברבנות בקשריו עם המהרש"ל שכבדו מאוד. כן עמד בקשר עם הב"ח, ואף עמד עמו במשא ומתן הלכתי.

קבלה מעשית ויצירת גולם

רבי אליהו נודע כבעל קבלה ובעל מופת, ואף נתפרסם בזכות הסיפור על יצירת גולם על פי ספר יצירה. מעשה הגולם מופיע כבר בכתב-יד מהמחצית הראשונה של המאה ה-17. גם החכם צבי שהיה בנה או נכדה של נינתו מביא עדות על יצירת אדם על ידי רבי אליהו. בנו של החכם צבי, רבי יעקב עמדין, כותב בשם אביו כי לאחר שהלך הגולם וגדל מאוד, נתיירא ר' אליהו שלא יחריב את העולם, וניתק את השם הקדוש שהיה דבוק במצחו. אלא שתוך כדי התעסקותו, הזיקו הגולם ועשה שריטה במצחו

שני אליהו בעל שם

באותה תקופה פעל בוורמייזא (גרמניה) רבי אליהו לואנץ, שנקרא אף הוא רבי אליהו בעל שם. עובדה זו יצרה בלבול רב, והיו שבטעות איחדו אותם לכדי אישיות אחת, אף שהיו אלו אנשים שונים שעסקו בענייני קבלה באותה תקופה, אך ללא קשר ביניהם.
בספר הזכרונות לאדמו"ר הריי"צ מחב"ד, בפרק נה מגולל סיפור השתלשלות הקמת "מחנה הנסתרים" על ידי אליהו בן יוסף יוזפא בעל שם מוורמייזא - הוא רבי אליהו לואנץ. ככל הנראה נזכר שם כמי שאביו הוא ר' יוסף, מכיוון שסבו היה רבי יוסף לואנץ.
ז'אק הראשון, רוזן לה מרשה

ביוגרפיה

ז'אק נולד בשנת 1319, ללואי הראשון, דוכס בורבון ולמארי דה אבסן, בתם של יאן השני, רוזן הולנד ופיליפה מלוקסמבורג. בשנת 1342 לחם ז'אק במלחמת הירושה הברטונית, ובשנת 1346 לחם בקרב קרסי ואף נפצע בו. בשנת 1349 הוא מונה לקפטן הכללי של לנגדוק, ובשנת 1350 הוא נלחם נגד כוחותיו של הנרי מגרוסמונט, דוכס לנקסטר הראשון. בשנת 1354 הוא מונה לקונסטבל של צרפת, אולם בשנת 1356 הוא עזב את תפקידו ויצא להילחם בקרב פואטייה. במהלך הקרב נפצע ז'אק ונפל בשבי האנגלי, שממנו שוחרר רק בהסכם ברטיני בשנת 1360. בשנת 1362 לחם ז'אק בקרב בריגנאי, ונפצע אנושות במהלך הקרב. ב-6 באפריל מת ז'אק בליון, וזמן קצר לאחר מכן מת גם בנו הבכור פייר השני, רוזן לה מרשה שנפצע במהלך אותו קרב, ובנו ז'אן הראשון, רוזן לה מרשה ירש את נחלותיו ותאריו.
כרקוקלי

השתתפות באקס פקטור

החיבור המוזיקלי בין האחיות טלי ולירון כרקוקלי התרחש בשנת 2013 בעונה הראשונה של תוכנית הריאליטי אקס פקטור ישראל. האחיות ניגשו להיבחן כל אחת בנפרד עבור התוכנית, אך כבר בשלבי ההפקה הראשוניים התבקשו לבצע שיר ביחד.
עבור האודישן הראשון שלהן מול השופטים והקהל, הן בחרו להופיע עם ביצוע משלהן לשיר Toxic של בריטני ספירס, במהלכו שתיהן ניגנו יחד על אורגן אחד. האודישן זכה להצלחה רבה והן נבחרו להמשיך בתוכנית בנבחרת של עברי לידר. הן בחרו להמשיך כצמד מוזיקלי שנקרא "כרקוקלי".
במהלך התוכנית הן ביצעו עיבודים מקוריים למספר להיטים בעברית ובאנגלית, והגיעו עד לשלב רבע הגמר. בין ביצועיהם הבולטים: "מגדלור" של מיקה קרני, "עדיין ריק" של לירן דנינו, "Cry Me A River" של ג'סטין טימברלייק ו-"I Love It" של Icona Pop.

לאחר אקס פקטור

לאחר "אקס פקטור" החל הצמד להופיע ברחבי הארץ. ביולי 2017 השיקו את אלבום הבכורה הראשון שלהן "מי אם לא את", עליו עבדו יחד עם הזמר דור דניאל.
לאחר הקלטת האלבום הראשון החלו כרקוקלי לעבוד עם המפיק המוזיקלי צאלון בוחבוט על שני שיתופי פעולה, גרסת סינגל לשיר "כאילו כלום" והשיר "עד הבוקר". הסינגלים זכו לצפיות והשמעות רבות ברשתות החברתיות ושודרו בתוכניות המצעדים של MTV ושל ערוץ המוזיקה 24.
במקביל סתיו בגר הפך למנהל האמנותי של הצמד.
ב-21 במאי 2018 הצמד הוציא את הסינגל הראשון שלו כצמד "כרקוקלי" "תשע נשמות". הסינגל הושמע מאות פעמים בתחנות הרדיו וערוצי המוזיקה ונכנס לפלייליסט של גלגלצ, היה ממוקם במקומות הראשונים במצעד במשך תשעה שבועות ואף היה מועמד לשיר השנה של גלגלצ ו- ynet.
ב-21 באוקטובר 2018 הוציאו את הסינגל "על הספה", יחד עם קליפ אותו צילמו בקייב. הסינגל הופק גם כן על ידי בגר, שגם הופיע בקליפ הרשמי.
במסגרת המצעד השנתי של גלגלצ 2018 הצמד הוציאו ביצוע מיוחד לשיר "Nevermid" של דניס לויד. בעקבות הצלחת הביצוע, החליט לויד לארח את הבנות בשני מופעים שלו שהתקיימו בהאנגר 11 .
ב-5 במרץ 2019 הצמד הוציא את הסינגל השלישי שלהם "תופסת", שזכה להצלחה רבה גם כן ולהשמעות רבות ברדיו.
ב-21 במאי 2019 הצמד הוציא את השיר "מי מחפש אותי" שנכתב והולחן על ידי הצמד והמפיק המוזיקלי שלהן. השיר הוקלט יחד עם הזמר מאור אדרי כחלק מאירועי מצעד הגאווה 2019, ועוסק באפליה קהילות שונות ביניהם גם הקהילה הגאה.

הופעות טלוויזיוניות

הצמד השתתף בתוכנית האירוח "הכי טוב ככה", הפקת מקור של חברת השידור Yes בהנחיית הקומיקאית הדר לוי.
במקביל לקריירה המוזיקלית כצמד פופ, הבנות מלמדות היפ-הופ ברחבי הארץ ומדובבות סרטים מצוירים וסדרות.

אלבומי אולפו

2017: מי אם לא את
מרגרט, העלמה מנורווגיה

ביוגרפיה

מרגרט  נולדה ב-9 באפריל 1283, והייתה בתם של אריק השני, מלך נורווגיה ושל מרגרט מסקוטלנד, בתו של אלכסנדר השלישי, מלך סקוטלנד. אמה נפטרה בלידתה ועל פי הגסטא אנליה תאריך הלידה ופטירת אמה הוא ב-9 באפריל, אולם על פי כרוניקת לנרקוסט מרגרט נולדה ב-27 או ב-28 בפברואר.
בעקבות מות בניו של אלכסנדר השלישי, ולאחר מות רעייתו התעוררה שאלת הירושה לכס המלוכה הסקוטי. בשנת 1284 התכנס הפרלמנט הסקוטי ביוזמת המלך, והכריז על מרגרט, נכדתו (בת מרגרט בתו), כיורשת, אולם ב-1 בנובמבר 1285 אלכסנדר נשא לאישה את יולנד דה דרה בתקווה שיוולד לו בן יורש.
אלכסנדר נהרג בנפילה מסוסו ב-19 במרץ 1286, עת שרכב לקינגהורן שבפיף במטרה לבקר את רעייתו השנייה. גופתו נמצאה למחרת. ככל הנראה איבד המלך את דרכו וסוסו הידרדר ממדרון.
בעת מותו של אלכסנדר הייתה יולנד בהיריון, אולם ההיריון הסתיים בהפלה בנובמבר 1286 ומרגרט, נכדתו של אלכסנדר הפכה ליורשת. מרגרט נפטרה בטרם הוכתרה, בדרכה לסקוטלנד ב-26 בספטמבר 1290, והחלה תקופה בלא בית מלוכה שנמשכה כשש שנים, עד הכתרת ג'ון דה באליול כמלך ב-30 בנובמבר 1292.
ארקדי לוקסמבורג

קורותיו

לוקסמבורג קיבל בשנת 1964 תואר שני באמנויות (בקומפוזיציה, תורת המוזיקה, ונגינת פסנתר) באקדמיה למוסיקה בקישינב מולדובה הסובייטית שבברית המועצות.
הוא עבד כמורה במוסדות חינוך שונות בקישינב, בהם האקדמיה למוזיקה, המכללה למוזיקה של מולדובה ובית הספר למוזיקה של מולדובה. כמה מתלמידיו היו לאמנים ידועים בעולם. הוא חבר כמה יצירות בתורת המוזיקה והרמוניה. בשנת 1967 זכה בתואר מלחין השנה.
בשנת 1990 הוא עלה לישראל והחל ללמד במכללה לחינוך על שם דוד ילין בירושלים. בשנת 1995 היגר לסן דייגו בארצות הברית.
הוא חבר איגוד הקומפוזיטורים בישראל, מולדובה ו-ASCAP בארצות הברית. 
בין היצירות הסימפוניות הבולטות שלו ניתן למנות את "הסינפונייטה", סימפוניה לתזמורת מיתרים "השואה" לזכרם של קורבנות השואה, שני קונצ'רטי לפסנתר עם ​​תזמורת, קונצ'רטו לצ'לו עם תזמורת סימפונית פנטזיה "ניגוני האביב". בין יצירות למקלדת סולו הבולטות ניתן למנות את "Aquarelie", "לזכרו של שוסטקוביץ'", "לזכרו של גרשווין".
יצירותיו מבוצעות באופן קבוע בצ'כיה וסלובקיה, בברית המועצות לשעבר, רומניה, הונגריה, ישראל, צרפת וארצות הברית.

עבודות אחרות

כמו גם עבודות שונות למייתרים, כלי נשיפה, כלי נשיפה מעץ, קול, פסנתר, מוזיקה לסרטים, הצגות, שירים למקהלה ושירים פופולרים.
סיסי - הקיסרית הצעירה

עלילה

הסרט נפתח לאחר שהנסיכה סיסי (רומי שניידר) והקיסר פרנץ (קרלהיינץ בוהם) כבר נשואים. סיסי מסתגלת לאט לחיים כקיסרית של אוסטריה, אבל מתקשה להסתדר עם חמותה הארכידוכסית סופי (וילמה דגישר). סופי דבקת בכללי הפרוטוקולים והנימוסים, ומפריעה לתפקודו התקין של המנגנון הקיסרי כמו גם לחיי המשפחה של בנה. כאשר סיסי יולדת בת ראשונה, סופי מתעקשת לקחת את הילדה ולגדל אותה בעצמה, כי היא מרגישה סיסי צעירה מדי ולא מוסמכת לעשות זאת. סופי גם מרגישה שהמקום של סיסי לא נמצא בחדר הילדים עם התינוקת שלה, אלא עם פרנץ הנוסע בכל רחבי האימפריה. שערורייה מאיימת לפרוץ כאשר סיסי נמלטת מווינה וחוזרת לבוואריה לראות את הוריה. היא מסתירה את האמת מאמה לודוביקה (מגדה שניידר), אבל מודה בפני אביה הדוכס מקס שהיא אינה מסוגלת לחיות יותר עם רודנותה של סופי. פרנץ עוקב אחריה ולבסוף משכנע אותה לחזור לווינה. אירוע זה מחזק את ההשפעה של סיסי על הקיסר, והיא תומכת ברוזן דיולה אנדראשי ובזכויותיהם של ההונגרים באימפריה. הסרט מסתיים כאשר סיסי מוכתרת בבודפשט כמלכת הונגריה (למעשה ההכתרה התקיימה רק לאחר הפשרה האוסטרו-הונגרית של 1867).
בולסלאב השלישי, עקום הפה

ביוגרפיה

בולסלאב נולד ב-20 באוגוסט 1086, והיה בנו של ולדיסלאב הראשון הרמן.
בקרב בקלו בשנת 1109 הביס בולסלאב את כוחות פומרניה, והשתלט עליה בשנים 1119-1123 ובכך השיב את המוצא לים עבור פולין. כמו כן הביס את היינריך החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בשנת 1109 בקרב הונדספלד. בין השנים 1132–1135 ניהל מערכה נגד הונגריה אך ללא תוצאות משמעותיות.
מאשתו הראשונה, זביסלאבה מקייב, בתו של סוויאטופולק השני, נסיך קייב, נולד ב-1105 בנו ולדיסלאב ("הגולה"), לימים מלך פולין. מאשתו השנייה, סלומה פון ברג-שלקלינגן, נולדו לו 6 בנים ו8 בנות, מהם נותר תיעוד של ממש רק על 4 בנים ו5 בנות. לימים חתרו ילדיו מאשתו השנייה תחת שלטונו של בנו מאשתו הראשונה ואילצו אותו לבלות את שארית ימיו בהמבורג.
לפני מותו ב-1138, ציווה בולסלאב את הממלכה לארבעה מבניו כאשר בכל זמן נתון, כך על פי הצוואה, יהיה הבכור מבין הבנים החיים באותו רגע בעל הכוח העליון מבין הנותרים וכן ישלוט על חבל ארץ "בלתי ניתן לחלוקה", רצועת אדמה הנמתחת מצפון לדרום במרכז פולין, שקרקוב היא המרכזית שבעריה. הצוואה גם מעניקה לבכור שבין הבנים את השליטה על פומרניה, שהייתה בחלקה בחסות האימפריה הרומית הקדושה.
רצונו של בולסלאב הופר זמן קצר אחרי מותו ובכך החלה תקופת ההתפוררות הפיאודלית של פולין שנמשכה 200 שנה תוך החלשת השלטון המרכזי.
מילוש יואיץ'

קריירה

יואיץ' גדל בעיירה פאזובה ושיחק בקבוצה המקומית סטארה פאזובה עד גיל 11 אז עבר לפרטיזן ושיחק שם בנוער עד סוף עונת 2010.

בסרביה

יואיץ' הושאל לקבוצת טלאופטיק ששיחקה אז בליגה הראשונה המקומית ושיחק שם שנתיים בהם הופיע ב-60 משחקים וכבש 14 שערים.
בעת סיום ההשאלה, חתם יואיץ' ב-24 בינואר 2012 על חוזה לארבע שנים בפרטיזן בלגרד שם כיכב, כבש 10 שערים ב-35 משחקים כולל שער ניצחון בדקה התשעים מול היריבה העירונית הכוכב האדום, והרשים את הסקאוטים של בורוסיה דורטמונד. יואיץ' חתם בקבוצה ב-31 בינואר 2014 על חוזה ל-4.5 שנים תמורת 2.5 מיליון יורו שעברו לקבוצתו הקודמת.

בגרמניה

לאחר שחתם בדורטמונד בהעברת חורף, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשעלה מהספסל במשחק מול איינטרכט פרנקפורט בדקה ה-67 וכבש לאחר 17 שניות בנגיעה הראשונה שלו בכדור, אחרי שהשוער הדף לרגליו בעיטה של קווין גרוסקרויץ. המשחק עצמו הסתיים בתוצאה 0-4. השער שלו גם היה השער המהיר ביותר שכבש שחקן מחליף אי פעם בבונדסליגה. עד תום העונה כבש יואיץ' שלשה שערים נוספים.
ב-5 ביולי 2015 חתם בפ.צ. קלן לארבע שנים עבור 2.5 מיליון יורו. ב-8 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 4-0 על מפן בגביע הגרמני. ב-17 באפריל 2016 הבקיע את שערו הראשון בניצחון 3-2 על מיינץ 05.

בטורקיה

ב-10 ביולי 2018 חתם יואיץ' באיסטנבול בשאקשהיר הטורקית.

נבחרת סרביה

יואיץ' כבש בהופעת הבכורה שלו בנבחרת סרביה ב-11 באוקטובר 2013 במשחק ידידות מול נבחרת יפן בניצחון נבחרתו 0-2.
בוב סיגרן

ביוגרפיה

סיגרן נולד בפומונה, קליפורניה. הוא בוגר אוניברסיטת דרום קליפורניה משנת 1968.

שיאן עולם

בתחרות שנערכה בפרזנו, קליפורניה ב-14 במאי 1966 קבע סיגרן בקפיצה במוט שיא עולם חדש של 5.32 מטר. שנה לאחר מכן, בתחרות שנערכה בסן דייגו, קליפורניה ב-10 ביוני 1967 הוא שיפר את השיא העולמי והעמיד אותו על 5.36 מטר.
במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בויניפג, קנדה בשנת 1967 זכה סיגרן במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 4.90 מטר.

אלוף אולימפי

חודש לפני אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968), בתחרות שנערכה לחוף אגם טאהו, ב-12 בספטמבר 1968 קבע סיגרן בקפיצה במוט שיא עולם חדש של 5.41 מטר והוכיח שהוא מוכן לאולימפיאדה. במשחקים עצמם הוא זכה במדליית זהב בקפיצה במוט בשיא אולימפי חדש של 5.40 מטר, לפני קלאוס שיפרובסקי ממערב גרמניה (5.40 מטר) ווולפגנג נורדוויג ממזרח גרמניה (5.40 מטר).
במבחנים האמריקאים שנערכו לאולימפיאדת מינכן (1972) ביוג'ין, אורגון ב-2 ביולי 1972 קבע סיגרן בקפיצה במוט שיא עולם חדש של 5.63 מטר והוכיח שוב שהוא מוכן לאולימפיאדה להגן עת תוארו, אך במשחקים עצמם הוא זכה במדליית כסף בקפיצה במוט בתוצאה של 5.40 מטר, אחרי וולפגנג נורדוויג שקבע שיא אולימפי חדש של 5.50 מטר ולפני בן ארצו ג'ן ג'ונסון (5.35 מטר). בהחלטה של הרגע האחרון, שניתנה על ידי התאחדות האתלטיקה הבינלאומית (IAAF), הוא נאלץ להחליף את המוט שלו במוט לא מוכר, כמו מספר אתלטים נוספים, לא כולל את נורדוויג המנצח, דבר שמנע ממנו להתרגל למוט התחרות ולהגן על תוארו. הייתה זו הפעם הראשונה במשחקים האולימפיים שאתלט אמריקאי לא זכה במדליית הזהב האולימפית בענף זה ולמעשה אף אמריקאי לא זכה עד אולימפיאדת סידני (2000) שבה זכה ניק הייסונג.
לאחר המשחקים, פרש סיגרן מספורט תחרותי והפך לשחקן קולנוע ושחקן באופרות סבון בטלוויזיה. בשנת 1977 הוא שיחק בסדרת הטלוויזיה הפופולרית בועות, בתפקיד שחקן פוטבול הומו (דניס פיליפס) הנמצא ביחסים רומנטיים עם בילי קריסטל (ג'ודי דאלאס).
תל חנתון

תל חַנָּתוֹן (בערבית תַל בַּדַוִּיָה) הוא תל גדול הממוקם בחלקה הדרום-מערבי של בקעת בית נטופה, דרומית לכפר מנדא ומספר ק"מ צפון-מזרחה לקיבוץ חנתון. התל מזוהה על ידי הארכאולוגים עם חַנָּתוֹן המקראית.

היסטוריה

חנתון מופיעה במכתבי אל-עמארנה מתקופת הברונזה המאוחרת, בהם מוזכרת העיר לראשונה בהיסטוריה בשם חנתון. היא מוזכרת במכתבים א"ע 8 וא"ע 245. בא"ע 8 מספר בּוּרנַבּוּריָאש מלך בבל הכשית לאמנחותפ הרביעי מלך מצרים על שיירה של סוחרים שהגיעה לחנתון והותקפה ונשדדה על ידי אנשים ששלח שליט עכו. במכתב א"ע 245 מתלונן בירידיה שליט מגידו כי מלך עכו שחרר בחנתון את לבאיה שליט שכם במקום לשלוח אותו למצרים.
השרידים הקדומים ביותר של ישוב במקום מתועדים לתקופת הברונזה התיכונה. יישוב ישראלי היה במקום מתקופת ההתנחלות, וכנראה, לכל אורך שנות קיומה של ממלכת ישראל. יישוב יהודי התקיים בחנתון מתקופת הבית השני, לאורך תקופת המשנה והתלמוד ועד לתקופה הצלבנית.
ממדי העיר (סביבות 100 דונם) מעידים על גדולתה ועוצמתה, הן מן הבחינה האסטרטגית והן מהכלכלית. ואכן עוד מראשית היווסדה ועד לתקופה הרומית היוותה חנתון מרכז אסטרטגי חשוב בעת העתיקה, וזאת בשל קרבתה למספר דרכים מרכזיות: הראשונה, חיברה את מסופוטמיה לדרך הים (ויאה מריס) ומשם לממלכת מצרים. השנייה, חיברה את יישובי השומרון עם יישובי הגליל והשלישית, חיברה את עכו (עיר נמל מרכזית בתקופה העתיקה) עם אותה רשת הדרכים (דרך החוֹרָן). גורם נוסף אשר שיחק תפקיד מכריע בשגשוגה הכלכלי של חנתון הייתה החקלאות. האדמה באזור הייתה פורייה והספקת המים הקבועה מנחל יפתחאל הקרוב אפשרה חקלאות שלחין.
בתקופת המקרא מוזכרת חנתון רק פעם אחת ובהקשר של התנחלות השבטים, שם היא נכללה בתחומו של שבט זבולון והייתה במעמד של עיר גבול, כפי שמסופר בספר יהושע:"וְנָסַב אׁתוֹ הַגְּבוּל מִצְפוֹן חַנָּתוֹן..." (יהושע, י"ט,י"ד).
אף על פי שחנתון אינה מוזכרת בתנ"ך פעם נוספת, החוקרים סבורים כי היישוב היהודי במקום התקיים ברציפות לאורך מרבית קיומה של ממלכת ישראל. סברה זו מקבלת חיזוק חיובי בכתובותיו של תגלת פלאסר השלישי, מלך אשור אודות מסע המלחמה אשר ערך בין השנים 732 ל-734 לפנה"ס ובהן מוזכרת חנתון כאחת מיני הערים הרבות אשר כבש.
חשיבותה של העיר החלה לרדת בתקופה הרומית. את שקיעתה של העיר ניתן ליחס לעלייתה של ציפורי כמרכז הגליל, אולם יש לציין כי הדבר לא הביא לנטישת המקום על ידי יושביו.
חרף העובדה שאין שום אזכור המתייחס ליישוב כלשהו במקום בתקופה הצלבנית, רווחת הדעה בקרב ההיסטוריונים כי התקיימה במקום חווה חקלאית מבוצרת בשם חוצפית שהוקמה במאה ה-11 (שאת שרידיה ניתן לראות עד היום באולמות התת-קרקעיים באתר), ונועדה יחד עם ציפורי לשלוט ולהגן על מפעל החקלאות הצלבני שהתקיים לכל אורך ממלכת ירושלים הראשונה, השנייה ועד לנפילת עכו הצלבנית.
בשנות ה-30 של המאה ה-13 נכבש המקום בידי הממלוכים, אשר השמישו את המצודה הצלבנית על התל כמוצב לחיל המצב שהציבו באזור.
השם הערבי של תל חנתון - תל בדויה ניתן למקום בעקבות בניית מבנה החאן הקרוי, חאן אל בַּדַוִּיה, שנבנה בתקופה העות'מאנית על ראש התל.
בעבר נחשב התל כמקום מושבה של שיחין יישוב יהודי מימי בית שני והתלמוד. יישוב זה זוהה באתר ליד ציפורי.
מג רוסוף

קורות חיים

מג רוסוף נולדה בבוסטון, מסצ'וסטס למשפחה יהודית בת ארבע אחיות. בגיל 18 היא למדה באוניברסיטת הרוורד אנגלית ואמנות אסתטית, ואז עברה ללונדון על מנת ללמוד פיסול בבית ספר יוקרתי לאמנות ועיצוב. כשהייתה בת 24 היא חזרה לארצות הברית ועברה לניו יורק לאחר שסיימה את התואר שלה, שם עבדה בתור פרסומאית וכתבת עבור מגזין People ומאוחר יותר עבור עיתון The New York Times. בזמן עיסוקה היא החלה לעבוד בתור רעיונאית והמשיכה בכך למשך 15 שנים, במהלכן חזרה ללונדון וגרה שם מאז. היא סיפרה שסיבתה להתחיל לכתוב הייתה מות אחותה מסרטן. באותו שבוע שבו ספרה הראשון פורסם, אובחנה בעצמה כחולת סרטן השד. רוסוף ממשיכה במקצועה כסופרת עד היום.

אופי כתיבתה

העמדה של רוסוף לגבי כתיבה קובעת כי מקורה בסופר, אותה מפרטת ומצדיקה באמרה:
לספרים מטרה אחת בלבד, והיא לשקף את המחשבות העמוקות ביותר של הסופר.
היא טענה זאת בעת שיח אינטרנטי, בו הגיבה על תגובה של אקטיביסטית לגבי ספרי ילדים המשווקים למיעוטי המיעוטים. בתגובתה, רוסוף הסבירה כי התכלית של ספר איננה להעביר מסר מסוים מאוד או לקדם שינוי חברתי, אלא להרחיב את דעת הקורא על ידי שימוש בפילוסופיה ונקודת המבט של הסופר.

פרסים

מג רוסוף זכתה בעצמה בתואר חברה באגודה המלכותית לספרות בשנת 2014, יחד עם פרס אסטריד לינדגרן בשנת 2016.
ספרה "ככה אני חיה עכשיו" זכה ב-8 פרסים משנת 2004 עד 2006, מתוכם Guardian Children’s Fiction Prize, ופרס Michael L. Printz, בנוסף לשני פרסים גרמניים שונים: Der Luchs des Jahres ו-Deutscher Jugendliteraturpreis. ספרה "ג'סטין קייס" זכה במדליית קרנגי ועוד 4 פרסים שונים, בנוסף לספרים What I was ו-The Bride’s Farewell שהיו מתמודדי הגמר למדליה בשנים 2008 ו-2011. "תארו לעצמכם שאינני" היה מתמודד הגמר עבור פרס ה-U.S. National Book בשנת 2013.
שבעת הכפרים

שבעת הכפרים הוא כינוי לשבעה כפרים מתואליים (שיעיים) בגליל העליון המרכזי והמערבי שננטשו ונכבשו במהלך במבצע חירם של צה"ל במלחמת העצמאות ויושביהם ברחו ללבנון. שבעת הכפרים הם (ממזרח למערב) אבל אל-קמח, הונין, נבי יושע, אל-מאלכיה, קדס, צאלחה, ותרביחא. רובם חרבו, ובמקומם הוקמו יישובים ישראליים. 
למרות שהכפרים נמצאים מדרום לגבול הבינלאומי בין ישראל ללבנון דורשים גורמים שונים, ובראשם חזבאללה, להעבירם לשליטה לבנונית על סמך הסכמות אנגלו-צרפתיות לפני ואחרי המערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה. 
בהסכם סייקס-פיקו 1916, והסכמים מאוחרים יותר מ-1919 ו-1920 בין בריטניה לצרפת, שורטטו על מפות גבולות אזורי ההשפעה הבריטי בארץ ישראל והצרפתי בלבנון ובסוריה. על פי הקו ששורטט נכללו שבעת הכפרים השיעיים, כמו גם כפרים נוצריים וסוניים נוספים, בשטח המנדט הצרפתי בלבנון ותושביו נחשבו לבנונים. במפקד האוכלוסין שהתקיים בלבנון ב-1921, נפקדו תושבי שבעת הכפרים הלבנונים ואף קיבלו אזרחות לבנונית.  בשנת 1924 יושבה המחלוקת בין הבריטים לצרפתים באמצעות הסכם ניוקומב-פולה, הסכם שקיבל את אישורו של חבר הלאומים, וכלל את הכפרים בשטח המנדט הבריטי, שהפך לימים לשטחה של מדינת ישראל והוא הקו המוכר כיום כגבול הבינלאומי בין ישראל ללבנון - קו כחול. 
חזבאללה, כארגון טרור שיעי, אימץ את תושבי שבעת הכפרים השיעיים וזיכה אותם במעמד מיוחד. כחלק ממהלך זה הועבר בפרלמנט הלבנוני בשנת 1994 חוק המעניק אזרחות לבנונית מלאה לתושבי שבעת הכפרים, בניגוד לאחרים - המוגדרים פליטים פלסטינים שברובם לא זכו לאזרחות לבנונית ועל כן מוטלות עליהם הגבלות במסחר בנדל"ן ובתחומי עיסוק. סוגיית שבעת הכפרים מוזכרת בנאומי מזכ"ל חזבאללה, חסן נסראללה, מאז שנות ה-90 של המאה ה-20 ובתדירות גבוהה יותר מאז נסיגת צה"ל מלבנון בשנת 2000 כעילה להמשך המאבק המזוין כנגד ישראל. סוגיה זו מוזכרת פעמים רבות בסמיכות לסוגיית חוות שבעא, על מנת להדגיש שהמחלוקת של חזבאללה עם מדינת ישראל לא מסתכמת רק בתא שטח זה.