google/wiki40b huggingface dataset:
סן חואן (ארגנטינה)

היסטוריה

באזור בו שוכנת סן חואן התגוררו בעבר בני הוָורְפֶּה, וראשוני הספרדים הגיעו לאזור ב-1551. חואן חופרה ייסד את העיר ב-13 ביוני 1562, לגדות נהר סן חואן, בשם סן חואן דה לה פרונטרה. מיקומה של העיר הועתק שני קילומטרים דרומה ב-1593, לאחר שהנהר עלה על גדותיו והציף אותה. במשך השלטון הספרדי בעיר, לא הייתה לעיר חשיבות רבה.
ב-1817 השלים חוסה דה סן מרטין את כיבושו של אזור הקוז'ו מידי הספרדים, כחלק מהמאבק לעצמאות. ב-1 במרץ 1820 הוקמו באזור שלוש פרובינציות: מנדוסה, סן לואיס וסן חואן, שהעיר סן חואן הייתה לבירתה. פיתוחה של הפרובינציה כולה והעיר בפרט הואץ בשנות ה-60 של המאה ה-19, בתקופת שלטונו של המושל דומינגו פאוסטינו סרמיינטו, לימים נשיא ארגנטינה. סרמיינטו הנהיג בפרובינציה חינוך חובה (לראשונה בארגנטינה), הוקמו מכרות, ונסללו דרכים חדשות.
ב-15 בינואר 1944 פקדה את סן חואן רעידת אדמה, שעוצמתה נאמדת בין 6.7 ל-7.8 בסולם ריכטר. ברעש מצאו את מותם כ-10 אלפים מתושבי העיר, שהם כעשירית מתושביה באותה העת, וחלקים נרחבים ממנה נהרסו. בעקבות הרעש, נבנתה העיר מחדש, והוקמו בה שדרות מוצלות ורחבות ידיים. כתוצאה מכך, השתנה אופייה, ואת הסגנון הקולוניאלי שאפיין אותה החליפה בנייה מודרנית יותר.
MIC

MIC (ראשי תיבות של: Mandatory Integrity Control) הוא רכיב ליבה משמעותי במערכות הפעלה ממשפחת Windows (החל מ Vista).‏ MIC מאפשר בידוד תהליכים מבוסס IL (ראשי תיבות של Integrity Levels), כאשר סיווג IL של אובייקט כלשהו במערכת מייצג את רמת המהימנות של האובייקט. מטרתו של מנגנון זה להשתמש במדיניות גישה מוגדרת מראש והאובייקטים המעורבים באופן סלקטיבי כדי להגביל הרשאות גישה בהקשרים (context) שנחשבים לפחות מהימנים, לעומת  הקשרים אחרים, הפועלים תחת אותו חשבון משתמש, אך נחשבים יותר מהימנים.

מימושים

Windows Vista הגדיר ארבע רמות שלמות: נמוך (SID: S-1-16-4096), בינוני (SID: S-1-16-8192), גבוה (SID: S-1-16-12288), מערכת (SID: S-1-16-16384). כברירת מחדל, תהליכים שעלו על ידי משתמש רגיל קיבלו רמת סיווג IL בינוני ולאחר מכן שודרגו, עם מנגנון UAC בהתאם לצורך לרמת IL גבוה. על ידי היכולות של רמות שלמות, MIC מאפשר לסוגים של יישומים להיות מבודדים, להפעיל תרחישים כמו מנגנון 'ארגז חול' ליישומים בעלי פוטנציאל להזיק (כגון יישומי Internet-facing). תהליכים עם IL נמוך בעלי גישה מוגבלת ביחס לתהליכים עם IL גבוה יותר היכן שיש שליטה של בקרת הגישה (Access control enforcement).
לאובייקטים עם רשימות בקרת גישה, כגון אובייקטים בעלי שם, לרבות קבצים, Registry keys ואפילו תהליכים ותהליכונים, יש ערך ב SACL (או System Access Control List) המגדירים את הרשאות הגישה אליהם, או במילים אחרות את מינימום רמת התקינות הנדרשת של תהליך כדי להיות מורשה להשתמש באובייקט. Windows מוודא כי תהליך יכול לכתוב או למחוק אובייקט רק כאשר IL ברמה שווה או גבוהה יותר מאשר מה שצוין על ידי האובייקט (ברשימת בקרת הגישה). בנוסף, מטעמי פרטיות אובייקטים של תהליך עם IL גבוה הם מחוץ לתחום אפילו לקריאה מכל תהליכים בעלי IL נמוך יותר.
כתוצאה מכך, תהליך אינו יכול לקיים אינטראקציה עם תהליך אחר שיש לו IL גבוה יותר. תהליך כזה לא יכול למשל לבצע פעולות כגון להזריק DLL לתוך תהליך עם IL גבוה יותר באמצעות ()CreateRemoteThread  או לשלוח נתונים לתהליך אחר באמצעות הפונקציה ()WriteProcessMemory.
עומאן אייר

תולדות החברה

בשנת 1970 הוקמה חברת "Oman International Services" ‏(OIS), שסיפקה שירותי קרקע למטוסי חברת גאלף אייר. בשנת 1981, בעקבות הגידול בתעופה האזרחית במדינה, החלה חברת התעופה להפעיל גם טיסות.
בשנותיה הראשונות היו בצי החברה שלושה עשר מטוסי פוקר F27 אותם רכשה מגאלף אייר. 
בשנת 1993 הוחלט על הקמת עומאן אייר, החברה החדשה הפעילה מטוס בואינג 737-300 שכור מ-Ansett Australia. 
במרץ 2007 הודיעה ממשלת עומאן על הגדלת מספר מניות החברה שברשותה מ-33% ל-80%, בנובמבר אותה השנה קבלה את מטוסיה רחבי הגוף הראשונים מדגם איירבוס A330-200 והחלה לטוס ללונדון ובנגקוק. מנובמבר 2009 מחזיקה ממשלת עומאן ב-98.2% ממניות החברה.
פרוף (ראפר)

ביוגרפיה

דשון דופרי הולטון נולד בארצות הברית לאם חד הורית. אביו, מק'קינלי ג'קסון, אשר היה מפיק מוזיקלי, עזב את אימו לפני שהולטון נולד. 
במשך זמן רב היה חבר ועוזר מפיק של הראפר אמינם ואף השתתף בסרט "8 מייל" בכיכובו. פרוף היה ידוע גם כ-Big Proof,‏ P,‏ Dirty Harry ו-Oil Can Harry.
פרוף עבד בחנות היפ הופ בדטרויט, בה אירגן תחרויות אלתורים בין ראפרים, ושם למעשה החל את הקריירה שלו. את אמינם פגש בבית ספרו, בחנות פגש חברים נוספים, ויחד, הקימו את הלהקה "D12".
ב-11 באפריל 2006 פרוף הופיע במועדון ובמהלך המסיבה התנהל בינו ובין ראפר אחר ויכוח. במהלך הוויכוח פרוף הוציא אקדח וירה לעבר הראפר השני, מה שגרם לפציעתו. מיד לאחר היריה הוציא קרובו של הראפר, מריו אטרידג', אקדח וירה שלוש פעמים, פעמיים בגב ופעם אחת לכיוון הגולגולת. פרוף נהרג במקום. היורה נשפט ויצא זכאי בהגנה על אדם אחר, אבל הואשם על החזקת נשק ללא רישיון.
בשנת 2010, בעקבות מותו של פרוף, הוציא הראפר אמינם שיר בשם "You're Never Over" כחלק מאלבומו "Recovery" ובו מתאר כמה פרוף חסר לו. בנוסף, לזכרו של פרוף, קיעקע אמינם על זרועו את אותו הקעקוע שהיה לפרוף על הזרוע.
בשנת 2011 דלף לרשת שיר של הראפר אמינם המוקדש לזכרו של פרוף בשם "Dudey" המוכר גם כ"Difficult". ככל הנראה השיר הוקלט עוד בשנת 2007.
מיכאל בריצ'ר

ביוגרפיה

בריצ'ר התגורר בקיבוץ בישראל כחצי שנה עד 1952 והתחתן עם אשתו אווה, אמם של שלושת ילדיהם. הוא בעל תואר דוקטור מאוניברסיטת ייל בשנת 1953 ומכהן כפרופסור למדעי המדינה באוניברסיטת מקגיל במונטריאול, קנדה משנת 1954. בסוף 1960, חזר שוב לישראל. כיהן כפרופסור אורח באוניברסיטה העברית בירושלים בשנים 1970–1974 ועסק בחקר מדיניות החוץ של המדינה בתקופה שבין מלחמת ששת הימים ומלחמת יום הכיפורים.
מחקרו הראשון על מדיניות החוץ הישראלית, שהופיע בשנות השבעים, נחשב לבסיסי בתחום מחקר מדעי זה, בשל שימושו החדשני בשיטות מחקר שפותחו בחקר היחסים הבינלאומיים, בשל התבססותו על מקורות רבגוניים ועשירים ובשל הדיון המקיף והמעמיק בהתהוות מדיניות החוץ הישראלית. בריצ'ר חקר את התפתחות מדיניות החוץ במערכת הבין–לאומית הדו–קוטבית שהתפתחה משנת 1947 במסגרת המלחמה הקרה.
גם שני אחיו של מיכאל בריצ'ר כיהנו כפרופסורים באוניברסיטת מקגיל, אירוינג בריצ'ר היה פרופסור לכלכלה וג'ו (יוסף) בריצ'ר, כאחיו מיכאל, פרופסור למדע המדינה.
רצח יפים ויינשטיין

הרצח

יפים ויינשטיין, נהג מונית ישראלי בן 54 מנוף הגליל, נחטף, נדקר למוות ונשדד על ידי חמושים מוסלמים המזוהים עם ארגון הטרור אל-קאעידה, לאחר שהמתנקשים הזמינו פיצה באמצעות שירות המוניות מפיצריה בנוף הגליל.

לאחר הרצח

גופתו של ויינשטיין נתגלתה על ידי עוברי אורח, והמשטרה פתחה בחקירה. בעקבות הרצח נעצרו שמונה חשודים בנצרת במהלך 2010, במבצע משולב של משטרת ישראל והשב"כ, שחשפו תא טרור, שנוצר בהשראת אל-קאעידה ונאומי אוסאמה בן לאדן.
בשנת 2010 נעצרו אחמד אחמד (21), ר'אלב רנים (26) והיידר זיאדנה (22) באשמת הרצח. כל השלושה היו מנצרת. השלושה פעלו במסגרת תא טרור שכלל שבעה גברים. אחמד ורנים ניסו לפני הרצח לטוס לסומליה, במטרה לעבור אימונים במחנה של אל-קאעידה. על מנת לעשות זאת טסו אחמד ורנים בתחילה לאדיס אבבה בירת אתיופיה ומשם לקניה, שם הם נעצרו וגורשו לישראל. בתשובה לשאלה האם הוא מונע משנאה לנוצרים וליהודים השיב אחמד: "יחי אוסאמה בן לאדן".
פיטר גרינפלד

פיטר גרינפלד (14 באפריל 1940 - 12 במרץ 2017) היה ניצול שואה שנמנה עם תאומי מנגלה, הצעיר בניצולי מחנה ההשמדה אושוויץ. התפרסם לאחר שקורות חייו שימשו בסיס לספרו של יוסי שריד "פפיצ'ק - הוא לא ידע את שמו".

קורות חיים

גרינפלד נולד בפראג, כיוזף ("פפיצ'ק") קליינמן. הייתה לו אחות תאומה, מרתה, ואחות גדולה, עמליה.
בראשית שנת 1944, בהיותו בן 4, נלקחו חמשת בני המשפחה על ידי הנאצים למחנה טרזין בצ'כיה. משם הועברו למחנה אושוויץ-בירקנאו בפולין. בכניסה לאושוויץ הופרד גרינפלד מהוריו, מאחותו הגדולה ומתאומתו ונלקח לבלוק 10, בלוק התאומים של ד"ר מנגלה, שם שהה עד לשחרור המחנה. הוא לא ראה עוד בחיים איש ממשפחתו.
בבלוק התאומים נעשו בגרינפלד ניסויי מנגלה בתאומים, על ידי זריקות לגבו ולעיניו ועקירת כל שיניו. "ניסויים" אלה הובילו לקשיים תפקודיים שלו, עד יומו האחרון. במהלך שהותו במחנה קועקע על זרועו המספר A2459, שהפך במצוות הנאצים לשמו.
גרינפלד שהה במחנה אושוויץ-בירקנאו כ-8 חודשים, מ-19 במאי 1944 עד 27 בינואר 1945, כאשר הצבא האדום שחרר את המחנה. ביום השחרור, כשיצא לחופשי, הוא היה בן 5 שנים, הניצול הצעיר ביותר שיצא בחיים מאושוויץ. בשלב זה הוא לא זכר את שמו, את מולדתו ואת בית אביו, למעט הכינוי שנתנה לו אמו, "פפיצ'ק", ואת תמונתה האחרונה, יחד עם אחותו התאומה מרתה, כשהנאצים הפרידו בין בני המשפחה בכניסה לאושוויץ: האב — להשמדה, האם והתאומה — לביתן התאומות, וגרינפלד — לביתן התאומים.

לאחר השואה

עם השחרור מיהרו כל שרידי מחנה ההשמדה לצאת ממנו, וגם גרינפלד ביניהם. אלא שהם המשיכו כולם, איש איש לדרכו, בעוד הוא הקטן נרדם על השלג, ביציאה מהמחנה. בנקודה זו מצא אותו איש בשם שמואל גרינפלד, שלקח אותו לביתו, ונתן לו את שמו הנוכחי — פיטר גרינפלד. לאחר מות שמואל גרינפלד, בתו של שמואל אימצה את פיטר רשמית, והם חיו בהונגריה, שם הוא הכיר את אולגה אשתו ולהם נולדו שלושה ילדים, אוה, זיוה ואליעזר. ב-1979 עלה לישראל עם משפחתו.

יוסי שריד, "פפיצ'ק - הוא לא ידע את שמו"

גרינפלד הרגיש מחויבות עמוקה להנציח את השואה ולהנחילה לדור הצעיר. את מחויבותו זו ביטא בכך שבמשך שנים היה מלווה מסעות, בעיקר מסעות תלמידים, לפולין, כאיש העדות. ב-1989, באחד ממסעותיו לפולין, התוודע אליו לראשונה חבר הכנסת דאז, יוסי שריד.
בינואר 2005, כאשר הכנסת ציינה 60 שנה לשחרור מחנה המוות, הוזמן גרינפלד כאורחו של שריד למליאת הכנסת. שריד תיאר בפני חברי הכנסת את תלאותיו של הילד הקטן מפראג, שבגיל 4 מצא עצמו בבלוק התאומים הזוועתי, נתון לחסדיו של ד"ר מנגלה, שביצע בגופו הקטן ניסויים. שריד סיפר בשנת 2007 כי גרינפלד ממשיך לסבול מכאבים בעקבות התופת שעבר, אך אין ידו משגת כדי לקנות תרופות, ואינו מקבל די עזרה מהמדינה.
בהמשך כתב שריד גם ספר אודות גרינפלד: "פפיצ'ק - הוא לא ידע את שמו". הספר כיכב כ"ספר החודש" של ynet והוצאת סטימצקי במאי 2008 על פי המלצתם של גיא מרוז ואורלי וילנאי.
באוקטובר 2012 זכה גרינפלד ב"פרס יקיר הנוער" מטעם עיריית אשקלון. הפרס ניתן לנבחרי הנוער מכל גוני האוכלוסייה בעיר, על פעילותם למען הקהילה באשקלון בכלל ובני הנוער בפרט.
גרינפלד היה תושב אשקלון שחי לבד בביתו, עבד כפקיד למחייתו ובנוסף לליווי המסעות, הוא גם היה שחקן בתיאטרון "עדות" בעיר.
נפטר ב-12 במרץ 2017.
הנריק גרינברג

חייו

הנריק גרינברג נולד ב-1936 בוורשה, אך התחנך בכפר קטן במאזוביה. חווה על בשרו את זוועות השואה, כאשר שהה בין השנים 1942–1944 במקומות מחבוא שונים בעזרת "ניירות אריים".
אביו אברהם גרינברג, נרצח בידי שני אחים פולנים שחמדו את הפרה שלו.
אחרי המלחמה התגורר בלודז', וסיים שם את לימודיו התיכוניים. בשנים 1954–1958 למד עיתונאות באוניברסיטת ורשה, ואחר כך עבד כשחקן בתיאטרון היהודי הממלכתי על שם אידה קמינסקה, שהוקם בפולין לאחר המלחמה. בסוף שנת 1967 נסע עם התיאטרון להופעות בארצות הברית, ונשאר שם.
לאמריקה בא גרינברג כמהגר יהודי ניצול השואה שאינו מסוגל להתנער מזכרונות העבר - וכאינטלקטואל פולני גולה, הקשור בכל נימי נפשו אל השפה הפולנית שעליה התחנך, הוא למד ספרות רוסית באוניברסיטת UCLA, בקליפורניה, החל לעבוד ברדיו, שבו הוא עובד זה כעשרים שנה, בעיקר ב"קול אמריקה". בה בעת שלח ידו בכתיבת רומנים, סיפורים קצרים, שירים, מחזות והגות.
בין ספריו החשובים: "מלחמה יהודית", ניצחון", "החיים האידאולוגיים", "מורשת", "אנטיגונה" (קובץ סיפורים), "רשימות משפחתיות" (קובץ סיפורים), "האמת הלא-אמנותית" (אסופת מאמרים) - וכן חמישה קובצי שירים ושני מחזות.
זכה בפרס ע"ש יאן קארסקי ופולה נירֶנסקי, המוענק מדי שנה על ידי מכון ייווא בניו יורק על חקר מדעי ופרסומים המציגים את תרומת יהודי בפולין לתרבות הפולנית
יז'י ביילצקי

יז'י ביילצקי (בפולנית: Jerzy Bielecki;‏ 28 במרץ 1921, סלבושוב ‏ – 20 באוקטובר 2011, נובי טארג) היה פולני קתולי, אסיר אושוויץ, מהבודדים שהצליחו להימלט מהמחנה, וחסיד אומות העולם.

קורות חייו

ביילצקי היה תלמיד בגימנסיה בקרקוב. לפני פלישת גרמניה לפולין החליט להצטרף לכוחות פולין במערב. הוא ניסה לעבור להונגריה אך נתפס על ידי הגסטפו ונכלא באושוויץ בשנת 1940.

מעשה ההצלה

בסוף 1943, לאחר שלוש שנות מאסר באושוויץ, הכיר ביילצקי את צילה ציבולסקה (Tzila Cybulska) מלומזה וביולי 1944 הצליח להבריח את ציבולסקה מהמחנה בעודו לבוש בבגדי אס אס שהצליח לגנוב ותוך ניצול שליטתו בשפה הגרמנית. לאחר צעדה של כשבועיים, במהלכה נשא ביילצקי את ציבולסקה על כתפיו למשך זמן מה, הגיעו השניים לכפר במחוז קילצה. ביילצקי הצטרף ליחידת פרטיזנים של ארמייה קריובה וציבולסקה הוסתרה עד השחרור באחד הכפרים באזור.

לאחר המלחמה

לאחר המלחמה היה ביילצקי עובד סוציאלי וכן אחד ממייסדי ארגון משפחות אסירי אושוויץ הנוצרים לשעבר. הקשר שלו עם ציבולסקה נותק וכל אחד מהם סבר שהשני נספה במלחמה. בשנת 1983 חודש הקשר והשניים נפגשו שוב.

הנצחה

סיפור הבריחה וההצלה של ביילצקי, וכן סיפור המפגש המחודש לאחר כארבעים שנה, תואר במספר ספרים וסרטים, בהם אוטוביוגרפיה של ביילצקי והסרט זיכרון . 
בשנת 1985 הכיר יד ושם בביילצקי בתואר חסיד אומות העולם. ביילצקי זכה לאותות כבוד פולניים רבים, בהם צלב ההצטיינות  המוענק על ידי נשיא פולין, אות מסדר לידת פולין  ועוד.
ניסים אליאס בנימין עזרא

ניסים אליאס בנימין עזרא (1883–1936) אשר נודע גם בכינוי N.E.B. Ezra, היה מוציא לאור יהודי ממוצא עיראקי אשר התבסס בשאנגחאי. ייסד את "האגודה הציונית של שאנגחאי", ואת העיתון "מבשר ישראל". עזרא שימש כעורך של העיתון במשך יותר מ-30 שנה עד מותו.

קורות חיים

עזרא נולד בשנת 1883, מוצא משפחתו היה מהעיר בגדאד שבעיראק. המשפחה עקרה להודו הבריטית, ועזרא נולד בעיר לאהור (כיום בפקיסטן). מאוחר יותר עקר לעיר שאנגחאי שבסין. הקהילה היהודית בשאנגחאי נוסדה בשנת 1844. לאחר מלחמת האופיום הראשונה וחתימת חוזה נאנקינג, הסכמי הכניעה הסינית התירו למעצמות אירופה לפתוח בשאנגחאי תחנות מסחר אקס-טריטוריאליות שיפוטית, ולמעשה אוטונומיה מערבית. אוטונומיה זו משכה סוחרים ותעשיינים. עם הבריטים הגיעו תעשיינים יהודים רבים ממוצא עיראקי ובראשם משפחות עשירות כגון ששון, כדורי, חרדון ואחרות ואיתם יהודים ספרדים שהגיעו מסוריה, עיראק והודו (בדומה לקהילות בהונג קונג ויאנגון). 
בשאנגחאי, ייסד עזרא בשנת 1903, את "האגודה הציונית של שאנגחאי". שנה לאחר מכן, הקים עזרא את עיתון "מבשר ישראל", בשפה האנגלית, שהיה הבטאון הרשמי של האגודה. עזרא שימש כעורך הראשי של העיתון במשך שלושים שנה, ותחת הנהגתו הפך העיתון לאחד מהעיתונים היהודיים המתוחכמים ביותר במזרח הרחוק. הוא הופץ אף בארצות הברית, שם ייצב את מעמדו כקול הסמכותי ביותר של יהודי מזרח אסיה. אחייניו של עזרא האחים סרגון (בנימין, יוסף ודוד), שחיו בבומביי שבהודו, קיבלו השראה רבה ממבשר ישראל, ובהשראתו הוציאו לאור בשנת 1930 את ה-"Jewish Tribune", שהפך לעיתון היהודי המוביל בהודו. 
עזרא שימש גם כמנהיג של "האגודה הציונית של שאנגחאי", האגודה זכתה לתמיכה כספית נלהבת מאיל ההון היהודי אליעזר כדורי. אולם מרבית יהודי הקהילה בשאנגחאי לא התעניינו בציונות והארגון כלל בשיאו רק 100 חברים. עם זאת הארגון זכה לתמיכה מצד פעילים סינים בולטים כגון סון יאט סן. זה האחרון שלח מכתב לעזרא בשנת 1920 בו הוא כותב: "כל אוהבי הדמוקרטיה לא יכולים לעזור, אבל תומכים בלב שלם ומברכים בהתלהבות את התנועה לשחזר את האומה הנפלאה והיסטורית שלך, שתרמה כל כך הרבה לציוויליזציה של העולם ושראויה בצדק למקום של כבוד במשפחת העמים." 
בחלק ממאמריו, הביע עזרא פסימיות כלפי עתידה של אירופה. במיוחד בתקופתו שבה נשלטה ברית המועצות בידי סטלין, גרמניה בידי היטלר, איטליה בידי מוסוליני וספרד בידי פרנקו. עזרא הביע אהדה כלפי תרבות אסיה שהולידה מנהיגים מוסריים כמו קונפוציוס, בודהה וזרתוסטרא. לדעת עזרא סין תוכל להשפיע בעתיד רבות על העולם, ולהפוך אותו למוסרי יותר. דעתו זו סבלה מביקורות קשות, שהיו מוצדקות בהתחשב בכך שבאותה תקופה סבלה סין קשות מהאימפריאליזם היפני. ב-15 בספטמבר 1933, שלח עזרא מכתב לשר החוץ היפני ממורו שיגמיטסו, בו הוא מציע ליפן לרכז במנצ'וריה את המוני היהודים שנמלטו מרדיפות הנאצים בגרמניה. תוכנית זו אכן הייתה אמורה להיות מיושמת וזכתה לכינוי "תוכנית דג הפוגו". 
עזרא נפטר בשאנגחאי בשנת 1936.
TaqMan

TaqMan הוא סוג של גלאי DNA הידרוליטי שנועד להגביר את הסגוליות של Real Time PCR. השיטה דווחה לראשונה בשנת 1991 על ידי החוקר, קארי מוליס, פותחה על ידי חברת רוש וכעת שייכת לחברת Applied Biosystems (חלק מחברת Thermo Fisher Scientific).
העקרון בבסיס השיטה תלוי בפעילות אקסונוקלאז מכיוון '5 ל-'3 של האנזים Taq polymerase, החותך גלאי שעבר היברדיזציה לרצף המשלים שלו, בשילוב זיהוי על בסיס פלואורופור. כמו בשיטות qPCR אחרות, הסיגנל הפלואורסצנטי מאפשר מדידה כמותית של הצטברות חומר בשלב הגידול האקספוננציאלִי של ה-qPCR. גלאי TaqMan מאפשרים להגביר שכפול של מקטע DNA מסוים בלבד וכך להגדיל את סגוליות הזיהוי. TaqMan קרוי על שם משחק המחשב פק-מן.
טומי ואוסקר

עלילה

טומי הוא ילד רגיל אולם חברו הטוב, אוסקר, הוא חייזר ורוד. אוסקר בא מ"כוכב תו" שבו נוהגים לאכול תווים. הרגל זה נשאר אצלו בכדור-הארץ. אוסקר מסוגל לשנות צורה אך הדברים אליהם הוא הופך לא מקבלים את הצבע המתאים אלא את צבעו הוורוד של אוסקר.
מלבדו יש לו חברה טובה בשם יוקארי. יוקארי היא ע"פ רוב ילדה רגילה אולם לה ידע רב באומנות-לחימה.
דודו של טומי, לנארד, המבוסס על אלברט איינשטיין, הוא מדען. במהלך הסדרה הוא המציא המצאות שונות, בין היתר המצאה שגורמת לחיות להיות חכמות. המצאה זו הצילה אותו, את טומי, את אוסקר ואת יוקארי כשהשפיעה על תרנגולת שנכחה בסביבה. הודות לו יש לטומי מעיל מיוחד המעניק לו יכולת תעופה.
הדמות הרעה בסדרה היא איש בשם סיזר. סיזר הוא נמוך-קומה והוא נוהג לעשן סיגרים. עוזרים הם אוק ודוק, גורילות כחולות הנראות אותו הדבר. יש להם כוח רב אולם אין הם נבונים במיוחד.

דיבוב לעברית

הפתיח העברי של הסדרה בוצע על ידי גיתית שובל, המהווה אחד מהמדבבים של אולפני תומיתות בה נוכחים גם זהר סדן (שדובב את לנארד) ושאולי הלוי (שדובב את סיזר).
.nl

nl. היא סיומת האינטרנט הלאומית של שמות המתחם (domain name) של אתרי אינטרנט הרשומים בהולנד, הסיומת הושקה בשנת 1986. שמות המתחם והסיומות מנוהלות על ידי ארגון 'SIDN' ‏(Stichting Internet Domeinregistratie Nederland).
תחילה ארגון 'Centrum Wiskunde & Informatica' ניהל את הסיומת ההולנדית אך החל משנת 1996, האחריות עברה לארגון 'SIDN' שבסיסו בעיר ארנהם. הראשונים שרשמו אתרים תחת סיומת זו היו בעיקר אוניברסיטאות וחברות מסחריות גדולות. עד שנת 1996 הייתה ההרשמה חינמית אך מאז היא מחייבת תשלום.
סיומת זו היא מהפופולריות ביותר בעולם עם מעל ל-5.5 מיליון שמות מתחם אשר רשומים תחתיה.
המפלגה הנוצרית-סוציאלית האוסטרית

ייסוד המפלגה ותחילת הפעילות הפוליטית

פרנץ מרטין שינדלר ניסח את הקווים המנחים החל משנת 1889. המפלגה  נוסדה על בסיס "התנועה הנוצרית-סוציאלית" ו"עמותת העובדים הנוצרים-סוציאלים " על ידי קרל לוגר (Karl Lueger) ב-1893. עקרונות המפלגה היו נוצריים-שמרניים-פרו מלוכניים וכמרים רבים נמנו על חבריה. בגלל מצעה תמכו בה רבים מקרב האצולה ובגלל העובדה שבתחילת הדרך קראה התנועה לעצמה "האנטישמים" זכתה בתמיכה רחבה בקרב האוכלוסייה הכפרית.  
בשנים 1911-1907 הייתה למפלגה הגדולה ביותר בבית התחתון של "מועצה הקיסרית" (Reichsrat) אבל נוצחה בבחירות על ידי הסוציאל-דמוקרטים. במהלך מלחמת העולם הראשונה תמכה המפלגה במונרכיה, אבל עם ביטולה ב-1918 תמכה בהקמת רפובליקה שתסתפח לרייך הגרמני.

הרפובליקה הראשונה

בשנים  ישבו 1918-1920 הנוצרים-סוציאלים ביחד עם הסוציאל-דמוקרטים בממשלת אחדות. לאחר הבחירות ב-1920, משהפכו למפלגה הגדולה ביותר הקימו הנוצרים-סוציאלים קואליציה עם מפלגת העם של גרמניה הגדולה (GDVP), הרכיבו ממשלה ומינו את הקאנצלר. בשנים 1933-1928 זכו בנוסף גם למנות את הנשיא. משנת 1929 נעשו ניסיונות לקואליציה עם "משמר המולדת" (Heimwehr), אך אלה לא הוכיחו עצמם כשותפים יציבים, לכן נמשך שיתוף הפעולה עם מפלגת גרמניה הגדולה.
עם הקמת "חזית המולדת" (Vaterländische Front VF) ב-1933 נטמעה בו המפלגה הנוצרית-סוציאלית וחדלה, למעשה, להתקיים. לאחר סיפוח אוסטריה לרייך הגרמני במרץ 1938 (האנשלוס) הוצאה המפלגה הנוצרית-סוציאלית באופן רשמי מחוץ לחוק.
לאחר מלחמת העולם השנייה ושחרור אוסטריה מהמשטר הנאצי לא הוקמה המפלגה מחדש בשמה המקורי, כי פוליטיקאים משורותיה סברו ששמה יעורר קונוטציות שליליות ויזכיר את העידן הפשיסטי, לכן נקראה המפלגה החדשה מפלגת העם האוסטרית.
מחלת קסטלמן

הגדרת המחלה

המחלה היא הפרעה לימפופרוליפרטיבית (מחלה שבה יש ריבוי לא מבוקר של תאים השייכים למערכת הלימפטית) שפירה.  מחלת הקסלמן אינה מוגדרת כסרטן, אך החולים בה הם בעלי סיכון מוגבר לחלות בלימפומה.
קיימים שני סוגים של המחלה - כאשר המחלה ממוקמת במוקד אחד בגוף (Unicentric Castleman's disease) וכאשר היא מפושטת (multicentric Castleman's disease).

מחלת קסטלמן - CD

הצורה הנפוצה יותר של המחלה. מוגבלת לקשר לימפה אחד או אזור אחד, המיקום השכיח ביותר הוא בית החזה ואחריו חלל הבטן. במרבית המקרים החולים אינם תסמיניים, והמחלה מתגלה כממצא מקרי באמצעי דימות.
עם זאת לעיתים בשל ריבוי התאים מופיעה נפיחות בקישורית הלימפה, המחלה פוגעת בדרך כלל בצעירים (גיל ממוצע 35).
אפשרויות טיפול
ניתן לרפא את המחלה בניתוח לכריתת הגידול. כריתה מלאה מביאה להחלמה בכל החולים. גם כאשר לא ניתן לבצע כריתה מלאה - יש לבצע כריתה חלקית, ובחלק מן המקרים נהוג להוסיף טיפול בקרינה.
המחלה מעלה את הסיכוי להופעת לימפומה לאחר מספר שנים.

מחלת קסטלמן רב מוקדית - MCD

הצורה הנפוצה פחות אך אגרסיבית יותר. המחלה הפוגעת בעיקר באנשים מבוגרים (גילאי 50-60 ומעלה) ובנשאים של HIV עקב החלשות מערכת החיסון גיל הופעת המחלה צעיר יותר. 
הביטוי הראשוני האופייני הוא חום, הזעות לילה, ירידה במשקל וחולשה. 
המחלה המפושטת גורמת להגדלת בלוטות לימפה (במקרים רבים בכל הגוף) ולעיתים להגדלת הטחול או הכבד. 
בבדיקות דם ניתן למצוא אנמיה, ירידה ברמת החלבון בדם, ירידה בכמות הנוגדנים ושקיעת דם מוחשת. 
אפשרויות טיפול
הטיפולים המקובלים הם ניתוח להסרת הגידול, הקרנות, סטרואידים, טיפול אנטי-וירלי, נוגדנים ספציפיים, טיפול בטוסיליזומב וכימותרפיה.
תוחלת חיים
המחלה עשויה להתקדם במהירות, ולהביא למוות תוך מספר שבועות או להישאר במצב יציב במשך כמה שנים. תוחלת החיים הממוצעת היא של 26-30 חודשים, אך עקב נדירותה היחסית של המחלה והימצאות שונות רבה בין החולים בה, קשה לקבוע מה תוחלת החיים לכלל החולים, עם זאת תוחלת החיים של חולים במחלת קסטלמן רב מוקדית הקשורה ל- HIV נמוכה יותר. לחולים במחלת קסטלמן רב מוקדית שאינה קשורה ל- HIV ישנם סיכויי החלמה גבוהים יותר.
מרבית החולים נפטרים מזיהום מפושט, התקדמות המחלה או ממאירויות נלוות.

תסמינים

עקב היפרפלזיה של בלוטות הלימפה יישנם הגדלות של קשרי לימפה. למחלת הקסטלמן רב מוקדית ישנם תסמינים רבים לא ספציפיים כמו חום, הזעות לילה, הקאות ובחילות, שלשולים, אובדן משקל, בצקת בבטן, דימומים על העור, תחושת נימול ונטייה לחבורות.

גורמים

למרות שהמחלה התגלתה לפני למעלה משישה עשורים המנגנונים שבבסיס מחלת הקסטלמן רב מוקדית - MCD עדיין אינם מובנים במלואם, עם זאת מבחינה פתופיזיולוגית נמצא כי MCD מתווכת על ידי יחסי גומלין בין מתווכים דלקתיים כמו IL-6 (-ציטוקין) אשר עשויים להיות מונעים על ידי וירוס הנקרא (herpesvirus 8 - (HHV-8. כמו כן הסיכון לחלות במחלה עולה במקרה של ירידה בכושרה של מערכת החיסון, כחצי מן החולים במחלה מאובחנים כמקביל כחולים ב- איידס.
הסיבה להתפרצותה של מחלת קסטלמן חד מוקדית עדיין אינו ידוע.
נמל התעופה הבינלאומי חוסה חואקין דה אולמדו

יעדים

מנמל התעופה יוצאות טיסות ליעדים פנימיים באקוודור, וכן לפנמה, אל סלוודור, קוסטה ריקה, קולומביה, פרו, צ'ילה, ונצואלה, ארגנטינה, ארצות הברית, הולנד וספרד.
בורגרס בר

היסטוריה

רשת בורגרס בר החלה את דרכה בשנת 1999 כמסעדת המבורגרים בשכונת המושבה הגרמנית בירושלים, אותה הקימו טל רוזן ויוני מלכה, זמן קצר לאחר שחרורם משירות בצה"ל. לאחר זמן מה הצטרף אליהם ישראל ניזרי.
בהמשך פתחה הרשת מספר סניפים בארצות הברית, אך הם נסגרו כעבור מספר שנים. נכון ל-2016, לחברה סניפים רק בישראל.

כשרות

כל סניפיה של הרשת הם בעלי תעודת כשרות. לחלק מסניפי הרשת, במיוחד בירושלים ובסביבתה, יש כשרות בד"ץ.
בשנים 2015 ו-2017, בתשעת הימים, השיקה החברה תפריט מיוחד ללא-בשר עבור הציבור שאינו אוכל בשר בתקופה זו.
בועז טופורובסקי

קורות חייו

בועז טופורובסקי נולד בראשון לציון ב-17 ביולי 1980 ושם גם גדל. עם שחרורו מצה"ל החל ללמוד באוניברסיטת תל אביב והפך לפעיל במועצת הסטודנטים למשפטים, באגודת הסטודנטים של האוניברסיטה ובתא הסטודנטים "הדור החדש", המזוהה עם מפלגת העבודה. במהלך לימודיו כיהן במספר תפקידים באגודת הסטודנטים של אוניברסיטת תל אביב וב-2005 נבחר לתפקיד יושב ראש אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת תל אביב, אותו מילא במשך שנתיים, עד ספטמבר 2007. במהלך כהונתו היה טופורובסקי ממובילי מאבק הסטודנטים נגד הקמת ועדת שוחט לבחינת מערכת ההשכלה הגבוהה ושביתת הסטודנטים הארוכה בתולדות מדינת ישראל.
עם סיום תפקידו כיושב ראש אגודת הסטודנטים כיהן כיועץ בכיר לשר הרווחה והשירותים החברתיים, יצחק הרצוג. במסגרת תפקידו זה היה אחראי, מטעם השר, על הטיפול במוסד לביטוח לאומי ועל יחידות הסמך של משרד הרווחה (הרשות לשיקום האסיר, חברת המשקם וקרן למפעלי שיקום).
לאחר התפטרותו של יושב ראש התאחדות הסטודנטים בישראל, איתי שונשיין, עזב טופורובסקי את תפקידו במשרד הרווחה והתמודד על תפקיד יו"ר ההתאחדות. ב-18 במאי 2008 נבחר להחליף את שונשיין בתפקיד היו"ר, וכיהן בתפקיד עד אוקטובר 2010, אז הוחלף על ידי סגנו איציק שמולי.
היה ממקימי תנועת "רוב העיר", אשר התמודדה בתל אביב במסגרת הבחירות לרשויות המקומיות שנערכו בנובמבר 2008 וזכתה בשלושה מושבים במועצת עיריית תל אביב.
בנובמבר 2008 ייסד את צבר - מפלגת הצעירים של ישראל ועמד בראש רשימת המפלגה, שהתמודדה בבחירות לכנסת ה-18, אך לא עברה את אחוז החסימה וקיבלה כ-4,800 קולות בלבד.
במרץ 2011 מונה למשך שנתיים ליושב ראש דירקטוריון של חברת "איסתא ליינס", שהיא חברה ציבורית בבעלות חלקית של התאחדות הסטודנטים.
לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה הודיע על הצטרפות למפלגת יש עתיד, ונבחר מטעמה לכנסת. הוא דורג במקום ה-18 ברשימת המפלגה. כיהן כחבר בוועדת כספים ובוועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת וכיו"ר ועדת המשנה לוועדת הכספים בנושא הסדרת הרגולציה לזירות מסחר אלטרנטיביות. כמו כן, הקים ועמד בראש השדולה למען הסטודנטים וההשכלה הגבוהה.
בבחירות לכנסת העשרים הוצב במקום ה-14 ברשימת יש עתיד, ולא נבחר לכנסת. לאחר הבחירות מונה לתפקיד ראש מטה השטח של יש עתיד, וכמו כן הוא חבר בהנהלת המפלגה. בבחירות לכנסת העשרים ואחת הוצב במקום ה-13 ברשימת יש עתיד, ולאחר האיחוד עם מפלגת חוסן לישראל מוקם במקום ה-30 ברשימת כחול לבן ומונה למנהל מטה השטח של כחול לבן. הרשימה כולה קיבלה 35 מנדטים וטופורובסקי נכנס חזרה לכנסת.
בעל תואר ראשון במשפטים וכלכלה ותואר שני במשפטים.
טופורובסקי נשוי לשלי הרמן ואב לבן ולבת, והם מתגוררים בבאר יעקב. הרמן השתתפה בעונה השלישית של תוכנית המציאות מאסטר שף.