ג'פרי קהן

חייו

קהן גדל במערב לוס אנג'לס. הוא החל ללמוד נגינה בפסנתר בגיל חמש ובגיל עשר החל גם בלימודי גיטרה. במהלך השנים הבאות, חילק את זמנו בין לימודי פסנתר ונגינת מוזיקה עממית ומוזיקת רוק בגיטרה. בגיל 14 התקבל כתלמיד מלגה אצל הפסנתרן יליד פולין יעקב גימפל. "הקשר עמו שינה אותי לחלוטין", אמר קהן. "היה משהו שקיבלתי מברהמס ובטהובן ובאך, שלא יכולתי לחיות בלעדיו. ורציתי לתרום משלי לשמירת המשהו הזה חי ותוסס."
אחרי שנתו השנייה בבית הספר התיכון, נכנס קהן לקונסרבטוריון למוזיקה של סן פרנסיסקו. הוא למד פסנתר וניצוח וסיים את לימודיו בשנת 1977. בתקופת לימודיו בסן פרנסיסקו, ניגן בכלי מקלדת בתזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו, בחן את הג'אז וניגן בדות במחזמר בסיור מברודוויי
קהן ואשתו, מרתה, פסיכולוגית קלינית, המנהלת קליניקה פרטית, וזמרת נלהבת במקהלה, חולקים את זמנם בין בתיהם בדנבר, קולורדו וסנטה רוזה, קליפורניה. יש להם שני ילדים בוגרים: גבריאל קהן, פסנתרן וזמר שחי בברוקלין; ואני, סטודנטית באוניברסיטת נורת'ווסטרן באוונסטון, צפונית לשיקגו.

קריירת פסנתרנות

בגיל 24 נרשם קהן לתחרות הפסנתר הבינלאומית היוקרתית ע"ש ואן קלייברן של שנת 1981 והגיע למקום הרביעי. קהן זכה לחשיפה נוספת, משום שרשת PBS שידרה את שלב הגמר של התחרות. כעבור שנתיים, זכה בפרס הראשון בתחרות הפסנתר הבינלאומית ע"ש רובינשטיין בישראל. 
קהן הופיע לראשונה בקרנגי הול בניו יורק בשנת 1983, בקונצרט לכבוד ארתור רובינשטיין. הופעת הבכורה שלו בלונדון הייתה ב-1985. ב-1983 זכה במלגת הקריירה ע"ש אייברי פישר, וב-1987 בפרס אנדרו וולף למוזיקה קאמרית.
קהן מרבה להופיע כסולן ברסיטלים ועם תזמורות חשובות ברחבי העולם, בהן הפילהרמונית של ניו יורק, תזמורת קליבלנד, הפילהרמונית של לוס אנג'לס, תזמורת פילדלפיה, התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו, הפילהרמונית של רוטרדם, התזמורת הפילהרמונית הישראלית ותזמורת הגוונדהאוס של לייפציג. נוסף לכך, הוא מקובל כמלווה נבחר ברסיטלים של יו יו מא, דון אפשואו, ג'ושוע בל ותומאס קווסטהוף, והוא מופיע לעיתים קרובות עם הרכבים קאמריים מן השורה הראשונה, כגון רביעיית אמרסון.
בקי. 2003 ביצע קהן את כל חמשת הקונצ'רטי לפסנתר של בטהובן עם התזמורת הקאמרית של לוס אנג'לס במהלך שני ערבים רצופים בהוליווד בול. בקיץ 2004 חזר על מחזור הקונצ'רטי בפסטיבל רוויניה עם תזמורת שיקגו.
בעונת הקוצרטים 2006-2005 ניגן את 23 הקונצ'רטי לפסנתר של מוצרט במסגרת חגיגות יובל ה-250 להולדת המלחין של התזמורת הקאמרית של לוס אנג'לס.

קריירת ניצוח

קהן הופיע לראשונה כמנצח בפסטיבל באך באורגון בשנת 1988, שם ניצח על קונצ'רטו של מוצרט מן הפסנתר. הוא חוזר לעיתים קרובות לפסטיבל זה, הן כפסנתרן והן כמנצח.
ב-1991 היה קהן שותף לייסוד התזמורת הקאמרית גרדנר במוזיאון איזבלה סטיוארט גרדנר, הרכב של סטודנטים מצטיינים ובוגרים צעירים של בתי הספר החשובים למוזיקה באזור בוסטון. הוא כיהן כמנהל אמנותי וכמנצח ההרכב בשנים 1991 עד 1995.

תזמורת סנטה רוזה

בשנת 1995 התמנה קהן למנהל מוזיקלי של תזמורת סנטה רוזה. הוא התמיד במשרה זו עד סוף עונת 2006-2005, אז ניתן לו התואר מנצח כבוד.
בהנהגת קהן, כמעט הוכפל בסיס המנויים והסטנדרטים האמנותיים השתפרו. "שנות כהונתי בתזמורת סנטה רוזה היו המספקות והמלהיבות ביוצר בחיי המוזיקליים", אמר קהן. "כשאני ממשיך הלאה, אני יודע ששום דבר שאעשה בעתיד לא ייחשב בעיני יותר מן הזכות הגדולה שנפלה בחלקי, בעבודה עם הנגנים המופלאים והמסורים הללו ובהבאת המוזיקה יחד עמם לקהל הזה, שהתלהבותו ומחויבותו יוצאות מגדר הרגיל."

התזמורת הקאמרית של לוס אנג'לס

מאז 1997 מכהן קהן כמנהל מוזיקלי של התזמורת הקאמרית של לוס אנג'לס, כממשיכה של איונה בראון. בשנת 2008 הוארך החוזה שלו והוא ממשיך בתפקידו בעונת 2014-2013.
לדברי מבקר המוזיקה דייוויד מרמלשטיין:
טעמו של קהן במוזיקה חדישה איננו מוצא חן בעיני כל אדם. יש מבקרים המוצאים שמושג ה"מודרני" שלו שמרני מדי, ומפי מנויים קשישים של תזמורת לוס אנג'לס נשמעו תלונות אפילו על בחירות "בטוחות". מאליו יובן, שהניסיון לרצות את הכל כל הזמן משמעו לסרסר במוזיקה. בסך הכל, קהן עושה עבודה ראויה לשבח כשהוא מעניק לקהל הקונצרטים תמהיל נאות של המוכר ושל הנועז במידת מה. יכולתו לגייס סולנים מן השורה הראשונה, לעומת זאת, היא מעל כל ביקורת. מבצעים מהוללים כמו הילרי האן, תומאס קווסטהוף, לאנג לאנג, לוריין האנט ליברזון ודניאל הופ הופיעו עם תזמורת לוס אנג'לס בשנים האחרונות, ומצטרפים אליהם בהופעות ראשונות צ'ו-ליאנג לין ופיטר סרקין.

התזמורת הסימפונית של קולורדו

קהן התמנה למנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית של קולורדו בשנת 2005. החוזה ההתחלתי שלו היה לשלוש שנים. ב-2008 האריך קהן את החוזה עם תזמורת קולורדו עד 2012. אף על פי כן, ביולי 2008 הודיע קהן על התפטרותו מן התזמורת בסוף עונת 2010-2009. לדברי קהן, יתר לחץ דם חמור בשנת 2007, שגרם לו לבטל שבועות אחדים של קונצרטים הן בקולורדו והן בלוס אנג'לס, הוביל להחלטתו להתרכז יותר בקריירה שלו כפסנתרן סולן.
"באמת נבהלתי. המצב אילץ אותי לעצור באמת, לבחון את חיי ולהגיד, ,יודע מה? אתה לא יכול לעשות הכל.' אינני חושב שהמעטתי בערך המשרה, אני חושב שהפרזתי בהערכת עצמי, לא ביכולותי אלא פשוט בעובדה שיש לי גוף ואני מגיע לגיל 50."
לדברי ה"דנבר פוסט", כהונתו של קהן "הצטיינה בגידול בקהל המאזינים ובקשר חזק במידה שאינה מצויה עם נגני התזמורת."

הופעות אורח

קהן הופיע כמנצח אורח עם מספר רב של תזמורות בולטות, בהן הפילהרמונית של לוס אנג'לס, הפילהרמונית של ניו יורק, תזמורת פילדלפיה, התזמורת הסימפונית של שיקגו, תזמורת מינסוטה, התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו, התזמורת הסימפונית של קנזס סיטי, תזמורת סנט לואיס, התזמורת הסימפונית של טורונטו, התזמורת הסימפונית של דטרויט, התזמורת הקאמרית של סנט פול והאקדמיה של סנט מרטין אין דה פילדס.

פעולות חינוכיות

ג'פרי קהן ייסד את סדרת הקונצרטים למשפחה של התזמורת הקאמרית של לוס אנג'לס, והוא מעורב אישית בתוכנית "מפגש עם המוזיקה" ו"קונצרטים בשכונה" של התזמורת, המארחת קרוב ל-2,700 תלמידי בתי ספר יסודיים בלוס אנ'לס מדי שנה.
"הדבר שאני גאה בו ביותר", אמר קהן בשנת 2004, "הוא שבתשע השנים שאני משמש מנהל מוזיקלי בין שתי התזמורות [לוס אנג'לס וסנטה רוזה], ניצחתי, פרט לשתי חריגות, על כל קונצרט וקונצרט לילדים, לבני נוער, למשפחות ולקהילה של כל אחת משתי התזמורות הללו."