ג'וש הווארד

נעוריו וראשית הקריירה

הווארד נולד בווינסטון-סיילם, ולמד ב"בית הספר התיכון גלן" שבקרנרסוויל. כאשר שיחק בקבוצת הכדורסל של בית הספר, הוא נבחר לחמישיית המצטיינים הראשונה של מדינת קרוליינה הצפונית בעונה האחרונה שלו, כשבו בזמן הגיע להישגים גבוהים במיוחד - שש חסימות בממוצע למשחק ו-70 אחוזי קליעה. הוא אף השיג ממוצעים של "דאבל דאבל" בשתי עונותיו האחרונות בגלן, וזכה פעמיים ב"פרס פרנק ספנסר" לשחקן המצטיין בצפון מערב קרוליינה. 
לאחר שכשל במבחני הכניסה לאוניברסיטת וייק פורסט, החליט הווארד להצטרף לשנה אחת לאקדמיית הרגרייב מילטרי בצ'טהאם שבווירג'יניה. לאחר שהצטיין בשנה בה שיחק במסגרת הרגרייב מילטרי, התקבל הווארד לאוניברסיטת וייק פורסט ב-1999. הוא בחר בלימודי הסוציולוגיה במכללה והתמקד בלימודים בינלאומיים.
הווארד הצטיין במהלך העונות בהן שיחק בקבוצת הכדורסל של וייק פורסט, והיה מהשחקנים הבולטים בקבוצה. עונת ה"סניור" שלו, 2002/2003, הייתה המוצלחת ביותר - הווארד זכה בתארים אישיים רבים, בהם שחקן השנה של טורניר התאחדות החוף האטלנטי (ACC), חמישיית העונה של ה-ACC וחמישיית ההגנה של העונה, וחמישיית העונה בליגת המכללות מטעם AP; ואף הועמד לזכייה בפרס שחקן השנה בליגת המכללות על שם ג'יימס נייסמית' וג'ון וודן. במהלך קריירת המכללות שלו השיג הווארד מעל ל-1,000 נקודות, 500 ריבאונדים, 200 אסיסטים, 200 חטיפות, 100 חסימות ו-100 שלשות, והוא השחקן השני בלבד בתולדות ה-ACC שעושה זאת.

קריירה ב-NBA

בשנת 2003 נבחר הווארד במקום ה-29 בסיבוב הראשון בדראפט ה-NBA, על ידי קבוצת דאלאס מאבריקס. הווארד החל את הקריירה שלו בדאלאס בתור הסמול פורוורד המחליף של הקבוצה, והשיג בעונתו הראשונה ב-NBA‏ (2003/2004) ממוצע של 8.6 נקודות ו-5.5 ריבאונדים למשחק. על אף שנעדר מ-13 משחקים באותה עונה עקב פציעה, הוא זכה בבחירה לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה.
פריצת הדרך בקריירה של הווארד הגיעה בעונת 2004/2005, לאחר שפציעתו של שחקן הקבוצה מרקוס דניאלס העניקה לו מקום כסמול פורוורד הפותח של דאלאס. הווארד פתח בחמישייה בכל 76 המשחקים בהם השתתף באותה עונה, והשיג ממוצעים של 12.6 נקודות, 6.4 ריבאונדים ו-1.5 חטיפות למשחק. הווארד סייע לדאלאס להגיע באותה עונה לחצי גמר המערב במשחקי הפלייאוף, לאחר ניצחון על יוסטון רוקטס בסיבוב הראשון של הפלייאוף.
בעונת 2005/2006 שיחק הווארד 59 פעמים בלבד בעונה הסדירה בשל פציעות נשנות, אך השיג שיא קריירה חדש מבחינת ממוצע הקליעות - 15.6 נקודות למשחק, ובנוסף הוריד 6.8 ריבאונדים בממוצע. במשחקי הפלייאוף, היה הווארד חלק חשוב בקבוצה שזכתה באליפות המערב והגיעה עד לסדרת הגמר של ה-NBA, מול מיאמי היט, לאחר שניצחה את ממפיס גריזליס בסיבוב הראשון, את סן אנטוניו ספרס בסיבוב השני, ואת פיניקס סאנס בגמר האזור המערבי. ממוצעיו בפלייאוף של אותה עונה היו אף טובים יותר מאלו שהשיג בעונה הסדירה - 16.7 נקודות ו-7.4 ריבאונדים.
במשחק החמישי של סדרת הגמר מול מיאמי, השופטים חשבו כי הווארד ביקש פסק זמן לדאלאס בין שתי זריקות העונשין של דוויין וייד. כתוצאה מכך, דאלאס נאלצה להתחיל את ההתקפה האחרונה שלה מקצה המגרש במקום מחציו, ולא עלה ביכולתה לנסות לקלוע שלשה שתכריע את המשחק. דאלאס הפסידה את אותו משחק בהפרש של נקודה אחת, ולבסוף הפסידה 2-4 למיאמי בסדרה כולה, ולא הצליחה לזכות באליפות הליגה.
במהלך שנת 2006 קיבל הווארד לראשונה בקריירה שלו זימון לנבחרת ארצות הברית. הוא קיבל הצעה להיות אחד משלושת שחקני ההגנה העיקריים, יחד עם שיין באטייה וברוס בואן, בסגל לאולימפיאדת בייג'ינג, אך לבסוף דחה את ההצעה. בעונת 2006/2007 הציג הווארד את היכולת הטובה בקריירה שלו כאשר העמיד ממוצעים של 18.9 נקודות ו-6.8 ריבאונדים, וסייע לדאלאס להשיג את המאזן הטוב ביותר בליגה בעונה הסדירה - 67 ניצחונות ו-15 הפסדים. בעקבות יכולתו הטובה הוא זכה בהשתתפות במשחק האולסטאר של ה-NBA, לאחר פציעותיהם של יאו מינג וקרלוס בוזר. על אף העונה הסדירה המוצלחת, הווארד הודח עם דאלאס כבר בסיבוב הפלייאוף הראשון, מול גולדן סטייט ווריורס.
בדצמבר 2007 השיג הווארד את שיא הקריירה שלו בנקודות, כאשר קלע 47 נקודות במשחק מול יוטה ג'אז. הווארד המשיך להיות גם בעונות הבאות אחד מהשחקנים המובילים של דאלאס והעפיל עמה למשחקי הפלייאוף בעונות 2007/2008 ו-2008/2009, אם כי שוב לא הצליח להעפיל עם קבוצתו לשלבים מתקדמים.
באמצע עונת 2009/2010 עבר הווארד לקבוצת וושינגטון ויזארדס, במסגרת עסקה שהעבירה את הכוכב קארון באטלר לדאלאס.