פרדריך הארדי

ראשית חייו

פרדריק דניאל הרדי נולד בווינדזור בברקשייר, השלישי מבין שמונת ילדיו של ג'ורג' הרדי (1795 - 1877) ואשתו שרה (1803 - 1872). ג'ורג' הרדי היה נגן קרן בלהקה פרטית של מוזיקה ששירתה את משק הבית המלכותי של ג 'ורג' הרביעי, המלכה אדלייד המלכה ויקטוריה. אביו של פרידריך היה גם אמן חובב, שקיבל חינוך מוזיקלי מג'יימס דאפילד הארדינג ואדמונד בריסטו. אבותיו של הרדי היו מיורקשייר.
פרידריך נרשם לאקדמיה המלכותית למוזיקה, כיכר האנובר, בגיל שבע-עשרה. הוא למד במשך כשלוש שנים, אבל בסופו של דבר נטש את המוזיקה כדי להפוך לאמן כמו אחיו הבכור ג'ורג 'הארדי (1822-1909).

ציורי פנים בתים

הרדי הפך במהרה לצייר מיומן של פנים בתים (קוטג׳ים), והיה אצלו שיפור מתמיד בציורי הדמויות לאורך שנות החמישים של המאה ה-19. כריסטופר ווד, שכתב על האמנות הוויקטוריאנית, הגיב על אחד הציורים המוקדמים ביותר של הרדי, ״האח שבקוטג״ (1850): "חלק מעבודותיו המוקדמות מסוג זה נראות יפה, ואבל לא מרגשות. הן משמיטות את דמויות הילדים, חיות מחמד ואביזרים מוכרים אחרים של ציירים קלאסיים של פנים הקוטג'. המטבח הישן... מתואר בצורה לא משכנעת והוא דומה למטבח ההולנדי מהמאה השבע-עשרה.״
בשנת 1851 שתי התמונות הראשונות שלו התקבלו לתערוכה באקדמיה המלכותית. ב-11 במרץ 1852 הוא נשא לאשה את רבקה סופיה דורופילד (1827–1906). הם התגוררו ב"סנלס ווד", ליד בקינגאהמשייר, במרחק שלושה קילומטרים מהחווה של הוריה של רבקה. הילד הראשון שלהם נולד במארס 1853. ביולי 1853 הם עברו לרחוב ווטרלו פלייס 2, בקרנברוק, קנט, בית שהרדי שמר עליו כל חייו.
ציוריו של הרדי בשנות ה-50 של המאה ה-19 הושפעו מעבודותיהם של האמנים ההולנדים במאה ה-17, כגון פיטר דה הוך 'וניקולס מאס, ועל ידי ציוריו של ידידו תומאס וובסטר. במשך כל העשור הכניס הרדי בהדרגה כמה דמויות לתמונות הפנים שלו. ובשנת 1859 צייר את תמונתו הראשונה, "האורחת הזרה", שיש לה נרטיב של קבוצה גדולה יותר של אנשים, והיא דומה לרוב עבודתו הטובה ביותר בשנות ה-60.

שנות ה-60 והילך

בשנות ה-60 של המאה ה-19 צייר הרדי את התמונות הכי מוכרות שלו, בעיקר ציורים של פעילויות ילדים כגון "המתנדבים" (1860), "הצער המוקדם" (1861), "המטאטא" (1862), ״הצלמים הצעירים״ (1862), ״הדוקטור״ (1863), ״הגג הדולף״ (1865), ״הולדת התינוק״ (1867). הרדי צייר לפחות עשר גרסאות של "סריקה", אחד הציורים הנפוצים ביותר שלו.
כמה מציוריו משנות השבעים היו ביקורתיים יותר כלפי החברה הוויקטוריאנית. ״מחפשת את אבא״ (1873) דיוקן של ילדה יחפה מסתכלת דרך פאנל הזכוכית של דלת הבית מחכה לאביה. ל״אחר המסיבה״ (1875) מתארת ​​משרת מותש שנרדם, יושב על כיסא, לאחר ששרת במסיבה את אדוניו. ו״שמלת החתונה״ (1875) מתארת ​​קבוצה של תופרות אשר נאלצו לעבוד במשך הלילה כדי לסיים את עבודתן.
הרדי הציג תשעים ושלוש תמונות באקדמיה המלכותית בין 1851 ל-1898. מחירי ציוריו היו בשיאם בשנות ה-70. מאמצע שנות השבעים של המאה ה-19 רכש הרדי בית בלונדון, בקנסינגטון, וכן שמר ביתם בקרנברוק. עבודתו של הרדי מצויה באוספים ציבוריים רבים, בעיקר בגלריה לאמנות וולברהמפטון, שמכילה תשעה עשר מציוריו.

החיים בקרנברוק

כארבע שנים אחרי שהרדי התיישב בקרנברוק, הגיע להתגורר שם תומאס וובסטר, שהיה קרוב לאמו של הרדי. הם שכרו כסטודיו לעבודתם בית מהמאה השש-עשרה ברחוב הראשי; הסטודיו של הרדי היה החדר הקדמי בקומת הקרקע, והסטודיו של וובסטר היה החדר הקדמי שמעל. כמה אמנים נוספים, ידידיהם של ובסטר והרדי, ואחיו הבכור של פרידריך ג'ורג', באו לגור בקרנברוק או היו מבקרים תכופים מלונדון; הם נודעו בשם קולוניית קרנברוק.
אמני קרנברוק ומשפחותיהם נפגשו לעיתים קרובות לארוחות ערב, תה ומסיבות. הרדי היה מעורב בפעילויות רבות בקרנברוק: הוא היה קצין בחיל המתנדבים של רובאי קנט. חבר הוועד של אגודת הספרות, חבר במועדון הקריקט, ומשתתף בערבים מוזיקליים בעיר.
לפרידריך ולרבקה הארדי היו ארבעה בנים ובת. בנם הבכור פרדריק (1853–1937), למד בבתי הספר המלכותיים באקדמיה והפך לאמן, תוך שימוש בשם "דורופילד הארדי". בנם הרביעי, אדווין ג'ורג' (1859–1896), הפך לאדריכל לאחר שלמד בבית הספר המלכותי האקדמי שבו זכה במדליית זהב לתכנון באדריכלות ומלגת נסיעה ללימודים באיטליה. אביו של פרידריך, ג'ורג 'הרדי, בא לגור איתו בשנת 1873 ונפטר בקרנברוק בשנת 1877.
פרדריק דניאל הארדי נפטר בקרנברוק באפריל 1911 ונקבר ליד אשתו בכנסייה של סנט דנסטן. אחרי מותו של הרדי, התגוררה אמליה גרטרוד הרדי (1865-1952), אמנית חובבת, בסטודיו של הרדי ברחוב הראשי.