google/wiki40b huggingface dataset:
וירד אל ינקוביק

ביוגרפיה

ינקוביק נולד בקליפורניה, הוא למד לנגן באקורדיון בילדותו. בעת שלמד אדריכלות, להקת הנאק עמדה להופיע באוניברסיטה, באותה עת להיטם "מיי שרונה" שלט ברדיו, וינקוביק הקליט גרסת פרודיה בליווי אקורדיון לשיר זה בשם "מיי בולונה", שהנאק שמעו ואהבו. חברת התקליטים "קפיטול רקורדס" (שבה הנאק היו מיוצגים) החתימה את ינקוביק לשישה חודשים ובתוכנית הרדיו ההומוריסטית של ד"ר דמנטו זכה השיר באחד מחמשת המקומות הראשונים כשיר המצחיק ביותר.
בשנת 2012 הופיע בפרק של "חברים בחווה" בהופעת אורח, וב-2017 שיחק בקומדיה "איך להיות מאהב לטיני" לצד רוב לאו.
בצילוס (חיידק)

בָּצִילוּס (מלטינית: Bacillus: מקלון. בעברית: חיידק מֶתֶג) הוא חיידק בעל צורת מקל.

הגדרת חיידק כלשהו כמתג מבדילה אותו מן הצורות האחרות של חיידקים: נקד (Coccus) וסלילון (Spiral bacteria). זהו אופן אבחנה ראשוני מבין רבים שנועדו לתת שמות לסוגי החיידקים השונים בשיטה הבינומית. המונח הלועזי בצילוס הוצא לראשונה בשנת 1853 על ידי הבוטנאי היהודי-גרמני פרדיננד יוליוס קוהן (Ferdinand Julius Cohn).
חיידקים בעלי צורה בצילית יכולים להשתייך לקבוצת חיידקים גראם-חיוביים, גראם-שליליים, או יציבי חומצה וכן להיות אירוביים או אנאירוביים. במינוח המיקרוביולוגי כיום משתמשים במונח הלועזי בצילוס גם לציון הסוג הטקסונומי Bacillus שלו צורה מתגית. אולם אין להתבלבל בין שני המונחים שכן הסוג הטקסונומי מופיע בכתב נטוי עם אות B גדולה.
דגם מעבורת החלל פת'פיינדר

מעבורת החלל פת'פיינדר (OV-098) היא דגם של מעבורת חלל שנבנה על ידי נאס"א ב-1977 לצורך בדיקות וניסויים. הדגם העשוי עץ ופלדה מבוסס על מעבורת החלל אנטרפרייז. משקלו 75 טון, והוא קצר בהרבה ממעבורות אמיתיות.
לאחר שהיה מאוחסן שנים רבות ללא שימוש, שיפצה חברת הנדסה יפנית את דגם הפלדה בעלות של מיליון דולר כדי לעשות אותו דומה יותר למעבורת חלל אמיתית, ונתנה לו את השם פת'פיינדר. לאחר מכן הוצגה המעבורת בתערוכת חלל שנערכה בטוקיו ב-1983. מאז הוחזרה פת'פיינדר לארצות הברית, וכיום היא מוצגת במרכז החלל בהאנטסוויל, אלבמה.
פת'פיינדר מוצגת כחלק כמכלול מעבורת שלם, שבו גם מכל דלק חיצוני ששימש בעבר לניסוי מערכת ההנעה של מעבורות החלל, ושני טילי הנעה שפותחו לאחר אסון מעבורת החלל צ'לנג'ר אך לא עברו לשלב הייצור. ב-1999 פירקה נאס"א את המכלולים הקדמיים משני טילי ההנעה כדי שישמשו כחלפים לחלקים שאבדו או ניזוקו במשך שנות קיומה של תוכנית מעבורת החלל.
אקדמיית פרארי לנהגים

אקדמיית פרארי לנהגים (באנגלית: Ferrari Driver Academy) היא יוזמה של קבוצת מרוצי הפורמולה 1 פרארי במטרה לטפח נהגי מרוצים צעירים כעתודה עבור הקבוצה. הנהגים הצעירים שנבחרים לתוכנית זוכים למימון השתתפותם בתחרויות שונות בחוזים ארוכי-טווח. ז'ול ביאנקי היה הנהג הראשון שגויס לתוכנית, מיד עם הקמתה בסוף שנת 2009.

היסטוריה

הרעיון להקדמת האקדמיה עלה בעקבות התהליך שעברה קבוצת פרארי עם פליפה מאסה, שהושאל לקבוצת סאובר לשלוש עונות, תוך שהוא חתום על חוזה בקבוצת פרארי. התוכנית הוכרזה בדצמבר 2009, יחד עם ההכדרזה על ז'ול ביאנקי כנהג הראשון שיקח בה חלק. שלושה חודשים לאחר מכן צורפו לתוכנית מירקו בורטולוטי, דניאל זמפיירי ורפאל מרצ'לו. במהלך חודש יוני הוחתם בקבוצה לאנס סטרול ובאוקטובר הצטרף לקבוצה סרחיו פרז, שבעת החתימה כבר החזיק בחוזה בקבוצת סאובר. פרז המשיך להיות חלק מהתוכנית עד שנת 2013 בה עבר להתחרות עבור קבוצת מקלארן. ביאנקי היה חלק מהתוכנית עד למותו בשנת 2015, שאירע בעקבת תאונה שעבר בגרנד פרי יפן במהלך עונת 2014. סטרול עזב את האקדמיה בשנת 2015 לאחר שעבר לתוכנית פיתוח הנהגים של קבוצת ויליאמס.
בשנת 2016 צורפו לתוכנית שארל לקלר וג'וליאנו אלזי, בנו של ז'אן אלזי. בעונת 2019 הפך לקלר לבוגר האקדמיה הראשון המתחרה עבור פרארי, כשהחליף את קימי רייקונן. בשנת 2017 הרחיבה פרארי את פעילות האקדמיה וצירפה לשורותיה חמישה נהגים. בשנת 2019 הצטרף לאקדמיה מיק שומאכר, בנו של מיכאל שומאכר, שזכה עם פרארי בחמישה תוארי אליפות.
שיחות לעובדי גוגל

שיחות לעובדי גוגל (AtGoogleTalks או Talks@Google) הן סדרה של הרצאות, כל אחת במשך כחצי שעה עד שעה, שניתנו בפני עובדי חברת גוגל במשרדיה השונים ברחבי העולם, הוקלטו, והן זמינות לציבור הרחב באתר יוטיוב. המרצים באים מתחומים שונים כמו ממשל ופוליטיקה, מדע, מחשבים, אמנות, ספרות, בידור, טלוויזיה, בלשנות, הגות, היסטוריה ועוד. סדרת ההרצאות החלה בשנת 2006, ועד לשנת 2017 נערכו בה יותר מ-4,000 הרצאות. כתריסר הרצאות נוספות מדי שבוע. נכון ל-2018 יש לערוץ למעלה מ-125 מיליון צפיות.
בין המרצים השונים נכללים: ליידי גאגא, נועם חומסקי, סלמאן רושדי, סלבוי ז'יז'ק, ג'ון סרל, סטיבן פינקר, כריסטופר היצ'נס, בוב וודוורד, מוחמד יונוס, מייקל בלומברג, ברק אובמה, רון פול, טינה פיי, מרתה סטיוארט, הילרי קלינטון, פול קרוגמן, ג'יימס רנדי, דניאל גולמן, חוזה גונזלס, ג'ורג' סורוס, דייוויד בקהאם, ניל גיימן, סטיב ווזניאק, סאם האריס, קונדוליסה רייס, גארי קספרוב, דן אריאלי, ג'ון מקיין, דונלד קנות', פיליפ זימברדו, ריי קורצוויל, דייב ברי, הנרי קיסינג'ר, דיפאק צ'ופרה, אליס ווקר, סוניה ליובומירסקי, הווארד זין, דייוויד פרידמן, ג'יימי אוליבר, סטיבן ויינברג, דניאל אלסברג, ג'ונתן ספרן פויר, דניאל כהנמן, ננסי פלוסי, מרכוס דו סוטוי, ברנאר אנרי לוי, רם עמנואל וקווין מיטניק.
לוקי (קומיקס)

סיפור מקורו, בגרותו

לוקי הוא בנו של לאופי, מלך ענקי הכפור - אויביהם המושבעים של האסגרדים - ומלכתו, פרבאוטי. לוקי ניצל את יכולותיו כדי לשנות את סיפור מקורו, וזאת באמצעות מסע בזמן. בקרב נגד ענקי הכפור, מלך אסגרד בור הלך בעקבות מכשף זקן ופצוע, אשר היה לוקי המבוגר במסווה. לוקי המבוגר הפך את בור לשלג בקסמיו, ובנו של בור, אודין, הגיע בזמן כדי לצפות בשאריותיו האחרונות של אביו, המתפזר ברוח ומתחנן בפני אודין שיציל אותו. שנים חלפו, ואודין נעשה מלך אסגרד בעצמו. אודין המשיך במלחמה נגד ענקי הכפור ולאופי, והרג את לאופי בקרב. בבסיס העיקרי של ענקי הכפור, אודין מצא תינוק, אותו לאופי הסתיר מאנשיו מבושה. אודין אימץ את התינוק, לוקי, וגידל אותו באסגרד. לוקי גדל לצד שישה אחים מאמצים: תור, בלדר, טיר, הרמוד, וידאר ובראגי. כמו כן, "רוחו של בור" אשר הציקה לאודין הייתה למעשה אשליה נוספת של לוקי.
במשך תקופת ילדותו והתבגרותו, לוקי נטר טינה לעם האסגרדי על דרך התייחסותם השונה לו ולאחיו החורגים. האסגרדים העריכו חוזק, גבורה ואומץ בשעת קרב מעל הכל, ולוקי לקה בתחומים אלה מאחיו. אולם, אף על פי שחסרונו היה בכוחו ובגודלו, לוקי פיצה על כך ביכולותיו המיסטיות. כושרו הטבעי זיכה לו את הכינוי "אל השקרים והכזב". ערמומיותו הפכה לאיום של ממש כאשר תאבונו לכוח גדל. מספר פעמים הוא ניסה להשתמש בתכסיסים כדי להפטר מתור, ועם הזמן נודע בפי כל כ"אל הרשע" מאשר כתכסיסן המשתמש בכשפים לצורך שעשוע. למשך העידנים, לוקי ניסה לתפוס את השלטון באסגרד ולהשמיד את תור. בסופו של דבר, אודין מאס בהתנהגותו של לוקי וכלא אותו בתוך עץ עד אשר מישהו יזיל עליו דמעה וישחררו. לוקי שיחרר את עצמו על ידי כך שגרם לעלה נידף לפגוע בעינו של היימדל, שומר הגשר ביפרוסט, מה שגרם לו להזיל דמעה. ללוקי מספר רב של פשעים ועוולות באסגרד, והוא הוגלה לא מעט פעמים. הוא פגש במכשף אלדרד, אשר לימד אותו קסם שחור. לוקי גמל לו בכך שנתן אותו לשד האש סירטיר.

העידן המודרני

לוקי התחזה לשטן בתור הזהב, מה שהוביל לכמה אירועים עם אלי האולימפוס היות שגורש לשאול. בעידן המודרני, לוקי ותור התעמתו לעיתים קרובות. בכמה פעמים, לוקי השתמש במורת רוחו של אודין כלפי יחסיהם של תור וג'יין פוסטר לטובתו. הוא כרת ברית עם מכשפת פעם נוספת, הפעם כדי לפתות את תור. כאשר אודין עצמו התערב כדי לסיים את מערכת היחסים של תור ופוסטר, לוקי ניצל זאת ונעשה שליט אסגרד. הוא שלח את הענק סקאאג ואת שד האש סירטיר להביס את שני האסגרדים, וכשנכשל, נענש לשרת את טרולי הסלע. בניסיונות להביס את תור, לוקי הפך את קארל קריל לאיש הסופג, עורר מחדש את שריון "המשמיד" ואף הרחיק לכת וניסה לשכנע את אודין לגזול מתור את פטישו, מיולניר. כמו כן, בניסיון ליצור קרב בין הענק הירוק לתור, לוקי יצר בעקיפין את קבוצת האוונג'רס. 
כשחזר לאסגרד, לוקי התמודד שוב עם יחס שונה, אם כי הפעם, עזר לבלום את מתקפותיו של סירטיר על אסגרד. נובא כי במהלך הראגנארוק, "דמדומי האלים", לוקי הוא שיוביל את אויבי אסגרד. הנבואה התגשמה, והאלים נספו בקרב האחרון - פרט לתור, אשר שקע בשינה עמוקה. תור החל לחפש אחר חבריו, ומצא את היימדל ואת הלוחמים שלושה. היימדל הנחה אותו לכיוון דרום מערב, שם המשמיד כלא עשרות בני אדם. לוקי אסף את כל האסגרדים בני בריתו לשעבר, ונולד מחדש כאישה. הוא טען כי לאור העובדה שהראגנארוק אירע, אין לו תוכניות לעתיד. לאחר שסיפר לבלדר כי לעולם לא ישקר שוב, לוקי המשיך לזכות באמונם של האסגרדים. הוא סיפר כי כתור, הוא היה בנו של אודין; בתחילה בלדר לא האמין, אך כאשר תור עצמו אישר זאת, בלדר החל לחשוב על לוקי כאיש סוד אמין. במהלך פלישת הסקרולים, לוקי הצליח לשטות בקהל אסגרדים ולהאמין כי בטא ריי ביל הוא למעשה מתחזה סקרול.
הוויז

היסטוריה

אפקט הריפוי של אגם הוויז היה מוכר עוד לרומאים אשר ראו במים כבעלי סגולות מרפא. בשנת 1980 נאספו מן האגם ממצאים מהתקופה הרומאית על ידי צוללנים וכן נתגלה מעין מזבח הנמצא ליד האגם. ממצאים שונים הראו כי גם האוכלוסייה הגרמנית והסלאבית השתמשה באגם. האזכור הראשון של הוויז בכתב מופיע בתעודה המתוארכת לשנת 1328.
היישוב של היום נוסד בשנת 1946 על ידי שילוב של מספר כפרים. במאי 1992 קיבל תואר עיר.

תיירות

עיקר העיסוק של תושבי העיר נסוב סביב התיירות, בשנת 2012 ביקרו בעיר מעל מיליון תיירים. 
הוויז הוא היישוב השני הפופולרי ביותר מבחינת תיירות בהונגריה לאחר בודפשט; עיקר התיירים מגיעים מגרמניה (258,000), רוסיה (181,000) ואוסטריה (97,000). הפופולריות של אגם הוויז נובעת מאפקט הריפוי המיוחס לו. כיום, מאות אלפי התיירים מבקרים בספא שיש לו מסורות ספא בנות למעלה ממאתיים שנה.
הוויז חברה באיגוד הלאומי של המרחצאות ההונגריים.
השרון

השרון, המכונה גם מישור החוף התיכון, הוא חבל ארץ בארץ ישראל. מבחינה אדמיניסטרטיבית, השרון היא אחת מארבע הנפות של מחוז המרכז, אולם אין חפיפה מלאה בין השטח האדמיניסטרטיבי של נפת השרון במחוז המרכז לבין השטח של השרון כחבל ארץ. 
בכתובות מצריות על מסעו של אמנחותפ השני לארץ כנען, שעבר גם בשרון, נקרא האזור "פא-עמקו סרן" (עמק שרון), בכתובת אשמונעזר  של מלך צידון  מהמאה ה-5 לפנה"ס נכתב: "ועוד נתן לנו אדון המלכים, את דאר ואת יפו, ארצות הדגן האדירות אשר בשדה שרון". על פי הכתובת הזאת, יפו הייתה חלק מהשרון. והשרון היה אסם התבואה של צידון.

יער השרון והביצות

זאב וילנאי כותב בספרו "אגדות ארץ ישראל" כי "יש סברה שהשם 'שרון' נגזר מהמילה החורית הקדומה: שרנה, ופירושה יער. השרון נקרא בפי היוונים בשם דרימוס, ופירושו יער אלונים".
עד ראשית המאה ה-20 היו רוב קרקעותיו של אזור השרון מכוסות ביער של אלון התבור, אך במלחמת העולם הראשונה נכרתו כמעט כל העצים על ידי השלטון העות'מאני כדי לשמש חומר דלק לרכבות. מקבצי אלונים נותרו בשמורת אלוני יצחק בשמורת אלון, בשמורת אלוני קדימה, בחדרה ובמקומות נוספים.
מקורות בכתב ומן הממצא הארכאולוגי מעידים כי בתקופת ממלכת ירושלים  היה בשרון יער אלונים  רחב ידיים. היער ה 'מקורי' באזור זה היה יער אלון מצוי מעורב באלה ארץ ישראלית, מאוחר יותר בזמן התקופה המוסלמית המוקדמת בארץ ישראל החל תהליך מתמשך שבו הפך אלון התבור למרכיב חשוב ביער השרון.
חלק מהחוקרים משערים כי קרקעות השרון, שהן ברובן חמרה, היו בעבר חול ים, ונוכחותם של עצי אלון התבור במשך אלפי שנים שינתה את סוג הקרקע.
בעבר היה רוב השרון מכוסה ביצות; זאת משום שבאזור זה ישנם מספר נחלים, שנחסמו בעבר על ידי רכסי הכורכר והדיונות של חוף הים, ובקרקע הסחף שמסביב לרכסי הכורכר המים מחלחלים באטיות רבה. הביצות נוקזו בתחילת ההתיישבות הציונית, ורוב מי המעיינות והנחלים מנוצלים לפני שהם מגיעים לאזור.

שיוך מוניציפלי

בשרון ישנן ארבע מועצות אזוריות, שתים עשרה ערים ועשר מועצות מקומיות. דרומו של השרון מהווה חלק מגוש דן.
מיקי סירושטיין

קריירה

סירושטיין התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של הפועל רעננה. ב-1 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, במשחק מול הפועל עכו במסגרת גביע הטוטו, אשר הסתיים בתיקו 1–1. עד סיום העונה הוא הספיק לרשום עוד הופעה במפעל, אך לא זכה לדקות משחק בליגה. לאחר שרעננה ירדה בתום העונה לליגה הלאומית, סירושטיין קיבל את ההזדמנות בהרכב הקבוצה. ב-13 באוגוסט 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 1–0 נגד הפועל הרצליה. ב-18 במרץ 2011 עלה כמחליף בדקה ה-22 והבקיע צמד שהוביל לניצחון 2–1 נגד מכבי באר שבע.
בספטמבר 2012 חתם סירושטיין במועדון ספורט אשדוד מליגת העל. ב-22 בספטמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 1–0 נגד מכבי חיפה. ב-13 באפריל 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, בניצחון 0-1 נגד הפועל חיפה.
ב-12 ביולי 2016 חתם סירושטיין לשנתיים בבני יהודה תל אביב אולם שוחרר כעבור כחודש לאחר שרשם שתי הופעות בגביע הטוטו והופעה אחת בליגת העל. ב-2 באוקטובר 2016 חזר סירושטיין למ.ס. אשדוד וחתם על חוזה עד תום העונה.
ב-15 ביוני 2017 חתם סירושטיין לעונה אחת בבית"ר ירושלים עם אופציה לעונה נוספת. ב-20 ביולי ערך סירושטיין את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–4 לבוטב פלובדיב במסגרת השלב השני של מוקדמות הליגה האירופית. את שערו הראשון במדי בית"ר ירושלים כבש ב-24 בדצמבר 2017, בניצחון 3–1 על מ.ס. אשדוד.
ב-3 ביולי 2019 עזב כשחקן חופשי וחתם לעונה וחצי בסופאן בורי מליגת העל התאילנדית תמורת 300 אלף דולר לעונה. ב-7 ביולי 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 0–0 עם האלופה בורירם יונייטד. ב-18 באוגוסט 2019 כבש סירושטיין את שער הבכורה שלו בהפסד קבוצתו 1–3.
חרב האמת

עלילה

הסדרה מתבססת בעולם המחולק לשני אזורים עיקריים: העולם החדש והעולם הישן. העולם החדש מכיל שלושה אזורים - הנפה המערבית השוכנת במערב, ד'אהרה ממזרח, והארצות התיכונות השוכנות ביניהם. ד'אהרה נשלטת בידי דארקן ראהל, קוסם רב עצמה. מועצת נבחרים אחראית לרווחתם של תושבי הארצות התיכונות, כאשר האם המוודה עומדת בראשם. המוודות הן קבוצת נשים אשר בכל אחת מצויה היכולת לאלץ אדם להיות נאמן לה לחלוטין, ובכך להגשים את ייעודן, כלומר, למצוא את האמת. הארץ היחידה שבה אין כל קסם היא הנפה המערבית, הנשלטת אף היא בידי מועצת נבחרים.
הפרוטגוניסט הראשי הוא בחור צעיר בשם ריצ'רד סייפר, מורה דרך ביערות הרטלנד בנפה המערבית, אשר חייו הפשוטים משתנים לבלי הכר כאשר הוא נבחר לרודף אמת. במהלך הסדרה, ריצ'רד לומד אודות מורשתו בעודו מבקש לעצור את אלה הרוצים להשתלט על העולם.
הספר הראשון, "חוק הקוסמים הראשון", מתרחש בעולם החדש כעשרים שנה לאחר ששני גבולות קסומים הוקמו כדי להפריד בין שלושת האזורים. אימפריית ד'אהרה מתעצמת בראשותו של דארקן ראהל, והוא פולש לארצות התיכונות, משתלט על שטחיהן ומחפש אחר כוח הקסם העתיק של אורדן. הספר מתחיל מספר שבועות לאחר שאביו של ריצ'רד נרצח. ריצ'רד נתקל באישה בשם קאהלן אמנל, מוודה שהגיעה מהארצות התיכונות ואשר מחפשת אחר הקוסם הראשון. הוא מגלה שהקוסם אותו היא מחפשת הוא חברו הטוב ומורו הרוחני של ריצ'רד, זדיקוס ז'ול זורנדר ("זד"). זד מכריז על ריצ'רד כעל רודף האמת והוא מקבל על עצמו את תפקיד. שלושת החברים החדשים יוצאים למסע בעקבות תיבת אורדן האחרונה, לה זקוק דארקן ראהל בטרם ישתמש בקסם של אורדן. לאורך הדרך, ריצ'רד וקאהלן מתאהבים. הספר הראשון מסתיים כאשר ריצ'רד מביס את דארקן ראהל בכך שגורם לו לעשות טעות בהפעלת הקסם של אורדן, ומורשתו האמיתית של ריצ'רד מתגלה.
חוק הקוסמים הראשון הוא "אנשים הם טיפשים ויאמינו בשקר, כי הם רוצים להאמין שזה נכון, או שהם פוחדים לדעת את האמת".
בעקבות ההצלחה, הופקה סדרת טלוויזיה המבוססת על עלילות סדרת הספרים - "Legend of the Seeker". הסדרה הסתיימה לאחר שתי עונות בלבד, למרות מספר מכובד של צופים (כ-2.2 מיליון).
ג'ביאן אוליבר

ביוגרפיה

אוליבר גדלה במונרו שבג'ורג'יה, בתם של מרווין וג'וניפר. אביה היה אתלט ושחקן פוטבול בתקופת לימודיו בקולג' ואמה הייתה רקדנית.
בתקופת לימודיה בתיכון זכתה 4 פעמים באליפות ג'ורג'יה בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר. היא קבעה ב-2013 תוצאות של 11.52 שניות בריצת 100 מטר ו-23.73 בריצת 200 מטר. לאחר סיום לימודי התיכון החלה ללמוד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל ולאחר שנה עבר לאוניברסיטת קנטקי. היא התחרתה במסגרת ה-NCAA וסיימה שנייה ב-2017 באליפות המכללות בריצת 60 מטר.
בפברואר 2018 זכתה באליפות ארצות הברית באתלטיקה באולם בריצת 60 מטר בשיא אישי של 7.02 שניות. באליפות העולם באתלטיקה באולם השיגה זמן של 7.10 שניות ולא העפילה למקצה הגמר.
יחסי סרי לנקה–שווייץ

היסטוריה

שווייץ מיד הכירה בעצמאותה של סרי לנקה ב-1948. כינון היחסים הדיפלומטיים התרחש שבע שנים מאוחר יותר, ב-1956. מועצת הברית של שווייץ מינתה את השגריר הראשון לקולומבו ב-1968.
סרגיי סרגייביץ' לאפוצ'קין

קריירה

לאפוצ'קין סיים את לימודיו באוניברסיטה הממלכתית הפדגוגית הרוסית על שם הרצן והחל את קריירת השיפוט שלו בשנת 1995. ב-1998 שימש כעוזר השופט בליגת הכדורגל החובבנית של רוסיה ומאז שנת 2000 — כשופט ראשי. הוא עבד במשחקי ליגת הנוער, הליגה השנייה וליגת המשנה.
הוא משמש כשופט ליגת העל הרוסית מאז 17 באפריל 2011, כששפט במשחק המחזור החמישי "לוקומוטיב מוסקבה" — "וולגה" (ניז'ני נובגורוד). המפגש הסתיים בניצחון המוסקבאים 1-0 כשלאפוצ'קין שלף במהלך המשחק שני כרטיסים צהוביםפ.
ב-27 בנובמבר 2014 שפט במשחק שלב הבתים של הליגה האירופית במשחק של "אסטרה" (מג'ורג'ו, רומניה) נגד "דינמו" (מזאגרב, קרואטיה). המשחק הסתיים בתוצאה 1-0.
בטי קרטר

ביוגרפיה

קרטר נולדה בשם לילי מה ג'ונס (Lillie Mae Jones) בעיר פלינט שבמישיגן. בגיל צעיר החלה קרטר בלימודי פסנתר בקונסרבטוריון של דטרויט, ובעודה נערה החלה להופיע עם צ'ארלי פרקר ומוזיקאים נוספים.
ב-1948 קרטר חברה לתזמורת של ליינול המפטון והוא היה זה שנתן לה את הכינוי Betty Be Bop. בגיל 21 נסעה לניו יורק עם התזמורת. במהלך שנות ה-50 פעלה במסגרת קבוצות שונות, והופיעה עם מוזיקאים כמו מקס רוואץ' ודיזי גילספי. ב-1958 ו-1959 השתתפה עם מיילס דייוויס בסיבוב הופעות. 
התקליט הראשון שלה יצא בשנת 1955 עם נגן הפסנתר ריי בריינט ונקרא "Meet Betty Carter And Ray Bryant". בשנת 1956 יצא האלבום השני שלה עם הלהקה של גיגי גרייס. ב-1958 הוציאה אלבום נוסף, שנקרא "I Can Help It". ב-1960 הוציאה קרטר אלבום בשם "The Modern Sound Of Betty Carter" שבעקבות אי הצלחתו החליטה להתחיל בכיוון אחר במוזיקה, בעזרתו של ריי צ'ארלס. ב-1961 הם הוציאו אלבום משותף שהפך פופולרי. השיר "Baby Its Cold Outside" היה הצלחה גדולה והפך ללהיט. 
ב-1963 הקליטה בטי קרטר את האלבום “Round Midnight” שהראה צד שונה שלה.
זמן קצר לאחר מכן, בשנת 1964, היא הוציאה אלבום בשם “Inside Betty Carter”.
למעשה, בין 1961 ל-1968 קרטר לא הקליטה שום אלבום מלבד שני האלבומים הללו ואף שהמשיכה להופיע במועדוני ניו יורק, שמה נשכח. קרטר ילדה שני בנים (מיילס וקגל רדינג), והתרכזה במשפחה שלה על חשבון הקריירה.
ב-1969 בטי הייתה מוכנה לחזור למוזיקה והתחילה להקליט אלבום עם הקלטות חיות בשם “Finally-Betty Carter”. האלבום נחשב לאחת העבודות הטובות שלה למרות שבזמנו הוא לא עורר הרבה עניין, כך גם ההקלטה החיה השנייה שנקראה “Round Midnight”. כשבטי לא הצליחה לעורר עניין בקהל היעד והתעייפה מלהשביע רצון את חברות התקליטים שלה היא מצאה פתרון - להקים חברת תקליטים משל עצמה. החברה שהוקמה ב-1971 נקראה Bat Car ושם עשתה בטי קרטר את ההקלטות שלה עד לשנת 1988 אז חתמה עם חברת ההקלטות החדשה שלה Verve.
בחברת הקלטות זו היא הוציאה כמה מהאלבומים הטובים שלה ( The Betty Carter Album,
I Didn’t Know What Time It Was, Now Its My Turn, Betty Carter At The Village Vanguard).
ב-1979 ההקלטה “The Audience With Betty Carter” נחשבה לאחת מהקלטות הג'אז הווקליות הטובות שנעשו.
הופעותיה בפסטיבל הג'אז בשנים 1977 ו-1978 עזרו לה להגיע למקום מכובד בעולם הג'אז, לא רק מבחינה ווקלית אלא גם כמגלה כשרונות חדשים כמו John Hicks, Mark Shim ועוד.
בשנות השמונים היא הקליטה ב-Bet Car את “Whatever Happenend To Love?” בנגינה משותפת עם אגדת הג'אז Carman McRae שהוקלט חי בסדרה של פגישות בסן פרנסיסקו ב-1987.
ב-1988 חברת Verve שחיפשה אחר זמרי ג'אז שלא הוערכו כהלכה מצאה בה עניין. החברה החתימה את בטי קרטר על חוזה ומיד התחילה להוציא מחדש את מרבית החומר החדש שלה. באותה שנה היא פרצה בחזרה לסצנת הג'אז הפופולרית עם האלבום “Look What I Got” – האלבום עליו קיבלה את פרס הגראמי היחיד שלה. בעשור הבא בטי קרטר הקליטה מספר הקלטות שהתאפיינו בצליל יותר בוגר.
ב-1990 הייתה מועמדת לגראמי על “Droppin Things”, וב-1992 על Iits Not About The Melody.
היא המשיכה לשתף צעירים במרבית האלבומים שלה חוץ מהאלבום “Feed The Fire”, שנחשב על ידי רבים כעבודה הכי טובה שלה מאז Audience. קרטר המשיכה לפתח מוזיקאים חדשים בתוכנית Jazz Ahead שנוסדה ב-1993 שהביאה מוזיקאי ג'אז לא ידועים לניו-יורק על מנת לעבוד איתם. הופיעה בבית הלבן ב-1994 והייתה כוכב הערב בחגיגת יובל ה-50 של חברת Verve ב-קרנגי הול. המשיכה ללמד עד למותה מסרטן בלבלב ב-26 בספטמבר 1998.
אל-אנבאר

גאוגרפיה

המחוז כולל את רוב שטחה המערבי של המדינה, וגובל בסוריה, ירדן וערב הסעודית. רוב אוכלוסיית המחוז היא של ערבים מוסלמים סונים, ובירתו היא העיר רמאדי. 
שטח המחוז 137,808 קמ"ר. בשנת 2003 מנתה אוכלוסייתו 1,230,169 תושבים (על פי סטטיסטיקות האו"ם).
מקור שם המחוז מגיע מפרסית: "אנבאר" היא מילה פרסית שפירושה "מחסן נשק", ומקורה בפרסית האמצעית - אמברג. עם הטמעתן של מילים פרסיות בשפה הערבית לאחר הכיבוש הערבי של פרס, פירוש המילה בערבית היה ל"אסם". שמו ניתן לו משום שבו נמצאו המחסנים העיקריים לאחסון סחורות בממלכה הלקמידית.
המחוז נודע בשם דוליים כשם השבט הבדואי הסוני הגדול שמתגורר בתחומו, עד שנת 1962, עת שונה שמו לרמאדי, כשם בירתו. ב-1976 שונה שמו לאל-אנבאר.
בעבר היה המחוז בסיסו העיקרי של ארגון אל-קאעדה בעיראק, אולם לאחר מאמצים מתמשכים מצד הכוחות האמריקניים והכוחות העיראקיים, ולאחר מבצעים צבאיים רבים, מוגר הטרור במחוז כמעט לחלוטין. אל-אנבאר היה המחוז עם הרוב הסוני הראשון שעבר לידי שליטה מחוזית עיראקית. אחרי נסיגת הכוחות האמריקאיים מעיראק התגברו במחוז הסכסוכים האתניים בין הרוב הסוני לבין הממשלה השיעית של עיראק.
וירג'יניה דנקל

ביוגרפיה

דנקל נולדה בווסט אורנג', ניו ג'רזי. היא התאמנה במועדון השחייה של "Summit YMCA", תחת הדרכתו של פרנק אלם כ-50 מייל מביתה.
באליפות ארצות הברית בשחייה שנערכה באוגוסט 1962 זכתה דנקל לראשונה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בשיא אמריקאי חדש של (2:32.1 דקות) כשגברה על האלופה דונה דה וארונה (2:33.1 דקות).
במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בסאו פאולו, ברזיל בשנת 1963 זכתה דנקל במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:49.1 דקות.
המשחים החזקים של דנקל, 200 מטר גב ו-1500 מטר חופשי לא נערכו באולימפיאדה באותה תקופה למרות זאת באולימפיאדת טוקיו (1964) היא זכתה ב-2 מדליות מהן אחת זהב ואחת ארד. מדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אולימפי חדש של 4:43.3 דקות, לפני שיאנית העולם מרילין רמנובסקי (4:44.6 דקות) וטרי לי סטיקלס (4:47.2 דקות) שתיהן חברותיה לנבחרת ארצות הברית, רביעית סיימה השחיינית הגדולה דון פרייזר מאוסטרליה (4:47.6 דקות). מדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:08.0 דקות, אחרי קאתי פרגוסון בת ארצה שקבעה שיא עולם חדש של 1:07.7 דקות וקיקי קארון מצרפת (1:07.9 דקות).
דוד ראם

ביוגרפיה

ראם נולד בחיפה. את שירותו הצבאי עשה ראם בחיל האוויר והשתחרר בדרגת רב-סמל. בגיל צעיר הצטרף לליכוד, ובין תפקידיו במפלגה שימש חבר מזכירות המפלגה ומנהל המחלקה הערבית בליכוד. בשנת 1986 מונה על ידי שר הרווחה דאז משה קצב למנכ"ל חברת המשקם.
בין תפקידיו הציבוריים שימש כסגן יו”ר מרכז השלטון המקומי בישראל, יו”ר הוועד למען השוטר - תחנת זבולון, חבר מועצת המנהלים בחברת שקמונה, חבר ועדת הכספים של ההסתדרות הציונית העולמית, יו”ר העמותה למלחמה בסמים, יו"ר העמותה למען הקשיש ויו"ר חברת "שיכון ופיתוח".
בשנים 1986-1988 כיהן ראם כראש סיעת הליכוד במועצת קריית אתא. בשנת 1989 נבחר לראש עיריית קריית אתא ושוב נבחר בבחירות ב-1993. בבחירות לרשויות המקומיות ב-2003 התמודד ראם בראשות רשימה על מפלגתית בשם "דוד ראם חוזר" שזכתה בשלושה מושבים מתוך 17 במועצת העיר. בבחירות לראשות העיר זכה ראם ל-32.5% מקולות הבוחרים. ב-2008 התמודד שוב על ראשות עיריית קריית אתא מול ראש העירייה יעקב פרץ, ולא נבחר. 
לראשונה התמודד לרשימת הליכוד לכנסת ה-13. ב-1996 נבחר לכנסת ה-14 מטעם רשימת הליכוד-גשר-צומת, במשבצת המשורינת לנציג מחוז חיפה. ראם לקח חלק בפעילות למען ארץ ישראל השלמה ונמנה בין חברי הליכוד שהתנגדו להסכם חברון שהוביל יו"ר המפלגה וראש הממשלה, בנימין נתניהו. במהלך כהונת הכנסת פרש מהליכוד עם בני בגין ומיכאל קליינר והקים עמם את חרות - התנועה הלאומית. לאחר הקמת מפלגת קדימה, הצטרף לשורותיה.
פטיסיראן

שימושים רפואיים

פטיסיראן מיועדת לטיפול בפולינוירופתיה במבוגרים עם עמילואידוזיס תורשתית המתווכת על ידי טרנסתירטין‏ (transthyretin amyloidosis Hereditary hATTR).‏ hATTR היא מחלה נדירה ומסכנת חיים, הפוגעת בכ-50,000 אנשים ברחבי העולם.

המחלה

hATTR היא מחלה תורשתית, רב-מערכתית, מתקדמת ומסכנת חיים, הנגרמת על ידי מוטציות בגן המקודד לטרנסתירטין‏ (TTR)‏. הכבד הוא המקור העיקרי לחלבון הטרנסתירטין. ב-hATTR הן טרנסתירטין מוטנטי והן זן-הבר של טרנסתירטין, שוקעים כעמילואיד במערכת העצבים ההיקפית ובלב, בכליות ובמערכת העיכול וגורמים לפולינוירופתיה ולקרדיומיופתיה. שינויים נוירופתיים מביאים להפרעות סנסוריות-מוטוריות משמעותיות, עם הידרדרות בפעילויות יומיומיות ובהליכה. מעורבות של עצבים אוטונומיים גורמת לתת-לחץ דם, שלשול, אין-אונות והפרעות בשלפוחית השתן. ההתבטאויות הקרדיאליות כוללות אי ספיקת לב, הפרעות קצב, תת-לחץ דם תנוחתי או מוות פתאומי עקב בעיות הולכה.

מנגנון פעולה

פטיסיראן הוא RNA התערבותי קצר, בעל מבנה דו-גדילי, המכוון כלפי mRNA ‏(RNA שליח) המקודד הן לטרנסתירטין מוטנטי והן לזן-הבר של טרנסתירטין. השפעה זו, המשתיקה את ביטוי הגן, מפחיתה את רמות חלבון הטרנסתירטין במחזור הדם ומפחיתה את משקעי העמילואיד הקשורים עם עמילואידוזיס המתווכת על ידי טרנסתירטין.

ניסויים קליניים

היעילות של פטיסיראן הודגמה בניסוי קליני שכלל 225 חולים, אשר 148 מהם קיבלו עירוי של פטיסיראן כל שלושה שבועות, למשך 18 חודשים ו-77 חולים אשר קיבלו אינבו. החולים אשר קיבלו פטיסיראן היו בעלי תוצאים טובים יותר לגבי מדדים של פולינוירופתיה, בכללם, חוזק שרירים, תחושה (כאב, טמפרטורה, קהות), רפלקסים ותסמינים אוטונומיים (לחץ דם, קצב לב, ועיכול) בהשוואה לאלה שקיבלו עירויי אינבו. חולים שטופלו בפטיסיראן, אף קיבלו ניקוד טוב יותר, במסגרת ההערכות של הליכה, מצב תזונתי והיכולת לבצע פעילויות יומיומיות. דווחו תופעות לוואי של תגובות קלות או מתונות הקשורות לעירוי.

היסטוריה

פטיסיראן (אונפטרו) היא התרופה הראשונה המבוססת על RNA התערבותי קצר (siRNA) שאושרה על ידי מינהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) והתרופה הראשונה שאושרה על ידי ה-FDA האמריקאי לטיפול במצב זה. פטיסיראן קיבל מעמד של תרופת יתום, הערכה במסלול מהיר, זכות קדימה בהערכה, ומעמד של תרופה פורצת דרך, עקב מנגנון הפעולה החדשני שלו והנדירות של המצב בו הוא מטפל. התרופה אושרה בארצות הברית ובאירופה באוגוסט 2018. פטיסיראן פותח ומשווק על ידי חברת אלנילאם פרמסוטיקלס‏.

התרופה בישראל

התרופה אינה רשומה בישראל, אך מיובאת לישראל, על פי הצורך, תחת אישור מיוחד של משרד הבריאות.