google/wiki40b huggingface dataset:
יפתח ארץ לישע

יפתח ארץ לישע הוא פיוט לתפילת גשם שחבר רבי אלעזר הקליר, מגדולי פייטני ארץ ישראל בסוף המאה השישית. הפיוט, כמו שאר פיוטי תפילת הגשם, נועד לחזרת הש"ץ של תפילת מוסף בשמיני עצרת, בה מתחילים להזכיר גשם בתפילה. "יפתח ארץ לישע" הוא פיוט מסוג 'סדר פסוקים', כלומר שהוא מפייט פסוקים העוסקים בגשם, מן התורה, הנביאים והכתובים, והוא נודע במיוחד בשל מבנהו המרשים והמסובך.
מוניקה אנג'ל

ביוגרפיה

אנג'ל נולדה בבוקרשט ולמדה בבית ספר למוזיקה.
ב-1996 זכתה בסלקציה נציונלה עם השיר "Rugă pentru pacea lumii" אך לבסוף השיר לא עבר את תהליך הסינון של הוועדות הפנימיות ולא לקחה חלק באירוויזיון באותה שנה.
ב-1996 גם זכתה בפסטיבל הבמה המוזהבת.
היא דובבה בדיבוב הרומני של הרקולס.
ב-2001 שיחקה בתפקיד הרשי בסרט "Proprietarii de stele".
ב-2002 זכתה בפעם השנייה בסלקציה נציונלה כשביצעה ביחד עם הזמר מרצ'ל פאבל את הדואט "Tell Me Why". באירוויזיון 2002 שנערך בטאלין הגיעו למקום ה-9.
יצחק נזריאן

אודות

נזריאן נולד בטהרן בירת איראן, בן לגולבהאר ולדוד, סוחר משמשים. ובגיל חמש התייתם מאביו, והוא ואחיו יונס גודלו על ידי אמו, שעבדה כתופרת. בגיל 12 החל לעבוד במוסך כדי לעזור בפרנסת המשפחה. בשנת 1943 החל לעבוד כמלצר בבסיס צבאי אמריקני, שם פגש קצין יהודי שעזר לו להגיע לבית ספר מקצועי בו למד חשמלאות, מכניקה וחרטות. 
בגיל 17 עזב את טהרן לאיטליה ועבר הכשרה במחנה פליטים של הסוכנות היהודית ליד גנואה. בשנת 1948 עלה לישראל, יומיים לאחר קום המדינה. שירת כלוחם במלחמת השחרור במסגרת חטיבה 7, נפצע ברגלו ממוקש ואושפז במשך חמישה חודשים, בשנת 1951 השתחרר מהצבא. לאחר שיחרורו היה נהגה של גולדה מאיר.
הוא רכש משאית והוביל בה חצץ, ובהמשך התפתחו עסקיו לצי של משאיות. בשנת 1957 חזר לטהרן, שם זכה להצלחה כקבלן, הודות לשיתוף פעולה עם "סולל בונה" ו"ורד מקורות" שפעלו באיראן.
בשנת 1979, עם פרוץ המהפכה האיראנית, ברחו יצחק ואחיו יונס בחזרה לישראל. לאחר תקופה קצרה בה עסקיו לא צלחו היגר ללוס אנג'לס, ארצות הברית, שם הקים יחד עם שלושה מדענים יהודים מ-MIT את חברת "קוואלקום", שהחלה דרכה בפיתוח טכנולוגיה למעקב אחר משאיות, המשיכה בתכנון רכיבי מוליכים למחצה בעיקר לתחום תקשורת הנתונים האלחוטית, וזכתה להצלחה רבה.
לנזריאן היו אחזקות בחברת "Stadco", שמייצרת פריטים לתעשיות החלל והביטחון; ב-"Eden IQ", שמפתחת טכנולוגיה לשימוש בדלקים ירוקים, וב-"PWP Industries", שמפתחת אריזות מיוחדות למזון. כמו כן השקיע בנדל"ן ובחברות הייטק.
בשנת 2003 קיבל נזריאן תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת תל אביב, וחנך קתדרה ללימודים פוליטיים מתקדמים על שמו. נזריאן עוסק בפעילות פילנתרופית, במיוחד בקרב הקהילה היהודית-פרסית בארצות הברית. הוא הקים בית כנסת בבוורלי הילס. ייסד באוניברסיטת תל אביב את "המכון ללימודי איראן".
בישראל יזם את הקמת "המרכז הישראלי להעצמת האזרח", שמטרתו חיזוק החברה והדמוקרטיה בישראל, באמצעות העצמת כוחם של אזרחי המדינה. 
נזריאן היה נשוי לפוראן ואב לארבעה. התגורר בבוורלי הילס.
פיורד נני

גילוי הפיורד

אזור זה נחקר לראשונה בשנת 1909 על ידי ז'אן-בטיסט שארקו.
המשלחת הבריטית אל ארץ גראהאם ערכה סקירה מפורטת של האזור ומיפתה אותו בשנים 1936 - 1937.

מקור השם

שארקו הציע לפיורד את שמו הנוכחי, אולם חשב שמדובר במפרץ וקרא לו "מפרץ נני". 
המשלחת הבריטית נתנה את השם לפיורד שבין מצוק רד רוק, ומצוק ארבע רומי.

לקריאה נוספת

•  Damien Gildea, Antarctic Peninsula - Mountaineering in Antarctica: Travel Guide
מאמרי אדמו"ר הזקן

מאמרי אדמו"ר הזקן היא סדרת ספרים שיצאה לאור על ידי מערכת "אוצר החסידים" של הוצאת קה"ת. מבחר ממאמרים אלו נדפס בספר תורה אור - לקוטי תורה.

מאפיינים

המאמרים הם 'תורות' או 'דרושים' שאמר אדמו"ר הזקן ונרשמו על ידי אחיו (הרב יהודה לייב מינוביצ'י), בניו (רבי דובער, ר' חיים אברהם ור' משה), נכדו (רבי מנחם מנדל שניאורסון) ותלמידיו (ר' פינחס רייזס, ר' שלמה פריידס). חלק קטן מהמאמרים הגיה אדמו"ר הזקן, וחלק מהמאמרים הגיה אדמו"ר הצמח צדק. כל אחד מכותבי המאמרים כתב בסגנון מיוחד משלו ובדרך כלל ניכר מהסגנון מיהו הכותב.
במסורת חב"ד שאדמו"ר הזקן אמר כאלפיים מאמרים. בספריית חב"ד מצויים כתבי יד של למעלה מאלף תשע מאמרים מתוארכים, וכשש מאות מהם לא תוארכו. המאמר המתוארך הקדום ביותר המצוי הוא מצום גדליה ה'תקנ"ג, והאחרון הוא רשימת "נפש השפלה" מלפני פטירתו בכ"ד טבת ה'תקע"ג.

סוגים

בסדרה זו כמה סוגים:
א. ספרים שנדפסו מכרכי כתבי יד שלמים: "אתהלך ליאזנא", כרך כתב יד המתחיל במאמר "אתהלך לפני ה'", והם המאמרים שאמר בתקופת מגוריו בעיירה ליאזנא. "הנחות הר"פ", מאמרים שרשם ר' פינחס רייזס.
ב. מאמרים הקצרים. רובם מאמרים מהשנים תקנ"ג-תקס"א.
ג. מאמרים שנאמרו משנת ה'תקס"ב עד שלהי שנת ה'תקע"ב, מהתקופה בה גר בליאדי ונדפסו על סדר השנים.
ד. מאמרים שנמצאו בכתבי יד אך לא נודע שנת אמירתם סודרו בכרכים על סדר פרשיות התורה והמועדים, נביאים וכתובים, מאמרי רז"ל (ש"ס זוהר ותפילה), עניינים (נושאים לפי סדר א-ב).
את שני הכרכים הראשונים מהסדרה, 'אתהלך ליאזנא', ו'הנחות הר"פ' ערך הרבי, רבי מנחם מנדל שניאורסון והוציא לאור בשנת ה'תשח"י, בתוספת הערות, מראי מקומות ומפתח, וכן את הכרך של שנת תקס"ב בשנת ה'תשכ"ד. בשנת תשל"ח הורה הרבי למערכת אוצר החסידים להוציא לאור את כל מאמרי אדמו"ר הזקן. ומאז החלה הסדרה לצאת בצורה סדירה. בשנת תשס"ו נשלמה הסדרה לפי סדר השנים. חלק מהכרכים יצאו לאור בהוצאות חדשות עם תיקונים והוספות.
ההדרת כתבי היד והעריכה כללה העתקה מדויקת מכתבי היד, זיהוי הכותב, ציונים למקורות - פסוקים ומאמרי חז"ל, והשוואות למקבילות של כותבים אחרים מאותו מאמר, שינויי נוסח והפניות למאמרים אחרים בהם נתבארו נושאים שבמאמר.
סכין גילוח

סכין גילוח הוא סכין המשמש לפעולת הגילוח, כלומר סכין שמטרתה הסרת שיער מהגוף.
ברוב הסכינים המודרניות הלהב של סכין הגילוח ניתן להחלפה על פי צורך בעקבות בלאי. היום בשוק נמכרים סכיני גילוח בעלי מספר להבים מקבילים (בדרך כלל 2–6).

סוגים שונים של סכיני גילוח

ישנם מספר סוגים של סכיני גילוח, אשר מיועדים לאזורי גוף שונים (כגון פנים, בית שחי, מפשעה או רגליים). כמו כן, ישנם סכיני גילוח המיועדים לגברים וסכיני גילוח המיועדים לנשים.
גביע הופמן

פורמט

בניגוד לתחרויות קבוצתיות בינלאומיות אחרות, כמו גביע דייוויס (לגברים בלבד) או גביע הפדרציה (לנשים בלבד), גביע הופמן הוא תחרות מעורבת שבה שחקנים ושחקניות מייצגים את מדינתם יחד; בנוסף, השחקנים מוזמנים לטורניר, ולא נבחרים על ידי מאמן לאומי.
שמונה מדינות בלבד נבחרות כל שנה להתחרות בגביע הופמן, כאשר את כל אחת מהמדינות מייצגים שחקן אחד ושחקנית אחת. כל מפגש בין שתי קבוצות מכיל משחק יחידים, משחק יחידות ומשחק זוגות מעורבים. 
בשלב הראשון של הטורניר, מחלקים את הקבוצות לשני בתים של ארבע; כל אחת מהקבוצות משחקת נגד כל שאר הקבוצות בבית (שיטת "ראונד רובין"). שני המקומות הראשונים עולים למפגש הגמר בו מוכרעת מי האלופה.

היסטוריה

עד שנת 2012, הטורניר נערך באולם בורזווד דום (Burswood Dome) בעיר פרת'. ב-2013, עבר לאולם אחר בעיר, פרת' ארנה (Perth Arena), שבו 12,489 מושבים בתצורה המתאימה למשחקי טניס. 
ב-2006, גביע הופמן היה הראשון להפעיל את עין הנץ , מערכת ממוחשבת שעוקבת אחרי מהלך הכדור ומאפשרת לשחקנים לערער על החלטות שופטי הקו.
דייגים (אביבה אורי)

תיאור

בנובמבר שנת 1952 הציגה אורי 2 רישומים בתערוכה הכללית של אגודת הציירים והפסלים בישראל, שציינה גם 20 שנה להקמת מוזיאון תל אביב. "דייגים" ו"ראש עם ציפורים". ה"דייגים" זיכה את אורי בפרס דיזנגוף. בעקבות הזכייה רכשה עיריית תל אביב-יפו את העבודה עבור המוזיאון. עבודה זו היא הרישום היחיד שזכה בפרס זה.
"דייגים" נוצר על גבי גיליון נייר בגובה 39 ס"מ, וברוחב 53.5 ס"מ. בעבודה תיאורה אורי חמש דמויות של דייגים על חוף הים. אורי תיארה את הדמויות בעזרת קווים מעוגלים, המעניקים לדמויות אופי מונומנטלי ולרישום תחושה של דינמיות. בנוסף, יצרה גיוון של הרישום באמצעות גיר. נושא התיאור היה פופולרי באותן שנים והופיע בעבודות של אמנים רבים. אולם, אורי בחרה לנתק את התיאור ממקום וזמן ספציפיים וכן להשמיט את תווי ההיכר של הדמויות.
עוזי לבצור

ביוגרפיה

בנובמבר 1960 התגייס לבצור לצה"ל ושובץ בחיל השריון. בשריון עבר לבצור הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. בהמשך השלים קורס קצינים, ובשנת 1962 שימש כמפקד מחלקת טנקים ומפקד מוצב תל דן. בתקופה זו התנהלו באזור חילופי אש עם הכפר הסורי נוחיילה. במלחמת ששת הימים היה מפקד פלוגה בגדוד 9 שהשתייך אז לחטיבה 7 והשתתף בכיבוש מוצבי צומת רפיח, מערך הג'רדי, פאתי אל עריש, ביר לחפן וביר גפגפה. לאחר המלחמה פיקד על גזרת המזח והשתתף בתקריות האש שהיו ב-14–15 ביולי 1967. ב-21 במרץ 1968 במקביל לפעולת כראמה, השתתף במבצע אסותא, שבו פגעו בבתי מחבלים ובתחנות משטרה ירדניות, וכבש כמפקד פלוגה את הכפרים א-צפי ופיפה בדרום ים המלח.
במלחמת ההתשה היה סגן מפקד גדוד ומפקד גזרת טמפו בגזרה הצפונית של תעלת סואץ. ב-1971 מונה לקצין אג"ם של חטיבה 401.
במלחמת יום הכיפורים פיקד על גדוד 195 שהשתייך לחטיבה 401 ונלחם בגזרה הדרומית של תעלת סואץ בשלב המגננה. לאחר צליחת התעלה כבש בליל 23 באוקטובר 1973 את ראס עדבייה ונמל עדבייה ובכך תרם לכיתור הארמייה המצרית השלישית. בסוף המלחמה התייצב הגדוד בק"מ ה-101, מול כוח משלוח אלג'ירי והשמידו. על הצטיינותו במלחמה קיבל את עיטור המופת מהרמטכ"ל מוטה גור. לאחר המלחמה מונה לתפקיד מפקד חטיבה 691, חטיבת טנקי טירן. ב-1977 מונה לתפקיד מפקד בית הספר לשריון.
במלחמת לבנון הראשונה היה מפקד חטיבה 401 שפעלה בגזרה המזרחית בלבנון במסגרת אוגדה 252. בשלושת הימים האחרונים למלחמה נלחמה החטיבה נגד יחידות שריון מדיוויזיה מס' 1 של צבא סוריה שהורכבו בעיקר מטנקי T-62. החטיבה סיימה את המלחמה באזור דיר אל-עשייר על הגבול הסורי-לבנוני.
בין התפקידים אותם מילא לבצור בצה"ל: קצין אג"ם של אוגדת טנקים סדירה, מפקד בית הספר לשריון, ראש מחלקת אימונים בצה"ל, מפקד אוגדה 440, סגן מפקד התרגילים המטכ"ליים והפיקודיים, ראש מטה פיקוד הצפון בזמן פיגוע ליל הגלשונים, מפקד פו"ם ונספח צבאי בארצות הברית בזמן מלחמת המפרץ.
ב-1993 השתחרר מצה"ל ופנה לעסקים. באוגוסט 1998 מונה לנציב קבילות החיילים. בספטמבר 2003 סיים את תפקידו והוחלף על ידי אבנר ברזני. בשנים 2003–2008 שימש חבר מועצת העיר הרצליה מטעם הליכוד, לאחר שעמד בראש רשימתה והיה מועמדה לראשות העיר. משנת 2003 מכהן בתפקידים בכירים בקבוצת תעבורה, כמנהל פרויקטים וכאחראי לנכסים ופיתוח נדל"ן.
לבצור בוגר תואר ראשון בהיסטוריה כללית באוניברסיטת תל אביב, לימודים במכללה המלכותית הבריטית לאסטרטגיה והגנה ובמכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. אב לשני ילדים מנישואיו הראשונים. בנו הבכור, ניצן, היה טייס תובלה בחיל האוויר וכיום טייס באל על. בנו הצעיר ערן חזר בתשובה.
הקומונה של פריז (המהפכה הצרפתית)

הקומונה של פריז הייתה הרשות העירונית שכוננה בפריז עם נפילת הבסטיליה ב-14 ביולי 1789 ופעלה עד 11 באוקטובר 1795. ראש העיר הראשון היה ז'אן-סילוון ביי (Jean-Sylvain Bailly) והוא קבע את משכן העירייה באוטל דה ויל של פריז. הקומונה הופלה והוחלפה בהפיכת ה-10 באוגוסט 1792. מרגע זה הפכה למוקד כח רדיקלי ונטלה חלק במהלכים הדרמטיים ביותר של המהפכה הצרפתית. על פי חוק מה-21 במאי 1790, הפכה הממשלה המהפכנית לאורגניזם רגיל. חברי הוועידה הכללית של הקומונה נבחרו בידי תושבי 48 חלקי העיר פריז. לאחר החלפתו של ז'אן-סילוון ביי על ידי ז'רום פטיון (Jérôme Pétion) ב-13 בנובמבר 1791, החזיקו במשרת ראש העיר בזה אחר זה ניקולא שמבון, ז'אן-ניקולא פש וז'אן-בטיסט פלריו-לסקו, ששמר על כסאו עד לתשעה בתרמידור של השנה השנייה של לוח השנה המהפכני (ה-27 ביולי 1794).

הקומונה המהפכנית של פריז

בלילה שבין ה-9 באוגוסט וה-10 באוגוסט 1792, התקיפו המהפכנים הקיצוניים, שנתמכו על ידי הקומונה הפריזאית, את ארמון הטווילרי. המלך והמלכה הפכו לשבויהם. ישיבת חירום של האספה ביטלה את המלוכה. במהלך הדיון נכחו קצת יותר משליש הצירים, כמעט כולם יעקובינים.
מה שנותר מהממשלה היה תלוי בקומונה. כאשר הקומונה שלחה חבורות רוצחים לבתי הסוהר לטבוח ב-1,400 אסירים פוליטיים, תוך כדי שליחת מכתבים המעודדים את המעשה לשאר ערי צרפת, האספה לא יכלה לעשות כלום. מצב זה נמשך עד אשר הוועידה הלאומית, שהייתה צריכה לחוקק את החוקה החדשה, התאספה ב-20 בספטמבר 1792 והפכה לממשלתה בפועל של צרפת. המלוכה בוטלה למחרת ובצרפת הוכרז משטר רפובליקני. על מנת לסמן את השינויים החדשים, הוכנס לוח שנה חדש.
ב-11 באוקטובר 1795 פורקה הקומונה והוחלפה בתריסר רבעים עירוניים (arrondissements).
אודי סמליין

ביוגרפיה

סמליין נולדה ב-11 במרץ 1977 בבית החולים הגדול ביותר בעולם בקוות'מה, חאוטנג, דרום אפריקה. בעקבות סיבוכים בלידה, נאלצה סמליין לשהות בבית החולים מספר חודשים לאחר לידתה.
סמליין התגלתה בגיל 21 על ידי ג'וזף מקהונזה, שחקן עבר של קייזר צ'יפס שעסק בפיתוח כדורגל הנשים בדרום אפריקה. מקהונדה הוא המאמן של קבוצת הכדורגל הלאומית של דרום אפריקה לנשים הנקראת גם "בויאנה בויאנה".
סמליין שיחקה גם עבור קבוצת הכדורגל "Springs Home Sweepers F.C" . סמליין גם שימשה כמאמנת של ארבע קבוצות שונות והשתתפה בלימודים כדי להפוך לשופטת כדורגל.

הרצח והמשפט

ב-28 באפריל 2008 נחטפה סמליין, נאנסה ונדקרה כ-25 פעמים בכל חלקי גופה. סמליין מתה מפצעיה וגופתה הושלכה בערוץ נחל בפאתי יוהנסבורג. 
ארבעה חשודים במעשה נתפסו והמשפט החל ב-11 בפברואר 2009. אחד מהחשודים הודה במעשה ונידון למאסר של 32 שנים, נאשם אחר נידון למאסר של 35 שנים והשניים הנותרים זוכו מכל אשם
. במהלך המשפט לא הועלתה לדיון נטייתה המינית של סמליין, על אף שזו היוותה את המניע לאונס הקבוצתי ולרצח. 
מקרה הרצח נידון בהרחבה בכלי התקשורת באירופה, בדגש על כך שממשלת דרום אפריקה מנסה להסתיר את התופעה ובמשך זמן רב הצליחה להעלים את הרצח מהתקשורת.

הנצחה

בשנת 2009, הוקם בעיר מולדתה גשר זעיר לזכרה של סמליין.
פשמישל פיטר

פשמישל פיטר (בגרמנית: Přemysl Pitter היגוי נכון: פשמיסל או פז'מיסל ;‏ 1895, פראג - 1976, Affoltern am Albis שבקנטון ציריך), היה סופר, פעיל זכויות אדם וחסיד אומות העולם מצ'כיה.

קורות חיים

פיטר היה מתנדב בצבא האימפריה האוסטרו-הונגרית במלחמת העולם הראשונה. לאחר מלחמת העולם הראשונה, ועקב מוראותיה, נטה לפציפיזם. הוא החל ללמוד בסמינר תאולוגי אוונגליסטי, החל לפעול בשורות ארגון בינלאומי של סרבני מצפון, הטיף לאי-אלימות והקדיש עצמו לנזקקים. בשנת 1933 ייסד בית יתומים בפראג. פיטר היה חבר בארגון הבינלאומי נגד מלחמה  ואחד ממנהליו.

בתקופת מלחמת העולם השנייה

בספטמבר 1938 נכנסו כוחות גרמניה הנאצית לחבל הסודטים ובמרס 1939 כבשה גרמניה את כל צ'כיה, ייסדה בה את הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה והחלה ברדיפת יהודים. פיטר קרא לסייע ליהודים, בהרצאות שנשא וכן במאמרים שפרסם בעיתונות. הוא ביקר יהודים והעביר להם ידיעות ואספקה. כמו כן סיפק חלב לבית יתומים בפראג ואסף כסף למען יהודים במצוקה. הוא הסתיר בבית היתומים שייסד ילדים יהודים שיועדו לגירוש למחנות ריכוז ושלח חבילות מזון ליהודים שגורשו. הוא הסתייע באולגה פיירז (Olga Fierz), אזרחית שווייצרית שגרה בפראג וסיפקה לו מזון לשם העברה ליהודים (ולימים הוכרה גם היא בתור חסידת אומות העולם). 
הגסטפו חקר אותו אך הוא לא נרתע והמשיך בפעילותו למען יהודים עד תום המלחמה.

לאחר המלחמה

לאחר המלחמה מונה פיטר לחבר באחד מגופי השלטון הצ'כוסלובקיים ובתפקידו זה נסע לטרזיינשטט והעביר ילדים ניצולי השואה לבתי הבראה ומעונות ברחבי המדינה, בעיקר מדרום-מזרח לפראג. הוא סיפק את צורכי הבריאות, החינוך והתזונה שלהם, ושידך בין יתומים לבין מאמצים פוטנציאליים. כ-35 מהילדים להם סייע פיטר היגרו לישראל, בהם יהודה בקון. עוד סייע פיטר למאות ילדים גרמנים שנכלאו לאחר מלחמת העולם השנייה וגורשו לגרמניה. עם עליית המשטר הקומוניסטי בצ'כוסלובקיה נאלץ פיטר לעזוב את המדינה. הוא היגר לגרמניה ומשם עבר לשווייץ. שם המשיך בפעילות רווחה וכן כתב מספר ספרים, ביניהם ספר על חייו וספר על פעילות ההצלה שלו למען ילדים.

הכרה

בשנת 1964 הכיר יד ושם בפשמישל פיטר בתור חסיד אומות העולם. בשנת 1973 קיבל פיטר מנשיא גרמניה גוסטב היינמן את עיטור מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה.
ליביו אנטל

קריירה

אנטל החל את דרכו המקצועית בקונקורדיה קיאז'נה הרומנית בה שיחק במשך עונה אחת, ערך 21 הופעות וכבש שני שערי ליגה. בעונת 2008/2009 שיחק בטרגו מורש ובמדיה כבש שישה שערים ב-26 הופעות.
בתחילת עונת 2009/2010 חתם אנטל באוצלול גאלאץ ועד מהרה הפך לחלק חשוב בקבוצה שזכתה באליפות הראשונה שלה בעונת 2010/2011. בעונה שלאחר מכן שיחק עם הקבוצה בשלב הבתים של ליגת האלופות. בסך הכל שיחק שלוש שנים בקבוצה, במדיה ערך 83 הופעות וכבש 16 שערי ליגה.
ב-14 ביוני 2012 חתם אנטל לארבע שנים בקבוצת וסלוי. את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה כבש אנטל ב-1 באוגוסט 2012, בתיקו 1-1 מול פנרבחצ'ה בסיבוב המוקדמות השלישי של ליגת האלופות. בעונתו השנייה בקבוצה סיים אנטל כמלך השערים של ליגת העל הרומנית עם 15 כיבושים. ביולי 2014 הכריזה וסלוי על פשיטת רגל ואנטאל שוחרר מהמועדון והפך לשחקן חופשי.
אנטל עזב את רומניה לראשונה בקריירה שלו כשחתם בגנצ'לרבירליגי מהליגה הטורקית. את שערו הראשון בקבוצה כבש ב-25 באוקטובר 2014, במשחק מול פנרבחצ'ה. בסך הכל שיחק חצי עונה בקבוצה, ערך תשע הופעות ליגה בהן כבש שער אחד, וכבש שלושה שערים במסגרת הגביע הטורקי.
ב-1 בפברואר 2015 הגיע אנטל לישראל וחתם בבית"ר ירושלים עד לתום העונה עם אופציה לעונה נוספת. ב-9 בפברואר 2015 ערך אנטל את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 3:4 על הפועל חיפה במסגרת המחזור ה-21 בליגת העל. באותו משחק כבש אנטל בפנדל את שער הבכורה שלו בקבוצה. ב-22 במרץ 2015 כבש אנטל צמד שערים בניצחון 1:2 על עירוני קריית שמונה במסגרת המחזור ה-27 בפלייאוף העליון. בסך הכל ערך בעונה זו 14 הופעות במדי בית"ר ירושלים, בהן כבש שלושה שערים, ובסופה סיים את דרכו במועדון.
ב-1 באוגוסט 2015 חתם אנטל לארבע שנים בהפועל תל אביב. ב-16 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה, במשחק מול מכבי פתח תקווה שנערך באצטדיון בלומפילד במסגרת גביע הטוטו. ב-13 בספטמבר 2015 כבש את שערו הראשון במדי הקבוצה, במשחק מול מכבי נתניה במסגרת המחזור השלישי של ליגת העל. בסך הכל כבש אנטל שני שערים ב-16 הופעות ליגה במדי הפועל תל אביב, ובינואר 2016 חזר לרומניה והושאל לפאנדורי טרגו ז'יו. בתום העונה, הושאל אנטל לפאנדורי לעונה נוספת. ב-10 בפברואר 2017 חתם בקלוז'. ב-20 ביוני 2017 חתם בז'לגיריס וילנה הליטאית.

קריירה בינלאומית

לזכותו של אנטל שתי הופעות במדי הנבחרת הצעירה של רומניה. בשנת 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת רומניה הבוגרת, במשחק ידידות נגד פרגוואי.
אדמונד מלאנגלי, דוכס יורק

שלט אצולה

בהיותו בנו של המלך, לאנגלי השתמש בשלט האצולה המלכותי, בהבדל אחד - על התגים שעל שלט האצולה צויירו שלושה עיגולים אדומים.
הזרקת מנות

איתור הזרקת מנות

ניתן להשוות תוצאות של "מנתח מנות" או רחרחן מנות (Packet sniffer) בשתי נקודות הגישה המתקשרות ביניהן. לדוגמה, במקרה שנקודה א' אינה מחזיקה בתיעוד שליחת מנות כלשהן, אשר נראו כמתקבלות בתיעוד בנקודה ב', או להפך, ניתן להסיק מהסתירה בתיעוד כי המנות זויפו, והוזרקו על ידי צד שלישי.
Armored Saint

השנים הראשונות

להקת ארמורד סיינט נוסדה בשנת 1982 על ידי האחים פיל וגונזו סנדובל והגיטריסט דייוויד פריצ'רד, שלמדו כולם באותו בית ספר תיכון בפסדינה. הבאים שהצטרפו היו הסולן ג'ון בוש והבסיסט ג'ואי ורה - שלמדו אף הם באותו בית הספר. שם הלהקה נבחר לאחר שחמשת החברים צפו בסרט אקסקליבר תחת השפעת סמים בבית קולנוע, וגונזו הציע את השם "Armored Saint" - קדוש משוריין.
הלהקה הקליטה דמו של חמישה שירים, שלושה מביניהם נכללו בהקלטה הראשונה שלה - המיני אלבום Armored Saint, שיצא בשנת 1983 דרך חברת התקליטים Metal Blade Records. שנה לאחר מכן עזבה הלהקה את Metal Blade וחתמה על חוזה עם חברה אחרת בשם Chrysalis.
ארמורד סיינט הוציאה לאור את אלבום הבכורה שלה, March of the Saint, בשנת 1984, ושנה אחריו את האלבום Delirious Nomad, שאחריו עזב פיל את הלהקה. את האלבום השלישי, Raising Fear, הקליטו ארבעת החברים הנותרים. עקב חוסר שביעות רצון של חברי הלהקה מחברת Chrysalis שאיתה עבדו, הלהקה חזרה לפעול דרך Metal Blade בשנת 1988, והוציאה את אלבום ההופעה הראשון שלה, Saints Will Conquer, זמן קצר לאחר מכן. באותה השנה הגיטריסט ג'ף דאנקן הצטרף ללהקה כנגן גיטרה נוסף, והוא חבר בה עד היום.
בזמן ההקלטות לאלבום הבא, פריצ'רד אובחן כחולה לוקמיה, ונכנע למחלה עוד לפני השלמת ההקלטות. לאחר הפסקה קצרה, הגיטריסט פיל סנדובל (אחד מהגיטריסטים המקוריים של ההרכב) חזר ללהקה כדי להחליף את פריצ'רד וההקלטות נמשכו. התוצר הסופי של ההקלטות, האלבום Symbol of Salvation, זכה להצלחה משמעותית. כמה חודשים לאחר מכן, הזמר ג'ון בוש קיבל הצעה לתפקיד הסולן בלהקת המטאל המצליחה אנתרקס. בוש הסכים לתפקיד וארמורד סיינט התפרקה רשמית.

האיחוד והמשך הקריירה

בשנת 1999 בוש החליט לנסות ולהקים מחדש את ארמורד סיינט. ההרכב כולו גויס מחדש ובשנת 2000 האלבום Revelation יצא לאור. זהו האלבום הראשון של הלהקה שמכיל שיר שמילותיו בספרדית - השיר "No Me Digas".
שנה לאחר מכן הלהקה הוציאה אלבום אוסף חדש - "Nod to the Old School", אוסף של כמה שירים חדשים ומספר דמואים ופריטים נוספים. אחרי האלבום חזר בוש ללהקת אנתרקס וארמורד סיינט חזרה לאי פעילות.
בשנת 2004 גם ג'ואי ורה הצטרף לאנתרקס - צירוף שאמור היה להיות קבוע, אך בתחילת 2005 סקוט איאן מאנתרקס הכריז שהלהקה חוזרת להרכבה הקלאסי, דבר שהטיל את המשך החברות של ורה ובוש בלהקה בספק. בוש הצהיר שמעורבותו באנתרקס הסתיימה ועזב את הלהקה, ובשנת 2008 ארמורד סיינט התאחדה רשמית והחלה לעבוד על אלבום חדש בשם "La Raza" שיצא במרץ 2010. מאז הקליטה הלהקה אלבום נוסף שנקרא "Win Hands Down", שעתיד לצאת לאור ב-2 ביוני 2015.
קולומנה (כדורגל)

היסטוריה

הקבוצה הוקמה לראשונה בקיץ 1906 בשם KGO (ראשי תיבות ברוסית של Коломенское гимнастическое Общество, חברת ההתעמלות של קולומנה), ביוזמת פועלי מפעל המכונות של קולומנה שבבעלות האחים סטרובה.
בשנת 1919 שונה שם הקבוצה והיא הפכה לקבוצת  SFK (ראשי תיבות ברוסית של Голутвинская секция физической культуры, חטיבת גולובטינו לתרבות פיזית). 
בשנת 1923 שונה שוב שם הקבוצה: "KFK" (ראשי תיבות ברוסית של Кружок физической Культуры, חוג תרבות הספורט). במקביל הוקמה קבוצת כדורגל נפרדת בשם "אוקה קולומנה".
בשנת 1936 נקראה הקבוצה על שם ראש המשטרה החשאית הסובייטית דזרז'ינסקי ושמה היה "דזרז'ינץ" עד 1952 (למעט בשנים 1942-1945, כשנקראה בשם "טרקטור").
משנת 1953 היה שם הקבוצה "אוונגרד" (אף שבשנת 1993 נקראה "ויקטור-אוונגרד" ובשנים 1994-1997 נקראה "אוונגרד-קורטק"). 
בשנת 1997 התמזגה הקבוצה יחד עם קבוצת "אוקה" והוקמה קבוצת "קולומנה".
המועצה הלאומית של אוסטריה

תפקידי המועצה

במועצה הלאומית מרוכזים למעשה כל כוחות החקיקה של אוסטריה; על מנת לאשר חוק כלשהו חייבת להיות הסכמה של המועצה. לאחר שהחוק מאושר על ידי המועצה הלאומית, הוא עובר לידי המועצה הפדרלית (הבית העליון של הפרלמנט) לאישרור. אם המועצה הפדרלית מאשרת את החוק, או פשוט לא עושה דבר בעניינו, הוא מתקבל. לעומת זאת, אם המועצה הפדרלית מטילה וטו על הצעת החוק, המועצה הלאומית יכולה לנסות להעביר את ההצעה מחדש. אם המועצה הפדרלית עדיין מתנגדת, עליה לקבל קוורום (מספר מינימלי של משתתפים בישיבה הדרוש לקבלת החלטות מחייבות) גבוה יותר מהרגיל על מנת לבטל סופית את ההצעה. במילים אחרות, למועצה הפדרלית אין שום כוח ממשי למנוע אימוץ של חוק, והאפשרות שלה לעשות זאת היא קלושה ביותר. 
שלושת המקרים היוצאים מן הכלל שבהם המועצה הלאומית לא יכולה לקבוע חוק בלי הסכמה מלאה של המועצה הפדרלית הם: חוקים לשינוי החוקה של אוסטריה, חוקים להפחתת הזכויות של מדינות אוסטריה, וחוקים הקשורים למבנה הארגוני של הפרלמנט.
מכה (רובוט)

מקור השם

המונח מכה (לעיתים גם מךּ; mech) הוא קיצור אשר נוצר במקור ביפן למלה האנגלית "מכני" (Mechanical). ביפנית, משמעות המילה "מכה" כוללת את כל האובייקטים המכניים למיניהם, כולל מכוניות, אקדחים, מחשבים, ומכשירים אחרים. באופן זה, המילה גם משמשת לתיאור רובוטים דמויי אנוש, קיבורגים, רובוטים תעשייתיים ואפילו טוסטרים. היפנים משתמשים במונח "רובוטים" (Robotto) או "רובוטים ענקיים" כדי להבדיל בין רובוטים רגילים לרובוטים בעלי רגליים מהמכשירים המכניים האחרים. השימוש הנפוץ ברבים הראשון בשפה האנגלית במונח זה היה בסדרה המצוירת "Robotech" אשר הייתה גרסה מדובבת לאנגלית של שלוש סדרות אנימה יפניות שונות והשימוש בעולם המערבי מאז במונח מתכוון בעיקר לכלי רכב רובוטיים בהם נוהג אדם או כלי לחימה מודרניים.

בקולנוע

הדוגמה המוכרת ביותר לשימוש במכה בסרטי הקולנוע נעשה בסדרת סרטי "מלחמת הכוכבים". מכים ענקיים בעלי 4 רגליים, AT-AT, הופיעו בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 5: האימפריה מכה שנית" ונבלמו רק בקושי בידי ברית המורדים. בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 6: שובו של הג'דיי" הופיעו מכים קטנים יותר בעלי 2 רגליים, AT-ST. מכים אלה התגלו כלא מתאימים ללוחמה ביערות ופגיעים למדיי.
בסרט "רובוקופ" מופיע המכה ED-209, הסבה של מכה צבאי לאכיפת החוק המתגלה ככישלון גדול עקב בעיות בבינה המלאכותית שלו.
בסרט הוליוודי "הנוסע השמיני 2" הופיע רובוט מכה אשר שימש ככלי רכב למשימות הובלת ציוד. גם במלחמה נגד הרובוטים בסרט "מטריקס רבולושן" משתמשים בני האדם ברובוטים דו רגליים המצוידים במקלעים גדולים. בסרט "מחוז 9" נעשה שימוש של גיבור הסרט ברובוט חייזרי דו רגלי המצויד בטכנולוגיות העולות על אלה האנושיות. בסרט "מלחמת העולמות" עושים החייזרים שימוש ברובוטים ענקיים במלחמתם נגד בני האדם. כמו כן בולטת הופעתן של חליפות מכה בסרט עטור האפקטים "אווטאר" שבשימוש יחידות הצבא, ובסרט "קצה המחר" בכיכובו של טום קרוז. 
בסרטי "מטריקס" על שערי העיר ציון שומרים לוחמים הנוהגים במכים החמושים במקלעים כבדים בקצות זרועותיהם.

במשחקי וידאו

מכות לעיתים קרובות מופיעים במשחקי הווידאו. בשל גודלם המאסיבי והפוטנציאלי לגרום לנזק עצום לרכוש כתוצאה מגודלם המכות הפכו לפופולריים מאוד במשחקי הווידאו השונים.
פלקון (ונצואלה)

היסטוריה

האירופאים הראשונים שהגיעו לאזור סוליה היו אלונסו דה אוחדה הספרדי והמשלחת שלו ב-1499. בהמשך האזור נכבש על ידי הספרדים ונותר בשליטתם עד המאה ה-19.
בתחילת מלחמת העצמאות של ונצואלה האזור נותר נאמן לכתר הספרדי, אך המורדים כבשו אותו ב-1821. בהמשך האזור צורף לרפובליקת קולומביה הגדולה ונכלל במחוז סוליה. כשרפובליקת קולומביה הגדולה התפרקה ב-1830 האזור צורף לוונצואלה. ונצואלה חולקה לפרובינציות ובמקום נוצרה פרובינציית קורו.
ב-20 בפברואר 1859, במהלך המלחמה הפדרלית, קורו הכריזה על עצמאותה. לאחר ניצחונם של הפדרליסטים במלחמה ב-1864 והפיכת ונצואלה למדינה פדרלית, קורו שבה להיות חלק מוונצואלה והיא הפכה להיות מדינה פדרלית בה. ב-1872 שם המדינה שונה לפלקון על שמו של חואן קריסוסטומו פלקון, שהיה ממנהיגי הפדרליסטים במלחמה וגם נשיא ונצואלה.
ב-1881 אוחדה פלקון עם מדינת סוליה למדינת "פלקון סוליה", אך ב-1 באפריל 1890 הוחלט לפרק את המדינה לשתי מרכיבותיה. ב-1899 שם המדינה שונה בחזרה לקורו, אך השינוי בוטל ב-1901.

כלכלה

כלכלת פלקון מסתמכת על חקלאות, הכוללת בין היתר גידול קוקוס, בצלים, תירס, עגבניות, אבטיחים, מלונים, קפה ואלוורה, דיג, הפקת נפט (בעיקר בחצי האי פרגואנה) וכרייה.