google/wiki40b huggingface dataset:
יוסי ורשבסקי

ביוגרפיה

ורשבסקי נולד, גדל והתחנך במושב נהלל. כבן לאב שעבד בבית הספר החקלאי ואם שעבדה כמורה במגדל העמק, לא נחשב ורשבסקי כבן נהלל, ובתור אאוטסיידר נאלץ להיאבק על מקומו בחברה המעמדית שהייתה נהוגה במושב. ורשבסקי, שעזב את המושב בגיל 25, קשור עד היום למקום ומעיד על עצמו כי נהלל תרם לו רבות.
ב-1977 התגייס לחיל השריון, והשתחרר כעבור שלוש שנים כמפקד טנק בדרגת סמל ראשון.
בין השנים 1982–1985 השלים לימודי תואר ראשון במדעי המדינה והיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטת חיפה.
ורשבסקי עבד מאז 1987 בקבוצת "הארץ", שם מילא כמה תפקידים, בהם מנכ"ל עיתון "חדשות", מנכ"ל רשת מקומוני שוקן ולבסוף מנכ"ל "הארץ".
ב-2003 במסגרת תפקידו כמנכ"ל רשת שוקן, נבחר לאיש השיווק של חודש יולי על יזמות והפקת אירוע "טעם העיר". תחת ניהולו הוקם מדריך התרבות והבילויים "עכבר העיר".
בינואר 2005 היה שותף להקמת העיתון הכלכלי "The Marker" ביחד עם גיא רולניק. הקונספט של העיתון היה הנגשת העולם הכלכלי לקהל הרחב. "אנו מאמינים שהקונספט החדש יסיר חסמים שניצבו לפני קהל שהתייחס לעיתונות כלכלית כשייכת לכלכלנים בלבד", אמר ורשבסקי עם השקת העיתון.
במהלך הקדנציה של ורשבסקי גדל ב-50% מספר מנויי "הארץ".
במאי 2008, אחרי חמש שנים בתפקיד מנכ"ל "הארץ", מונה ורשבסקי למנכ"ל ערוץ 10 במקום מודי פרידמן וכיהן בתפקיד זה במשך כארבע שנים.
ב-2013 מונה ליו"ר זרוע המדיה של פובליסיס. כעבור שנה, אחרי פיטוריו של רפי גינת מתפקיד מנכ"ל ערוץ 10, נתבקש ורשבסקי על ידי אירית אילוז מקבוצת מרחב להציל את הערוץ מפשיטת רגל – וחזר לקדנציה שנייה כמנכ"ל ערוץ 10.
ורשבסקי הוביל את הערוץ, שאיבד עד אז כ-100 מיליון שקלים בשנה, לרווח תפעולי תוך שנה אחת בלבד, והניע את המהלכים שהביאו לשינוי רגולטורי שבסופו הוארך הזיכיון של הערוץ. בין המהלכים שעשה בערוץ היה קיצוץ חריף בשכר הבכירים.
ב-2015 נבחר על ידי איגוד השיווק הישראלי לאיש השיווק של חודש יולי. התואר הוענק לוורשבסקי בזכות הובלת המהלך למיצוב מחדש של ערוץ 10.
ועדת השיפוט נימקה את החלטתה באומרה כי "איגוד השיווק הישראלי מכיר במהלך השיווקי של המיצוב מחדש של ערוץ 10, שהוביל לבידול ולשינוי המוצר, למיצוב מחדש של הערוץ כולו ושל חברת החדשות ולתוצאות העסקיות המבטיחות". באותו חודש נבחר ורשבסקי על ידי המגזין "פורבס" לאחד מ-20 המנהלים הבולטים בישראל. "ורשבסקי עשה את הבלתי ייאמן. עצר את ההידרדרות, גיבש תוכנית פעולה ארוכת-טווח וביצע קיצוץ כואב בשכר ובמצבת העובדים", נכתב במגזין. "כתוצאה מכך, בפעם הראשונה מאז שעלה לאוויר, רשם הערוץ רווחים".
למרות השבחים הרבים על פועלו, הוגדר ערוץ עשר בתקופת ניהולו כ"פירמה כושלת", מהלך שסלל את הדרך לאישור מיזוג הערוץ עם רשת 13. בדצמבר 2018, לאחר שאושר תהליך המיזוג בין ערוץ 10 לרשת 13, מונה ורשבסקי למנכ"ל הערוץ הממוזג.
ורשבסקי נשוי ואב לשלושה ילדים.
שירות המשלוחים של קיקי

תקציר העלילה

קיקי היא מכשפה צעירה בת 13, שגרה בכפר קטן. על פי המסורת, כשהיא מגיעה לגיל 13 היא מחויבת לעזוב את הבית לשנה, כדי להפוך למכשפה עצמאית.
קיקי טסה על המטאטא של אמה עם החבר הקרוב שלה ג'יג'י, חתול שחור ודברן, לחפש מקום מגורים חדש.
למחרת הערב בו היא יוצאת היא מגיעה לעיר נמל בשם קוריקו, שם היא פוגשת בעלת מאפייה בשם אוסונו, שנותנת לה מקום מגורים ועבודה במאפייה, כאשר היא מבצעת משלוחים ללקוחות המאפייה על ידי ריחוף במטאטא.
היא גם חווה הרפתקאות במשלוחים ויוצרת קשר חדש עם נערה אומנית שפוגשת ביער.
בזמן שהיא מתגוררת בעיר קוריקו היא פוגשת ילד ששמו טומבו ואת חבריו, הוא מחבב אותה והיא נקשרת אליו.
אך בהמשך הסרט היא מאבדת את כוחותיה בעקבות ספקות שחשה בקשר לעצמה: ריחוף במטאטא, להבין את דברי ג'יג'י החתול ובאותו זמן היא גם שוברת את המטאטא שלה.
בסוף הסרט עליה להתגבר על חששותיה ולהציל את טומבו מפני התרסקות של ספינת אוויר, ובעזרת כוח הרצון היא מחזירה לעצמה את כוחותיה.
נורמאני

ילדותה

נורמני קורדי המילטון נולדה ב-31 במאי 1996 באטלנטה, ג'ורג'יה. לאחר תקופה בניו אורלינס, היא ומשפחתה עברו להתגורר ביוסטון, טקסס, אחרי הוריקן קתרינה בשנת 2005. מגיל 3 התחרתה נורמאני בתחרויות ריקודים, התעמלות ויופי. נורמאני מזדהה כקתולית.

2017–הווה: קריירת סולו ואלבום בכורה

נורמאני התחרה בעונה ה-24 של הגרסה האמריקאית של רוקדים עם כוכבים ממרץ ועד מאי של שנת 2017, לצד בן זוגה לריקוד, הרקדן הסלוני המקצועי ולנטין צ'מרקובסקי. הם הגיעו לגמר לסיימנו את התחרות במקום השלישי. בתחילת אוגוסט 2017, נורמאני ביצעה הופעת קמע בוידאו קליפ של זמר הרית'ם אנד בלוז, חאליד, Young Dumb & Broke. באוקטובר 2017 נודע כי נורמאני חתמה על חוזה הקלטות כאמנית סולו.
ב-14 בפברואר 2018, נורמאני וחאליד הוציאו את השיר "Love Lies" לפסקול הסרט באהבה, סיימון. השיר הצליח מאוד והציע למקום ה-9 בבילבורד הוט 100. במאי 2018 אושר כי נורמאני חתמה על חוזה דוגמנות עם Wilhelmina. באוגוסט 2018, נורמאני הופיעה ברמיקס של ג'סי רייז לשיר Body Count עם קלאני. לאחר מכן היא התארחה בשיר Swing מאלבומו של קוואבו. ב-22 באוקטובר 2018 נורמאני וקלווין האריס הוציאו שני שירים: Checklist ו-Slow Down בחלק ממיני אלבום משותף. בתחילת נובמבר, הודיעה נורמאני כי היא תהיה אחד ממופעי הפתיחה לסיבוב ההופעות הקרוב של הזמרת אריאנה גרנדה בצפון אמריקה.
ב-11 בינואר 2019 שירה של נורמאני עם סם סמית', Dancing with a Stranger, יצא לאור וזכה להצלחה בבריטניה וארצות הברית. נורמאני הוציאה לאור את סינגל הסולו הראשון שלה, Motivation, שנכתב יחד עם גרנדה. הסינגל זכה לתשואות רבות מצד אמנים רבים כמו אריאנה גרנדה, קרדי בי, זנדאיה, לורן הורגי, דיינה ג'יין, הולסי, קיילי ג'נר ועוד רבים. הסינגל נכנס ישירות למצעד האמריקאי. בטקס ה-VMA נורמני עלתה להופיע עם הלהיט החדש בהופעת הסולו הראשונה שלה אל מול מליוני צופים.
ולנטינה וצאלי

ביוגרפיה

וצאלי נולדה ביזי.
באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכתה וצאלי בשתי מדליות, מדליית זהב ומדליית כסף. מדליית כסף בתחרות רומח אישי, במדליית זהב זכתה לורה בדיאה מרומניה ובמדליית ארד זכתה בת ארצה ג'ובנה טריליני. מדליית זהב בתחרות רומח קבוצתי, במדליית כסף זכתה רומניה ובמדליית ארד זכתה גרמניה.
באולימפיאדת סידני (2000) זכתה וצאלי בשתי מדליות זהב. בתחרות רומח אישי, במדליית כסף זכתה ריטה קוניג מגרמניה ובמדליית ארד זכתה טריליני ובתחרות רומח קבוצתי, במדליית כסף זכתה פולין ובמדליית ארד זכתה גרמניה.
באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה וצאלי במדליית זהב בתחרות רומח אישי, במדליית כסף זכתה טריליני ובמדליית ארד זכתה סילביה גרוצ'לה מפולין. לא נערכה תחרות ברומח קבוצתי.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה וצאלי בשתי מדליות, מדליית זהב ומדליית ארד. מדליית זהב בתחרות רומח אישי במדליית כסף זכתה נאם יון הי מקוריאה הדרומית ובמדליית ארד זכתה בת ארצה מרגריטה גרנבסי. מדליית ארד בתחרות רומח קבוצתי במדליית זהב זכתה רוסיה ובמדליית כסף זכתה ארצות הברית.
באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה וצאלי לכבוד לשאת את דגל מדינתה בטקס הפתיחה. במשחקים עצמם היא זכתה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בתחרות רומח קבוצתי לפני רוסיה וקוריאה הדרומית ומדליית ארד ברומח אישי. ביתר המדליות זכו חברותיה לנבחרת, במדליית זהב זכתה אליסה די פרנצ'יסקה ובמדליית כסף זכתה אריאנה אריגו ובכך לא הצליחה לזכות בפעם רביעית ברציפות.
מונגולים

המונגולים הם קבוצה אתנית-לינגוויסטית ממרכז וצפון אסיה המונה כ-10 מיליון אנשים. מרבית הקבוצה מתגוררת בסין (בעיקר במונגוליה הפנימית ובשינג'יאנג) למרות שמדינת הלאום של המונגולים היא מונגוליה, אך קיימים מיעוטים גם ברוסיה ובמדינות החברות לשעבר בברית המועצות. קבוצה השייכת למונגולים מתגוררת בבוריאטיה, רפובליקה בפדרציה הרוסית. למונגולים תרבות ושפה משותפת, הידועות כקבוצת השפות המונגוליות.

הגדרה

המונגולים כוללים קבוצות רבות, הנבדלות בתרבותם, שפתם ומגוריהם. מקורו של המונח משושלת טאנג במאה ה-8, כשהמונח שימש להגדרת שבט מונגולי מסוים. המונח שב וחזר לשימוש במאה ה-11 בעת שלטון שושלת לְיָאו החיטאנית. לאחר נפילת שושלת ליאו ב-1125, הפך השבט ח'מאג לשבט השולט. בראשית מאה ה-13 הורחב המינוח לכלל השבטים המדברים בשפות מונגליות, שהונהגו תחת פיקודו של ג'ינגיס חאן.

שפה

מקורן של השפות המונגוליות אינו ברור, חוקרים נוטים לשייכם יחד עם השפות הטורקיות והשפות הטונגוסיות אל קבוצת השפות האלטאיות, אך עדיין הדבר נתון בוויכוח. השפה המרכזית בין השפות המונגוליות היא המונגולית, עם כ-6 מיליון דוברים ברחבי העולם.

דת

בקרב המונגולים החל מראשית ההיסטוריה המתועדת נהג השמאניזם, אולם החל מהמאה ה-5 לספירה החל הבודהיזם להשתרש בקרב המונגולים. הדבר יצר "שמאניזם צהוב" - עירוב של שמאניזם ובודהיזם טיבטי (מאסכולת הכובעים הצהובים, ובעקבות כך השם).
ב-1245 מונגקה חאן אירגן ויכוח בחרחורין בין שלוש הדתות הגדולות בממלכתו: הבודהיזם, הנצרות והאסלאם.

צבא

הצבא המונגולי נוצר כהמשך טבעי לאורח החיים הנוודי של המונגולים אולם עבר התפתחות רבה בידי ג'ינגיס חאן ומפקדיו. במשך הדורות טקטיקות וטכנולוגיות רבות אומצו לתוך הצבא המונגולי שמקורותיהם בצבאות זרים כנגדם נלחם. במהלך השנים נלחם הצבא המונגולי נגד מרבית האימפריות באירו-אסיה. הם הובסו לראשונה בידי הבולגרים של הוולגה ב-1223. הצבא המונגולי נחל תבוסה שנייה בקרב עין ג'אלות ב-1260, בידי כוחות הממלוכים שאומנו במיוחד להלחם בטקטיקות הצבא המונגולי. כוחו של הצבא המונגולי ירד משמעותית בעקבות כישלון הפלישות המונגוליות ליפן.
צבאו של ג'ינג'יס ח'אן ושל יורשיו היה מאורגן לפי השיטה העשרונית עם יחידות בנות עשרה, מאה, אלף ועשרת אלפים לוחמים.
היחידה הגדולה ביותר היא הטומן, המורכב מעשרה מינגאנים, מינגאן היה מורכב מעשרה יאגונים, יאגון היה מורכב מעשרה ארבאנים וארבאן היה יחידה בסיסית של עשרה לוחמים. תוארם של מפקדי היחידות היה זהה לשם היחידה, כך מפקד של ארבאן כונה ארבאן. המפקדים השונים נשאו פאיצה שהעידה על מעמדם, הטומנים והמינגאנים נשאו פאיצה של זהב והאחרים פאיצה של כסף. על הפאיצה של הטומנים היה ראש של נמר.
אוניברסיטת קרלסטד

אודות האוניברסיטה

בשנת 1967 הוקם בקרלסטד סניף של אוניברסיטת גטבורג, ב-1977 נהיה הקמפוס למוסד אקדמאי בפני עצמו.
ב-1986 נוסד במקום "CTF Service Research Center", מרכז מחקר בשירות מוביל בתחומו.
ב-1999 הוכר המקום כאוניברסיטה על ידי ממשלת שוודיה.
האוניברסיטה מפעילה תוכניות חינוכיות רבות.
ב-2009 הפקולטה לכלכלה ותקשורת ייסדה בית ספר לעסקים (Karlstad Business School), בנוסף באוניברסיטה מתקיימות הפקולטה לאומנויות ומדעי החברה, הפקולטה לבריאות, מדע וטכנולוגיה וכמו כן גם בית ספר למורים.
ניקולאי ארציבושב

ניקולאי וסילייביץ' ארציבושב (ברוסית: Николай Васильевич Арцыбушев;‏ 7 במרץ (לפי הלוח היוליאני - 23 בפברואר) 1858 צארסקויה סלו - 15 באפריל 1937 פריז) היה משפטן חובב מוזיקה, מלחין, ומוציא לאור רוסי. היה קשור לחוג החמישה והצטיין בעיקר בפעילותו כמקדם את המוזיקה הקלאסית הרוסית
ניקולאי ארציבושב סיים לימודי משפטים בבתי הספר הקיסרי למשפטים בסנט פטרסבורג. עבד בהמשך כעורך דין בסנט פטרסבורג.
במקביל לעיסוקיו במשפטים ניסה כוחו גם בתחום המוזיקה הקלאסית. קיבל שיעורים פרטיים להלחנה אצל רימסקי קורסקוב אחרי המלצות ממילי באלאקירב שהתרשם כי יש לו מידה של כישרון מבטיח.
הוא התחבר למו"ל המוזיקה מיטרופן בליאייב והשתתף במפגשים הקבועים שאירגן תחת השם "ימי שישי" (בצרפתית - Vendredis). לכבוד מפגשים אלה שיתפו פעולה קבוצה של עשרה מלחינים, כולל ארציבושב, בהלחנת סויטה ב-16 חלקים לרביעיית מיתרים. שם הסויטה - "ימי שישי" (Les Vendredis).ארציבושב תרם לסויטה זו סרנדה בסול בלה מז'ור. ארציבושב השתתף יחד עם מלחינים נוספים גם ביצירה שנקראה "וריאציות על נושא רוסי, בגרסאות לרבייעת מיתרים ולתזמורת. 
ניקולאי ארציבושב היה חבר במועצת העיר סנט פטרבורג. אחרי מותו של בליאייב בשנת 1903 הפך ליושב ראש מועצת המנהלים של ההוצאה לאור על שם בליאייב. בתוקף תפקיד זה פרסם מיצירותיו של אלכסנדר סקריאבין. בשנים 1917-1908 הוא כיהן כיושב ראש הסניף בפטרסבורג של החברה המוזיקלית האימפריאלית הרוסית. החל משנת 1907 החליף את רימסקי קורסקוב בתפקיד יושב ראש מועצת הנאמנים של החברה לעידוד המוזיקאים הרוסים.
אחרי מהפכת אוקטובר גלה ארציבושב בצרפת והיה למנהל ההוצאה לאור על שם בליאייב בפריז. הוא נפטר בפריז בשנת 1937 בגיל 79. הובא לקבורה בבית הקברות בטיניול בפריז.
שיבולת (אמצעי זיהוי)

המילה העברית שיבולת משמשת בלשונות רבות לתיאור שימוש במאפייני שפה או הגייה המייחדים קבוצה אתנית מסוימת, או כזו המשתייכת לאזור מסוים, על מנת לזהות חבר באותה קבוצה, או לשלול את השתייכותו לקבוצה אחרת.

אטימולוגיה

מקור המילה בספר שופטים, שם  מסופר כי לאחר שבני שבט אפרים איימו על יפתח הגלעדי כי ישרפו את ביתו, החלו אנשי גלעד להרוג בהם. בני אפרים פתחו במנוסה לעברו המערבי של נהר הירדן, ואנשי גלעד, שנזקקו לתחבולה כדי לזהותם, הורו לכל העוברים במעברות הירדן אותן תפסו, להגיד את המילה "שיבולת". בני אפרים, שביטאו את המילה כסיבולת, זוהו, נתפסו ונטבחו.
וַיִּקְבֹּץ יִפְתָּח אֶת כָּל אַנְשֵׁי גִלְעָד וַיִּלָּחֶם אֶת אֶפְרָיִם, וַיַּכּוּ אַנְשֵׁי גִלְעָד אֶת אֶפְרַיִם כִּי אָמְרוּ: "פְּלִיטֵי אֶפְרַיִם אַתֶּם, גִּלְעָד בְּתוֹךְ אֶפְרַיִם בְּתוֹךְ מְנַשֶּׁה". וַיִּלְכֹּד גִּלְעָד אֶת מַעְבְּרוֹת הַיַּרְדֵּן לְאֶפְרָיִם, וְהָיָה כִּי יֹאמְרוּ פְּלִיטֵי אֶפְרַיִם: "אֶעֱבֹרָה", וַיֹּאמְרוּ לוֹ אַנְשֵׁי גִלְעָד: "הַאֶפְרָתִי אַתָּה?", וַיֹּאמֶר: "לֹא". וַיֹּאמְרוּ לוֹ: "אֱמָר נָא: שִׁבֹּלֶת", וַיֹּאמֶר: "סִבֹּלֶת", וְלֹא יָכִין לְדַבֵּר כֵּן, וַיֹּאחֲזוּ אוֹתוֹ וַיִּשְׁחָטוּהוּ אֶל מַעְבְּרוֹת הַיַּרְדֵּן, וַיִּפֹּל בָּעֵת הַהִיא מֵאֶפְרַיִם אַרְבָּעִים וּשְׁנַיִם אָלֶף.
— ספר שופטים, פרק י"ב, פסוק ו'
המילה "שיבולת" משמשת בעברית כשם לתפרחת בעלת ציר ראשי, עליו יושבים הפרחים, בעיקר בדגנים. למילה משמעות נוספת, והיא "מערבולת" או "זרם חזק של מי נהר", שהיא ככל הנראה המשמעות אליה כיוונו הגלעדיים. שתי המשמעויות מופיעות זו לצד זו במשפט "הטובע בשיבולת נאחז בשיבולת".

הסבר פונטי אפשרי

מהתיאור התנ"כי ניתן להבין שאצל בני שבט אפרים חל מיזוג של הצליל שׁ [ʃ] לתוך הצליל ס [s], ואילו אצל אנשי גלעד (ושאר בני ישראל, ביניהם כותב הספר) לא חל מיזוג זה. משתמע שבני אפרים היו חריגים בכך שלא ידעו לומר שׁ. זהו הפירוש הנפוץ לסיפור, אך לדעת בלשנים מסוימים הוא שגוי. לפי הסבר זה, בני אפרים, כישראלים אחרים, ידעו לבטא את האות ש', אך בעומדם במעברות הירדן נדרשו לומר את המילה ת'יבולת ולא את המילה שיבולת. 
הייחוד הוא בניב הגלעדי ששמר על העיצור הפרוטו-שמי [θ] (מסומן לעיתים בעברית כ-ת', נהגה כמו th במילה האנגלית think, נשמר בערבית כ-ث), אשר התמזג בעברית המקראית עם הצליל והאות שׁ (השוו שלושה - ת'לאת'ה). לפי הסבר זה אנשי גלעד הורו לבטא "ת'יבולת", ובני אפרים השתמשו בצליל הקרוב ביותר שידעו לומר - "סיבולת". קירוב כזה נפוץ מאד ומתרחש גם כאשר דוברי עברית ישראלית מנסים לבטא צליל th באנגלית (סינק במקום ת'ינק). לכותב הספר לא הייתה דרך לכתוב את הצליל שבו השתמשו אנשי גלעד.

שיבולת בשימוש מודרני

בשפות מסוימות  משמשת שיבולת לא רק במשמעותה המקורית לזיהוי אתני על רקע עוין, אלא גם כזיהוי אנשים המשתייכים לקבוצת התייחסות מסוימת, כמו בעלי מקצוע מסוים, ללא קשר למוצאם. במקרים מסוימים מדובר על שימוש במאפיינים תרבותיים ולאו דווקא לשוניים, כמו שימוש במונחים מקצועיים.
אולם (בית המקדש)

האולם היה חלק בבית המקדש ששימש כאולם כניסה. הוא ניצב ממזרח להיכל ובכניסה אליו היו 12 מדרגות. לעיתים המילה היכל משמשת לתיאור האולם וההיכל גם יחד.

הקישוטים באולם

קורות של ארז- 
היו קורות של ארז קבועים מקיר ההיכל לקיר האולם, כדי שלא יטה הקיר מרוב גובהו וייפול.
השרשרות והעטרות- 
שרשרות מזהב היו קבועות בתקרת האולם, שבהם פרחי כהונה עולים ורואים את העטרות.

לפי התוספות בשם הגאונים מסכת גיטין ז', א', ה"עטרות" היו כעין כיפות מוזהבות.
גפן של זהב- 
גפן מזהב הייתה עומדת על פתחו של ההיכל אשר הייתה מורמת ומשוכה על גבי מוטות.

מי שהתנדב להביא זהב בצורת עלה, בצורת גרגיר או בצורת אשכול, היה מביא ותולה באותה גפן על ידי כהן.
נברשת- 
הילני המלכה תרמה נברשת לבית המקדש. את הנברשת תלו בפתח ההיכל.
שני שולחנות- 
באולם היו שני שולחנות: שולחן של זהב ושולחן של שיש.
כאשר הביאו את לחם הפנים להיכל, שמו אותו על השולחן של שיש, וכאשר הוציאו אותו, שמו אותו על שולחן של זהב.
Tracy Chapman

הצלחה מסחרית

תוך שבועיים מהשקתו, האלבום מכר מיליון עותקים ברחבי העולם, והיה להצלחה רשמית. האלבום נמכר בסך הכל במעל ל-20 מיליון עותקים ברחבי העולם והוא אחד מהאלבומים הראשונים על ידי אישה עם מכירות של יותר מ-10 מיליון עותקים ברחבי העולם.

הכרה

האלבום קיבל שבע מועמדויות בטקס פרסי הגראמי ה-31: לאלבום השנה, תקליט השנה, ("Fast Car"), שיר השנה ("Fast Car"), מפיק השנה (דייוויד קרשנבאום), האמן החדש הטוב ביותר, אלבום הפולק העכשווי הטוב ביותר, ביצוע הפופ הווקאלי הטוב ביותר על ידי זמרת ("Fast Car"). האלבום זכה בשלוש הקטגוריות האחרונות.
ב-1989 דורג האלבום במקום העשירי ברשימת המגזין "רולינג סטון", "100 האלבומים הגדולים של שנות ה-80". בשנת 2003 דורג האלבום במקום מספר 261 ברשימת "500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים" של "רולינג סטון".
"Slant Magazine" מיקם את האלבום כמספר 49 ברשימת ה"האלבומים הטובים ביותר של 1980".
האלבום דורג במקום ה-41 ברשימת NPR של "150 האלבומים הטובים של כל הזמנים שעשו נשים".
חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה

רקע

אחת ההבטחות הבולטות בקמפיין של אובמה לנשיאות הייתה ההבטחה לחוקק, אחרי ניסיונות כושלים רבים מאז ימי תאודור רוזוולט, רפורמה בביטוח הבריאות שתמנע את המצב בו כ-50 מיליוני אמריקנים אינם מבוטחים, תמנע מאמריקנים שמבוטחים לאבד את ביטוח הבריאות שלהם עקב החלפת מקום העבודה דרכו הם מבוטחים או עקב טענות חברות הביטוח שהטיפולים נובעים ממצב בריאותי שקדם לתחילת הביטוח, ותמתן את הגידול בהוצאות על בריאות.
אובמה הציב את הרפורמה בביטוח הבריאות בראש תוכנית החקיקה של ממשלו, אך בניגוד לניסיון של ממשל קלינטון להציג לקונגרס תוכנית מפורטת לרפורמה במערכת הבריאות, שהסתיים בכישלון, העביר אובמה את מלאכת הכנת התוכנית המפורטת לקונגרס, כשהוא פירט רק עקרונות כללים שהוא מצפה לראות בתוכנית: תוכנית שתתבסס על המערכת הקיימת ולא תכריח אף מבוטח לוותר על הביטוח הנוכחי שלו, שתבטיח כיסוי לכל האזרחים, שתמנע הפסקת הביטוח ושלא תגדיל את הגירעון. על מנת לקדם את התוכנית ערך אובמה כינוסים ציבוריים ודיונים פומביים, הקדיש לרפורמה רבים מנאומיו, ואף ערך מסיבת עיתונאים מיוחדת בבית הלבן בשעות ה"פריים טיים". שיא המאמץ הציבורי היה בנאום מיוחד בפני שני בתי הקונגרס ב-9 בספטמבר 2009.

יישום החוק


עם זאת, גם לאחר אישורו, נתקל החוק בקשיים רבים הנוגעים ליישומו בפועל. עד ראשית אפריל 2014 נרשמו לתוכנית רק 7.1 מיליון אמריקאים ולכן הודיעה מזכירת מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית, קתלין סבליוס על פרישתה מן התפקיד. פרישה זו הגיעה בעקבות קשיים חמורים ביישום החוק ובעיתוי של שבוע לאחר סיום תקופת ההרשמה הראשונה לרפורמת הבריאות. בנובמבר 2014 הכריז הממשל על יעד מצטרפים חדש של 9.1 מיליון איש עד אפריל 2015 מתוך 30 מיליון המבוטחים הפוטנציאלים. ביוני 2015 היו 26 מיליון אזרחים בלתי מבוטחים לעומת 42 מיליון בשנת 2012. בדצמבר 2015 היו 17 מיליון מבוטחים ואחוז הבלתי מבוטחים ירד לראשונה מתחת לרף 10% מהאוכלוסייה.

ערכאות משפטיות

החוק חווה עתירות משפטיות אחדות, אשר בעיקרן מבוססות על הטיעון כי הדרישה מאזרח פרטי אמריקאי לרכוש ביטוח בריאות, או שמא ייקנס, אינה חוקתית. ב-28 ביוני 2012 פסק בית המשפט העליון של ארצות הברית ברוב של 4–5 שופטים, כי דרישה זו חוקתית תחת מדיניות המיסוי של הקונגרס. לדעת הרוב הצטרף נשיא בית המשפט העליון, ג'ון רוברטס.
ב-25 ביוני 2015 הוכרעה עתירה נוספת באשר לחוקיות רפורמת הבריאות, הנקראה "קינג נגד בורוול", שקבעה כי הטבות המס הפדרליות, המיועדות עבור מדינות שלא פתחו שווקים מקוונים למכירת ביטוח בריאות משלהם, הן מרכיב חוקתי, ברוב של 3–6 שופטים. בכך אישר בית המשפט מרכיב מרכזי בחוק.

הפולמוס סביב החוק

בקרב אזרחים רבים עלתה ביקורת בדבר עלות הביטוח שעשויה להגיע לכדי 432 דולר לחודש לאדם, מה שהופך אותה ללא ניתנת להשגה עבור האוכלוסייה החלשה אליה התכוון המחוקק להגיע. כמו כן נשמעה ביקורת בדבר חוסר היכולת לשמור על הרופא המטפל הקודם וכן חוסר בהירות בדבר היקף הכיסוי הביטוחי.
סופיה אמליה מבראונשווייג-לינבורג

ביוגרפיה

סופיה אמליה נולדה ב-24 במרץ 1628 בהרצברג על ההארץ, לגאורג, דוכס בראונשווייג-לינבורג ולאנה אלאונורה מהסן-דרמשטדט, בתם של לודוויג החמישי, רוזן הסן-דרמשטדט ומגדלנה מברנדנבורג.
בשנת 1640 התארסה סופיה אמליה עם פרדריק, נסיך דנמרק, וב-1 באוקטובר 1643 התחתנו השניים בגליקסבורג. בתחילה התגוררו הזוג בברמן, אולם בעקבות המלחמה בין דנמרק לשוודיה עברו השניים לפלנסבורג. בשנת 1647 מת כריסטיאן, הנסיך-הנבחר של דנמרק, אחיו של פרדריק, ופרדריק נבחר ליורש העצר. בשנת 1648 מת חמיה כריסטיאן הרביעי, מלך דנמרק, ובעלה עלה לשלטון במקומו כפרדריק השלישי, מלך דנמרק.
סופיה אמליה אהבה ציד ומופעי תיאטרון, ובזבזה על כך הון עתק, למרות מצבה הכלכלי הקשה של הממלכה. סופיה אמליה דאגה לסלק מחצר המלוכה את אחיותיו למחצה של בעלה, ובשנת 1651 גיסיה קורפיץ אולפלדט וחניבעל ססטד גורשו מהממלכה. בעקבות המלחמה הצפונית השנייה עם שוודיה, וההגנה הנחושה על קופנהגן, הצליחו סופיה אמליה ופרדריק לשנות את השלטון למונרכיה אבסולוטית. בשנת 1663 שלחה סופיה אמליה את גיסתה לאונורה כריסטינה אולפלדט לכלא והחרימה את רכושה, בטענה שקיימה יחסי מין עם משרתיה.
בשנת 1670 מת בעלה פרדריק השלישי, מלך דנמרק, ובנה כריסטיאן החמישי, מלך דנמרק עלה לשלטון במקומו. בתחילה פעלה סופיה אמליה כיועצת המדינית של בנה, אולם בהמשך איבדה במקצת את מעמדה, בין השאר עקב סכסוך עם כלתה שרלוטה אמליה מהסן-קאסל, ובעקבות כך פרשה לארמון אמליאנבורג, שם התגוררה עד מותה ב-20 בפברואר 1685.
ריינוסה

היסטוריה

ריינוסה נוסדה ב-14 במרץ 1749 על ידי קרלוס קנטו וכ-300 מתיישבים נוספים בהוראת חוסה דה אסקנדון, מושל אזור נואבו סנטנדר, תחת השם "וייה דה נואסטרה סניורה דה גואדלופה דה ריינוסה", אשר קוצר בהמשך לריינוסה. ההתיישבות נקראה על שם העיירה ריינוסה בספרד, שהייתה מקום הולדתו של חואן פרנסיסקו דה גואמס, המשנה למלך באותו זמן.
ב-4 ביולי 1802 ריינוסה נפגעה משיטפון. עקב כך ההתיישבות הוזזה כ-8 קילומטרים מזרחה כדי למנוע את הישנות המקרה.
ב-1926 ריינוסה קיבלה מעמד רשמי של עיר.

חינוך

בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות קטנות, כמו אוניברסיטת טמאוליפקה, וכן קמפוסים של אוניברסיטאות גדולות יותר כמו האוניברסיטה האוטונומית של טמאוליפס, שמרכזה בבירת טמאוליפס סיודד ויקטוריה.

תחבורה

את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי חנרל לוסיו בלנקו, שנקרא על שמו של איש הצבא המקסיקני לוסיו בלנקו.
יש מספר גשרים המקשרים את ריינוסה לערים בצדו האמריקאי של נהר ריו גראנדה, כמו מישן ופאר.
חולדה

מאפיינים

לחולדות חוש ריח מפותח ושמיעה מפותחת. הן ידועות בכושר הישרדות יוצא דופן. נמצאה, למשל, חולדה חיה בטמפרטורה של מינוס 30 מעלות. גם הקשרים החברתיים של החולדות והאינטליגנציה שלהן מסייעים בשרידותן - חולדות מסוגלות למצוא את דרכן במבוך ולקשר בין אירועים כמו אכילת מזון מורעל ומוות חבריהן.
החולדות הן מן היונקים הנפוצים ביותר וישנם מינים וזנים רבים של חולדות. החולדות הגיעו, עם האדם, לכמעט כל פיסת יבשה ואי נידח בעולם. כיום החולדות נפוצות בכל היבשות מלבד אנטארקטיקה והן נמצאות בעיקר באזורים עירוניים. מרבית זני החולדות נתפשים בידי האדם כמזיקים לאדם וכמכחידי מינים של חיות בר. אולם, החולדות משמשות גם לניסויים מדעיים וכחיות מחמד. חולדות מעבדה הן זן מתורבת, לרוב רגוע יותר, של חולדות הרחוב והן מוכרת כחולדת מחמד. מיני החולדות הנפוצים בארץ הם חולדה מצויה (Rattus rattus) וחולדת חוף (Rattus norvegicus). על אף שמה, אין קשר בין החולדה Rattus norvegicus לנורווגיה, השם נוצר ככל הנראה בטעות במאה ה-17 על ידי ג'ון ברקנהוט (John Berkenhout) שהאמין שהחולדות הגיעו לאנגליה באוניות. למעשה המקור האמיתי של החולדות הוא ככל הנראה אסיה. 
בין המאות ה-13 וה-17 סייעו כנראה החולדות בהפצת מגפת הדבר (המגפה השחורה) באירופה. מחלה זו מועברת לבני אדם על ידי עקיצת פרעושים הנגועים בחיידק. חוקרים סבורים שקרבה יתרה בין החולדות לבני האדם היא שגרמה להתפרצות המחלה.

החולדה במקורות

החולדה נזכרת פעמים רבות במקורות חכמים. במקומות אחדים החולדה מחליפה את החולד המקראי, ברשימת 'שמונת השרצים' המטמאים. היא מתוארת כחיה המשתכנת 'בעיקרי הבתים', וניזונה מלחם, מבעלי חיים קטנים כעכברים, ומנבלות. על פי הגישה הרווחת בתרגומים העתיקים והמפרשים, משמעות השמות "חולד" ו"חולדה" זהה והם מתייחסים למין אחד או כמה מיני טורפים קטנים ממשפחת הסמוריים (Mustelide), ובמיוחד עם החמוס (Mustela). זיהוי זה מתאים למרבית תיאורי החולדה בספרות חכמים, אולם החולדה נזכרת במשנה בפסחים כניזונה מלחם ועלולה לגרור חמץ ממקום למקום, ועל כן שם היא אינה החמוס, שאינו ניזון מלחם. זיהוי אחר מן העת החדשה המתאים אף לתיאור החולדה בפסחים הוא עם בעל-החיים הנקרא בלשוננו חולדה (Rattus). החולדה 'אוכלת-כל' וניזונה מזירעונים, ירק, בעלי-חיים קטנים ואף מלחם. נטיית החולדות לאגור את עודפי המזון במחבואים בטריטוריה שלהן, מבהירה יפה את החשש במשנה שמא תגרור החולדה חמץ ממקום למקום.

לקריאה נוספת

ז. עמר, החמוס – זיהוי ה"חולדה" שבמשנה על ידי הרמב"ם, לשוננו עג (תשע"א), עמ' 327–333.