google/wiki40b huggingface dataset:
המוזיאון הלאומי של טוקיו

היסטוריה

ראשיתו של המוזיאון הלאומי של טוקיו היא בתערוכה שאורגנה בשנת 1872 על ידי מחלקת המוזיאונים במשרד החינוך של יפן. בשנת 1882 עבר המוזיאון למיקומו הנוכחי שבפארק אואנו. בשנת 1886 הפך המוזיאון ל"מוזיאון האימפריאלי" של האימפריה היפנית. בשנת 1900 שונה שמו ל"מוזיאון בית הנכות האימפריאלי של טוקיו" (Tokyo Imperial Household Museum). בשנת 1923 נפגע בניין המוזיאון ברעידת האדמה והצונמי בקאנטו. ב-1925 הופרדו ממנו אוספי הטבע, שהיוו את הבסיס להקמת מוזיאון הטבע והמדע הלאומי. ב-1938 נפתח המוזיאון במבנה מחודש - בניין הונקאן (Honkan) - בסגנון "אימפריאלי" (Imperial Crown Style). כיום משמש הבניין כמבנה הראשי של המוזיאון. בשנת 1947 שונה שמו ל"מוזיאון הלאומי של טוקיו".
בשנת 1968 נוסף למוזיאון בניין טויוקטן (Tōyōkan), המציגה אמנות אסייתית שאינה יפנית. בשנת 1999 נפתח בניין הייקייסן (Heiseikan) לציון נישואיו של נארוהיטו, נסיך יפן. הוא מציג בעיקר פריטי ארכאולוגיה ואמנות יפנית. שטח המוזיאון כולל גם את מבנה היוקייקאן (Hyōkeikan), שהוקם בשנת 1909 לציון נישואיו של יושיהיטו, לימים קיסר יפן, ומשמש כחלל לתצוגות מתחלפות וכן את בניין אוצרות הוריו-ג'י (Hōryū-ji Hōmotsukan), המציג כ-300 פריטים ממקדש הוריו-ג'י.
נדב בן סימון

נדב בן סימון (נולד 23 באוגוסט 1977) הוא תסריטאי קולנוע וטלוויזיה ישראלי.

ביוגרפיה

נדב בן סימון נולד בקיבוץ חוקוק שליד הכנרת, ובנעוריו עבר להתגורר בקיבוץ ניר אליהו שבשרון. בתקופת זו ניגן בטריו "ח.נ.ן" על הבס, ביחד עם הגיטריסט נרי לנצ'נר והמתופף חגי לנגשטטר. הלהקה התגלתה על ידי חוני המעגל בהופעה בחג השבועות בקיבוץ, עת ביצעו גרסאות דיסטורשן לשירי ארץ-ישראל ומאז ליוו אותו כנגנים במופע המיצג שלו "חילול" בפסטיבל עכו. לאחר שירותו הצבאי כקצין במערך הנ"מ, החל את לימודיו בחוג לקולנוע ולטלוויזיה באוניברסיטת ת"א, אותם סיים בהצטיינות. מאז שנת 2015 הוא חבר בהנהלת איגוד התסריטאים. מאז 2005 משמש בן סימון כמרצה לתסריטאות בבית הספר לתקשורת של המכללה למנהל. 
נדב בן סימון מתגורר בתל אביב, נשוי ואב לשניים.

קריירה בטלוויזיה

בשנת 2005 בן סימון כתב וביים את פרויקט הגמר שלו באוניברסיטה "לחנוק את העיזה" ששודר בערוץ 10.
לאחר סיום לימודיו כתב בן סימון תוכניות טלוויזיה רבות ביניהן "לא לפני הילדים" בערוץ 10, בכיכובם של עידן אלתרמן, שי גולדשטיין ויעל לבנטל; "אלישע" בערוץ הילדים, בכיכובו של יובל סמו; "מיסטר צ'יפס" (בכיכובם של אורטל בן שושן ודר זוזובסקי), "בצפר", "בית הכלבים" (בכיכובם של אבי גרייניק וגאלה קוגן), סדרת האנימציה "השתולים", "חבורת הספסל האחורי" ו"יפניק" בערוץ ניקלאודיאון; "המובילים" (בכיכובם של ליאת הר לב, בן פרי וגיא לואל) "שווה לנסות", "אין דברים כאלה" וסדרת האנימציה "לוגיקון" בערוץ לוגי; "אחותי קפצה כיתה" בערוץ יס קידס; סדרת האנימציה "מלמולים" בערוץ 1; "המדור לחפצים מיוחדים" בכיכובם של אודי ואביעד בחינוכית, ועוד.
בשנת 2016 זכה בתחרות "הקפיצה המשולשת" של קרן ירושלים, וזכה במענק לפיתוח סדרת אנימציה בין לאומית.
בין השנים 2013-16 פיתח בן סימון עבור שידורי קשת שלוש סדרות דרמה.

קריירה בקולנוע

בשנת 2006 כתב וביים את הסרט התיעודי הקצר "עצם קובייה" שהשתתף בפסטיבל ירושלים.
בשנת 2015 זכה בתחרות "דראפט/סקיצה" של קרן ירושלים, ובעקבותיה כתב תסריט לסרט אנימציה באורך מלא למבוגרים, "הבמה", הנמצא בשלבי טרום הפקה.
אליזבת מוס

ביוגרפיה

אליזבת מוס נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית למשפחה שגידלה אותה כסיינטולוגית. הוריה הם רון וללינדה מוס, זוג מוזיקאים. לה אח צעיר.

קריירה

מוס נראתה לראשונה על המסך בשנת 1990, בסרט הטלוויזיה "Bar Girls".
בין 1992 ל-1995 היא השתתפה בשבעה פרקים בסדרה "סודות העיר" ("Picket Fences"). בשנת 1994 מוס השתתפה בחידוש של הסרט "המרוץ להר המכשפות". בין 1999 - 2006 מוס שיחקה את הבת הראשונה זואי ברלט בסדרה "הבית הלבן", ובשנת 1999 שיחקה בתפקיד משני בסרט "נערה בהפרעה" לצד וינונה ריידר ואנג'לינה ג'ולי. בשנת 2003 מוס שיחקה בסרט "בתולה" אשר קיבלה עליו מועמדות לפרס אינדפנדנט ספיריט. בשנת 2005 - 2006 היא שיחקה בסדרה "פלישה", וב-2007 השתתפה בתפקיד אורח בסדרה "האנטומיה של גריי".
באוקטובר 2008 היא הופיעה בברודוויי בהצגה "Speed-the-Plow" מאת דייוויד מאמט. היא כיכבה לצד קירה נייטלי בהצגה "The Children's Hour" שהציגה בלונדון.
משנת 2015-2007 שיחקה את תפקידה של הרעיונאית פגי אולסן בסדרה "מד מן". על תפקידה בסדרה הייתה מועמדת בשנת 2009 לפרס אמי. באותה שנה מוס השתתפה בסרט "על הזוג מורגן שמעתם?" שנכשל בקופות.
מאז 2017 מככבת בתור שלפרד בסדרה "סיפורה של שפחה". על תפקידה בסדרה זכתה בפרס אמי ובפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה.

חיים אישיים

מוס התארסה בשנת 2009 לקומיקאי והשחקן פרד ארמיסן. השניים התחתנו ב-25 באוקטובר 2009 בניו יורק, ונפרדו בשנת 2010. ב-20 בספטמבר של אותה שנה מוס הגישה בקשה לגירושין. הזוג סיים את הליכי הגירושים ב-13 במאי 2011.
מוס היא סיינטולוגית.
סטיב קליפורד

נעורים ומכללות

קליפורד נולד בעיר איילנד פולס שבמיין, וגדל במטוונקיג שבמחוז פנובסקוט הסמוך עד גיל 8, אז עבר עם משפחתו לניו פורט, ורמונט. בהמשך למד ב"תיכון נורת' קאונטי יוניון", אשר בקבוצת הכדורסל שלה שיחק תחת אביו ג'רלד, מאמן הקבוצה. בין השנים 1979–1983 למד באוניברסיטת מיין בפרמינגטון, ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה.

קריירת אימון

בסיום לימודיו האקדמיים היה קליפורד מורה ומאמן כדורסל ב"תיכון וודלנד" שבמחוז וושינגטון במיין. בין השנים 1985–1995 שימש כעוזר מאמן במכללת סיינט אנסלם (ניו המפשייר), אוניברסיטת פיירפילד (קונטיקט), אוניברסיטת בוסטון ומכללת סיינה (ניו יורק), ובין השנים 1995–1999 היה המאמן הראשי של קבוצת אוניברסיטת אדלפי אשר בלונג איילנד, ניו יורק. בארבע עונותיו כמאמן אדלפי רשמה קבוצתו מאזן כולל של 86 ניצחונות ו-36 הפסדים (70.5%). בעונת 1999/2000 שימש כעוזר מאמן בקבוצת אוניברסיטת מזרח קרוליינה.
בשנת 2000 קיבל את תפקידו הראשון בליגת ה-NBA, כעוזרו של מאמן ניו יורק ניקס ג'ף ואן גנדי. לאחר 3 שנים בניו יורק עבר למלא תפקיד דומה ביוסטון רוקטס, שוב תחת ואן גנדי אשר מונה למאמנה הראשי. באותה תקופה הובלו הרוקטס על ידי שחקני האולסטאר יאו מינג וטרייסי מקגריידי, והייתה אחת הקבוצות המובילות בליגה, אך ב-4 העונות של ואן גנדי וקליפורד בקבוצה לא צלחה יוסטון את סיבוב הפלייאוף הראשון.
ב-5 העונות הבאות שימש כעוזר מאמן תחת סטן ואן גנדי, אחיו של ג'ף, באורלנדו מג'יק. בכל אחת מחמש העונות השתתפה אורלנדו בפלייאוף ה-NBA, ובעונת 2008/2009 אף העפילה לשלב הגמר, בו הפסידה ללוס אנג'לס לייקרס בתוצאה 1–4. בעונת 2012/2013 היה עוזרם של המאמנים מייק בראון, ברני ביקרסטאף ומייק ד'אנטוני בלוס אנג'לס לייקרס, אשר סיימו את העונה עם מאזן חיובי 45–37 והודחו בסיבוב הפלייאוף הראשון.

שארלוט בובקאטס/הורנטס

לקראת עונת 2013/2014 מונה קליפורד למאמנה הראשי של שארלוט בובקאטס, במקומו של מייק דנלאפ. קליפורד שם דגש על ההגנה של הקבוצה, והפך את שארלוט לאחת מקבוצות ההגנה היעילות בליגה, על אף שסגל הקבוצה לא כלל שחקני הגנה מובהקים רבים. בעונתו הראשונה בקבוצה רשמה שארלוט שיפור של 22 ניצחונות לעומת העונה הקודמת, כשסיימה עם המאזן השביעי בטיבו במזרח, 43–39. בסיבוב הפלייאוף הראשון הפסידו הבובקאטס למיאמי היט בתוצאה 0–4, על אף יכולת טובה של כוכבי הקבוצה אל ג'פרסון וקמבה ווקר.
בעונת 2015/2016 רשמו ההורנטס מאזן ניצחונות 48–34 (58.5%), שהיה מאזנה הטוב ביותר מאז עונת 1999/2000. בסיבוב הפלייאוף הראשון שוב הודחה שארלוט מול מיאמי, הפעם בתוצאה 3–4. בשתי עונותיו האחרונות בשארלוט נחלשה הקבוצה, וניצחה בכל אחת מהן 36 משחקים בלבד.
בסיום עונת 2017/2018 פוטר מאימון ההורנטס, לאחר שבחמש עונותיו בשארלוט רשמה הקבוצה מאזן כולל של 196 ניצחונות ו-214 הפסדים (47.8%).

אורלנדו מג'יק

ב-30 במאי 2018 מונה קליפורד למאמנה הראשי של קבוצת אורלנדו מג'יק, בה שימש בעבר כעוזר מאמן.
טל קלמן

קורות חייו

קלמן התגייס לצה"ל ב-1986 והתנדב לקורס טיס (מס' 117) אותו סיים במגמת קרב. שירת כטייס קרב בטייסת עוף החול וכטייס קרב וקצין מערכות בטייסת אבירי הצפון. ב-1993 מונה לסמ"ט ב' בטייסת הדרקון המעופף וב-1994 לסמ"ט ב' בטייסת אבירי הצפון. לאחר לימודים אקדמאים מונה ב-1999 לסמ"ט א' בטייסת העקרב. ב-2001 עבר לשרת בבית הספר לטיסה, שימש מפקד טייסת מתקדם ומדריך ראשי. ב-2003 מונה למפקד טייסת חוד החנית, טייסת מטוסי F-15 איגל, ב-2005 עמד בראש צוות ההקמה של טייסת אבירי הזנב הכתום כטייסת F-16I ("סופה") ומונה למפקדה הראשון, שבוע לאחר הקמתה השתתפה הטייסת בפיקודו בגיחות תקיפה רבות במהלך מלחמת לבנון השנייה. בשנת 2008 מונה למפקד בית הספר לטיסה, במאי 2010 מונה למפקד בסיס רמון וב-2012 מונה למפקד בסיס חצרים. בספטמבר 2014 מונה לראש להק האוויר במטה חיל האוויר, הוא כיהן בתפקיד עד אפריל 2015. ביוני 2015 מונה לראש להק המטה, ושימש בתפקיד עד 17 באוקטובר 2017.
בדצמבר 2018 מונה לראש החטיבה האסטרטגית באגף התכנון.
בעל תואר ראשון בהצטיינות במנהל עסקים מהמסלול האקדמי המכללה למינהל. הוא נשוי ואב לשלושה.
שמוזיט

מבנה השמוזיט ותכונותיו

נוסחת המבנה הכימי של השמוזיט היא Fe²⁺,Mg,Fe³⁺)₅Al (Si₃Al)O₁₀(OH,O)₈). המבנה הבסיסי של המינרל הוא של לוחות זעירים ברוחב של אנגסטרמים ספורים (האנגסטרם הוא החלק המאה מיליון של ס"מ וסימנו °A). כל לוח בנוי משלוש שכבות.
השכבה העליונה והתחתונה בנויות מטטרהדרונים של סיליקה (SiO₄). שלושה מתוך ארבעת אטומי החמצן שבסיליקה נמצאים במישור השכבה ומתחברים לאטומי חמצן של הטטרהדרונים האחרים באותה שכבה ויוצרים בכך רשת של משושים. אטום החמצן הרביעי בסיליקה מתקשר עם שכבת הביניים (כלומר "מצביע" למעלה בשכבה התחתונה ו"מצביע" למטה בשכבה העליונה).
שכבת הביניים הם אוקטהדרונים (גופים בעלי שמונה מישורים) שבמרכזם מגנזיום וברזל או אלומיניום המוקפים באטומים של חמצן או בקבוצת ההידרוקסיל (OH).
אלומיניום מחליף לעיתים את הצורן בטטרהדרונים. מבנה זה מכונה כריך (סנדוויץ') 2:1 כשנוהגים לסמן את שכבת הטטרהדרונים באות t ואת שכבת האוקטהדרונים באות o וכריך 2:1 הוא t-o-t.
משום שהצורן הוא ארבע־ערכי בעוד שהאלומיניום הוא שלוש־ערכי נדרש פיצוי חשמלי, אלא שלא כמו בקבוצת הנציצים בעלת המבנה הדומה שבה הפיצוי הוא בא בצורת קטיון אשלגן המחבר בין הלוחיות, בקבוצת השמוזיט הקשר נעשה באמצעות Mg²⁺, Fe³⁺)(OH)₆). ליחידה Mg²⁺, Fe³⁺)(OH)₆) זו נוהגים להתייחס כאל "השכבה דמוית הברוסיט" בשל דמיונה למינרל ברוסיט (Mg(OH)₂). משום כך, מבנה השמוזיט הוא "t-o-t-ברוסיט-t-o-t-ברוסיט".
יש המסווגים את קבוצת הכלוריט שהשמוזיט משתייך אליה כחלק מקבוצת מינרלי החרסית, ולכן יש לעיתים התייחסות בספרות לשמוזיט כאל מינרל חרסית. אבל משום שגודל הגביש של המינרלים בקבוצת הכלוריט ותכונותיהם אינם תואמים את המאפיינים המגדירים מינרלי חרסית נוהגים בדרך כלל לסווג את קבוצת הכלוריט כקבוצה נפרדת בקבוצת הפילוסיליקטים.
גבישי השמוזיט הם גמישים אבל לא אלסטיים. קיימת במינרל תופעת גבישים תאומים. בשל נוכחות יוני הברזל ניחן השמוזיט במגנטיות חלשה. השמוזיט יוצר שורה איזומורפית עם קלינוכלור (Mg,Fe²⁺)₅Al(Si₃Al)O₁₀(OH)₈)), מינרל השייך אף הוא לקבוצת הכלוריט.
מבחינת תכונותיו האופטיות ניחן השמוזיט בגוונים שונים של ירוק, אפור ושחור, כאשר לפרוסות דקות של המינרל, אותם יוצרים בחיתוך, יש גוון צהבהב ירוק. השמוזיט הוא דו-צירי שלילי. השמוזיט ניחן בדיכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו) חלש עד בינוני. הוא נראה צהוב-ירוק עד ירוק חום בהיר מזווית אחת, וירוק עד ירוק כהה מזוויות אחרות.
השמוזיט נתגלה ב-1820 ליד העיירה שמוסון (Chamoson) שבקנטון ואלה שבשווייץ והוא קרוי על שמה.

מקור ותפוצה

השמוזיט נוצר בהתמרה של סלעי יסוד המכילים ברזל כשתוך כדי תהליך התמרה הייתה ירידת טמפרטורה ולחץ בנוכחות של חומרים אורגניים שהתפרקו.
השמוזיט הוא מינרל נפוץ למדי, אבל נדרשת בחינה מדוקדקת על מנת להבדילו ממינרלים אחרים. שמוזיט אפשר למצוא בפרודינגהם (Frodingham) שבחבל לינקולנשיר ובויקוור (Wickwar) שבחבל גלוסטרשיר שבאנגליה, ובפנזנס שבקורנוול; ליד העיירה שמוסון (Chamoson) שבקנטון ואלה (המקום בו נתגלה המינרל לראשונה וקרוי על שמו), ובמדראנתל (Maderantal ) שבקנטון אורי שבשווייץ; ליד שמידפלד (Schmiedefeld), וליד שלייץ (Schleiz) במדינת תורינגיה בגרמניה; בהרמנוביצה (Heřmanovice) ובקלדנו (Kladno) בצ'כיה; בנוהד (Knowehead) במחוז אנטרים שבצפון אירלנד; במכרה ארקאווה במחוז אקיטה ביפן; בקריד (Creede) שבמחוז מינרל במדינת קולורדו ובמקומות שונים במדינות ארקנסו, ומישיגן שבארצות הברית; ובוובאנה (Wabana) בניופאונדלנד שבפרובינציית ניופאונדלנד ולברדור בקנדה.
בישראל ניתן למצוא שמוזיט באואוליטים של בצר הברזל מתקופת הקרטיקון ברכס מנרה ובתצורת חתרורים.
אודי רוטשילד

אודי רוטשילד (נולד ב־6 באוגוסט 1980) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלי.

ביוגרפיה

רוטשילד נולד בבית החולים "העמק" בעפולה לשלמה ולדבורה (שיפמן) רוטשילד, ממקימי קיבוץ מרום גולן. הוא גדל בקיבוץ גבת עד 1987 עת הגיע לגיל 7, אז עבר עם משפחתו להתגורר בכרמיאל. רוטשילד הוא בן זקונים ולו שני אחים ואחות בכורה.
בשנת 2000 החל את לימודי המשחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב בתל אביב ומאז השתתף בסדרות טלוויזיה, ביניהן "סרוגים", "מעורב ירושלמי", "החיים זה לא הכל" ועוד.
רוטשילד דיבב דמויות רבות כגון: אבא של מיילו ב"דרושות אמהות במאדים", אוסקר ב"בלינג בלינג", וריאן ב"מכוניות 3" ושיחק בתאטראות שונים ביניהם תיאטרון חיפה, תיאטרון הבימה, תיאטרון החאן ותיאטרון הקאמרי. הוא מנגן בגיטרה ובפסנתר.

תיאטרון

בתיאטרון, החל רוטשילד את דרכו בשנת 2004 בהפקת תיאטרון חיפה למחזה "משפחת ישראלי" של בועז גאון בבימויו של משה נאור. בשנת 2005 השתתף בקופרודוקציה של תיאטרון הבימה ותיאטרון החאן במחזהו של ניסים אלוני "בגדי המלך" בבימויו של מיקי גורביץ'. בשנה זו הצטרף ללהקת תיאטרון החאן. בין שלל תפקידיו בתיאטרון זה הוא השתתף בשנת 2006 בהצגה "עירם של האנשים הקטנים" מאת שלום עליכם, בבימוי אופירה הניג, בשנת 2007 גילם את קאסיו ב"אותלו" מאת שייקספיר בבימוי מיקי גורביץ', בשנת 2008 גילם את פרדי ב "הנסיכה האמריקאית" מאת ניסים אלוני בבימויו של אודי בן משה ובדצמבר 2009 גילם בתיאטרון החאן את ליסנדר ב"תעלולי סקפן" למחזהו של מולייר גם הוא בבימויו של בן משה.
מאז שנת 2011, משחק רוטשילד בתיאטרון הקאמרי. בשנה זו גילם את סימון חחאווה ב"מעגל הגיר הקווקזי" מאת ברכט לצד שלמה בראבא ובשנת 2013 גילם את התפקיד הראשי ב"הם יורים גם בסוסים" מאת הוראס מק'קוי בבימוי דדי ברון. באותה שנה השתתף במחזהו של ברטולט ברכט "אמא קוראז' וילדיה" בתפקיד "גבינה שווייצרית", בנה של קוראז' אותה גילמה תיקי דיין ובמחזה "פאנק רוק" מאת סיימון סטיבנס. בשנת 2014, גילם רוטשילד את אורסטס ב"אלקטרה" מאת סופוקלס, את התפקיד הראשי ב"אח יקר" מאת גדי ענבר בבימוי עודד קוטלר, את ליאם ב"יהודים רעים" מאת ג'ושוע הרמון ובשנת 2017 גילם את אורלנדו במחזה מאת ויליאם שייקספיר "כטוב בעינכם" בבימויו של אודי בן משה.
ביוני 2017, עלתה בתיאטרון הקאמרי ההצגה "קרום" מאת חנוך לוין בכיכובו של רוטשילד לצד ענת וקסמן. בפברואר 2019 עלה המחזה "אניהו" מאת רוני סיני ואתגר קרת בבימוי שירילי דשא בו רוטשילד משחק את התפקיד הראשי לצד נדב אסולין, אלי גורנשטיין ועוד.

קולנוע

רוטשילד שיחק במספר סרטי קולנוע, ביניהם: "איים אבודים" בבימוי רשף לוי בו גילם את דמותו של אמיר, ו"חסר מנוחה" של עמוס קולק, בו גילם רוטשילד את דמותו של ברוך. בשנת 2019 יצא לאקרנים הסרט "בלי דם", של הבמאי יוסף אל-דרור, בו משתתף רוטשילד בתפקיד ראשי בדמותו של רוני.

חיים אישיים

אודי מתגורר ביפו עם בת זוגו השחקנית נטע פלוטניק ולהם בן משותף. אחיו הוא המוזיקאי איתמר רוטשילד.
שמשון יוניצ'מן

ביוגרפיה

יוניצ'מן נולד בלוצק שבווהלין (בילדותו ברוסיה, ולאחר המלחמה בפולין; כיום באוקראינה), בשנת 1907, בנו של ישראל יוניצמן. למד בתיכון בעירו לוצק. אחר כך המשיך ללימודי רפואה באוניברסיטת פראג, שם קיבל תואר דוקטור לרפואה.
בזמן לימודיו בפראג היה פעיל בתנועת בית"ר. ב-1932 חזר לפולין ונתמנה לחבר ההנהגה הארצית של התנועה.
בשנת 1935 עלה לארץ ישראל. לאחר עלייתו היה למפקד פלוגת הגיוס של בית"ר בראש פינה ולראש הנהגת בית"ר בארץ ישראל. כמו כן היה חבר מרכז התנועה הרוויזיוניסטית.
בשנת 1941 יצא לטהראן כדי להיפגש עם נציגים סובייטיים.
בשנת 1944 נעצר על ידי השלטונות הבריטיים וגורש למחנה המעצר באריתריאה.
בשנים 1948-1946 היה ראש המזכירות העולמית של ברית הצה"ר.
לאחר קום המדינה הצטרף לתנועת החרות, ובשנים 1955–1961 כיהן כחבר הכנסת מטעמה.
יוניצ'מן נפטר מהתקף לב בשנת 1961, בגיל 54. הוא הובא למנוחות בבית הקברות בראש פינה, על-פי צוואתו, ליד קברו של שלמה בן יוסף אשר היה עולה הגרדום הראשון מבני עירו, וחברו לפלוגת הגיוס של בית"ר בראש פינה.
הותיר את אשתו, חנה לבית ורטהיימר, שלה היה נשוי מאביב 1949.
במלאת שנה למותו קבע הקונגרס היהודי העולמי פרס ספרותי על שמו.
לאחר מותו נקראו על שמו רחובות בתל אביב ובקריית שמונה.
חתול וחייזר

עלילה

לאחר שגארק החייזר נוחת בביתה של בטי, הוא מתחבר עם החתול שלה מקס ומתחזה לחתול. השניים עוברים הרפתקאות תוך כדי התמודדות עם הכוחות החזקים ולא יציבים של גארק.
מבצע זעם האל

מבצע זעם האל היה מבצע של מדינת ישראל שמטרתו הייתה להרוג את חברי ארגון הטרור "ספטמבר השחור", שהיו אחראים במישרין או בעקיפין לטבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן. בספטמבר 1972 הטילה ממשלת ישראל בראשות גולדה מאיר על "המוסד" בראשות צבי זמיר את מלאכת חיסולם.
לפי צבי זמיר, מטרת המבצע הייתה פגיעה ביכולת המחבלים לפעול, כולל חיסול ממוקד. לחיסולים לא היה קשר לשאלה האם המחבל היה קשור לטבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן. מנגד, ישראל לא פעלה כנגד המטרה שעמדה בבסיס רצח הספורטאים במינכן - הכרה בינלאומית באש"ף.

מהלך המבצע

ההחלטה על כל חיסול התקבלה על ידי ועדת שרים (שכינויה היה "ועדת X"; כיום (פורום מעין זה מכונה "מטבחון") שכללה את ראש הממשלה גולדה מאיר, שר הביטחון משה דיין, שר החינוך יגאל אלון והשר בלי תיק ישראל גלילי. את ההמלצה על המועמד לחיסול הביא לוועדה ראש "המוסד", צבי זמיר.
המוסד הקים צוות רחב היקף אשר עסק באיתורם של אנשי "ספטמבר השחור" ובהתנקשות בחייהם. בראשות הצוות עמד מייק הררי, מפקד יחידת קיסריה. מתנקשי המוסד החלו לחסל בכירים בארגון בבירות שונות ברחבי אירופה (רומא, פריז ועוד), דבר שגרם לזעזוע גדול וירידה למחתרת של אנשי הארגון. המוסד אף נקט בלוחמה פסיכולוגית כנגד מטרותיו, ובמקרים מסוימים אף פרסם בעיתונות מודעות אבל על המיועדים לחיסול ימים מספר לפני ההתנקשות עצמה.
לאחר ההלם הראשוני, החל הארגון לנסות ולפגוע  שוב במטרות ישראליות או בכאלו שנתפסו בעיניהם כמשרתות את ישראל. במהלך המבצע נהרג במדריד אחד מאנשי "המוסד", ברוך כהן. כהן, שהתמחה בגיוס משתפי פעולה מקרב ארגוני הטרור, התחזה לאיש עסקים בשם משה חנן ישי. ארגון "ספטמבר השחור" ניצל זאת כדי לטמון לו מלכודת, והוא נורה מטווח קצר במארב שהכינו לו הפלסטינים, לאחר שיצא ממסעדה ממפגש עם סוכן כפול בארגון הטרור.
בריאן מלרוני

ביוגרפיה

בריאן מלרוני נולד בביי-קומו שבקוויבק. למד משפטים באוניברסיטת לאוול ועבד כעורך דין. היה בין הפעילים במחנה המתנגדים להיפרדות מקנדה במשאל העם שנערך בקוויבק בנושא זה בשנת 1980. בשנת 1983 זכה בהתמודדות על ראשות המפלגה השמרנית-פרוגרסיבית מול ג'ו קלארק. בבחירות שהתקיימו בשנת 1984 ניצחה המפלגה השמרנית-פרוגרסיבית בראשו ברוב גדול ומלרוני הושבע לראש הממשלה השמונה-עשר של קנדה.

פעולותיו כראש ממשלה

במרכז פעילותו של מלרוני כראש ממשלה עמדה שאיפתו להידוק היחסים בין קנדה לבין ארצות הברית. לאחר היבחרו לתפקיד נפגש מלרוני עם נשיא ארצות הברית רונלד רייגן, והשניים סיכמו להתחיל בניסוח הסכם סחר חופשי בין המדינות. ביוני 1987 נוסח הסכם מיץ'-לייק שנועד לאפשר את הסכמתה של קוויבק לחוקה. בינואר 1988 חתמו קנדה וארצות הברית על הסכם הסחר החופשי ביניהם.
בפברואר 1985 הורה מלרוני על הקמת ועדת דשיין, על-מנת לחקור את נוכחותם של פושעי מלחמה נאצים בקנדה, לאחר שחבר פרלמנט טען כי ייתכן והרופא הנאצי יוזף מנגלה, שוהה במדינה, טענה שהתגלתה כשגוייה.
בנובמבר 1988 זכו השמרנים-פרוגרסיבים שוב בבחירות, ומלרוני החל את תקופת הכהונה השנייה שלו בתפקיד. בתחילת הכהונה יזם מלרוני מס קנייה חדש, GST, שעורר מחלוקת. בדצמבר 1992 הצטרפה מקסיקו להסכם הסחר החופשי והוקם גוש הסחר החופשי של צפון אמריקה. ביוני 1993, לנוכח המיתון הכלכלי שפקד את קנדה באותה תקופה, החליט מלרוני לפנות את מקומו כראש ממשלה לקראת הבחירות המתקרבות. קים קמפבל החליפה אותו בתפקיד ומספר חודשים אחר כך הובסו השמרנים-פרוגרסיבים בבחירות והמפלגה הליברלית עלתה לשלטון.
לאחר פרישתו מהפוליטיקה החל לעסוק בייעוץ עסקי לחברות בינלאומיות. כיום הוא גם מכהן בדירקטוריונים של חברות רבות, בהן חברת הכרייה הקנדית "Barrick Gold", חברת התקשורת "Québecor", חברת המזון האמריקאית "Archer Daniels Midland", וחברת התקשורת "אמריקה און ליין".
ב-1998 קיבל את עיטור מסדר קנדה, אות הכבוד הגבוה ביותר הניתן בקנדה. הוא נשוי למילה, ילידת סרביה ולו ארבעה ילדים וביניהם מגיש הטלוויזיה בן מלרוני.
פרקדו

פרקדו (בלעז: PercaDu) הוא צמד נגני כלי הקשה ישראלי. הצמד נוסד ב-1996 על ידי תומר יריב ועדי מורג, וזכה מאז להצלחה הן בישראל והן ברחבי העולם. הצמד זכה בפרסים רבים בתחרויות מוזיקה בינלאומיות רבות, הופיע בפסטיבלים שונים בארץ ובעולם (בין השאר בפסטיבל ישראל) ואף הלחין ומבצע את המוזיקה במחזה של תיאטרון בית ליסין. הצמד מופיע בקונצרטים רבים בישראל ובעולם, הן באופן עצמאי והן בשיתוף פעולה עם תזמורות נחשבות.

היסטוריה

הנגנים תומר יריב ועדי מורג נפגשו בשנת 1996 בסדנת המוזיקה של אלון בור, נגן כלי ההקשה הראשון של התזמורת הפילהרמונית הישראלית. בהנחייתו של בור הקימו את צמד פרקדו, ששמו נגזר מהמילים "Percussion" (הקשה) ו-"Duo" (צמד).
כבר בתחילת דרכו זכה הצמד להערכה רבה בארץ ובעולם. זכייה במקום הראשון בתחרות הבינלאומית הנחשבת של Percussive Arts Society בארצות הברית הביאה לפרסום הצמד בעולם ופתחה בפניו דלתות רבות. יריב ומורג התקבלו ללימודים בכיתת הסולנים היוקרתית של האקדמיה המלכותית בקופנהגן, אותם סיימו השניים בשנת 2002. בהמשך הדרך זכה הצמד בפרסים רבים נוספים בישראל ובעולם, כגון פרס השופטים ופרס חביבי הקהל בתחרות הבינ"ל לכלי הקשה בלוקסמבורג, פרס תחרות המוזיקה הקאמרית של האקדמיה למוזיקה של תל אביב ופרס הצטיינות של שר החינוך והתרבות.
בשנת 2001 הצמד אומץ על ידי המרכז למוזיקה ירושלים והופק לראשונה תקליטור של יצירותיו.
הצמד מופיע ברחבי הארץ והעולם, הן בקונצרטים עצמאיים והן באירועים שונים. הצמד השתתף מספר פעמים בפסטיבל ישראל.
בנוסף להופעותיו הרגילות, הצמד מופיע יחד עם תזמורות שונות ברחבי העולם. בשנת 2006 הצמד הוזמן על ידי המנצח זובין מהטה להופיע כסולנים בקונצרט של התזמורת הפילהרמונית הישראלית ביצירה שהוזמנה במיוחד עבורם אצל המלחין אבנר דורמן. בעקבות שיתוף פעולה זה הוזמן הצמד להופיע בשנת 2007 בקונצרט דומה יחד עם תזמורת פסטיבל וורביה ובמרץ 2009 יחד עם התזמורת הפילהרמונית של ניו יורק בקונצרט דומה בניצוחו של זובין מהטה בקרנגי הול.
הצמד הלחין את המוזיקה למחזה "אקווה" של תיאטרון בית ליסין, ומבצע אותה במהלך ההצגה על הבמה. שיתוף פעול זה הקנה לצמד את המועמדות לפרס התיאטרון הישראלי לשנת 2008 בקטגוריית מלחין השנה.
הצמד מעביר כיתת אמן למוזיקה בבית הספר ג'וליארד בניו יורק.

מוזיקה

צמד פרקדו מנגן על למעלה מ-50 כלי הקשה שונים, ובפרט במרימבות שנבנו במיוחד בשבילם, מערכות תופים, דרבוקות וכלי הקשה מסורתיים מתרבויות שונות ברחבי העולם. במהלך ההופעות עובר הצמד בין הכלים השונים, לעיתים אף במהלך הנגינה של אותה היצירה.
הרפרטואר של הצמד כולל יצירות קלאסיות שעובדו למרימבה ולכלי הקשה, וכן יצירות עכשוויות שנכתבו במיוחד לכלים אלו. חלק מהיצירות שמבצע הצמד נכתבו במיוחד בשבילו ובשיתוף עמו. יריב ומורג אף כתבו מספר יצירות בעצמם ועיבדו יצירות קלאסיות לנגינה בכלי הקשה.
יעקב זילברג

יעקב זילברג (נולד בשנת 1942) הוא רופא ישראלי, אשר עבד שנים רבות בקופת חולים כללית וכיהן כמנהל המרכז הרפואי כרמל בחיפה וכמנהל מרכז רפואי העמק בעפולה.

ביוגרפיה

יעקב זילברג נולד בקובנה שבליטא. למד בבית הספר לרפואה בעירו וסיים את לימודיו ב-1965. עד 1967 היה רופא במחלקה פנימית בבית חולים של עובדי צי הדיג הליטאי והיה רופא באוניות דייגים שבסיסן בעיר קלייפדה. ב-1967 השתלם ברפואה פנימית באוניברסיטת וילנה. היה ראש קבוצת מחקר במכון לרפואה קלינית וניסיונית באוניברסיטת וילנה (1968-‏1972).
עלה לישראל עם משפחתו בשנת 1972. עד 1973 התמחה ברפואה פנימית במרכז הרפואי כרמל. בשנים 1973-‏1975 היה רופא משפחה בעיר בית שאן ומאז ועד 1977 היה רופא אזורי בבית שאן ובעמק בית שאן וקיבל על עבודתו זו פרס של קופת חולים כללית. ב-1977 עבד במרכז הרפואי העמק במסגרת התמחות ברפואת משפחה. משנת 1976 ועד 1993 שימש כרופא משפחה בקיבוץ שדה נחום, מקום מגוריו.
בשנים 1978-‏1982 היה רופא מחוז העמק של קופת חולים כללית. במהלך תקופה זו סיים קורס ברפואה קהילתית באוניברסיטת תל אביב וקורס קציני רפואה בצה"ל וכן השתתף במשלחת רפואית שיצאה לסייע לפליטים בקמבודיה. בשנים 1982-‏1983 השתלם בחו"ל במסגרת קורס למנהלים בכירים בארגון בתי החולים הבינלאומי ובלימודים לתואר מוסמך ברפואה קהילתית באוניברסיטת לונדון. היה מנהל המחלקה לרפואה קהילתית במרכז קופת חולים בתל אביב (1983-‏1985).
בשנת 1985 מונה למנהל מרכז רפואי העמק בעפולה ולמנהל מרחב העמקים של קופת חולים כללית. כיהן בתפקידיו אלו עד 1993. ב-1991 סיים קורס במנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב. מ-1993 ועד 1997 היה סמנכ"ל רפואה של קופת חולים כללית.
בשנת 1997 מונה למנהל המרכז הרפואי כרמל בחיפה וכיהן בתפקידו עד 2007.
זילברג הוא חבר סגל ההוראה בתוכנית ללימודי תואר ראשון בניהול מערכות בריאות במכללה האקדמית נתניה. פרסם מאמרים בכתבי עת מקצועיים.
זילברג נשוי ואב לשלוש בנות.
מאוזוליאום מזור

מאוזוליאום מזור הוא מאוזוליאום רומי מאמצע המאה ה-3, השוכן בפאתיה המערביים של העיר אלעד, סמוך ממזרח לכביש 444 ולכביש 6. המבנה ניצב בגובה של כ-75 מטרים מעל פני הים, בצידו הצפוני של נחל מזור. האתר בו שוכן המבנה הוכרז כגן לאומי ב-21 במרץ 2002 ושטחו כ-25 דונמים.
מבנה זה הוא היחיד בארץ ישראל שממערב לירדן, אשר שרד בשלמותו מהתקופה הרומית. המבנה השתמר בשל כך ששימש משך תקופה ארוכה כמקום תפילה מוסלמי שכונה "מקאם א-נבי יחיא". המבנה שגובהו 4.8 מטרים, בנוי בצורת חדר רבוע ובו שרידי סרקופגים שנועדו ככל הנראה לבני זוג. תקרתו עשויה לוחות אבני גזית הנישאים על ידי שתי קשתות. קירותיו העבים וחלונותיו הקטנים משמרים טמפרטורה קבועה. חזית המאוזוליאום הפונה לכיוון צפון, בנויה משער רחב המחולק לשלוש כניסות על ידי שני עמודים. בראש העמודים כותרות קורינתיות ומעליהם קרניז מסוגנן. חדר נוסף שוכן בצידו הדרומי של המבנה ובו קולומבריום המכיל שישים גומחות ליונים.
בשלב מאוחר יותר, פונו חלקיהם העליונים של הסרקופגים, ובקיר הדרומי של חדר הקבורה נקבע מיחרב. ליד המיחרב נפרץ מעבר בקיר המקשר בין שני החדרים. המקום הוקדש לנביא יחיא, הוא יוחנן המטביל. בסביבת המאוזוליאום מספר קברים ובורות מים.
עקיבא לפלר

עקיבא לפלר (נולד בגרמניה בשנת 1947) נחשב לאחד מגדולי שחקני הכדוריד בישראל.
לפלר עלה לישראל בשנת 1949, והחל את הקריירה שלו בגיל 16 עת השתלב בהפועל הרצליה בתפקיד שוּטר ימני. הוא הוביל את הפועל הרצליה לאליפות המדינה בשנת 1972, הישג עליו לא חזרה מעולם, ולגביע המדינה בשנת 1973.
בשנת 1974 עבר לפלר לשחק במועדון הכדוריד של ברצלונה בה שיחק עד שנת 1976 והיה שותף לזכייתה בגביע הליגה הספרדית בכדוריד. בנוסף על כך שיחק במדי נבחרת ישראל בכדוריד. כיום משמש כמנהל מקצועי במועדון הכדוריד בני הרצליה, וכן מורה לספורט בתיכון "הראשונים" בעיר.
לפלר הוא מבקיע השערים השני הכי פורה בתולדות ליגת העל בכדוריד, ולזכותו 2,923 שערים.