רוזי אודונל

ילדוּת ונעורים

רוזי אודונל נולדה בבייסייד קווינס שבניו יורק למשפחה נוצרית. אביה, ג'וזף אודונל, היה מהגר מצפון אירלנד שעסק בהנדסת חשמל ועבד בתעשייה הביטחונית. אמהּ, רוזאן טרזה, הייתה עקרת בית ממוצא אירי-אמריקאי, והיא נפטרה מסרטן השד ארבעה ימים לפני יום הולדתה ה-11 של אודונל. אודונל היא השלישית מבין חמישה ילדים, והיא חונכה כקתולית.
בזמן לימודיה בבית-ספר תיכון התבלטה אודונל מבחינה חברתית וזכתה במגוון תארים. בתקופה זו החלה לחקור את העניין שלה בקומדיה והופיעה בבית הספר כשהיא עורכת חיקויים של נשים מפורסמות. היא סיימה את לימודיה בתיכון בשנת 1980, ולמדה באוניברסיטת בוסטון, ממנה נשרה.

טלוויזיה

אודונל הופיעה במועדוני סטאנד-אפ בין השנים 1979–1984. היא סיפרה על פריצתה המקצועית בתוכניתו של לארי קינג: 
כשהייתי בת 20 הלכתי למועדון בלונג איילנד. אישה אחת ניגשה אלי ואמרה: "אני חושבת שאת מצחיקה. את יכולה לתת לי את מספר הטלפון שלך? אבא שלי הוא אד מקמהון". חשבתי לעצמי "כן, ממש", ונתתי לה את מספר הטלפון של אבא שלי. בכל מקרה גרתי אצל ההורים. אחרי שלושה ימים התקשרה ציידת כשרונות מהתוכנית Star Search ואמרה שהם מטיסים אותי ללוס אנג'לס. זכיתי בתחרות בתוכנית הזו חמש פעמים ברצף, וזה הקנה לי חשיפה לאומית.
לאחר הצלחתה בתוכנית הכשרונות הצטרפה אודונל בשנת 1986 לסיטקום "!Gimme a Break" כאשר הופעת הבכורה שלה הייתה בתפקיד השכנה של נל קרטר. בשנת 1989 היא עברה לערוץ VH1, שם הנחתה תוכנית שסיקרה קומדיות טלוויזיוניות. בשנת 1992 היא שיחקה ב-"Stand By Your Man", סיטקום של רשת פוקס.
בשנת 2012 התארחה למספר פרקים בסדרה הקומית "טיפול אונליין" ברשת שואוטיים בכיכובה של ליסה קודרו.
בשנת 2015 התארחה בעונה השנייה של סדרת הדרמה "אימפריה" בתפקיד פייפר אולארי, בכיכובם של טרנס הווארד וטראג'י פ. הנסון. 
בשנת 2017 גלימה את טוטו בסדרה הקומית "סינגל מילפית" של רשת הטלוויזיה Showtime. ב-2019 שבה לשחק בעונה השנייה.

קולנוע

הופעת הבכורה של אודונל הייתה בסרט ליגה משלהן. במהלך הקריירה שלה היא עשתה מגוון רחב של תפקידים: היא הופיעה בנדודי שינה בסיאטל בתור החברה הטובה של מג ראיין, כבטי ראבל ממשפחת קדמוני, כחברה של הנשים בסרט בחורות יפות, כסוכנת פדרלית קומית בסרט "Exit to Eden", דיבבה גורילה בהפקה של דיסני ל"טרזן", שיחקה נזירה חובבת כדורסל בסרטו של מ. נייט שאמלאן "Wide Awake", וגילמה את עצמה בסרט הדוויג והשארית העצבנית.

"המופע של רוזי אודונל"

בשנת 1996 החלה אודונל להגיש את תוכניתה היומית "המופע של רוזי אודונל" ("The Rosie O'Donnell Show"). התוכנית זכתה להצלחה רבה וזכתה בחמישה פרסי אמי. אודונול עצמה זכתה בשישה פרסי אמי על הגשת התוכנית (אחד חלקה עם רגיס פילבין ואחד עם אופרה ווינפרי). הגשת התוכנית הקנתה לאודונל את הכינוי בו נודעה זמן רב, "מלכת הנחמדוּת" ("queen of nice"), בשל האופי בו התייחסה למרואייניה ולאינטראקציה שלה עם הקהל.
התוכנית צולמה בניו יורק ואודונל נתנה בה ביטוי לאהבתה הרבה למחזות ולמחזמרים המועלים בברודוויי, כאשר היא מזמינה לתוכנית צוותים של שחקנים, מעודדת את הקהל לרכוש כרטיסים, מציגה חלקים ממופעים לראשונה ומחלקת כרטיסים לטובת קידום מכירות. פיגועי 11 בספטמבר היוו מכה קשה לתיירות בניו יורק ומופעים רבים היו תחת סכנת סגירה. אודונל הייתה בין ידוענים רבים בתעשיית הבידור שהשקיעו מאמצים בעידוד הקהל לתמוך באמנות הבמה ולהגיע ולראות את המחזות. אודונל עזבה את התוכנית בשנת 2002.

מגזין "רוזי"

בשנת 2000 חברה אודונל למוציאים לאור של המגזין "McCall's" על מנת לשקם אותו, ולהוציא אותו מחדש בשם "Rosie's McCall's" (או בשמו המוּכר - "רוזי"). "רוזי" הושק כמתחרה למגזין החודשי של מגישת תוכנית האירוח אופרה ווינפרי. המגזין סיקר נושאים הקרובים ללבה של אודונל כגון סרטן השד ומשפחת אומנה. במהדורת ספטמבר 2000 שיתפה אודונל את הקוראים וכתבה כי היא מתמודדת עם דיכאון במשך כל חייה, וכי החליטה לקבל טיפול תרופתי כאשר הבחינה כי הדבר משפיע על חיי משפחתה.
בתחילה נראה היה כי המגזין מצליח והוא הודפס בכ-3 מיליון עותקים, אך חילוקי דעות בין אודונל לבין העורכים הביאו לכישלונו. החוזה של אודונל אמנם הקנה לה שליטה על תהליך העריכה ועל צוות העורכים, אך למוציאים לאור נותרה זכות הוטו. היא התפטרה מהמגזין בספטמבר 2002 לאחר ויכוח סביב השליטה בעריכת המגזין. למקורביה אמרה: "אם השם שלי והמותג שלי מתנוססים על המגזין, הוא צריך להיות על-פי החזון שלי". "רוזי" נסגר בשנת 2003.
לאחר סגירת המגזין הגישו אודונל והמוציאים לאור תביעה משפטית הדדית בתואנה של הפרת חוזה. המשפט קיבל סיקור תקשורתי נרחב, ואודונל הרבתה להתראיין ולהגיב בפומבי להאשמות. היא אף תקפה במילים חריפות את התובעים, תקיפה שעליה התנצלה לבסוף. השופט בתביעה מצא את שני הצדדים אשמים וסגר את התיק. בשנת 2006 ענתה אודונל לשאלה באתר האינטרנט שלה, ואמרה כי תשמח להוביל מגזין נוסף בעתיד.

ספרים

בשנת 2002 כתבה אודונל את הספר "מצא אותי" ("Find Me"), סיפור שהוא שילוב של ספרות בלשית וביוגרפיה, העוסק באיחוד מחודש של אמהות עם ילדיהן. בנוסף לכך שהספר התייחס לתקופת ילדותה ונעוריה של אודונל הוא גם התעמק ביחסיה עם אישה שסבלה מהפרעת זהות דיסוציאטיבית, אשר הוצגה כקטינה שהרתה כתוצאה מאונס. הספר הגיע למקום השני ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס.
ב-9 באוקטובר 2007 הוציאה אודונל את ספרה השני, "ניקוי רעלים של ידוענים" ("Celebrity Detox") בו התייחסה להתפטרותה מ"המופע של רוזי אודונל" וגם בתוכנית הטוק-שואו "The View", ובמיוחד בפילוג בינה לבין ברברה וולטרס שהתרחש לאחר שאודונל נזפה בשידור ביזם הבנייה דונלד טראמפ. בספר עסקה אודונל במשמעויות של להיות ידוען ובמחיר התהילה והחיים הציבוריים. ספר הגיע למקום החמישי ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס, וכל רווחיה מהספר הועברו לקרן שהקימה למען רווחת ילדים.

2007 עד היום

במרץ 2007 פתחה אודונל וידאו בלוג בשם "Jahero" באתר האינטרנט שלה, Rosie.com. בבלוג היא עונה לשאלות של מעריצים, מספרת על התרחשויות מאחורי הקלעים ומנהלת יומן אישי. בהמשך צירפה לבלוג את הלן מקאולי וג'נט ברבר. שמו של הבלוג הוא ראשי תיבות של שמותיהן של הנשים. בבלוג התארחו אורחות נוספות כמו ברברה וולטרס, ג'ני מקארתי וקתי גריפין. הבלוג הפך לפופולרי ביותר ובשנת 2007 זכתה אודונל בפרס "הבלוגר הטוב ביותר" לידוענים.
בשנת 2009 החלה להגיש תוכנית רדיו יומית בת שעתיים בשם "Rosie Radio" הדנה בחדשות ואירועים מרכזיים, בתחנת הרדיו "Sirius XM Radio" המשדרת בצפון אמריקה וקנדה. אודונל אמרה כי הגיעה לתפקיד לאחר שהתארחה בתוכניתו של הווארד סטרן.

היציאה מהארון

ב-31 בינואר 2002 השתתפה אודונל בסיטקום "וויל וגרייס" בתפקיד אורח בתור אם לסבית. חודש לאחר מכן הופיעה באירוע התרמה למען חקר הסרטן שנערך במועדון בכיכר טיימס ובמהלך ההופעה יצאה מהארון כאשר הכריזה: "אני לסבית! אני לא יודעת למה אנשים עושים כזה עניין מהומוסקסואליות. אנשים מבולבלים והם בהלם, כאילו מדובר במהפכה גדולה כלשהי עבור מישהו".
אף על פי שציינה את הצורך לתרום לנראות של הומואים ולסביות, הסיבה המרכזית הייתה להעלות את המודעות לסוגיית האימוץ על ידי הומואים ולסביות. אודונל היא מאמצת ומשמשת כאם אומנת, ומרבה למחות כנגד סוכנויות אימוץ (בעיקר בפלורידה) המסרבות לאפשר אימוץ לזוגות חד-מיניים. לאחר יציאתה מהארון התראיינה אודונל לתוכנית האירוח "Primetime" שברשת ABC, בהנחיית דיאן סויר. בתוכנית דיברה אודונל על האיסור וביקשה להתייחס אליו באופן אישי. היא סיפרה על היכרותה עם זוג הומואים ששימשו כמשפחה אומנת לילד אשר נלקח מהם עקב האיסור על הומוסקסואלים וביסקסואלים לאמץ.
יציאתה של אודונל מהארון משכה ביקורת מצד כמה פעילים להט"בים אשר ציינו כי במהלך תוכנית האירוח שלה, נהגה רבות לציין את כמיהתה לשחקן טום קרוז. לפי הפעילים, אודונל הטעתה את הקהל שלה בנוגע לזהותה המינית. היא התייחסה לטענות אלה בביטול ואמרה: "אמרתי בתוכנית שאני רוצה שהוא יכסח לי את הדשא בגינה ויגיש לי לימונדה. מעולם לא אמרתי שאני רוצה לרדת לו".

נישואים

ב-26 בפברואר 2004 נישאה אודונל לקלי קרפנטר, מנהלת שיווק בערוץ ניקלודיאון. השתיים נישאו בסן פרנסיסקו שבועיים לאחר שראש העיר גווין ניוסום אישר את תוקפם של נישואים חד מיניים בעיר. אודונל הסבירה כי השתיים החליטו להינשא מכיוון שבפועל הן אמנם בנות-זוג לכל דבר, אבל מבחינה חוקית הן אינן יותר מסתם חברות.
בנובמבר 2009 אישרה אודונל שקרפנטר עזבה את ביתן בשנת 2007. חודש לאחר מכן נראתה אודונל בציבור עם בת זוגה החדשה טרייסי קאצ'טיק-אנרס, אמנית מטקסס.

משפחה

אודונל וקרפנטר הן אמהות לילדים המאומצים פארקר ג'ארן (נולד ב-1995), צ'לסי בל (נולדה ב-1997) ובלייק כריסטופר (נולד ב-1999). בתן הרביעית, וויויאן רוז נולדה לקרפנטר בשנת 2002 באמצעות הזרעה מלאכותית. כאמהות אומנות תפקדו אודונל וקרפנטר בשנת 2000 עבור מאיה (נולדה ב-1997), והצהירו כי ברצונן לאמץ אותה. בשנת 2001 הוציאו הרשויות בפלודיה את מאיה מביתן ומאז משקיעה אודנל במאמצים רבים לביטול החוק האוסר על זוגות חד מיניים לאמץ במדינה.
אודונל ומשפחתה מתגוררים לסירוגין בפרבר של ניו יורק ("Nyack") שבמחוז רוקלנד, ובמיאמי בשכונה הממוקמת על אי מלאכותי בשם "Star Island".
אחיה של אודונל, דניאל אודונל, הוא פוליטיקאי חבר המפלגה הדמוקרטית המייצג את המחוז ה-69 של מנהטן. הוא הומוסקסואל ופעיל למען זכויות להט"ב. אודונל והשחקנית ברידג'ט מוינאהן ("אני, רובוט", "סקס והעיר הגדולה") הן בנות-דודות ממדרגה שלישית.