בורין

היסטוריה

הכפר ממוקם למרגלות הר "ג'בל אבו איסמעיל" בו נמצאו שרידי יישוב,"ח'רבת א-נבי", ובית קברות קדום מתקופת הברונזה התיכונה (2,000 - 1,550 לפני הספירה) ומקאם (מקום תפילה) המוקדש לנבי איסמעיל.
בתקופת ממלכת ירושלים הצלבנית המשיכו מוסלמים לגור בכפר ואלצו לשלם מעשר כספים (Tithe) לכנסייה הצלבנית בהר ציון.
ברשומות המס העות'מאני משנת 1596, מופיע הכפר עם 120 בתים בסנג'ק שכם. תושבי הכפר שילמו מס על גידולי חיטה, שעורה, זיתים, גפנים, עיזים ועל כוורת דבורים לייצור דבש.
בסקר של הקרן לחקר ארץ ישראל משנת 1882 מתואר הכפר כ"כפר גדול מדרום לשכם, מוקף במטעי זיתים".
במפקד 1922 שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, בבורין הייתה אוכלוסייה של 901 נפש, כולם מוסלמים, ובמפקד 1931 הייתה אוכלוסייה 859 נפש, אשר גרו ב-215 בתים.
ב-1945 הייתה אוכלוסיית בורין 1,200 נפש, כולם מוסלמים, ואילו שטח הקרקע הכולל היה 19,096 דונם, כשמתוכו 8,741 דונם שימשו לגידולי דגנים, ואילו 106 דונם סווגו כשטח בנוי, על פי סקר הכפרים של המנדט הבריטי בארץ ישראל.
בעקבות מלחמת השחרור, ולאחר הסכמי שביתת-הנשק של 1949, עבר הכפר משליטה בריטית לירדנית.
בשנת 1961 מנתה האוכלוסייה 2,068 נפש.

לאחר 1967

בעקבות מלחמת ששת הימים ב-1967, עבר הכפר משליטה ירדנית לישראלית.
קרקעות הכפר הופקעו מספר פעמים לצורך הקמת התנחלויות ישראליות ובסיסים צבאיים, וכתוצאה מכך התדלדלו משאבי הקרקע והמים של בורין. משנת 1982, יותר מ-2,000 דונם מקרקעות הכפר הוכרזו כאדמות מדינה ולאחר מכן הועברו להתנחלות הר ברכה.
בעשור השני של המאה ה-21 החלו תושבי הכפר להיות מעורבים באופן קבוע בעימותים מול תושבי ההתנחלויות יצהר והר ברכה, ובהם מתקיימים בין השאר אירועים הדדיים של יידוי אבנים והצתות של כלי רכב ושדות. בשנת 2008 אף אירע מקרה חריג, שבו חברי חוליה יהודים מיצהר ניסו לשגר רקטת קסאם לעבר הכפר בורין. מנגד, היו ערביי הכפר מעורבים בהתפרעויות וזריקת אבנים כנגד חיילי צה"ל וכוחות הביטחון.
בפברואר 2013 הקימו פלסטינים מאחז בשם אל-מנאטיר באדמות בורין. על אף שמדובר בשטח B, בו סמכויות התכנון והבנייה נתונות לרשות הפלסטינית, הרסו כוחות צה"ל את המאחז.
באוקטובר 2015 תועדו עשרות רעולי פנים שירדו מההתנחלות יצהר לכיוון בורין, זרקו אבנים והציתו שדות, וזאת תחת אבטחה וליווי של חיילי צה"ל.
במרץ 2018 תועדו עשרות תושבי בורין עולים עם עדר צאן על גידולים חקלאיים של תושבי המאחז גבעת רונן, שם עקרו עצים. כשירדו למקום מספר תושבים, עלו לעברם עשרות ערבים, תקפו אותם באבנים ופצעו שני תושבים.
באפריל 2018 גילו חקלאים מהכפר כי קרוב למאה עצי זית באדמותיהם נכרתו ועל חומת אבנים במקום רוססה הכתובת: "והורשתם". העצים, בני עשרות שנים, השתייכו לחלקה הנמצאת סמוך לכביש ליצהר, שהגישה אליה אסורה לפלסטינים על ידי צה"ל ומתבצעת בתיאום מראש בלבד.

עיראק בורין

במאה ה-17 הוקמה שלוחה של הכפר בשם "עיראק בורין", כ-500 מטר מצפון לכפר על ראש מצוק במעלה רכס הר גריזים, פירוש השם הוא הצוק של בורין. בצמוד לעיראק בורין ממערב נמצאת "ח'רבת ס'ור", בה נתגלו ממצאים ארכאולוגים המעידים כי במקום התקיים יישוב מתקופת הברזל ועד התקופה הרומית בארץ ישראל. מעין "עין ס'ור" הסמוך היה מקור מימיו.
ב-20 במרץ 2010 שהה כוח של חטיבת כפיר בכפר. על פי יומן המבצעים החטיבתי, בשעה 15:54 החלו הכוחות לסגת. באותו הזמן חזרו אל ביתם מוחמד ואוסייד קאדוס בני 15 ו-17. קצין בדרגת רס"ן ירה למוות בשני נערים. רס"ן ר' העיד במצ"ח שבזמן נסיגת החיילים הוא ירה שני כדורי גומי לעבר מפגינים שעמדו במרחק של 70 מטר, וזיהה פגיעה בידו של אחד מהם. למעשה, הירייה הראשונה פגעה בראשו של אוסייד והכדור חדר לגולגלתו, והירייה השנייה פגעה בחזהו של מוחמד, כאשר זה נזעק לעבר אוסייד, שלא הפגינו אלא צעדו אל ביתם. הטענה לירי כדורי גומי הופרכה על ידי צילום רנטגן של קליע חי בגולגלתו של אוסייד קאדוס. ר' הודה רק בזיוף מסמכי נשקייה, אותם זייף כדי להחליף את נשקו בנשק אשר יכול לירות כדורי גומי כפי שטען שירה, זאת לאחר הירי. במצ"ח הוחלט שלא להעמידו למשפט.