חוקים נגד יחסי זוגיות בין-גזעיים בארצות הברית

בארצות הברית, חוקים נגד יחסי זוגיות בין-גזעיים (הידוע גם בשם חוקי miscegenation) היו חוקי המדינה אשר עברו על ידי מדינות בודדות לאסור נישואים בין-גזעיים ויחסי מין בין-גזעי.
חוקים נגד יחסי זוגיות בין-גזעיים בארצות הברית היוו חלק מהחוקים האמריקאים מלפני הקמתה וביסוסה של ארצות הברית, ולכן החוק הזה נקבע כי הוא אינו מאושר על ידי החוקה בשנת 1967 על ידי בית משפט העליון של ארצות הברית בפסק הדין לאבינג נגד וירג'יניה. המונח יחסי זוגיות בין-גזעיים שומש לראשונה ב-1863, במהלך מלחמת האזרחים בארצות הברית, על ידי עיתונאים אמריקאים כדי לבייש את התנועה לביטול העבדות על ידי העלאת דיון על תפיסת העולם בנוגע לנישואים בין-גזעיים לאחר ביטול העבדות. חלק משלוש עשרה המושבות המקוריות אשר נהפכו למדינות וחוקקו חוקים אלו, חקקו במדינה חוקים אלה במאה ה־18 המוקדמת, מאה שנים או יותר לאחר ביטול העבדות.
בדרך כלל, חוקים אלו הגדירו זוגיות בין-גזעיים שונים כפשע, ואסרו על קיום חתונות בין אנשים מגזעים שונים וקיום טקסים דומים.
לפעמים, לא היה ניתן להאשים זוגות בין-גזעיים על פי החוק האוסר יחסי זוגיות בין-גזעיים, ובמקום זאת אושמו של ניאוף וזנות יוחסה אליהם במקום.
כל החוקים נגד יחסי זוגיות בין-גזעיים אסרו את הנישואים בין לבנים ללא-לבנים, בעיקר לשחורים, אבל לפעמים גם לאינדיאנים ואסייתים.
במדינות רבות, חוקים נגד יחסי זוגיות בין-גזעיים כללו גם הוצאה מחוץ לחוק של חיים משותפים ללא נישואים וקיום יחסי מין בין אנשים עם גוון עור בהיר לבין אנשים עם כל גוון אחר. בנוסף, בשנת 1908 מדינת אוקלהומה אסרה על נישואים "בין אדם ממוצא אפריקאי" לבין "כל אדם לא ממוצא אפריקאי". בשנת 1920 לואיזיאנה אסרה על נישואים בין ילידים אמריקנים לבין אפרו-אמריקנים (ומשנת 1920-1942, גם פילגשים), וב-1935, במדינת מרילנד, אסרו נישואים בין שחורים לפיליפינים.} בעוד שחוקים נגד יחסי זוגיות בין-גזעיים נחשבים לעיתים קרובות לתופעה דרומית, גם מדינות המערב והמישור חוקקו אותן.
למרות שתיקונים לחוקים אלה הוצעו בקונגרס של ארצות הברית בשנים 1871, 1912-1913 ו-1928, חוק ארצי לביטול חוקים אלה לא נחקק עד לפרסום פסק הדין של בית המשפט העליון בקליפורניה בפסק דין פרץ נגד שארפ (1948). ב-1967 פסק בית המשפט העליון בארצות הברית פה אחד בפרשת לאבינג נגד וירג'יניה כי חוקים נגד יחסי זוגיות בין-גזעיים הם בלתי חוקתיים.

התקופה הקולוניאלית

החוקים הראשונים שהפכו את הנישואין ויחסי המין בין לבנים ללא לבנים לא חוקיים נחקקו בעידן הקולוניאלי במושבות האנגליות של וירג'יניה ומרילנד, מדינות שהיו תלויים כלכלית בעבודות ללא תשלום, כגון עבדות.
בהתחלה, בשנות השישים של המאה התשע-עשרה, החוקים הראשונים בווירג'יניה ובמרילנד המסדירים נישואים בין לבנים לשחורים היו קשורים רק לנישואי הלבנים עם עבדים שחורים (ומולטים) ומשרתים.
ב-1664 חוקקה מרילנד חוק שהפך נישואים אלה ללא חוקיים כגון: נישואי נל באטלר ב-1681, יליד אירלנד, לעבד אפריקנית. ב-1691 הפכה המושבה וירג'יניה למושבה האנגלית הראשונה בצפון אמריקה שהעבירה חוק האוסר נישואין בין לבנים לשחורים, ואחריה מרילנד בשנת 1692. זו הייתה הפעם הראשונה בהיסטוריה האמריקנית שנחקק חוק האוסר שבקריטריון היחיד האוסר על בני זוג להינשא הוא איסור בין-גזעי, ולא שאלה של מעמד או מצב של עבדות.
מאוחר יותר התפשטו חוקים אלה גם לשאר המושבות שהיו בהם פחות עבדים ושחורים חופשיים, כמו פנסילבניה ומסצ'וסטס. יתרה מזאת, לאחר הכרזת העצמאות האמריקנית, נחקקו חוקים דומים בשטחים ומדינות שאסרו על העבדות.

אחרי העצמאות האמריקנית

ב-1776, שבע מתוך 13 המושבות שהכריזו על עצמאותן חוקקו חוקים נגד יחסי זוגיות בין-גזעיים, למרות שהעבדות בוטלה בהדרגה בצפון. תחילה לא הייתה לכך השפעה רבה על החוקים נגד יחסי זוגיות בין-גזעיים. שונה משאר המדינות הייתה פנסילבניה, אשר ביטלה את החוק שלה נגד יחסי זוגיות בין-גזעיים שונים כבר בשנת 1780, יחד עם ביטול כמה מן ההגבלות האחרות שהוטלו על שחורים חופשיים.

לאבינג נגד וירג'יניה

כל האיסורים על נישואים בין-גזעיים הוסרו לאחר שמילדרד לאבינג, אישה שחורה, וריצ'רד לאבינג, גבר לבן, עתרו לבית המשפט לאחר שנידונו למאסר עקב הפרת החוק נגד יחסי זוגיות בין-גזעיים. בעקבות עתירה זו, בית המשפט העליון של ארצות הברית קבע כי איסור זה הוא בלתי חוקתי, ובכך ביטלו את כל המגבלות לנישואים על בסיס גזע בארצות הברית.