google/wiki40b huggingface dataset:
אסמאעיל ספואת

אִסמאעיל ספואת סעיד (בערבית - اسماعيل صفوت سعيد; תעתיק מדויק - אסמאעיל צפות סעיד; 1896–1972) היה איש צבא עיראקי בעל תפקיד חשוב בהכנת צבאות מדינות ערב למלחמת העצמאות.
החל מספטמבר 1947 החלו מדינות הליגה הערבית בדיונים שבהם ניסו לגבש עמדה מאוחדת, צבאית ומדינית, באשר לתוכנית החלוקה. בשלוש ישיבות של הליגה הערבית, בסאופר שבלבנון בספטמבר 1947, בעאליי שבלבנון באוקטובר 1947 ובקהיר בדצמבר 1947 נערכו דיונים בעניינים אלו, בהם הייתה עיראק בהנהגת ראש הממשלה סאלח ג'בר הכוח המניע להתנגדות לתוכנית, וקראה לצעדים קיצוניים. ראשי הליגה הערבית העמידו את ספואת, שהיה אז בדרגת לואא' (דרגת קצונה עיראקית המקבילה לדרגת אלוף) בראש "ועדה טכנית קבועה" שתדון בנושא הצבאי של הסכסוך היהודי ערבי. הוועדה ובה קצינים נוספים ממדינות ערב ונציג פלסטיני התמקמה במחנה קטנא בסוריה והחלה בעבודתה.
לאחר ועידה נוספת של ראשי הליגה בקהיר, בפברואר 1948 התמנה ספואת ל"מפקד כללי של הכוחות הערבים בפלשתינה", שכללו אז, בין היתר, את צבא ההצלה בפיקודו של פאוזי קאוקג'י שלחם מינואר 1948 ובאפריל ספג תבוסה משמעותית בקרב משמר העמק. ספואת מעולם לא נטל לידיו את הפיקוד בפועל, והיחסים בינו ובין קאוקג'י שפיקד בפועל על הכוחות לא היו תקינים.
בתחילת אפריל 1948, ערב מבצע נחשון, נפגש ספואת עם עבד אל-קאדר אל-חוסייני שדרש לקבל נשק כבד, אחרת יפלו לידי היהודים יפו וחיפה. ספואת, שלא היה לו עניין, כמייצג השושלת ההאשמית, לחזק את מעמדו של חוסייני שייצג את משפחת חוסייני השיב שאנשיו של חוסייני אינם מנוסים דיים בהפעלת תותחים, ואם הוא ימסור אותם לידיו הם עלולים ליפול בידי היהודים, והוסיף "אם תכבוש ההגנה את חיפה או יפו, נחזיר לך אותן בתוך שבועיים ימים". למשמע דבריו תפס חוסייני את תיק הניירות שעל השולחן שביניהם והטיח אותו בראשו של ספואת, כשהוא צועק "אתה בוגד". למרות זאת נפגש חוסייני שוב עם ספואת מיד אחרי כיבוש הקסטל על ידי הפלמ"ח ב-3 באפריל. הוא שוב ביקש נשק מספואת והלה סירב שוב וענה לו ש"אם לא יוכלו אנשיך לכבוש את הקסטל מחדש, הרי נבקש מקאוקג'י לעשות זאת".
באותו חודש דרש ספואת מראשי הליגה הערבית כי יבנה כוח שימנה חמש דיוויזיות לפחות, עם שש טייסות מטוסי קרב והפצצה, תחת פיקוד ערבי מאוחד. בפועל תמכו המצרים בכוחות מקומיים שהיו תחת השפעת משפחת חוסייני בעוד שהעיראקים תמכו בצבא ההצלה שכלל אף כמה מאות מתנדבים עיראקים. מבחינה פוליטית היו המצרים מעוניינים בהקמת מדינה ערבית עצמאית, שתהיה תחת השפעתם, בעוד שהעיראקים היו בעלי עניין לחזק את כוחו של עבדאללה ושל השושלת ההאשמית. חילוקי הדעות הפוליטיים מנעו פעולה משותפת והקמת מפקדה משותפת.
ב-13 במאי התפטר ספואת מתפקידו. במברק ששלח ממפקדתו בדמשק למפקדה המשותפת של הצבאות הערביים בזרקא כתב "מהיותי משוכנע בהחלט כי בהיעדר הסכם על תוכנית מדויקת צפויים אנו רק לאסון, אני מגיש את התפטרותי". לכן, כאשר יצא כוח המשלוח העיראקי לדרכו, בתחילת מאי 1948 לא הועמד ספואת בראשו, אלא קצין אחר בדרגת לואא' בשם נור א-דין מחמוד.
חנאג'רה

חֵנֵאגְ'רֶה היה שבט בדואי גדול, אשר נטה את אוהליו בארץ ישראל, בסיני, הנגב ומדבר יהודה.
על פי מפקד האוכלוסין של ממשלת המנדט בשנת 1931, נמצא כי השתייכו אליו שלושת אלפים ושבע מאות חמישים ושש נפש. 
על פי הערכתו של יצחק בן-צבי ב-1937, כלל השבט כארבעת אלפים ארבע מאות שלושים ושתיים נפש.
משפחות השבט הידועות הן: אבו מדין, צואהרה (דואהרה), סֻמירי ונצירה.
יחסי בנין–דנמרק

סיוע דני

המטרה העיקרית בסיוע הדני היא הפחתת העוני בבנין. סיוע הפיתוח הדני בבנין החל ב-1969. בין השנים 1969 ל-1992, סיוע הדני התמקד בפיתוח הפרויקטים שעוסקים במים ובחשמל. בשנת 1978, בהכוונת האו"ם, דנמרק ובנין הביעו רצון לחזק את שיתוף הפעולה ואת היחסים הלבביים בין המדינות. במסגרת הגברת היחסים הכלכליים בין המדינות, דנמרק הסכימה להלוות לבנין 50 מיליון כתר דני. בפברואר 1992, דנמרק העניקה לבנין סיוע כספי בשווי 100 מיליון כתר דני. 
דנמרק העניקה מספר רב של סיועים שמסתכמים במעל 171 מיליון כתר דני במגזר החקלאות ו-198.5 מיליון כנר דני במגזר החינוך בבנין. סוכנות הפיתוח הדנית הבינלאומית והבנק העולמי סייעו לפיתוח מגזר המנגנון בבנין. ביולי 2011, דנמרק העניקה לבנין סיוע הומניטרי בשווי 300,000 כתר דני עבור אנשים שנפגעו מהשיטפונות במדינה.
חסרי בושה

רקע

הסדרה עוקבת אחרי תפקודה הלקוי של משפחתו של פרנק גלאגר, אב חד הורי לשישה ילדים. בזמן שהוא מכלה את זמנו ואת כספו בפאבים, ילדיו לומדים כיצד לדאוג ולגדל את עצמם. פיונה גלאגר, בתו הבכורה בת ה-21, נשרה עוד בצעירותה מבית הספר בשביל לדאוג לילדים. בהמשך מצטרפים ורוניקה וקווין, השכנים של המשפחה, יחד עם שילה - שכנה אשר סובלת מבעיות חרדה.
מפיקי הסדרה ביקשו להבדיל את הסדרה ולהבחינה מסדרות אמריקניות אחרות, בעבר ובהווה, שעוסקות גם הן בשכבות החלשות בחברה האמריקאית, על ידי הדגשת ההשפעות של האלכוהוליזם של פרנק על משפחתו. פול אבוט, יוצר הסדרה המקורית אמר: "זה לא 'קוראים לי ארל' או 'רוזאן'. התוכנית משקפת מידה עמוקה יותר של עוני. זה לא הצווארון כחול, זה בלי הצווארון". כאשר ג'ון וילס, ממפיקי התוכנית, החל לשווק את התוכנית לרשתות טלוויזיה אמריקאיות, הוא נאלץ להתנגד למאמצים למקם את התוכנית בדרום ארצות הברית או בפארק קרוונים. הוא הסביר כי "המסורת הקומית שלנו צוחקת על אנשים במקומות האלו, אבל האמת היא שהאנשים האלה אינם ה'אחרים' - הם האנשים שחיים במרחק ארבעה רחובות מאיתנו".

הפקה

רשת HBO החלה בפיתוח גרסה אמריקאית לסדרה הבריטית "לגדול בלי בושה" אחרי חתימת חוזה עם ג'ון ווילס בינואר 2009. באוקטובר 2009, עבר פיתוח הסדרה לערוץ שואוטיים, שם צולם פרק הפיילוט בחודש דצמבר אותה שנה. בפרק הפיילוט כיכבו ויליאם ה' מייסי בתפקיד הראשי בתור פרנק גלאגר, ובנוסף אמי רוסום בתפקיד פיונה גלאגר וג'סטין צ'טווין בתפקיד סטיב.
באפריל 2010, קיבלה הסדרה אור ירוק לצילום 12 פרקים. בסוף אוגוסט אותה שנה, לוהקה ג'ואן קיוזאק בתור שילה במקום אליסון ג'ני שגילמה את התפקיד בפרק הפיילוט. הצילומים החלו באמצע חודש ספטמבר. הסדרה עלתה לשידור ב-9 בינואר 2011.

רייטינג

פרק הפיילוט של הסדרה נצפה על ידי 982,000 צופים, מה שהפך אותו לבכורה עם מספר הצופים הרב ביותר בערוץ מאז בכורת הסדרה "מתים במשרה חלקית" ב-2003. בפרק "Casey Casden" ששודר ב-30 בינואר 2011, צפו כ-1.45 מיליון צופים, מה שהפך את הסדרה לסדרה החדשה המצליחה ביותר של רשת שואוטיים.
בריה סאווארן

תולדות חייו

נולד בעיירה הצרפתית בלה (Belley) ב-1755. היה בן הזקונים במשפחה המונה שמונה ילדים. לא ידוע רבות אודות אימו, קלודין-אורור רקמייה, והוא לא התייחס אליה בכתביו. אביו, מרק אנטלם בריה, היה עורך דין וראש עיר. שם משפחתו השני, סאווארן, הוא על שם דודתו של אביו, שנפטרה טרם הולדתו, והורישה לאביו את הונה בתנאי שיאמץ את שמה.
לאחר שלמד משפטים, כימיה ורפואה בדיז'ון, הצטרף לאיגוד עורכי הדין בבלה. ב-1789 הוא נבחר כנציג לאספה הלאומית שם זכה לפרסום מסוים בעקבות נאום שנשא התומך בעונש המוות.
בשובו לאזורו הוא נבחר כנשיאו של בית הדין האזרחי באן ואחר-כך התמנה לראש עיר ומפקד המשמר הלאומי. נפילתם של הז'ירונדינים בשלטון הטרור, אילצה אותו לצאת לגלות היות שבית הדין המהפכני האשים אותו במתינות וזימנו אליו. בריה נזכר שיום לפני עזיבתו לשווייץ סעד ארוחה בלתי נשכחת ביורה ונהנה מפריקאסה של תרנגול, המעוטרת בפטריות כמהין. שהוגשה עם כמות נדיבה ומתוקה של יין מתוק.
הוא נדד גם לשווייץ, הולנד ואנגליה ודר שלוש שנים בארצות הברית. חי שלוש שנים בניו יורק והתפרנס שם מנגינה בכינור עבור תיאטרון John Street בניו יורק ומלימוד צרפתית. באמריקה הוא גילה את תרנגול ההודו הצלוי ואת הארנב הוולשי. הוא לימד שף בוסטוני את אומנות טריפת הביצים וזכה ממנו במתנת מאכל רגל צבי שהובא במיוחד בשבילו מקנדה. הוא נהנה מצלי קדירה של אווז, מקורנביף ומפונץ'.
ב-1797 קיבל אישור לשוב לצרפת, אך כל רכושו נגזל ממנו, כולל היקב שבבעלותו. לאחר מספר עבודות זמניות התקבל למשרת שופט בבית הדין העליון לערעורים, תפקיד בו כיהן עד ליום מותו.
בריה סאווארן, ששרד את תהפוכות משטריה של צרפת, מת כתוצאה מדלקת ריאות, בה לקה לאחר שהשתתף במיסה לזכרו של לואי ה-16. הוא מת בסן-דני ב-1826.

אישיותו

נותר רווק כל ימיו והיה בעל המנהג המוזר לאכול 24 אויסטרים בכל בוקר. את עיתותיו הפנויות נהג לבלות בטובות שבמסעדות צרפת כמו Very, Beauvilliers, Tortoni ולה גראן ופור. פרסם ספרים רבים ומסות על פוליטיקה, משפט, כלכלה והיסטוריה, כמו גם מסה על הדו-קרב, שכולם נשכחו בימינו. התעניין גם בכימיה, ארכאולוגיה ואסטרונומיה.
נהג לארח לעיתים קרובות בביתו שברחוב רישילייה (Richelieu) שבפריז. ובישל במו ידיו, תבשילים כמו חביתת טונה, חוגלה ממולאת ומעוטרת בתפוזים, ופילה בקר עם פטריות כמהין.

מפעלו הספרותי

ספרו החשוב הוא LA PHYSIOLOGIE DU GOUT (פיזיולוגיית הטעם) שיצא לאור ב-8 בדצמבר 1825, חודשים ספורים לפני מותו, הוא פרסם את הספר תחת פסבדונים, וזה נהפך בן לילה לקלאסיקה ועורר את התעניינותם של גדולים רבים ובהם הסופר באלזאק, השף המטאור קארם, והמרקיז דה קיסי (de Cussy) ותורגם לשפות רבות.
הספר הושפע מהתעניינותו במדע וברפואה והוא יצר גישה חדשה אל הקולינריה, כאל מדע, בכך הושפע סבארין מהתעניינותו בכימיה, פיזיקה, רפואה ואנטומיה.
הספר נזכר כיום בעיקר בשל אמרות כנף המופיעות בשני עמודיו הראשונים, כמו גם האנקדוטות הממלאות את דפיו, והיותו אחד מספרי היעץ החשובים ביותר בנושא הבישול נשכח היום כמעט לחלוטין.
בריה סאווארן הושפע בספרו מחברו הקרוב ביותר ובן עירו אנתלם רישראן (Anthelme Richerand) שכתב ספר בשם New Elements of Physiology. הספר אף נכתב בבית הכפר של חברו רישראן.

תבשילים על שמו

שם משפחתו בריה סאווארן ניתן למגוון עיטורי מזון העשויים מפואה גרה ופטריות כמהין שחברו לתפוחי אדמה, ובשר ציד או טלה, או שיכלו לשמש כמילוי לחביתה. קישוט אחר הנושא שם זה מבוסס על חתיכות אספרגוס, המבושלות בעדינות עם ביצים.
סברינה (צרפתית: Savarin) היא עוגת שמרים מתובלת ברום הקרויה על שמו.
בשנת 1930 פותחה בנורמנדי גבינה רכה העשויה מחלב פרה במרקם וטעם דומים לגבינת ברי הקרויה על שמו.
וידאו על פי דרישה

VOD (ראשי תיבות של: Video On Demand; הקרוי בשפה העברית וידאו על פי דרישה) הוא שירות אינטראקטיבי של תכנים לממירי הטלוויזיה. באמצעות שירות זה יכולים המשתמשים להזמין תוכן טלוויזיוני כגון סרטי קולנוע ותוכניות טלוויזיה לפי הזמנה אישית. 
השירות מאפשר לכל משתמש לקבל את התוכן באופן אישי ולא כשידור כללי. השימוש בשירות זה נעשה באמצעות ממיר התומך בקו חזור המסוגל לקבל את הנתונים שמסופקים על ידי המשתמש ולנתבם לעבר ספק השירות כך שתתקבל תקשורת דו-כיוונית.

ברשת הכבלים קיימות שתי שיטות עיקריות לעבודה על גבי קו חזור. הטכנולוגיה הישנה יותר נקראת return channel והיא יציבה אך איטית יותר מגורמים שונים. השיטה החדשה יותר קרויה "דוקסיס" והיא מהירה ויציבה מהטכנולוגיה הישנה. 
טכנולוגיית ה-VOD מהווה מהפך מסוים בתרבות הצריכה בכך שהיא מאפשרת לבחור מתוך מגוון תכנים. היתרון הנוסף הוא אפשרות השליטה במהלך הצפייה, כגון הקפאת תמונה והרצת הסרט קדימה ואחורה. התכנים מצויים על גבי שרת מרכזי ולא ניתן לשמור תכנים אלו באופן מקומי, להבדיל מממירי ה-PVR (מקליט דיגיטלי אישי) המאפשרים להקליט תוכן טלוויזיוני ולצפות בו במועד מאוחר יותר.

Near video on demand

זהו שירות שלם וצפה בו משתמשים מי שמשדרים ערוצים מרובים וזאת על ידי מערכת הפצה רבת נפח תעבורה כמו טלוויזיה בלוויין או טלוויזיה בכבלים. מספר עותקים של אותה התוכנית משודרים במרווחי זמן סמוכים זה לזה (בדרך כלל כל 10 - 20 דקות) וכך מסופקת לצופים הנוחות של צפייה בתוכנית ללא האילוץ להתחייב לשעה מסוימת. טכניקה זו מצריכה נפח תעבורה רב ובדרך כלל מסופקת רק על ידי מפעילים גדולים עם הרבה נפח תעבורה עודף.

Push video on demand

טכניקה זו נמצאת בשימוש של מספר מפעילי מערכות שחסרה להן האינטראקטיביות הדרושה כדי לספק VOD אמיתי. במקום זה, יוצרים סימולציה של VOD אמיתי. מערכת כזו מצריכה החזקת PVR בקרב משתמשיה, כדי שבאופן אוטומטי יקליט להם מבחר תוכניות, כאשר ההקלטה בדרך כלל מתבצעת בלילה בזמנים שבהם יש עודף נפח תעבורה. לאחר מכן, יכולים המשתמשים לצפות בתוכניות שהורדו בזמנים הנוחים להם. מכיוון שהתוכן תופס מקום בכונן הקשיח של ה-PVR, הוא נמחק בדרך כלל לאחר שבוע כדי לפנות מקום לתוכניות חדשות. המקום המוגבל בכונן הקשיח של ה-PVR המצוי מביא לכך שהגמישות והמבחר של התוכניות במערכת זו מוגבלים הרבה יותר מאלו המצויים במערכות VOD אמיתי.

VOD בישראל

עם עליית שירות ה-VOD לראשונה בישראל, חברת הכבלים הישראלית HOT השתמשה גם ב-Near video on demand וגם ב-VOD, אך כיום היא משתמשת בשירות ה-VOD בלבד.
חברת yes הטלוויזיה בלוויין סיפקה שירות Near video on demand הנקרא yes max movies, והשיקה ב-2 במרץ 2010 את שירות ה-VOD המבוסס על תשתית האינטרנט ללא תלות בסוג החיבור כבלים או ADSL, בטכנולוגיית OTT.
חברת סלקום tv מספקת את ה-VOD, בפלטפורמה: "סלקום טי.וי". ה-VOD עלה יחד עם כניסת החברה לתחום הטלוויזיה ב-2015.
חברת פרטנר tv מספקת את שירות ה-VOD בטכנולוגיית OTT המבוססת על תשתית האינטרנט של בזק. השירות עלה ב-25 ביוני 2017.
ביסקוויט לייבניץ

ביסקוויט לייבניץ או עוגיות לייבניץ (בגרמנית: Leibniz-Keks) הוא מותג מזון גרמני המיוצר על ידי חברת באלזן מאז שנת 1891.
המוצר נקרא על שמו של הפילוסוף והמתמטיקאי הגרמני גוטפריד לייבניץ, למרות שהקשר היחיד בין השניים הוא העיר הנובר, שבה ממוקמים מפעלי החברה ושלייבניץ הוא אחד מבניה המפורסמים ביותר.

הביסקוויט הומצא לראשונה על ידי מייסד החברה במטרה לשמש כמזון יבש בעל חיי מדף ארוכים עבור חיילים.
בתקופה שבה החל ייצורו של הביסקוויט מקובל היה לקרוא למוצרי מזון בשמם של בני התקופה המפורסמים, כמו, למשל, השוקולד "מוצרטקוגלן" על שמו של מוצרט, המלחין בן העיר זלצבורג.

המוצר

ביסקוויט לייבניץ הוא ביסקוויט חמאה הדומה בצורתו ובטעמו לביסקוויט הפתי בר הצרפתי שנוצר לראשונה מספר שנים לפניו, בשנת 1886. לביסקוויט מגוון רב של גרסאות שונות: בהירות, כהות, ובטעמים שונים, וכן גרסאות המצופות בצדו האחד בשוקולד במגוון טעמים: לבן, חלב, מריר, ועוד.
עיצובו של הביסקוויט עצמו קבוע וייחודי, ולא השתנה מאז יוצר לראשונה. הביסקוויט בצורת מלבן מוקף במסגרת של 52 "שיניים", ועליו מוטבע שם המותג LEIBNIZ BUTTERKEKS באותיות רישיות. עיצוב זה הוזכר על ידי העיתון הגרמני זידדויטשה צייטונג כ"אנדרטה של עיצוב גרמני", אף על פי שהושפע באופן ניכר מעיצוב הביסקוויט הצרפתי שהומצא מספר שנים לפניו.
חוגי סיירות של קק"ל

חוגי סיירות של קק"ל ע"ש סמל ראשון (צה"ל) אורי מימון היא עמותה רשומה ומשמשת כארגון נוער. עמותת חוגי סיירות של קק"ל מאמינה בהעברת ערכים באמצעות לימוד מיומנויות שטח, טיולים והכרת ארץ ישראל על כל מרכיביה.

חזון חוגי סיירות

"חוגי הסיירות יהיה ארגון מוביל  בתחומי הסיירות, הניווט ומיומנויות השטח. החוגים יהוו השראה ומוקד ידע לחינוך בני נוער בדרך השטח.
חוגי הסיירות יהיו מעורבים ומוכרים בסביבתם, יקיימו פעילות קהילתית ויהיו בעלי עמדה בנושאים חברתיים וסביבתיים ברמת החוג והאזור. הארגון יוביל את הדרך בתחום הטיילות העצמאית והחופשית ברמה הארצית.
 בוגרי חוגי הסיירות ייטלו חלק פעיל וערכי בסביבתם. יובילו במגוון תחומי החיים מתוך אחריות לקהילתם.
 חוגי הסיירות יהיו מוכרים לכל, יגדלו ויתפרסו בכל רחבי הארץ ויאפשרו לכל מתעניין להגיע לפעילות באופן עצמאי בקרבת מקום מגוריו. הארגון יהיה יציב כלכלית ויאפשר משאבי ניהול, פיתוח הדרכה וחניכה משמעותיים.
התהליך החינוכי בחוגי סיירות יובל על ידי מדריכים בעלי שיעור קומה המהווים מודל לחיקוי ודוגמה אישית לחניכים. תוך כדי ההדרכה המדריך יתפתח מקצועית, חינוכית וערכית.
המדריכים הבוגרים ייקחו חלק בשיח המקצועי והערכי בחוגים וידריכו את הקבוצות הבוגרות.
המדריכים הצעירים יגייסו את הדור הצעיר, יזרעו את הזרעים וידריכו את הקבוצות הצעירות.
מתנדבי שנת השרות יהיו כח הדרכה חלוצי המקים אזורים חדשים, מקיים אזורים מתבססים ומוביל פיתוח הדרכה ומפעלים אזורים וארציים.
 החוגים ישמרו בצד המקצועיות וההתפתחות הארגונית, רוח של פלורליזם, עצמאות ואחריות הבאים לידי ביטוי בחופש הפעולה של המדריך, החוג הבודד והאזור."

יעוד החוגים

"קיום תשתית חינוכית, נגישה גאוגרפית וכלכלית המאפשרת לכל נערה ונער בישראל להתפתח כ"בני הארץ הזאת", בדרך הסיירות.
הפעלת מסגרת המאפשרת לבני נוער להתפתח כבני אדם, המכירים את ארצם ואוהבים אותה,  על נתיבותיה ואנשיה, בדרך של התנסות בלתי אמצעית בשטח, בקבוצה קטנה. דרך החוגים מעודדת רכישת מחויבות חברתית והעצמה אישית הנובעים מתרגול מיומנויות השטח, החברות בקבוצה והטיול כמשל ודוגמה לחיים."

פעילות החוגים

הבסיס לפעילות חוגי הסיירות הנו החוג הבודד המאוגד באזור. החוג הבודד מונה 7-17 חניכים ומודרך על ידי מדריך בוגר או זוג מדריכים צעירים (בכתות י"א-י"ב) או מדריך בשנת שרות. 
הפעילות בחוגים מיועדת לחניכים בכתות ה' עד י"ב. הקבוצות נבנות על בסיס גילאי ופעילותן מתבססת על מפגש שבועי (פעולה) בן שעתיים-שלוש, טיולים חודשיים בני יום וחצי ועל מחנות בני 3-5 ימים בחופשות הארוכות מבית הספר. 
הפעולה השבועית היא עמוד השדרה של החוגים ועליה מבוסס הקשר הרציף בין המדריך לחניכים ובין החניכים עצמם. בפעולה מועברים תכנים שונים, הקשורים למטרות חוגי הסיירות על ידי משחקים ובאופן חוויתי ומהנה 
בטיולים ובמחנות מועברים תכנים שמטרתם הכרות עם אזור הטיול על המיוחד בו ( לדוגמה - הגאולוגיה, הבוטניקה, הזואולוגיה, האקולוגיה, ההיסטוריה של האזור) וכמו כן תכנים הקשורים למיומנויות סיירות כגון ניווט, התמצאות, מעבר מכשולים, שדאות, והישרדות.

מבנה ניהולי

חוגי סיירות של קק"ל פועלים ופעילים בשלל חלקי הארץ.
הארץ מחולקת ל-11 אזורים, עליהם אחראי מנהל אזורי, רכזים ומזכירה.
קוטופקסי

היסטוריה של ההר

ההר כובד כ"מקום קדוש" על ידי אינדיאנים תושבי המקום עוד לפני תקופת האינקה במאה ה-15. סגדו לו כ"מביא הגשם" כערובה לפוריות האדמה ובו זמנית פסגתו נחשבה למקום מושב האלים.
האירופאי הראשון שניסה לטפס לפסגה היה אלכסנדר פון הומבולדט ב-1802, אך הוא הגיע רק עד לגובה של 4,500 מ'. ב-27 בנובמבר 1872 הגיעו אירופאים בפעם הראשונה לפסגה. כיום חברות תיירות רבות מציעות את שירותן בטיפוס ההר הכולל נסיעה עד לגובה 4,300 מ' וטיפוס לבקתה הראשונה בגובה 4,800 מ'. הטיפוס נחשב לטיפוס קל יחסית בדרגה (F/PD). כמו כן החברות מציעות טיפוס עד לבקתה הראשונה וירידה באופניים לאורך כל המדרון.

פעילות געשית

הקוטופקסי הוא אחד מהרי הגעש הפעילים הגבוהים בעולם. טענות שזהו הר הגעש הפעיל הגבוה ביותר אינן נכונות שכן הר הגעש ליוליאקו השוכן בגבול ארגנטינה וצ'ילה גבוה ממנו ונרשמו בו פעילויות געשיות למרות שמידת פעילותו שנויה במחלוקת.
למעלה מחמישים התפרצויות מתועדות מאז 1738 מספר רב של עמקים נוצרו מזרימת הבוץ המקיפה את ההר. הדבר מהווה סכנה חמורה לאוכלוסייה, למבנים ולשדות שסביב ההר.
הסכנה הגדולה ביותר בהתפרצות אלימה של ההר תהיה זרימת הקרח מהקרחון. פיצוץ גדול עלול להחריב את כל היישובים בפרברי קיטו, אזור המאוכלס בכמיליון תושבים. עיר נוספת הנמצאת בסכנה היא לטקונגה הממוקמת דרומית להר.
אלכסנדרה, נסיכת לוקסמבורג

חיים

אלכסנדרה נולדה ב-16 בפברואר 1991 בבית החולים הדוכסית הגדולה שרלוט שבלוקסמבורג סיטי. היא הרביעית מבין ילדיהם של אנרי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג ומריה תרזה, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג. אחיה הגדולים הם: גיום, פליקס ולואי. יש לה אח צעיר בשם סבסטיאן. סנדקיה של אלכסנדרה הם מישל, נסיך לינייה הארבעה עשר והנסיכה מריה אנה גליצין. היא למדה בבית הספר אנגלסברג ובתיכון וובאן (Lycée Vauban) בלוקסמבורג סיטי. לאחר מכן למדה פסיכולוגיה ומדעי החברה בארצות הברית והשלימה תואר ראשון לפילוסופיה בצרפת. 
הנסיכה אלכסנדרה עבדה תקופה מסוימת כעיתונאות במזרח התיכון, היא רכשה גם ניסיון ביחסים בינלאומיים תוך כדי התמחות במועצת הביטחון של האומות המאוחדות בניו יורק בתקופה שבה לוקסמבורג הייתה חברה לא קבועה. הנסיכה אלכסנדרה מתעניינת בפוליטיקה ובלימודי דת. היא עובדת כמתנדבת לעזור לפליטים. היא דוברת באופן שוטף בלוקסמבורגית, אנגלית, ספרדית וצרפתית, ומבינה גם גרמנית ואיטלקית. היא חובבת טניס וסקי וספרות, ולוקחת חלק גם בטקסים רשמיים של משפחת הדוכס.
אלכסנדרה היא הסנדקית של אחיינה גבריאל, נסיך נסאו, בנם של אחיה לואי ושל טסי אנטוני. כמו כן היא גם הסנדקית של אחייניתה אמליה, נסיכת נסאו, בנם של אחיה פליקס וקלייר לדמאשר (היא גם שימשה כשושבינה בחתונתם).

תואר

תארה הרשמי של הנסיכה אלכסנדרה הוא "הוד מלכותה הנסיכה אלכסנדרה מלוקסמבורג, נסיכת נסאו, נסיכת בורבון-פארמה". התואר "נסיכת בורבון-פארמה" בוטל ב-1968 בידי סבה של אלכסנדרה, ז'אן, הדוכס הגדול של לוקסמבורג, אולם חודש ב-1995.
סלאבהראד

תולדות היישוב

היישוב נזכר לראשונה בשנת 1136, ובמהלך המאה ה-14 נעשה לחלק מהדוכסות הגדולה של ליטא. באמצע המאה ה-17 נפגע היישוב כתוצאה מהמלחמה בין פולין ורוסיה, ובחלוקת פולין הראשונה בשנת 1772 נכלל בתחומי האימפריה הרוסית.

יהודי סלאבהראד

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,300 יהודים, כמחצית תושביה, ובתקופה הסובייטית פעל בה בית ספר יידי.
ב-15 באוגוסט 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, לאחר שרבים מיהודיה הספיקו להימלט ממנה מזרחה או גויסו לצבא האדום.
באוקטובר 1941 ריכזו הגרמנים את יהודי העיירה הנותרים בגטו קטן שהוקם בה, בו אולצו לענוד טלאי צהוב. בנובמבר 1941 חוסל הגטו שבעיירה בהדרגה. בתחילה נרצחו הגברים בתעלות נגד טנקים, לאחר מכן הנשים, ובסוף החודש הוטבעו 15 הילדים האחרונים מהגטו באגם המקומי.
אדווין פישר

חייו

אדווין פישר נולד בבזל, שם התחיל את לימודי המוזיקה, בהם המשיך אחר כך בברלין, בקונסרבטוריון שטרן אצל מרטין קראוזה. הוא החל להתבלט בנגינתו לאחר מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1926, היה למנצח באגודה המוזיקלית של ליבק ובהמשך ניצח במינכן. ב-1932 הקים תזמורת קאמרית משלו והיה אחד הראשונים לגלות עניין בהצגת מוזיקת בארוק ומוזיקה של מוזיקה מן התקופה הקלאסית בביצוע המתאים לתקופה ההיסטורית שבה נכתבה. אף כי ביצועיו לא היו מדויקים היסטורית כביצוע אותנטי לפי אמות המידה הנוכחיות, הם היו כך לתקופתו הוא; למשל, הוא ניצח על קונצ'רטי לפסנתר מאת באך, מוצרט ודומיהם ממקלדת הפסנתר, נוהג שהיה בלתי מקובל בזמנו הוא. פרשנויותיו, אפילו לבאך והנדל, קיבלו את השראתן מן התקופה הרומנטית, הכילו שימוש נרחב בדינמיקה, והיו שובי-לב ביותר. 
בשנת 1932 חזר פישר בשנית לברלין, שם החליף את בן-תקופתו הדגול ארטור שנאבל במשרת הוראה בבית הספר הגבוה למוזיקה של ברלין אחרי הסתלקותו של שנאבל מגרמניה הנאצית. ב-1942 חזר לשווייץ והקפיא זמנית את הקריירה שלו למשך מלחמת העולם השנייה. אחרי המלחמה חזר להופיע וכן הגיש כיתות אמן בלוצרן לתלמידים, שתפסו בהמשך את מקומם בין טובי הפסנתרנים בעולם, בהם אלפרד ברנדל, הלנה סה א קוסטה, פאול בדורה-סקודה ודניאל ברנבוים. 
נוסף לרסיטלי סולו, הופעות קונצרטנטיות וניצוח על קונצרטים תזמורתיים, ניגן פישר מוזיקה קאמרית. להערכה גבוהה במיוחד זכתה שלישיית הפסנתר שהקים עם הצ'לן אנריקו מיינרדי והכנר גאורג קולנקמפף. אחרי מותו של קולנקמפף החליף אותו וולפגנג שניידרמן.
פישר פרסם מספר ספרים בנושא הוראה ועל אחת מן הסונאטות לפסנתר של בטהובן. כמו כן הקליט לא מעט ובין הקלטותיו לביצוע הראשון המלא של הפסנתר המושווה של באך, בחברת EMI, בין 1933 ל-1936. בין הקלטותיו האחרות של פישר הקונצ'רטי של באך לכלי מקלדת, יצירות שונות של באך לפסנתר סולו, כגון "הפנטזיה ופוגה הכרומטית" של באך, קונצ'רטי שונים וסונאטות של מוצרט ובטהובן, פנטזיית "הנודד" ואימפרופטי של שוברט והקונצ'רטו השני של ברהמס, בניצוח וילהלם פורטוונגלר. ההקלטות בעלות חשיבות ההיסטורית של פישר הועברו לתקליטורים בחברת EMI ובחברות מתמחות כגון APR, Music & Arts, Pearl ו-Testament. בולטים בהם במיוחד התקליטורים של הקונצ'רטי של מוצרט, ק.453, ק.466, ק. 482, ק. 491 וק.503, בייחוד שלושת האחרונים בניצוחם העוצמתי ורב ההשראה של ג'ון ברבירולי, לורנס קולינגווד ויוזף קריפס בהתאם, בשנים 1935, 1937 ו-1947.
פישר ליווה את אליזבט שוורצקופף באריך-נגן של חברת EMI של לידר מאת שוברט. הביצוע המשותף האחרון שלו היה עם הכנרת ג'וקונדה דה ויטו, בראשית שנות ה-50. באמצע מפגשי ההקלטה שלהם לסונאטות לכינור של ברהמס מס' 1 ו-3 נאלץ פישר לנסוע ללונדון לטיפול רפואי, שם נאמר לו שמחלתו רצינית. הוא מת זמן קצר אחר כך בציריך.
Feelin' So Good

כתיבה

מילות השיר נכתבו על ידי קורי רוני לופז שון קומבס, סטיבן סטנדרט, ג'ורג לוגיוס, ביג פן ופאט ג'ו והוא הולחן על ידי סטיבן סטנדרטי, ג'ורג לוגיוס ושון קומבס שגם הפיק את השיר. בנוסף לכך, לופז הופיעה עם השיר 74 פעמים, עד היום.

הרכב מוזיקלי

השיר הוא שיר מיד-טמפו היפ-הופ אשר נכתב על ידי קורי רוני לופז שון קומבס, סטיבן סטנדרט, ג'ורג לוגיוס, ביג פאן ופאט ג'ו והולחן על ידי סטיבן סטנדרט, ג'ורג לוגיוס ושון קומבס שגם הפיק את השיר. לופז הקליטה את חלקה בשיר בביתו של קומבס וגם באולפני סוני מיוזיק בניו יורק.
בשיר משתתפים גם הראפרים ביג פן ופאט ג'ו אשר שיתפו פעולה אחד עם השני לעיתים קרובות. את השיר ערך ג'ים ג'ניק ועל הערבול היה אחראי צ'ארלס אלכסנדר. מבחינה לירית השיר מתאר את לופז במצב רוח טוב מבלי ששום דבר יוריד אותה למטה.

קידום, ביקורות והצלחה

על מנת לקדם את השיר הופיעו לופז ופאט ג'ו עם השיר בתוכנית סאטרדיי נייט לייב. גם ביג פאן היה אמור להופיע איתם בתוכנית אך הוא נפטר כתוצאה מהתקף לב שנבע מעודף משקל. בנוסף לשיר גם שוחרר קליפ לקידומו אשר בוים על ידי פול האנטר.
במהלך הקליפ נראית לופז בשגרת יומה אשר במהלכה קוראים לה רק דברים טובים: היא מוצאת כסף על הרצפה, מבלה עם חבריה (אותם מגלמים חבריה האמיתיים של לופז במציאות) וכולי.
בתחילת הקליפ ישנה גם הקדשה לביג פאן שמת זמן קצר לפני שחרור הקליפ. השיר קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה ששיבחו את החזרה לשורשים של לופז. השיר לא זכה להצלחה בניגוד לשירים הקודמים מהאלבום כאשר הגיע למקום ה-51 בלבד בארצות הברית וזכה להצלחה דומה ברוב המדינות האחרות. אם כי בבריטניה השיר כן זכה להצלחה כאשר הגיע למקום ה-15 ובקנדה למקום ה-7.
קסי

משמעויות נוספות של האות Ξ

האות הגדולה Ξ משמשת כסמל של חלקיקי הבאריון.
האות הקטנה ξ משמשת לייצוג משתנים מקריים.
מסחר יומי

מסחר יומי או מסחר תוך-יומי הוא פעולה של קניה ומכירה של ניירות ערך במהלך אותו יום המסחר, כך שכל הפוזיציות נסגרות לפני סיום יום המסחר. סוחרים העוסקים בפעילות של מסחר יומי נקראים "סחרני יום".
בישראל, מסחר יומי היה נחלתם של גופים מוסדיים, אך בשנים האחרונות יותר סוחרים עוסקים במסחר יומי כעיסוק עיקרי לפרנסתם.
ניירות הערך הנפוצים במסחר יומי הם: מניות, מטבע חוץ, אופציות, חוזים עתידיים על מדדים, וחוזים על סחורות.
לא בכל בורסה ניתן לעסוק בפעילות של מסחר יומי. בורסה המאפשרת מסחר יומי צריכה להיות ממוחשבת כמעט לגמרי, כך שתאפשר לסוחרים גישה ישירה לנתוני הבורסה בזמן אמת, ושתתמוך במתן פקודות אוטומטיות מכל הסוגים. הדבר הכרחי למסחר יומי כיוון שהוא מאפשר יישום של אסטרטגיות מסחר וניהול סיכונים ההכרחיים במסחר יומי, באמצעות הזנת פקודות סטופ להגנה מפני הפסדים, וכן הזנה של פקודות מראש לכניסה לטרייד חדש, למימושים, ולסגירת הפוזיציה.
הבורסות הפופולריות בקרב הסוחרים היומיים כיום, הן הבורסות האמריקאיות (NASDAQ,‏ NYSE) וכן מספר בורסות באירופה ובמזרח הרחוק.