google/wiki40b huggingface dataset:
קניין הבטה

היבטים הלכתיים

אחד מההיבטים ההלכתיים של הקנין הוא בדין ביומו תתן שכרו האומר כי יש לשלם לפועל ביום עבודתו. כאשר פועל שומר פירות שדה לאדם אחר, מובא במשנה, כי אין המעביד יכול לומר לפועל שיטול את שכר פעולתו מפירות השדה עצמו, מכיוון שהוא כבר קנה את הפירות על ידי הבטתו של הפועל והתחייב במצוות "ביומו תשלם שכרו", ובברייתא מובא כי ניתן לומר לפועל שיקח את שכרו מפירות השדה. 
הגמרא מיישבת את הסתירה, כי קנין "הבטה" אינה קנין, ובברייתא מדובר שהשומר שמר את הפירות ומכיוון שהבטה אינה קניין כלל, נמצא כי השמירה לא הקנתה את החפץ למעביד, ומכיוון שלא נעשתה עבורו עדיי שום פעולה מעשית, לא חלה עליו חובת התשלומים לפועל והוא יכול לומר לו שיקח את שכרו מפירות השדה, אך במשנה מדובר שהפועל הגביה את הפירות לבעל הבית, וכך קנה בעל הבית את הפירות. 
במשנה אחרת חולקים תנא קמא ורבי יוסי בשומר ששומר את פירות העומר לציבור, אם קיים חיוב לשלם לו בכסף מלא כדי שיקנה את הפירות חזרה לציבור, או שניתן לבצע את השמירה בהתנדבות. הגמרא תולה זאת במחלוקת אם הבטה קונה או לא, ומי שסובר שהבטה קונה אוסר לבצע את השמירה בהתנדבות, שכן במקרה כזה אנו חוששים שהשומר, שעושה את מעשה הקניין בפירות על ידי ההבטה, יעשה זאת לעצמו, ומכיוון שהוא לא מקבל תשלום עבורם, הוא לא יעשה את מעשה הקניין לציבור אלא לעצמו, ונמצא שקרבן העומר יוקרב משלו ולא משל הציבור. אך לפי הדעה הסוברת שהבטה אינה קונה אין בעיה כזו.  למסקנת הגמרא מסיק רבא כי לפי כל הדעות הבטה בהפקר קונה.

הבטה להקנות לאדם אחר

רבי יעקב יצחק מפרשיסחא מקשה, לפי מסקנת הגמרא לכל הדעות קנין הבטה קונה, שוב עולה חזרה הסתירה בין המשנה לברייתא,  אם בעל הבית יכול לומר לפועל שיטול את שכר פעולתו מפירות השדה עצמו או לא. היהודי הקדוש מסביר, כי הקושיא אינה קשה גם אם הבטה קונה; את דבריו הוא מבאר בכך שקנין ההבטה הוא על ידי השמירה הנגרמת לקונה. לפי זה, מסביר הרבי מפרשיסחא, לא ניתן יהיה להקנות לאדם אחר על ידי הבטה של הפועל, שכן קנין השמירה מועיל דווקא אם שמירת האובייקט הנקנה (שהיא 'הבטה') נעשית על ידי מי שקונה אותו לעצמו,  כך שהשמירה היא מוחלטת, שאין אדם נוסף - חוץ מהאדם לו נקנה החפץ -  שיש לו שליטה על החפץ; אך כאן, כאשר אדם אחר שומר לבעל הבית, אין הדבר נשמר לחלוטין לבעל הבית, שהרי גם  לפועל עצמו יש גישה אל החפץ.

אופן הקנין

לפי הרמב"ם, קניין ההבטה נעשה על ידי שמירה על החפץ והגנה עליו כך שלא יילקח על ידי אחרים. אולם התוספות כתבו שלא ניתן לומר שהבטה היא שמירה בעלמא, שכן גמרא מפורשת היא שראייה אינה קונה בהפקר, ולכן מההכרח לומר שמדובר שעשה מעשה מסוים לשמור את הדבר, כגון שעשה גדר קטן.
עניית אמן (הלכה)

עניית אמן היא חובת אמירה בהלכה לשומע ברכה. משמעותה היא אישור והסכמה, ולעיתים תפילה שתתקיים הבקשה שנאמרה לפניה.

פירוש המילה אמן

המילה "אמן" פירושה "כן ונכון", כמו כן פירושה "הלוואי". בדרך הדרש מפורשת המילה כראשי תיבות של המשפט "קל מלך נאמן", ומשמעה הכרת תודה לה' וקבלת מלכותו.

בתנ"ך

בתנ"ך המילה מופיעה לראשונה בספר במדבר כחלק משבועת האישה הנחשדת בזנות תחת בעלה. האישה עונה "אמן אמן" בתשובה להקראה הנאמרת בפניה על העונש הצפוי לה אם אכן עשתה את אשר נחשדה בו, והיא בעצם מאמתת בדרך של שבועה את הדברים, כשכפילות המילה משמשת לחיזוק ההצהרה: וּבָאוּ הַמַּיִם הַמְאָרְרִים הָאֵלֶּה בְּמֵעַיִךְ לַצְבּוֹת בֶּטֶן וְלַנְפִּל יָרֵךְ וְאָמְרָה הָאִשָּׁה "אָמֵן אָמֵן" (במדבר, ה', כ"ב).
הביטוי מופיע בין היתר גם במובן של אמונה ואמת: "אֲשֶׁר הַמִּתְבָּרֵךְ בָּאָרֶץ יִתְבָּרֵךְ בֵּאלֹהֵי אָמֵן וְהַנִּשְׁבָּע בָּאָרֶץ יִשָּׁבַע בֵּאלֹהֵי אָמֵן כִּי נִשְׁכְּחוּ הַצָּרוֹת הָרִאשֹׁנוֹת וְכִי נִסְתְּרוּ מֵעֵינָי" (ספר ישעיה, פרק ס"ה, פסוק ט"ז), ולא נמצא עוד בהוראה זו. 
בפסוק "וַיֹּאמֶר יִרְמְיָה הַנָּבִיא אָמֵן כֵּן יַעֲשֶׂה ה' יָקֵם ה' אֶת דְּבָרֶיךָ אֲשֶׁר נִבֵּאתָ לְהָשִׁיב כְּלֵי בֵית ה' וְכָל הַגּוֹלָה מִבָּבֶל אֶל הַמָּקוֹם הַזֶּה" (ספר ירמיה, פרק כ"ח, פסוק ו'), המילה באה במובן של 'לאשר ולקיים דבר נשמע'. 
מילה זו מופיעה גם בסוף מזמורי תהילים: מ"א, י"ד; ע"ב, י"ט; פ"ט, נ"ג,

בתלמוד

במסכת ברכות נאמר: "רבי יוסי אומר: גדול העונה אמן יותר מן המברך".
במסכת שבת מסופר בשם רבי יוסי בר יהודה:

שני מלאכי השרת מלוין לו לאדם בערב שבת מבית הכנסת לביתו, אחד טוב ואחד רע, וכשבא לביתו ומצא נר דלוק ושולחן ערוך ומיטתו מוצעת מלאך טוב אומר "יהי רצון שתהא לשבת אחרת כך" ומלאך רע עונה אמן בעל כרחו, ואם לאו מלאך רע אומר "יהי רצון שתהא לשבת אחרת כך" ומלאך טוב עונה אמן בעל כרחו.

מנהגים שונים

יש העורכים סעודת אמנים - סעודה שאומרים בה "אמן" מאה פעמים.
ספק כוח ליניארי

באלקטרוניקה, ספק כוח ליניארי היא מערכת המשמשת לייצוב מתח.

מבוא

באופן בסיסי מורכב ספק הכוח הליניארי משנאי סלילים כאשר יחס הליפופים קובע את מתח היציאה, במוצא השנאי מקבלים גל סינוס שאותו מיישרים על ידי דיודה. אחרי היישור מקבלים את החלק החיובי של הסינוס שאותו מעבירים דרך מסנן על מנת לקבל מתח ישר.
ניתן לשפר את הספק על ידי ארבע דיודות יישור על מנת לקבל את כל החלקים של גל הסינוס, כך שלאחר הקבל נקבל אדוות (ריפל) קטנות במתח המוצא. כדי לתקן גם את האדוות משתמשים במייצב מתח.
המתח שמיוצר על ידי ספק כוח לא מיוצב משתנה בהתאם לעומס, טמפרטורה, ריטוטים ושינויים באספקת מתח החילופין. ליישומי אלקטרוניקה רגישים, שימוש במייצב ליניארי יוכל לספק מתח בערך מדויק, מיוצב כנגד תנודות במתח הכניסה ועומסים. המייצב גם מקטין את ההפרעות והרעשים בזרם היציאה המיושר. שנאים ליניארים לרוב מספקים הגבלת זרם, כהגנה על ספק הכוח והמעגל הצרכן מצריכת יתר. ספקי כוח ליניארים מתכווננים נפוצים במעבדות וציוד בדיקה בחנויות שרות, ומאפשרים למתח המוצא להיות מותאם על פני טווח רחב.

מייצב מתח

התנגדות מייצב המתח משתנה בהתאם לעומס וכתוצאה מכך מתח היציאה נשאר קבוע. בגלל שהמתח המיוצב של מייצב המתח חייב תמיד להיות נמוך יותר ממתח הכניסה, היעילות שלו מוגבלת ומתח הכניסה חייב להיות גבוה מספיק כדי לאפשר תמיד לרכיב הפעיל להפחית קצת מהמתח. אפשר לחבר את מייצב המתח בין מקור הכוח לבין העומס (בטור), או במקביל לעומס. מייצב פשוט יכול להכיל רק דיודת זנר וסדרת נגדים, מייצבים מסובכים יותר כוללים משוב ייחוס מתח, מגבר שגיאה ואלמנט העברת כוח. בגלל שמייצב המתח משותף למכשירים רבים, מעגלים משולבים של מיצבים נפוצים מאוד.
לאסלו שויום

ביוגרפיה

שויום נולד בעיר ההונגרית הדרומית פץ'. הוא למד משפטים באוניברסיטת פץ' וסיים את לימודיו ב-1965. שויום שימש כפרופסור באוניברסיטאות ובמכוני משפטים בבודפשט: ב-ELTE משנת 1983, ב-PPKE משנת 1996 ובאקדמיית השפה הגרמנית ע"ש ג'ולה אנדראשי משנת 2002. הוא עבד גם ביינה, גרמניה במשך 3 שנים.
בתחילת הקריירה הפוליטית שלו, בסוף שנות ה-80, שימש כיועץ משפטי לארגוני זכויות הסביבה והאזרחים. כמייסד "מעגל הדנובה" היה לו תפקיד משמעותי בענייני הגנת הסביבה, כמו למשל מניעת הקמת סכר נאג'מארוש, שבנייתו הייתה פוגעת באזורי המחיה בחלקה הצפוני של הדנובה. הוא נמנה עם המייסדים של מפלגת הפורום ההונגרי הדמוקרטי (MDF) בשנת 1987, והכריז שהמפלגה מהווה אופוזיציה במשא ומתן החשוב שהוביל לשינוי צורת השלטון בהונגריה ולכינונה של דמוקרטיה פרלמנטרית. 
ב-1989 היה שויום חבר בוועד המרכזי של המפלגה למשך זמן קצר, אולם הוא עזב את עיסוקיו בפוליטיקה הפנימית של המפלגה כבר באותה שנה, לאחר שנבחר לבית המחוקקים ההונגרי. הוא זכה בנשיאות הבית חצי שנה מאוחר יותר, והחזיק במשרה זו עד 1998. במהלך אותה התקופה, לבית המחוקקים היה תפקיד משמעותי בייצוב הדמוקרטיה וחיזוקה בהונגריה. באותה משרה הוא תרם לביטול עונש המוות במדינה, והגנה על זכויות מידע, חופש הדעה והמחשבה. כמו כן, הוא הביא להגנה חוקתית על אזרחיה ההומוסקסואלים של הונגריה.
ב-7 ביוני 2005 נבחר שויום לכהן כנשיא הונגריה והחליף את פרנץ מאדל, לאחר שניצח בבחירות את מועמדת המפלגה הסוציאליסטית ההונגרית, קטאלין סילי והוא הושבע לנשיאות ב-5 באוגוסט 2005.
כרמל לוטן

ביוגרפיה

לוטן היא הבת הבכורה מבין חמישה אחים. למדה בבית ספר תיכון בשוהם במגמות תיאטרון וקולנוע, והשתתפה במספר חוגים וסדנאות תיאטרון.
בשנת 2012 קיבלה תפקיד בסדרת הנוער "יומני החופש הגדול" בערוץ דיסני וyes ובשנת 2013 שבה לשחק בעונתה השנייה.
ב-2016 החלה לשחק בסדרת המתח לנוער "נעלמים" בניקלודיאון, בתור דניאלה בן גד. ובמהלך חודש יוני 2017 היא שבה לצילומי העונה השנייה.
בדצמבר 2018 היא שבה לצילומי העונה השלישית של "נעלמים", שתשודר ב-1 בספטמבר 2019.
הרכב (בלשנות)

הרכב (באנגלית: Compound) הוא מונח בבלשנות לציון מילה המורכבת מאחת או יותר לקסמות. למשל, בעברית: בית ספר, טלפון נייד, שעון חול. באנגלית: doghouse, white-collar, must-have. בגרמנית: krankenhaus, kindergarten. 
הרכב אנדוצנטרי (Endocentric) הוא הרכב אשר מובנו נובע ישירות מתוך מובנם הנפרד של מרכיביו. למשל: "מטוס קרב", "שעון חול". לרוב, הרכבים אנדוצנטריים מורכבים מלקסמות המהוות את אותן חלקי דיבור. למשל, ב- "מטוס קרב", גם "מטוס" וגם "קרב" הם שמות עצם. באנגלית, ההרכב האנדוצנטרי doghouse מורכב משני שמות עצם: dog ו- house. הלקסמה המגלמת את מובנו הבסיסי של ההרכב מכונה הראש (head); הלקסמה השנייה מתאימה את הראשונה (modifier). בדוגמה לעיל, "מטוס" הוא הראש ו- "קרב" מתאימה אותו.
בהרכב אקסוצנטרי (Exocentric) המובן נובע מחוץ למובנן הנפרד של מרכיביו. למשל: "בית ספר", "תעודת בגרות". באנגלית: white-collar (ובהשאלה גם בעברית: "צווארון לבן"). להרכב אקסוצנטרי לא תמיד יש ראש, כמו למשל במקרה "צווארון לבן".
בשפות אנליטיות, הלקסמות המרכיבות את ההרכב אינן מסומנות. למשל, באנגלית המילה doghouse מורכבת משתי לקסמות בלתי מסומנות. בסינית, המילה 汉语 (האן-יו, "השפה הסינית") מורכבת גם היא משתי לקסמות בלתי מסומנות. לעומת זאת, בשפות סינתטיות יותר, לעיתים אחת הלקסמות תהא מסומנת. למשל בגרמנית: Kapitänspatent ("רישיון רב-חובל") מורכבת מהלקסמה Kapitän ("רב-חובל") בתוספת סמן הקניין -s, ומהלקסמה הבלתי-מסומנת Patent ("רישיון"), המהווה את הראש. לעומת זאת, בשפות השמיות ההרכבים השמניים (noun-noun compound, בניגוד להרכבים אשר כוללים גם חלקי דיבר אחרים) מתממשים באמצעות צורת הסמיכות, המשמשת גם עבור יַחֲסַת הקניין. בצורת הסמיכות הלקסמה המסומנת היא הראש; למשל: בֵּית סֵפֶר מורכב מהלקסמה (המהווה את הראש) בַּיִת, המסומנת באמצעות צורת הנסמך בֵּית (שימו לב להבדלים בניקוד) ומהלקסמה הבלתי מסומנת סֵפֶר.
אין אוטרו

אִין אוּטֶרוּ (לטינית: In utero, מילולית: בתוך הרחם) הוא ביטוי המציין את מצבו של העובר ברחם אימו. ביטוי זה נועד גם לתיאור של טכניקת לביצוע בדיקת מעבדה או הליך רפואי או ניסוי על עובר - של אדם או של בעל חיים - במהלך ההיריון.
יחסי אזרבייג'ן–אינדונזיה

היסטוריה

לאחר פירוק ברית המועצות, אינדונזיה הכירה מיד באזרבייג'ן ב-28 בדצמבר 1991. כמעט שנה לאחר מכן, ב-24 בספטמבר 1992, המדינות כוננו את היחסים הדיפלומטיים ביניהן. השגרירות האזרבייג'נית באינדונזיה הוקמה ב-12 בפברואר 2006. ב-2 בדצמבר 2010, נפתחה השגרירות האינדונזית באזרבייג'ן.

יחסים כלכליים

בשנת 2016, היקף הסחר בין אזרבייג'ן לאינדונזיה הסתכם ב-501.1 מיליון דולר אמריקאי כאשר אינדונזיה ייצאה סחורה בשווי 54.1 מיליון דולר אמריקאי ואזרבייג'ן ייצאה סחורה בשווי 447 מיליון דולר אמריקאי. אזרבייג'ן מייצאת לאינדונזיה לרוב נפט גולמי ואינדונזיה מייצאת לאזרבייג'ן שמן דקלים, חמאת קקאו, בטריות חשמליות, בגדים לגברים, ערכות קפה ותה ועוד.
דורון תורג'מן

ביוגרפיה

תורג'מן שירת בצה"ל בחטיבת גולני. לאחר שירותו הצבאי התגייס למשטרת ישראל. שירת כקצין מודיעין ובילוש במרחב ציון, וקצין המבצעים של מחוז ירושלים. ב-2009 קודם לדרגת סגן ניצב ומונה לראש ענף מבצעים במחוז ירושלים. בשנים 2010–2013 פיקד על תחנת לוד. בתפקידו הבא שימש מפקד תחנת נתניה.
ב-2015 מונה למפקד מרחב דוד במחוז ירושלים. ביולי 2017 קודם לדרגת תת-ניצב ומונה למפקד מרחב קדם. 
במהלך שירותו עוטר בעיטור המופת של המשטרה.
תורג'מן נשוי ואב לארבעה.
דבורה אמיר

דבורה אמיר (נולדה ב-1948 בירושלים) היא, סופרת ילדים ומשוררת ישראלית. זכתה בפרס קוגל בשנת 1995 ובשנת 2006 בפרס ראש הממשלה לסופרים עבריים. כתבה מספר ספרי לימוד בספרות והשתתפה בכתיבת אחרים.
מארק מקקוי

ביוגרפיה

מקקוי נולד בג'ורג'טאון, גיאנה. הוא גדל באנגליה ועבר עם משפחתו בגיל ההתבגרות לקנדה. הוא התאמן בהדרכתו של צ'רלי פרנסיס, מאמנו של בן ג'ונסון. מקקוי הודה שהשתמש בסמים וקיבל השעיה של שנתיים בגלל אימרוץ ועבר להתאמן באוסטריה, בשנת 1994 קיבל אזרחות אוסטרית.

אלוף משחקי חבר העמים

במשחקי חבר העמים שנערכו בבריזביין, אוסטרליה בשנת 1982 זכה מקקוי בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.37 שניות ובמדליית כסף, בריצת שליחים 4x100 מטר. 
באליפות העולם הראשונה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1983 סיים מקקוי במקום רביעי בריצת 110 מטר בתוצאה של 13.56 שניות, 8 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד. בשלב רבע הגמר הוא קבע תוצאה של 13.53 שניות.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) סיים מקקוי במקום רביעי בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.45 שניות. בשלב חצי הגמר, הוא קבע תוצאה של 13.30 שניות ועלה מהמקום השלישי.
במשחקי חבר העמים שנערכו באדינבורו, סקוטלנד בשנת 1986 זכה מקקוי בשתי מדליות זהב, בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.31 שניות ובריצת שליחים 4x100 מטר.
באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1987 סיים מקקוי במקום שביעי בריצת 110 מטר בתוצאה של 13.71 שניות. בשלב חצי הגמר הוא סיים ראשון במקצה שלו בתוצאה של 13.42 שניות ועלה מהמקום השלישי הכללי. 
באולימפיאדת סיאול (1988) סיים מקקוי במקום שביעי בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.61 שניות. בשלב חצי הגמר, הוא קבע תוצאה של 13.54 שניות ועלה מהמקום החמישי.

מדליית ארד באליפות העולם באולם

באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בסביליה, ספרד במרץ 1991 זכה מקקוי במדליית ארד בריצת 60 מטר משוכות בתוצאה של 7.49 שניות, אחרי גרג פוסטר מארצות הברית (7.45 שניות) ואיגור קזנובס מברית המועצות (7.47 שניות).
באליפות העולם שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1991 סיים מקקוי במקום רביעי בריצת 110 מטר בתוצאה של 13.30 שניות, 5 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד. בשבל חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 13.28 שניות ועלה מהמקום השלישי הכללי.

אלוף אולימפי

באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכה מקקוי במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.12 שניות, לפני טוני דיס (13.24 שניות) וג'ק פירס (13.26 שניות), שניהם מארצות הברית.

אלוף עולם באולם

באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בטורונטו, קנדה במרץ 1993 זכה מקקוי במדליית זהב בריצת 60 מטר משוכות בשיא אליפות חדש ובשיא קנדה חדש של 7.41 שניות (הנוכחי, 2016), לפני קולין ג'קסון מבריטניה (7.43 שניות) וטוני דיס (7.43 שניות).
בתחרות שנערכה בליל, צרפת ב-1 ביולי 1993 קבע מקווי בריצת 110 מטר משוכות שיא קנדה חדש של 13.08 שניות (הנוכחי, 2016).
בתחרות שנערכה בפריז, צרפת ב-3 בספטמבר 1994 קבע מקווי בריצת 110 מטר משוכות שיא אוסטריה חדש של 13.14 שניות (הנוכחי, 2016).
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בברצלונה, במרץ 1995 סיים מקקוי במקום רביעי בריצת 60 מטר משוכות בתוצאה של 7.46 שניות, ולא הצליח להגן על תוארו.
באולימפיאדת אטלנטה (1996) סיים מקקוי חמישי במקצה שלו בשלב רבע הגמר במקום בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.64 שניות, ולא הצליח לעלות לשלב חצי הגמר ולא הצליח להגן על תוארו.
אלג'יר

היסטוריה

אלג'יר נוסדה על ידי הפיניקים עוד בסביבות שנת 1200 לפנה"ס, אז כמוצב לצורכי מסחר, תחת השם "איקוסים". לאחר המלחמות הפוניות, בשנת 146 לפנה"ס המוצב נפל בידי הקיסרות הרומית. תחת השם "איקוסיום" נוסדה על בסיס המבצר עיר, שהשתייכה לקיסרות.
בשנת 429 נכבשה על ידי הונדלים תחת פיקודו של גייסריק. משנת 533 נשלטה על ידי האימפריה הביזנטית עד אשר ב-681 הוחרבה ונהרסה כליל על ידי כוחות ערבים חמושים.
בשנת 944 העיר הוקמה מחדש על ידי בוולגין איבן זירי - זוהי אלג'יר אשר קיימת עד היום. ב-1159 אלג'יר נכבשה על ידי שושלת אלמוואחידון ובמאה ה-13 עברה לשליטת הסולטאנת של תלמסאן.
החל מהמאה ה-17, עת השתחררה אלג'יריה מהשלטון העות'מאני, הפכה העיר לביתם של שודדי ים, אשר פשטו על ציי הסחר האירופים. האירופאים ניסו רבות לשים קץ לשלטון הפיראטי באלג'יר, אך לשווא. באוקטובר 1541 ניסה הקיסר קרל החמישי, קיסר הקיסרות הרומית הקדושה ומלך ספרד, לכבוש את העיר, אולם נכשל בשל סופה שהטביעה את ספינותיו. כך כשלו גם ניסיונות הכיבוש של הדנים ב-1770 והספרדים ב-1775.
ב-1816 הפציץ כוח בריטי-הולנדי את העיר ואמנם לא הצליח לכבוש אותה, אך אילץ את הכוחות החמושים המקומיים לשחרר את העבדים הנוצרים. לבסוף, ב-1830 נכבשה אלג'יר על ידי הצרפתים. תחת שלטונם העיר התפתחה במהירות ועל פי ההערכות לקראת סוף המאה ה-19 כבר נספרו בה כמאה אלף תושבים.
עד למלחמת העולם השנייה הייתה אלג'יריה (ובתוכה אלג'יר) לקולוניה צרפתית. במהלך המלחמה הפכה אלג'יר לחלק מצרפת של וישי, אשר בראשותו של אנרי פיליפ פטן, שיתפה פעולה עם גרמניה הנאצית. ב-7 בנובמבר 1942, במסגרת מבצע לפיד פלשו לאלג'יר כוחות של צבא ארצות הברית, בריטניה ולוחמים צרפתים מהרזיסטנס. לאחר מכן, עד סוף מלחמת העולם השנייה, שימשה אלג'יר כאחד המרכזים החשובים ביותר בצפון אפריקה.
בתום המלחמה חזרה אלג'יריה להיות קולוניה צרפתית. ב-5 ביולי 1962 לאחר מאבקים אלימים רבים, בהם, על פי ההערכות, נהרגו כמיליון וחצי אלג'יראים, אלג'יריה זכתה בעצמאותה מצרפת, ואלג'יר הפכה לבירת המדינה החדשה. העיר שימשה כבירת התרבות הערבית לשנת 2007.
שק (מארז)

שק הוא מארז עשוי יוטה, פוליפרופילן או חומר אחר, המשמש לאחסון והובלה של חומרים יבשים (ולעיתים גם נוזלים, כאשר מדובר בשק האטום למים).

היסטוריה

כבר בעת העתיקה נעשה שימוש בשקים לאכסון ונשיאת דגנים. בד השק היה בד גס במיוחד, ולכן נעשה בו שימוש ביהדות בעת אבלות, כמסופר בתנ"ך: אבלו הכבד של יעקב אבינו על יוסף, התבטא בקריעת בגדים וביגון קודר " וַיִּקְרַע יַעֲקֹב שִׂמְלֹתָיו וַיָּשֶׂם שַׂק בְּמָתְנָיו וַיִּתְאַבֵּל עַל בְּנוֹ יָמִים רַבִּים".
שק חול, הממולא חול או אדמה, משמש למטרות כגון הגנה בעת שטפון, ביצורים צבאיים, הגנה על חלונות זכוכית באזורי מלחמה ועוד.
אפקט קולי

אפקט קולי הוא צליל הנוצר או מוגבר באופן מלאכותי. האפקט הקולי נועד להדגיש את התוכן של סרטים, תוכניות טלוויזיה, הופעות חיות, משחקי מחשב ועוד.
מקורו של המונח "אפקט קולי" הוא בימי הרדיו המוקדמים.
סטריגיל

סטריגיל היה כלי מתכתי קטן ומעוקל ששימש ביוון העתיקה וברומא העתיקה לקירצוף לכלוך וזיעה מהגוף, בתקופות בהן עדיין לא היו סבונים יעילים.
ניקוי הגוף התבצע בשלבים: תחילה נמרח שמן מבושם, אחר כך גורד השמן מהגוף יחד עם הלכלוך על ידי הסטריגיל. עבור העשירים ביצעו משרתים את הפעולות הללו.
סטריגיל שימשו לעיתים קרובות אתלטים וכן במרחצאות רומיים. הכלי יוצר בגדלים שונים, עבור אברי גוף שונים. לסטריגיל נלווה "אריבלוס" - קנקן שמן קטן. יצירות אמנות בנות התקופה מציגות אתלטים עם אריבלוס וסטריגיל.
קובלאי חאן

ביוגרפיה

קובלאי חאן היה בנו השני של טולוי ונכדו של ג'ינגיס חאן.
ב-1251, כשאחיו מונגקה חאן עלה לשלטון על האימפריה המונגולית, קובלאי קיבל את הניהול של חלקיה הדרומיים של האימפריה. עם מות אחיו, ב-1260 ירש קובלאי את השליטה באימפריה כולה. תחת שלטונו, האימפריה זכתה לתקופה של שגשוג.
שלטונו השתרע על מונגוליה ועל סין. האימפריה שגשגה בתקופתו, והוא הרחיב את גבולותיה, כשהישגו הבולט ביותר היה השלמת כיבושה של סין וסיפוחה לתחומי האימפריה, אשר הושלם בשנת 1279. הוא תמך בתרבות הסינית, בה גילה עניין עוד מגיל צעיר, ופעל לקידומה. הוא שיקם מבני ציבור, פיתח והרחיב דרכים, שיפץ והרחיב את התעלה הגדולה והנהיג את השימוש בשטרות כסף.
בהשפעת התרבות הסינית קיבל על עצמו את הדת הבודהיסטית, אבל גילה סובלנות גם כלפי דתות אחרות, ואף הניח למיסיונרים נוצריים להגיע לסין על מנת להפיץ את דתם.
בירתו הייתה חאנבליק (או גם דאדו) (כיום בייג'ינג), ובנוסף לה הקים גם את בירת הקיץ וארמון הקיץ שלו, שאנגדו (מוכר גם כ"זאנאדו" או "קסאנאדו"). מספר אירופאים ביקרו את האימפריה בזמנו, הנודע בהם הוא מרקו פולו.
קובלאי חאן כבש והחריב את ממלכת דאלי (היום במחוז יונאן בסין). בנוסף הוא כבש את קוריאה תחת שלטון שושלת קוריו וחייבה להעלות לו מס. נסיונותיו לכבוש את וייטנאם, בורמה וג'אווה נחלו כישלון וכך גם הפלישות המונגוליות ליפן.

קובלאי חאן באמנות

דמותו של קובלאי חאן הונצחה בשירו של המשורר האנגלי סמיואל טילור קולרידג', "קובלא חאן".
טרסקה טורס

חייה

טורס נולדה בפריז, בתם היחידה של הפסל מרק שוורץ ואשתו גיניה. בני הזוג התנצרו, ובתם גדלה כקתולית אך נדרשה להסתיר זאת מסביה וקרובי משפחתם בפולין. בגיל 9 החלה לכתוב יומן. בגיל 17 החלה לכתוב את הרומן הראשון שלה. בתחילת מלחמת העולם השנייה התנדב אביה לצבא הפולני הגולה, ועם נפילת צרפת פונה לבריטניה. טורס ואמה ברחו לדרום צרפת, משם לפורטוגל, באמצעות ויזה שהוענקה על ידי הקונסול ארישטידש דה סוזה מנדש, ומשם לבריטניה. 
בלונדון התנדבה לכוחות צרפת החופשית, ובמאי 1944 נשאה לז'ורז', בנו של עורך הדין אנרי טורס. אמו של ז'ורז', ז'אן, נשאה ב-1943 ללאון בלום, ראש ממשלת צרפת לשעבר, בעת שהיה עציר בבוכנוואלד. באוקטובר 1944, כאשר טורס הייתה בחודש החמישי להריונה, נהרג ז'ורז' בקרב בחבל לורן שבצרפת. בתם, דומיניק טורס, היא עיתונאית. 
ב-1946 שהתה טורס לראשונה בארץ ישראל, כנערת תסריט בצילומי הסרט בית אבי של הסופר האמריקאי מאיר לוין. בהמשך השתתפה בהפקת סרטו של לוין הבלתי חוקיים (או הבלתי לגאליים), ושיחקה בו בתפקיד הראשי, שרה וילנר. הסרט צולם בנתיבי ההעפלה מאירופה, והוא משלב עלילה בדיונית, שבמרכזה זוג מעפילים, בצילומים תיעודיים. ארבעה מאנשי הצוות - לוין, טורס, השחקן יענקל מיכאלוביץ (לימים יצחק מיכאלי) והצלם ברטראן הס - הפליגו בדצמבר 1947 באוניית המעפילים "לא תפחידונו". הם השתלבו בין המעפילים, ונעצרו לימים ספורים אחרי שהאונייה נתפסה בידי הבריטים. 
ב-1948 נשאה טורס ללוין, שהיה מבוגר ממנה ב-15 שנה, וחיזר אחריה עוד לפני נישואיה הראשונים. בני הזוג חיו לסרוגין בצרפת, בישראל ובארצות הברית. בניהם הם המשורר והמתרגם גבריאל לוין, ומיכאל לוין, צלם. אחרי מותו של לוין ב-1981, חזרה טורס לפריז. במהלך שנות ה-80 השתתפה בפעילות להעלאת יהודי אתיופיה לישראל. היא נפטרה ב-2012.
טירסיאס

במיתולוגיה היוונית, טירסיאס (ביוונית: Τειρεσίας) הוא הנביא העיוור של תבאי.

סיפור חייו

טירסיאס היה כהן של זאוס, ובהיותו גבר צעיר נזדמן לו לראות שני נחשים גדולים מזדווגים. הוא הכה אותם עם המטה שלו. הרה, שכעסה על המעשה, הפכה אותו כעונש לאישה. כאישה, טירסיאס היה לכהן של הרה, התחתן והוליד ילדים. לאחר שבע שנים כאישה, שוב נזדמן לטירסיאס לחזות במעשה הזדווגות של נחשים. בפעם הזו הוא לא הפריע להזדווגות ביניהם, והרה החליטה להפוך אותו בחזרה לגבר. זמן-מה לאחר מכן, זאוס והרה התווכחו בשאלה איזה מין נהנה יותר מיחסי מין; כפי שכל צד בטוח שהשני נהנה יותר. בעל ניסיון שכזה, ביקשו מטריסיאס שיישב ביניהם את הוויכוח. זאוס טען שנשים נהנות יותר, ואילו הרה טענה שגברים נהנים יותר. טירסיאס צידד בזאוס, והרה בכעסה עיוורה אותו. מכיוון שזאוס לא יכל לבטל את מעשה ידיה של הרה, הוא העניק לטירסיאס כפיצוי יכולת נבואה. 
גרסה שונה ופחות נפוצה של הסיפור – המופיעה בהמנון החמישי של קאלימאכוס, "רחיצתה של פאלאס" – מספרת שאתנה עיוורה את טירסיאס כעונש על שראה אותה רוחצת בעירום. אמו, קאריקלו, התחננה בפני אתנה שתבטל את העונש, אך זו השיבה שאין בכוחה לעשות זאת וכפיצוי העניקה לו את יכולת הנבואה.

איזכוריו של טירסיאס במיתוס ובמחזאות היוונית

כאשר הרקולס התינוק חנק שני נחשים שהסתננו לעריסתו, ניבא טירסיאס לאמו שיום יבוא ובנה יהיה גיבור ששמו ייצא למרחקים ובכל העולם ישירו לו שירי הלל.
במחזהו של סופוקלס "אדיפוס המלך" קורא אדיפוס לנביא על-מנת לברר מי רצח את לאיוס במטרה לרפא את תבאי מהמגפה. השיחה עם טירסיאס שמתחילה על מי מנוחות עולה עד מהרה לטונים גבוהים כשטירסיאס מסרב לגלות לו מי הרוצח. אדיפוס לועג לכח נבואתו ואז מתגלה לראשונה המהות הטראגית של המחזה, כאשר טירסיאס מטיח לעברו של אדיפוס – "אתה הוא מטמא הארץ המקולל... אתה הוא הרוצח שאינך מוצא... אתה, מבלי דעת, מקיים יחסי קלון עם הקרובים לך מכל." (תרגום: אהרן שבתאי). אך אדיפוס אינו בשל לקבל את האמת, ולכן כעסו כלפי טירסיאס וממסד הנבואה מחריף. רק בסופו של המחזה מבין אדיפוס את נבואתו של טירסיאס ומגלה את האמת הטראגית.
במחזה אנטיגונה, המסיים את הטרילוגייה של אדיפוס, מגיע טירסיאס הנביא לקראון ונוזף בו על גזר הדין החמור שהוציא על אנטיגונה (מוות) שהפרה את הצו שלו וקברה את אחיה פוליניקס. טירסיאס מצליח במשימתו, קראון חוזר בו ויוצא להוציא את אנטיגונה ממערת הקבר. מאחר שהוא איחר את המועד התמלא ביתו צער כפי שחזה טירסיאס.
באודיסיאה של הומרוס מזמן אודיסאוס את רוחו של טירסיאס תוך שהוא מנצל את העובדה שרוחות השדים נמשכות לדמן הטרי של חיות שהועלו כקרבן.
אריק הראשון, מלך דנמרק

חייו

אריק נולד בעיירה סלנגרופ שבצפון זילנד. במהלך תקופת מלכותו של אחיו, קנוט הרביעי, הוא נמנה עם תומכיו הנלהבים, אך הוא ניצל במהלך המרד שבו נרצח אחיו. הוא נשאר בחווה המלכותית במקום ללוות את קנוט למנזר סנט אלבן באודנסה, שם נרצח המלך. הוא נמלט מהחווה לזילנד ומשם לסקונה, שהייתה אז חלק מדנמרק. לאחר רצח קנוט, נבחר אחיו אולף הראשון, אך תקופת מלכותו הייתה קצרה יחסית. בסופו של דבר נבחר אריק להיות המלך בשנת 1095. הוא התחבב על עמו ותקופות הרעב שהיו מנת חלקה של דנמרק במהלך תקופת מלכותו של אולף, נפסקו. עבור רבים היה זה סימן שבחירתו של אריק כמלך דנמרק הייתה בחירה טובה.
על פי כרוניקנים בני התקופה, כמו סקסו גרמטיקוס ועל פי מיתוסים, מתואר אריק כ"גבר חסון וגבוה" שפנה אל האנשים הפשוטים. הוא הצליח לשמור על מקום עמדו כאשר ארבעה גברים ניסו להזיזו ממקומו. הוא היה נואם מוכשר, ואנשים יצאו מגדרם כדי לשמוע אותו. לאחר שהיה יוצא מישיבות האספה הלאומית הוא היה יוצא לאנשים שהמתינו בחוץ. לאריק יצא מוניטין כאדם קולני שאהב נשפים וניהל חיים הוללים. למרות שהוא תמך בריכוז הסמכות על ידי חצר המלכות, נראה היה שהוא התנהג באופן דיפלומטי כדי להימנע מהתנגשויות עם האצולה. הוא היה ידוע כמי שלא גילה רחמים כלפי שודדים ופיראטים.
בביקור אצל האפיפיור ברומא הוא הצליח להשיג את הקאנוניזציה של אחיו המנוח, קנוט הרביעי, ואת קבלת מעמד הארכיבישופות לדנמרק, במקום היותה כפופה לארכיבישוף של המבורג-ברמן. לתפקיד הארכיבישוף של לונד התמנה אסר תורקליסון.

מותו

באספה של ויבורג הכריז אריק שהוא החליט לצאת לעלייה לרגל לארץ הקודש. על פי כרוניקה דנית הסיבה להחלטה זו הייתה רציחתם של ארבעה מאנשיו במהלך חגיגה בהם הם השתכרו באולם הנשפים שלו. למרות תחינותיהם של נתיניו, הוא לא היה מוכן לחזור בו מהחלטתו והוא מינה את בנו, האראלד ואת הבישוף אסר כעוצרים.
אריק ורעייתו בודיל יצאו עם פמליה גדולה דרך רוסיה לקונסטנטינופול, שם הם היו אורחיו של אלכסיוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית. בעת שהותם שם, חלה אריק, אך הוא הפליג בכל אופן לקפריסין. ביולי 1103 מת אריק הראשון בפאפוס שבקפריסין. המלכה בודיל קברה אותו שם והוא היה המלך הראשון שיצא לעלייה לרגל לאחר כיבוש ירושלים על ידי הצלבנים במהלך מסע הצלב הראשון. המלכה בודיל חלתה אף היא, אך הצליחה להגיע לירושלים, שם היא מתה. היא נטמנה למרגלות הר הזיתים בעמק יהושפט.

משפחתו

אריק ובודיל הביאו לעולם בן חוקי אחד, קנוט לאברד. ילדיו של אריק מחוץ לנישואין היו האראלד קסיה, אריק, בנדיקט ובת בשם רגנהילדה, לימים אמו של אריק השלישי, מלך דנמרק.
קנוט היה נסיך אהוד על עמו והתנהגותו הייתה אבירית. הוא נרצח ב-7 בינואר 1131 על ידי אחיינו של אריק, מגנוס, בנו של נילס, מלך דנמרק, שראה בקנוט כמתחרה על הכתר. רציחתו של קנוט אירעה ימים ספורים לפני לידת בנו ולדמר, שלימים מלך כולדמר הראשון, מלך דנמרק בין השנים 1157 – 1182.