google/wiki40b huggingface dataset:
אריה ניר

ביוגרפיה

ניר (במקור קלפר) נולד בעיר סטניסלב באימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום נקראת העיר איוונו-פרנקיבסק  והיא נמצאת בתחומי מדינת אוקראינה), ועלה לארץ ישראל בהיותו נער, ב-1925, עם הוריו שלמה ונחמה לבית גינזבורג, אחיו יצחק ניר ואחותו שרה קלפר. בתחילה התגוררו בכפר סבא, ועבדו בפרדסים. התגורר בשכונת נורדיה בתל אביב ולמד בבית ספר אליאנס. כיהן כמדריך בצופים, ובגיל 14 התגייס ל"הגנה". בגיל 18 היה ממארגני גדודי הנוער של הארגון בעמק חפר. בוגר קורס מפקדי מחלקות בארגון, ונתמנה לסגן מפקד הנפה. בעמק חפר הכיר את אשתו לעתיד, צפורה.
בראשית מאורעות תרצ"ו (1936) היה בין הראשונים שהתנדבו לנוטרות.
בליל וינגייט נעצר ונידון לארבע שנות מאסר במחנה נור א-שמס ועבודות פרך על פעילותו זו. גזר דינו הומתק לשלוש שנים, והוא הועבר לבית סוהר בירושלים, שם שימש כמנהיג האסירים היהודים.
בינואר 1947 נפצע קשה כאשר האסירים הערבים בכלא התנפלו על האסירים היהודים. היה בכיר אסירי ההגנה בבית הסוהר המרכזי בירושלים. בגלל התנגדותו לניסיונות בריחה מהכלא לא שותף בתוכנית של האצ"ל והלח"י לבריחה מהכלא.
במהלך מלחמת העצמאות, ב-1948, הועבר מצה"ל לסייע ליחזקאל סהר בהקמת משטרת ישראל, ובחודש מאי 1948 היה למפקדה של נפת נתניה. עם איחודה עם נפת פתח תקווה, היה למפקד הנפה המאוחדת, נפת השרון. באמצע שנת 1951 התמנה כמפקד נפת השפלה (רחובות), ולאחר מכן כיהן כסגן מפקד מחוז ירושלים. בסוף שנת 1953 החליף את אברהם זלינגר כמפקד מחוז הצפון (שמפקדתו בטבריה). ב-1 באפריל 1954 היה מפקדו הראשון של מחוז משטרה חדש, מחוז המרכז (ברמלה), וכיהן בתפקיד זה עד סתיו 1958, אז בוטל המחוז במסגרת רה-ארגון במחוזות המשטרה (הוא הוקם מחדש בשנת 1981). בעקבות מרד האסירים בכלא שאטה בספטמבר 1958 הושאל לשירות בתי הסוהר והופקד על ענייני הביטחון והמנהל. בתפקיד זה היה כפוף ישירות לשר המשטרה. כעבור שבועות ספורים, באוקטובר 1958, התמנה לנציב בתי הסוהר, במקומו של מפקד השירות צבי חרמון.
ניר כיהן כנציב בתי הסוהר 18 שנים. בתקופתו הוקמו לראשונה בתי סוהר חדשים במדינת ישראל, ובהם בית הסוהר הראשון לנשים נווה תרצה ובתי סוהר לאסירים ביטחוניים. בתקופתו גם הופקד שירות בתי הסוהר על כליאתו והוצאתו להורג של אדולף אייכמן ב-1962. במסגרת התרחבות השירות בתקופתו נפתח האגף הפסיכיאטרי (מב"ן) והושלמו בניית בית סוהר אשל ובתי סוהר נוספים באשקלון, רמאללה, ג'נין, טולכרם וחברון. עוד בשנים אלו שונה מבנה השירות, בוטל תפקיד סגן הנציב והוקמו שני מינהלים (מינהל ארגון וביטחון ומינהל שיקום האסיר). בשנת 1976 פרש לגמלאות, הוחלף על ידי חיים לוי, ונתמנה ליועץ לשר המשטרה.
ניר נפטר בקיץ 1977 בתום מחלה קשה. הותיר אישה, צפורה, אחות בקופת חולים, ארבע בנות - הדאלה ליונס (1937),יעלה זאבי (1945) שלומית ניב (1952) ורונה קדמי (1952) וכן נכדים.
בשנת 1978 נקרא על שמו בית הספר הארצי לסוהרים ולקצינים.
מדבר לוט

האזור החם ביותר בעולם 
מדבר לוט (בפרסית: دشت لوت) הוא מדבר מלח גדול הממוקם במחוזות קרמן, סיסתאן ובלוצ'סתאן שבאיראן, ומשתרע על פני שטח של כ-51,800 קמ"ר בדרום-מזרח המדינה. על פי מדידות שנעשו באמצעות הלוויין Aqua של נאס"א במשך כשבע שנים (2003 - 2010), נמצא שהטמפרטורה הממוצעת במדבר לוט עומדת על כ-50 מעלות צלזיוס, וטמפרטורת פני השטח הגבוהה ביותר שנמדדה שם עומדת על 70.7 מעלות צלזיוס.יש לציין שאין מדובר בטמפרטורת האוויר בצל, אלא בטמפרטורה הקרינתית של פני השטח (הטמפרטורה שפני השטח פולטים). במדבר לוט נמצאת פירמידת החול הגבוהה בעולם. ב-17 ביולי 2016 הוכר מדבר לוט כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו.

גאוגרפיה

מדבר לוט, השוכן בדרום מזרח איראן, הוא מדבר מלח, המדבר ה-27 בגודלו בעולם, ואחד המקומות היבשים ביותר בתבל. אורכו של המדבר משתרע על פני כ-480 ק"מ ורוחבו כ-320 ק"מ. גובהו כ-56 מטרים מעל פני הים. חלק ניכר מהמדבר מכוסה באבני בזלת ובלבה שנפלטו מלועו של הר געש המצוי באזור, אשר אינו פעיל עוד. במדבר לוט צמחייה מועטה מאחר שכמעט לא קיימים צמחים המסוגלים לחיות בתנאי החום והיובש השוררים בו. גם בעלי חיים, ואפילו חיידקים, אינם שורדים בתנאי החום הכבדים השוררים באזור. במדבר לוט מצויה פירמידת החול (יארדנג) הגבוהה בעולם.

אקלים

על פי מחקרים חדשים יחסית המבוססים על מדידות לווייניות שנאספו על ידי המכון הגאולוגי האמריקני, מדבר לוט הוא המקום בעל פני השטח החמים ביותר בכדור הארץ. בשנת 2005 נמדדה בו טמפרטורת שיא של פני השטח - 70.7 מעלות צלזיוס, הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנמדדה אי פעם בפני השטח של כדור הארץ, נתון זה מעט מטעה, כיוון שאין מדובר במדידת טמפרטורת האוויר. טמפרטורת האוויר בחודשי הקיץ במדבר זה עשויה להגיעה לכ-50 מעלות צלזיוס. הסיבה לחום הקיצוני השורר באזור זה היא שחלק משמעותי ממדבר לוט מכוסה באבני בזלת ובלבה שחורה, הקולטות את קרינת השמש ביעילות, הופכות אותה לחום ופולטות אות החום חזרה לאטמוספירה.
החלק החם ביותר של מדבר לוט הוא רמה גדולה שמכוסה בלבה כהה, ומכונה "גנדום בריין" (Gandom Beriyan). לפי אגדה מקומית, הרמה קיבלה את שמה, שפירושו הוא "חיטה קלויה", לאחר שערימת חיטה שהושארה בטעות באזור נשרפה בחום המדברי לאחר כמה ימים.
מחקרים גילו שתנאי החום הקיצוניים הפכו את מדבר לוט לאזור א-ביוטי, כלומר מחוסר חיים. הסיבה לכך היא שאפילו בקטריות לא יכולות להתפתח בתנאי חום כה קיצוניים. החוקרים, שהשאירו חלב במדבר לוט ללא קירור או כיסוי, גילו שהחלב לא מתקלקל והגיעו למסקנה שהבקטריות לא יכולות להתפתח בחום קיצוני שכזה.
סלאם מוניר דיאב

סלאם מוניר דיאב (נולד ב-7 באפריל 1979) הוא אמן, מפיק ספרי אמנות ותרבות, אוצר ומורה ערבי-ישראלי. מצייר בעיקר באקריליק על עץ ונייר, ומשלב בעבודותיו טכניקות מעורבות.

ביוגרפיה

סלאם מוניר נולד וגדל בטמרה, בה הוא מתגורר ויוצר עד היום. למד אמנות וחינוך לאמנות וסיים תואר ראשון ב-2002, ותואר שני ב-2010 במכללת אורנים.

בשנת 2005 נסע ללמוד בברלין. במסגרת לימודיו יצר עבודות שזכו לפרסום הן בברלין והן בישראל. אחת התערוכות בהן השתתף בזמן זה הייתה התערוכה peace of art בהמבורג (2006), בה השתתפו אמנים מישראל, פלסטין, מצרים וגרמניה. העבודה "פלסטין" אותה הציג סלאם הכילה מילה כתובה שהורכבה מהדבקה של גרעיני חמניה יחד עם אקריליק ואדמה על גבי עץ. דוברי השפה הערבית יוכלו לזהות גם את המילים 'אלם' (דגל) וכן 'אלאם' (ידע). העבודה הופכת להיות סוג של משחק בין ידע, תקשורת של מידע, זהות ועמדה פוליטית. במילה "פלסטין" ניתן לראות את הזרע של דורות הבאים שיצמחו ויתעוררו לחיים חדשים מפיסת אדמה פורייה.
יצירותיו של דיאב לרוב מושפעות מההיסטוריה והגאוגרפיה הפלסטיניות ומהן הוא שואב את השראתו. ליחסו של סלאם למקום משמעות רבה, ואפשר לחוש את נוכחותו של הבית ברבות מיצירותיו. דיאב אוהב לפצל את האובייקטים שהוא יוצר לשניים או שלושה חלקים. בדרך זו, הוא מבטא את עמדתו האישית שהוא רואה כפעולת איזון בין כמה עולמות בכמה מישורים.
בין התערוכות הרבות בהן השתתף דיאב בישראל, בולטת התערוכה in house מטעם הגלריה לאמנות אום אל-פחם. הפרויקט נמשך 9 חודשים ולקחו בו חלק אמנים יהודים וערבים שיצרו קשר עם משפחות ביישוב ופעלו איתם ובביתם. לכבוד הפרויקט הופק קטלוג מקיף מלווה בדברי האמנים והדוברים בסימפוזיון שעסק בשאלת מקומו, ייעודו ותפקידו של האמן הצעיר בחברה הישראלית.
בנוסף השתתף סלאם לאורך השנים בפסטיבלים שונים לפיסול באבן בבית הגפן, כפר יאסיף, ירכא, שפרעם, ג'וליס, גינוסר וכפר מיעליא.
סלאם חבר פעיל בעמותת "איבדאע" – איגוד האמנים הערבים בישראל – שנוסדה ב 1994בכפר יאסיף. לימים הפך לחבר בוועד המנהל של העמותה - בה מתנדב עד היום.

חיים אישיים

בשנת 2009 התחתן עם שיראז, להם שני בנים.
אולטרה-מאפי

אולטרה-מאפי הוא כינוי בגאולוגיה למינרלים, למאגמה, ללבה, ולסלעי יסוד וסלעים מותמרים דלים בסיליקה – פחות מ-45% – ועשירים בברזל ובתחמוצות מגנזיום. התגבשותם מתרחשת בטמפרטורות גבוהות מאוד – יותר מ-1,100°C, וכתוצאה מכך נוצרים סלעים כקומטיט ובוניניט.

לבה אולטרה-מאפית

צמיגותה של לבה אולטרה-מאפית נמוכה מאוד בשל תכולת סיליקה נמוכה ובשל העובדה כי בטמפרטורה של יותר מ-1,100°C לא מתאפשר פילמור. סוג זה של לבה התקיים בשעה שכדור הארץ היה חם מאוד, דבר שאיפשר קיום כמות גדולה של מגנזיום בלבה במהלך הפרוטרוזואיקון ובתחילת הפנרוזואיקון.

סלעים אולטרה-מאפיים

הנפח העיקרי של סלעים אולטרה-מאפיים בכדור הארץ מצוי במעטפת, המורכבת בעיקר מפרידוטיט – המורכב מאוליבין ומפירוקסן, ומדוניט – המורכב בעיקר מאוליבין. סלעים נוספים נוצרים מהתקררות והתקרשות של מאגמה ולבה.

סלעי מחדר אולטרה-מאפיים

סלעי מחדר אולטרה-מאפיים מצויים בדרך-כלל במחדרים שכבתיים נרחבים. סלעי הצטברות כאלה אינם מייצגים את הרכבה הכימי הראשוני של המאגמה מהם נוצרו, אלא הם תוצאה של גיבוש מפריט. מחדרים כאלה כוללים דוניט, פרידוטיטים ופירוקסניט והרכבים נדירים דוגמת טרוקטוליט, בעל תכולה גבוהה של פלגיוקלז סידני. בחלקו העליון של הרצף השכבתי ניתן למצוא גברו ונוריט, ולעיתים נדירות גם הורנבלנדיט ופלוגופיטיט.

סלעים מותמרים אולטרה-מאפיים

התמרה של סלעים אולטרה-מאפיים בנוכחות מים ו/או פחמן דו-חמצני יוצרת שני סוגים עיקריים של סלעים אולטרה-מותמרים: קרבונטים של טלק וסרפנטיניט (Serpentinite) – סלע המורכב ממינרל אחד לפחות מקבוצת הסרפנטין.
התגובה הכימית בקרבונטים של טאלק מתרחשת בסלעים אולטרה-מאפיים בהתמרה נמוכה בפאצייס צפחות ירוקות וגרנוליט, כאשר הסלע נחשף לנוזלי התמרה בריכוז מולרי של יותר מ-10% פחמן דו-חמצני. כאשר נוזלים בריכוז נמוך יותר באים במגע עם סלע אולטרה-מאפי, התגובה הכימית תיצור הרכב כלוריטי-סרפנטיני-אמפיבולי.

סלעים אולטרה-מאפיים ורגוליט

סלעים אולטרה-מאפיים אלקליים מספקים איזון והזנה לקרקעות הנוצרות מהם ויוצרות רגוליט ביחד עם הפרידוטיט והסרפנטיניט, בהם ריכוז גבוה יותר של מגנזיום וסידן, ריכוז רעיל של כרום וניקל, וריכוזים נמוכים של זרחן ואשלגן. מרכיבים אלה יוצרים קרקע גידול לצמחייה ייחודית דוגמת יערות הגשם בקלדוניה החדשה. במקרים רבים נוצרות שכבות ציפוי כנארי של מגנזיט ולטריט עתיר חרסית, בעיקר באזורים טרופיים וסובטרופיים. בליה של סלעים אולטרה-מאפיים עשויה ליצור שכבה לטריטית של ניקל, המשמשת עפרה להפקתו.

תפוצה

מרבית הסלעים האולטרה-מאפיים נחשפים בחגורות אורוגניות, בעיקר בפיסות קרום מהארכאיקון והפרוטרוזואיקון. במקרים רבים נחשפים הסלעים באופיוליטים – פיסות חשופות של קרום אוקייני והמעטפת העליונה החשופות על-פני השטח, שמקורן לאורך ומעל אזורי הפחתה.
בראד פיט

ביוגרפיה

פיט נולד בעיירה שוני, אוקלהומה שבארצות הברית למשפחה נוצרית-בפטיסטית ממוצא בריטי. גדל בספרינגפילד, מיזורי. אמו ג'יין אטה (לבית הילהאוס) הייתה יועצת בבית ספר ואביו ויליאם אלבין פיט עבד בחברת הובלות. לפיט שני אחים צעירים ממנו, דאגלס וג'ולי ניל. בבית הספר היה פעיל בספורט, במועצת התלמידים, בהפקות מחזות זמר של התיכון וגם היה נער מקהלה בכנסייה. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר החל ללמוד עיתונאות באוניברסיטת מיזורי, אך עזב מעט לפני קבלת התואר כדי לנסות את מזלו בהוליווד.
לפני שהחל לשחק, עבד פיט בעבודות כגון נהיגת לימוזינות, הובלות, ופרסום רחוב של רשת מסעדות בתחפושת תרנגולת.

קריירה

בסוף שנות ה-80 החל לקבל תפקידים קטנים בסדרות טלוויזיה פופולריות כמו "דאלאס", "שלושים ומשהו", "להתבגר ולהתגבר" ו"רחוב ג'אמפ 21".
בשנת 1988 קיבל את תפקידו הראשי הראשון בסרט קולנוע "הצד האפל של השמש". צילומי הסרט שנערכו ביוגוסלביה דאז התעכבו עקב המלחמה שפרצה במדינה, והוא יצא לאקרנים רק ב-1996.
בשנת 1991 השתתף פיט בסרט "תלמה ולואיז", בתפקיד של טרמפיסט סקסי המפיל את צמד הגיבורות ברשתו. התפקיד העניק לו הכרה בינלאומית. לאחר מכן השתתף בסרטים "נהר זורם ביניהם" ו"שבעה חטאים".
בשנת 1995 נבחר פיט על ידי מגזין הקולנוע הבריטי כאחד מ-25 כוכבי הקולנוע הסקסיים של כל הזמנים. בנוסף לכך פיט נבחר פעמיים לגבר הסקסי ביותר בעולם על ידי מגזין פיפל האמריקאי, ויחד עם ג'ורג' קלוני הוא היחיד שקיבל תואר זה פעמיים בעיתון זה.
על תפקידו בסרט "12 קופים" היה פיט מועמד לפרס האוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר, וזכה בפרס סאטורן ובפרס גלובוס הזהב.
ב-2008 היה מועמד לפרס האוסקר לשחקן הטוב ביותר בשל משחקו בסרט "הסיפור המופלא של בנג'מין באטן".
סרטים ידועים נוספים בהם כיכב הם "מועדון קרב" (1999), "אושן 11" (2001) וסרטי ההמשך "אושן 12" (2004) ו"אושן 13" (2007), "ממזרים חסרי כבוד" (2009), "טרויה" (2004), ו"מר וגברת סמית'" (2005) לצד אנג'לינה ג'ולי שהפכה בהמשך לבת זוגו.
ב-2012 היה מועמד על תפקידו בסרט "מאניבול" לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר וכן לפרס גלובוס הזהב.
ב-2013 זכה כמפיק בפרס האוסקר לסרט הטוב ביותר, עבור הסרט "12 שנים של עבדות", שאותו הפיק ובנוסף הופיע בו בתפקיד משנה.
ב-2014 כיכב בסרט "זעם" לצד שיה לה-באף.
בשנת 2016 שיחק בסרט של רוברט זמקיס, "בעלי ברית" לצידם של מריון קוטיאר וג'ארד האריס.
ב-2019 שיחק בסרטו התשיעי של קוונטין טרנטינו, היו זמנים בהוליווד.

חיים אישיים

פיט ניהל מערכת יחסים ארוכת טווח עם השחקנית גווינת' פלטרו. הם התארסו בדצמבר 1996, אך נפרדו לבסוף ביוני 1997. הקשר ביניהם זכה לכיסוי נרחב בעיתונות הצהובה, וצילומי עירום שלהם יחדיו שצולמו על ידי צלם פפראצי, פורסמו במגזינים.
ב-29 ביולי 2000 נישא פיט לשחקנית ג'ניפר אניסטון. הזוג התגרש ב-7 בינואר 2005.
משנת 2005 בת זוגו הייתה השחקנית אנג'לינה ג'ולי. לזוג נולדה ב-27 במאי 2006 בת, וב-12 ביולי 2008 זוג תאומים. בנוסף, לפיט ולג'ולי שלושה ילדים מאומצים. ב-13 באפריל 2012, לאחר שבע שנות זוגיות הודיעו בראד פיט ואנג'לינה ג'ולי על אירוסיהם. הם נישאו לבסוף ב-23 באוגוסט 2014 בחתונה קטנה. ב-19 בספטמבר 2016 הם נפרדו וג'ולי הגישה תביעת גירושים מפיט, בגלל "חילוקי דעות שלא ניתנים לגישור".
פיט מנהל אורח חיים טבעוני.
שלמה הרמתי

ביוגרפיה

הרמתי קיבל את חינוכו הפורמלי לשלביו (עד סיום לימודיו באוניברסיטה העברית, בתואר "מוסמך", במקצועות: פסיכולוגיה, ספרות עברית ותנ"ך).

עבודתו המעשית והמחקרית מחולקת לארבע תקופות והיא התקדמה בד בבד עם השלמת תאריו האקדמיים.

צה"ל – (1951 – 1954)

מונה ל"קצין הוראת עברית" ראשון בצה"ל וכעבור שנה ל"קצין השכלת יסוד", לפי תכנון של דוד בן-גוריון, שכל חייל במסגרת שירותו יסיים תוכנית לימודים של בי"ס יסודי עם תעודה מטעם משרד החינוך. בצה"ל הכין את תוכניות הלימודים ואת חומרי-העזר ללומדים ולמורים, וחיבר – לראשונה בארץ – מבחני הישג אובייקטיביים. כן הכין רשימת מילים שכיחות במכתבי-חיילים לשיפור הוראת הכתיב העברי.

ביוזמתו הוחלט על תפקיד מורה-חיילת לביצוע התוכנית הנ"ל, כי לפני כן היו בוגרות סמינרים להוראה פטורות משירות צבאי בשל העלייה הגדולה.

הרמתי המשיך פעילות זו לאחר שובו מארצות הברית, במסגרת שירות המילואים: הכין חומרי-לימוד וחומרי-עזר ללומדים ולמורות והדריך אותן בימי עיון ובהשתלמויות.

ארצות הברית (1955 – 1960)

הגיע לארצות הברית ללימודים באוניברסיטת קולומביה בעיר ניו יורק. למד בלשנות שימושית, הוראת לשון זרה, פסיכולוגיה של הלומד המבוגר ופסיכולוגיה של הקריאה – כל זאת כהכנה לפעילות חינוכית בהשכלת מבוגרים בישראל.

בתקופה זו שלח לעיתוני החינוך בארץ מאמרים וסיכומי מחקרים בנושאי לימודיו. בתקופה זו גם ערך השתלמויות רבות למורים יהודים ברחבי ארצות הברית בהוראת עברית חיה והמקצועות היהודיים, כולל מקצוע חדש: "מדינת ישראל". לפני שובו לארץ פורסם ספר לימוד בנושא זה (על ידי "ועד החינוך היהודי בעיר ניו יורק").

הרחיב פעילות חינוכית זאת מטעם האוניברסיטה העברית וההסתדרות הציונית, בביקוריו במרכזים רבים של חינוך יהודי בתפוצות.

משפחה

אשתו, רבקה הרמתי, מרצה בכירה להכשרת מורים יהודיים לתפוצות ופרופסור-אורח במספר אוניברסיטאות בחו"ל, מחקרה: מחנך בראי תקופה (תשס"ב - על ראשית החינוך היהודי המודרני בארצות הברית) - שזכה בפרס החינוך של אוניברסיטת בן-גוריון, משמש ספר יסוד בחוגים לחינוך. כתבה וערכה חומר ללימוד עברית בתפוצות. ריכזה השתלמויות מורים לעברית בחו"ל.
בנותיו: ד"ר אוריה תשבי - פסיכולוגית קלינית (האוניברסיטה העברית), רונית הרמתי-אלפרן - משפטנית (אוניברסיטת חיפה).
בין העתים

בין העתים היא רשת חברתית מקוונת של יד ושם ללימוד השואה ולהוראתה. באמצעות הרשת ניתנת למורים האפשרות לבטא את עצמם ולשתף את חברי הרשת בסיפורים האישיים שלהם מהבית ומההתמודדות שלהם עם הנושא בכיתה. הרשת מציעה פלטפורמה לשיתוף תמונות, קבצים, קישורים, מערכי שיעור וחומרי לימוד שפותחו על ידי המשתמש.
כמו בכל רשת חברתית, האתר מציע אפשרויות נרחבות של עריכת פרופיל, הוספת תגובות, עדכון "סטטוס", קשרי חברות וירטואליים והתארגנות בקבוצות עניין. כמו כן, מוסד יד ושם מעודד את החברים ברשת לכתוב בלוגים – אישיים ומקצועיים כאחד, החל מ:"כיצד אני מתמודד עם הנושא בכיתה" ועד סיפורי התמודדות אישיים מהבית כדור שני או שלישי לניצולי שואה.
מלבד היותה של "בין העתים" רשת חברתית, צוות אנשי החינוך של מגמת התקשוב של יד ושם מעלה מדי שבוע כתבות המעוררות חשיבה ומעודדות שיח בין המשתתפים, סרטים מתוך ערוץ היוטיוב של יד ושם ומערכי שיעור שפיתחו אנשי תוכן בעלי רקע וניסיון רב.
כיום מחוברים לרשת אנשי חינוך, דור שני ושלישי לניצולי שואה ומתעניינים בנושא.
מרסדס, נסיכת אורליאן

ביוגרפיה

מרסדס נולדה ב-24 ביוני 1860 במדריד, לאנטואן, דוכס מונפנסייה ולהאינפנטה לואיסה פרננדה, דוכסית מונפנסייה, בתם של פרננדו השביעי, מלך ספרד ומריה כריסטינה, נסיכת שתי הסיציליות. סנדקיה היו דודיה איזבלה השנייה, מלכת ספרד ובעלה פרנסיסקו, דוכס קאדיז, ובילדותה היא גדלה באנדלוסיה.
בשנת 1868 הודחה דודתה המלכה איזבלה מהשלטון, ובעקבות כך עזבה משפחתה של מרסדס את ספרד, ועברה להתגורר בצרפת. בשנת 1872 היא פגשה את בן דודה אלפונסו, נסיך אסטוריאס, אשר הוכתר בשנת 1874 כאלפונסו השנים עשר, מלך ספרד, וב-23 בינואר 1878 התחתנו השניים במדריד. זמן קצר לאחר ירח הדבש חלתה מרסדס בקדחת הטיפוס, ואף הפילה במהלך מחלתה, וב-26 ביוני 1878 היא מתה במדריד. בשנת 1879 התחתן אלפונסו בשנית עם מריה כריסטינה, ארכידוכסית אוסטריה, ובתם הבכורה מרסדס, נסיכת אסטוריאס נקראה על שמה.
אבי ויצמן

ביוגרפיה

ויצמן נולד בתל אביב למנדל ויצמן ובת שבע לבית לרר. בשנת 1973 סיים לימודי רפואה באוניברסיטת תל אביב. בשנים 1974–1975 התמחה בבית החולים בילינסון בפתח תקווה. בשנים 1980-1975 התמחה בפסיכיאטריה לילדים ולנוער ובפסיכיאטריה כללית במרכז לבריאות הנפש גהה. 
בשנים 1981–1986 ניהל ויצמן את מחלקת אשפוז היום במרכז הרפואי לבריאות הנפש "גהה". החל משנת 1988 עומד ויצמן בראש יחידת מחקר במרכז זה. החל משנת 1993 התמנה לסגן מנהל המרכז פלסנשטיין למחקרים רפואיים, ואחר כך היה למנהלו. הוא עמד גם בראש המעבדה לפסיכיאטריה ביולוגית במרכז זה. באותה שנה, 1993, התמנה לפרופסור באוניברסיטת תל אביב. החל משנת 1994 כיהן כיועץ לשירותים פסיכיאטריים של משרד הבריאות בישראל.
בשנים 1986–1988 עבד ויצמן כחוקר אורח במחלקה לפרמקולוגיה מולקולרית, באגף למדעי העצב הקליניים במכון הלאומי לבריאות הנפש NIH בבתסדה שבארצות הברית. 
בשנת 1988, כחבר מחקר מטעם האיגוד לתסמונת טורט, הוא ביקר ועבד במרכז לחקר הילד באוניברסיטת ייל בניו הייבן, באוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבלטימור, באוניברסיטת ג'ורג'טאון בוושינגטון די.סי., במכון הלאומי להפרעות נוירולוגיות ושל התקשורת ושבץ (NINCDS), במכון הלאומי לבריאות הנפש בבתסדה ובאוניברסיטת רוצ'סטר. 
ויצמן בולט כאחד המומחים החשובים בפסיכיאטריה הביולוגית ובמדעי העצב בישראל ובעולם.] הוא חקר את המנגנונים המוחיים של ההפרעות הפסיכיאטריות. התחומים שבהם ערך מחקרים כוללים את הדיכאון וההתאבדויות, הפרעה טורדנית-כפייתית, הפרעת דחק פוסט-טראומטית, סכיזופרניה, אנורקסיה נרבוזה, הגנטיקה של ההפרעות הפסיכיאטריות ותפקיד הקולטנים ההיקפיים לבנזודיאזפינים. בשנים האחרונות התמקד בהפרעות הנוירו-התפתחותיות, בפיתוח אסטרטגיות חדשות לטיפול בהפרעות הפסיכוטיות ובפסיכופרקמולוגיה של ההפרעות הנשיות.
בנוסף לפעילותו בתחום המחקר עבד גם בתחום הפסיכיאטריה הקלינית. 
ויצמן נשוי לרונית ויצמן, פסיכיאטרית ופסיכולוגית, פרופסור באוניברסיטת תל אביב, ולזוג שלושה ילדים.
מינדי קלינג

חיים אישיים

נולדה בשם ורה מינדי צ'וקלינגם בקיימברידג', מסצ'וסטס שבארצות הברית לזוג הורים בני דת ההינדואיזם שהיגרו מהודו. אביה טמילי ואימה בנגלית. אביה, אבו  צ'וקלינגם, הוא אדריכל, ואמה, ד"ר סוואטי צ'וקלינגם (לבית רויסירקר), היא גינקולוגית-מיילדת.
קלינג בלטה בשנותיה בתיכון, והתקבלה ללימודים בדארטמות' קולג'. במהלך לימודיה עבדה כמתמחה בתוכנית הלילה של קונאן או'בריאן, שהיווה השראה בשבילה. היא סיימה את לימודיה בשנת 2001.

קריירה

קלינג הופיעה במספר תפקידים קטנים בסרטי קומדיה שונים, כמו "בתול בן 40", "קטינים ללא השגחה", "גנוב על הירח", "קשר לא מחייב" ו "סוף.". היא הצטרפה לצוות הכותבים של הסדרה הקומית "המשרד" בגיל 24, והייתה האישה היחידה בצוות מבין שמונת הכותבים. בהמשך, היא גילמה את דמותה של קלי קאפור. קלינג כתבה 22 פרקים שונים, כולל הפרק "ניאגרה" בעונה השישית של הסדרה, שזיכה אותה למועמדות בפרס האמי יחד עם גרג דניאלס. 
בשנת 2007 שיחקה קלינג בקומדיה הרומנטית "רישיון לחתונה" לצד רובין ויליאמס ומנדי מור. בשנת 2012 שיחקה בקומדיה הרומנטית "עד החתונה זה יעבור" לצד ג'ייסון סיגל ואמילי בלאנט. באותה שנה, הציעה קלינג לרשת פוקס להעלות קומדיה בשם "מינדי" (במקור: "הפרויקט של מינדי"), שנכתבה על-ידה. הדמות הראשית של הסדרה, אותה היא מגלמת, היא גינקולוגית בת 30 המתמרנת בין חייה כרופאה לבין חיי האהבה שלה. קלינג ביססה את הדמות על אמה, שנפטרה זמן קצר לפני עליית הסדרה לשידור. הסדרה שודרה במשך 3 עונות ברשת פוקס, ולאחר מכן בשירות הסטרימינג "הולו" במשך 3 עונות נוספות.
בשנת 2015 דיבבה את הרגש "גועל" בסרט "הקול בראש". באותה שנה גילמה את שרה בסרט הקומי "הלילה שלפני" בכיכובם של סת' רוגן וג'וזף גורדון-לוויט. 
בשנת 2018 הופיעה בסרט "קמט בזמן", וכן בסרט "אושן 8" לצדן של סנדרה בולוק וריהאנה. 
בשנת 2019 שיחקה בסרט "לייט נייט", לצד אמה תומפסון. בסוף חודש יולי של אותה שנה עלתה המיני-סדרה "ארבע חתונות ולוויה אחת", שיצרה לרשת הולו.
שנות ה-60 של המאה ה-6

אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
התאחדות הלשון ההולנדית

התאחדות הלשון ההולנדית (Nederlandse Taalunie) היא גוף בין-ממשלתי שמטרתו לקבוע מדיניות משותפת בתחום הלשון ההולנדית והוראתה. היא נוסדה ב-9 בספטמבר 1980 על ידי ממשלות הולנד ובלגיה. סורינאם הצטרפה להתאחדות ב-12 בינואר 2005. בהסכם המכונן של ההתאחדות נקבעה אפשרות לצירוף מדינות נוספות שבהן מדוברת הלשון ההולנדית (האנטילים ההולנדיים וארובה), אבל אלו טרם הצטרפו. מוסדות ההתאחדות הן ועדת שרים (מורכבת משרי החינוך והתרבות של המדינות החברות), המזכירות הכללית, ועדה בין-פרלמנטרית, ומועצת הלשון והתרבות ההולנדית.

הספרון הירוק

עם הפרסומים החשובים של ההתאחדות נמנית "רשימת המילים בלשון ההולנדית" (Woordenlijst Nederlandse taal), הידועה יותר בכינויה "הסִפרון הירוק" (het Groene Boekje) בשל צבע עטיפת הספר. "הספרון הירוק" הוא המקור הרשמי והמוסמך בענייני איות ודקדוק בלשון ההולנדית. הוא בנוי כמילון, וכולל גם את צורות הריבוי של המילים, אבל אינו מכיל הגדרות.
המהדורה האחרונה של "הספרון הירוק" נתפרסמה בשנת 2005, והיא כוללת את רפורמת האיות, שלא נתקבלה היטב בציבור ההולנדי. בדצמבר 2005 הכריזו אמצעי התקשורת בהולנד על חרם נגד הספרון הירוק, ובאוגוסט 2006 הוציאו את "הספרון הלבן" מטעמם, הכולל הנחיות שונות מאלו של "הספרון הירוק". התוצאה היא שבשלהי העשור השני של המאה ה-21 קיימות שתי שיטות איות: ה"ירוקה", המשמשת בבתי הספר ואת פקידי הממשלה, וה"לבנה", המשמשת את אמצעי התקשורת. לעומת זאת, בבלגיה התקבלה הרפורמה ללא התנגדות.
המילון של פן דָלֶה (Van Dale), הידוע בכינוי Dikke Van Dale ("פן דלה העבה") בשל גודלו, נחשב למילון הרשמי של הלשון ההולנדית. הוא כולל שלושה כרכים ומהדורתו האחרונה, ה-14 במספר, יצאה בשנת 2005.
ההתאחדות עוסקת אך ורק בענייני לשון, ובכך היא שונה מארגונים בינלאומיים אחרים כגון התאחדות המדינות הדוברות פורטוגזית (Comunidade dos Países de Língua Portuguesa) או ארגון המדינות הדוברות צרפתית (La Francophonie), העוסקים גם בענייני תרבות.

מדריך הכתיב

ב-1998 פורסם "מדריך הכתיב של שפתנו" ("Spellingwijzer Onze Taal"), על ידי קבוצה של בלשנים מעמותת "שפתנו" ("Onze Taal"), יחד עם המחלקה ללשון של אוניברסיטת ברבנט. המדריך מבוסס על חוקי הכתיב הרשמיים ההולנדיים, הוא ידידותי למשתמש, קל להבנה ונוח לשימוש. לימים כונה "הספרון הלבן".

פרס הספרות ההולנדית

מאז שנת 1986 מעניקה ההתאחדות את פרס הספרות ההולנדית (Prijs der Nederlandse Letteren). הפרס קיים מאז שנת 1956, ומוענק פעם בשלוש שנים עבור פרוזה או שירה הולנדית מקורית. ועדת השרים העומדת בראש ההתאחדות ממנה את חבר השופטים העצמאי, שתפקידו לבחור את הזוכה.
קרב מרנגו

הצבא האוסטרי ופיקודו

המפקד העליון של הצבא האוסטרי באיטליה היה מיכאל מלאס יליד טרנסילבניה בן ה-70. הוא היה גנרל יעיל שהצטיין בקרבות קודמים בחזית האיטלקית בעת פלישתו הראשונה של נפוליון (1796–1797). ראש מטהו של מלאס היה גנרל אנטון ריטר פון זאך בן ה-52. פוך זאך קיבל את הכשרתו הצבאית בחיל ההנדסה וכישוריו המתמטיים הקנו לו מקום במטה הכללי של הצבא האוסטרי. כמו מלאס, זכה בעיטור על חלקו בקרב נובי (1799).
ג'ינה בלמן

ביוגרפיה

בלמן נולדה באוקלנד שבניו זילנד להורים יהודים ממוצא רוסי ופולני שהיגרו בשנות החמישים של המאה העשרים מאנגליה לניו זילנד. כשג'ינה הייתה בת 11 חזרה המשפחה לבריטניה. היא למדה בבית הספר היהודי "JFS" בלונדון.
ההופעות הראשונות שלה בטלוויזיה היו ב-1982 בפרק בסדרה "Into the Labyrinth" וב-1984 בשני פרקים בסדרה "גרנג' היל". היא זכתה להכרה רחבה כשהשתתפה בתפקיד הראשי בסדרת הדרמה "Blackeyes" של דניס פוטר. עוד היא מוכרת בזכות הופעתה בסיטקום "זיווגים" בתפקיד ג'יין. תפקידים נוספים שלה בטלוויזיה היו בסדרה "להעיר את המתים", בסדרה "ג'ונתן קריק" ובסדרה "Little Napoleons". היא הופיעה בפרק אחד בסדרה הקומית "על אנשים וסוסים" וכן בסדרת הטלוויזיה "מלון בבילון".
בלמן הופיעה גם בסרטי קולנוע אחדים בהם "המלך דוד" (1985) בכיכובם של ריצ'רד גיר ואדוארד וודוורד, "Secret Friends" (מ-1991), בקומדיה הבריטית "לאון והחזיר הכשר" (מ-1992) ובסרט "שובו של המחסל" (1996) לצדו של דולף לונדגרן.
היא כיכבה לצדו של ג'יימס נסביט בסדרת הדרמה של BBC One "ג'קיל", עיבוד מודרני שכתב סטיבן מופאט לספרו של רוברט לואיס סטיבנסון "המקרה המוזר של ד"ר ג'קיל ומר הייד".
ב-2008 החלה להופיע בסדרת הדרמה "העוקץ" של ערוץ TNT בכיכובו של טימותי האטון. על תפקיד זה הייתה בלמן מועמדת לפרס סאטורן לשחקנית המשנה הטובה ביותר, אך הפסידה את הפרס לשחקנית הניו זילנדית לוסי לולס.
בשנת 2013 קראה בלמן שירה ל-"The Love Book App", הפרויקט האינטראקטיבי של אלי ביירן אסירי . לקראת סוף 2013 שיחקה בתפקיד "האישה האיטלקיה" בהפקה של התיאטרון המלכותי הלאומי למחזה "From Morning to Midnight" מאת גאורג קייזר.
ב-2015 גילמה בלמן את דמותה של ויוויאן לי בבכורה האירופאית של המחזה "Orson's Shadow" מאת אוסטין פנדלטון, שהוצגה בסאות'ארק פלייהאוס בלונדון.

חיים אישיים

בלמן יצאה עם השחקן סם רוקוול ועם מפיק הסרטים הדוקומנטריים ניק ברומפילד. ביולי 2005 התחתנה עם לוקו בריאבה, בנישואים שארכו שנה אחת וב-2007 הם התגרשו. ב-2009 ילדה בלמן את בתה, רומי. היא התחתנה עם אבי בתה, זאאב סת'נה ב-2013.
משרד החדשנות האמריקנית

משרד החדשנות האמריקנית (באנגלית: Office of American Innovation) הוא משרד בתוך משרד הבית הלבן אשר נוצר על ידי ממשל טראמפ. מטרת המשרד היא לצמצם את הביורוקרטיה הפדרלית. הוא מנוהל על ידי ג'ארד קושנר.
החל מיולי 2017, הצוות התפעולי של המשרד מורכב מג'ארד קושנר, כריס לידל, ריד קורדיש ומאט לירה. התקשורת מנוהלת על ידי ג'וש רפל, לשעבר מנהל יחסי ציבור בהוליווד.