google/wiki40b huggingface dataset:
אברהם צרפתי

אברהם צרפתי (בערבית: أبراهام السرفاتي; 1926 - 18 בנובמבר 2010), יהודי-מרוקאי, היה פעיל פוליטי, חבר במפלגה הקומוניסטית (קדימה) ואופוזיציונר לחסן השני. בשל מלחמתו נגד הקולוניאליזם ובעד הדמוקרטיה במרוקו היה נתון במאסר במשך 17 שנה, והוגלה ל-8 שנים ממרוקו.

ביוגרפיה

צרפתי נולד בקזבלנקה שבמרוקו ב-1926 למשפחה יהודית-מרוקאית שמוצאה בטנג'יר. בשנת 1949 הוסמך כמהנדס מכרות בגרנד אקול בפריז. את דרכו הפוליטית החל ב-1944 כשהצטרף למפלגה הקומוניסטית המרוקאית, ועם הגיעו לצרפת שנה לאחר מכן הצטרף למפלגה הקומוניסטית הצרפתית. עם שובו למרוקו, נעצר ונכלא על ידי הרשויות הצרפתיות בעקבות מאבקו האנטי-קולוניאליסטי. ב-1950 הקים מפלגה בשם "קול הדמוקרטיה". בשנים 1957 עד 1960 עבד בשביל משרד הכלכלה ותמך במדיניות של עצמאות כלכלית. בשנים 1960 עד 1968 הוא עמד בראש משרד ממשלתי לזרחה, אך התפטר מתוך הזדהות עם פועלים שובתים.
בשנת 1970 הוא עזב את המפלגה הקומוניסטית והקים עם חבריו את מפלגת "אלא אלאימאם" (קדימה). בשנת 1972 הוא נעצר ועונה בפעם הראשונה, אך שוחרר לאחר לחץ ציבורי רחב. עם חברו עבד אללטיף זרואל הוא ירד למחתרת. שם הוא פגש במי שתהיה לאשתו, כריסטין דור, שעזרה לשניהם. באוגוסט 1974 מצאו אותם, ושוב עברו עינויים. זרואל נפטר כתוצאה מכך.
באוקטובר 1974 נשפט צרפתי ונדון למאסר עולם בעוון "קשירת קשר על מנת לפגוע בביטחון המדינה". צרפתי ריצה את עונשו בכלא באל-קניטרה. לאחר קמפיין ארוך של לחץ בינלאומי, שוחרר מהכלא בספטמבר 1991, לאחר 17 שנה. מיד לאחר השחרור נשללה ממנו אזרחותו המרוקאית והוא יצא לגלות בצרפת יחד עם אשתו, שם הרצה באוניברסיטאות פריז על "זהות הדמוקרטיה במדינות ערב".
צרפתי היה אנטי-ציוני, לא התעניין באזרחות ישראלית, התנגד לחוק השבות ותמך בהקמת מדינה פלסטינית.
בספטמבר 2000, 8 שנים אחרי שיצא צרפתי לגלות, יצא צו מלכותי מיוחד אשר התיר לו לחזור למרוקו ולקבל בחזרה את דרכונו ואת כל זכויותיו. הוצאת הצו התאפשרה בזכות לחץ מתמשך של ארגוני זכויות אדם, ושינויים פוליטיים שאירעו במרוקו (מות המלך חסן השני והעלייה לשלטון של בנו, המלך מוחמד השישי).

בחודש נובמבר 2010 מת צרפתי בעיר מרקש שבמרוקו.
קייק

רקע

קייק הוקמה בשנת 1991 על ידי מקריי, דיפיורה גרג בראון, פרנק פרנץ' ושון מקפסל, שעזב עד מהרה והוחלף על ידי נלסון. לאחר שהוציאו אלבום ראשון בהוצאה עצמית, Motorcade of Generosity, הלהקה הוחתמה על ידי תקליטי קפריקורן ב-1995, והוציאה את הסינגל הראשון, "Rock 'n' Roll Lifestyle", אשר הגיע למספר 35 במצעד הרוק המודרני, ושודר על ידי MTV. פרנץ' ונלסון עזבו את הלהקה, והצטרפו במקומם ויקטור דמיאני וטוד רופר. האלבום השני של קייק, Fashion Nugget, שיצא ב-1996הגיע לסטטוס פלטינה בעיקר בשל הסינגל שהפך ללהיט ענק, "The Distance". בעקבות סבב הופעות באירופה וארצות הברית, בראון ודמיאני הודיעו על עזיבתם, מה שהוביל לספקולציות לגבי העתיד של הלהקה. מקריי בסופו של דבר גייס את זאן מקרדי כגיטריסט, ושכנע את נלסון לחזור.
Prolonging the Magic, האלבום השלישי של הלהקה, יצא ב-1998 והגיע לסטטוס פלטינה. האלבום הרביעי, Comfort Eagle, יצא כעבור שלוש שנים, ב-2001, הראשון מטעם קולומביה רקורדס. אלבום זה כולל את הסינגל  "Short Skirt/Long Jacket", אשר הגיע למספר 7 במצעד הרוק המודרני. הלהקה המשיכה להופיע, ובשנת 2004 הוציאה את Pressure Chief, האלבום השני והאחרון אצל קולומביה. הלהקה הקימה לייבל משלה, Upbeat Records, והוציאה ב-2011 את Showroom of Compassion, אשר הפך לאלבומם הראשון לצאת מיד בראש מצעד האלבומים של בילבורד.
המופארם ורשאץ

היסטוריה

הקבוצה נוסדה בשנת 1946 ושיחקה בליגה היוגוסלבית. בשנת 1992 הפכה חברת התרופות "Hemofarm" לספונסר העיקרי שלה, וסלל את הדרך עבור המועדון להעפלה לליגה הסרבית הבכירה בסיום עונת 1997/98. 
בשנת 2001 חנכה הקבוצה את אולמה הביתי החדש, "היכל מילניום", המכיל 5,000 מקומות ישיבה.
הקבוצה עשתה את זה כל הדרך עד לגמר גביע קוראץ' בעונת 2000/01 והפסידה בגמר נגד אוניקאחה מאלגה. ההצלחה המקומית נמשכה עם הופעות בחצי הגמר הפלייאוף בשנים 2001 ו -2002.
הקבוצה הגיעה לשיא הראשון שלה בעונת 2002/03 כשהגיעה לגמר הגביע הסרבי, אך הפסידה לז'לזניק בלגרד.
בעונת 2004/05 הקבוצה זכתה בתואר הראשון בתולדותיה, כשניצחה את פרטיזן בלגרד בגמר אליפות הליגה האדריאטית. בראשות טופיץ' מילנקו, נבוסה בוגבץ' ופטר פופוביץ', המועדון הגיע לחצי הגמר גביע יול"ב באותה העונה, אך ניצחון של 23 נקודות במשחק הראשון לא הספיק, והיריבה היוונית מקדוניקוס הצליחה להתגבר בגומלין על ההפרש הגבוה ולהגיע לגמר. 
בעונת 2005/06 חזרה הקבוצה לחצי הגמר גביע יול"ב, אך הודחה עם זריקה בשנייה האחרונה נגד אריס סלוניקי. הקבוצה הגיעה באותה עונה גם לחצי הגמר של הליגה האדריאטית ולגמר גביע הסרבי. 
בשנת 2006/07, הפסידה הקבוצה לאוניקס קאזאן בשמינית גמר גביע יול"ב, אך הגיעה לחצי הגמר של האדריאטית וחצי גמר הגביע הסרבי.
בעונת 2007/08 - הפסידה בגמר האדריאטית לפרטיזן. בגמר פלייאוף האליפות ובגמר הגביע - הפסידה גם נגד פרטיזן. בגביע יול"ב הפסידה לאקאסביו ז'ירונה בשמינית גמר. 
בעונת 2008/09 הגיעה עד לחצי גמר האדריאטית והפסידה לפרטיזן. ולחצי גמר היורוקאפ והפסידה לריטאס וילנה 73-68.
בעונות 2009/10 ו-2010/11 לא עברה את שלב הבתים ביורוקאפ. ובאדריאטית סיימה במקום השישי.
בחודש ספטמבר 2010 הוגרלה מול הפועל גלבוע גליל במסגרת מוקדמות היורוליג, והדיחה אותה בשני מפגשים. 
בתחילת עונת 2012/13, עזב הספונסר של הקבוצה (ענק התרופות "המופארם") את המועדון ושמה של הקבוצה חזר לשם המקורי "קוסרקסקי קלאב ורשאץ".
לא לחינם הלך זרזיר אצל עורב

"לא לחנם הלך זרזיר אצל עורב, אלא מפני שהוא מינו" הוא פתגם שמקורו בתלמוד, ופשוטו: יצורים (בעלי חיים ואנשים כאחד) שיש ביניהם קרבה ביולוגית, או התנהגותית, נוטים לדבוק אחד בשני. ומכאן משמש הביטוי בהשאלה גם לנטייתו של פלוני להתחבר עם אנשים מסוגו. המשפט ידוע גם בצורתו הקצרה: "הלך הזרזיר אצל העורב". משפט דומה המשמש אף הוא בהשאלה לתיאור רעיון זה הוא: "מצא מין את מינו".
בדרך כלל, משמש הפתגם לתיאור שלילי של קשרים לא רצויים. למשל, בשנת 1949 פורסמה בעיתון "חרות" הודעה, שכותרתה: "הלך הזרזיר אצל העורב", בה מסופר שחאג' אמין אל חוסייני, המופתי הירושלמי לשעבר, הגיע לג'דה, והוא יהיה אורחו האישי של המלך אבן סעוד.

המקור

המשפט מצוטט בתלמוד בשם רבי אליעזר מברייתא: "רבי אליעזר אומר: לא לחנם הלך זרזיר אצל עורב אלא מפני שהוא מינו". לדעת רבי אליעזר, הזרזיר הוא מין של עורב, שהוא עוף טמא, ולפיכך נכלל במה שנאמר בתורה בפרשת העופות הטמאים "את כל עֹרב למינו". המילה "למינו" נועדה לכלול את כל סוגי העורב המצויים, ומאחר שהזרזיר מצוי הוא אצל העורב ומתחבר עמו הרי זו הוכחה לכך שהם בני אותו מין.
במסכת בבא קמא מרחיבה הגמרא בעיקרון זה בפן ההתנהגותי ועושה שימוש אגדי בדברי רבי אליעזר, כחלק מרצף מקורות למשפט ארמי עממי בעל משמעות דומה: "מטייל ואזיל דיקלא בישא גבי קינא דשרכי" (תרגום חופשי: דקל רע גדל בין אילנות סרק), הגמרא מראה שהרעיון קיים כבר בכתבי הקודש, מציגה את האמור בספר בראשית על נישואי עשו למחלת בת ישמעאל: "וַיֵּלֶךְ עֵשָׂו אֶל יִשְׁמָעֵאל..." ואת האמור בספר שופטים: "וַיִּתְלַקְּטוּ אֶל-יִפְתָּח אֲנָשִׁים רֵיקִים, וַיֵּצְאוּ עִמּוֹ". עליהם מוסיפה הגמרא הרחבה מספר בן סירא (פרק י"ג): "כל עוף למינו ישכון ובני אדם לדומה לו". ומסבירה את הרעיון הכללי בדברי המשנה "כל המחובר לטמא - טמא, כל המחובר לטהור - טהור", ובדברי רבי אליעזר שבברייתא. משמע, עשו התחבר לישמעאל ויפתח התחבר לבני בליעל, משום שהיו דומים זה לזה, כפי שהזרזיר הוא בן מינו של העורב.
במדרש בראשית רבה מועלית סברה, שהליכת הזרזיר אל העורב היא למטרת הזדווגות, עקב הדמיון הרב ביניהם.
הזרזיר שמתואר בתלמוד מזוהה על ידי המדענים כזרזיר מצוי, והוא דומה בצבעיו, במבנה גופו ובהתנהגותו לעורב.

שימושים בפתגם בעברית המודרנית

ככלל, משמש הפתגם כמשל לקשרים בין אנשים, שיש להם מכנה משותף כלשהו, ובדרך כלל שלילי - בעיני הכותב.
עיתון "המשקיף" כתב בשנת 1945 " 'לא לחינם הלך הזרזיר אצל העורב', והכח המשותף הזה: השומר הצעיר והליגה הסוציאליסטית, סיעה ב' והקומוניסטים, עלול להרבות את המכשולים העומדים במאבקנו לתחייה במדינת ישראל"
בשנת 1977 מביא א. ארליך מדבר את הפתגם כדוגמה ל"ביטויים פלסטים אסוציאטיבים" של המקורות, כשהוא דן בקשרים שבין גנדי ואולמרט.
מאמר בעיתון מעריב משנת 1980 נעזר בפתגם כדי לתאר את פגישת אחמד טיבי וחבריו עם יאסר עראפאת, ואף מביא את המדרש של חז"ל
מחשב נייד

מַחְשֵׁב נַיָּד (באנגלית: laptop, notebook), המכונה גם מַחְשֵׁב נִשָּׂא או לֶפְּטוֹפּ, הוא מחשב אישי קטן ונייד. למחשב כזה לרוב יכולת להתקפל בעת הובלתו כך שהמסך והמקלדת שלו מוגנים. משקלו, בדרך כלל, בין קילוגרם אחד לשלושה ק"ג. מקור המתח של מחשבים ניידים הוא בדרך כלל סוללה נטענת, אולם ניתן גם לחבר אותו לשקע החשמל שבקיר. כך ניתן להשתמש במחשב ולטעון את הסוללה שלו בו זמנית, דבר המבליט את הניידות שבו.
מחשבים ניידים מסוגלים לבצע משימות רבות שגם מחשבים נייחים מבצעים, אף על פי שבדרך כלל מחשב נייח יהיה בעל כוח ביצועי רב יותר ממחשב נייד באותו טווח מחיר. מחשבים ניידים מכילים רכיבים דומים לאלו הנמצאים במחשבים הנייחים, אבל שונים בכך שהם קטנים יותר ומפיקים את מרב הביצועים תוך חיסכון בחשמל. צג המחשב הנייד הוא בדרך כלל צג גבישי נוזלי (LCD). בנוסף למקלדת מובנית, העכבר של המחשב הנייד הוא משטח רגיש למגע או מקל הצבעה, אולם ניתן לחבר (בדרך כלל, בדרכים ישירות או עקיפות) עכבר או מקלדת חיצוניים כמו כל התקן חיצוני אחר.

היסטוריה

המחשבים הניידים הראשונים היו האוסבורן 1, ה-Compaq portable series והמקינטוש הנייד ששקלו בין 7 ל-14 ק"ג (חלק גדול מהמשקל היוותה הסוללה). למרות משקלם, הם איפשרו ניידות למשתמש. ב-3 במרץ 1986, התחילה חברת IBM בהפצת המחשב הנייד הראשון. בשנת 1992 הציגה חברת אפל את המחשב PowerBook וחברת IBM את המחשב ThinkPad. שני המחשבים היו בעלי צג LCD ושקלו פחות מ-4.5 ק"ג, בגלל יתרונות אלה הם נעשו פופולריים מאוד. המחשבים הניידים פופולריים בקרב סטודנטים ואנשי עסקים שנמצאים רבות בתנועה.
הרבעון השלישי של 2008 היה לרבעון הראשון בו מספר המחשבים הניידים שנמכרו היה גבוה ממספר המחשבים הנייחים (38.6 מיליון יחידות ניידות לעומת 38.5 מיליון יחידות נייחות).

כושר שדרוג ותיקון

אפשרויות השדרוג והתיקון של מחשב נייד מוגבלות ביותר. בדרך כלל רוב רכיבי במחשב מודפסים או מולחמים על לוח האם המתוכנן ייחודית לדגם המחשב על מנת לחסוך מקום וצריכת חשמל, והחלפתם אינה אפשרית. בנוסף, תיקוני הלחמה במעבדה הם יקרים ומסובכים, ולכן אינם מקובלים.
לעומת מחשב שולחני, שבדרך כלל המשתמש עצמו יכול לשדרג על ידי הוספת כרטיסי הרחבה, ציוד היקפי ואפילו זיכרון, במחשב נייד המשתמש בדרך כלל לא אמור "לפתוח" את המחשב, ויצרנים רבים דורשים שכל שדרוג ייעשה במעבדה מוסמכת.
עם עליית גודל המחשב כמות הרכיבים המולחמים פוחתת בהתאמה, וניתן למצוא ברוב המחשבים כונן קשיח הניתן להחלפה, חריץ זיכרון RAM פנוי שאינו מולחם אחד או שנים, ולעיתים גם כרטיס הרשת האלחוטית ניתן להסרה או החלפה. משתמשים בעלי ידע טכני יכולים לעיתים נדירות להחליף את הכונן הקשיח או כונן התקליטורים המובנה במחשב, לכונן SSD לשיפור משמעותי בביצועי המחשב.
החלפה ישירה של רכיבים מקולקלים יכולה לכלול החלפת הצג, הכוננים, יחידות האחסון ורכיבים אחרים, אולם מחירי התיקון עלולים להיות גבוהים ביותר, אפילו כאשר הדבר בר ביצוע בקלות, כיוון שפירוק מחשבים ניידים מסובך ומורכב, ומעבדות אלקטרוניקה נוטות לגבות תשלום יקר על עצם ההתעסקות עם מחשב נייד. קושי נוסף שמקשה על שדרוג נובע מחוסר בתקן אחיד לייצור מחשבים ניידים, היוצר שוני בחלקי החילוף המיועדים ממחשב למשנהו.
זיגמונד ג'ורג' ורבורג

סר זיגמונד ג'ורג' ורבורג (Siegmund George Warburg;‏ 30 בספטמבר 1902, אוּרָךְ, (Urach) הקיסרות הגרמנית – 22 באוקטובר 1982, לונדון) היה בן למשפחה היהודית-גרמנית-אמריקאית-בריטית החשובה משפחת ורבורג. היה לו תפקיד חשוב בפיתוח בנקאות מסחרית.

חייו

נולד בבאד אורך, גרמניה. היה בנם היחיד של גאורג זיגמונד ורבורג ורעייתו לוסי. גדל באחוזה בשוואביה שבדרום מערב גרמניה הרחק מהענף המרכזי של המשפחה שהפעילה את הבנק השני בגודלו בהמבורג, הרחק בצפון. זיגמונד למד בתחילה בגימנסיה ברויטלינגן ואחרי כן ב Tübinger Stift שם קיבל חינוך הומני. ב- 1923 נפטר אביו ואמו לוסי ניהלה את האחוזה. אחרי שסיים את הלימודים למד בנקאות אצל דודו מקס ורבורג בהמבורג והשלים את השכלתו אצל רוטשילד בלונדון. ב- 1934, שנה אחרי תפיסת השלטון בגרמניה על ידי היטלר עזב ורבורג את גרמניה לתמיד. הוא היגר ללונדון וייסד שם את הבנק הראשון שלו "New trading Company" ששינה את שמו ב- 1946 ל- S.G. Warburg & Co. 
אחרי ליל הבדולח היגרה גם לוסי ורבורג ללונדון. האחוזה עברה אריזציה והכסף בסך 150,000 מרקים הועבר לקהילת טריילפינגן -Trailfingen ‏.
בזמן מלחמת העולם השנייה פעל ורבורג עבור המודיעין הבריטי.

קריירה

הוא נחשב באנגליה כאדם שעלה לגדולה בעיני הממסד הכלכלי בסיטי. הוא העלה בעסקיו רעיונות לא שגרתיים. כך למשל, הקים ב- 1963 את שוק היורובונד (Eurobond). הוא האמין שמיזוג של אירופה הוא תהליך טבעי וחשוב בהתפתחותה של הכלכלה האירופית.
החברה אותה הקים עם הנרי גרונפלד (Henry Grunfeld) היה בנק השקעות בריטי חשוב וורבורג היה מנהלו עד שנות ה-70 כאשר הוא פרש באופן רשמי וחי בשווייץ. למרות פרישתו הוא המשיך לעזור בפעילות הבנק. השליטה המשפחתית בבנק נשמרה על ידי חברת אחזקות משפחתית שנקראה Mercury Securities. ב- 1995 נרכשה החברה ס.ג' ורבורג ושות' על ידי הבנק השווייצרי Schweizerischen Bankverein ונוצרה חברת SBC Warburg – מחלקה בתוך Swiss Bank Corporation . ב-2003 היא עברה מיתוג מחדש. בתחילה השתמשו בשם ורבורג כחלק מ- SBC. אחרי המיזוג עם בנק שווייצריה הוא נשאר כשם המחלקה לבנקאות להשקעה. ביוני 2003 ויתרו על השם ורבורג כדי לשמור על תדמית מיתוגית אחידה.
ורבורג התנגד לנפוטיזם בעסקים שהיה נהוג בלונדון. הוא העדיף קריטריונים של בחירה כמו "אופי", מחשבה עצמאית, אינטליגנציה, כנות, כישורים חברתיים (לא רקע חברתי) וכן אומץ והיגיון בריא. הוא גם הזהיר נגד יהירות, חנפנות עצמית, הזנחה, סגנון כתיבה גרוע וביורוקרטיה.
נפטר בלונדון.
ברטרנד טראורה

חיים אישיים

טראורה נולד בבובו-דיולאסו שבבורקינה פאסו. אחיו של טראורה הוא אלן טראורה, שחקנה של אל-מרח'ייה.

תחילת הקריירה

טראורה החל לשחק במחלקת הנוער של אוסר. בחודש אוגוסט 2010 הצטרף טראורה לאקדמית הנוער של צ'לסי, כשהוא מסרב להצעה ממנצ'סטר יונייטד. עם זאת, בחודש ינואר 2011 טראורה עדיין היה צריך לחתום במועדון, ובחודש ינואר 2012 אושר כי טראורה מעולם לא היה שחקנה של צ'לסי, על-אף ששיחק פעם אחת במדי הקבוצה הצעירה במשחק ידידות במסגרת תקופת ניסיון בת 6 שבועות. ב-31 באוקטובר 2013 חתם טראורה בצ'לסי באופן רשמי ל-4 שנים וחצי, וב-1 בינואר 2014 הושלם מעברו למועדון, זאת על-אף שלא קיבל אישור עבודה.

ההשאלה לוויטסה ארנהם

ב-2 בינואר 2014 הושאל טראורה לוויטסה ארנהם מליגת העל ההולנדית למשך חצי עונה. ב-26 בינואר 2014 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-67 בתיקו 1-1 נגד ניימכן במסגרת המחזור ה-20 בליגה. ב-29 במרץ 2014 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, לאחר שנכנס כמחליף במחצית והבקיע בדקה ה-67 בתיקו 2-2 נגד הירנביין במסגרת המחזור ה-30 בליגה. ב-7 ביולי 2014 אושר כי השאלתו של טראורה לוויטסה ארנהם תוארך בעונה נוספת. בסך הכל ערך טראורה 48 הופעות בהן הבקיע 17 שערים במשך עונה וחצי בהן הושאל לוויטסה ארנהם.

החזרה לצ'לסי

ב-22 ביוני 2015 קיבל טראורה אישור עבודה באנגליה. ב-16 בספטמבר 2015 ערך טראורה את הופעת הבכורה שלו בצ'לסי ובליגת האלופות, כשנכנס כמחליף בדקה ה-77 בניצחון 4-0 על מכבי תל אביב במסגרת המחזור הראשון בשלב הבתים. ב-5 בדצמבר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג, כשנכנס כמחליף בדקה ה-83 בהפסד 1-0 לבורנמות' במסגרת המחזור ה-15.

ההשאלה לאייאקס

ב-12 באוגוסט 2016 הושאל טראורה לאייאקס מליגת העל ההולנדית. ב-13 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בתיקו 2-2 נגד רודה. ב-15 בספטמבר הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 2-1 על פנאתינייקוס בליגה האירופית. טראורה העפיל עם הקבוצה לגמר הליגה האירופית, ובסך הכל הבקיע 13 שערים ב-35 הופעות בעונתו היחידה בקבוצה.

ליון

ב-26 ביוני 2017 חתם טראורה באולימפיק ליון הצרפתית.

קריירה בינלאומית

טראורה לקח חלק באליפות העולם עד גיל 17 2009. באליפות אפריקה עד גיל 17 2011, לקח חלק בזכייתה של נבחרת בורקינה פאסו לאחר ניצחון 2-1 על נבחרת רואנדה בגמר. ב-3 בספטמבר 2011, כשהוא בן 15, ערך טראורה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בורקינה פאסו במשחק ידידות נגד נבחרת גינאה המשוונית. ב-30 בינואר 2012 שיחק טראורה לראשונה בגביע אפריקה לאומות (2012), כשנכנס כמחליף בדקה ה-66 בהפסד 2-1 לנבחרת סודאן במשחק האחרון בשלב הבתים, שלאחריו הודחה נבחרת בורקינה פאסו מהטורניר. טראורה הוא השחקן הצעיר ביותר ששיחק בגביע אפריקה לאומות. ב-14 באוגוסט 2013 הבקיע טראורה את שער הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת, השער הראשון בניצחון 2-1 על נבחרת מרוקו במסגרת שלב הבתים של גביע אפריקה לאומות 2015.
אנטלייפטה

יהודי אטלייפט

עד מלחמת העולם הראשונה התקיימה בעיירה קהילה של כ-80 משפחות יהודיות ובסך הכל כ-400 נפשות. בשנים שלאחר המלחמה היגרו רוב יהודי העיירה לארצות הברית, דרום אפריקה ואורוגוואי. כמה מרבני העיירה התפרסמו ובהם הרב שלמה זלמן טוביה מרקוביץ בנו של ר' משה מרקוביץ מחבר "שם הגדולים השלישי", הוא ובנו וגם רבה האחרון של העיירה הרב יהודה לוין, נרצחו בשואה.
הגרמנים כבשו את העיירה ב-26 ביוני 1941. ליטאים חברי "איגוד הקלעים" ארגנו את ההתעללות ביהודים שנמשכה בחודשי הקיץ, עד סוף אוגוסט, אז הובלו יהודי העיירה ליער פאז'יים ונרצחו בירי ב-26 באוגוסט יחד עם יהודי זרסאי והסביבה.
קתרין ויניק

חייה המוקדמים

וויניק נולדה באטוביקוק, אונטריו, למשפחה אוקראינית. היא דיברה אוקראינית שהייתה שפתה הראשונה והיא לא התחילה לדבר אנגלית עד שהייתה בת שמונה. היא החלה הכשרה באמנויות לחימה בגיל שבע והשיגה את החגורה השחורה הראשונה שלה בגיל 13. בגיל 21, היא למדה בשלושה בתי ספר לאמנויות לחימה.

קריירה

וויניק הופיעה בסרטים רבים, כולל "כישלון שיגור", "אהבה ותרופות אחרות" ו"קילרים". היא גם הופיעה בהופעות אורח באינספור תוכניות טלוויזיה, בעיקר "האוס", "האחו", "עצמות", "חוק וסדר", "חוק וסדר: כוונה פלילית", "CSI"‏, "CSI: ניו יורק", "CSI: מיאמי", "מחשבות פליליות", "מבוקש" ו"ניקיטה". במסגרת תפקידה בסדרה בונז, גילמה את חנה ברלי, כתבת צבאית שהתפרסמה כמי שדיווחה על המלחמה באפגניסטן, שהייתה למושא אהבתו של סילי בות', הדמות הראשית בסדרה.
וויניק כיכבה בסרט דרמה קומית בשם "נשמות קרות", אשר הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים סאנדנס 2009. ב-2011, וויניק לוהקה לתפקיד אורח בסדרת הריגול של רשת CW "ניקיטה" וב-2013, היא הצטרפה לסדרת הטלוויזיה של ערוץ ההיסטוריה "הוויקינגים", בתפקיד לגרטה, דמות אגדית מההיסטוריה הוויקינגית. ביולי 2017, וויניק הצהירה בחשבון הטוויטר שלה שהיא לוהקה לתפקיד בפרויקט שיוכרז עליו במהלך קומיק-קון, סן דייגו. מאוחר יותר התגלה כי היא תגלם את הדמות הראשית במצב הנאצים הזומבים של משחק המחשב "Call of Duty: World War 2". ב-2019 החלה לככב בסדרת הפשע "המתנקשים" בנטפליקס.
ארנאוד דג'אום

קריירת מועדונים

דג'אום עבר במחלקות הנוער של קבוצות "R.S.D ג'טה" ו-RWDM בריסל. בעונת 2006-2007, עלה לקבוצה הבכירה של בריסל. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-29 ביולי 2006, במשחק הניצחון 1-0 מול מונס במסגרת המחזור ה-1 של ליגת העל הבלגית. את שערו הראשון והיחיד עבור בריסל, כבש דג'אום ב-26 באפריל 2008, במסגרת הפסד הליגה של קבוצתו 2-1 לראסינג גנק. לקראת עונת 2008-2009, עבר דג'אום למועדון הפאר הבלגי אנדרלכט, אך לא שותף באף משחק עבור מועדונו החדש במשך חצי עונה. בינואר 2009, במהלך פגרת החורף, עבר דג'אום למועדון ההולנדי רודה. דג'אום שיחק ברודה למשך חמש שנים, ושותף ב-121 משחקי ליגה בהם כבש 9 שערים. בעונת 2014-2015, שיחק במועדון הטורקי אקיסאר בלדייספור, כאשר שותף ב-13 משחקי ליגה. את עונת 2015-2016, התחיל בפולין, כאשר חתם בלך פוזנן, אולם כבר לאחר שלושה משחקי ליגה, עבר לקבוצת הארטס הסקוטית במהלך ספטמבר 2015. דג'אום כבש את שערו הראשון עבור הארטס בהפסד 2-1 ליריבה המושבעת סלטיק ב-28 באוקטובר 2015, במסגרת רבע הגמר גביע הליגה הסקוטית.

קריירה בינלאומית

הוא ייצג את נבחרות בלגיה עד גיל 19 ועד גיל 20, לפני שהחליט לייצג את מולדתו קמרון. את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת קמרון ערך ב-3 בספטמבר 2016, במשחק הניצחון 2-0 מול גמביה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2017. ארנאוד היה שותף לסגל קמרון הזוכה בגביע אפריקה לאומות 2017 שנערך בטוגו, ושיחק את כל 90 דקות משחק הגמר בו ניצחה נבחרתו את מצרים. ארנאוד היה שותף לסגל נבחרתו לטורניר גביע הקונפדרציות 2017 ברוסיה.
לוקמיה פרומיאלוציטית חריפה

איבחון

הרמז הראשון לאבחנה של APML הוא בדרך כלל שטפי דם לא מוסברים הנובעים מקרישיות נמוכה ומתגלים לעיתים תוך כדי ציחצוח שיניים או ממכה אקראית, החולה יגלה שטפי דם תת-עוריים על פני חלקים נרחבים בגוף
בבדיקת דם ניתן להבחין בטסיות בלתי שלימות בדם ובשלב מתקדם של המחלה האבחנה היא מהירה וודאית.

שכיחות

APML נגרמת באופן זהה בגברים ובנשים כאחד. גיל אינו מהווה גורם. ישנם פחות מ-30 מקרים של APML בישראל בכל שנה.

ATRA

הטיפול ב APML מתחיל בהקדם בעת החשד למחלה והוא באמצעות מתן ATRA (All Trans Retinoic Acid) כלומר חומצה רטינואית שהיא נגזרת של ויטמין A. התאים שבבסיס מחלת ה APML, הפרומיאלוציטים, אינם מסוגלים לספוג חומצה רטינואית ולהפוך לתא לבן בשל ונורמלי. ATRA אינה תרופה כימותרפית, אלא תרופה המעלה את הרמה בגוף של החומצה הרטינואית ובכך גורמת לפרומיאלוציטים לספוג חומר זה, להבשיל, להתפתח ולמות כמו כל תא אחר מבלי להצטבר בצורה הלא בשלה.
לפני גילוי הATRA הייתה המחלה בדרך כלל קטלנית כי עד שהטיפול הכימי היה משפיע, הייתה הקרישיות של הדם פוחתת לרמה קטלנית והחולה היה נפגע משטפי דם במוח. עם גילוי הATRA הפכה המחלה ליחסית הפחות קטלנית מבין סוגי הלוקמיה, ועיקר הסיכון הוא מהסתגלות החולה לATRA.
כ10 אחוז מהחולים מפתחים התנגדות חזקה לATRA עד כדי בצקות נרחבות באזורים שונים בגוף העלולים להיות קטלניים, אחרי תקופת ההסתגלות לתרופה נעלמת הסכנה והמחלה מתפתחת כמו כל לוקמיה אחרת.
הATRA אינו מרפא את המחלה אלא מונע את תופעות הלואי שלה, בשביל לרפא את המחלה נזקקים לטיפול כימותרפי.

כימותרפיה

הטיפול מבוסס על תרופות כימותרפיות. ומטרת הטיפול ההתחלתי המכונה אינדוקציה היא להביא קודם כל למצב של רמיסיה (אחרי הגעה למצב של רמיסיה ניתן טיפול שהורג את יתרת התאים הממאירים הנסתרים, המכונה consolidation therapy (אנגלית: טיפול המבסס את הריפוי).
בדרך כלל בלוקמיה מסוג APML אין צורך בהשתלת מח עצם והטיפול מחסל את הסרטן לגמרי.

חזרת המחלה

מחלת הלוקמיה עשויה לחזור ולתקוף את החולה, גם אחרי החלמה. חזרה כזו של מחלה מכונה בלשון המקצועית relapse. במקרה של חזרה יבחר הרופא ההמטואונקולוג את הטיפול לפי הפרוטוקול המקובל.

אזכורים בתרבות

בספר שומרת אחותי חולה קייט בלוקמיה מסוג APL ומטופלת בATRA
מיכה שגריר

קורות חייו

מיכה שגריר נולד בשם מיכאל שווגר להוריו קרל ויהודית שווגר, שגרו ברחוב בישופשטראסה (Bischofstrasse) בעיר לינץ שבאוסטריה (באותו רחוב גרה גם משפחתו של אדולף אייכמן). בגיל 9 חודשים עלה לארץ וגדל בקיבוץ חפציבה עד שהיה בן 6, ואחר-כך בתל אביב ובחולון. עם גיוסו לצה"ל במסגרת גרעין נח"ל, התנדב לצנחנים לגדוד הנח"ל המוצנח. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר. לאחר שחרורו היה חבר קיבוץ הראל מ-1955 עד 1960. מאז שנות השישים גר בשכונת אבו תור בירושלים. למיכה שני בנים, אורון וחגי, וארבעה נכדים. אשתו, עליזה שגריר, נרצחה בפיגוע טרור בפריז. ב-1980.
שגריר עסק בעיתונות ככתב בעל המשמר (1958 - 1959), בגלי צה"ל ובקול ישראל, שם שימש גם כעורך חדשות (1960 - 1964). בשנת 1964 נשלח כחבר צוות ההקמה של הטלוויזיה הישראלית ללימודים בלונדון, ב-BBC.
מאמצע שנות ה-60 ועד מותו, ביים והפיק עשרות סרטים, והפך לאחד מבכירי המפיקים בישראל.
בשנים 1968 - 1988 ניהל את חברת "קסטל תקשורת", מחברות ההפקה הגדולות בישראל, שהתמקדה בתחום התיעודי והפיקה מאות סרטים בבימוי יוצרי תעודה מרכזיים: אורי ברבש, רונית ויס-ברקוביץ, נעמי בן נתן שחורי, אורי גולדשטיין, גדעון גנני, אמנון טייטלבוים, אשר טללים, אלי כהן, מיכאל לב-טוב, דוד פרלוב, לינה צ'פלין ועוד.
בשנת 1986 השתתף בסרטו של הבמאי אלי כהן שתי אצבעות מצידון.
מיכה שגריר הוא גיבור סרטו התיעודי של דוד אופק "גבול ונדל"ן", השותף בסרט המחווה עקבות בירושלים (2013).
בשנת 1999 קיבל את התואר עמית כבוד של בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, ירושלים.
בשנת 2005 קיבל פרס מפעל חיים של פסטיבל הקולנוע ירושלים. ביולי 2014 יזם מנהל בית הספר לקולנוע ע"ש סם שפיגל רנן שור, יחד עם הבוגרים דוד אופק ויוסי מדמוני, ערב הוקרה למיכה שגריר במסגרת פסטיבל הקולנוע של סינמטק ירושלים.
נפטר ממחלת הסרטן ב-4 בפברואר 2015. תרם את גופתו למדע.
דור ה-Y

דור ה-Y (באנגלית: Generation Y), או דור המילניום (באנגלית: Millennials), הוא דור אשר נולד לאחר דור ה-X. אף שאין הסכמה מלאה לגבי שנת ההתחלה והסיום של הדור, לרוב הכוונה לאלה שנולדו במהלך  שנות ה-80 ושנות ה-90 של המאה העשרים.
הוריהם של בני דור ה-Y הם לרוב בני דור הבייבי בום (ילידי  1946-1964), או המבוגרים מבני  דור ה-X (ילידי 1964-1980) הדור העוקב, של אלו שנולדו לאחר שנת 2000, נקרא דור ה-Z.

תעסוקה

להבדיל מהדורות התעסוקתיים הקודמים, בני הדור אינם מוכנים לוותר על חיי משפחה לטובת קידום בעבודה, הביטחון התעסוקתי לא מדורג אצלם במקום גבוה, ואינם רוצים לקחת אחריות בעבודה אם הדבר ידרוש מהם להשקיע בכך מאמץ רב. 
מאפיינים תעסוקתיים של דור ה-Y הם יכולת ונכונות לעבודת צוות ועבודה בקבוצות, יכולת לפזר קשב ולטפל במקביל בשני נושאים לפחות. רובם בעלי מיומנות טכנולוגית ויכולת לימוד מהירה של מכשירים חדשים. שליטה מלאה במחשב ויישומיו המקובלים, כמו גם ברשת האינטרנט ושימוש רב ברשתות חברתיות מקוונות. דור זה מאופיין כחסר יוזמה יחסית לדורות הקודמים, אך עם מוכנות גבוהה ללמוד נושאים חדשים.

דור ה-Y הישראלי

כיוון שחלק מהחוויות המעצבות שלהם דומות לאלה של בני גילם ברחבי העולם, הם דומים במרבית מאפייניהם לבני גילם במדינות המערב. חוויות מעצבות ייחודיות לדור ה-Y הישראלי כוללות את רצח יצחק רבין והאינתיפאדה השנייה. תרומה לחקר דור ה-Y הישראלי הוא מחקרם של עוז אלמוג ותמר אלמוג וספרם שפורסם בעקבות מחקר זה, "דור ה-Y – כאילו אין מחר". מנגד, כנגד מחקרם טענה העיתונאית  צליל אברהם כי הוא מציג את הדור בצורה שלילית מדי, כ"מפונקים" ו"אגואיסטים", למרות שהעובדות, כגון המחאה החברתית ב-2011, שהובלה על ידי בני דור ה-Y, מראות אחרת . לצד היוצר הדוקומנטרי יאיר אגמון, אברהם הייתה גם יועצת תוכן לסדרה הדוקומנטרית וואי וואי וואי, המתחקה אחרי בני דור ה-Y בישראל, ושודרה ב-2019 בערוץ כאן 11.
דיוויזיית הפאנצר ה-14 (ורמאכט)

הקמה ראשונה

הדיוויזיה הוקמה ב-15 באוגוסט 1940 על בסיס הדיוויזיה ה-4, והועמדה תחת פיקוד אריק-אוסקר הנזן. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס הממונע ה-3, ולמשך זמן קצר כחלק מהקורפוס הממונע ה-14 במסגרת ארמיית הפאנצר הראשונה, וביוני 1942 לחמה הדיוויזיה כחלק מקורפוס הפאנצר ה-3 במסגרת הארמייה השישית בקרב חרקוב השני. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה במבצע מקרה כחול ובקרב סטלינגרד, וב-31 בינואר נכנעו שרידי הדיוויזיה, עם כל שרידי הכוחות שהיו בכיס הדרומי בסטלינגרד ונלקחו לשבי.

הקמה שנייה

ב-1 באפריל 1943 הוקמה הדיוויזיה מחדש בצרפת, והועמדה תחת פיקוד פרידריך זייברג. בנובמבר 1943 הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית, והועמדה תחת פיקוד הארמייה השמינית, עמה לחמה בקרב דנייפר ובקרב קורסון-צ'רקאסי. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה במבצע יאשי-קישינב הראשון, כחלק מהארמייה השישית, וב 1944 הועברה לזירה הצפונית, שם לחמה כחלק מהארמייה ה-18 עד סוף המלחמה.