רנה זלווגר

קורות חייה

זלווגר נולדה בעיירה קאטי, טקסס שבארצות הברית למשפחה נוצרית-אפיסקופלית וקתולית. אביה יליד שווייץ, בעוד אימה ילידת נורווגיה וממוצא לאפי ופיני-קווני. בתיכון למדה בחוג לדרמה והמשיכה ללימודי משחק באוניברסיטת טקסס.

קריירה

בסיום לימודיה הגיעה למספר אודישנים ביוסטון שמהם השיגה תפקידי משנה, בין השאר בסרטו של בן סטילר "מציאות נושכת" (1994). אחר כך הופיעה ב"המנסרים מטקסס - הדור הבא", בו שיחקה לצד מתיו מקונוהיי. כמו כן קיבלה ביקורות טובות בעקבות משחקה בסרט המותחן "אהבה ו- 45".
ב-1996 לוהקה לדרמת הספורט "ג'רי מגוויר" לצד טום קרוז. הבמאי קמרון קרואו חשב ללהק לתפקיד שחקנית יותר מוכרת, אבל כשראה את הופעתה של זלווגר בדרמה הרומנטית "The Whole Wide World" השתכנע כי זלווגר היא המתאימה ביותר לתפקיד. הסרט "ג'רי מגוויר" זכה להצלחה קופתית ולביקורות מצוינות, וזלווגר קיבלה מועמדות לפרס איגוד השחקנים האמריקני, לשחקנית המשנה. בעקבות צפיה בסרט זה כתב אריאל הורוביץ את שירו "רנה". ואף על פי כן סרט זה לא הביא לה את הפריצה המיוחלת, וזלווגר שבה לשחק בסרטים עצמאיים צנועים כמו "אשת חיל מי ימצא", בו גילמה יהודיה חסידית בברוקלין ובמותחן הפשע "השקרן", שבו כיכבה לצד אלן בורסטין.
זלווגר חזרה להוליווד בעקבות הדרמה המשפחתית "דבר אחד אמיתי" (1998), שבה כיכבה לצד מריל סטריפ. בהמשך הופיעה לצדו של ג'ים קארי בקומדיה המטורפת "אני, עצמי ואיירין" (2000) ומנגד בקומדיה הסאטירית "האחות בטי" מאותה שנה, שהביאה לה את פרס גלובוס הזהב בקטגוריית שחקנית קומית. שנה אחר כך הגיעה הפריצה שלה, בסרט "יומנה של ברידג'יט ג'ונס" על פי ספרה המצליח של הלן פילדינג, בה גילמה רווקה לונדונית המשתוקקת למצוא אהבה. תפקיד זה הביא לה מועמדות ראשונה לפרס האוסקר. בשנת 2002 השתתפה במחזמר זוכה האוסקר "שיקגו". למרות שמעולם לא שרה או רקדה קודם לכן, קיבלה מועמדות שנייה לפרס האוסקר, וזכתה בפרס גלובוס הזהב השני שלה. אחר כך השתתפה בתפקיד זוטר במלודרמה "הרדוף לבן" לצד מישל פייפר, ובקומדיה הרומנטית "לגמור עם האהבה", בו כיכבה לצד יואן מקגרגור.
סרטה הבא היה "קולד מאונטן", על פי הרומן של צ'ארלס פרייזר אשר הביא לה את פרס האוסקר לשחקנית המשנה, על תפקידה כ"רובי", נוודת בעלת חוכמת חיים המלמדת את אדה (ניקול קידמן) איך לשרוד את מלחמת האזרחים האמריקנית. לאחר הזכייה באוסקר השתתפה בסרטים "ברידג'יט ג'ונס: סוד החיים", סרט ההמשך ל"יומנה של ברידג'יט ג'ונס", עליו קיבלה מועמדות חמישית רצופה לפרס "גלובוס הזהב". בשנת 2005, היא דיבבה את דמותה של אנג'י בסרט "תפוס את הכריש" של אולפני דרימוורקס ובדרמת האיגרוף "סינדרלה מן", שביים רון הווארד. ב-2007, דיבבה את דמותה של ונסה בסרט "כוורת בסרט". באותה השנה, זכתה בפרס קריסטל למצוינות נשים בקולנוע. בשנת 2009, כיכבה בסרטים "חדשה בעיר", "האחד והיחיד" ו"מקרה 39".
ב-2010, שיחקה בסרט "שיר אהבה משלי" לצד פורסט ויטאקר, מדלין זימה וניק נולטה. לאחר 6 שנות הפסקה מהקולנוע, חזרה זלווגר למסכים ב-2016, בסרט ההמשך "ברידג'יט ג'ונס בייבי".

חיים אישיים

בין השנים 2000-1999 זלווגר הייתה במערכת יחסים עם השחקן ג'ים קארי שאיתו שיתפה פעולה בסרט "אני, עצמי ואיירין", ומאוחר יותר עם המוזיקאי ג'ק וייט מלהקת הווייט סטרייפס.
זלווגר נישאה ב-2005 לזמר הקאנטרי קני צ'סני, אולם לאחר ארבעה חודשים התגרשו. בין השנים 2009–2011, יצאה עם השחקן בראדלי קופר, והחל מ-2012, היא יוצאת עם המוזיקאי דויל ברהאמוול.
כיום זלווגר מתגוררת בבולטימור, מרילנד.

הופעה חיצונית

ב-20 באוקטובר 2014, זלווגר הגיעה לטקס פרסי "הנשים של הוליווד" שערך המגזין "Elle", במראה פנים שנראה שונה מבעבר, דבר שעורר הדים ציבוריים רבים והצהרות כי לא ניתן לזהותה. זלווגר הגיבה לאחר מכן ואמרה כי היא "שמחה שאתם חושבים שאני נראית שונה". ההופעה של זלווגר הובילה לדיונים ביחס ללחץ המופעל על שחקנים מבוגרים בהוליווד להצעיר את מראם באמצעות ניתוחים פלסטיים, ובמיוחד על נשים.