google/wiki40b huggingface dataset:
לנדס אנד

לנדס אנד (באנגלית: Land's End, בקורנית: Penn an Wlas או ''Pedn an Wlas, מילולית "סוף האדמה") הוא כף ואתר תיירות ונופש במערב קורנוול, באנגליה. הכף הוא הנקודה המערבית בחלק היבשתי של קורנוול ואנגליה. הוא חלק מחצי האי פנווית (Penwith) ושוכן כ-13 קילומטרים מערבית-דרומית מערבית לפנזאנס (Penzance), נקודת ההתחלה והסיום של כביש A30.
הכף הם צוקים בגובה 60 מטרים מעל פני הים וביום בהיר ניתן לראות מהם את המגדלור Longships Lighthouse, המוצב מול החוף על האיונים הסלעיים המכונים איוני לונגשיפ (Longships), כ-2 קילומטרים מלנדס אנד. איונים אלו יחד עם השונית הסלעית המכונה "שונית שבעת הסלעים" (Seven Stones reef)‏, 24 קילומטרים מלנדס אנד, ואיי סילי, כ-45 קילומטרים דרומית מערבית ללנדס אנד, הם חלק מהארץ האבודה ליונסה (Lyonesse) המתוארת באגדות המלך ארתור.
ללנדס אנד יש משמעות מיוחדת משום שלעיתים קרובות משתמשים בו לקביעת מרחק. המרחק בין לנדס אנד לג'ון או גרואטס (John o' Groats, הנקודה הצפונית ביותר באי הבריטי) בסקוטלנד בנסיעה בכבישים הוא 1,346 קילומטרים, ונהוג לארגן לאורך קטע זה אירועי התרמה כדוגמת הליכה מקצה לקצה או מרוץ. ב-2012 שימש האתר נקודת הפתיחה למרוץ של הלפיד האולימפי באולימפיאדת לונדון.
הכף הוא שטח פרטי שעבר ידיים כמה פעמים ומ-1996 הוא בבעלות חברה בשם Heritage Great Britain PLC, שבבעלותה גם ג'ון או גרואטס. בשטח הכף יש פארק נושאי הכולל מתקני שעשועים לילדים, בית מלון, חנויות וספינות. פעמיים בשבוע באוגוסט מבוצע בשטח הכף בערב מופע זיקוקין די-נור הקרוי "קסם בשמים" ('Magic in the Skies') המלווה במוזיקה של המלחין הבריטי כריסטופר בונד וקריינות של השחקנית מרים מרגוליס.
בקרבת מקום יש שדה תעופה קטן (Land's End Airport) שממנו יוצאות טיסות לאיי סילי. 
ארגון שימור הצמחייה הטבעית הבריטי Plantlife מגדיר את האזור הכולל את לנדס אנד כאזור צמחייה חשוב (Important Plant Area) בשל המינים הנדירים של צמחי הבר הגדלים בו.

גאולוגיה

סלעי הגרניט בלנדס אנד הם משני סוגים. בסמוך למלון הגרניט היא גסת גרגיר ובה פנוקריסטים גדולים של אורתוקלז, שלעיתים מגיעים לגודל של יותר מ-13 סנטימטרים. מצפון למלון באזור המבנה הקיצוני הקרוי "הבית הראשון והאחרון" (First and Last House), יש גרניט דקת גרגיר יותר ובה הפנוקריסטים קטנים יותר ושכיחים פחות, וניתן להבחין בין סוגי הגרניט השונים ממרחק משום שהבליה של הסוג השני יוצרת משטחים חלקים יותר. סלעי הגרניט מתוארכים לתור הפרם בין לפני 275 למ"ש ל-268 למ"ש.
אזור המגע בין פלוטון הגרניט לבין סלעי הסביבה שעברו התמרה נמצא בסמוך, והמגדלור Longships Lighthouse, המוצב מול החוף על האיונים הסלעיים המכונים איוני לונגשיפ (Longships), בנוי גם הוא על סלע סביבה.
איגור קולשוב

ביוגרפיה

קולשוב נולד בוולגוגרד שברוסיה. ב-2001 עלה עם משפחתו לישראל. הוא גדל בקיבוץ נווה אור ובראשון לציון. שיחק כדורסל בקבוצות הנוער של מכבי ראשון לציון וב-2010 עבר לשחק בקבוצת האקדמיה למצוינות בספורט של מכון וינגייט. בגיל 16 עבר בגפו לארצות הברית שם למד בתיכון מקומי בווסטון שבדרום פלורידה מתוך שאיפה לפתח קריירה ככדורסלן.

במכללות

ב-2013 החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של אריזונה ולשחק בקבוצת הכדורסל שלה השייכת לדרג הראשון של ליגת המכללות ב-NCAA. לאחר שנה בה מיעט להשתתף במשחקי הקבוצה בחר לעבור לאוניברסיטת רייס בטקסס. בשל חוקי ה-NCAA נמנע ממנו לשחק בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה במשך שנה.
בעונת 2015/2016, הראשונה שלו ככדורסלן ברייס, פתח בכל 32 משחקי הקבוצה וסיים את העונה עם ממוצע של 16.7 נקודות ו-7 ריבאונדים למשחק.
בעונתו השנייה ברייס פתח בכל 35 משחקי הקבוצה ורשם ממוצע של 18.2 נקודות ו-8.9 ריבאונדים למשחק. הוא נבחר לחמישיית העונה בחטיבת USA לה משתייכת רייס. את לימודי התואר הראשון ברייס סיים ב-2017, אף על פי כן היה זכאי על חוקי ה-NCAA לשחק עונה נוספת במכללות בשל העונה שהושבת, כסטודנט לתואר שני.
בעונת 2017/2018 הוא בחר לעבור לאוניברסיטת פלורידה. הוא השיג ממוצע של 13.8 נקודות ו-6.4 ריבאונדים במהלך 34 משחקים והעפיל עם פלורידה עד לסיבוב השני של טורניר אליפות המכללות בו הודחה על ידי אוניברסיטת טקסס טק.

מכבי ראשון לציון

למכבי ראשון לציון היה חוזה עם קולשוב בו היה סעיף שלפי אם השחקן מחליט לחזור לשחק בארץ, למכבי ראשון לציון יש עליו זכות ראשונים. ב-9 באוגוסט 2018, חתם בקבוצה על חוזה לשנתיים. ב-4 באוקטובר זכה עם מכבי ראשון לציון בגביע ווינר, לאחר ניצחון 66:78 על הפועל באר שבע. במשחק הגמר קלע 9 נקודות. ב-9 בדצמבר קלע שיא קריירה של 21 נקודות בהפסד 78:70 להפועל חולון. ב-14 בפברואר 2019 הגיע עם מכבי ראשון לציון לגמר גביע המדינה, שם הפסידו להפועל ירושלים בתוצאה 67:82.
ב-18 באפריל הושאל לקבוצת הפועל חולון עד לסוף העונה. עד ההשאלה שיחק ב-26 משחקי ליגה עם מכבי ראשון לציון, בהם העמיד ממוצעים של 11.5 נקודות ו-5.4 ריבאונדים ב-27.9 דקות למשחק.

נבחרות ישראל

קולשוב היה חבר בנבחרת הקדטים של ישראל שסיימה במקום ה-15 באליפות אירופה עד גיל 16 ב-2010. הוא הוביל את הנבחרת עם 14.6 נקודת (חמישי בטורניר). ב-2011 היה חבר בנבחרת הנוער ששיחקה באליפות אירופה דרג ב' וכך גם ב-2012 בה היה השחקן המוביל בנבחרת עם 19.8 נקודות (שני בטורניר כולו) ו-7.9 ריבאונדים.
ב-2013 היה חבר בנבחרת העתודה שסיימה במקום ה-15 באליפות אירופה דרג א', הוא רשם ממוצע של 12 נקודות ו-4.6 ריבאונדים למשחק. ב-2014 סיים עם נבחרת העתודה במקום השביעי באליפות אירופה בה השיג ממוצע של 7.8 נקודות.
ב-13 באוגוסט 2018 זומן לראשונה לסגל נבחרת ישראל הבוגרת, אך לבסוף נופה מהסגל שהשתתף במשחקים במהלך חודש ספטמבר.
אלימלך בידרמן

קורות חייו

נולד בישראל לרבי אלתר אלעזר מנחם בידרמן, האדמו"ר מלעלוב בני ברק, בנו של רבי משה מרדכי בידרמן. נקרא על שמו של רבי אברהם אלימלך פרלוב, האדמו"ר מקרלין, רבו של סבו. אחיו מכהנים כאדמורי"ם מ"לעלוב ארצות הברית" ו"לעלוב בורו פארק".
למד בישיבת פוניבז' בישיבה הקטנה והגדולה. נשוי לבתו של רבי נתן דוד רוזנבוים, האדמו"ר מזוטשקא. מתגורר בבני ברק.
בתחילת שנות ה-2000 החל לערוך בביתו "זיץ" בלילות שבת, בהשתתפות בחורים חסידיים בעיקר מישיבת סלובודקה. כמו כן, החל למסור שיעור מדי ליל שישי לבחורים חסידיים, בעיקר מישיבת מיר בביתו של סב אשתו, רבי שלמה מזוויהל, בשכונת בית ישראל.
בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 התפרסם, והוא מוזמן למסור דרשות בבתי כנסת וישיבות, בפרט לקראת חגי ישראל. הוא מוסר בביתו שיעורים בשידור לחו"ל. עם הזמן נוצר סביבו חוג של תלמידים ומעריצים, רובם אברכים צעירים. הוא נוהג לשבות בקרב תלמידיו בערים אלעד, בית שמש, מודיעין עילית וביתר עילית ואשדוד פעם בשנה לפחות. אחת לשנה הוא עורך עבור כלל תלמידיו "שבת התאחדות" במושב מירון.
בשיעוריו ודרשותיו הוא עוסק רבות בענייני אמונה וביטחון בבורא העולם, כשהוא משלב את מסריו בסיפורי צדיקים וסיפורי השגחה בני ימינו. השיעורים מועברים בשידור אודיו ווידאו במערכת קול הלשון.
בחתונות ילדיו הוא נוהג לערוך שבת במירון, שבה משתתפים כאלף מתלמידיו. מדי שנה בי"ב בכסלו, יום היארצייט של רבי אברהם דב מאווריטש מחבר הספר 'בת עין', הוא נוסע עם תלמידיו לקברו שבצפת ולקבר הרשב"י במירון. באירוע משתתפים אלפי בחורים ואברכים חסידיים.
חברה קדישא

חברה קדישא (מארמית: חברה קדושה - חבורה העוסקת בקדושה), לעיתים קרובות חברא קדישא גומלי חסד של אמת, או ח"ק גומלי חסדים, היא הארגון המופקד לצורכי המת ולקבורתו על פי ההלכה בקהילות יהודיות. איזכור לחברה זה מופיע כבר בתלמוד. במסורת היהודית הדבר מכונה "חסד של אמת" שכן מת לא יכול לגמול טובה למטפליו. בקהילות התקיימו בעבר גם ארגוני חסד אחרים שנודעו כ"חברה קדישא" – לחינוך יתומים, טיפול בחולים וכיוצא בזה – אך השם מזוהה כמעט בלעדית עם האחראים על הקבורה.

היסטוריה

החברא קדישא נוסדה בפראג על יד המהר"ל (רבי יהודה ליווא בן בצלאל).
לאחר שבשנת 1573 עוזב המהר"ל את כס הרבנות בניקלשבורג ועבר להתגורר בפראג כאדם פרטי, הוא מקים את החברא קדישא וכותב את תקנותיה, שהיוו בסיס לתקנות ה"חברה קדישא" בכל אירופה.

תפקיד

החברה קדישא דואגים לכל צורכי המת והקבורה. הם מבצעים טהרת המת (רחיצת גוף הנפטר מכף רגל ועד ראש), עוטים את המת בתכריכים ועוד. לאחר מכן הם אחראים לסדר הלוויה, להכנת הבור לקבר ולקבורת המת בו. הם דואגים גם לצרכים שלעיתים אינם אפשריים, לדוגמה: אמירת קדיש, דאגה ל"מת מצווה" (מת שאין לו קרובים שידאגו לו ואפילו כהן מחויב להיטמא לו – לעסוק בקבורתו).

בקהילות יהודיות בגולה

בקהילה היהודית בעבר, החברה קדישא דאגו לצורכי המת, קבורתו כאמור לעיל. הם היוו חלק ממנהיגי הקהילה היהודית והיו בקשר עם הפרנס, הגבאי ורב הקהילה.
למרות שתפקיד החברה הוא רק בסידורי הלוויה וקבורה היו נחשבים אנשי החברה קדישא גם כוועד הרוחני של העיר (אולי בגלל הסמכות שהייתה בידם לקבוע את גדלותו של כל אחד מהתושבים ועל פי זה היכן ייקבר), וכך מוצאים אנו "פנקסי חברא קדישא" (מפורסמים גם בשמם המודרני "פנקסי הקהילות") מערים ועיירות שונות באירופה שתיעדו בנוסף לתאריכי הפטירות ומקומות הקבורה, גם ציוני דרך נוספים בקהילה וכן את המנהגים המיוחדים לקהילה.
תלמידי הבעל שם טוב והמגיד ממעזריטש נקראו בשם "חבריה קדישא" – יש האומרים שגם בגלל שכולם היו חברים (גם אם לא באופן פעיל) בחברה קדישא.
חברה קדישא בבלארוס היו נוהגים להתענות ביום ט"ו בכסלו – מכיוון שהוא קרוב ליום הקצר ביותר בשנה.
לחברה קדישא היו מתמנים רק פעם בשנה, בזמן המסיבה שהיו עושים החבריא. במסיבה היו משתתפים כל נכבדי העיר וכל היהודים בעיירה הרגישו צורך להשתתף מי בכספם ומי בגופם. שם היו מגישים בקשות מנומקות וחברי החבריא היו שוקלים אותם. הדרישות היו על מעמד, גיל, חכמה וכדומה כל מי שהיה מתמנה לחבר בחברא קדישא בעיירה אחת היה זכאי להתמנות לכל תפקיד ציבורי גם בכל מקום אחר כי היו סומכים עליו שכבר דקדקו ובדקו אחריו במקומו. היהודי הצעיר ביותר שהתמנה לחבריא הוא שניאור זלמן מלאדי מייסד חסידות חב"ד המכונה 'האדמו"ר הזקן' ו'בעל התניא' שהתמנה לכך בגיל 10 שנים בלבד.
אג'יי וילסון

ביוגרפיה

וילסון נולדה בנפטון שבניו ג'רזי. אמה טוניה הייתה קופצת לגובה ורצת משוכות בתקופת לימודיה בקולג' ואביה זאקרי היה שחקן פוטבול ואתלט בקולג'. 
ב-2010 השתתפה לראשונה בתחרות מחוץ לארצות הברית כסיימה חמישית בריצת 800 מטר באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 19 שהתקיימה במונקטון שבקנדה. ב-2011 זכתה במדליית זהב בריצת 800 מטר באליפות העולם עד גיל 18 שהתקיימה בליל בשיא אישי של 2:02.64 דקות ב-2012 זכתה באליפות העולם עד גיל 19 שהתקיימה בברצלונה בשיא אישי של 2:00.91 דקות, באותה שנה זכתה גם באליפות ארצות הברית עד גיל 19 בתוצאה של 2:00.91 דקות. ב-2013 החלה ללמוד קינסיולוגיה באוניברסיטת טמפל. 
ב-2013 סיימה שישית באליפות העולם שהתקיימה במוסקבה בשיא צפון אמריקה עד גיל 20 של 1:58.21 דקות. באותה שנה זכתה באליפות ארצות הברית באולם וסיימה שלישית באליפות ארצות הברית באצטדיון. ב-2014 זכתה בתואר כפול באליפות ארצות הברית באולם ובאצטדיון, באליפות העולם באתלטיקה באולם לא העפילה לריצת הגמר. היא הייתה שותפה לזכיית ארצות הברית במדליית זהב בריצת 800X4 מטר באליפות העולם במרוצי שליחים. ב-2015 סיימה שלישית באליפות ארצות הברית, שהיוותה גם את המבחנים לקראת אליפות העולם במוסקבה, היא איבדה את נעלה לאחר כ-200 מטרים, המשיכה לרוץ יחפה והשיגה את המקום למשלחת בהפרש של 4 מאיות השנייה. את אליפות העולם נאלצה להחמיץ בשל פציעה. 
במרץ 2016 זכתה במדליית כסף באליפות העולם באתלטיקה באולם שהתקיימה בפורטלנד כשקבעה תוצאה של 2:00.27 דקות, וסיימה לאחר המנצחת פרנסין ניונסבה מבורונדי. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו סיימה במקום ה-12 בתוצאה של 1:59.75 דקות ולא העפילה לגמר. 
בפברואר 2017 שיפרה את השיא האמריקאי באולם ל-1:58.27 דקות, אולם תוצאה זו נמחקה על ידי הסוכנות האמריקאית נגד באמרוץ לאחר שנמצאו בדגימתה עקבות של החומר האסור זרנול. וילסון לא הושעתה לאחר שהסוכנות קבעה כי החומר הגיע לגופה כתוצאה מאכילת בשר נגוע. ביוני 2016 זכתה בפעם השנייה באליפות ארצות הברית. ביולי 2017 קבעה שיא אמריקאי בריצת 800 מטר בתחרות ליגת היהלום במונקו בה סיימה שלישית בתוצאה של 1:55.61 דקות. 
באליפות העולם באתלטיקה 2017 זכתה במדליית ארד בתוצאה של 1:56.65 דקות.
בפברואר 2018 הייתה שותפה לשבירת שיא העולם בריצת 800X4 מטר באולם בתוצאה של 8:05.89 דקות. באליפות העולם באתלטיקה באולם 2018 זכתה במדליית כסף בריצת 800 מטר בשיא אישי של 1:58.99 דקות. באוגוסט 2018 זכתה במדליית זהב באליפות צפון אמריקה, מרכז אמריקה והקריביים בשיא אליפות 1:57.52 דקות.
באליפות העולם באתלטיקה 2019 זכתה פעם נוספת במדליית ארד בתוצאה של 1:58.84 דקות.
ג'ולי בישופ

ראשית חייה

ג'ולי בישופ נולדה בעיירה לובטל באוסטרליה הדרומית, וגדלה בחוות דובדבנים בגבעות אדלייד, הנמצאים מזרחית לעיר אדלייד. התחנכה בבית הספר לבנות סיינט פיטר, ולאחר מכן החלה ללמוד באוניברסיטת אדלייד, שם היא למדה משפטים, וקיבלה תואר בשנת 1978. לאחר מכן התמחתה כעורך דין ופרקליטה בחברה Adelaide law firm Mangan, Ey & Bishop, שם הייתה לשותפה. בשנת 1983 התחתנה בישופ עם היזם ניל ג'ילון, ועברה להתגורר עמו בעיר פרת' באוסטרליה המערבית. היא התמחתה כפרקליטה בדיני מסחר בחברה Clayton Utz.
בשנת 1996 השתתפה בתוכנית של בית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת הרווארד, והשלימה תוכנית ניהול מתקדמת בת שמונה שבועות עבור מנהלים בכירים.

קריירה פוליטית

בשנת 1998 זכתה בבחירות המוקדמות של המפלגה הליברלית בהתמודדות על מחוז הבחירה קרטין שבאוסטרליה המערבית, ובבחירות הפדרליות מאוחר יותר זכתה במושב, לאחר שהביסה את חבר הפרלמנט אשר כיהן מאז 1981, ושהיה במפלגתה והפך לעצמאי, אלן רוצ'ר. בשנת 2003 מונתה לשרת הרווחה, תחת ממשלתו של ג'ון הווארד. לאחר מכן קודמה ומונתה לשרת החינוך, המדע והאימונים, ולשרה העוזרת לראש הממשלה בענייני נשים. היא החזיקה בתפקידים אלה עד לתבוסת מפלגתה למפלגת הלייבור בבחירות הפדרליות בשנת 2007.
לאחר הפסד המפלגה הליברלית בבחירות, מונתה לסגנית יושב ראש המפלגה, תחת ברנדן נלסון. לאחר פרישתו של נלסון מהחיים הפוליטיים, הציע לבישופ יורשו, מלקולם טורנבול, להיות שרת האוצר בממשלת הצללים שהוא מציע. עם זאת, בפברואר 2009 התפטרה ממועמדותה לתפקיד שרת האוצר, נוכח חוסר שביעות הרצון מתפקודה אצל גורמים במפלגה הליברלית. בישופ עברה להיות מועמדת המפלגה לתפקיד שרת החוץ, תוך שהיא נשארת בתפקידה כסגנית יושב ראש המפלגה, בהינתן תפקיד מועמדות האוצר לג'ו הוקי. בדצמבר 2009 נבחר טוני אבוט לראשות המפלגה הליברלית, לאחר שנערכו בה בחירות מקדימות. בישופ נשארה בתפקידה כסגנית יו"ר המפלגה, ללא כל אתגר והתמודדות על התפקיד, וכן נשארה כמועמדת לתפקיד שרת החוץ.
לאחר ניצחונה של המפלגה הליברלית בראשותו של טוני אבוט בבחירות בספטמבר 2013, נשארה בישופ סגנית יושב ראש המפלגה הליברלית, לצדו של אבוט, ומונתה לשרת החוץ של אוסטרליה. היא האישה הראשונה המכהנת בתפקיד זה. היא הוסיפה לכהן בתפקיד זה גם בממשלתו של מלקולם טרנבול. כאשר הודח טרנבול מהנהגת המפלגה ומראשות הממשלה, והוחלף על ידי שר האוצר סקוט מוריסון, סיימה בישופ את כהונתה.
נובה זאגורה

היסטוריה

ראשית התיישבות אנושית פזורה באזור מתוארכת לתקופת האבן החדשה. ראשית ההתיישבות המאורגנת מתוארכת למאה ה-5 לפנה"ס, עידן הממלכה התראקית. במהלך המאה ה-1 לפנה"ס נכבש המקום על ידי צבא הרפובליקה הרומית ובחפירות ארכאולוגיות נמצאו שרידהם של כמה עשרות כפרים וכמה מאות אתרי קבורה מתקופה זו. בהמשך עבר השטח לשליטת האימפריה הביזאנטית וקרבתו הגאוגרפית היחסית למרכז השלטון הביזאנטי בקונסטנטינופול הביאו לפיתוחו המואץ ולשגשוגו. באזור הוקמו מספר מצודות כדי להגן על נתיבי הסחר ודרכי הגישה לבירת האימפריה ואחת מהן שנבנתה בראשית המאה ה-10 ומכונה ויאדיצה היוותה את הבסיס להקמת העיר המודרנית. במהלך המאה ה-13 עבר היישוב לשליטת האימפריה הבולגרית השנייה והיה לזירת קרבות בין הבולגרים לביזאנטים ובין משפחות אצולה בולגריות מורדות לבין השלטון המרכזי. 
ב-1371 נכבשה העיר על ידי צבאו של מוראט הראשון סולטאן האימפריה העות'מאנית. בשל קרבתה לסטארה זאגורה כינו אותה העות'מאנים יאנידז'ה זאגורה שמשמעה בטורקית עות'מאנית זאגורה החדשה. שמה המודרני של העיר נגזר מהשם העות'מאני. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) הועלתה העיר באש על ידי העות'מאנים וחרבה לחלוטין. במקום נמנו אלפי הרוגים ואלפי פליטים שנמלטו ליישובים סמוכים. עם נסיגת הכוחות העות'מאנים חזרו התושבים לעיר והוחל בשיקומה המואץ. לאחר המלחמה ומתוקף סיכומי קונגרס ברלין, נכללה העיר בשטח המחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית. ב-1885 אוחד המחוז ובכלל זה העיר נובה זאגורה עם הנסיכות הבולגרית.

דמוגרפיה כלכלה וחינוך

אוכלוסיית העיר מצויה במגמת קיטון (תמותה לעומת ילודה). 50.9% מהאוכלוסייה הן נשים ו-49.1% הם גברים. בשטח הרשות המקומית מגדלים ענבים, חמניות ודגנים. בעיר קיים מפעל לייצור מכשירים חקלאיים ומספר יקבים ומחלבות. בנובה זאגורה תחנת רכבת הממוקמת על הקו סופיה–פלובדיב–בורגס. בנובה זאגורה 2 בתי ספר מקצועיים לחקלאות והנדסה אזרחית, 2 בתי ספר יסודיים, 2 בתי ספר תיכוניים, פנימייה אקדמית ו-5 גני ילדים.

אקלים

בנובה זאגורה אקלים ממוזג יבשתי עם השפעה מקצינה מכוון הרי הבלקן. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 12ᵒc וערכי הקיצון הממוצעים נעים ממינוס 1.2ᵒc בינואר ועד 23.2ᵒc ביולי.
צביר הרקולס

היסטוריה

הצביר התגלה על ידי אדמונד היילי בשנת 1714 ותואר על ידו כ"ערפילית הניתנת לצפייה בעין ללא ציוד עזר כאשר השמים נקיים ואין ירח". שארל מסיה כלל אותו בקטלוג מסיה בשנת 1764 ותיאר אותו כ"ערפילית עגולה ובהירה ללא כוכבים, בהירה יותר במרכז מאשר בשוליים". ויליאם הרשל צפה בה בשנת 1779 אך רק בשנת 1787 ציין שמדובר בצביר כוכבים עשיר ביותר ודחוס מאוד במרכזו.
בשנת 1974 נבחר הצביר כמטרה לשידור רדיו מהרדיו-טלסקופ של מצפה ארסיבו. ההודעה נועדה להגיע ליצורים תבוניים, אם ישנם כאלה, על כוכבי לכת המקיפים את כוכבי הצביר. למעשה, בזמן שההודעה תגיע למיקומו הנוכחי של הצביר, בעוד יותר מ-25,000 שנים, הצביר כבר לא יהיה במקום זה אלא ינוע משם, כך שגם אם יהיו קיימים בצביר יצורים תבוניים באותו הזמן, הם לא יקבלו את ההודעה.

תצפית

הצביר נמצא בערך בשליש המרחק על הקו המחבר את η בהרקולס עם ζ בהרקולס, כך שמציאתו וזיהויו קלים למדי. בהירותו של הצביר היא מדרגה 5.8 וניתן להבחין בו ללא ציוד עזר בתנאי תצפית מיטביים. במשקפת ניתן להבחין בצורתו העגולה ובכך שבהירותו גדולה במרכז ופוחתת בשוליים ובאמצעות טלסקופ חובבים ניתן כבר להבחין בכוכבים בודדים, שלבהירים שבהם דרגת בהירות 12.
כ-30 דקות קשת מצפון מזרח לצביר הרקולס ניתן להבחין באמצעות טלסקופ חובבים בגלקסיה NGC 6207 שבהירותה היא מדרגה 12.1. במחצית הדרך בין הצביר והגלקסיה ניתן להבחין באמצעות טלסקופ מקצועי בגלקסיה נוספת -IC 4617, שבהירותה היא מדרגה 15.

מאפייני הצביר

קוטרו של צביר הרקולס הוא כ-145 שנות אור ומרחקו ממערכת השמש הוא כ-25,100 שנות אור, כך שגודלו הזוויתי הוא כ-20 דקות קשת - כשני שלישים מגודלו הזוויתי של הירח המלא. גילו של הצביר מוערך בכ-14 מיליארד שנים, כגילו של שביל החלב, אך למרות זה התגלה בצביר כוכב צעיר מסוג ספקטרלי B שגילו מאות מיליוני שנים לכל היותר. מכיוון שאין זה סביר שעדיין נוצרים בצביר כוכבים חדשים, ההסבר המקובל לנוכחותו של הכוכב הוא לכידתו על ידי כוח המשיכה העצום של הצביר, כאשר הצביר עבר דרך דיסקת הגלקסיה. הצביר מקיף את מרכז הגלקסיה בזמן הקפה של כ-545 מיליוני שנים ובכל הקפה הוא חוצה פעמיים את דיסקת הגלקסיה.
עוצמת ההארה הכוללת של הצביר היא פי 245,000 מעוצמת ההארה של השמש והספקטרום הכולל של אור הצביר מתאים לסוג ספקטרלי F6.
הו צ'י מין

חייו

נולד כ'נגויין סינג קונג (Nguyễn Sinh Cung) בכפר קימילין במרכז וייטנאם. אביו היה פקיד ממשלתי שהתפטר במחאה על השלטון הצרפתי במדינה, והפך למורה נודד בכפרים. אביו היה מלומד קונפוציאני וברוח זו גדל. ב-1911 הוא קיבל עבודה כטבח בספינה צרפתית, ואחר כך עבד בלונדון ובפריז. בפריז היה ממייסדי המפלגה הקומוניסטית של צרפת. כאשר נשיא ארצות הברית וודרו וילסון הגיע לועידת השלום בורסאי, ניסה לעניין אותו בזכות ההגדרה העצמית של העם הווייטנאמי אך ללא הצלחה.
לאחר מכן הוא שהה בברית המועצות ומשם נשלח לסין ומדינות נוספות באסיה. ב-1930 ייסד בהונג קונג את המפלגה הקומוניסטית הווייטנאמית. ב-1931 הוא נאסר על ידי השלטון הבריטי במושבה, שוחרר ב-1933, ושב לברית המועצות. ב-1938 חזר לסין ופעל כיועץ עבור הקומוניסטים. ב-1941, כאשר וייטנאם נכבשה בידי האימפריה היפנית חזר לארצו, וייסד שם את תנועת הוייט מין, שנלחמה כנגד הכובש היפני ומשתפי הפעולה הצרפתים שלהם מטעם ממשלת צרפת של וישי. באותה תקופה קיבל במחתרת את שמו הו צ'י מין שפרושו "מביא האור".
עם כניעת יפן ב-1945 הקים הווייט מין את הרפובליקה הדמוקרטית של וייטנאם, והו צ'י מין נבחר לנשיאה ב-2 במאי 1946. צרפת סירבה להכיר בעצמאות וייטנאם, וכוחות הווייט מין הפנו את מאבקם נגדה. מאבק אכזרי זה נמשך עד 1954, במהלכו נלחם הצבא הווייטנאמי בעיקשות עד להבסת צבא צרפת. אחרי ניצחון הווייט מין בקרב דיין ביין פו, צרפת ויתרה על השלטון בהודו-סין הצרפתית (שכללה גם את קמבודיה ולאוס). אבל ועידת ז'נבה של 1954 שהתכנסה לפתור את המצב בהודו-סין הצרפתית ובקוריאה, החליטה על "חלוקה זמנית" של וייטנאם לשתי מדינות, כאשר החלק הצפוני יהיה בשליטת הווייט-מין בראשות הו צ'י מין.
הו צ'י מין החל לפעול לביסוס השלטון הסוציאליסטי בצפון, אולם מעולם לא ויתר על חלום איחוד וייטנאם. אחרי 1954 החלה הארץ להיגרר למלחמה נוספת. המלחמה שבה נלחמה דרום וייטנאם במחתרת הקומוניסטית בדרום – הוייטקונג, אולם לאחר מכן צפון וייטנאם הייתה מעורבת ישירות במלחמה. בשלב זה הו צ'י מין היה פחות ופחות מעורב ישירות בקבלת ההחלטות, ושימש יותר כדמות סמלית, שדירבנה את העם להמשיך להלחם על אחדות ווייטנאם. הוא היה ידוע בכינוי "הדוד הו". הפחתת מעורבותו בקבלת ההחלטות נבעה הן מסיבות רפואיות והן מעליית כוחו של לה דואן המיליטנטי בפוליטביורו.
הו צ'י מת בשנת 1969, טרם הספיק לראות את חלומו לאיחוד וייטנאם תחת שלטון קומוניסטי מתגשם. הוא ציווה שעם מותו יישרפו את גופתו, ואפרה ייקבר בראש שלוש גבעות בווייטנאם. צוואתו לא קוימה, ולאחר מותו גופתו נחנטה והיא מוצגת במאוזוליאום בהאנוי, בדומה למאוזוליאום של לנין במוסקבה. עם ניצחון צפון וייטנאם במלחמה, נקראה שמה של בירת הדרום סייגון על שמו (Thành Phố Hồ Chí Minh).
הלל ברזל

הלל ברזל (נולד ב-9 במאי 1925) הוא חוקר ספרות ישראלי, כיהן כפרופסור לספרות עם ישראל ולספרות משווה באוניברסיטת בר-אילן.

ביוגרפיה

הלל ברזל נולד בצפת בשנת 1925. הוא למד בבית הספר העירוני של המזרחי ביל"ו בתל אביב, וכבר אז הפגין כישורי נאום. הוא למד באוניברסיטת קולומביה ובאוניברסיטה העברית בירושלים, שבה קיבל תואר שני. בשנת 1951 היה ראש שבט הצופים בתל אביב. בשנים 1952-1959 עבד כמנהל לשכת הנוער של מחלקת החינוך בעיריית תל אביב יפו. בתחילת 1960 קודם להיות סגן מנהל מחלקת החינוך ומנהל משנה של מחלקת נוער וספורט.
בסוף 1963 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן, על עבודה שכותרתה "היסוד האנטי-תנ"כי בשירתנו החדשה", בהדרכתו של פרופ' ברוך קורצוייל. הענקת התואר, שהיה תואר הדוקטור הראשון שהוענק על ידי אוניברסיטת בר-אילן, הרגיז את המועצה להשכלה גבוהה, שהכריזה על התואר כבטל. בהמשך יושרו ההדורים וברזל נותר עם תוארו. בשנת 1969 מונה למנהל האוניברסיטה העממית בתל אביב.
בשנת 1971 הועלה לדרגת פרופסור חבר באוניברסיטת בר-אילן.
ברזל כיהן כפרופסור לספרות עברית, ספרות משווה, ספרות ותנ"ך באוניברסיטת אינדיאנה. לימד גם באוניברסיטת תל אביב, באוניברסיטת חיפה ובטכניון.
בשנים 1970-1971 כיהן בוועדת השופטים של פרס ביאליק. 
בשנת 1985 הוענק לו פרס ביאליק לחוכמת ישראל. בשנת 1998 הוענק לו התואר "יקיר תל אביב".
בשנת 2014 הוענק לו פרס עיריית רמת גן לספרות למפעל חיים.
גרשון פריישטט

גרשון פריישטט הוא נגן, מנהל מוזיקלי ומעבד ישראלי חרדי בעל להקה המופיעה באירועים שונים.

קריירה מוזיקלית

פריישטט החל את דרכו המוזיקלית עוד כילד בארצות הברית, שם ליווה את אביו שהיה ממייסדי תזמורת נשמה. בהמשך דרכו הפיק מוזיקלית מספר אלבומים והחל לנגן באירועים. 
עיבד מוזיקלית חלק מהשירים של איציק דדיה שלמה רכניץ ואוהד מושקוביץ.
פריישטט מיוצג בחברת ההפקות FDD של המפיק דוד פדידה, כן הוא מנהל את ההרכב FDD Live שהוקם בשנת 2001 על ידי פדידה.
החל משנת 2015 מלווה את תוכנית המציאות "הקול הבא" ברדיו קול חי בהפקה ועיבוד מוזיקלי.
עמך

עמך הוא מרכז ישראלי לתמיכה נפשית וחברתית בניצולי שואה ובני משפחותיהם, כולל בני הדור השני והשלישי. המרכז, שהוא עמותה, נוסד בשנת 1987 על ידי ניצולי שואה כמרכז קטן לסיוע עצמי. בין המקימים היו מנפרד קלפטר, ד"ר נתן דורסט ופרופ. חיים דסברג. כיום פזורים המרכזים של עמותת עמך בכל רחבי הארץ כולל : בירושלים, תל אביב, פתח - תקווה, חיפה, קריית מוצקין, באר שבע, רחובות, נתניה וחולון.
"עמך" מציעה מגוון רחב של שירותים ופעילויות ייחודיות להתמודדות עם הצרכים הנפשיים והחברתיים של ניצולי השואה ובני משפחותיהם.
מקור שם העמותה הוא במילת הקוד עמך שסייעה ליהודים נרדפים לזהות את בני עמם בזמן השואה.
יושב ראש "עמך" (מאז 2007) הוא עו"ד אריה ברנע - מחנך, מנהל בית הספר התיכון במועצה האזורית באר טוביה וחוקר השואה.
מנכ"ל העמותה הוא דן ולדמן.
המנהל הקליני הוא הפסיכיאטר ד"ר מרטין אורבך.
דן גרונפלד

ביוגרפיה

גרונפלד נולד בניו ג'רזי למשפחה יהודית שהיגרה מרומניה ב-1963. אביו הוא ארני גרונפלד, בעבר כדורסלן בליגת ה-NBA וכיום הג'נרל מנג'ר של וושינגטון ויזארדס.
גרונפלד שיחק ארבע שנים במכללת סטנפורד. הוא לא נבחר בדראפט ועבר ב-2006 לשחק בגרמניה בקבוצת אולדנבורג, בה שיתף פעולה עם דיאור פישר ודורון פרקינס. לאחר עונה אחת עבר גרונפלד לקבוצה הספרדית גראנדה ששיחקה בליגה השנייה, ושיחק בה בעונת 2007/08. בסיום עונה זו שבה קלע בממוצע 14.7 נקדות למשחק עזב גרונפלד את הקבוצה ונבחן בקבוצת ה-NBA ניו יורק ניקס שהחליטה לא לצרפו לעונת המשחקים 2008/09. הוא חזר לליגה הספרדית השנייה וחתם בוואיאדוליד. בעונה הראשונה שלו עלה עם הקבוצה לליגה הבכירה בספרד, ליגת ה-ACB. בקיץ 2009 השתתף גרונפלד במשחקי המכביה ה-18 עם נבחרת ארצות הברית שזכתה במדליית הזהב. במשחק הגמר מול הנבחרת הישראלית קלע גרונפלד 25 נקודות. הוא שב לשחק עונה נוספת בוואיאדוליד וסיים עמה במקום ה-13 בליגה הבכירה.
לקראת עונת 2010/11 חתם בקבוצת בני השרון מליגת העל בישראל. מתוקף חוק השבות זכה גרונפלד לאזרחות ישראלית ולפיכך נחשב כשחקן מקומי ולא כשחקן זר, עובדה שעזרה לקבוצתו להתמודד עם החוק הרוסי שהונהג באותה עונה. בני השרון סיימה את העונה הסדירה במקום ה-4 וגרונפלד קבע ממוצעים של 13.7 נקודות ו-4.5 ריבאונדים למשחק. לאחר עונה זו חתם בקבוצת הפועל חולון יחד עם מאמנו מבני השרון, דן שמיר. בעקבות קשיים תקציביים לא הצליחה חולון להעביר את חוזהו של גרונפלד בבקרה התקציבית והוא לא שותף במשחקיה בליגה. בעקבות זאת עזב את חולון וחתם ב-2 בנובמבר 2011 על חוזה לשתי עונות בהפועל ירושלים. לקראת עונת 2013/2014 חתם בבני הרצליה ובתום עונה זו פרש ממשחק.
מתרס

מִתְרָס, הקרוי לעיתים בשם הלועזי בָּרִיקָדָה (בצרפתית: Barricade), הוא מכשול או מחסום מאולתר שבו נעשה שימוש במסגרת התקוממויות חברתיות וקרבות רחוב ושמטרתו לנטרל, לפקח או למנוע מעבר תחבורה וכוחות במסלול מסוים.
השימוש ההיסטורי הראשון במתרסים במהלך התקוממות חברתית התרחש בפריז ב-12 במאי 1588, ביום אשר כונה לימים "יום הבריקדות" (בצרפתית: Journée des barricades). במהלך אירועים אלה הצליחו מורדים מבני פריז להניס את המלך אנרי השלישי מן העיר, והשאירו אותה בידי הליגה הקתולית. באירוע זה נעשה שימוש במרכבות, עצים וחביות (שעל שמן של האחרונות בצרפתית, barriques, נקראו הבריקדות), על מנת למנוע מן המשמר השווייצרי וכוחות אחרים נאמנים למלך מלחוש לעזרתו.
קבוע צימוד

בפיזיקה, קבוע צימוד הוא פרמטר המבטא את גודלו של צימוד. הלגראנז'יאן או ההמילטוניאן של מערכת ניתנים לכתיבה כחיבור של איבר קינטי ואיברי צימוד (או אינטראקציה). כל קבוע צימוד מוכפל באיבר צימוד ובכך קובע את גודלו של איבר הצימוד הרלוונטי ביחס לאיבר הקינטי וביחס לאברי הצימוד האחרים. לדוגמה במודל אייזינג מתואר איבר הצימוד בין כל זוג ספינים כך:  כאשר אופרטורי הספין מסומנים באות S, וקבוע הצימוד באות J.