google/wiki40b huggingface dataset:
בית מדרש גורה קלוואריה

היסטוריה

בית המדרש הוקם לראשונה מעץ בשנת 1859 על ידי האדמו"ר הראשון מגור, רבי יצחק מאיר אלתר, וכאשר הוא נשרף בשריפה הגדולה שהייתה בגור, הוא נבנה בשנית מאבן בשנת 1903 על ידי האדמו"ר השלישי מגור, הרב יהודה אריה לייב אלתר, שהחסידות התרחבה בזמנו. בית מדרש גור היה אחד מבתי המדרש הגדולים ביותר באירופה. בשנת 1936 נעשה ניסיון הצתה של בית המדרש מסיבות אנטישמיות. בתקופת השואה נבזזה תכולתו ויהודי העיר גורשו לגטו ורשה. מאוחר יותר נעשה שימוש במבנה כאורווה.
כיום, בית המדרש איננו משמש כבית מדרש אלא כבניין נטוש ועזוב. מבנה בית המדרש מוזנח ומעטים פוקדים אותו. בגור מצוי כיום שומר שסבו היה יהודי, והוא שומר על קברי האדמו"רים בבית הקברות. לבית המדרש באופן כללי אין כניסה, והוא סגור מכל עבריו. מפני חשש מפגיעה. אחת מחזיתות מבנה ישיבת שפת אמת בירושלים משחזרת את חזית בית המדרש שהיה בגורה קלוואריה.

תרבות

בשנת 2011 במסגרת הפסטיבל לתרבות יהודית של וורשה, נערך במבנה בית המדרש קונצרט זיכרון מיוחד של תזמורת המנדולינות של גור פרויקט שיקום ושימור הזיכרון של תזמורת המנדולינות היהודית שפעלה בעיר לפני מלחמת העולם השנייה.
נמל התעופה ואליס היהיפו

היסטוריה

יחידת דבורי הים  של צי ארצות הברית החלה בבנייה של מסלול טיסה באורך של כ-1829 מטר, שנועד לשימוש בעלות הברית להפצצה אסטרטגית במהלך מלחמת העולם השנייה. שדה התעופה היה שמיש החל מאוקטובר 1942.
בשנת 1967 הוארך מסלול הטיסה על מנת להתאימו למטוסי מטען של צבא צרפת במהלך ניסויים גרעיניים שנערכו בפולינזיה הצרפתית בשנים 1966 עד 1996.
בנובמבר 2015, חסמו תושבים מקומיים את הכניסה לשדה התעופה במחאה על כך שאין די מקומיים המועסקים בו.
נאייה ריברה

ביוגרפיה

ריברה נולדה וגדלה בסנטה קלריטה, קליפורניה ליולנדה וג'ורג. היא חיה בלוס אנג'לס במשך רוב חייה.
אחיה הוא שחקן פוטבול של אוניברסיטת טנסי ואחותה הצעירה דוגמנית. היא התחילה לכתוב שירים בגיל 15 והשלימה מספר תסריטים לסדרות טלוויזיה.

קריירה

כתינוקת הופיעה ריברה במספר פרסומות. בשנת 1991, בגיל 4, הופיעה לראשונה כהילרי וינסטון בסדרה "משפחה מלכותית". תחילה, זכתה הסדרה לרייטינג גבוהה וביקורות חיוביות, אך לאחר זמן קצר בוטלה הסדרה עקב כך שהשחקן הראשי רד פוקס לקה בהתקף לב. ריברה הייתה מועמדת לפרס "השחקנית הצעירה" על השתתפותה בסדרה זו.
בגיל 8 היא החלה להיות מיוצגת על ידי סוכן שחקנים, ועברה ללוס אנג'לס כדי לדגמן. בין השנים 1992–2002, היא שיחקה בתפקידים קטנים ב"הנסיך המדליק מבל אייר", "אריזה משפחתית", "משמר המפרץ" ,"בחור חכם" ו"אשף התחפושות". בשנת 2004, התארחה ריברה בפרק בסדרה "8 כללים פשוטים". בשנת 2008, התארחה ריברה בפרק בסדרה "CSI: מיאמי".
ב-2009 החלה ריברה לשחק את דמותה של סנטאנה לופז, בסדרה המוזיקלית "Glee" עד לירידת הסדרה ב-2015.
במאי 2011 חתמה ריברה על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים קולומביה רקורדס ליצירת אלבום סולו ראשון. ב-17 בספטמבר 2013, יצא הסינגל הראשון שלה "Sorry".
בשנת 2014, השתתפה בסרט האימה "על דלתו של השטן". ב-2015, הופיעה בסדרה "עוזרות בית נחושות". בשנת 2018 השתתפה בסדרת רשת חדשה על בסיס סדרת סרטי סטפ אפ בשם "סטפ אפ:היי ווטר"

חיים אישיים

ריברה מקדישה את זמנה לקריאת ספרים ולארגוני צדקה שונים, וביניהם ארגון למלחמה בסרטן, הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה, פרויקט טרוור ופרויקט הפיל.
בשנת 2010 יצאה ריברה עם מארק סאלינג והם נפרדו לאחר זמן קצר. באפריל 2013, היא החלה לצאת עם הראפר ביג שון. לאחר כחצי שנה התארסו בני הזוג איך נפרדו באפריל 2014. מיד לאחר מכן היא החלה לצאת עם השחקן ריאן דורסי. הזוג נישא ב-19 ביולי 2014 במקסיקו. ב-24 בפברואר 2015 הודיעה ריברה בטוויטר שהיא בהיריון.
בנובמבר 2016 הודיעו ריברה ודורסי כי הם מתגרשים.
סלבדור סגי

סלבדור סגי רובינט (קטלאנית: Salvador Seguí Rubinat;‏ 1886 - 10 במרץ 1923) מנהיג מתון בארגון האנרכו-סינדיקטי (ה-CNT) בקטלוניה שבספרד.
סגי נולד בליידה ונאלץ לצאת לעבודה בגיל צעיר. הוא עבד כצבע של בתים ונודע בכינוי "ילד הסוכר". סגי הושפע מכתבי ניטשה ונודע כרטוריקן מעולה וכריזמטי. נתמנה למזכיר איגוד פועלי הבניין של ברצלונה וארגן ספריה ופעילות תרבותית עבור הפועלים. סגי היה סינדיקליסט, אך האמין באחדות של כל הפועלים ותמך בשנת 1910 בחזית משותפת עם הארגון הסוציאליסטי UGT. בשנים 1916 ו-1917 ניהל שיחות לשיתוף פעולה עם ה-UGT. מצד שני, סגי תמך בעצמאות ארגוני הפועלים ממפלגות פוליטיות ופעל בכיוון זה נגד מפלגתו הרדיקלית של אלחנדרו לרו והאנרכיסטים הממוסדים. סגי התנגד לפעולות טרור של עמיתיו האנרכיסטים. סגי היה קטלאני לאומי, וטען שעל הפועלים לעמוד לצידם של עמים הדורשים אוטונומיה או עצמאות מספרד.
במרץ 1919 הוא היה זה שקרא לעובדים לחזור לעבודה לאחר השביתה הכללית בברצלונה לאור ההסכמות שהושגו עם המושל האזרחי של העיר. הפרת ההסכמות לגבי שחרור העצורים על ידי הצבא הביאה לירידה בכוחו בארגון ה-CNT ולעליית כוחם של הקיצוניים בארגון. עם זאת, בדצמבר 1922 הוא נתמנה למזכיר הכללי של ה-CNT, וזכה לביקורת מצד אנרכיסטים טהורים על קשריו עם פוליטיקאים בשמאל הפוליטי הקטלני.
סגי נרצח ב-10 במרץ 1923, בהוראתו של מושל קטלוניה מרטינז אנידו. לאחר מותו דמותו הועלתה על נס על ידי מספר מפלגות בשמאל של ספרד, שכל אחת טענה לקרבה רעיונות אליו, גם אם בחייו הם בקרו אותו.
סלנה

במיתולוגיה היוונית, סֵלֵנֵה (ביוונית: Σελήνη) הייתה אלת הירח ובתם של הטיטאנים היפריון ותיאה. במיתולוגיה הרומית כונתה לוּנָה (Luna).
בהמשך הכרונולוגיה המיתולוגית, כאשר האלים האולימפיים קיבלו את השליטה ביקום, סלנה הוחלפה על ידי ארטמיס ולונה הוחלפה על ידי דיאנה.
אזכורים לסלנה נמצאו בין השאר בהימנונים ההומריים, בביבליותקה (פסאודו-אפולודורוס), בתאוגוניה של הסיודוס, בדיוניסיאקה של נונוס, אצל פאוסניאס ואצל סטראבון.
האטימולוגיה של השם "סלנה" אינה ודאית; אם זו מילה ממקור יווני ייתכן שהיא קשורה למילה "אור". הגאולוגיה של הירח מכונה על שם האלה "סלנולוגיה". היסוד הכימי סלניום נקרא אף הוא על שמה.
ביצירות אמנות אחרי הרנסאנס מתוארת סלנה לרוב כאשה יפהפייה חיוורת פנים, במרכבה כסופה רתומה לשור נושא בעול או לצמד סוסים. לעיתים קרובות הוצגה רוכבת על סוס או פר, לבושת גלימה, ראשה עטור בסהר ובידה לפיד.

מיתוסים

בשושלת השמיימית הקדם-אולימפיאנית המסורתית, הליוס, השמש, הוא אחיה של סלנה. לאחר שאחיה מסיים את מסעו בשמים, מתחילה סלנה את מסעה עם בוא הליל. אחותה אאוס היא אלת השחר.
כיוון שסלנה מוזגה לארטמיס, כותבים מאוחרים יותר התייחסו אליה לעיתים כבתו של זאוס, כמו ארטמיס, או כבתו של פאלאס הטיטאן. ב"הימנון להרמס" היא מתוארת כ"סלנה הבהירה, בתו של פאלאס, בנו של מגמדס".
המשורר אפולוניוס מרודוס תיאר את אהבתה של סלנה לבן האנוש יפה התואר אנדימיון מאסיה הקטנה (בגרסאות שונות הוא תואר כרועה, צייד או מלך). הוא היה כה יפה עד כי סלנה ביקשה מזאוס להעניק לו את מתנת האלמוות כדי שלא יזדקן לעולם. בקשת הרשות שלה מזאוס חושפת את העובדה שהסיפור הוא גלגול אולימפיאני של מיתוס קדום יותר: קיקרו תיאר את אלת הירח כפועלת באופן אוטונומי.
בגרסה שונה אנדימיון החליט לחיות לנצח כשהוא ישן. בכל לילה גלשה סלנה במורד הר לטמוס והתאחדה עם אהובה. לסלנה היו חמישים בנות מאנדימיון, בהן נקסוס.
על פי ה"הימנון לסלנה" היא ילדה לזאוס את פנדיה, הירח במלואו. לפי מספר מקורות גם האריה מנמאה היה צאצא שלה. גם פאן היה מאהבה; הוא פיתה אותה בהיותו עטוף בעור כבש ונתן לה עול של שור לבן שרתום למרכבה בה היא מוצגת בתבליטים, כשצעיפה מתנופף ברוח מעל ראשה ככיפת השמים.

לונה

לאלה הרומית לונה היה מקדש בגבעת אוונטין. המקדש
נבנה במאה השישית לפנה"ס אך נהרס בשריפת רומא בתקופת נירון קיסר. מקדש נוסף ללונה היה על גבעת הפאלאטיום.
פסטיבלים לכבוד לונה נערכו ב-31 במרץ, ב-24 באוגוסט וב-28 באוגוסט.
חמד (בחריין)

היסטוריה

העיר הוקמה בשנת 1984 כעיר דירות של הממשלה עבור אלו שאינם יכולים להרשות לעצמם לקנות דירה בשאר חלקי הארץ עקב המחירים הגבוהים. בשנת 1990 פתחה הממשלה את העיר עבור העם הכוויתי שסבל מהשפעות מלחמת המפרץ וסיפקה לו בעיר בתי מגורים, בתי ספר ואת שאר המתקנים שבעיר, ובשנת 1991 חזרו הכוויתים לכווית.

גאוגרפיה

העיר חמד נמצאת כ-18 קילומטר מבירת בחריין מנאמה. העיר חמד קרובה לאזור סאח'יר אשר מכיל את הפורמולה 1 הכי גדולה במזרח התיכון.
העיר חמד מפורסמת ב-22 הכיכרות, וכתובות מגורים בעיר מבוססות על הכיכר הקרובה. בשנת 2012 מנתה אוכלוסיית העיר כ-133,550 אנשים.

תחבורה

נמל התעופה הבינלאומי בחריין נמצא כ-19 קילומטר מהעיר על האי מוחארק.
שרירי מיתר הברך

אנטומיה

שרירי מיתר הברך מהווים את התכולה השרירית של המדור האחורי של הירך ובחלקם המרוחק הם מגדירים את הדפנות העליונות של גומץ בית הברך (שני ראשיו של שריר הסובך מגדירים את הדפנות התחתונות). שלושת השרירים, שריר הירך הדו ראשי, השריר החצי קרומי והשריר החצי גידי, נאחזים בגבששת השת ("עצם הישיבה") כנקודת מוצאם ובחלק העליון של השוקה כנקודת האחז המרוחקת. השרירים מעוצבבים שלושתם על ידי חטיבת השוקה של עצב השת. יוצא מהכלל הוא הראש הקצר של שריר הירך הדו ראשי שנאחז בעצם הירך ומעוצבב על ידי חטיבת השוקיתי המשותף של עצב השת.

תפקודים

קבוצת השרירים עוברת מעל לשני מפרקים, מתחילה בנקודה מקורבת למפרק הירך ונאחזת בנקודה מרוחקת לברך, ולכן אין ביכולתה להניע את שני המפרקים, למלוא טווח פעולתם, בה בעת. שרירי מיתר הברך מניעים את הירך לכיוון פשיטה או את הברך לכיוון כפיפה. כאשר הברך כפופה למחצה, יכולים השרירים לסובב את השוק לכיוון חיצוני (הירך הדו ראשי) או לכיוון פנימי (החצי קרומי והחצי גידי).
בעת הליכה לשרירי מיתר הברך תפקיד חשוב כאנטגוניסטים (בעלי פעולה הפוכה) של השריר הארבע ראשי המתבטא בהאטה של תנועת השוק קדימה.

חשיבות היסטורית

בלוחמה נגד פרשים בעזרת כלי נשק קרים, שימשה פגיעה בעזרת חרב במיתר הברך של הסוסים להפלתם. חיתוך מיתר הברך של לוחמים רגליים מנע את יכולתם לנוע במהירות בשדה הקרב. חיתוך מיתר הברך שימש גם כאמצעי למניעת בריחה של עבדים או כענישה גופנית.
טרבור אמבקווה

ביוגרפיה

אמבקווה נולד בסיינט פול שבמינסוטה בנם של אנה דייוויס ומארק אמבקווה. ב-2007 החל ללמוד באוניברסיטת מרקט, בעקבות פציעה החמיץ את מרבית משחק הקבוצה, שותף ב-11 משחקים בלבד בהם רשם דקות מועטות ולא בלט. שנה לאחר מכן עבר לקולג' הקהילתי מיאמי דייד בפלורידה שלא משתייך לארגון ה-NCAA. הוא עזב את פלורידה לאחר שהסתבך בפלילים וקיבל עונש מאסר על תנאי לאחר עסקת טיעון. הוא עבר לאוניברסיטת מינסוטה והחל לשחק בקבוצת הכדורסל שלה ב-2010. בעונתו הראשונה במינסוטה השיג ממוצע של 13.9 נקודות, 10.5 ריבאונדים ו-1.5 חסימות למשחק. הוא היה חבר בנבחרת ארצות הברית לאוניברסיאדת שנג'ן (2011) בה סיימה במקום החמישי. בעונתו השנייה באוניברסיטה סבל מפציעה ושותף ב-7 משחקים בלבד. כמו כן עמד לדין על נהיגה בשכרות ונגזר עליו מאסר על תנאי לשנה, לאחר מכן הורשע שוב בהפרת תנאי המאסר שלו, ומאסרו על תנאי הוארך בשנתיים נוספות. בעונתו השלישית רשם ממוצע של 10 נקודות, 8.7 ריבאונדים ו-1.4 חסימות למשחק. 
לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA חתם ב-2013 בקבוצת וירטוס רומא ושיחק במסגרתה בליגת העל האיטלקית בכדורסל וביורוקאפ. הוא רשם ממוצע של 10.6 נקודות ו-10 ריבאונדים למשחק. ב-2014 עבר לקבוצת ברוז במברג הגרמנית וזכה עמה באליפות הבונדסליגה, כמו כן שיחק עמה ביורוקאפ. הוא השיג בעונה זו ממוצע של 10.3 ו-7.2 ריבאונדים למשחק. 
ביולי 2015 חתם במכבי תל אביב.
בנובמבר 2016 הצטרף לקבוצת זניט סנקט פטרבורג הרוסית.
תא T ציטוטוקסי

תא T ציטוטוקסי, הידוע גם כתא T ציטוליטי או תא T הורג (מסומן CTL ,⁺CD8 או TC), משתייך לתת-קבוצה של לימפוציטים מטיפוס T (סוג של תאי דם לבנים). לתאים אלו יכולת להרוג תאי גוף הנגועים בנגיף (או בפתוגן אחר) או תאים שעברו התמרה סרטנית. רוב ה-CTL מציגים על פני קרומם קולטן של תאי T ‏(T cell receptors או TCR) ו-CD8. חלבונים אלו נקשרים למולקולות MHC סוג 1 המציגות פפטיד, ובכך מזהה ה-CTL את תא המטרה הנגוע. כאשר CTL מופעל בא במגע עם תא נגוע, מחדיר ה-CTL חומרים ציטוטוקסיים לתא המטרה, ואלו הורגים את תא המטרה הנגוע באופן מבוקר (על ידי אפופטוזיס).

התפתחות תאי T ציטוטוקסיים

כמו כל תאי ה-T, מקורם של ה-CTL הוא בתאי הגזע המטופוייטים המצויים במח העצם העוברי. תאים אלו נודדים אל בלוטת התימוס שם הם עוברים סידור מחדש של ה DNA של הגן המקודד ל-TCR. הסידור מחדש יוצר TCR בעל ספציפיות לאנטיגן ספציפי, בדרך זאת נוצרות בתימוס אוכלוסיות שונות של תאי T המזהים מיליוני אנטיגנים שונים, אוכלוסיות אלו חיוניות ליצירת התגובה החיסונית כנגד פתוגנים הפולשים לגוף. לאחר שנוצר ה- TCR הבוגר מבטאים תאי ה-T הן את האנטיגן CD4 והן את האנטיגן CD8 על כן הם נקראים (+CD4+ /CD8) או תאי T "double-positive". תאים אלו נחשפים בתימוס למגוון של אנטיגנים עצמיים המוצגים על פני מולקולות MHC. תאי T הנקשרים באופן חזק לאנטיגנים עצמיים עוברים אפופטוזיס על מנת שלא יגרמו למחלות אוטואימוניות, בנוסף תאי T שאינם מזהים כלל מולקולות MHC גם הם עוברים אפופטוזיס כיוון שהם חסרי תועלת בתגובה חיסונית. רק תאי T הנקשרים באופן חלש למולקולות MHC עוברים שגשוג (פרוליפרציה), תאים אלו גם עוברים מיון לתאים מטיפוס CD4+ (תאי T עוזרים) או CD8+ (תאי T ציטוטוקסיים)

זיהוי תאים נגועים על ידי תאי T ציטוטוקסיים

רוב התאים בעלי הגרעין מבטאים על פניהם את החלבון MHC סוג 1, כאשר תאים אלו מותקפים על ידי פתוגנים (לרוב נגיפים) או עוברים התמרה סרטנית, הם מפרקים חלבונים הקשורים לפתוגן או לתהליך הסרטני. מקטעים קצרים מחלבונים אלו (פפטידים) נקשרים למולקולות MHC סוג 1, ומוצגים על פני התא הנגוע. מולקולות MHC סוג 1 המציגות פפטיד זר יכולות להיקשר לחלבון TCR ו-CD8 המוצגים על גבי תאי T ציטוטוקסיים. המגע בין חלבון ה-MHC ל-TCR מעביר לתאי T ציטוטוקסיים משופעלים סיגנל להפעלת המנגנונים האפקטוריים.
שי מאסטרו

ביוגרפיה

שי מאסטרו החל לנגן פסנתר בגיל 5 ונחשף לראשונה לג’אז בגיל 8 כאשר הקשיב ל-”Gershwin songbook” של אוסקר פיטרסון. מאסטרו למד בתיכון לאומנויות תלמה ילין. בשנתו הראשונה הוא קיבל מלגה מלאה לשנתיים ללימודי מוזיקה בתוכנית הקיץ של מכללת ברקלי למוזיקה. בזמן שהיה בסיבוב הופעות בארה”ב שכלל הופעה בפני ה-IAJE הוא נבחן לתוכנית 4 שנתית בברקלי ושוב קיבל מלגת לימודים מלאה. 
מאסטרו היה חבר בשלישיית אבישי כהן מ-2006 עד 2011.
ב-2010 הקים את שלישיית שי מאסטרו (Shai Maestro Trio) יחד עם הבסיסט הפרואיני חורחה רודר (Jorge Roeder) ועם המתופף הישראלי זיו רביץ. השלישייה הוציאה עד כה חמישה אלבומים.

השפעות

מאסטרו מציין את באך, שופן, בטהובן, קית' ג'ארט, הרבי הנקוק, מיילס דייוויס, צ'יק קוריאה, אוסקר פיטרסון ואת אבישי כהן כהשפעות מוזיקליות. בין השפעותיו החוץ מוזיקליות ציין את הסופר הגרמני הרמן הסה ואת הפילוסוף הישראלי ישעיהו ליבוביץ.
זיג זאואר

זיג זאואר (גרמנית: SIG-Sauer) היא חברת נשק גרמנית-שווייצרית המייצרת בעיקר נשק קל כגון אקדחים רובים ומכונות ירייה. לחברה מפיצים בכל רחבי העולם, בין היתר SIGARMS האמריקאית המייצגת את החברה בארצות הברית ובנוסף השיגה אף רישיונות יצור.

היסטוריה

תחילתה של חברת זיג זאואר במפעל כרכרות שהוקם על ידי פרדריך פייאר, היינריך מאוזר וקונרד נהר. לכשזכו השלושה במכרז לייצור 30,000 רובים נטעני קנה הם שינו את שם החברה לחברת Schweizerische Industrie Gesellschaft או בקיצור - SIG - חברת התעשייה השווייצרית. זיג החלו מייצרים בשנת 1949 את מה שנחשב לאקדח החצי אוטומטי הטוב בעולם בזמנו - סדרת ה־SIG210. למרות איכותו הגבוהה, לא זכה האקדח לנתח שוק גדול עקב מחירו הגבוה. עקב כך, החלה חברת זיג בתכנון אקדח שיהיה מתקדם ועם זאת זול, יחסית לסדרת ה־210.
בשנת 1970 הגיעו בחברת זיג להחלטה (בעיקר משיקולים כספיים) לשתף פעולה עם חברת J.P. Sauer & Sohn. לפיכך, בשנה זו קמה חברת SIG-Sauer שהחלה ביצור אקדחים - החל מסדרת ה־P220 שיצורה החל ב־1975 ונמשך עד ימינו אלו.
חברת זאואר עסקה עד מלחמת העולם השנייה בעיקר ביצור רובי ציד. במהלך מלחמה זו, ייצרה חברת זאואר את אחד האקדחים האיכותיים שיוצרו עד אז - זאואר 38H. אחרי המלחמה נטשה חברת זאואר את תחום האקדחים, עד למיזוגה עם חברת זיג, מיזוג שנתן רוח חדשה לשתי החברות בתחום האקדחים החצי אוטומטיים.
בשנת 1985 נוסדה בארצות הברית שלוחתה האמריקאית של חברת זיג זאואר - זיג-ארמס (SIGARMS) שהחלה לייבא את האקדחים P220 ו־P230
קבוצת הארמיות אלברכט

היסטוריה

ב-7 במרץ 1917 הוקמה קבוצת הארמיות בפיקודו של אלברכט, דוכס וירטמברג, והוצבה בחלק הדרומי של החזית המערבית. מכיוון שהאזור היה שקט וכמעט ללא לחימה, הורכבו יחידות קבוצת הארמיות בעיקר מלוחמים קשישים ומאנשי הלאנדווהר. ב-11 בנובמבר 1918 נכנעה הקיסרות הגרמנית למעצמות ההסכמה, ובעקבות כך פורקה קבוצת הארמיות.
ED50

ED50 (ר"ת: Europe Datum) הוא דאטום שנוצר ב-1950 על מנת שלמערכות השונות ולמדינות השונות תהיה אותה מערכת קואורדינטות, כאחד מלקחי מלחמת העולם השנייה.
בקרבות שנערכו בגבולות בין בלגיה, הולנד וגרמניה במלחמת העולם השנייה, השתתפו צבאות ממדינות שונות ולמדינות אלו לא היו מערכות קואורדינטות זהות, דבר שהקשה את הפניית הכוחות וניהול הקרבות מצד בעלות הברית. בעיה זו הובילה ליצירה של מערכת קואורדינטות אחידה לכל אירופה. מערכת זו שימשה את כל מדינות העולם עד לשנות השמונים אז נוצרו דאטומים נוספים כמו WGS84 וGRS80. כיום דאטום זה משמש באירופה מלבד בריטניה, שוודיה ושווייץ להן מערכות מקומיות. רשת קואורדינטות זו הייתה גם הרשת ששימשה את ברית נאט"ו עד לשנות ה-80
מערכת זו מבוססת על אליפסואיד הייפורד משנת 1909 אשר הקירוב המרבי לגאואיד (צורתו האמיתית של כדור הארץ) נמצא באירופה. מידותיו של אליפסואיד: מחצית האלכסון הראשי הוא 6,378,388.00 מטר (מסומן a) ושיטוח של 1/297 (מסומן f).
מרכז הרשת של ED50 ממוקם בכנסיית פראואנקירכה שבמינכן.

הפרשים בין ED50 לבין WGS84

קווי האורך והרוחב של שתי המערכות זהות בצפון מזרח רוסיה. בתנועה הקווים דרומה ומזרחה, הקווים של ED50 נעים מהר יותר מקווי WGS 84. כך שבאזור ספרד יש הפרש של 100 מטר ובישראל הפרש של כ-150 מטר כאשר קווי הרשת של ED50 דרומיים יותר מאשר WGS84.
ההפרש בדאטום של רשת UTM בישראל זהה להפרש במערכת הקואורדינטות והוא כ-120 מטר. באירופה אין כמעט סטיה אך באזור קו המשווה יש הפרש של 200 מטר וזהו ההפרש המקסימלי בין שני הדאטומים.
מסומננות

מסומננות (Markedness) היא מושג תאורטי יחסי מעולם הבלשנות, המתייחס למידת שכיחותם של רכיבים שונים בשפה, לפי היררכיה אוניברסלית.
הקביעה לפיה אלמנט מסוים הוא מסומנן מתבססת, בין היתר, על סמך התפוצה שלו בשפות העולם, ועל יחסי השכיחות בינו ובין רכיבים אחרים מתחומו שהם פשוטים ממנו או מורכבים ממנו. 
המשמעות של מסומננות: אם Y יותר מסומנן מ-X, אזי בשפה שבה קיים Y בהכרח קיים גם X. למסומננות יש השלכות גם לגבי רכישת שפה: ילדים רוכשים קודם כל מבנים ורכיבים פחות מסומננים מאשר מבנים ורכיבים יותר מסומננים.
הרעיון של מסומננות פותח לראשונה במסגרת המחקר הפונולוגי, אך מאז התפשט לתחומים אחרים בבלשנות, כגון מורפולוגיה, תחביר וסמנטיקה. למסומננות תפקיד מרכזי בתאוריית האופטימליות והיא מהווה אחד האילוצים הראשיים עבור הדוברים.
בדקדוק המסורתי נהוג להשתמש במונח דומה, מסומנות, העוסק רק בסימון מורפולוגי של מילים.

מבני הברות

אוניברסלית, הברה פתוחה מסוג CV היא הברה פחות מסומננת מהברה סגורה (CVC). בנוסף, הברה סגורה היא פחות מסומננת מהברה סגורה סופר-כבדה (CVCC). לפיכך, אם בלשן חוקר שפה חדשה ומגלה בה הברה סופר-כבדה, הוא יכול בוודאות להסיק, בהסתמך על עקרונות המסומננות, כי באותה שפה קיימות גם הברות סגורות והברות פתוחות-קלות.

פונולוגיה

בכל השפות קיימים עיצורים קדמיים (Coronals), אך לא בכל השפות קיימים עיצורים שפתיים (Labials) ועיצורים אחוריים (Dorsals). היררכיית המסומננות של מקומות החיתוך היא זו:
לפיכך, בכל שפה שבה קיים עיצור אחורי (למשל k), יהיה קיים גם עיצור שפתי (למשל p) ועיצור קדמי (למשל t). במילים אחרות, לא תיתכן שפה עם k וללא t. 
בנוסף, ילדים הרוכשים שפה כלשהי, בדרך כלל ירכשו ראשית את העיצורים הקדמיים ורק לאחר מכן את השפתיים והאחוריים (בסדר הזה).

מורפולוגיה

בכל השפות קיימים שמות עצם בצורת יחיד. בשפות רבות קיימת גם נטיית רבים. בשפות מעטות יחסית קיימות צורות זוגי וצורות מורפולוגיות המציינות מספרים נוספים (3, 4 ואפילו 0). גרינברג קבע, ברוח המסומננות, כי שפות בעלות צורות רבים מקיימות בהכרח גם צורות יחיד, וכי שפות בעלות צורות זוגי מקיימים בהכרח גם צורות רבים רגילות.

תחביר

התאם (Agreement) עם הנושא הוא פחות מסומנן מהתאם עם המושא. לכן שפות המקיימות התאם בין הפועל ובין המושא יקיימו התאם גם בין הפועל ובין הנושא.
אליעזר הורוביץ מטארניגראד

רבי אליעזר הלוי הורביץ (-תקס"ו) מטארניגראד היה מצדיקי תנועת החסידות בדור השלישי לחסידות. חיבר ספרי יסוד בחסידות.

תולדותיו

נולד לרבי יעקב הלוי איש הורוביץ, רבה של שינובה. היה צאצא בן אחרי בן לרבי יעקב אחי השל"ה (ולפי גרסה אחת לשל"ה בעצמו). מצעירותו נטה לחסידות והיה תלמידם של רבי אלימלך מליז'נסק ולאחר פטירתו של החוזה מלובלין והמגיד מקוז'ניץ. היה למדן גדול וזכה להערצת רבני הדור. היה גם דרשן גדול והשפיע רבות על בני קהילתו בטארניגראד.
דברי תורתו יצאו לאחר פטירתו בשני ספרים גדולים בחסידות: "נועם-מגדים וכבוד התורה" על התורה ופירוש לתהילים בשם "אמרות טהורות". ספרו נועם מגדים נחשב לספר יסוד בחסידות וחסידים רבים הוגים בו מדי שבת. יצא לאור בשנת תשע"ג במהדורה חדשה ומוערת על ידי "הוצאה לאור מיר", שלושה כרכים על התורה וכרך על תהילים.
ספריו זכו להסכמות גדולי הדור וביניהם: רבי יעקב אורנשטיין מלבוב, רבי אפרים זלמן מרגליות מברודי, המגיד מקוז'ניץ, החוזה מלובלין, הרב מאפטה, רבי אברהם חיים מזלוטשוב, האריה דבי עילאי ועוד. החוזה מלובלין כותב בהסכמתו שאינו נותן הסכמות אך על דעת רבי אליעזר לא גדר את עצמו מלתת (שלו ודאי ראוי להסכים כי אינו צריך להסכמתו). דברים דומים כתב גם הרב מאפטא בהסכמתו. רבי חיים אלעזר וקס שכיהן ברבנות טארנינגראד כותב על העיר:"...אשר בין עיירות גדולות תתחשב, ושם היו רבנים גאונים וגדולים מעולם, בעל תבנית אות יוסף, בעל נועם מגדים...", ובתשובה אחרת:"...וגם בעיר טארניגראד אשר שמה ישבו כיסאות למשפט הגדולים אשר בארץ המה כמו הגאון הצדיק בעל נועם מגדים...".
נפטר בקוז'ניץ בגיל יחסית צעיר בשנת תקס"ו (1806).
מצאצאיו, רבי יהודה לייביש גלט (בן הרב ישראל יוסף חתן רבי ישראל דרליך אב"ד טיטשין) שכיהן אחרי השואה בניו יורק כאדמו"ר מטיטשין.

מדברי תורתו

כשנשאל על איחור זמן תפילה אצל החסידים ענה בצחות: מה אעשה שאני הולך לישון מאוחר. כששאלוהו למה הולך לישון מאוחר ענה כשאני בא לישון אני מתחיל לחשוב על מעשי באותו יום ולפי מעשי הרעים אני חושב שלא אקום למחרת ולכן אני עושה תשובה כדי לזכות להפטר מהעולם מתוך תשובה ועד שאני מסיים כבר מאוחר בלילה.
פיגוע הירי בגשר ברוקלין

הפיגוע

ב-1 במרץ 1994, י"ח באדר תשנ"ד, בשעה 10:30, נסעה קבוצה של כ-15 בחורים תלמידי ישיבת חב"ד בברוקלין, ששהתה יחד עם רבי מנחם מנדל שניאורסון במרכז הרפואי עין אוזן  שבמנהטן מאחורי האמבולנס שהוביל את הרבי חזרה לביתו שבברוקלין. האמבולנס נסע דרך מנהרת ברוקלין בטרי, בעוד רכב ההסעות שבתוכו הבחורים נסע דרך גשר ברוקלין.
בעודם על הגשר, פתח לעברם המחבל שנסע במקביל לרכב בו שהו בירי באמצעות תת-מקלע, תחילה לעבר המושבים האחוריים ובהמשך לכיון הנהג והמושבים הקדמיים. הירי נמשך תוך כדי שהנהג עצר והנערים החלו להימלט מהרכב. לאחר מספר יריות, אירע מעצור בתת-המקלע והמפגע החליף אותו באקדח חצי אוטומטי, שהיה מונח בתחתית רכבו. מהירי נפצעו אנושות נחום ששונקין וארי הלברשטאם, שנפטר מפצעיו כעבור חמישה ימים (כ"ג באדר א' תשנ"ד), ועוד שני בחורים במצב בינוני-קל.
הנרצח, ארי הלברשטאם, היה בנם של דבורה  וחנניה סיני דוד הלברשטאם (בנו של רבי מאיר הלברשטאם, האדמו"ר מטשאקאווא בני ברק) ששימש כמשב"ק בביתו של הרבי מחב"ד.
בהלוויה השתתפו אלפי אנשים, בהם מושל מדינת ניו יורק מריו קואומו, ראש העיר ניו יורק רודולף ג'וליאני ושגריר ישראל באו"ם גד יעקבי. עיריית ניו יורק הציבה אנדרטה לזכרו סמוך לגשר ברוקלין, והרמפה בכניסה לגשר נקראה על שמו. 
 גם מוזיאון הילדים היהודי הוקם לזכרו, ובחזית המוזיאון מוצבת תמונה של ארי המורכבת מאלפי תמונות של ילדים.

מעצר המחבל

משטרת ניו יורק פרסמה כי היא מחפשת אחר רכב כחול מדגם שברולט שחלונו הימני שבור. ראש העיר ניו יורק ומפקדי המשטרה ערכו באותו יום מסיבת עיתונאים שבה הכריז ראש העיר על פרס של 30 אלף דולרים למסייע בלכידת הרוצח (10 אלף ממשטרת ניו יורק וסכום כפול מארגונים יהודיים). כעבור יומיים המחבל נסע למוסך של ידיד במטרה לתקן את החלון ולטשטש עקבות. מכונאי במוסך, ראוף אבו דעיף, מיהר לדווח על ביקור החשוד למשטרה, וזו עצרה אותו.
המחבל, רשיד באז בן ה-28, פלסטיני מצד אימו ודרוזי מצד אביו, בעל אזרחות לבנונית שהתגורר בארצות הברית בעשר השנים שקדמו לפיגוע ועבד כנהג מונית. בחיפוש שנערך בביתו נמצאו אמצעי לחימה. יחד עמו נעצרו גם שני אנשים שסייעו לו: הילאל עבדאללה עזיז מוחמד, בעל המוסך שסייע לו להיפטר מהראיות המרשיעות ברכב שממנו ירה, ובסאם ריאדי, בעל חברת 'קאר סרוויס', שהיה שותף בתכנון הפיגוע והשאיל לרשיד את הרכב. בית-המשפט של מדינת ניו-יורק הרשיע את המחבל וגזר עליו 140 שנות מאסר בפועל ללא אפשרות חנינה.
וקשנה

יהודי וקשנה

יהודים ישבו בוקשנה מהמאה ה-17. בשנת 1847 נמנו בעיירה 1,120 יהודים, ובשנת 1897 היוו 56% מתושביה. במהלך מלחמת העולם הראשונה גורשו יהודי העיירה ממנה, ולאחריה, שבו אליה מאות בודדות מהם.
טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה חיו בעיירה כ-600 יהודים, ופעלו בה בתי ספר עבריים וחוגים ציוניים. עם הכיבוש הסובייטי בשנת 1940 נאסרה פעילות זו.
עם פרוץ מבצע ברברוסה, בסוף יוני 1941, החלו הליטאים לבצע מעשי התעללות והשפלה פומביים ביהודי העיירה, וכעבור מספר ימים כלאו את יהודי היישוב במחסני תבואה ובבניין בית המדרש המקומי, שם הוחזקו כארבעה שבועות בתנאי רעב, תוך לקיחת הגברים לעבודות כפייה והתעללות בנשים.
ב-4 באוגוסט 1941 נלקחו יהודי העיירה למז'ייק הסמוכה, ושם נרצחו בבית העלמין היהודי המקומי, יחד עם יתר יהודי הסביבה.
בית הכנסת סדאן

בית הכנסת סדאן הוא בית כנסת בעיר סדאן בחבל גראנד אסט שבצפון מזרח צרפת.
קהילה יהודית קטנה התקיימה בסדאן מאז ימי הביניים. במאה ה-17 הגיעו לעיר יהודים מאמסטרדם. עד לשנות ה-70 של המאה ה-19 ערכה הקהילה את תפילותיה בבתי מגורים. לאחר מלחמת צרפת-פרוסיה הגיעו לעיר יהודים נוספים, אשר עזבו את חבל אלזס שסופח לגרמניה. אז התקבלה ההחלטה להקים לקהילה בית כנסת. הוא נבנה בשנים 1878-‏1879 בשדרת ורדן בעיר לפי תוכניותיו של האדריכל מזואל (Mazuel) ונחנך ב-25 באוגוסט 1880. רב בית הכנסת הראשון היה סימון דברה (Simon Debré, ‏1854-‏1939).
במהלך מלחמת העולם השנייה גורשו עשרות מיהודי סדאן למחנות הריכוז וההשמדה, אך בניין בית הכנסת שרד.
בשנת 1962, לאחר מלחמת אלג'יריה, גדלה שוב קהילת סדאן עם הגעתם של יהודים שעזבו את אלג'יריה. בהמשך שוב הידלדלה הקהילה לאחר שחלק מחבריה היגרו בשל מצוקה כלכלית לערים הגדולות בצרפת או עלו לישראל.
בשנת 1984 ניתן לבית הכנסת מעמד של מבנה היסטורי.
מיץ רימונים

מיץ רימונים הוא מיץ פירות המופק על ידי סחיטת רימונים. המיץ נמכר טרי או כסירופ מרוכז (תרכיז). מיץ הרימון כולל נוגדי חמצון.

מחקרים שונים גילו כי מיץ הרימונים עשוי להפחית את הסיכוי לסרטן והפחתת הכולסטרול בדם. ואף מחקר ישראלי גילה המיץ יכול להועיל לחולי סכרת.
קיימות צורות שונות למיץ, אחת מהם היא מולסת רימונים שמשמשת תרכיז סירופ העשוי ממיץ הרימונים. בנוסף, על ידי בישול של מיץ הרימונים עם הסוכר מתקבל סירופ גרנדין שמשמש כמרכיב אצל קוקטיילים רבים.