google/wiki40b huggingface dataset:
מלאכיות בלבן

העלילה

העלילה מתרחשת במחנה הנשים של אושוויץ, בשנת 1945. חיה (עינב מרקל) מגיעה עם ביתה אינוצ'קה (יעל פורת) לאושוויץ. בסלקציה שנערכת בכניסה למחנה הן מופרדות, וחיה מבטיחה לביתה שהיא תעשה הכל כדי שהם ישובו וייפגשו.
אינוצ'קה מגיעה לבלוק הילדות, משם היא בורחת מאימת הקאפו האכזרית מריה. רייזי (ליאת אזר), אסירה יהודייה שומרת מצוות שעובדת כאחות במרפאה הולכת במחנה ומגלה אותה בוכה. היא לוקחת אותה למרפאה ומנסה להסתיר אותה שם. שפרה (אלמוג פעיל), אחות אחרת במרפאה, מתנגדת להסתרת הילדה במקום, אולם נחמה, האחות הראשית מגיעה איתה להסכמה שהיא תתן לה את מנת הסלק היומית שהיא מקבלת ובתמורה שפרה לא תגלה על הימצאות הילדה במרפאה. שפרה מסכימה, ונחמה מחביאה את הילדה בארון בגדים בחדר צדדי במרפאה.
לבינתיים, רייזי נכנסת לבלוק האסירות כדי להבריח תרופות ומזון לבלוק. שם היא פוגשת את חיה בוכה. כשהיא מנסה לדובב אותה מספרת לה חיה שהיא הגיעה באותו בוקר ולקחו ממנה את הילדה שלה. מאוחר יותר כשהיא שואלת מישהי מתי תוכל לפגוש את הילדה שלה האישה צוחקת עליה ומצביעה על הארובות של אושוויץ. חיה אינה מבינה את כוונתה והיא מאמינה שביתה בחיים.
רייזי מפוטרת מעבודתה כאחות משום שד"ר שטרייכר, הרופאה הראשית (עינת ברנובסקי) מגלה אותה מארגנת תפילת יום כיפור. רייזי מתחילה לעבוד במרפאה יחד עם חיה, אך עד מהרה היא מגלה שעליה לעבוד בשבת. מכיוון שהיא לא רוצה לחלל את השבת היא מחליטה שתתפור כל יום יותר מהמכסה היומית ובכך תגיע למכסה שעליה להביא בשבת, אז תעשה את עצמה כלא עובדת. אך בשבת השומרת מבחינה שהיא לא תופרת, והיא רוצה להכות אותה. חיה פוצעת את עצמה ומסיטה את תשומת הלב מרייזי.
אחת האסירות צוחקת על חיה שהיא מאמינה שביתה בחיים ואומרת לה שבוודאי לקחו אותה למשרפות. חיה מתפרצת ויוצאת בריצה מחוץ לבלוק לכיוון הגדר החשמלית, אך רייזי מצליחה לעצור אותה ברגע האחרון ולמנוע ממנה להתאבד. בהמשך, חיה נלקחת לשמש כספרנית בחדר הקצינות. שם היא מגלה את העובדה שהמלחמה נמצאת לקראת סיומה.
מנהלת המתפרה מספרת לרייזי שהמלחמה בסיומה ושהיא רוצה להבריח אותה מהמחנה בתמורה לעזרה שהעניקה לביתה המשותקת, אותה החביאה המנהלת בחדר צדדי. רייזי מבקשת שאינוצ'קה תוברח במקומה.
בסופו של דבר מוברחת איטה, אסירה יהודייה שהבריחה שמן מהמחסן כדי שהאסירות יוכלו להדליק נרות חנוכה ונשלחה לבלוק המוות על ידי ד"ר שטרייכר.
בהמשך כוחות בעלות הברית מתקדמים והגרמנים מתחילים לברוח. המחנה ננטש מגרמנים, ביניהם גם ד"ר שטרייכר, שטרחה להשמיד ראיות לפני בריחתה. 
האסירות מתחילות להסתובב במחנה לאחר שהם מבינות שהנאצים עזבו. נחמה מבקשת מאינוצ'קה להישאר בארון בשעה שהיא יוצאת לבדוק מה קורה בחוץ בשעה שהרוסים נכנסים למחנה.
חיה אף היא מסתובבת במחנה ומחפשת אוכל. היא מגיעה למרפאה ונכנסת לחדרים עד שהיא מגיעה לחדר בו מסתתרת ביתה, שהיא אינה מודעת לקיומה. היא שומעת קול בכי מתוך הארון, וכשהיא פותחת את הדלת היא מגלה את אינוצ'קה, ביתה.

ביקורת

הסרט ספג ביקורת מצד הנשים החרדיות שצפו בו, עקב סצנות שנחשבו ל"מפחידות" מדי עבור קהל היעד שהז'אנר המועדף עליו הוא טלנובלות. לאחר ההקרנה הראשונה של הסרט קוצצו קטעים על פי דרישות הנשים.
צבי מוזס

ד"ר צבי מוזס הוא פסיכולוג קליני המייסד והעומד בראש מכון שילה.

ביוגרפיה

בוגר מדרשיית נועם בפרדס חנה ואוניברסיטת בר-אילן.
הוא החל את המסלול כפסיכולוג קליני ביחידה הקלינית של עליית הנוער בת"א בשנת 1979, שם סיים את ההכשרה הבסיסית ואת ההתמחות. בשנת 1990 הקים מרכז פסיכולוגי למצבי לחץ בשיתוף שפ"י משרד החינוך והמועצה אזורית שומרון. מרכז אשר בהמשך נקרא מהו"ת ופעל רבות באזורי השומרון ומחוצה לה בפיגועי טרור. בשנת 1992 נענה לקריאה של פרויקט נעל"ה, נוער עולה לפני הורים, בתחילה מחבר העמים ובהמשך מארצות נוספות כמו צרפת, ארצות הברית ארגנטינה ועוד. פרויקט אשר פעל תחת האגודה לקידום החינוך של משרד החינוך, ובשיתוף פעולה של לשכת קשר בחבר העמים, ובהמשך עם הסוכנות היהודית.הוא שמש בתפקיד הפסיכולוג הראשי הראשון של הפרויקט, ונמנה עם צוות ההקמה של מנהלת הפרויקט.  
במסגרת זו הקים יחידה קלינית פסיכולוגית של פסיכולוגים עולים, דוברי שפה, יחידה אשר זכתה להכרה של מועצת הפסיכולוגים לצורכי התמחות, קלינית, ראשונה ויחידה מסוגה.  
לאחר מכן בשנת 2000 ייסד וניהל את חברת קונטקט אשר הייתה בבעלותו ונתנה טיפולים פסיכולוגיים לעולים חדשים,ושירות למחלקת העלייה של הסוכנות.. 
בשנת 2004, ד"ר צבי מוזס ייסד את מכון שילה מכון המאגד עשרות פסיכולוגים דתיים ונותן ייעוץ לציבור הדתי.
במהלך התקופה לפני ביצוע ההתנתקות, פנה צבי מוזס, לשירותי הרווחה בגוש קטיף במטרה להקים צוות טיפולי שיסייע בהתמודדות של התושבים מהכיוון הפסיכולוגי. לאחר קבלת תקציב מהמחלקה להתיישבות בסוכנות היהודית, הוקם צוות ממטפלי מכון שילה שבראשו עמד צבי מוזס שפעל בגוש קטיף והורשה לנוע בין היישובים ולתת סיוע טיפולי מתאים. בין השאר, הצוות עסק בליווי משפחות שאיבדו את יקיריהם ונאלצו להעתיק את מקום קבורתם.
משנת 2005 עד שנת 2014 השיב באתר כיפה לאלפי שאלות ותשובות בנושאי ייעוץ פסיכולוגי לדתיים. 
משנת 2008 עד שנת 2011 ענה לעשרות תשובות באתר מורשת.
צבי מוזס מנהל ומארגן בשנים האחרונות כנסים שעסקו בנושאים רגישים ואקטואליים. בין הנושאים: המחיר הנפשי של שמירת הלכה, השלכות של חינוך נפרד ומעורב, על מיניות במגזר הדתי, נישואין מוקדמים ורווקות מאוחרת, גירושין וייעוץ משפחתי או זוגי. 
בנוסף בעל טור באתר ערוץ 7.
נשוי לנירית, בתו של השר יוסקה שפירא ונכדתו של האדמו"ר החלוץ. מתגורר בקרני שומרון. לזוג ארבעה ילדים.
גדעון גולן

ביוגרפיה

גולן נולד וגדל בקיבוץ גבע, בנם של אליקים ודינה גולן,קרובת של משפחה אוסישקין , שהשתייכו לקבוצת החלוצים מהעלייה הרביעית "דרומיה", והיו חלק ממקימיה של קבוצת גבע.
כבר בילדותו בלט כשרונו בכתב יד יפה, ציור, וסגנון כתיבה מיוחד. אודות לכשרונות אלו היה גולן מרכז עיתון של "חברת הילדים" בקיבוץ שהיה מתפרסם אחת לחודש, גולן היה כותב את העיתון בכתב ידו, ומעטרו בציורים.
גדעון למד בהצלחה מדעים מדויקים והומניסטיקה, וגם כתב שירים.
בשנת 1950 התגייס לצה"ל במסגרת הנח"ל. גולן הצטיין בקורס מכ"ים ונשלח לפקד על מחלקת העולים חדשים. לאחר מכן נשלח לקורס קצינים. את שירותו הצבאי סיים בדרגת רב-סרן בחיל התותחנים.
בשנת 1956 נישא לאילנה שהייתה מורה לאומנות וציור בקיבוץ גבע שנים רבות. לזוג נולדו חמישה ילדים. הוא חי כל חייו בקבוצת גבע ולה הקדיש את כל מרצו ומהותו.

האומן

גולן היה מכין ומעצב כרזה לכל אירוע וחג בקיבוץ, החל מניסוח ההזמנה וכלה בשיבוץ ציורים ואיורים. הכרזות שנשמרו משקפות את עולמו של גדעון, בו היצירה, הלימוד, העבודה וחיי האדם יש בהם מהות שלמעלה מהיום-יום.

לימודי ההנדסה והקמת המפעל

בשנת 1959 נרשם גולן ללימודים בטכניון בחיפה. בתחילה למד הנדסת בניין והצטיין בלימודיו. כשהחלו בהקמת מפעל בגבע, הופנתה אליו בקשה מהנהלת הקיבוץ לעבור הסבה ללימודי הנדסת חשמל, בהתאם לצורכי הקיבוץ, גולן למד, וקיבל תואר מהפקולטה להנדסת חשמל.

הקמת מפעל בקרה

בשנת 1964 הוחלט על הקמת מפעל תעשייתי בגבע שיעסוק במתקני פיקוד לאוטומציה. גולן היה אחד מהוגי הרעיון ומובילי התהליך של מעבר מקבוצה חקלאית לקבוצה תעשייתית, וממקימי המפעל, ושימש כמהנדס המפעל כל שנות עבודתו.
הוא עסק בתכנון וייצור לוחות חשמליים. מחויבותו למפעל "בקרה" הייתה טוטאלית. המפעל כך אמר: "מביא פרנסה לגבע והוא מקום בו יוכל כל אדם למצוא את מקומו שלו בכל שלב מחייו". בעבודתו כמהנדס ביטא את כישוריו, יכולתו ומחשבתו היצירתית. הוא ראה את מקומו כחלק משמעותי בהתקדמותו ופיתוחו של המפעל, עד הרגע בו פסק מעבודתו.

אמונתו

לאורך כל ילדותו ועד סמוך לפטירתו הוא הגשים לגמרי את הציווי "עבוד ולמד" כדרך חיים. הוא האמין בכל נפשו בתקומת משפחתו ובהגשמת חלום ההתיישבות כחלק בלתי נפרד מעבודה ופיתוח החלום הקיבוצי.
ב-26 ביולי 2015 הובא גדעון גולן למנוחות בקיבוץ גבע. רבים ליוו את קבורתו. על מצבתו נכתב: "לב פועם, יד רושמת, חזון ונשמה". ומילים משירו "לְגֶבָע בְּחַגָּה": "שִיר אֲזָמֵר וְעוֹד יוּשָר הוּא – לְגֶבָע אִמִּי שֶלִי מִתָּמִיד".
כשנה לאחר מותו נערך ערב לזכרו בקבוצת גבע, ופורסם ספר משיריו ויצירותיו: "שיר אזמר ועוד יושר".
רהצ'וב (מחוז משנה)

דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה רהצ'וב 60,933 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 91.88% בלארוסים ו-4.91% רוסים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (70.19%) ורוסית (24.96%).
אורן זריף

ביוגרפיה

זריף נולד למשפחה בוכרית לאם עקרת בית ואב שעסק בתחום היהלומים. יש לו 3 אחים.

קריירה

זריף מחזיק מספר קליניקות בבני-ברק, בירושלים, בנתניה, באשדוד ובבאר שבע, ומפרסמן במודעות ענק ברוב העיתונים הגדולים בישראל בעברית, ברוסית ובאנגלית, בטענה שהוא מסוגל לרפא מחלות "בעזרת יכולותיו העל-טבעיות". הפרסום הביא אליו חולים רבים, חלקם טוענים שזכו למזור הודות לפעולותיו.
זריף טוען כי הוא משתמש בשיטת פסיכוקינזיס, על פי שיטתו של ג'וזף מרפי, מחבר הספר "כוחו של התת-מודע". בנוסף למפגשי "העברת אנרגיות" עם מטופליו ושירותי ייעוץ, מוכר זריף גם קרמים הנושאים את שמו ובושם.
ישנם אנשים, חלקם מטופליו בעבר, המאמינים ביכולותיו העל-טבעיות, וחלקם אף מכנים עצמם חסידים של אורן זריף ושל שיטות הטיפול האלטרנטיביות שלו. מנגד, יש רבים הרואים בו שרלטן המנצל את מטופליו בטענות שווא שהוא ניחן בכוחות על-טבעיים. זריף תבע בתביעת דיבה את אודטה שוורץ על שכינתה אותו שרלטן בעת שאירחה אותו בתוכניתה. בית המשפט דחה את התביעה וקבע ביחס לדבריה של שוורץ כי "כל צופה יכול היה להסיק ממראה עיניים את המסקנות שהן כמעט מתבקשות". גם ירון לונדון, אשר אירח את זריף בתוכניתו לונדון את קירשנבאום, טען כי זריף הוא "שוטה העושה כסף מטיפשותן של הבריות" וכינה אותו "נוכל".
זריף גם זכה לפרסום בשל הצהרותיו התקשורתיות יוצאות הדופן. בין היתר טען שביכולתו לנצח את מייק טייסון בקרב איגרוף; שיש להסיר מהמדפים נייר טואלט אורן, על מנת למנוע תהודה כללית שלילית ביקום; וכן איים "לנטרל את תדר הצחוק" של התוכנית צחוק מעבודה אם לא יפסיקו ללעוג לו. כמו כן פנה לקבוצת הכדורגל של מכבי תל אביב והציע "לפזר 165 טון אנרגיה ברחבת השער של הקבוצה" וכך למנוע ספיגת שערים, בתמורה לתשלום של 800,000 ש"ח. עוד טען זריף כי הוא גרם לניצחון שאול מופז בפריימריז, ודרש להתמנות למקום השני ברשימת קדימה. בתקופת מחאת הקוטג' בשנת 2011 דרש זריף מראשי תנובה כי יוזילו את מחירי הקוטג', אחרת יביא לכך שעטיני הפרות יתייבשו מחלב. בניגוד לסברה נפוצה, זריף אינו אורן מיילי שהתפרסם כ"אורן הקטן" במופעי טלפתיה בשנות ה-80 ותחילת שנות ה-90.‫
זריף שימש גם כפרזנטור של רשת "מחסני תאורה".

החלפת שמות

זריף דרש מעובדיו להוסיף לשמותיהם את השם "זריף" בתעודת הזהות שלהם, בטענה כי שם זה הוא בעל רמה אנרגטית גבוהה שתשודר באופן תת-הכרתי למטופליו. זריף הודיע כי עובד אשר לא יסכים לדרישה זו, שאושרה על ידי עורך דינו כחוקית, יפוטר לאלתר. בשנת 2010 פרסם זריף פנייה לשופט הכדורסל ירון זריף כי יחליף את שמו באופן בהול לשם אחר, בנימוק שהחשדות שהועלו נגד ירון בנוגע להעלמת כספים פוגעות באורן זריף, ושהשם "זריף" מתייחס רק לאנשים בעלי רמה אנרגטית גבוהה.

חיים אישיים

זריף נשוי ואב לארבעה, ומתגורר ברמת חן שברמת גן.
אוונגרד אומסק

היסטוריה

הקבוצה הוקמה ב-1950 במחוז אומסק. בתקופה הסובייטית הקבוצה שיחקה בליגות נמוכות ורק בעונת 1992 הצליחה לעלות לליגה העליונה.
בעונת 2012 העפילה לסדרת הגמר של גביע גגארין, לאחר שפתחה את העונה עם 18 ניצחונות רצופים בליגה, אך הפסידה לבסוף לדינמו מוסקבה וסיימה במקום השני.
בעונת 2018/2019 הקבוצה עברה לעיר בלאשיחה, שבמחוז מוסקבה, עד להשלמת שיפוצים באומסק ארנה. באותה עונה הציגה מאזן מרשים של רצף ניצחונות וזכתה באליפות המזרח והעפילה לגמר גביע גגארין, ברם בשלב הגמר נכנעה לצסק"א מוסקבה שזכתה באליפות KHL בתוצאה 4:0 בסדרה.
בספטמבר 2019 זכתה בגביע לוקומוטיב אחרי שגברה על צסק"א, במשחק המסמל את פתיחת עונת 2019/2020.
כיבוש יפו על ידי צחותי

כיבוש יפו על ידי צחותי הוא סיפור מצרי עתיק שנכתב על גבי פפירוס האריס 500 שהיה חלק מהאוסף של אנתוני צ'ארלס האריס, וכיום מוצג במוזיאון הבריטי שבלונדון. חרף העובדה כי לתחותמס השלישי היה שר צבא בשם צחותי, מרבית האגיפטולוגים סבורים שסיפור זה אינו אלא אגדה שביקשה לפאר את כיבושיו של הפרעה בכנען ובסוריה.

תיאור העלילה

למרות שתחילת הפפירוס חסרה, ניתן להבין מתוך המסופר כי צחותי, אחד משרי צבאו של תחותמס השלישי, צר על יפו לאחר שמושלה מרד בשלטון המצרי. כיוון שלא עלה בידו לכבוש אותה, גמר אומר לתפוס אותה בדרך עורמה. תחילה, בדברי חלקות הצליח לשדל את מושל העיר הנצורה להגיע למשתה שערך לכבודו מחוץ לחומות. לאחר המשתה הכריז צחותי בפני מושל העיר כי הוא עצמו מאס באדונו תחותמס והציע לערוק עם משפחתו ליפו. על מנת להיווכח באמינותו של צחותי, ביקש מושל יפו שזה האחרון ימסור לידיו את שרביט פרעה.  
לאחר שהביא את השרביט, הפנה צחותי את תשומת לבו של המושל אליו ואז הכה אותו במצחו עם השרביט. מושל יפו נפל והתעלף מעוצמת החבטה וצחותי ציווה שיכבלו את ידיו ורגליו בכבלי ארד. לאחר מכן פקד על 600 מאנשיו לקחת 200 סלים מלאים במתנות ושיגר אותם לעבר העיר. כאשר התקרבו נושאי הסלים לשער העיר הודיע הרַכָּב של מושל יפו, אשר התקדם בראש הטור, לאשתו של המושל כי הצבא המצרי הובס על ידי המורדים, ובתור מחווה החליט צחותי להגיש להם תשורה גדולה. תושבי יפו לא ידעו כי בנוסף למנחות התחבא בכל אחד מ-200 הסלים חייל מצרי, והחליטו להכניס את הסלים דרך שער העיר. זמן קצר אחר כך הגיחו מתוך אותם הסלים 200 החיילים המצרים, הכו ולכדו את כל התושבים אשר סביבם, פתחו את השער ואפשרו ליתר חייליו של צחותי לכבשה ללא התנגדות.
לאחר כיבוש יפו שלח צחותי איגרת לתחותמתס השלישי ובה הודיע: "שמח בחלקך! כי האל אמון, אביך הטוב, נתן בידך את מורד העיר יפו, את כל אנשיו ועירו. ועכשיו שלח אנשים על מנת לקחת אותם בשבי, בכדי שתוכל למלא בהם את מקדשו של אביך אמון-רע, מלך האלים, עבדים ושפחות, אשר ישתחוו לרגליך לעולם ועד!".
הטקטיקה אותה יישם צחותי מזכירה את זאת שתוארה באיליאדה ושיושמה על ידי היוונים בעת כיבוש טרויה, אולם הסיפור המצרי מקדים את היווני בלמעלה מ-200 שנה. אלמנט דומה מופיע גם בעלי באבא וארבעים השודדים מתוך סיפורי אלף לילה ולילה.
אוקמפה

היסטוריה

התפתחותו של מין האוקמפה נקטעה כאשר ספינת גישוש מגלקסיה אחרת ביקרה בכוכב הבית של האוקמפה. הטכנולוגיה של כלי השיט הבין-גלקטי גרמה לתגובת שרשרת בלתי הפיכה באטמוספירה של כוכב הלכת, הורסת את היכולת של האטמוספירה לייצר גשם. לדברי קפטן ג'יינוויי, האטמוספירה של כוכב הלכת הייתה ריקה לגמרי מחלקיקים ניוקליאוג'נים. החוקרים הבין-גלקטיים, כאשר הבינו את הטעות שלהם, לקחו על עצמם את האחריות לדאוג לאוקמפה. ה-"Caretakers" בנו מערכת מסיבית של מערות תת-קרקעיות, עם גישה למקור המים הטבעיים האחרון שנותר על פני כוכב הלכת, וסיפקה להם אנרגיה באמצעות שידורים מתחנת חלל ענקית המקיפה את הכוכב. מתחנה זו, ה-"Caretaker" שמר בצייתנות על האוקמפה, וסיפקה עבורה את כל אשר היו צריכים וכן הגנה עליהם מפני כל סכנה. כתוצאה מחיים של נוחות מוחלטת, האוקמפה בסופו של דבר הפסיקן להשתמש בכוחותיהם הנפשיים ואיבדו אותם, אם כי האגדות, אודות היכולות הקוגניטיביות של אבותיהם, עדיין מסופרות מדור לדור. במשך הזמן, הפכו האוקמפה לתלויים לחלוטין ב-"Caretaker" לכל צורכי החיים. פני השטח של כוכב הלכת שלהם, למרות שנהרס על ידי מדבור, היה מיושב בדלילות על ידי הקייזון-אוגלה, תת-מין של גזע קייזון.
האוקמפה נשארו במצב זה עד שה-"Caretaker" שנותר לבדו על תחנת החלל החל למות (שניים מהחוקרים הבין-גלקטיים נותרו מאחור לדאוג לאוקמפה, ואילו האחרים עזבו כ-300 שנה לפני האירועים המתרחשים בפרק הפיילוט של "מסע בין כוכבים: וויאג'ר"). ה-"Caretaker" סבר כי רק אחד מצאצאיו יוכל להמשיך בעבודתו להגן על האוקמפה, והוא החל בחיפוש ברחבי הגלקסיה אחר גזע תואם גנטית, איתו יוכל להתרבות. חיפוש זה הורכב מסדרה של חטיפות טראנס-גלקטיות של ספינות חלל, וכך ספינת החלל של הפדרציה וויאג'ר הגיע אל רביע דלתא. ספינת חלל אחרת, האקווינוקס, נמשכה לרביע דלתא זמן קצר לפני שוויאג'ר נמשכה.
ליונל דה רוטשילד

הברון ליונל נתן דה רוטשילד (22 בנובמבר 1808 – 3 ביוני 1879) היה היהודי הראשון שכיהן כחבר בית הנבחרים הבריטי. בנו של נתן מאיר רוטשילד, מאבות משפחת הבנקאים הידועה משפחת רוטשילד.

פוליטיקה

בשנת 1847 נבחר רוטשילד לבית הנבחרים הבריטי כאחד מצירי הפרלמנט מטעם אזור הבחירה של לב העיר לונדון, בתקופה זאת לא יכלו יהודים להיות חברי פרלמנט וזאת משום שדרישות התפקיד כללו שבועת אמונים ב"אמונתו האמיתית של נוצרי" ("On the true faith of a Christian"). רוטשילד לא הסכים לשאת את השבועה, וב-1848 העלה ג'ון ראסל, ראש ממשלת בריטניה, הצעת חוק שנועדה לפתור את בעיית השבועה. ההצעה אושרה על ידי בית הנבחרים פעמיים, ב-1848 וב-1849, אולם בכל פעם נדחתה על ידי בית הלורדים. לאחר הדחייה השנייה, ויתר רוטשילד על כיסאו, התמודד בשנית בבחירות ביניים וזכה שוב.
ב-1850 נכנס לבית הנבחרים וביקש להישבע על התנ"ך ולא על הביבליה הנוצרית הכוללת את הברית החדשה. בקשתו זו אושרה אולם כאשר הגיע רוטשילד לשורה "באמונתו האמיתית של הנוצרי" דילג עליה, והתבקש לעזוב. שנה אחר כך דחה שוב בית הלורדים את הצעת החוק. רוטשילד נבחר שוב בבחירות הכלליות של 1852, אך כעבור שנה שוב דחה בית הלורדים את הצעת החוק.
לבסוף, בשנת 1858, אישר בית הלורדים חוק שקבע שכל בית בפרלמנט יקבע את שבועתו בעצמו. ב-26 ביולי נשבע רוטשילד כחבר פרלמנט, את שבועתו נשא עם כיסוי ראש והחליף את השורה הבעייתית בביטוי "כה יעזור לי אלוהים", השבועה נישאה באנגלית אולם רוטשילד השתמש במילה אלוהים בעברית. בכך היה רוטשילד לחבר הפרלמנט היהודי הראשון. הוא נבחר שוב בבחירות של 1859 ושל 1865, אולם הפסיד ב-1868. בבחירות הביניים של 1869 היה המתמודד היחידי וזכה, אך הייתה זאת כהונתו האחרונה והוא הפסיד בבחירות של 1874.

חייו האישיים

בשנת 1836 נשא רוטשילד לאישה את הברונית שרלוט פון רוטשילד (1819–1884), בתו של הברון קארל מאיר רוטשילד שהיה שייך לענף של משפחת הבנקאות שישב בנאפולי. לזוג נולדו 5 ילדים: ליאונורה, אוולינה, נתן מאיר שלימים היה היהודי הראשון בבית הלורדים, אלפרד צ'ארלס וליאופולד.
רוטשילד היה חובב מרוצי סוסים גזעיים, וסוסו סר ביוויס ("Sir Bevys") זכה באפסום דרבי (Epsom Derby) של שנת 1879.
באותה שנה מת רוטשילד ונקבר בבית הקברות היהודי של וילסדן (Willesden Jewish Cemetery).
בנו, נתן רוטשילד, המשיך בקריירה הפוליטית, ובשנת 1885 היה הלורד היהודי הראשון שישב בבית הלורדים. בשנת 1902 היה ליועץ המלך. במקביל היה ראש הקהילה היהודית בלונדון והוא זה אשר איחד אותה תחת קורת גג אחת. הוא תמך בהגירה של גולים לבריטניה, אולם יחד עם זאת דרש להגביל אותה.
אמבריולוגיה של הכליה

מקור מערכת השתן

המזודרם הוא השכבה האמצעית בין האקטודרם והאנדודרם, והוא מחולק ל-3 חלקים. מזודרם הביניים הוא השכבה האמצעית של המזודרם, וממנו מתפתחות מערכות המין והשתן. לאחר הקיפול הלטרלי של העובר, המזודרם האמצעי האמור נדחף החוצה ובולט אל החלל התוך עוברי בשני רכסים משני צידי עמוד השדרה, אשר בולטים לתוך חלל הבטן משני צידי עמוד השדרה ונקראים urogenital ridges נמשכים לכל אורך הגוף. הם מהווים את המקור למרבית איברי השתן והמין. החלק הפנימי יותר של רכס זה נקרא המיתר הנפרוגני, מאזור זה תתפתחנה הכליות (האזור החיצוני יותר הוא האזור ממנו יתפתחו הגונדות- אשכים ושחלות).

התפתחות הכליות

ישנן שלוש מערכות של כליות המתפתחות אחת אחרי השנייה, ואחת מתחת לשנייה (מלמעלה כלפי מטה). המיתר הנפרוגני שמתפתח בתוך המזודרם האמצעי נמשך לכל אורך העובר. הקשר בין שני המתרים הנפרוגניים הוא הניקוז המשותף, כאשר הניקוז שלו בשלב זה הוא לחלק התחתון של מערכת העיכול- חלל ה- cloaca.

פרונפרון

(פרו- תחילית לטינית שמשמעותה קדמי או קודם) הכליה העוברית הראשונה, מתחילה להתפתח בתחילת השבוע הרביעי בחלל הפריקרד אך מתפקדת ימים ספורים בלבד. הפרונפרון בנוי מצברי תאים שיוצרים חללים המחוברים לצינור פרונפרוני אשר יורד לכיוון הביב. יחידת ההפרשה הפרימיטיבית היא הנפרוטום. הפרונפרון מתנוון (החלק העליון) וחלקו התחתון של הפרונפרון יישאר ויהפוך להיות הצינור המזונפרי.

מזונפרון

(מזו- תחילית יוונית שמשמעותה אמצעי) עוד בטרם מתנוונת הכליה הראשונה לגמרי (במחצית השנייה של השבוע הרביעי) מתחילה להיווצר הכליה השנייה מתחתיה- מדובר באיבר גדול יחסית בגוף העובר הממלא חלק גדול של חלל הבטן. בזמן שהחלקים התחתונים של איבר זה מתפתחים, החלקים העליוניים מתנוונים. הכליה המזונפרונית מתנוונת עד סוף הטרימסטר הראשון (חלקים ממנה ישמרו באדם הבוגר ליצירת איברים במערכת המין הזכרית). המזונפרון מתחיל להתפתח בשבוע הרביעי. הוא כולל כ- 40 יחידות הפרשה, והתאים מתחילים לשגשג, יוצרים צברי תאים ובהם נוצרים חללים או בועיות שנקראות meso nephric vesicles, המתאים ליצירת צינוריות מזונפרוניות, אשר ממשיכות להתארך ועוברות שינוי בשני הקצוות- בקצה הלטרלי (המרוחק) כל צינורית מתחברת אל הצינור המזופרי ובקצה המדיאלי (הקרוב יותר) נוצרת קופסית באומן לתוכה חודרת פקעת של כלי דם אשר מגיעה מאבי העורקים. זהו המגע בין הדם לבין יחידת ההפרשה. במלים אחרות, יחידת ההפרשה של מזונפרון כוללת קפסולה, צינורית ארוכה, וניקוז לצינור מזונפרי.

שינוי מיקום הכליה

מעל הכליה קיימת בלוטת יותרת הכליה. בהתחלה, הכליה נוצרת בחלק התחתון של הגוף, ועולה לאזור המותן. העלייה מתחילה בערך בשבוע השישי ונמשכת כשלושה שבועות עד השבוע התשיעי. הכליות מפסיקות לעלות כשהן "נתקעות" בבלוטת יותרת הכליה. תוך כדי התהליך, הכליות מסתובבות 90 מעלות פנימה (מדיאלית) וככל שהעלייה נמשכת, כך נוצרים כלי דם חדשים שנמצאים בגובה הכליה באותו זמן, כאשר כלי הדם הקודמים מתנוונים. בסופו של התהליך הכליות מקבלות אספקת דם מכלי הדם שיוצאים מהאאורטה (אבי העורקים) בגובה של הכליה עצמה.

יצירת שלפוחית השתן

הביב (בלטינית- "cloaca"), הוא הפתח התחתון בעובר ממנו מתנקזות ההפרשות. תהליך החלוקה מתחיל בערך בשבוע הרביעי- נוצרת מחיצה בשם urorectal septum שמתחילה מהחלק הקדמי של הגוף ויוצרת לולאה- המחיצה הזו מחלקת את הביב לרקטום אחורי ולסינוס האורו-גניטלי הקדמי: חלקו העליון שלו ייתן ברובו את שלפוחית השתן וחלקו התחתון את השופכה. בשבוע השביעי המחיצה מגיעה לממברנה הקלואקלית- זו הממברנה אשר סוגרת את הביב: המחיצה מחלקת אותה לממברנה אנאלית ולממברנה אורו-גניטלית, ושתי ממברנות אלו נפרצות בשבוע השמיני.
אוריינטציה על אגד

בטופולוגיה, אוריינטציה על אגד היא מבנה רציף של אוריינטציות על הסיבים של האגד. המושג מבוסס על מושג האוריינטציה על מרחב וקטורי, וניתן לבסס עליו את מושג האוריינטציה על יריעה חלקה. יתר על כן ניתן להגדיר באמצעותו את מושג האוריינטציה היחסית עבור העתקות מסוימות בין יריעות חלקות

הגדרה

יהי  אגד וקטורי -ממדי מעל מרחב טופולוגי 
אוריינטציה על  היא אוריינטציה על כל אחד מהסיבים (Fibers) של 
התלויה באופן רציף בנקודה  שמעליה הסיב.

כדי להגדיר זאת באופן פורמלי נזדקק למושג התבניות. תבנית על  היא חתך (Section) (רציף) של אגד התבניות  במילים זאת פונקציה רציפה  ממכפלת הסיבים (fiber product)  ל  כך שלכל  הצימצום לסיב 
 
הוא תבנית.
הגדרה:  נקרא אוריינטבילי אם קיימת עליו תבנית הפיכה. אוריינטציה על  היא מחלקת שקילות של תבניות דיפרנציאליות הפיכות תחת יחס השקיליות הבא: שתי תבניות הפיכות שקולות אם המנה שלהן היא פונקציה חיובית.
כמו מושג האוריינטציה על יריעה חלקה, גם מושג האוריינטציה על אגד הוא מקומי ולכן ניתן להגדיר את כיסוי האוריינטציות , אגד האוריינטציות , אגד הצפיפויות  ואלומת האוריינטציות  של האגד . כל אלה יהיו אובייקטים מעל 
ניתן להכליל את ההגדרה הזאת למקרה ש  איננו אגד וקטורי אלא אגד סיבים (Fiber bundle) שהסיבים שלו הם יריעות. ניתן גם להגדיר את האובייקטים המקומיים במקרה זה אולם אז הם יהיו אובייקטים מעל המרחב הכולל של

קשר לאוריינטציה על יריעה

אם  יריעה חלקה ו הוא האגד המשיק (Tangent bundle)
שלה אז, אוריינטציה על  שקולה לאוריינטציה על  כמו כן
נשים לב כי אף על פי שמושג האוריינטציה מוגדר לאגד מעל מרחב טופגולוגי  כלשוהו, ניתן להגדיר באמצעותו אוריינטציה על  רק אם  יריעה חלקה, זאת מכיוון שהאגד המשיק מוגדר רק עבור יריעה חלקה. בשביל להגדיר 
אוריינטציה על יריעה טופולוגית כללית, צריך להשתמש בשיטה אחרת.
טימור מירושניצ'נקו

ביוגרפיה

מירושניצ'נקו נולד בקייב וכשלמד באוניברסיטה היה חבר בקבוצת הסטודנטים בתחרות ק.ו.ן.
ב-2005 החל את הקריירה שלו בטלוויזיה כששימש כפרשן של אירוויזיון הילדים 2005 וזו הייתה תחרות אירוויזיון הילדים הראשונה ששודרה באוקראינה.
ב-2007 החל לשמש כפרשן של תחרות האירוויזיון וב-2008 החל ללמוד באוניברסיטה הלאומית ולתיאטרון, קולנוע וטלוויזיה במדינתו.
ב-2011 החל להנחות את התחרות המקדימה לבחירת נציגות אוקראינה באירוויזיון, הוא הנחה את תחרות אירוויזיון הילדים 2009  ואירוויזיון הילדים 2013. הוא נבחר להיות מנחה הגרין רום באירוויזיון 2017.
בו רגרג

הנהר בו רגרג (ערבית: أبو رقراق) זורם במערב מרוקו ונשפך אל האוקיינוס האטלנטי, בין הערים רבאט וסלא. אורכו 240 ק"מ, ושפכו נמשך לאורך של כ-24 ק"מ. ספיקת הנהר הממוצעת היא 23 קוב בשנייה, ומגיעה בשיאה ל-1500 קוב בשנייה, בעת ההצפות ומקורותיו הם הגשמים שבהרי האטלס. הנהר הוא אחד הגדולים במדינה, ועל ערוצו נבנו מספר סכרים, הן לשליטה במי ההשקיה והן להפקת אנרגיה.
הנהר שימש את הפיניקים להקמת ערים בסמיכות לשפך הנהר, ומאוחר יותר את הרומאים. נמל הנהר היווה נמל רב חשיבות במשך מאות רבות, אך עם הקמת נמל קזבלנקה בשנת 1913 פחתה חשיבותו.
אוויה (אי)

גאוגרפיה

שטח האי הוא 3,670 קילומטרים רבועים, ואוכלוסייתו מנתה כ-190,00- תושבים, נכון לשנת 2011. צורת האי מוארכת, הוא כמעט צמוד לחוף המזרחי של יוון, ומהווה המשכו של רכס הרים הכולל על היבשת את ההרים אתוס, אולימפוס, אוסה ופליון, עובר דרך אוויה וממשיך בכמה איים הרריים, אנדרוס, טינוס ומיקונוס. קיימת חלוקה טבעית של האי לשלושה אזורים. האזור הצפוני מיוער מאוד ונשלט על ידי הפסגה פיקסריה (גובה 1,371 מטר) ואקלימו זהה לאקלים של חצי האי פליון הסמוך אליו. מרכז האי הוא הפורה ביותר ובו מישורים נרחבים וכשבדרומו ההר דירפיס (גובה 1,745 מטר). דרום האי דומה טופוגרפית ואקלימית לאיים הקיקלאדיים ובמרכזו ההר אוכחי (גובה 1,394 מטר).
שני גשרים, הגשר הישן והגשר הגבוה, מחברים בין האי לבין היבשת, וניתן להגיע אל האי במכונית וברכבת, וכמובן גם במעברות שחוצות את מצר אוריפוס. לאי יש שלושה נמלים עיקריים: קימי, כלקיס וקריסטוס.
אוכלוסיית האי מגוונת ומקורה ממחוזות שונים ביבשת וגם מהאיים השונים. בין התושבים היוונים יש גם אלבנים וולאכים.
על פי המיתולוגיה היוונית, אאובויה הייתה אהובתו של פוסידון, והיא שנתנה את שמה לאי. הומרוס מספר באיליאדה שהערים היווניות סיפקו את האוניות לצי שיצא נגד טרויה, ובהן מונה הומרוס שבע ערים ששכנו באי זה: כלקיס, ארטריה, איסטיאיה, קירנטתו, דיון, קריסטו וסטירה. ערים אלה השתתפו עם 40 ספינות.