google/wiki40b huggingface dataset:
ג'ני גארת'

ילדותה ונעוריה

גארת' נולדה באילינוי, ארצות הברית. יש לה 6 אחים גדולים מהנישואים הקודמים של הוריה. בגיל 13, עברה ג'ני עם משפחתה לאריזונה, שם היא לקחה מעט שיעורי ריקוד, ודגמנה. בגיל 15, צייד כשרונות גילה את ג'ני, שראה אותה בתחרות כשרונות בה ניצחה, ועודד אותה לפתח קריירת המשחק.
בעקבותיו, היא נשרה מהתיכון בשנה האחת לפני האחרונה, והיא ואמה עברו ללוס אנג'לס, קליפורניה כדי שהיא תוכל להיות שחקנית. מאוחר יותר היא קיבלה את תעודת הבגרות שלה בקליפורניה. שם היא התחילה לקחת שיעורי משחק, והלכה לאודישנים בתדירות רבה. ב-1989, לאחר שגרה בלוס אנג'לס כארבעה חודשים, היא קיבלה את התפקיד של "אריקה מקרי" בסדרה "A Brand New Life".

קריירה

בשנת 1990 הצטרפה לצוות השחקנים הראשיים של סדרת טלוויזיה ניסיונית העוסקת בחייהם של נערים ונערות, תושביה של שכונת הפאר בברלי הילס ליד לוס אנג'לס. סדרת הנעורים, שהופקה על ידי אהרון ספלינג, נקראה בוורלי הילס 90210. גארת' קיבלה תפקיד מפתח בסדרה - גילום דמותה של "קלי טיילור", נערה יפה, עשירה וסנובית. "90210" (קיצור לשמה של הסדרה, אחד המיקודים של השכונה שחלק ניכר מפרסומה בעולם בא לה מסדרה זו) זכתה להצלחה רבה בארצות הברית וברחבי העולם במהלכן של שנות התשעים. כוכביה, בהם גם גארת' הפכו לאלילי נוער. גארת' הייתה מהשחקנים הבודדים ששיחקו לכל אורכה של הסדרה (1990 עד 2000).
ב-1993 היא שיחקה את התפקיד הראשי בסדרה "Danielle Steel's Star". בשנת 1994 שיחקה בסרט הטלוויזיה "ללא הסכמה", על פי תסריט של טים קרינג.
בין השנים 2002–2006 כיכבה גארת' בקומדיית המצבים "אחיות או לא להיות" עם אמנדה ביינס. בשנת 2005, היא דיבבה פרק בסדרה "סטואי גריפין - הסיפור שלא סופר" וב-2006, היא דובבה פרק בסדרה "אבא אמריקאי".
בין השנים 2008–2010 שיחקה בסדרה "90210" שהיא ספין אוף לבוורלי הילס 90210. בסדרה היא שיחקה את אותה הדמות שהייתה ב-90210, לאחר שעברה שינויים רבים ונעשתה ליועצת בית הספר בתיכון "ווסט בוורלי".
בשנת 2013, היא התארחה בפרק בסדרה "קומיוניטי".
סיפור פרי עטה של גארת', בשם "אני בבית" ("I Am Home"), פורסם בסדרת הספרים "מרק עוף עבור הנשמה" ("Chicken Soup for the Soul").

חייה האישיים

ב-16 באפריל 1994 נישאה גארת' למוזיקאי דניאל קלארק, אך השניים נפרדו לאחר כשנתיים. בשנת 1995, היא פגשה את פיטר פצ'ינלי על הסט של סרט הטלוויזיה "רומן לא גמור". הם נישאו ב-20 בינואר 2001. יש להם שלוש בנות. במרץ 2012 פצ'ינלי הגיש בקשה לגירושים, וביוני 2013, התגרשו השניים סופית.
בשנת 2014, היא הוציאה אוטוביוגרפיה בשם "מחשבות עמוקות של בלונדינית מהוליווד". בספר היא מספרת שסבלה מאגורפוביה בעבר.
בסוף אותה שנה, היא החלה לצאת עם השחקן דייוויד אברהמס לאחר שנפגשו בפגישה עיוורת. הם התארסו באפריל 2015, ונישאו ב-11 ביולי 2015.
אקרי (ברזיל)

מקור השם

השם "אקרי" נגזר לפי תאוריה נפוצה מן השפה טופי שבה למילה "אקיר" המשמעות "נהר ירוק" ולמילה "א'קיר" ויתר נכון לפועל "קר" משמעותו "לישון", "להרגיע". אולם נחשב כמעט ודאי ששורשים אטימולוגיים אלה הם תוצר של עיוות מילה הבאה מן הניב של בני איפורינה "אומאקירי" או "וואקירי" בפי מגלי הארצות שהגיעו לאזור. תאוריה אחרת מיחסת את השם למלים יאסירי, יסירי, שמשמעותן "מים זורמים או מהירים"
בעת מסע על הנהר פורוס בשנת 1878, המתיישב ז'ואו גבריאל דה קרווליו מלו, כתב מכתב לסוחר, ויסקונט דה סנטו אליאס מפארה, וביקש ממנו שהסחורה תישלח ל"שפך הנהר אקירי". מפני שהסוחר בבלם ועובדיו לא הבינו טוב שת כתב היד של ז'ואו גבריאל או מפני שהוא כתב אולי בחפזון "אקרי" או משהו דומה, הסחורה נשלחה למען "שפך הנהר אקרי".
לנהר ואחר כך לאזור ולמדינה נדבק בהמשך השם הזה - אקרי.
למדינת אקרי מספר כינויים: "הקצה של ברזיל","מדינת עצי הגומי", "מדינת הלטקס", ו"הקצה המערבי".
התושבים נקראים "אקריאנוס", ביחיד "אקריאנו" (acriano, acrianos). עד שנת 1990 היו כותבים acreanos.

היסטוריה

השטח הוקצה לבוליביה ב־1867 בברית איקוצ'ו שנחתמה עם ברזיל. בשנים 1899-1900, לואיס גלבז רודריגז דה אריה הוביל משלחת שנועדה לכבוש את השטח שהוא היום אקרי, מידי בוליביה. הוא הכריז על עצמו כנשיאה הראשון של רפובליקת אקרי ב־14 ביולי 1899. רפובליקה ראשונה זו הייתה עצמאית עד מרץ 1900. נעשו אחר כך עוד ניסיונות לזכות בעצמאות, אך אקרי נשארה חלק מבוליביה עד 1903.
ב־27 בינואר 1903, חייל ברזילאי, ז'וזה פלאקידו דה קסטרו, אשר נשלח לאקרי על ידי המושל נרי של אמאזונאס, הכריז על הרפובליקה השלישית של אקרי. נשיא ברזיל, רודריגו אלבז', בגיבוי אחד השרים, בראו דו ריו בראנקו, שיגר כוחות בריזילאיים אל תוך צפון אקרי. הפעם מסע המלחמה היה מוצלח יותר ואקרי סופחה לברזיל על פי חוזה פטרופוליס ב־11 בנובמבר 1903. ב־25 בפברואר 1904, השטח הפך לשטח פדרלי של ברזיל וב־1962 למדינה פדרלית.

גאוגרפיה

רוב שטחה של מדינת אקרי הוא מישורי, בגובה 200 מטר, 89% ממנו הוא מכוסה על ידי יער האמזונאס. המדינה ידועה כאחראית על ייצור ויצוא של גומי. הנהר אקרי זורם לאורך הגבול הדרומי ויוצר את הגבול עם בוליביה.
הנהרות העיקריים של המדינה הם ז'ורואה, טאראוואקה, מורו, אנווירה ושאפורי.

שאר התושבים

ההתיישבות של ברזילאים ממוצא אירופי החלה בעיקר במאה ה-19.
המונים של תושבי צפון-מזרח ברזיל - בעיקר ממדינת סיארה (cearenses) הגיעו לאזור בתקופת הזהב של תעשיית הגומי (1913-1880). משנות ה-1970 התיישבו תושבים מדרום ברזיל. התחוללו תהליכי התבוללות עם הילידים.
באו למדינה במהלך השנים גם מהגרים סורים-לבנונים ואיטלקים, וכמו כן יפנים, גרמנים ובמידה פחותה מקבוצות סלאביות.

כלכלה

בכלכלת המדינה תופסים מקום חשוב גידולי הגומי והאגוזים הברזילאים וגידול הבקר והעופות.
בתוצר המקומי הגולמי של המדינה שולט ענף השירותים עם 66%, אחר כך מרכיב התעשייה הוא 28.1% והחקלאות - 5.9% (2004).אקרי מיצאת עץ (85.6%),עופות (אפרוחים ותרנגולי הודו) (4.7%), מוצרי עץ (1.7%).

דגל

הדגל נכנס לשימוש ב־15 במרץ 1921. הוא וריאציה של המדינה הפורשת של אקרי כשהצבע הירוק והצהוב מתחלפים. הצבע הצהוב מסמל שלום, הירוק - תקווה והכוכב מסמל את האור שהוביל את מי שעבד כדי להפוך את אקרי למדינה של ברזיל.
ניילסאט

ניילסאט (בערבית: نايل سات; באותיות לטיניות: NileSat) היא חברת תקשורת לווינית מצרית לשידורי רדיו, טלוויזיה (כולל HDTV), תקשורת סלולרית ותקשורת נתונים. זהו גם שמם של הלוויינים בהם משתמשת החברה. החברה נוסדה ב-1996 בשותפות של רשות רדיו והטלוויזיה המצרית (اتحاد الاذاعة و التليفزيون المصري) ‏(40%), הארגון הערבי לתיעוש (الهيئة العربية للتصنيع)‏ (10%) וגורמים נוספים. החברה מחזיקה בשתי תחנות קרקע, בעיר שישה באוקטובר (פרבר של קהיר) וליד אלכסנדריה. התחנות הקרקעיות ולווייני ניילסאט יוצרו על ידי התאגיד האירופי אסטריום, בתמיכת סוכנות החלל האירופית. הלוויינים הם גאוסטציונריים וממוקמים בנקודת חלל 7° מערב. החברה מספקת שירותי שידור מסחריים הנקלטים מגיברלטר ומרוקו במערב ועד איראן במזרח ומדרום אירופה בצפון ועד מרכז אפריקה בדרום. החברה מספקת 415 ערוצי שידור וידאו, 300 מתוכם חופשיים (Free-to-air) והשאר מוצפנים עבור "שלם וצפה".
בתקופת ההפיכה במצרים שובשו שידורי תחנת אלג'זירה, שהועברו דרך לווייני החברה, על מנת שלא ישלהבו את ההמון. כן שובשו שיחות טלפון סלולריות..
רחיצת מכוניות

רחיצה ידנית מסורתית

רחיצה זו מבוצעת בבית בעל הרכב. רחיצה זו מבוצעת בעזרת דלי או צינור מים וסמרטוט עם סבון.

רחיצה ידנית מופעלת מטבעות

מערכת בשירות עצמי שבה הרכב חונה בתוך מפרץ גדול שמצויד במתיז מים\סבון ובמברשת קרצוף. כשהלקוח מכניס מטבעות למכונה הוא יכול לבחור האם להתיז סבון או מים או להבריש את הרכב עם מברשת הקרצוף. מס' המטבעות המוכנס קובע את הזמן שבו ניתן להשתמש במערכת. למרות זאת ברוב המקרים דרוש מס' מטבעות מינימלי להפעלת המערכת. לעיתים מערכות מסוג זה מצוידות בתחנות שואבי אבק בו ניתן לנקות את הריפוד והשטיחים ברכב.

העיקרון

רחיצה אוטומטית במסוע (או רחיצת מכוניות ממוכנת) מורכבת ממפרץ דמוי מנהרה שבתוכו נשטפים הרכבים. הלקוחות מסיעים את רכבם לתוך המפרץ והלקוח נשאר בתוך הרכב בזמן שהציוד בתוך המפרץ משפריץ מים וסבון, ולעיתים גם וקס על הרכב. הרכב מונחה לתוך מסוע כשהלקוח מעביר את הילוכי הרכב למצב סרק. לאחר מכן הרכב "יידחף" או "ייגרר" לעבר מכונות הניקוי הנייחות – מברשות מסתובבות בצורות שונות או "פסים תלויים" וכמו כן מתזי סבון ומים.
ישנם מתקנים הכוללים בתוכם גם מתזים המכוונים אל מתחת למכונית כדי לנקות את המכונית מבוץ וממלחים מזיקים (ראה פעולה 6 ברחיצה ידנית מסורתית).
לעיתים וקס נמשח על הרכב שעוזר בייבוש ומספק הגנה מסוימת.
מתקנים מהסוג הישן משתמשים בסיבי ניילון במברשותיהם אבל יש לסיבים אלו נטייה לשריטת הרכב. ניסו להשתמש גם בסוג מסוים של בד אך גם הוא גרם שריטות.
הטכנולוגיה העדכנית ביותר נקראת Wrap שהיא למעשה מברשת עשויה מחומר מבוסס קצף, שלא גורם לשריטות ומשתמש ביותר חיכוך ממגע.
כדי להימנע משריטות, לפני שיטת ה-Wrap הומצאה מערכת רחיצה "ללא מגע" – מתקנים אלה משתמשים בלחץ גבוה של מים ובדטרגנטים חזקים (ב-PH גבוה או PH נמוך), במיוחד חומצה הידורפלואורית. אם הרכב מלוכלך מאוד הוא לא יהיה נקי לחלוטין לאחר רחיצה כזו. זה דומה לרחיצת הידיים בלי לשפשפם זו בזו.
ישנם מתקנים המספקים "שירות מלא" הכולל בנוסף לרחיצה גם ייבוש ידני, ניקיון נקודות שהציוד החמיץ וגם ניקיון פנימי.
כדי לחסוך במים הומצאה רחיצה המבטלת שימוש במים ומתרכזת בעיקר בדרגנטים יעילים. המתקן האוטומטי הראשון לרחיצת מכוניות הופיע באמצע שנות ה-50.

Detailing

Detailing היא צורת ניקוי מיוחדת להכנת הרכב לתערוכות. השיטה מתמקדת בניקוי יסודי מאוד והברקת הרכב, מבפנים ומבחוץ, כדי להפיק איכות גבוהה של ניקיון ברמה של תערוכות רכב. אך הסיבה ל-Detailing אינה רק הכנה לתצוגות ותערוכות - יש המיישמים אותה לסיפוק אישי. בחלק החיצוני של הרכב מבוצעים ווקס ופוליש - וכן שטיפה "רגילה" - ידנית לרוב. החלק הפנימי של הרכב עובר ניקוי באמצעות שואבי אבק, חומרי ניקוי נוזליים ומברשות. לרוב גם המנוע מנוקה.
אף על פי שפעם ענף זה היה לא מפותח והיו מומחים מעטים בתחום והציוד היה יקר מאוד. כיום הפופולריות של תחום זה הורידה את מחירי האביזרים לרמה שנגישה לכל חובב מכוניות ממוצע. חלק קטן מהציוד כולל:
מטליות מיוחדות העשויות ממיקרופיבר, ג'ילדות טבעיות העשויות מעור צבי רך, מגבים, חומרי ניקוי חזקים, מברשות בצורות שונות,"צמרונים" מיוחדים, פיות מיוחדות לשואבי האבק, מתזי מים ונייר שיוף.
קיימים עוד מוצרים והרשימה הנ"ל היא רק חלק קטן מהכלים בהם משתמש בעל המקצוע.
מגוון מוצרי שמפו, חומרי ניקוי, מסירי שומן, חומרי מגן, חומרי סיכה וכן מוצרי פוליש ווקס נוצרו במשך השנים כדי להתאים לדרישות שונות של הלקוח.
סקיילר גריי

קריירה

הסינגל הראשון בו השתתפה הפרמן היה השיר "Where'd You Go" של פורט מינור שיצא באפריל 2006, באותה תקופה כונתה "הולי ברוק". חודשיים מאוחר יותר, ביוני 2006, הוציאה גריי את אלבום הבכורה שלה "Like Blood Like Honey", ממנו יצאו שני סינגלים.
ב-2010 הוציאה הפרמן מיני אלבום בשם "O'Dark:Thirty EP". באותה שנה השתתפה בכתיבת "Love the Way You Lie" ו-"(Love the Way You Lie (Part II" של אמינם וריהאנה, עליו הייתה מועמדת לפרס גראמי בקטגוריית "שיר השנה". ב-2010 כתבה וביצעה את השיר "Coming Home" יחד עם שון קומבס, וכתבה את השיר "Castle Walls" של T.I. וכריסטינה אגילרה.
ב-2011 השתתפה הפרמן בביצוע השיר "I Need a Doctor" יחד עם ד"ר דרה ואמינם, ובשיר "Words I Never Said" יחד עם לופ פיאסקו.
ב-2013 יצא לאור אלבומה שנקרא "Don't Look Down" לאחר כשבע שנים ללא אלבום אולפן.
הסינגל הראשון מן האלבום נקרא "C'mon Let Me Ride" בשיתוף פעולה עם אמינם שעזר לה בשיווק האלבום ואף בההפקת מספר שירים.
הסינגל השני נקרא בשם "Final Warning", אשר בקליפ שלו מככבת השחקנית הישראלית אלונה טל.
ב-2014 שיתפה פעולה עם המפיק המוזיקלי דייוויד גואטה בשיר בשם Rise אשר נכנס לאלבומו listen.
ויהי אור

תקציר

הסרט מתאר את סיפור חייה של להקת המטאל אורפנד לנד, תוך שילוב קטעי ארכיון נדירים, ראיונות מקיפים עם חברי ההרכב וקטעים מהופעות עבר. בנוסף, עוסק הסרט ביחסים המורכבים במדינת ישראל בין היהודים למוסלמים, תוך שילוב סיפור הלהקה, ראיונות עם מעריצים מטורקיה, מצרים וערב הסעודית, וכן ראיון מיוחד עם המוזיקאי והמפיק הבריטי סטיבן ווילסון. הסרט מתעד את סיפורה של הלהקה ב-20 שנות קיומה, החל מהופעותיה הראשונות עם שם במה אחר, עד לשנת 2011 - דרך דת, מוזיקה, מסורת, התבגרות, פוליטיקה ואמונה. הסרט כולל ראיונות מקיפים ואישיים עם כל חברי ההרכב, לצד מרואיינים ומעריצים נוספים.

יציאת הסרט

הסרט הוקרן לראשונה באוקטובר 2011, בהופעת ההשקה של אלבום ההופעה החיה The Road to OR-Shalem, במועדון רידינג 3 בתל אביב.
בקיץ 2011, הוקרן ויהי אור בפסטיבל המטאל הגרמני Summer Breeze.
הסרט צורף במלואו אל דיסק הבונוס של ההופעה החיה, כחלק מהתוספות המיוחדות.

ביקורת

ויהי אור זכה לביקורות חיוביות רבות מכלי תקשורת רבים בעולם המטאל.
באתר מטאליסט הישראלי, נכתב: "דבר נוסף שכל מעריץ אורפנד לנד או בן אדם שמתעניין במטאל ישראלי חייב לעצמו זה צפייה בסרט "ויהי אור" של מתן פאר שנמצא גם הוא ב-DVD והוקרן בהופעה האחרונה. מדובר בסרט דוקומנטרי מקיף על הלהקה, שסוקר את ההיסטוריה של הלהקה במהלך 20 שנות קיומה, ההתחלה ההתפרקות והאיחוד. ומספק מבט מעמיק על הלהקה ועל האנשים מאחוריה".]
במגזין "Metal Hammer" הבריטי נכתב: "הסרט טומן בחובו תופעה מהפכנית באמת".]
באתר המטאל "Angry Metal Guy" נכתב: "הסרט היה ככל הנראה הדבר הכי מעניין ב-DVD".]
אריה קטן

גרמי שמיים מעניינים נוספים

בקבוצה יש מספר גלקסיות, אך כולן עמומות ולא ניתנות לצפייה באמצעות טלסקופ חובבים. הבהירות מביניהן הן NGC-3344 ו-NGC-3486, שלהן בהירות מדרגה 10.5 וקוטר של כ-6 שניות קשת.
Hanny's Voorwerp היא ערפילית פליטה מסתורית שככל הנראה מחזירה אור מקוואזר שכבה לפני כ-100,000 שנים.
עורק הפנים

מהלך

עורק הפנים נמצא במשולש התרדמה בהיותו יוצא מעורק התרדמה החיצוני שהוא הקדמי והתיכון יותר מבין שני הפיצולים של עורק התרדמה, מעט מעל העורק הלשוני. עובר מאחורי גוף הלסת התחתונה, ומגיע עד שרירי הלסת התחתונה ולמשטח האחורי של  בלוטת תת-הלסת התחתונה (סבמנדיבולר) ומשם ממשיך באופן אלכסוני מתחת לשרירי הזיגומטיקס אל זווית העין המידיאלית ומשנה את שמו לעורק הזוויתי, שהוא בעצם אחד משני הסעיפים הסופיים של עורק הפנים.
חשוב לציין שעורק הפנים מסולסל בניגוד לוריד המקביל, במטרה לתאם את עצמו לתנועות של הצוואר, הלוע וגם כן למבנים בפנים כמו השפתיים, הלחיים והלסת התחתונה. סיבה נוספת, היא כדי להוריד את לחץ הדם.

דופק

אפשר למשש את דופק עורק הפנים בשוליים האחוריים של הלסת התחתונה.

חסימת עורק הפנים

ניתן לחסום עורק הפנים על ידי לחץ נגד הלסת התחתונה שבו כלי הדם חוצים אותו. בגלל האנסטומוזות הרבות בין הענפים של עורק הפנים ועורקים אחרים של הפנים, חסימה של עורק הפנים בצד אחד לא עוצרת את זרימת הדם בו או באחד מענפיו. בחתכים של השפה למשל, לחץ חייב להיות מיושם בשני הצדדים של החתך כדי לעצור את הדימום. באופן כללי, פצעים בפנים מדממים באופן חופשי אבל נסגרים במהירות.

תמונות נוספות

להלן תמונות מתארות את מהלך עורק הפנים, התפצלויות שלו, ומנחים שונים שאפשר לזהות אותו :
גרנד פרי סינגפור

פורמולה ליברה

במרוץ התקיים לראשונה בשנת 1961 בשם "Orient Year Grand Prix". שנה לאחר מכן שונה שם המרוץ לגרנד פרי מלזיה. לאחר קבלת העצמאות של סינגפור בשנת 1965 שונה שם המרוץ לגרנד פרי סינגפור. המרוץ חדל להתקיים אחרי שנת 1973 בשל מספר סיבות: עלייה בעומס התחבורה, הסכנות הבטיחותיות ואי הנוחות שנגרמה בשל חסימת הככבישים לטובת המרוצים

פורמולה 1

במאי 2007 נחתם חוזה לקיום מרוץ בסינגפור במשך 5 שנים, החל מעונת 2008. חברת התקשורת הסינגפורית סינגטל (Singtel) נתנה את החסות המרכזית לאירוע. ממשלת סינגפור מימנה 60% מעלות האירוע בסך 90 מיליון דולר מתוך 150 מיליון דולר, העלות הכוללת. החום והלחות הגבוהים בסינגפור, הנגרמים עקב האקלים הטרופי והרצון להתאים לשעות השידור המקובלות למירוצים באירופה הביאו להחלטה לקיים את המרוץ כמרוץ לילה. למרות זאת, הטמפרטורה בסביבת תא הנהג יכולה להגיע עד ל-60 מעלות צלזיוס. המסלול הואר לכל אורכו על ידי 1,600 פנסים.
מרוץ הבכורה התקיים בספטמבר 2008, כמרוץ ה-15 מתוך 18 בעונה. פליפה מאסה מקבוצת פרארי זינק מהפול פוזישן, קימי רייקונן, חברו של מאסה לקבוצה, קבע את זמן ההקפה המהירה. פרננדו אלונסו, שזניק מהמקום ה-15, ניצח את המרוץ. ניקו רוזברג ולואיס המילטון השלימו את הפודיום. לקראת המרוץ בשנת 2009 נעשו מספר שינויים בשלוש הפניות הראשונות במסלול על מנת לאפשר יותר עקיפות. שינוי נוסף נעשה בפנייה מספר 10 בה מספר תאונות במהלך המרוץ הראשון. אלונסו שב וניצח את המרוץ בשנת 2010, הפעם כנהג בקבוצת פרארי. במהלך המרוץ בעונת 2015 התפרץ צופה למסלול, לאחר שטיפס על הגדר. סבסטיאן פטל ודניאל ריקארדו נאלצו לפנות בחדות על מנת להימנע מלפגוע בו. מכונית בטיחות הוזנקה למסלול והצופה נעצר על ידי המשטרה המקומית ונלקח לחקירה.
בשנת 2012 נחתם חוזה חדש לקיום המרוץ 5 שנים נוספות עד לשנת 2017. ב-2017 נחתם חוזה הארכה נוסף ל-5 שנים נוספות עד לשנת 2021.
רביעיית אריאל

רביעיית אריאל היא הרכב קאמרי שהוקם בירושלים ב-1998. חברים בהרכב המוזיקאים אלכסנדרה קזובסקי, גרשון גרצ'יקוב, יאן גרונינג ועמית אבן-טוב. 
בתחילת דרכם הודרכו על ידי הכנר אבי אברמוביץ' בקונסרבטוריון למוזיקה ובאקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, בחסות המרכז למוזיקה ירושלים.

פרסים

בשנת 2003 זכתה הרביעייה בפרס הראשון בתחרות הבינלאומית "פרנץ שוברט והמוזיקה המודרנית" בגראץ, אוסטריה, ובפרס "חביב הקהל" בתחרות האביב בתל אביב. בשנת 2006 זכתה הרביעייה בפרס הראשון בתחרות פישוף למוזיקה קאמרית. 
הרביעייה השתתפה בכיתות אמן ובפסטיבלים רבים, בהם, תוכנית סטין למוזיקאים צעירים במסגרת פסטיבל רוויניה, תוכנית פרלמן, פסטיבל גרייט-לייקס, קורס הקיץ אמדאוס ותוכנית פרו-קוורטט. 
מאז שנת 2004 לומדים חברי הרביעייה בקונסרבטוריון ניו-אינגלנד בתמיכת קרן התרבות אמריקה-ישראל וקרן Legacy-Heritage. במסגרת זאת עבדו בהנחיית קים קשקשיאן, פול כץ ומרתה סטרונגין-כץ. במשך השנים הופיעה הרביעייה באולמות רבים ברחבי העולם, בכללם, מוזיאון הלובר בפריז, קייזרסאל בפרנקפורט, אולם האגודה לאמנויות הבמה בוושינגטון, הנאו-גאלרי בניו יורק ואולם ג'ורדן בבוסטון. 
נוסף על הרפרטואר המסורתי משתפת רביעיית אריאל פעולה באופן שגרתי עם נגנים ומלחינים רבים, בהם הקלרניתנית מורן כץ, הפסנתרן רומן רבינוביץ', הרביעייה הירושלמית, הפסנתרן אלכסנדר גבריליוק, המלחין מתי קובלר, הוויולן רוג'ר טאפינג והאנסמבל הקאמרי של פנחס צוקרמן.
פריידור

היסטוריה

היישוב הוקם על ידי העות'מאנים במחצית השנייה של המאה ה-17 כחלק ממצודת גבול מול ממלכת הבסבורג. ב-1873 חוברה פריידור לקו מסילת הברזל לבאניה לוקה וחלה בה גאות כלכלית. נפתח בה מכרה בוקסיט וכן בתי חרושת לייצור נייר ועיבוד עצים. כן הפך האזור מרכז גידול לשזיפים.
לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) במסגרתה הובסו העות'מאנים, השתלטה האימפריה האוסטרו-הונגרית דה פקטו על אזור בוסניה וב-1908 סיפחה אותו דה יורה. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה פריידור בשטחי ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים אשר הפכה בהמשך לממלכת יוגוסלביה.
ב-6 באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, תקפה גרמניה הנאצית את יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. בהמשך, נמסר אזור בוסניה לחזקת ממשלת הבובות של האוסטאשה. ב-1944 שוחררה פריידור על ידי כוחות הפרטיזנים של טיטו ובהמשך נכללה בשטחי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה.
בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 החל תהליך התפרקותה האלים של יוגוסלביה וכחלק ממנו פרצה מלחמת בוסניה. במהלך המלחמה, בוצע בפריידור טיהור אתני של מוסלמים ובוסניאקים. מעריכים כי כ-3,000 אזרחים נרצחו בפריידור. ב-1995 עלה בידי צבא בוסניה והרצגובינה להשתלט על העיר.

הקהילה היהודית

יהודים הגיעו לפריידור לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). ב-1880 הגיעו לפריידור מבלגרד סוחר הבדים יעקב מבורך ובני משפחתו. בהמשך, הגיעו לעיר מזאגרב מספר משפחות תעשיינים אמידות ומהם ניתן למנות את משפחות: הירשמן, זיידמן, ברגר ושיפר. ב-1900 התגורו בפריידור 57 יהודים. לאחר מלחמת העולם הראשונה החלה בפריידור פעילות ציונית והוקמה אגודת נוער בשם "בני ציון". בשנות ה-20 פעל בעיר בית תפילה באחד מבתי משפחות הקהילה וכן פעל בית עלמין יהודי קטן. ב-1931 התגוררו בעיר 49 יהודים ובפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 43 נפשות.
לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית והחלת שלטון הבובות של האוסטשה הוחל ברדיפות יהודים. בני הקהילה גורשו לבאניה לוקה ומשם ליאסנובאץ ואיש לא ניצל. 14 מבני הקהילה הצטרפו לכוחות הפרטיזנים של טיטו. שניים מהם: ראובן מבורך ושמואל קביליו הגיעו בהמשך לדרגת קולונל בצבא יוגוסלביה. 5 גברים ואישה אחת מקרב בני הקהילה שהצטרפו לפרטיזנים נפלו בקרבות. במהלך המלחמה חרבו בית התפילה ובית העלמין היהודי שפעלו במקום.
הכתר (סדרת טלוויזיה)

תקציר עלילה

הסדרה "הכתר" מתחקה אחר חייה של המלכה אליזבת השנייה החל מנישואיה ב-1947 עד ימינו. העונה הראשונה מתארת אירועים עד 1955, עם קלייר פוי המגלמת את המלכה בעשור הראשון של שלטונה. העונה השנייה מתרחשת החל ממשבר סואץ ב-1956 עד פרישתו של הרולד מקמילן, ראש הממשלה השלישי של המלכה ב-1963 בעקבות הסקנדל הפוליטי שנוצר עקב פרשת פרופיומו. העונה השלישית תכלול את הרומן של הנסיכה מרגרט עם הברונט רודי לואלין.

יציאה לאקרנים

שני הפרקים הראשונים של הסדרה הוקרנו בבתי הקולנוע בבריטניה ב-1 בנובמבר 2016. הסדרה במלואה הופצה ברחבי העולם ב-4 בנובמבר 2016. העונה השנייה יצאה לאור בנובמבר 2017.
קרבוקטיון

קרבו-קטיון (בכתיב לטיני: Carbocation) הוא קטיון הנוצר כתוצאה מחסר באלקטרונים על גבי אטום פחמן בתרכובת אורגנית. קרבוקטיונים הם חומרי ביניים נפוצים בתגובות כימיות  רבות, אשר הבולטות שבהן הן התמרה נוקלאופילית מסדר ראשון ואלימינציה מסדר ראשון. זמן מחצית החיים של קרבוקטיונים הוא בסדר גודל של מילישניות, אך בתנאים מסוימים יכול להגיע אף לשניות בודדות. 
בעבר קרבוקטיון נקרא גם יון קרבוניום.

יציבות

כאמור, לקרבוקטיונים זמן מחצית החיים שלקצר יחסית, והם מתאפיינים בחוסר יציבות תרמודינמית. חוסר יציבות זה נובע הן מהמטען החיובי המרוכז על המולקולה והן מהחריגה מכלל האוקטט כתוצאה מחוסר באלקטרונים. העדר היציבות ניתנת להפחתה כאשר מוקף אטום הפחמן הטעון במתמירים דוחפי אלקטרונים, אשר מקטינים את המטען החיובי וממלאים את קליפת הערכיות של הפחמן. למשל, קרבוקטיון המותמר בקבוצות אלקיליות יהיה יציב יותר מקרבוקטיון חסר מתמירים מכיוון שהפחמנים בקבוצות האלקיליות הסובבות אותו יאפשרו מעבר חלקי של אלקטרונים אליו, בתהליך המכונה היפרקוניוגציה. על-כן, קרבוקטיון שלישוני (המותמר בשלוש קבוצות אלקיליות) יהיה יציב יותר מקרבוקטיון שניוני (המותמר בשתי קבוצות אלקיליות), וקרבוקטיון שניוני יהיה יציב יותר מקרבוקטיון ראשוני (המותמר בקבוצה אלקילית אחת).
רזוננס כימי, מצב בו המטען מתחלק על פני מספר אטומים, יגרום גם הוא לייצוב של קרבוקטיונים, זאת מכיוון שהרזוננס גורם לפיזור של המטען החיובי על גבי המולקולה ומונע את ריכוז המטען כולו על פחמן יחיד. הרזוננס מתאפשר כאשר נוצר קרבוקטיון אלילי (קרבוקטיון הסמוך לקשר כפול) ולכן קרבוקטיונים הנוצרים בסמוך לקשרים כפולים נוטים להיות יציבים יותר.

שחלופים ותגובות כימיות

כאשר קרבוקטיון ראשוני או שניוני, שאינו יציב, נוצר בסמוך לפחמן שלישוני או רביעוני, בהתאמה, עשוי הקרבוקטיון לעבור תהליך של שחלוף כדי להגדיל את יציבותו. בתהליך השחלוף יעבור קשר מאחד מהמתמירים שעל השכן העשיר במתמירים, אל הקרבוקטיון העני במתמירים. השחלוף יגרום למעבר של המטען החיובי מהפחמן העני במתמירים אל הפחמן העשיר במתמירים ובכך ליצירה של קרבוקטיון יציב יותר.
הבדלי היציבות בין קרבוקטיונים משפיעים מאוד גם על תגובות כימיות בהן הקרבוקטיון הוא חומר ביניים במנגנון, כגון התמרה נוקלאופילית מסדר ראשון ואלימינציה מסדר ראשון. תגובות אלו יתרחשו בקלות רבה יותר על פחמנים מותמרים יותר ובדרך כלל לא יתרחשו כלל על פחמנים ראשוניים.
מאניבול

תקציר העלילה

עיקר עלילת הספר מתרחשת בתחילת המאה ה-21 ועוקבת אחר בילי בין, מנהלה של קבוצת הבייסבול אוקלנד אתלטיקס (אייז) מליגת ה-MLB. אוקלנד אייז היא קבוצה עם תקציב דל הנאלצת להתחרות בליגה הנשלטת על ידי קבוצות כמו ניו יורק יאנקיז ובוסטון רד סוקס שלהן תקציבי עתק. בילי בין מאמץ שיטות חדשניות להערכת יכולות שחקנים והתאמתם לקבוצה המתבססות על ניתוח מתקדם על פי נתונים סטטיסטים. 
פרק בולט בספר מתחקה אחר הנעשה בחדרי הדיונים של המועדון כשהוא מתכונן לקראת דראפט 2002. בעוד שמאתרי הכישרונות המנוסים והוותיקים ממליצים על בחירת שחקנים על פי תיאורים סוביקטיביים והתרשמות אישית, בילי בין וצוותו, הכולל את עוזרו פול דפודסדה, בוגר אוניברסיטת הרווארד, מעדיפים לדרג את השחקנים על פי נתונים סטטיסטים המתמקדים בעיקר ביכולת השחקן לעלות על הבסיסים (OBP) דרך חבטה מוצלחת או גישה חופשית (walk). בסופו של דבר בוחרת הקבוצה בדראפט שורה של שחקנים ששאר הליגה כלל לא לקחה בחשבון. 
פרק אחר מתרכז בהצלחתו של בין בביצוע עסקאות עם קבוצות אחרות בליגה, תוך שהוא מנצל את ערמומיותו, הידע הייחודי שצבר בתחום הערכה אובייקטיבית של שחקנים וניצול מצוקתם של מנהלים אחרים, כל זאת תחת האילוץ של קבוצה שלא יכולה להציע שכר גבוה לשחקנים ולבצע עסקאות ענק. 
הספר עוקב אחר ההיסטוריה של בין החל מנעוריו כשחקן בייסבול מצליח בתיכון, שנכשל בקריירה המקצוענית שלו. כמו כן מתמקד הספר במספר שחקני מפתח באוקלנד ומתאר את הקריירה המקצועית הייחודית שלהם, וכן אחר קהילת אוהדי הבייסבול המנתחת את ביצועי השחקנים והקבוצות השונות בשיטות סטטיסטיות מתקדמות.
מייקל דוקאקיס

ביוגרפיה

דוקאקיס נולד לזוג מהגרים יוונים בברוקליין, מסצ'וסטס והוא בן דודה של אולימפיה דוקאקיס. אביו היה רופא שלמד בהרווארד. דוקאקיס למד במכללת סוורת'מור וסיים ב-1955. הוא שרת שנתיים בצבא ארצות הברית והוצב בקוריאה הדרומית בשנים שלאחר המלחמה. לאחר מכן למד משפטים באוניברסיטת הרווארד.
הוא כיהן כמושל מסצ'וסטס בשתי תקופות כהונה לא רצופות: בין השנים 1975–1979 ובין השנים 1983–1991, וכך היה למושל מסצ'וסטס שכיהן את תקופת הכהונה הארוכה ביותר. בשנות כהונתו השנייה כמושל סגנו היה ג'ון קרי, לימים מזכיר המדינה, שפרש ב-1985 כדי לרוץ לסנאט האמריקאי – שם שירת כמשך כמעט שלושה עשרים. הוא היה היווני-האמריקאי השני בהיסטוריה שכיהן כמושל, אחרי ספירו אגניו שהיה מושל מרילנד.
דוקאקיס שאף לרכוב על גל ההצלחה הכלכלית של מסצ'וסטס בשנים אלו, המכונה "נס מסצ'וסטס", וב-1988 הציג את מועמדותו לנשיאות ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית. לאחר שגבר בקלות על מספר מועמדים בבחירות הפנימיות של המפלגה הדמוקרטית, ובהם אל גור וג'סי ג'קסון, התמודד דוקאקיס בבחירות לנשיאות מול סגן הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש, ורץ לצד המועמד הדמוקרטי לסגן נשיא לויד בנטסן, סנאטור מתון מטעם מדינת טקסס. אף על פי שלאורך מספר ימים במסע הבחירות הוביל בסקרים לאורך קיץ 1988, דוקאקיס נחל תבוסה משמעותית ביום הבחירות. הוא ציין כי הסיבה המרכזית להפסדו היא בחירתו לא להגיב להאשמות הקשות מצד הקמפיין של בוש.
לאחר שנתיים נוספות של כהונה כמושל מסצ'וסטס, פרש דוקאקיס וכיהן במספר תפקידים, בהם חבר דירקטוריון תאגיד הרכבות אמטרק, מרצה למדעי המדינה באוניברסיטת נורת'ווסטרן, ועוד, ובמקביל המשיך בפעילות ציבורית.
נשוי לקתרין (קיטי) דוקאקיס , נינתו של הסופר היידי שלום עליכם, ולהם שלושה ילדים.