google/wiki40b huggingface dataset:
ז'רמן ריבייר

ז'רמן ריבייר (בצרפתית: Germaine Ribière,‏ 1917, שאטלרו ‏ - 1999, פריז) הייתה צרפתייה קתולית, חברה ב"רזיסטנס" וחסידת אומות העולם.

קורות חיים

ריבייר הייתה סטודנטית צעירה שהתגוררה עם הוריה בלימוז'.

פעילות להצלת יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה

לאחר כיבוש צרפת על ידי הגרמנים במאי 1940 עזבה ריבייר את לימודיה ואת בית הוריה והקדישה עצמה להצלת ילדים יהודים. היא הצטרפה למחתרת ההצלה שהקים האב רוז'ה בראון, שלימים הוכר גם הוא בתור חסיד אומות העולם, וכן למחתרת בה היו מעורבים פייר שאייה והבישוף ז'יל-ז'רו סאלייז'. ריבייר יצרה קשר עם משפחות של יהודים שהתגוררו בצרפת, ולאחר שביקשה וקיבלה את רשות ההורים הייתה מארגנת מקומות מסתור עבור ילדיהם במנזרים ובבתיהם של לא-יהודים. באחד המקרים ליוותה ילדים יהודים מהאזור הכבוש של צרפת לאזור משטר וישי ושם מצאה עבורם מקלט במוסד נוצרי שהסכים להסתיר אותם עד תום המלחמה.
ריבייר הייתה פעילה בארגון ההצלה "ידידות נוצרית" (Amitié Chrétienne), שנוסד בליון בשנת 1941 ונועד לסייע ליהודים ולנפגעים ונרדפים אחרים על ידי הכיבוש הנאצי ושלטונות וישי משתפי הפעולה. בינואר 1943 השתתפה ריבייר בפגישה מחתרתית בביתו של הכומר הפרוטסטנטי רולאן דה פורי בליון, פגישה שמטרתה הייתה לתכנן כיצד להזהיר יהודים מפני הגעה למשרדי ארגון ההצלה, עקב חשיפת ארגון ההצלה והטמנת מארב של הגסטפו בתוך המשרדים. הוחלט שלמחרת בבוקר תצא ריבייר בלבוש של מנקה ותנקה את המדרגות בכניסה לבניין וכן חלקים אחרים של הבניין, ותחת מסווה זה תזהיר כל יהודי שיתקרב מפני כניסה לבניין. המבצע הצליח ואף יהודי לא נתפס בבניין באותו היום.

לאחר המלחמה

לאחר המלחמה הצטרפה ריבייר לכוחות של בעלות הברית שביקרו במחנות ריכוז בגרמניה וסייעה לניצולי השואה במשך מספר חודשים. 
ריבייר השלימה את לימודיה והוסמכה בתור עובדת סוציאלית. בזכות מקצועה ובזכות האמון שזכתה לו מצד יהדות צרפת, הייתה ריבייר מעורבת בתיווך בפרשת ילדי פינאלי - שני אחים שהוסתרו והוטבלו לנצרות ועל כן ביקשו בעלי הסמכות במנזר בו שהו הילדים להחשיבם כנוצרים ולהשאירם בספרד. ריבייר הגיעה לספרד, מצאה את הילדים, העבירה אותם לצרפת ומשם העבירה אותם לדודם ולדודתם בישראל.

הכרה

ב-1967 הכיר יד ושם בז'רמן ריבייר בתור חסידת אומות העולם.
דינוזאורים: ענקי פטגוניה

עלילה

הסרט מתחיל עם השביט הענקי אשר עמד להתנגש בכדור הארץ בסוף הקרטיקון לפני 65 מיליון שנה, אז שלטו בעולם דינוזאורים שונים. מוקדם יותר בתור היורה הימים הקדומים נשלטו בידי זוחלי ים כמו האיכתיוזאורוסים (כנראה אופתלמוזאורוס) שניזונו מדגים אך היו עלולים להיטרף בידי אחד מגדולי הטורפים של התקופה - הליופלרודון.
הסרט מציג את החוקר רודולפו קוריאה אשר יחד עם צוותו מגלה עצמות ענקיות וצוותו עסוק בהוצאתם מהאדמה של ארגנטינה, מה שמוביל לשמו - ה"ארגנטינוזאורוס", "לטאת ארגנטינה". כמו כן הצוות מגלה עקבות ענקיות אשר השתייכו ללטאת ענק נכחדת שמאוחר יותר נמצא שלדה. זוחל זה מכונה "גיגאנוטוזאורוס" - "לטאת הענק הדרומית".
הסרט מציג אז את ביציהם של צעירי ארגנטינוזאורוסים אשר בוקעים מביציהם ונדרשים להם שנים רבות, ייתכן שאף 100 שנה בטרם יהפכו לבוגרים בעולם פרהיסטורי בו פעלו הרי געש וכוסה בעצי אראוקריה. בשמיים עופפו פטרוזאורים כמו פטרודאוסטרו או אנהגוארה. בינתיים חלק מהביצים משמשות ביצים לטורף הזריז יוננלנגיה, אשר היה קרוב לולוצירפטור והיה אולי אוכל כל המנצל הזדמנויות שהיה מכוסה בנוצות. עם זאת באזור היה טורף גדול ממנו - הגיגאנוטוזאורוס (ייתכן שמפוזאורוס), אשר שמר על ביציו לא הרחק והבריח את היוננלנגיה. כאשר פרט צעיר של גיגאנוטוזאורוס מוצא יוננלנגיה שהתקרב לצוק, הוא מתקרב אליו והיוננלנגיה נופל.
מאוחר יותר קבוצה של גיגאנוטוזאורוסים מחכה לעדר גדול של ארגנטינוזאורוסים בוגרים, סביבו רועים דינוזאורים צמחוניים קטנים (ייתכן שגספאריניזאורה או אנביסטיה). יחדיו הם מנסים להפיל את אחד הפרטים למותו אך מתקשים מאוד עקב גודלם העצום - למעלה מ-100 טון ואורך של יותר מ-30 מטר. הם נושכים את רגלי הענק אך כמה פרטים נפגעים מזנבו ואחרים מורמים יחד עם הדינוזאור שמשליך אותם. לבסוף העדר ממשיך לנוע והגיגאנוטוזאורוסים מתמקדים בטרף קל יותר - חברם שנפצע קשה בניסיון להפיל את הארגנטינוזאורוס.
הסרט ממשיך לקרטיקון המאוחר יותר לפני 65 מיליון שנה באמריקה הצפונית, אז עופף פטרוזאור ענק - הקוואצלקואטלוס לאורך המישורים, בהם שלט הטורף הגדול טירנוזאורוס רקס ונדדו עדרי אלמוזאורוסים. אך סוף התקופה שלהם מגיע כשמטאוריט גדול נע דרך החלל לעברם ויצר התפוצצות ענקית וכן יצר ענן אבק שכיסה את השמיים לתקופה ממושכת. דבר זה יצר פגיעה בצמחים ובחיות ושינויים במזג האוויר שהדינוזאורים לא יכלו להסתגל אליהם ונעלמו.
עם זאת חלק מהדינוזאורים שרדו עד היום - העופות המודרניים כמו העגורים.
עקרון המילטון

עקרון המילטון או עקרון הפעולה המינימלית הוא עיקרון פיזיקלי שמתוכו ניתן לגזור את משוואות התנועה של המכניקה הקלאסית. העיקרון אינו מכיל מידע פיזיקלי והצדקתו היא בעצם קבלת משוואות התנועה. הייחוד בעיקרון זה הוא שבעזרת הכללתו ושימוש בלגרנז'יאנים שונים, ניתן להכליל את המכניקה הקלאסית לכדי תורת שדות ובנוסף לכך, העיקרון תומך בצורה פשוטה במערכות בעלות אילוצים. שימוש באינטגרלי מסלול במכניקת הקוונטים מהווה הכללה של עקרון הפעולה המינימלית.
אולטימייט מארוול

אולטימייט מארוול הוא חותם של חוברות קומיקס בהוצאת מארוול קומיקס, שלוקח דמויות פופולריות של חברת מארוול, ומציג להן היסטוריה שונה, שמתאימה יותר לשנות האלפיים. בין גיבורי-העל להן יצאה גרסת אולטימייט נמנים ספיידרמן, אקס-מן, האוונג'רס, קפטן אמריקה, תור, איירון מן, הוקאיי, הענק הירוק, וולברין, ארבעת המופלאים, דרדוויל ואלקטרה. לדמויות יש סיפורי מקור חדשים, מה שמשחרר אותן מסיפורי רקע ישנים השייכים לגרסאותיהן המקוריות ביקום מארוול. היקום בו מתרחשים הכותרים נקרא "ארץ-1610".
יקום אולטימייט החל בהרצה בשנת 2000 עם פרסומו של הכותר "אולטימייט ספיידרמן", כאשר שנה לאחר מכן פורסמה הראשונה בסדרת חוברות "אולטימייט אקס-מן", בשנת 2002 פורסמה הראשונה בחוברות "אולטימייטס" (גרסת אולטימייט מארוול להאוונג'רס) ולבסוף בשנת 2004 פורסמה הראשונה בסדרת החוברות "אולטימייט ארבעת המופלאים". גרסאות הגיבורים ביקום זה פועלים מחוץ להמשכיות "ארץ-616" הרגילה, ואינם מתקשרים עם הדמויות הרגילות של החברה.
הסיפורים והדמויות של אולטימייט מארוול עודכנו מחדש כדי לשקף את ההבדל בין ההמשכיות המרכזית להמשכיות העבר, שנוצרה ברובה בשנות ה-60 ושנות ה-70 של המאה ה-20. כך למשל, אולטימייט ספיידרמן מקבל את כוחותיו מעכביש מהונדס גנטית במקום עכביש רדיואקטיבי, והאלטר אגו שלו - פיטר פארקר - הוא מנהל אתר אינטרנט במקום צלם עיתונות עבור מערכת העיתון "הדיילי ביוגל". אספקט נוסף של חוברות אולטימייט מארוול הוא בגרסאותיהן הצעירות של רבים מגיבורי-העל.
בין הכותבים התורמים מכישרונם לקו החוברות נמנים בריאן מייקל בנדיס, ג'ף לואב, אורסון סקוט קארד, ג'יי מייקל סטרצ'ינסקי, דיימון לינדלוף, וורן אליס ומארק מילר. חותם אולטימייט מארוול כולו אותחל מחדש בשנת 2009 מיד לאחר סיום אירועי "אולטימטום", ונקרא כעת "אולטימייט קומיקס". באוגוסט 2011, חברת מארוול אתחלה את חותם אולטימייט פעם נוספת, עם סיום קשת הסיפור "מותו של ספיידרמן", הפעם תחת השם "אולטימייט קומיקס: יקום נולד מחדש" ואז אותחל מחדש ב-2014 לאחר אירועי "הסיכוי האחרון של האולטימייטס" אולטימייט מארוול עכשיו! 
לאחר 15 שנים בהם היה קיים החותם, יקום אולטימייט מארוול הגיע לקיצו כאשר התנגש עם יקום מארוול באירועי מלחמות סודיות של שנת 2015. אולם, הכותב בריאן מייקל בנדיס קבע במיני-סדרה "אנשי העכביש 2" משנת 2017 כי יקום אולטימייט עדיין קיים.
אתל סמית'

ביוגרפיה

סמית' נולדה בטורונטו. בגיל 14 עזבה את לימודיה והחלה לעבוד על מנת לעזור בפרנסת המשפחה.
באליפות קנדה באתלטיקה שנערכה בשנת 1927 זכתה סמית' במדליית זהב בריצת 220 יארד.

אלופה אולימפית ושיאנית עולם

באולימפיאדת אמסטרדם (1928) נערכו לראשונה תחרויות אתלטיקה לנשים. סמית' זכתה בשתי מדליות, זהב וארד. היא זכתה במדליית ארד בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.3 שניות, אחרי בטי רובינסון מארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 12.2 שניות ובת ארצה פני רוזנפלד (12.3 שניות). לאחר מכן, זכתה במדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם מירטל קוק, פני רוזנפלד וג'יין בל בשיא עולם חדש של 48.4 שניות, לפני ארצות הברית (48.8 שניות) וגרמניה (49.0 שניות), כבר בשלב המוקדמות קבעה הרביעייה הקנדית שיא עולם חדש של 49.3 שניות.
בשנת 1979 נפטרה סמית' בטורונטו.
היזק על ידי כלב

היזק על ידי כלב בדיני נזיקין בישראל הוא עוולה נזיקית המתארת נזק גופני הנגרם מתקיפה של כלב. הסעיף על פי פקודת הנזיקין מטיל באופן אוטומטי על בעלי הכלב לפצות את הניזוק, מלבד מצבים מסוימים.
עוולת היזק על ידי כלב הוכנסה כתיקון, בשנת 1992, ביוזמתו של ח"כ אברהם בורג, בעקבות שורה של תקיפות של כלבים כנגד ילדים קטנים, שהובילו לפציעות קשות. הדבר הוביל לחקיקת סעיפים 41א-41ג בפקודת הנזיקין שעוסקים בהיזק על ידי כלב, כדי לתת מענה לתופעה. בהליך החקיקה, הייתה התלבטות אם להטיל אחריות רק על בעלי כלבים מועדים או על כל בעלי הכלבים, אך נוכח חומרת התופעה הוכרע כי יש להטיל אחריות על כלל בעלי הכלבים. המחוקק ביקש בכך להיטיב עם הניזוק שנפגע בנזק גוף שנגרם על ידי כלב, ולהפוך את תביעתו לקלה יותר מבלי שיצטרך להוכיח רשלנות של בעל הכלב, הפרת חובה חקוקה וכדומה.
Appetite for Destruction

עטיפה

במקור עוצבה לאלבום עטיפה סוריאליסטית שבה הוצג מעין אנס רובוטי ולידו שרועה בחורה עם חולצה פתוחה ותחתונים מופשלים - קורבן האונס, רגע לפני שהוא מותקף על ידי מפלצת מתכתית. לאחר שמספר רשתות סירבו למכור את האלבום עקב העטיפה השנויה במחלוקת חברת התקליטים החליפה את העטיפה לזו המציגה חמש גולגולות על צלב, כאשר הגולגולות מייצגות את חברי הלהקה, והעטיפה המקורית הועברה לחלקו הפנימי של האלבום.
ישי שנרב

ביוגרפיה

שנרב גדל ברבבה שבשומרון. בנו של פרופ' נדב שנרב. למד בישיבה התיכונית מקור חיים בכפר עציון ובישיבה הגבוהה בתקוע.
נולד גידם בידו השמאלית. את שירותו הצבאי עשה כמתנדב בגלי צה"ל, שם שימש בין היתר כעורך תוכנית הבוקר של אפי טריגר, ועורך התוכנית של אראל סג"ל. ב-2017 נבחר להגיש גם את תוכנית הבוקר "נכון להבוקר".
ב-2018 החל להגיש את התוכנית "המזנון" עם מיכאל האוזר טוב בערוץ כנסת.
יחסי אקוודור–ישראל

יחסים הדדיים

בין ישראל ואקוודור מתקיים שיתוף פעולה, אשר מתבטא במספר תחומים.

מדע

בשנת 1999 הופסק ייצוא של תרביות בננה מישראל לאקוודור. לאחר בדיקה התברר, כי שתילים הנגועים בווירוס מסוים שווקו תחת השם של ישראל, אף שלמעשה אינם היו כאלה. לפיכך, בשנת 2005 חוּדש האישור לייצוא של תרביות אלו, לאחר ביקור של נציגים ממשלתיים מאקוודור בישראל.
באוקטובר 2014, בעקבות ההחלטה להקים מכון לאומי לחדשנות ויזמות באקוודור, ביקרה בישראל משלחת של שרים מאקוודור בליווי צוות ההקמה של המכון. מטרת הביקור נועדה ללמוד מניסיונה של ישראל בתחום, כאשר במהלך הפגישה עם נציגי משרד התמ"ת צוטט אחד מחברי המשלחת באומרו, ש"אנחנו כאן כדי ללמוד מהטובים ביותר".

צבא

בשנת 1963, אקוודור ובוליביה היו למדינות הראשונות בדרום אמריקה, שאימצו את מודל גרעין הנח"ל של ישראל, המשלב מסגרת צבאית עם עבודה חקלאית.
במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 נרכשו מישראל מספר מטוסי נשר על ידי אקוודור, שהחלה לקבלם בשנת 1977. בשנת 1981 נרכשו מישראל גם מספר מטוסי כפיר, וזאת 5 שנים לאחר ההזמנה הראשונית, שאישורה עוּכב. בין שתי המדינות נחתם דאז גם הסכם לתחזוקה טכנית של האמצעים הצבאיים שנרכשו מישראל, וביניהם גם מטוס הערבה, ותחזוקה טכנית של מטוסי חברת התעופה הלאומית, Ecuatoriana .
נכון לשנת 2013, בצבא אקוודור עדיין נעשה שימוש במטוסי הכפיר וגם בטילי אוויר-אוויר מסוג פיתון מתוצרת ישראל.

שונות

במסגרת פורום הדיבייט "מודל האו"ם", שנערך באפריל 2010, השתתפו קבוצות סטודנטים ממדינות שונות. הקבוצה, שזכתה בפורום זה, הייתה קבוצת סטודנטים מאקוודור, שנבחרה לייצג את ישראל. לצורך כך, אותה קבוצה למדה אודות ישראל במשך חצי שנה, וקיבלה הדרכה מסגן ראש משלחת ישראל באו"ם דאז.
בדצמבר 2014 הונפקה סדרת בולים בשם "סחלבים Orchids", המשותפת לשתי המדינות.
על גבי בול מסוים בסדרה מופיעים שני מינים של סחלבים: אחד מהם (דבורנית גדולה) צומח בין היתר בישראל, והשני (סחלב הקוף) צומח בין היתר באקוודור.
בעקבות רעידות האדמה, שפקדו אזורים מסוימים באקוודור וגם ביפן באפריל 2016, דווח על כך, שקבוצות סיוע ישראליות הצטרפו לפעולות ההצלה באותם אזורים.

מתיחויות דיפלומטיות

בעקבות מספר מקרים, הוחלט על ידי אקוודור להחזיר את שגרירה בישראל לצורך התייעצויות, וזאת כפעולת מחאה על מדיניות ישראל:
לאחר פרשת המשט לעזה ביוני 2010 התקבלה ההחלטה הנ"ל כמחאה על פעילות צה"ל במהלך הפרשה, וזאת במקביל לפעולה שנקטה ניקרגואה, שהודיעה אז על ניתוק היחסים עם ישראל.
במהלך מבצע צוק איתן ב-2014, אקוודור הייתה למדינה הראשונה שהחליטה להחזיר את שגרירה בישראל לצורך התייעצויות. במהלך ישיבה של עצרת האו"ם בדצמבר 2016 ציטט שגריר אקוודור באו"ם את אמירתו של פידל קסטרו, המשווה את מעשי הנאצים לציונות. בעקבות דברים אלו, ישראל הביעה מחאה בפני הממונה על שגרירות אקוודור בישראל.
לוביצ'ה קרולבסקה

תולדות היישוב

העיירה נזכרת לראשונה בשנת 1667, ובמהלך המאה ה-18 הוענקו לה זכויות עיר. בראשית המאה ה-19 הוקמו בעיירה מספר מפעלי תעשייה קטנים.
שריפה שפגעה ביישוב בשנת 1834 הביאה לחורבנו הכמעט מוחלט. במהלך מלחמת העולם הראשונה נהרסו בתים רבים ביישוב.

יהודי לוביצ'ה קרולבסקה

היהודים נטלו חלק מרכזי בפיתוח כלכלת היישוב, ובמסחר שהתנהל בו. בסוף המאה ה-19 פעלו בעיירה אדמו"רים משושלת רוקח, ובתקופה זו נמנו בעיירה 821 יהודים. 
בין מלחמות העולם התקיימה בעיירה פעילות ציונית, ונמנו בה 629 יהודים, מתוך 710 תושבים.
בסוף פברואר 1942, תחת הכיבוש הגרמני, צורפו כמה עשרות מיהודי העיירה למשלוחים למחנה ההשמדה בלז'ץ. בראשית סתיו 1942 נערכה אקציה שנייה בעיירה, בה שולחו רבים מיהודיה לבלז'ץ. באוקטובר 1942 גורשו אחרוני יהודי העיירה לראווה רוסקה, וחלקו שם את גורל יתר יהודי המקום.
אקבש

היסטוריה

בשל הדמיון הרב בין שני הגזעים, משערים שהאקבש מוצאו בכלבי פירנאי ענק שיובאו לטורקיה. עם זאת, היו גם חוקרים שניסו להציע כי מקורו של הגזע בכלבים דמויי מסטיף שהתקיימו באימפריה החתית לפני 3000 שנה בשטחי טורקיה המודרנית.
האקבש הוא כלב שמירה אידיאלי בשל אופיו המתנער מזרים, קנאי לגבי הטריטוריה שלו, היותו בעל אינטליגנציה גבוהה, וגילויי אמפתיה מצדו לבני משפחתו ולבעלי החיים שהוא גדל אתם (לרוב, חיות משק). זאת ועוד, בשל העובדה שראייתם של טורפים כגון זאבים ודובים מוגבלת מבחינת ראיית צבעים, צבעו הלבן של האקבש המצוי בין כבשים עשוי לסייע לכלבים מגזע זה שיתקפו את הטורפים במפתיע כאשר אלה ינסו לפגוע בצאן.
במרוצת השנים הוכלאו פרטי אקבש עם פרטי קרבש כדי ליצור את הגזע כלב רועים אנטולי, המוכר כיום כגזע נפרד.
בישראל מגודל הגזע בבית גידול ייעודי במושב קשת שברמת הגולן.

מבנה גוף

האקבש הוא כלב בעל מבנה גוף רזה ובעל פרווה דלה יותר מאשר מקבילו הפירנאי, מה שמקנה לו זריזות וקלות תנועה בעודו על המשמר. אוזניו שמוטות מטה, מה שיעיל כנגד צליל הרוח שנוטה להרדים כלבים עם אוזניים זקופות. הפרווה של האקבש עבה דיו כדי לשמש כהגנה מפני נשיכות יריביו וכחימום הכלב בתנאי קור עזים השוררים בהרי טורקיה. בשל גודלו הכלב זקוק למרחב מחיה גדול כדי שיוכל לנוע בחופשיות על פני מרחקים, שכן יש לו נטייה לעלייה במשקל ובשל כך עצמותיו נוטות להתנוון כתוצאה ממחלת אגן תורשתית השכיחה בגזעי ענק. במידה והכלב גדל בסביבה עירונית שאינה מתאימה לו בשל אופיו הכפרי-מרחבי ייתכן שיפתח טמפרמנט חם-מזג ותוקפני לעיתים, אפילו כלפי קרוביו. סביבת גידול חמה עשויה לגרום לנשירת פרווה ניכרת לעין.

אורך חיים

כמו כל גזעי הכלבים הגדולים, תוחלת החיים של גזע האקבש היא 10-11 שנה, למרות שישנם מקרים של כלבים מגזע זה שחיו מעבר לגילאים אלה.
הנרי ברנט

ביוגרפיה

נולד במונטריאול, קנדה בשנת 1913 להורים אמריקאים. אביו, שאול, היה כנר ולימד בקונסרבטוריון למוזיקה באוניברסיטת מקגיל. בגיל שמונה החל להלחין. בשנת 1929 עבר לניו יורק. הוא הלחין מוזיקה וניצח בעבור תוכניות רדיו, סרטי קולנוע, הופעות מחול ולהקות ג'אז וגם הלחין מוזיקה אקספרמנטלית בעבור קונצרטים.
ביצירתו משנת 1932, "Music for a Five and Dime Store", הוא משתמש במגוון כלי מטבח ליצירת צלילים, יחד עם כינור ופסנתר. הוא שימש כמנצח בעבור יצירות של המלחין אלכס נורת', כמו Cheyenne Autumn ו-Cleopatra.
יצירתו משנת 1951, "Antiphony 1", דרשה כחמש תזמורות שונות שינגנו אותה במקביל.
ביצירתו משנת 1963, "Voyage Four", הנגנים מוקמו פיזית באולם במקומות בלתי שגרתיים, כמו מתחת לרצפה ועל הקירות.
בשנת 2002 זכה בפרס פוליצר בעבור היצירה "Ice Field". בסך הכל הלחין כ-100 יצירות מהלך חייו.
החל משנות ה-40 הוא לימד באוניברסיטת קולומביה ובבית הספר ג'וליארד. בין השנים 1957 ל-1980 לימד הלחנה ב-Bennington College בורמונט.
בשנת 2008 סיים את ספר הלימוד על ניצוח, "Textures & Timbres", פרויקט שהתחיל בשנות ה-50.
נישא למקסין פיקרד והתגרש ממנה ולפטרישיה גורמן, שממנה היה אב לשלושה ילדים וגם ממנה התגרש. אחר כך נישא בשלישית לקתי וליקובסקי.
נפטר בביתו שבסנטה ברברה בקליפורניה ב-26 באפריל 2008. היה בן 96 במותו.
רודני ברוקס

קריירה

ברוקס, יליד אדלייד, אוסטרליה, קיבל בשנת 1975 תואר ראשון וב-1978 סיים תואר שני במתמטיקה מטעם אוניברסיטת פלינדרס בדרום אוסטרליה. בשנת 1981 קיבל דוקטורט למדעי המחשב מטעם אוניברסיטת סטנפורד, שם היה חבר סגל עד לשנת 1984. לאחר מכן הצטרף לסגל ההוראה של MIT. עסק במחקר באוניברסיטת סטנפורד, קרנגי-מלון ו-MIT. בשנת 1991 נמנה עם חבר המייסדים של חברת iRobot המתמחה בייצור רובוטים למשקי בית, תעשייה ושימושים צבאיים. שם כיהן עד לשנת 2008 כמנהל טכנולוגי (CTO). במקביל כיהן בין השנים 1997-2007 כמנהל המעבדה לבינה מלאכותית ב MIT. מכהן כיום כיושב-ראש ומנהל טכנולוגי בחברת Heartland Robotics וכפרופסור אמריטוס ב MIT. כמו כן חבר במספר חוגים מדעיים: AAAI, AAAS, NAE ובעבר ב Association for Computing Machinery ו Australian Academy of Science.

חדשנות בתפישתו

ב-1990 פרסם ברוקס מאמר בשם "פילים לא משחקים שחמט" (Elephants Don't Play Chess) שבו טען כי הבינה המלאכותית הסימבולית, זו אשר לומדת לתכנן פעולות באמצעות ייצוג המידע על העולם בעזרת סמלים והיחסים ביניהם, אמנם מסוגלת ללמוד אסטרטגיות התנהגות במשחקים אנליטיים כדוגמת שח-מט אך אינה מצליחה להסביר התנהגויות של בעלי חיים פשוטים ומורכבים כאחד, ומכאן גם שמו של המאמר. ברוקס מציג במאמר זה את "הנחת הרקע הפיזי" (physical grounding hypothesis), שלפיה בינה נובעת מצירוף של חלקים שכל אחד מהם מקושר היטב לעולם הפיזי ופועל בתוכו. גישה זו מציעה לראות כל מערכת אינטליגנטית כבנויה מחלקים שכל אחד מהם מכיל בתוכו התנהגות, כלומר שכל אחד מחלקיה מקבל מידע כלשהו מהעולם המקיף אותו ומגיב על מידע זה בצורה המשפיעה על העולם. התנהגויות מורכבות ומעניינות יותר מושגות מתוך אינטראקציה בין חלקים אלו. כביטוי של רעיון זה, פרופ' ברוקס התווה את התפישה בעיצוב מערכות רובוטיות תבוניות הקרויה Subsumption Architecture (בתרגום חופשי: "ארכיטקטורה מוכללת") שבה המערכת מורכבת ממספר שכבות כך שכל שכבה אחראית על ביצוע משימה מסוימת ומושפעת מקלט חושי הרלוונטי לאותה שכבה ומן הפלט המתקבל מהשכבות שמעליה. בניגוד לתפיסה הקלאסית, אין רכיב מרכזי למערכת האחראי לתכנון הפעולות, אלא הן מתקבלות באמצעות סדרת אינטראקציות בין השכבות.

פרסים ותוארי כבוד

זכה בשנת 1991 בפרס Computers and Thought Award מטעם International Joint Conference on Artificial Intelligence. כמו כן מחזיק בתפקידי מרצה של כבוד באוניברסטאות סטנפורד, מינסוטה ודארתמות'.
הרצח המסתורי בסטאייל

ביקורת

שבועון הביקורת הספרותי The Times Literary Supplement מתאריך 03.02.1921 נתן לספר ביקורת חיובית נלהבת וכך גם עיתוני ביקורת ספרותיים רבים אחרים.

עיבוד לטלוויזיה, לרדיו ולתיאטרון

"הרצח המסתורי בסטאייל" עובד כפרק מיוחד בן 103 דקות של הסדרה הבריטית "פוארו מאת אגאתה כריסטי", ב-16 בספטמבר 1990, כדי לחגוג מאה שנים להיוולדה של כריסטי. בארצות הברית הסדרה שודרה תחת השם "פוארו". העיבוד ברובו נאמן למקור אף על פי שד"ר באורשטיין ודמויות נוספות לא מופיעות בו.
הספר עובד לסדרה בת 5 פרקים ברדיו 4 של ה-BBC הבריטי בשנת 2005. הסדרה שודרה אחת לשבוע החל מיום שני, 5 בספטמבר עד ליום שני, 3 באוקטובר בין השעות 11:30-12:00 בבוקר.
ב-14 בפברואר 2012, התיאטרון האמריקאי Great Lakes Theater, השני בגודלו בצפון אוהיו, הציג לראשונה הצגת תיאטרון בת 65 דקות המבוססת על הספר.
סעודה (הלכה)

ביהדות ישנם הלכות ומנהגים העוסקים בסעודה, שהיא ארוחה שאוכל בה לחם העשוי מחמשת מיני דגן בכמות של לפחות כזית.
ישנם זמנים או אירועים מסוימים שבהם ישנו חיוב מדאורייתא או מדרבנן לאכול סעודה שיש בה לחם (סעודת מצווה). לעיתים יש שמחשיבים גם ארוחה שאוכל בה עוגה מחמשת מיני דגן, כסעודה.

הגבלות נוספות על המזון

איסור על אכילת בשר ושתיית יין מופיע במשנה רק לגבי הסעודה המפסקת בערב תשעה באב, אולם ברוב עדות ישראל הרחיבו איסור זה גם על ימים הקודמים לתשעה באב. ביהדות אשכנז ועדות נוספות נהגו שלא לאכול בשר ולא לשתות יין בכל תשעת הימים פרט לסעודות שבת וסעודות מצווה אחרות (כגון ברית מילה). רוב הספרדים נוהגים באיסור זה החל מב' באב (לאחר ראש חודש אב עצמו), וחלקם רק בשבוע בו חל תשעה באב.

אין משׂיחין בסעודה

במסכת תענית ניתן כלל לשמירת הבריאות: "אין מסיחין בסעודה שמא יקדים קנה לושט ויבא לידי סכנה". שולחן ערוך מוסיף על הנחיה זו: "ואפילו מי שנתעטש בסעודה, אסור לומר לו אסותא".

דברי תורה

מצווה לומר על השולחן דברי תורה, אך שלא בשעה שאוכלים ממש, משום שאין להשיח בשעת הסעודה. במסכת אבות נאמר בעניין זה:
רַבִּי שִׁמְעוֹן אוֹמֵר, שְׁלֹשָׁה שֶׁאָכְלוּ עַל שֻׁלְחָן אֶחָד וְלֹא אָמְרוּ עָלָיו דִּבְרֵי תוֹרָה, כְּאִלּוּ אָכְלוּ מִזִּבְחֵי מֵתִים, שֶׁנֶּאֱמַר (ישעיה, כח), כִּי כָל שֻׁלְחָנוֹת מָלְאוּ קִיא צֹאָה בְּלִי מָקוֹם.

אֲבָל שְׁלֹשָׁה שֶׁאָכְלוּ עַל שֻׁלְחָן אֶחָד וְאָמְרוּ עָלָיו דִּבְרֵי תוֹרָה, כְּאִלּוּ אָכְלוּ מִשֻּׁלְחָנוֹ שֶׁל מָקוֹם בָּרוּךְ הוּא, שֶׁנֶּאֱמַר (יחזקאל מא,), וַיְדַבֵּר אֵלַי זֶה הַשֻּׁלְחָן אֲשֶׁר לִפְנֵי ה'.
סמידוביץ'

סקירה כללית

היישוב נוסד בשנת 1928 כיישוב עובדים גדול. ההתיישבות היהודית ביישוב החלה עוד כשהוקם כאשר תושביו הראשונים של היישוב היו יהודים. היישוב נקרא על שמו של פיוטר סמידוביץ' שיחד עם מיכאיל קלינין הגה את רעיון הקמת המחוז היהודי האוטונומי.
האקלים בסמידוביץ' הוא אקלים יבשתי. הוא מאופיין בקיצים חמימים וגשומים ובחורפים קרים מאוד ויבשים שבטמפרטורות שיכולות להגיע ל-30 מעלות צלזיוס מתחת לאפס. הטמפרטורה הממוצעת באזור בחודש ינואר היא 23 מעלות מתחת לאפס כאשר בחודש יולי הטמפרטורה הממוצעת היא 22 מעלות. ממוצע הטמפרטורות השנתי בסמידוביץ' עומד על מעלה אחת בודדת.
בסמידוביץ' משחק מועדון בנדי בשם אורוזחי שמועדונו הביתי הוא אצטדיון לוקומוטיב.
הקיסר האל של חולית

תקציר העלילה

למעלה מ-3,500 שנים עברו מאז עלה לטו השני לשלטון בסוף אירועי ילדי חולית. הכוכב חולית אינו עוד מדבר אלא כוכב שופע צמחייה ומים. הזכר היחיד למדבר הכביר שכיסה פעם את כל הפלאנטה הוא הסאריר, מדבר שבתוכו בנויה המצודה העצומה של לטו.
לטו כבר אינו אנושי; דגי החול שכיסו את עורו בעודו ילד הקנו לו גוף קדם-עקלתון: גופו בצורת התולעת בגובה של שבעה מטרים, רגליו הן כמו סנפירים חסרי תועלת וראשו נמצא בתוך ברדס של עור עקלתוני ורוד. הגוף הזה נתן לו לחיות במשך אלפי שנים. הוא הקיסר האל של חולית; הוא שולט על הסם שצומצם לכמות מזערית וכך הוא שולט בגילדת החלל, בבנות גשרית ובטליילאסו. כל התמרדות מדוכאת באמצעות צבא הנשים הפאנאטיות שלו, מדובבות הדגים, הסוגדות לו כאלוהים.
לטו מנסה בכל כוחו להגשים את שביל הזהב, אותו חזון שאפילו מואד'דיב התיירא ממנו. הוא השתלט על תוכנית הזיווגים של בנות גשרית. הוא עוקב בדקדקנות אחר כל בן ובת אטריידיס שנולדים לפי תכנוניו ובוחן כל אחד מהם כדי לראות אם הם מבינים את משמעותו של שביל הזהב. לטו יודע שכל עוד הוא שולט ביקום, עתידה של האנושות מובטח. אך הוא יודע גם שזמנו מתחיל להתקצר והוא חייב להבטיח את הגשמת שביל הזהב בדרך אחרת.
היקום המוצג בספר זה שונה מזה שהוצג בקודמיו בסדרה; הכוכב אראקיס השתנה לבלי היכר והעקלתונים נכחדו. הדררים, שבעבר היו עם אמיץ בעל מנהגים קדומים, הם כעת לא יותר ממוצגים מוזיאוניים המנסים לחקות (ללא הצלחה) את מנהגי הדררים בעבר.
העלילה, כמקובל בסדרה, נעה בין כמה דמויות ומספרת את סיפורן: פרט לסיפורו של לטו, מסופר לנו על סיונה אטריידיס, צאצאית לתוכנית הזיווגים ומורדת בקיסר האל. מוניאו, אביה של סיונה ושר החצר של לטו. דנקן איידהו שהגולות שלו נוצרים שוב ושוב על ידי הטליילאסו וווי נורי, השגרירה האייקסית החדשה.
ספר זה כתוב בצורה מורכבת ועמוסת פילוסופיה יותר מקודמיו בסדרה. רוב הציטוטים שבתחילת כל פרק לקוחים מן היומנים הגנובים, כינוי ליומניו של לטו. קו העלילה בספר זה פחות מוביל ואת מקומו תופסת פילוסופיה הנוגעת בתחומי חיים רבים ומגוונים.
בין השאר עוסק הספר בשאלות הנוגעות לטרגדיה שבאלמוות, שאלות של דטרמיניזם לעומת אקראיות, שאלות מגדריות ותרבותיות, ועוד.
אסתר עילם

רקע

עילם נולדה בשנת 1939, בתל אביב, להורים ממוצא ספרדי מסלוניקי, יוון. היא השנייה מבין ארבעת ילדיהם (3 בנות ובן) של אמה, מרים (לבית דה-מאיו), ואביה, לאון ספורטה. בשנת 1964, היא נישאה לעמית מלימודיה בפסיכולוגיה, זוהר עילם - דוקטור לפסיכולוגיה, ממציא, סופר, ומארגן קהילתי. היא סיימה תואר ראשון בפסיכולוגיה ופילוסופיה מאוניברסיטת תל אביב ב-1972.
עילם למדה לתואר MA בסוציולוגיה באוניברסיטת תל אביב בשנת 1980, כשבעבודת התזה היא חקרה סטראוטיפים מיניים. בשנים שקדמו ללימודי הסוציולוגיה, היא עבדה כעוזרת מחקר של פרופסור דפנה ישראלי, בנושא "נשים מנהיגות בתקופת היישוב". היא גם עבדה כחוקרת בפרויקט האקדמי "עיירות פיתוח בפריפריה הישראלית" (1978). בשנת 2002 סיימה תואר שני בפילוסופיה, בו בחנה עילם את האפשרות "ליצור מדע פמיניסטי: פילוסופיה פמיניסטית של מדע לנוכח בקורות על ההבחנה 'פרטי-ציבורי'".
לדבריה של עילם, היא הייתה כבר אם לשני ילדים כשהבינה, בשנת 1970, עד כמה כל צעד ושעל בחייה מושפעים מהיותה אישה בחברה פטריארכלית. מכך, החליטה לפעול לשינוי היחס המגדרי בחברה ובמוסדותיה, והיא מקדמת מטרה זו הן כפעילת שטח ובמסגרת ארגונים ותנועות שונות, והן באקדמיה.

פוליטיקה

בין השנים 2008 ועד 2014 הייתה עילם חברה בסיעה המורחבת של עיר לכולנו.
בספטמבר 2018, הצטרפה עילם לרשימתו של אסף הראל - אנחנו העיר, לבחירות לעיריית תל אביב.

מחקר וכתיבה

במהלך שנות פעילותיה, במסגרת ומחוץ ללימודי התואר שלה, עוסקת עילם במחקר ובכתיבה פמיניסטית. בין הנושאים שכותבת עליהם עילם הם פוליטיקה, שיטות מחקר, ניתוח טקסטים מכל דיסציפלינה מעמדה פמיניסטית, אלימות מינית, תרבות, ועוד. עילם מבקרת את השיח הפמיניסטי ההגמוני, אשר יובא בעיקרו מארצות הברית בתור אימפריאליזם תרבותי, וטוענת שהוא מנציח את הריבוד המעמדי בין נשים. עקרון פמיניסטי חשוב של עילם, וכך בפמיניזם המזרחי, הוא ההכרה בכך שלא רק הפטריארכיה ממצבת בחברה ובמוסדותיה גברים כבעלי הכוח היחסי, אלא שגם בין נשים יש הבדלים ביחסי הכוח ונגישות למשאבים בשל מוצאן, מעמדן, וגורמים מצטלבים נוספים.
במשך זמנה באקדמיה, פעלה עילם רבות להכנסת הפמיניזם אל בין כותלי המוסדות, ועריכת הכרות לסטודנטיות ולמרצות כאחד עם התחום. עם זאת, היא בין המבקרות של האקדמציה של השיח, אשר לפי הניתוח שלה מנכס את הפמיניזם מהשטח, ותורם להשתקת הנשים שהן מלכתחילה חברות בקבוצות מודרות לשוליים, ואשר קולן פחות נשמע.