google/wiki40b huggingface dataset:
קדמיום

תכונות

קדמיום הוא מתכת רכה, רקיעה וגמישה, שצבעה אפור-כסוף. הקדמיום רך כל כך, עד שניתן לחתוך אותו בסכין. לקדמיום ולאבץ כמה תכונות משותפות.
דרגת החימצון הנפוצה ביותר של קדמיום היא 2+. דרגת החימצון 1+ קיימת, אך נדירה.

היסטוריה

קדמיום התגלה בגרמניה בשנת 1817 על ידי פרדריך סטרומייר (Friedrich Strohmeyer), כשמצא יסוד חדש בתור זיהום באבץ פחמתי (ZnCO₃) שנקרא גם קלמין, ובמשך 100 שנים גרמניה נשארה המדינה היחידה שהפיקה את המתכת החדשה. המתכת נקראה על שם המילה הלטינית של קלמין. פרדריך שם לב שכשמחממים קלמין לא טהור הוא משנה את צבעו, בזמן שקלמין טהור לא.
אף שתרכובות קדמיום הן רעילות, בבריטניה נהגו להשתמש בהן בתור תרופה למספר מחלות.

צורה בטבע

מחצבי קדמיום הם נדירים ונמצאים בדרך כלל בכמויות קטנות. CdS הוא מינרל הקדמיום החשוב היחידי והוא כמעט תמיד מופיע עם אבץ גופרי (ZnS). לכן, קדמיום מופק כתוצר לוואי של כרייה, זיקוק ועיבוד אבץ גופרי. ההפקה של קדמיום בארצות הברית החלה ב-1907, אבל רק לאחר מלחמת העולם הראשונה החלו להשתמש בו בכל העולם.

אמצעי זהירות

קדמיום מצוי ברמות נמוכות בקרקע ובמים, ונקלט על ידי שורשי צמחים מסוימים והוא נמצא בריכוזים נמוכים מאד כמעט בכל חומר ביולוגי. לפי משרד הבריאות, צריכה ממושכת של מזון או מים המזוהמים בקדמיום עלולה לגרום למחלות שונות, להזיק לכליות ולגרום לסרטן. גורמים שונים קבעו שיעורים שונים של קדמיום כבטוחים. על פי המלצות ארגון הבריאות העולמי, כמות הקדמיום המותרת לחשיפה היא 1 מיקרוגרם לק"ג משקל גוף ליום. בהנחיית משרד הבריאות מינואר 2009 נקבעו רמות קדמיום מותרות בין PPB 5.6 ל- PPB 12 במזון לתינוקות.
קדמיום הוא יסוד רעיל במיוחד, אפילו בריכוזים נמוכים. אחת ההשערות לגבי הסיבה לכך היא התערבות באנזימים שמכילים אבץ, שהוא יסוד חשוב במערכות ביולוגיות.
אבק קדמיום שנשאף גורם במהירות לבעיות בכליות שיכולות להיות קטלניות (אי ספיקת כליות). קדמיום שמוזרק גורם מיד להרעלה ופוגע בכבד ובכליות. תרכובות קדמיום נחשבות מסרטנות.
החומר הוגבל לשימוש על ידי האיחוד האירופי.

דרכים לניטור קדמיום

לאורך השנים פותחו מספר חיישנים לניטור של קדמיום. דוגמה אחת היא חיישן שמתבסס על ליגנד פלוראסנטי שנקשר למתכת, שיטה זו הוכחה כיעילה להדמיה וחישה של קדמיום בתאים.
עיקר הניטור של קדמיום במערכות מימיות מבוצע על ידי דיגום בשטח ובדיקה במעבדה בעזרת מכשיר ICP-MS. אחת השיטות הפופולריות לניטור קדמיום בזמן אמת היא על ידי שימוש באלקטרוכימיה, דוגמה אחת היא על ידי שימוש באלקטרודה שעברה שינוי עם שכבות חד-מולקולריות ומסוגלת למדוד ריכוזים של חלקיק לטריליון (ppt).
ארנולד ון גנפ

תולדות חייו

נולד בלודוויגסבורג שבממלכת וירטמברג לאם הולנדית (ששם משפחתה היה ון גמפ) ולאב, עמו לא הייתה נשואה. בגיל שש עבר עם אמו לליון שבצרפת, שם נישאה לרופא ולאחר מכן עברה המשפחה לסבויה. 
את לימודיו האקדמאים החל ון גנפ בסורבון שבפריז, אך לא מצא שם נושאים שהתאימו לתחומי העניין שלו, לפיכך עבר לבית הספר לשפות ותרבויות חוץ אירופאיות (דאז:  École des langues orientales) שם למד ערבית ולאקול פראטיק דה אוטז אטיד, שם למד פילוסופיה, אגיפטולוגיה, קוראן ותרבות אסלאם ו"דתות פרימיטיביות". 
בשנים 1912-1915 היה פרופסור לאתנוגרפיה באוניברסיטת נשאטל בשווייץ, משם גורש בתחילת מלחמת העולם הראשונה כיוון שאזרחותו לא הייתה מוסדרת. ב-1922 היגר לארצות הברית.

Les rites de passage

ספרו החשוב ביותר הוא Les rites de passage ("טקסי המעבר") שראה אור ב-1909. בספר זה הציע ון גנפ תפיסה כוללת של מעבר בין תחומים שונים, כאשר הוא גוזר ממעברים טריטוריאליים, בין יחידות שונות למעברים תרבותיים והתפתחותיים בכלל. הכניסה לתחום טריטוריאלי השייך לקבוצה מסוימת דורש טקס התקבלות, המתבצע על סף הכניסה (בין אם זה דלת בית, שער עיר, נרתקס של מקדש או מעבר מעל ענף המונח על הארץ בכניסה לכפר אפריקאי) הטקס כולל פעילות המבטאת את המעבר מהאזור הנייטרלי (והמסוכן - כיוון שהוא מצוי בתחום לא מוגן) לאזור פנימי (למשל נישוק מזוזה, שפיכת נוזל (מים, שמן, דם) על המפתן, הצעת לחם ומלח, חבישת או הורדת כיסוי ראש או נעליים וכדומה). באופן דומה, טוען ון גנפ, ניתן לדמות את החברה האנושית לבית ובו חדרים ומעברים. חופש התנועה בין החדרים מוגבל על ידי השתייכות האדם לקבוצה חברתית, רובד, מעמד, שכבת-גיל וכדומה. המעבר בין "חדר" ל"חדר" בחברה מקביל למעבר טריטוריאלי על פני הסף ולפיכך דורש טקס מעבר. טקסי מעבר אלה קשורים למחזור החיים (לידה ובפרט לידה ראשונה או לידה ראשונה של בן זכר, התבגרות מינית, חתונה, מוות) או למעברים חברתיים אחרים (מעבר ממעמד של שוליה לאומן מומחה, קבלת תואר אקדמי, הסמכה לכהונה או לרבנות וכו').
את הטקסים חילק ון גנפ לשלושה: טקסים המתבצעים מחוץ לתחום ה"שער" (portal) או ה"סף" (בלטינית: līmen) נקראים פרה-לימינליים, טקסים על המפתן נקראים לימינליים וטקסים המתבצעים לאחר הכניסה נקראים פוסט-לימינליים. תחום זה נחקר בהמשך על ידי ויקטור טרנר.
ון גנפ תיאר לרוב את הדתות והטקסים השונים בתרבויות השונות באופן נייטרלי (על אף השימוש במילה פרימיטיבי, שלא נחשבה טעונה באותה עת) אך הוא יוצא בחריפות רבה נגד טקס ברית המילה היהודי ומקשר אותו לטקסי סירוס וכריתת דגדגן.
ליטל כשריאל

ביוגרפיה

כשריאל גדלה במעלה אדומים, אביה, בני הוא ראש עיריית מעלה אדומים. היא שחתה בקבוצת השחייה של מכבי מעלה אדומים. לאחר מכן עברה להתאמן בפנימיית המחוננים בווינגייט תחת הדרכתו של לאוניד קאופמן. היא ייצגה את קבוצת השחייה של ירושלים רבתי.

1993

באליפות ישראל שנערכה באפריל 1993 זכתה כשריאל בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:11.20 דקות, אחרי שירה גינצבורג מהפועל נתניה (1:07.00 דקות) ולפני שירה בש מהפועל נהריה (1:11.52 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב אחרי קרן רגאל מהפועל  ירושלים (2:21.94 דקות) ושירה גינצבורג (2:23.30 דקות).

שיאנית ישראל

בתחרות שנערכה בשנת 1994 קבעה כשריאל במשחה ל-100 מטר גב שיא ישראלי חדש של 1:06.71 דקות, שיפור לשיא בן השנתיים של טימאה טוט (1:06.79 דקות).

אלופת ישראל

באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 1994 זכתה כשריאל ב-5 מדליות, 3 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 27.97 שניות, לפני אניה גוסטומלסקי מכבי חיפה (28.28 שניות) ונעמי עזריאלי מהפועל ימק"א ירושלים (29.23 שניות), במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:06.20 דקות, לפני מיכל צהרי מהפועל עמק יזרעאל (1:07.00 דקות) ושירה גינצבורג ובמשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:07.58 דקות, לפני שירה גינצבורג (1:08.01 דקות) ואלה ברנוף מהפועל עמק חפר (1:10.89 דקות). מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:00.65 דקות, אחרי אניה גוסטומלסקי (1:00.16 דקות) ולפני נעמי עזריאלי (1:02.26 דקות) ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:27.29 דקות, אחרי שירה גינצבורג (2:27.25 דקות) ולפני אניה גוסטומלסקי (2:30.65 דקות).

1995

בתחרות שחייה שנערכה בסלובקיה ביולי 1995 קבעה כשריאל במשחה ל-50 מטר פרפר שיא ישראלי חדש של 29.68 שניות, שיפור לשיא בן ה-5 שנים של טימאה טוט (29.77 שניות). 
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בתחילת אוגוסט אותה שנה היא זכתה ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 28.29 שניות, לפני אניה גוסטומלסקי ממכבי חיפה (28.39 שניות), במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:06.58 דקות ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:29.62 דקות, לפני אלונה טריינסייבה מהפועל עמק יזרעאל (2:31.07 דקות).

1996

בשתי תחרויות שחייה (בריכת 25 מטר) שנערכו בפברואר 1996 קבעה כשריאל במשחה ל-50 מטר פרפר שיא ישראלי חדש של 28.57 שניות ובמשחה ל-100 מטר פרפר שיא ישראלי חדש נוסף של 1:02.49 דקות.
בגביע חיפה הבינלאומי שנערך במאי אותה שנה קבעה כשריאל במשחה ל-50 מטר גב שיא ישראלי חדש של 31.33 שניות, שיפור לשיא בן ה-6 שנים של הדס פדה (31.48 שניות).
בתחרות גראנד פרי שנערכה בברצלונה, ספרד בסוף חודש מאי אותה שנה קבעה כשריאל במשחה ל-100 מטר גב שיא ישראלי חדש של 1:04.80 דקות, שיפור לשיא בן השנה של פדה (1:06.12 דקות). שיא זה נשבר לאחר 5 שנים על ידי אניה גוסטומלסקי (1:04.26 דקות).

1997

גביע העולם בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערך בפריז, צרפת בפברואר 1997 קבעה כשריאל במשחה ל-100 מטר פרפר תוצאה של 1:03.91 דקות. 
בגביע חיפה הבינלאומי שנערך במאי אותה שנה קבעה כשריאל במשחה ל-200 מטר גב שיא ישראלי חדש של 2:20.30 דקות, שיפור לשיא בן ה-5 שנים של טוט (2:21.48 דקות). שיא זה נשבר לאחר 3 שנים על ידי ורד בורוכובסקי (2:20.02 דקות).
בתחרויות השחייה של המכביה ה-15 שנערכו באותה שנה היא זכתה ב-3 מדליות זהב.
יוסף ארוואץ

ביוגרפיה

נולד ברבאט שבמרוקו בשנת 1847 (ה'תר"ז) לרב משה ארוואץ, בן למשפחה שמוצאה במוגדור. בגיל 12 עלה עם הוריו לירושלים, והתחנך שם אצל הרבנים דוד בן שמעון ורפאל אלעזר בן טובו, מנהיגי העדה המערבית.
בגיל 18 החל ללמוד בישיבתו של הרב רפאל מאיר פאניז'יל (גיסו לעתיד) ואצל הרב אליהו פאניז'יל. לאחר שהתייתם מאביו בגיל 20, נישא לבתו של הרב יהודה פאניז'יל, ובגיל 23 הוסמך להוראה על ידי הרב דוד בן שמעון. 
בשנת 1872 (ה'תרל"ג) לערך יצא כשד"ר בשליחות למערב החיצון (אזור אלג'יריה, תוניס ולוב) מטעם בית הספר דורש ציון. בהמשך יצא בשליחויות נוספות מטעם כוללות המערבים, כוללות חברון, ישיבת המקובלים בית אל, בית החולים משגב לדך ועוד.
במסעותיו ביקר בין היתר בטריפולי, בתוניסיה, באלג'יריה, במרוקו (מוגדור; 1900), בגרמניה (ברלין, 1894), באיטליה, בהונגריה, ובצרפת (1890). מתוקף היותו ציר ירושלים באיטליה, אוסטריה ומספר ערים בגרמניה, בנסיעתו לאיטליה בשנת 1896 (ה'תרנ"ו) נפגש עם מלך איטליה ויטוריו אמנואלה השני, ובשנת 1902 (ה'תרס"ב) נפגש שם עם המלך ויטוריו אמנואלה השלישי.
במשך תקופת מגוריו בירושלים נמנה עם מנהיגי ומנהלי ועד העדה המערבית בעיר, ושימש כחבר בית הדין של העדה לצד הרב משה מלכא והרב נחמן בטיטו. נסיעותיו ופעילותו בעיר סייעו רבות לרכישת השטח והמבנה של בית החולים משגב לדך, ומבני מוסדות נוספים. כן נמנה עם מייסדי שכונת אבן ישראל בעיר.
בשנת 1903 (ה'תרס"ג) עבר להתגורר עם משפחתו ביפו, שם מונה לשמש כאב בית הדין של העדה הספרדית בעיר עד לשנת 1923 (ה'תרפ"ג), ולאחר מינוי הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל לראש הרבנים בעיר, מונה לשמש כדיין וכמורה צדק בבית הדין המאוחד של עדות הספרדים והאשכנזים.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה עבר להתגורר באלכסנדריה שבמצרים בעקבות היותו אזרח צרפת, דבר שאף מנע ממנו לכהן במשרת החכם באשי ביפו. בסיום המלחמה חזר לישראל והשתכן שוב ביפו, שם שימש שוב כדיין בבית הדין המאוחד.
הלך לעולמו ב-18 בדצמבר 1924 (כ"א בכסלו ה'תרפ"ה), ונקבר בבית העלמין היהודי ביפו.
Bo-Bo

Bo-Bo במושגי האיחוד הבינלאומי לתחבורת רכבת (UIC - Union Internationale des Chemins de fer) הוא תיאור לקטר בעל סידור גלגלים שבו שני חוגונים שבכל אחד מהם ארבעה גלגלים המסודרים בזוגות, ואשר כל זוג מונע באמצעות מנוע נפרד. סידור גלגלים Bo-Bo מתאים בדרך כלל לקטרים בינוניים ולקטרים ברכבות נוסעים מהירות, וכשלושה רבעים מהקטרים הנמצאים בשימוש כיום שייכים לקבוצה זו או לקבוצת 'B'-B.

קטרי Bo-Bo בשימוש רכבת ישראל

נכון לשנת 2009 נמצאים בשרות רכבת ישראל 46 קטרי Bo-Bo מדגם JT 42BW של חברת אלסטום המשמשים בעיקר לרכבות נוסעים, אך גם לרכבות משא.
כמו כן נמצאים בשירות 13 קטרי Bo-Bo מדגם G12 של חברת אלקטרו-מוטיב דיזל. דגם זה נכנס לשימוש בישראל בשנת 1954 ושימש להפעלת רכבות נוסעים ומשא, כיום הוא משמש להפעלת רכבות משא ולעיתוק רכבות בלבד.
גם קטרי העיתוק מהדגמים GA-DE 900 (שלושה קטרים) ו-T44 (קטר יחיד) הם קטרי Bo-Bo.
דור ישרים

דור ישרים - אגודה למניעת מחלות גנטיות (הקיצור המקובל: דור ישרים) הוא מלכ"ר שמטרתו להפחית את שכיחותן של מחלות תורשתיות קשות בקרב האוכלוסייה היהודית. הארגון מבצע בדיקות סקר גנטיות ומיידע בני זוג השוקלים להשתדך האם ילדיהם עלולים לחלות במחלות גנטיות. הארגון פועל בעיקר בקרב הציבור החרדי בעולם, וגם בקרב חלקים מהציבור הדתי בישראל, מאחר שהפלה של עובר החולה במחלה גנטית אינה הליך פשוט לפי ההלכה.

היסטוריה

הארגון נוסד בארצות הברית ב-1984 על ידי יוסף עקשטיין ששכל ארבעה מילדיו שלקו בטאי זקס, והחליט לפעול כדי למנוע הישנות מקרים דומים. עקשטיין ממשיך לעמוד בראש הארגון. ב־1986 הוקם הסניף הישראלי של הארגון.
העמותה מפעילה גם את בנק הדם הטבורי "בדמייך חיי".

דרך פעולה

הארגון עורך בדיקות סקר גנטיות לכ-15 מחלות גנטיות רצסיביות. מטרת הארגון היא למנוע היכרות בין בני זוג שהם נשאים סמויים של מחלה גנטית, ועל כן עורך בדיקות בקרב רווקים ורווקות, ואינו מאפשר בדיקה לאנשים שהתארסו או נישאו. מדיניות זו מותאמת לנוהגי הציבור החרדי שבו מקובל לברר באופן מקיף פרטים שונים אודות בן זוג מיועד קודם לפגישה בפועל בין בני זוג, ואי-התאמה גנטית נחשבת לסיבה מספקת על מנת למנוע היכרות. 
בניגוד לבדיקות הנערכות על ידי גופים אחרים (כדוגמת קופות החולים ומכונים גנטיים פרטיים), הארגון אינו מודיע לנבדק על היותו נשא או אי־היותו נשא, אלא שומר את התוצאות בסודיות, ומספק תשובה רק לגבי אפשרות התאמה של שני נבדקים, כלומר לגבי קיום או העדר נשאות משותפת של מחלות גנטיות על ידי שני בני הזוג. אם נמצאת נשאות משותפת למחלה גנטית הארגון מספק לבני הזוג מידע על המחלה על מנת שבני הזוג יוכלו להחליט האם להינשא. מדיניות זו של סודיות נובעת מרצון למנוע הטלת פגם באדם נשא על ידי החברה, חשש שעולה במיוחד בציבור החרדי. בשל מדיניות זו, הארגון אינו מאפשר עריכת בדיקות למי שביצע בדיקות גנטיות בכל מסגרת אחרת (דבר המאפשר להסיק במקרה של אי־התאמה כי גם בן או בת הזוג המיועדים הם נשאים לאותה מחלה). מדיניות זו היא גם הסיבה שהארגון אינו בודק את תסמונת האיקס השביר, שנשאותה קיימת אצל נשים בלבד. מדיניות זאת דורשת עריכת בדיקות מלאות לאוכלוסייה רחבה, בעוד בבדיקה לא אנונימית (או בקרב בני זוג) ניתן לצמצם בבדיקות אצל בני זוג של אנשים הידועים כלא נשאים. 
הארגון מקיים אירועים של נטילה מרוכזת של דגימות דם עבור הבדיקות בריכוזים של הציבור החרדי והדתי, כגון בישיבות ובסמינרים.

הבדיקות הנערכות

הבדיקות הנעשות מותאמות לפי מוצאו העדתי של הנבדק, מאחר שיש שוני משמעותי בשכיחות מחלות גנטיות שונות בקרב אוכלוסיות ממוצא שונה. הבדיקות הנערכות על ידי העמותה הן מחלות השכיחות אצל יהודים ממגוון עדות. בדיקות אלו כוללות את רוב הבדיקות המוגדרות כמומלצות על ידי משרד הבריאות הישראלי (אך לא את כולן), וחלק מהבדיקות המוגדרות כבדיקות אפשריות (בטבלה, חלק מהמחלות הנבדקות בסלי הבדיקות הקבועים בדור ישרים).
מחירי הבדיקות מסובסדים על ידי תרומות, על ידי משרד הבריאות הישראלי (המסבסד חלק מהבדיקות לאזרחים ישראלים) ועל ידי ביטוחים רפואיים משלימים שונים לבעליהם. על פי פרסומי העמותה, עד ל־2016 נבדקו על ידי העמותה כארבע מאות אלף איש, ומדי שנה נערכות 25,000 בדיקות. על פי הפרסומים, הבדיקות הובילו למציאת 2,500 אי התאמות בין בני זוג (כ־1:130 מכלל ההתאמות).
עלות הבדיקה (נכון לראשית 2016) לאזרחים ישראליים היא בין 550 ל-650 ש"ח, כאשר ישנה הנחה לבעלי ביטוחים רפואיים משלימים שונים. זמן ההמתנה הממוצע לתשובות לבדיקות הוא 3 חודשים, אך במקרים שונים ניתן לזרז את הגעת התשובות תמורת תשלום נוסף.
ירום אריאב

ירום אריאב (נולד ב-15 ביוני 1954) היה מנכ"ל משרד האוצר בשנים 2009-2007.

ביוגרפיה

אריאב נולד בקיבוץ כברי כבן בכור לציונה מורה במקצועה ולעמרי אריאב ששירת בחיל האוויר כטייס קרב. בהיותו כבן חודשיים נהרג אביו בתאונת אימונים. לאחר מות אביו עבר עם אמו להתגורר בקיבוץ הולדתה עין חרוד. בשנת 1959, בהיותו כבן חמש, נישאה אימו בשנית לשי קיפניס ועברה להתגורר עמו ברמת השרון. אריאב אומץ על ידי קיפניס כבן.
אריאב שירת בצה"ל כקצין, בין השנים 1977-1972, והשתחרר בדרגת סרן. באוניברסיטה העברית בירושלים סיים בהצטיינות לימודי תואר ראשון בכלכלה (1981) ותואר שני בכלכלה ויחסים בינלאומיים (1984). בשנים 1984–1985 עבד ככלכלן באגף התכנון של משרד האנרגיה והתשתית. בשנת 1985 החל לעבוד באגף התקציבים של משרד האוצר, לצד עבודות כמרצה מן החוץ, באוניברסיטה העברית.
בשנת 1989 מונה אריאב לסגן הממונה על התקציבים האחראי על המשרדים הכלכליים. תפקיד אותו מילא כארבע שנים, ובמסגרת תפקידו מילא תפקיד מרכזי בביצוע רפורמות כלכליות מרכזיות במשק ופעל, בין השאר להקמת חברת "יוזמה" לעידוד קרנות הון סיכון. בשנת 1993 עזב את שירות המדינה ושימש נציג חברת כימיקלים לישראל בדרום אמריקה (1993 - 1996) וכסמנכ"ל שיווק בחברת "רותם" (1996 - 2000). בשנת 2000, ביצע את המיזוג בין מפעלי ים המלח ורותם אמפרט ומונה לסמנכ"ל השיווק של החברה המאוחדת חברת "כי"ל דשנים". משנת 2002 עמד בראש חברת כי"ל דשנים אירופה, ישב במשרדיה בהולנד וניהל את מכרות האשלג ומפעלי הדשנים של כי"ל ביבשת. אריאב הוביל את המיזוג של חטיבות הפוספאט והאשלג של כיל באירופה. המיזוג כלל איחוד מטות מרכזי לוגיסטיקה ומכירות של חברות השיווק של כיל באירופה. 
בעקבות מינויו למנכ"ל משרד האוצר בינואר 2007, שב אריאב לישראל. בשנת 2010 סיים תפקידו, לאחר שכיהן כמנכ"ל המשרד תחת השרים אברהם הירשזון, אהוד אולמרט (בתפקידו כראש ממשלה למ"מ שר האוצר), רוני בראון ויובל שטייניץ, ושימש גם כממלא מקום הממונה על התקציבים בזמן אישור התקציב הדו שנתי לשנים 2009-2010.
אריאב ניווט את המדיניות הכלכלית של הממשלה בתקופת המשבר הכלכלי של 2008-2009. במהלך כהונתו, עמד בראש צוות בין משרדי לתכנון ויישום רפורמה בחוק חובת המכרזים ופעל לתכנון וליישום רפורמת אופק חדש בחינוך היסודי, ועמד בראש הוועדה הציבורית לפיתוח והגברת התחרות בשוק ההון בישראל ("ועדת אריאב").
נודע בגישתו החברתית ופעל להצבת והגשמת מטרות לעידוד תעסוקה וצמצום העוני, ועמד בראש הוועדה הממשלתית ליישום האג'נדה החברתית כלכלית לצמצום פערים בחברה.
בשנת 2010 עמד בראש הוועדה הציבורית לבחינת המכינות הקדם אקדמיות. בשנים 2010 עד 2012 כיהן כמרצה בבית הספר למדיניות ציבורית באוניברסיטה העברית. 
נכון להיום, משמש בין היתר יו"ר לביא קפיטל, יו"ר ועדת ההשקעות של עמיתים- קרנות הפנסיה הוותיקות, יו"ר מנהלת "תל אביב- עיר עולם", חבר דירקטוריון "אלוני חץ", חבר דירקטוריון סייברספארק וחבר דירקטוריון קרן ואן ליר העולמית. כמו כן משמש אריאב (בהתנדבות) כיו"ר הקרן לפיתוח לוד. 
אריאב נשוי ואב לארבעה ילדים. הוא מתגורר במבשרת ציון.
הסולידריות האירופית

היסטוריה

פטרו פורושנקו עזב את המפלגה הסוציאל-דמוקרטית המאוחדת של אוקראינה בשנת 2000 והקים את סיעת "סולידריות" כתנועה עצמאית בעלת אוריינטציה מרכז-שמאל.
ביולי 2000 הוחלט על איחודן של חמש המפלגות שתמכו בנשיא דאז, לאוניד קוצ'מה, תנועת סולידריות בראשות פורושנקו, מפלגת התחייה האזורית, מפלגת העבודה האוקראינית, מפלגת הגמלאים האוקראינית והמפלגה למען אוקראינה יפה (בראשות לאוניד צ'רנובצקי שלימים מונה לראש עיריית קייב). המפלגות התאחדו לתנועה אחת בשם "מפלגת התחייה האזורית - סולידריות העבודה של אוקראינה".
במרץ 2001 שם המפלגה שונה למפלגת האזורים, מאחר שהמפלגה נחשבה ליוזמה מאחדת של פורושנקו רבים שיערו שימונה לעמוד בראש המפלגה אך לבסוף מונה לתפקיד מיקולה אזארוב, מה שגרם להחלטת חברי "סולידריות" לפרוש במחאה מחברות המפלגה בנובמבר 2001, אך פורושנקו נשאר אחד מראשי המפלגה.
סולידריות נפרדה ממפלגת האזורים והוקמה ב-28 בפברואר 2001 כתנועה פוליטית ובראשה מיכאיל אנטוניוק. בנובמבר 2001 עזב פורושנקו את מפלגת האזורים והוא מונה ליושב ראש המפלגה.
בדצמבר 2001 המפלגה התאחדה עם מפלגת אוקראינה שלנו של ויקטור יושנקו. ביוני 2013 מונה יורי סטץ לראש מפלגת סולידריות והמפלגה הייתה לחלק מהאופוזיציה האוקראינית.
בעקבות אירועי יברומאידן הוקמה תנועת גוש פטרו פורושנקו. באוגוסט 2014 שר הפנים לשעבר, יורי לוצנקו, מונה לראש המפלגה. התמיכה במפלגה גדלה ואחוזי התמיכה בה נעו בין 11,1% ל-20,3%.
בספטמבר 2014 מנהיג סיעת UDAR (הברית הדמוקרטית האוקראינית לרפורמות, Український Демократичний Альянс за Реформи), ויטלי קליצ'קו הכריז על כוונתו לשתף פעולה עם גוש פטרו פורושנקו בבחירות לפרלמנט. תנועת UDAR התמזגה עם מפלגת הסולידריות ומנהיג התנועה, ויטלי קליצ'קו התמודד מטעמה לראשות העיר קייב.
בבחירות הפרלמנטריות גוש פטרו פורושנקו סיימה במקום השני, אך הסיעה הפכה למפלגה הגדולה ביותר בפרלמנט עקב הצטרפות מועמדים עצמאיים למפלגה ומספר המנדטים הראשוני עמד על 131. לאחר כניסתה לפרלמנט הוקמה קואליציית "אוקראינה האירופית" (שכללה מפלגות כדוגמת החזית העממית, סמופומוץ', המפלגה הרדיקלית בראשות אולג ליאשקו ותנועת בטקיבשצ'ינה בראשות יוליה טימושנקו)
בינואר 2015 התנועה שינתה שמה לגוש פטרו פורושנקו "סולידריות" והתמודדה יחד עם UDAR בבחירות לרשויות המקומיות. כאשר פטרו פורושנקו מונה לנשיא אוקראינה, ויטלי קליצ'קו מונה לראשות המפלגה.
המפלגה נחשבת למפלגה הגדולה ביותר באוקראינה עם 23,5% תמיכה, כשמיד אחריה בטקיבשצ'ינה עם 22,7% תמיכה. המפלגה ניצחה במרבית המושבים בבחירות לרשויות המקומיות בסתיו 2015 והיא קידמה 19,84% למועצות המקומיות, כשאחריה בטקיבשצ'ינה עם 18,13%.
לקראת הבחירות הפרלמנטריות באוקראינה 2019 המפלגה שינתה את שמה למפלגת "הסולידריות האירופית".
עופר ברגמן

עופר ברגמן הוא מרצה בכיר במחלקה למדעי המידע באוניברסיטת בר-אילן. תחומי המחקר שלו כוללים: ניהול מידע אישי, אינטראקציית אדם-מחשב, והתנהגות מידע. הוא כתב 40 פרסומים מדעיים אשר צוטטו מעל אלף פעמים, וה-H-index שלו עומד על 20. הוא קיבל מספר פרסים ומענקים כולל פרס המאמר המצטיין של JASIST, מענק הקרן הלאומית למדע ושני מענקים מטעם גוגל.

ספר

ברגמן ידוע בעיקר בשל ספרוThe Science of Managing Our Digital Stuff אשר יצא בהוצאת MIT Press בנובמבר 2016. הספר נכתב עם פרופ' סטיב וויטיקר המשמש כעורך הראשי של כתב העת Human Computer Interaction וזכה בפרס מפעל חיים בתחום המחקר של ה ACM CHI . הספר מאחד מספר רב של מאמרים אשר הובלו על ידי ברגמן והשוו את שיטת התיקיות המסורתית לחלופות שלה: חיפוש המאפשר גמישות רבה יותר מניווט לתיקיות, תגיות המאפשרות שמירה מרובת קטגוריות, וניהול מידע קבוצתי. למרות זאת, ברגמן ווויטיקר מצאו ששיטות אלו, אשר עובדות היטב בתחומי ניהול מידע אחרים, נכשלות בניהול מידע אישי. במקום זאת הספר מציע את הגישה הסובייקטיבית-למשתמש למערכות לניהול מידע אישי, אשר אינה מנסה להחליף את היררכיית התיקיות אלא מנצלת את המאפיינים הייחודיים לניהול מידע אישי. הגישה הסובייקטיבית-למשתמש מציעה עקרונות עיצוביים אשר עזרו ביצירת מספר עיצובים חדשניים. חלק גדול מתוכם כבר פותחו, והוערכו עם תוצאות חיוביות. הספר זכה לשבחים מטובי המומחים באינטראקציית אדם-מחשב: ויון רוג'רס, ג'ון קרול, אביגייל סלן, ורוברט קראוט. עם צאת הספר ברגמן התראיין למגזין TheMarker. בין דבריו: "בניהול מידע אישי, אותו אדם ששומר את המידע הוא גם זה שמאחזר אותו מאוחר יותר, ולכן זוהי תקשורת בין האדם לבין עצמו, בשני זמנים שונים. המערכת צריכה לאפשר לאדם לגשר על פער הזמנים הזה".

מחקר נוירו-קוגניטיבי

ברגמן הוא אחד מחוקרי המידע הראשונים אשר השתמשו בדימות מוחי כדי לבדוק מתאמים נוירולוגיים להתנהגות מידע. במחקר שהוא הוביל עם ד"ר יעל בן' אשר התפרסם בכתב העת Nature Scientific Reports, הם הצביעו על הבסיס הנוירולוגי להעדפת ניווט על חיפוש בניהול מידע אישי. תוצאות המחקר שלהם מראות שבעת ניווט לתיקיות, אנשים משתמשים באותם אזורים מוחיים המשמשים לצורך ניווט בעולם הפיזי, ומשאירים את המערכת השפתית פנויה למשימות אחרות. לעומת זאת פעולת החיפוש מפעילה את אזור ברוקה האחראי על עיבוד שפה. לאחר צאת המאמר התראיין ברגמן לעיתון הארץ. בין דבריו: "משך מיליוני שנים בני אנוש פיתחו מנגנונים המאפשרים להם לגשת אל פריטים הנמצאים במקומות קונקרטיים, אמיתיים או וירטואליים, על ידי ניווט באותו נתיב שבו השתמשו כדי לאחסן את הפריטים". 
המחקר מוסבר בסרט וידאו קצר אשר מציג פעילות מוחית בעזרת הדמיה תלת ממדית אותה יצר המעצב התעשייתי ערן אפלבוים.

הרצאות

ד"ר ברגמן הרצה על מחקריו באוניברסיטאות ומרכזי מחקר מובילים בעולם ביניהם: MIT Media Lab בבוסטון, מיקרוסופט מחקר בסיאטל, National Institute of Informatics בטוקיו ואוניברסיטאות סירקיוז קורנל ו-Cornell Tech שבניו יורק.

חיים אישיים

נשוי לרותו מודן מאיירת ואומנית קומיקס. השניים גרים בתל אביב עם ילדיהם מיכל והלל.
הרי יהודה

אקלים וטבע

בהרי יהודה שורר אקלים ים תיכוני עם כמות משקעים של 400–650 מ"מ גשם בשנה , ואת פסגות הרי יהודה פוקד אירוע שלג כמעט מדי שנה. הרי בית אל והרי חברון סבלו מפעילות האדם - כריתה, רעייה ושריפה, ולכן לא נותרו בהם חורשים מפותחים. חורשים קיימים בהרי ירושלים, שם הוכרזו שטחים מסוימים כשמורות טבע. בצפון שפלת יהודה נותרו מספר מקומות בהם קיים חורש מפותח למדי של אלון מצוי.
בחלקים הנמוכים של השפלה נותרו חורשים פתוחים של חרוב מצוי ואלת המסטיק. ככל שנלך דרומה ומזרחה כך נעשה החורש, בהתאם לכמות המשקעים, דליל יותר והצמחים הופכים למדבריים.
עולם החי העשיר שהתקיים בהרי יהודה נפגע קשות מציד ומהרעלות. מהיונקים הגדולים נותרו כאן רק הצביים, התנים, חזירי הבר, השועלים ומעט צבועים. בשטחים הפתוחים ניתן לצפות בארנבות. יונקים קטנים, זוחלים ועופות שמרו על מגוון גדול יותר.
החלק של הרי יהודה שנמצא ממזרח לקו פרשת המים הוא מדבר יהודה והוא כמעט שומם מאדם וגם הצומח והחי בו מועט.