google/wiki40b huggingface dataset:
עיר ההוללות

סקירה כללית

"סווינגטאון" שודרה לראשונה ביום חמישי 5 ביוני 2008 במשבצת הזמן שהייתה שייכת בעבר לסדרה "ללא עקבות". הסדרה שודרה גם בקנדה, בריטניה, אירלנד, אוסטרליה, איטליה, דרום אמריקה, פולין, נורווגיה, ניו זילנד וברומניה.
אחרי שבעה פרקים בהן הייתה ירידה ברייטינג, רשת CBS החליפה את משבצת השידור ליום שישי, עם הסדרה "נקודת שבירה" (Without a Trace), שעברה את "סווינגטאון" בנתוני הרייטינג אף על פי שהייתה במשבצת שידור פחות נוחה. פרק הסיום של העונה הראשונה של "סווינגטאון" (סופו של דבר דה פקטו סיום הסדרה) שודר ב-5 בספטמבר.
למרות הביטול הצפוי מראש של הסדרה, החלטה זו נעשתה רשמית ב-14 בינואר 2009.
ב-9 דצמבר 2008 יצא DVD של העונה הראשונה.

עלילה

בקיץ 1976, הסדרה מתחילה עם המעבר דירה של משפחת מילר לשכונה אמידה יותר בחוף הצפוני, אזור הפרברים של שיקגו. ברוס מילר (בגילומו של ג'ק דוונפורט) הוא סוחר בורסה, נשוי לסוזן (מולי פרקר). סוזן מילר הוא עקרת בית שנכנסה להריון והתחתנה עם ברוס בבית הספר תיכון. לזוג יש בת בגיל ההתבגרות, לורי (שאנה קולינס), ובן צעיר, ברוס ג'וניור, שזכה לכינוי BJ (אהרון האוולס).
טום וטרינה דקר (גרנט שו ולאנה פרייה) הם השכנים החדשים של משפחת מילר. טום, טייס בחברת תעופה, פגש את טרינה בזמן שהיא הייתה דיילת. הזוג דקר מתיידד במהירות עם המילרים, והזוג מילר לומדים באותה מהירות שלשכנם החדשים יש מערכת יחסים של נישואים פתוחים. המעבר גורם למתח בידידות משפחת מילר עם רוג'ר וג'נט תומפסון (ג'וש הופקינס ומרים שור), שכניהם וחברים מהשכונה הישנה שלהם. הם מנסים לשמור על ידידותם עם מילר, אבל הם מזועזעים כשהם לומדים על ההסדר בחיי הנישואין של ידידיהם החדשים, שכניהם הדקרים. לרוג'ר וג'נט יש בן, ריק (ניק בנסון).
אף על פי ש שהסדרה מתמקדת בעיקר בשלושת הזוגות הנ"ל, הסדרה מתארת גם את הסיפורים של הילדים שלהם, במיוחד לורי, שנמשכת למורה שלה לפילוסופיה בבית ספר קיץ (מייקל ראדי). ידידותו של בי.ג'יי וריק גם נמצאת במבחן על ידי המעבר, כאשר בי.ג'יי פוגש סמנתה סקסטון (בריטני רוברטסון), נערה מסתורית שגרה בשכנות אליו בשכונה החדשה שלו.

קדם הפקה

המפיקים מייק קלי (כותב ראשי) ואלן פול הגישו לראשונה את הרעיון שלהם לערוץ HBO, שבו פול, שעבד על Six Feet Under, היה תחת עסקה פתוחה. פול אמר שרשת HBO ויתרה על הרעיון כיון שכבר היו בידיה 2 סדרות בשלבי הפקה (Big Love, Tell Me You Love Me). השניים החליטו לפנות לרשת Showtime, אבל טרם תחילת הדיונים עם הרשת, נשיאת רשת CBS Entertainment, נינה טסלר, גילתה על ההצעה, ובתוך כמה ימים קראה את התסריט ונתנה אור ירוק לסדרה במאי 2007. התסריט היה צריך להיכתב מחדש לשידור בטלוויזיה אמריקנית, אך הוחלט להשאיר את העירום והתיאור הגרפי של מעשים מיניים. רשת CBS הזמינה שלוש עשרה פרקים מזרוע הייצור של הרשת, חברת ההפקות CBS Paramount Television.
הפסקול של הסדרה סופק על ידי גארי קלאמאר (והרכז המוזיקה שלו אליסון וידולי), בעל החברה Go Music המספקת מוזיקה גם לסדרות אחרות כמו דם אמיתי, והאוס.
חוג קוהרנטי

בתורת החוגים, חוג קוהרנטי (משמאל) הוא חוג שלכל אידיאל שמאלי נוצר סופית שלו יש ייצוג סופי.
לחוגים קוהרנטיים יש אפיון הומולוגי: חוג הוא קוהרנטי אם ורק אם כל מכפלה ישרה של מודולים שטוחים היא שטוחה. כל חוג קומוטטיבי נתרי הוא קוהרנטי, אבל יש גם דוגמאות נוספות, כגון חוג הפולינומים באינסוף משתנים  מעל שדה k.
חוג קומוטטיבי הוא קוהרנטי אם ורק אם החיתוך של כל שני אידיאלים נוצרים סופית הוא נוצר סופית ובנוסף המאפס של כל איבר הוא נוצר סופית. בחוג קומוטטיבי קוהרנטי, כל המנות  נוצרות סופית (תכונה זו נכונה גם בתחומי gcd). כל חוג תורשתי למחצה קומוטטיבי הוא קוהרנטי; למעשה החוגים התורשתיים למחצה הקומוטטיביים הם בדיוק החוגים הקוהרנטיים הקומוטטיביים, בעלי ממד גלובלי חלש = 1.
ולדימיר קוסמה

חייו

קוסמה נולד בבוקרשט, רומניה, למשפחה יהודית בעלת רקע מוזיקלי. אביו תאודור היה פסנתרן ומנצח, אמו הייתה מלחינה ודודו מנצח ומלחין. הוא למד מוזיקה ברומניה, ועבר לפריז ב-1963 כדי להמשיך בבית הספר למוזיקה אקול נורמל דה מוזיק (École Normale de Musique de Paris), שם למד אצל נדיה בולאנז'ה.
הוא כתב מוזיקה לעשרות סרטים צרפתיים, וחלק מנעימותיו הפכו ללהיטים. בין הסרטים להם כתב שיגעון של מסיבה, הבלונדיני עם הנעל השחורה, וכן "הנעימה של נדיה" במיני סדרה הטלוויזיונית מיכאל סטרוגוב, בה יש שימוש בבללייקה, ונעימת מיני סדרה הטלוויזיונית החטוף ("השיר של דייוויד") שמבוססת על ספרו של רוברט לואיס סטיבנסון.
גם חלק מנעימת הפתיחה לאירוויזיון 1979 שהתקיים בישראל הולחנה על ידו. (נלקחה מהסרט רבי יעקב).
הנעימה הידועה ביותר שחיבר היא ככל הנראה מנגינת הנושא לסרט רבי יעקב, המופיעה בפתיחת הסרט ובסיומו, וכן בסצינות רבות בסרט. קוסמה כתב מנגינה קצבית ומהירה, שהיא שילוב של פופ צרפתי משנות ה-70 עם מוזיקה חסידית בעל נגיעות מזרח אירופיות. המנגינה הייתה ללהיט במדינת ישראל בשנות ה-70 והושמעה פעמים רבות ברדיו ובטלוויזיה. היא שימשה את הערוץ הראשון במספר תשדירים, לרבות המשדר ההיסטורי של "המהפך" בבחירות לכנסת התשיעית, בשנת 1977 ומספר מערכות בחירות שלאחר מכן, כמו גם בבחירות לכנסת ה-13 ב-1992, בהן היה מהפך הפוך, מהשלטון הימני של שמיר לשלטון השמאלי של רבין.  
קוסמה זכה פעמיים בפרס סזאר בקטגוריית מוזיקה מקורית לסרט: ב-1984 עבור הסרט Le Bal, וב-1982 עבור "דיווה" (Diva).
לאחר יותר משלוש מאות שירים ונעימות שחיבר, החל לעבוד על חיבור יצירה סימפונית המתבססת על יצירותיו וכן על אופרה בשם "מריוס ופאני" המבוססת על "טרילוגיית מרסיי", יצירתו של המחזאי מרסל פניול.
בנט מילר

ביוגרפיה

מילר נולד בניו יורק סיטי. בנם של קבלן וציירת .
הוא התחנך לצידם של כוכב הקולנוע פיליפ סימור הופמן והתסריטאי דן פוטרמן, איתם למד באותה השכבה בקורס הקיץ של "בית הספר ניו יורק לאומניות". מילר למד קולנוע ותיאטרון ביחד עם הופמן ב"אוניברסיטת ניו יורק", אך נשר לפני סיום התואר.
לאחר שעזב את האוניברסיטה שימש מילר כמנהלו של המוזיקאי סטיבן שוב ולהקתו וביים עבורם מספר קליפים.

קריירת בימוי

מילר החל את דרכו כבמאי קולנוע בשנת 1998 עם הסרט הדוקומנטרי "The Cruise" על עיר הולדתו ניו יורק. הסרט זכה לחשיפה ולהערכה רבה ברחבי העולם ופתח דלתות רבות עבור מילר.
מילר סירב למספר פרויקטים שהוצעו לו עד שהצליח להשיג מימון לסרט הביכורים הקולנועי שלו "טרומן קפוטה". מילר שיתף פעולה בסרט עם חבריו הקרובים דן פוטרמן שכתב את תסריט הסרט ופיליפ סימור הופמן שגילם את גיבור העלילה וזכה על תפקידו בפרס האוסקר. מילר הועמד על עבודת הבימוי הראשונה שלו לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר ולפרס באפט"א.
בשנת 2009 נבחר מילר על ידי חברת ההפקה "סרטי קולומביה" לביים את דרמת הבייסבול "מאניבול". בהפקת הסרט שיתף מילר פעולה עם הכוכב ומפיק על בראד פיט ועם התסריטאים המוערכים אהרון סורקין וסטיבן זיליאן. הסרט זכה להצלחה רבה עם רווחים של למעלה מ-100 מיליון דולרים ו 6 מועמדויות לפרס האוסקר.
בשנת 2014 הוציא מילר לאקרנים את סרטו הקולנועי השלישי, דרמת ההיאבקות האפלה "פוקס קצ'ר", המתארת את מערכת היחסים הסוערת בין המתאבק האולימפי מארק שולץ (צ'נינג טייטום), מאמנו ג'ון דה פונט (סטיב קארל) ואחיו של המתאבק דייב שולץ (מארק רופאלו). מילר שימש לראשונה בקריירה שלו גם כמפיק הסרט ביחד עם מפיקת העל מייגן אליסון. מילר זכה על בימוי הסרט בפרס הבמאי הטוב ביותר של פסטיבל קאן והועמד בפעם השנייה לפרס האוסקר לבמאי הטוב ביותר.
פיקוח ילודה

פיקוח ילודה הוא פעילות למניעה של ילודה, כלומר צמצום מספר הלידות במשפחה או באוכלוסייה. פיקוח ילודה נעשה בדרכים רבות, אותן ניתן לחלק לפעולות שנעשות על ידי הפרט מרצונו, ופעולות שמתומרצות או נכפות ממסדית.

מניעת ילודה על ידי הפרט

מניעת ילודה כוללת מגוון שיטות ואמצעים למניעת הריון ולהפסקת הריון. שיטות למניעת הריון הן הימנעות מקיום יחסי מין, שימוש באמצעי מניעה, עיקור וסירוס. ביצוע הפלה מלאכותית מיועד להפסקת הריון.
נחל גזר

נַחַל גֶּזֶר הוא נחל אכזב בצפון שפלת יהודה, המהווה אחד מיובליו של נחל איילון.
ראשיתו של הנחל היא בסמוך לתל גזר, ואפיקו הוא בכיוון צפון, עד חיבורו עם נחל גמזו, בסמוך לתל לוד, תוך יצירת נחל איילון.
שמו של הנחל הוא כשמה של העיר הקדומה גֶּזֶר, אשר תלה העתיק מצוי בראשית אפיק הנחל.
בשנת 2002 החליטה הוועדה לתכנון ולבנייה במחוז המרכז על ביצוע עבודות לשיקום ולפיתוח אפיק הנחל, ולהנגשתו לציבור, בחלקו הסמוך לעיר לוד.
ארסלאן טאש

היסטוריה

העיר הייתה מרכזה של ממלכה ארמית מתקופת הברזל, שנכבשה על ידי אשור במאה ה-9 לפנה"ס, בתקופתו של שלמנאסר השלישי, והפכה לבירת הפחווה האשורית של האזור. העיר מוזכרת בלוחות שנמצאו בעיר חרן ומתוארכים למאה ה-7 לפנה"ס.

ארכאולוגיה

אתר ארסלאן טאש נבדק לראשונה ב-1836 במשלחת בהנהלתו של הגנרל והחוקר הבריטי פרנסיס ראודון צ'סני (Francis Rawdon Chesney). החפירות הראשונות נעשו בשנת 1928 בשתי חפירות ארכאולוגיות קצרות על ידי הארכאולוג הצרפתי פרנסואה תורו-דנז'ן  עבור מוזיאון הלובר. 
בשנים 2007 ו-2008 נסקר האתר על ידי משלחת של אוניברסיטת בולוניה ומחלקת העתיקות והמוזיאונים של סוריה. כל סקר ארך שבוע.
הממצאים שנחפרו באתר כוללים ארמון בסגנון האדריכלות האשורית המאוחר, מקדש קדום לאלה עשתר, מקדש מהתקופה ההלניסטית ומבנים נוספים. העיר הוקפה על ידי חומה ושערים מעוטרים בפסלי אריות מאבן. פסלים אלה נתנו למקום את שמו המודרני.

תבליטי השער

 את שערי העיר ושער המקדש עיטרו תבליטים של דמויות אנושיות ובעלי חיים. התבליטים המעוצבים בסגנונות שונים גולפו כנראה על ידי אמנים שונים בתקופות שונות. על גופו של אחד התבליטים של שור נמצאה כתובת של המלך האשורי תגלת-פלאסר השלישי, שמלך בין השנים 745 עד 727 לפנה"ס בתקופת האימפריה האשורית. 
שני פסלים מהאתר שהועברו בשנות ה-80 של המאה ה-20, אל העיר א-רקה בירת מחוז מחוז א-רקה  והוצבו בגן ציבורי, נהרסו על ידי ארגון המדינה האסלאמית בפברואר 2015.

לוחיות שנהב

בארמון המושל, המתוארך למאה ה-9 לפנה"ס, נמצאו לוחיות שנהב, שהיו משובצות על שתי מיטות. הלוחיות הן בעלות איכות עיצובית גבוהה. הן היו תבליט שטוח עשוי במסורת דמוי מצרית של הפניקים. הלוחיות כללו עיטורים עם משמעות פולחנית פיניקית, מוטיב "האישה בחלון" המביטה קדימה שאופיינית לפולחן האלה עשתורת, פרה המניקה עגלה, שתי אלות בעלות כנף ועוד. לוחיות שנהב דומות נמצאו בארמונו של סרגון השני בבירתו דור שרוכין וגם במקדש הצפוני-מערבי של אשורנצירפל השני בכלח ובאתרים נוספים. על אחת מלוחיות השנהב הייתה חקוקה בארמית הכתובת "למראן חזאל", אולי חזאל מלך ארם דמשק. ההשערה היא שהשנהב הגיע לחדתה כשלל לאחר שדמשק נכבשה על ידי שלמנאסר השלישי בשנת 841 לפנה"ס. לשנהבים אלה יש דמיון לחלק מהשנהבים שנמצאו בעיר שומרון ומיוחסים לתקופת המלך אחאב.
חלק מלוחיות השנהב הועבר למוזיאון הלאומי של חלב. חלק אחר הועבר למוזיאון הלובר. בישראל נמצאות מספר לוחיות שנהב מהאתר באוסף מוזיאון ארצות המקרא בירושלים.
נאגרה

דיג קורמורנים

דיג קורמורנים הוא דיג באמצעות ציפור הקורמורן. בתרבות היפנית העתיקה, הקורמורנים משמשים לתפיסת מיני דגים באגמים ונהרות. כיום, דייג באמצעות קורמורנים מתקיים בשתי ערים - גיפו, בה הדיג נעשה בנהר הנאגרה, ובסאקי. אף על פי שדיג קורמורנים מתרחש ב-11 אתרים ברחבי יפן, רק מומחי הדיג בנאגרה וסאקי הם דייגי קורמורנים מורשים. סוג דיג זה מושך תיירים רבים, המוזמנים לעלות על ספינות ולצפות בדיג מתרחש.
אנטיקיתרה

היסטוריה

ההתיישבות הקדומה היותר באי הייתה באלף ה-5 או ה-4 לפנה"ס. בעיקר ציידים עונתיים שעברו במקום כדי לצוד ציפורים נודדות. האי יושב וננטש בתדירות גבוהה. בתקופת הברונזה האי היה תחת ההשפעה של כרתים. בעת העתיקה נודע האי באחד השמות Aigila או Ogylos.
בין המאה ה-4 לפנה"ס עד המאה הראשונה לפנה"ס שימש האי כבסיס ימי לשודדי ים קיליקיים, עד להשמדתם על ידי פומפיוס. ניתן לראות באי על ראש מצוק את שרידי המבצר שלהם.

עולם החי

מיקומו של האי וכיוונו הכללי מצפון מערב לדרום מזרח הפך אותו לתחנה חשובה לעופות נודדים. האי משמש גם כמושב הרבייה הגדול ביותר בעולם של בז חופים (Falco eleonorae). בגלל חשיבות האי בחקר נדידת עופות הוקם במקום מרכז צפרות על ידי החברה ההלנית לצפרות.
Jrayed

Jrayed (בעברית- ג'ראיד, בערבית- جرايد) הוא אוסף דיגיטלי זמין לכל, ובו 47 עיתונים וכתבי עת בשפה הערבית מהתקופה שבין 1908 ל-1948 שיצאו לאור בארץ ישראל/פלשתינה /פלסטין.
האוסף הדיגיטלי הוא חלק מפעלי הספרייה הלאומית אשר מחזיקה במחסניה מאגר חשוב של פרסומים תקופתיים בשפה הערבית שהופיעו בארץ ישראל/פלשתינה/פלסטין החל מראשית המאה העשרים כאשר זו הייתה תחת שלטון האימפריה העות'מאנית ותחת שלטון המנדט הבריטי. מאגר זה כולל עיתונים יומיים בעלי דגש חדשותי ואחרים הומוריסטיים, כתבי עת חברתיים, חינוכיים ותרבותיים שהתפרסמו באופן סדיר פחות או יותר (שבועונים, דו-שבועונים, ירחונים וכו').
עיתונים בערבית הופיעו בפלשתינה לראשונה בשלהי המאה התשע-עשרה, ועד שנת 1948 הגיע מספרם המצטבר לכ-250. רק כמחצית מן הכותרים מצויים באוסף של הספרייה הלאומית, בצורה מלאה או חלקית ומתוכם מונגשים דיגיטלית במאגר רק 47 כותרים.
העיתונים שנסרקו כוללים בסך הכול יותר מ-128,000 עמודים בלמעלה מ-19,000 גיליונות שונים. סריקת העיתונים המופיעים באתר ושעברו דיגיטציה נעשתה מאחד משני המקורות האפשריים: נייר העיתון המקורי או מיקרופילם, כאשר ההעדפה היא תמיד למצוא את העותק הטוב ביותר מבחינת איכות, והשלם ביותר מבחינת מצאי של גיליונות. להבדיל מפרויקטים רבים של עיתונות אשר עברו תהליך של סריקת הטקסט בטכנולוגיית זיהוי הכתב (OCR) בפרויקט זה לא נעשה שימוש בטכנולוגיה עקב אחוזי זיהוי נמוך (20%-30%) של הטקסט שבסריקה. על מנת לעקוף את המכשלה הטכנולוגית הוקלדו ידנית כותרות הידיעות ושמות המחברים. דבר זה מאפשר חיפוש טקסטואלי מוגבל באוסף.
גני תמיר

ביוגרפיה

תמיר, ילידת נהלל, החלה את הקריירה המוזיקלית שלה בלהקת פיקוד הדרום. לאחר שחרורה, הצטרפה ללהקת "בצל ירוק 80" של המפיק דודו אלהרר, שהוקמה מיוצאי להקות צבאיות. עם התפרקות הלהקה, נסעה לארצות הברית שם למדה מוזיקה בבית הספר למוזיקה ע"ש מאנס, השייך לניו סקול בניו יורק.
תמיר שבה לארץ בשנת 1987 לאחר סיום לימודיה, ואז השתתפה בתוכנית הרדיו "מה יש" עם ארז טל ואברי גלעד, שם גילמה מספר דמויות, ואף הופיעה לצידו של יאיר ניצני בתפקידו כ"האשם תמיד" וב"שיר המנגל". בנוסף, שימשה כזמרת ליווי במופע "חכם על קטנים" של דני סנדרסון והופיעה כקומיקאית בתוכנית "מוצ"ש" לצידם של אבי אתגר, ספי ריבלין ואלי יצפאן.
בשנת 1989 בתקופת האינתיפאדה הראשונה, הופיעה תמיר לצידו של יהונתן גפן במופע סאטירה פוליטי מוזיקלי בשם "טוב נבוט בעד ארצנו". שניים מהשירים שתרגם גפן למופע, בביצועה של תמיר, אף הושמעו רבות ברדיו - "כשאתה אומר שלום" של קול פורטר ו"גלוית שנה טובה משוש המתאבדת" של טום וייטס.
לאחר מכן, המשיכה תמיר ללוות זמרים בולטים רבים, ביניהם מתי כספי, אלון אולארצ'יק, יזהר אשדות, דני ליטני ויהודית רביץ. במקביל, המשיכה תמיר להעלות מופעי ג'אז חיים ומוקלטים, ביניהם המופע "ג'אז מתחרז" של אהוד מנור וג'אז אפ קומדי שהוקלט לתוכנית "זהו זה!". במקביל, תרמה את קולה כמדבבת לסדרות כמו קופיקו, ראגרטס והזרבובים, הוגולינה וגריזלדה (מתוך הוגו) ולדמויות כמו התינוק המשמש כסמלה המסחרי של במבה.
כשחקנית, הופיעה בסרטו של דן וולמן, "הביוגרפיה של בן".

חיים אישיים

תמיר היא הבת החמישית למשפחת בלוך, צאצאים למייסדי נהלל. הייתה נשואה לדוד תמיר, תושב נהלל גם הוא, ושמרה את שם משפחתו תמיר. בן זוגה הוא המוזיקאי מארק סמליאן, לזוג שתי בנות.
משה צבי מסאווראן

ביוגרפיה

נולד בשנת ה'תקל"ה לרבי שמעון שלמה גוטרמן המגיד מסאווראן נישא לבתו של רבי דוד מסטפין. היה תלמידם של הסבא משפולי ושל רבי ברוך ממז'יבוז', רבי לוי יצחק מברדיצ'ב כמו כן נסע לרב מאפטא. לאחר פטירת הרב מאפטא נחשב לזקן האדמו"רים וחסידיו נמנו באלפים]. כן עמד אחרי פטירת רבו מאפטא בראשות כולל ווהלין שבטבריה. מפורסם גם בשל התנגדותו החריפה לחסידות ברסלב, בספר "ימי התלאות" של אברהם חזן מסופר כי שלח מכתבים לכל העיירות שסביבו "לדחפם ולהומם". פרופ' רפאל מאהלר משער כי "רדיפות הברסלבים בידי חסידי סאווראן עלו באכזריותם על כל רדיפות החסידים בידי המתנגדים במאה הקודמת".
כיהן כרב בברדיצ'ב ממנה עבר לסאווראן שבפודוליה. בסוף ימיו עבר לטיטשלניק עקב מגפה שפרצה בסאווראן.
נפטר בכ"ה בטבת תקצ"ח. רבי מרדכי חיים סלאנים היה מספר שמקובל בידו שבסתימת הגולל על רבי משה צבי התרחשה רעידת אדמה שהורגשה בכל העולם. בנו רבי שמעון שלמה מילא את מקומו כאדמו"ר השני בשושלת.
דברי תורתו הודפסו בספר "ליקוטי שושנים" על ידי תלמידו רבי עזריאל דב אב"ד קראסן.

משנתו

הדגיש בקרב חסידיו את עיקרי החסידות שקיבל מרבו מברדיטשוב בהם: התפילה בהתלהבות, ההתקשרות לצדיק אמת, וההכנעה והשפלות. וכך היה חוזר רבי מרדכי חיים סלאנים בשמו: ש'חצות לילה' פירושו כך: כשיהודי הולך באמצע היום ברחוב ונזכר שישנו בורא לעולם, ומתחזק בזה ברוחניות, בזה הוא חוצה ומבקיע ומאיר את החשכות.

יחס מאת רבני דורו

רבני דורו רחשו לו כבוד רב. רבי שמואל מקמינקא אמר שבדורו (סביבות התק"פ, 1820) צדיק הדור הוא הרב מאפטא ומנהיג הדור הוא רבי משה צבי מסאווראן. גם רבי נתן מברסלב שנרדף על ידו פנה אליו בתוארי כבוד:
"הרב הקדוש המפורסם נודע ביהודה ובישראל גדול שמו, נר ישראל, עמוד הימיני, פטיש החזק, איש אלקים קדוש יאמר לו, לו דומיה תהלה, כבוד קדושת שמו מורנו הרב משה צבי נרו יאיר".
קבוצת ספורט בבעלות אוהדים

קבוצות ספורט בבעלות אוהדים בישראל

בישראל הוקמו קבוצות האוהדים המקצועניות הראשונות במאי 2007, והיו אלה קבוצת הכדורגל הפועל קטמון וקבוצת הכדורסל הפועל אוסישקין, אשר לימים שינו את שמן להפועל קטמון ירושלים והפועל תל אביב. שתי הקבוצות הוקמו על ידי אוהדים שטענו כנגד ההנהלה כי היא מבצעת את עבודתה בצורה לא ראויה, וכמחאה על הישגיהן הנמוכים של הקבוצות המקוריות (הפועל ירושלים והפועל תל אביב בהתאמה). באותה שנה הוקמה גם קבוצת בני יצ'אלאל רחובות של יוצאי אתיופיה. כמו כן, קבוצת הכדורגל מכבי קביליו יפו וקבוצות הכדורסל הפועל חיפה, הפועל פתח תקווה והפועל רמת גן הוקמו מחדש על ידי אוהדיהן, לאחר שהקבוצות המקוריות התפרקו. ב-2014 נוסדו קבוצות הכדורגל הפועל רובי שפירא חיפה ובית"ר נורדיה ירושלים בבעלות אוהדיהן, בעקבות ביקורות כלפי צורת ההתנהלות של קבוצות הפועל חיפה ובית"ר ירושלים. ב-2015 הוקמה מחדש מכבי עירוני אשדוד כקבוצות בבעלות אוהדים, שבחרה להתפצל ממועדון ספורט אשדוד, בדומה למצב שהיה קיים לפני האיחוד עם הפועל בשנת 1999.
מפרץ גיברלטר

גאוגרפיה

צידו המזרחי של המפרץ תחום על ידי חצי האי של הטריטוריה הבריטית גיברלטר ואילו מצפון וממערב על ידי ספרד. אורכו של המפרץ הוא כ-10 ק"מ ורוחבו כ-8 ק"מ, והוא מכסה שטח של כ-75 קמ"ר. צורתו כשל פרסה, והוא נפתח בצידו הדרומי אל קצהו המזרחי של מצר גיברלטר. עומקם המרבי של מימי המפרץ הוא כ-400 מטר.

היסטוריה

קיימות ראיות להתיישבות של האדם הניאנדרטלי בגיברלטר. השימוש במפרץ לצורכי ספנות החל לפני כ-3,000 שנים אך הוא יושב אלפי שנים קודם לכן. הפיניקים הקימו יישוב במקום במאה ה-10 לפנה"ס, ויישוב רומאי בשם "פורטוס אלבוס" (Portus Albus - "השער הלבן") ניצב על חופו המערבי של המפרץ לאחר מכן. מאוחר יותר יושב האזור על ידי המורים והספרדים, והבריטים תפסו את גיברלטר בשנת 1704.
מיקומו האסטרטגי של המפרץ, סמוך למצר גיברלטר המשמש ככניסה אל הים התיכון וכגוף מים צר המפריד בין יבשות אירופה ואפריקה, הפכו אותו למוקד של מאבקים צבאיים ופוליטיים לאורך השנים. במקום נערכו קרב גיברלטר ב-1607, בין הרפובליקה ההולנדית לספרד וקרב מפרץ אלחסירס ב-1801 בין בריטניה לספרד וצרפת. במלחמת העולם השנייה היה המפרץ זירת לוחמה ימית ואיטליה הפאשיסטית שגרה כוחות טורפדו מאויש מאלחסירס, אשר חצו את גוף המים אל גיברלטר בניסיון להטביע ספינות בריטיות. האזור היה גם לזירת לוחמה אווירית.
באמצע המאה ה-20 התעורר סכסוך מתמשך בין בריטניה לבין ספרד על השליטה בגיברלטר, וכפועל יוצא מכך גם על מימי המפרץ. הספרדים טוענים כי השליטה הבריטית במימי המפרץ מוגבלת לשטח קטן סביב נמל גיברלטר, בעוד שהבריטים מצידם טוענים לרצועת מים טריטוריאליים ברוחב של 3 מיל ימי המגיעה עד למרכזו של המפרץ.

יישוב וכלכלה

חופיו של המפרץ מיושבים בצפיפות על ידי היישובים הספרדים אלחסירס (Algeciras), לוס בריוס (Los Barrios), סאן רוקה (San Roque) ולה לינאה דה לה קונספסיון (La Línea de la Concepción), וכן על ידי המושבה גיברלטר. שני מגדלורים ניצבים משני צידי הכניסה למפרץ - האחד בכף אירופה שבגיברלטר, והאחר בפונטה קרנרו (Punta Carnero) ליד אלחסירס.
באלחסירס ובגיברלטר פועלים שני נמלים גדולים, ובראשון נערכות פעולות רחבות היקף של ייבוש מים והפיכתם ליבשה (Isla Verde, איסלה ורדה - "האי הירוק"). גם מסלול הטיסה של נמל התעופה גיברלטר משתרע בחלקו על קרקע שיובשה ממימי המפרץ. עוד פועלים לאורך חופיו של המפרץ מספר מעגנים קטנים יותר.
בחלקו הספרדי של החוף התפתח מרכז לתעשייה כבדה שכולל, בין היתר, תעשייה פטרוכימית ובתי זיקוק ותעשיית פלדה. בשל מיקומו של המפרץ על קו הספנות שמוביל מהים התיכון אל האוקיינוס האטלנטי, הפכו הן נמל גיברלטר והן נמל אלחסירס למרכזי תדלוק חשובים לאוניות. מכלול הסיבות האלה הביא לכך שבמימי המפרץ יש תנועה ערה של ספינות משא ושל מכליות נפט, ולכך שמימיו מזוהמים. למרות זאת המפרץ היה ונותר אזור רבייה חשוב של מספר מינים של דולפינים, ומספר מיני לווייתנאים פוקדים אותו.
אנרכו-פרימיטיביזם

אמונות ועקרונות

האנרכו-פרמיטיביסטים מצביעים על כך שלפני המצאת החקלאות, בני האדם חיו בשבטים קטנים ונודדים שהיו שוויוניים מבחינה חברתית, פוליטית וכלכלית. עקב כך ששבטים אלו חיו ללא היררכיה, הם נראים לעיתים כתקדימים לאנרכיזם.
בנוסף, הם מחזיקים בדעה שכתוצאה מהחקלאות, חברות נעשו מחויבות להתקדמות טכנולוגית ומבני כוח מופשטים שקמו עקב חלוקת העבודה ויצירת ההיררכיה. כמו כן, הם טוענים שחקלאות וביות של צמחים ובעלי חיים מובילים ליצירתו של רכוש פרטי ולהרס כדור הארץ.
הפרימיטיביסטים חלוקים בדעתם על רמת עיבוד האדמה שתהיה בחברה אנרכיסטית, כאשר חלקם מציעים שיטות של פרמהקלצ'ר וחזרה לקיום פרה-תעשייתי, בעוד אחרים תומכים בחזרה מוחלטת לסגנון חיים של ציידים-לקטים.

מקורות

פרימיטיביסטים מסתמכים רבות על אנתרופולוגיה תרבותית ועל ארכאולוגיה. ב-50 שנה האחרונות, חברות שבעבר נחשבו לברבריות, הוערכו מחדש על ידי אקדמאים, אשר רבים מהם מחזיקים כעת בדעה שבני האדם הקדמונים חיו בשלום ושגשוג יחסי. לדוגמה, פרנק הול, מומחה לחקלאות קדמונית וקנט פלאנרי, מומחה לתרבות מסואמריקאית, ציינו ש"אין קבוצה על כדור הארץ שנהנתה מיותר זמן לפנאי מאשר הציידים-מלקטים. את זמן זה בילו בעיקר במשחק, שיחה והרגעות".
אקדמאים אחרים תארו את השיטה הכלכלית של חברות פרימיטיביות ככלכלת מתנות בה העריכו את הסחורה על פי מידת השימושיות שלה ועל פי יופיה ולא על פי עלות. סחורות הוחלפו על בסיס צורך, ולא על בסיס הערך שלהן בשוק. הסחורה חולקה בחברה ללא התייחסות לעבודה שהשקיעו בה חבריה. העבודה התבצעה ללא הרעיון של שכר או רווח אישי, ולמעשה ללא המושג "עבודה" בכלל.
אורן ליבוביץ'

ביוגרפיה

ליבוביץ' החל בפעילות למען לגליזציה לאחר שקיבל רישיון לשימוש בקנאביס רפואי בעקבות תאונת דרכים כחצי שנה לאחר שחבר שלו נשלח לשלושה חודשי מאסר בשל החזקה של חשיש בכמות של שימוש עצמי.
המגזין קנאביס נוסד באופן רשמי בשנת 2010. קדמו לו מספר אתרי אינטרנט קטנים יותר שהוקמו על ידי חברי הקבוצה אשר עסקו ביוזמות ופעילות ציבורית להסדרת שוק הקנאביס בישראל. הוא צמח במקביל למחאה החברתית של קיץ 2011 ולאחר שניסיונם של חברי הקבוצה להעלות את הנושא על סדר היום במסגרת המחאה לא צלח. האתר מהווה את מקור המידע המרכזי של קהילת צרכני ותומכי הקנאביס בישראל והכותבים בו עושים זאת בהתנדבות וללא כוונת רווח.
אורן ליבוביץ' הנחה בעבר פינה בתוכנית הטלוויזיה "שאיפות גדולות" ששודרה בערוץ 8 בשנים 2013–2014 בהנחיית אברי גלעד ועסקה בנושא הקנאביס הרפואי בישראל.
לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה ב-2013 התמודד במסגרת הרשימה עלה ירוק - הרשימה הליברלית, איחוד של מפלגת עלה ירוק והתנועה הליברלית החדשה במקום החמישי אך הרשימה לא עברה את אחוז החסימה והאיחוד בין הקבוצות התפרק.
ב-18 בדצמבר 2014 פרש זמנית אורן מתפקידו כעורך קנאביס ומונה לתפקיד יו"ר מפלגת עלה ירוק לקראת בחירות 2015 אשר זכתה בהנהגתו בבחירות 2015 למספר המצביעים הגדול ביותר בתולדותיה (מעל ל-47 אלף קולות - למעלה ממנדט), אך שוב לא הצליחה לעבור את אחוז החסימה ונשארה מחוץ לכנסת.
בתחילת דצמבר 2016 הצטרף אורן יחד עם מגזין קנאביס לפרויקט "שבוע הקנאביס" של "החזית" בראשות "הצינור" ויחד עם גיא לרר, גדי וילצ'רסקי ודמויות וארגונים נוספים.
בדצמבר 2016, נחקר במשטרה ונשלח למעצר בית בן חמישה ימים בעקבות מעורבותו במיצג "ארדלנה". במסגרת המיצג פורסם ברשתות החברתיות כי ספינה עם קנאביס בדרכה לישראל. בהמשך התברר שהספינה הכילה צמחי מרפא חוקיים, ולא קנאביס.
בחודש מאי 2017 התמנה ליבוביץ' לתפקיד יו"ר הוועד המנהל של קואופרטיב מטופלי הקנאביס הרפואי החדש "קנאטיב".
בדצמבר 2017 הוצב ליבוביץ' ברשימת ה"אנשים שכדאי להכיר" של 'ידיעות אחרונות' בתחום העשייה החברתית.
אצטדיון לוס קרמנס

היסטוריה

האצטדיון נפתח ב-16 במאי 1995 וכשבועיים לאחר מכן נחנך במשחק ידידות בין ריאל מדריד לבאייר לברקוזן, בו ניצחה ריאל מדריד בתוצאה 1-0.
ב-22 באוגוסט 1995, יותר משלושה חודשים לאחר פתיחתו הרשמית של האצטדיון, שיחקה בו לראשונה קבוצת הכדורגל המקומית גרנדה, במשחק הכנה מול ריאל בטיס שהסתיים בתוצאה 4-1 לזכות גרנדה.
בשנת 2011, לאחר עלייתה של גרנדה ללה ליגה, נערך באצטדיון שיפוץ שבו הוקמו יציעים פינתיים בפינות שבין היציעים הקיימים, מה שהגדיל את תכולת האצטדיון מ-16,500 מושבים בשנותיו הראשונות לתכולה הנוכחית של כ-23,100 מושבים.
מנוחה נכונה (עמותה)

מנוחה נכונה לכולם היא עמותה לקבורה אזרחית בישראל - קבורה שאינה כפופה לכללי דת כלשהי. במקביל אליה פועלות בישראל עמותות אחדות לקידום קבורה אזרחית ביישובים שונים: "מנוחה נכונה - פתח תקווה", "מנוחה נכונה - נס ציונה" וכו'.

היסטוריה

העמותה הוקמה ב-1986 על ידי בועז מואב במטרה לאפשר לכל אדם בישראל להיקבר בטקס ובצורה התואמים את השקפת עולמו, אמונתו ורצונו, ובסמוך למקום מגוריו. שם העמותה שאוב מתפילת האשכבה "אל מלא רחמים".
בעקבות מאמציה נחקק ב-1996 חוק הזכות לקבורה אזרחית חלופית. בשנת 1999 החלה העמותה להפעיל בבאר שבע את בית העלמין החילוני הראשון. ומאז שנת 2006 פועלת חלקה אלטרנטיבית של מנוחה נכונה גם בקריית טבעון. בחודש מאי 2009 התחיל לפעול בית העלמין מנוחה נכונה כפר סבא, זהו בית העלמין האזרחי הציבורי הראשון ברשות מקומית במרכז הארץ. בשנת 2012 שינתה העמותה את שמה ל"מנוחה נכונה לכולם". העמותה פועלת בשיתוף פעולה עם עמותות מקומיות כעמותת גג לבתי עלמין אזרחיים בכל רחבי הארץ.
מנכ"לית העמותה היום היא ברכה לוי, ויו"ר העמותה הוא שלום נוי.

מנוחה נכונה כפר סבא

"מנוחה נכונה כפר סבא" הוא בית עלמין אזרחי/יהודי, המופעל על ידי העמותה. בית העלמין פועל בתחומי הרשות המוניציפלית של העיר כפר סבא, החל לפעול במאי 2009.
הר טובקאל

תיירות בהר ובסביבתו

בחורף, ההר מושך אליו גולשי סקי, בייחוד באתר הסקי "אוקיימדן". בחודשי הקיץ, ההר מהווה מוקד למטפסי הרים ולמטיילי טרקים. מספר מסלולי טרק שונים מוליכים אל ההר דרך הכפרים הברבריים שבסביבתו, ואורכים בין 7 שעות לתשעה ימים.
במורדות ההר שוכן אגם טיפני. בכפר הברברי ארומד, נמצא קברו של סידי שמהרוש, הנחשב על ידי המקומיים למסוגל לגירוש שדים.
בדרך אל ההר מצויים מספר כפרים ברבריים, בהם: אימליל , ארומד, טאשדירית, טיסלדאי ואמסוזרט.
ההעפלה הראשונה הידועה של מטפסים לפסגת ההר התרחשה ב-12 ביוני 1923.