google/wiki40b huggingface dataset:
בוריס רוטנברג

קריירת מועדונים

בוריס רוטנברג נולד בשנת 1986 למשפחה יהודית בעיר לנינגרד שבברית המועצות. בגיל 4 עבר רוטנברג יחד עם משפחתו לפינלנד. ב-1994 התחיל לשחק כדורגל במסגרת קבוצת הילדים של פוניסטוס הלסינקי. הוא שיחק בקבוצת הנוער של ה.י.ק. הלסינקי, בקבוצת ליגת העל הפינית יוקריט ובקלובי-04, ורשם 12 הופעות בנבחרת הצעירה של פינלנד.
ב-2006 חזר לסנקט פטרבורג ולמד באוניברסיטת סנקט פטרבורג. בוריס היה קרוב לחתום בזניט-2, אך בשל האיסור עבור זרים לשחק בליגה השנייה הוא עבר לקבוצת הנוער של זניט, שם בשנים 2006 - 2007 השתתף ב-46 משחקים.
ב-2008 הושאל לשיניק. הוא שיחק בהרכב פעם אחת בלבד, כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-85 מול קריליה סובטוב. בקבוצת הנוער רשם 10 הופעות. ביולי 2008 רוטנברג ועוד שחקן יהודי-רוסי, יעקוב ארליך, עברו מבחנים בקבוצת הפועל פתח תקווה, שהתעניינה בשירותים. באותו חודש בוריס רוטנברג בהשאלה לסאטורן, וגם שם שיחק בהרכב הנוער בלבד. ב-16 בינואר 2009 הושאל לעונה לחימקי, שם רשם 13 הופעות בליגת העל, 1 בגביע ו-3 באליפות הנוער.
בסוף ינואר 2010 הושאל למשך שנה למכבי תל אביב, אך כבר במרץ עבר לאלניה ולדיקווקז באותם תנאים.
ב-4 בפברואר 2011 חתם חוזה בדינמו מוסקבה, קבוצה שהייתה בבעלות אביו בוריס רומנוביץ' רוטנברג. בינואר 2012 הושאל לקובאן וסיים את העונה ללא הופעות במדי הקבוצה.
עונת 2014/15 הייתה מוצלחת יחסית עבור רוטנברג, אחרי שרשם 10 הופעות במדי הקבוצה וקיבל לראשונה זימון לנבחרת הבוגרת של פינלנד.
ב-28 באוגוסט 2015 עבר בהשאלה שנתית לרוסטוב. לאחר עונה חתם בלוקומוטיב מוסקבה.

נבחרת לאומית

רוטנברג רשם 12 הופעות בנבחרת הצעירה של פינלנד. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת ב-9 בינואר 2015 במשחק ידידות מול אסטוניה, כאשר פתח בהרכב והוחלף במחצית.

חיים פרטיים

אביו - בוריס רומנוביץ' רוטנברג - אזרח פינלנד, איש עסקים רוסי, סגן נשיא התאחדות הג'ודו הרוסית והבעלים של בנק ס.מ.פ. שב-2009 היה הספונסור של חימקי (באותה שנה בנו גם שיחק שם). כמו כן, על פי רשימת פורבס, ב-2010 הוא דורג במקום ה-100 בין האנשים העשירים ברוסיה. כמו כן הוא חבר של ולדימיר פוטין עוד משנות ה-60, כאשר הם התאמנו ביחד בשיעורי ג'ודו.
אחיו - רומן בוריסוביץ' רוטנברג (גם מייקל אוליבר רוטנברג) - המנהל העליון של גזפרום-אקספורט.
דוד - ארקדי רומנוביץ' רוטנברג - מיליארדר, סגן הנשיא הראשון של התאחדות הג'ודו הרוסית, הבעלים של בנק ס.מ.פ, מקום 60 ברשימת העשירים של רוסיה לשנת 2015.
בן דוד - איגור ארקדייביץ' רוטנברג - מנהל מחלקת הנכס של רכבת רוסיה. מנהל הנכס לשעבר של מחלקת התעשייה, התחבורה והתקשורת של רוסיה.
בת - לידיה - נולדה ב-2013.
לוח השנה של המאיה

לוח השנה של המאיה הוא  לוח שנה המורכב מכמה לוחות ומחזורים. בשל דיוקו יוצא הדופן, הלוח נחשב לאחד מההישגים הלא חומריים הגדולים ביותר של תרבות המאיה.
משכו הממוצע של סיבוב כדור הארץ סביב השמש, המכונה באסטרונומיה "שנה טרופית", הוא 365.242189 ימים, או 365 ימים, 5 שעות, 48 דקות ו-46 שניות בקירוב. בלוח השנה של המאיה אורך השנה הוא 365.2420. בלוח היוליאני שהיה מקובל באותו זמן באירופה, אורך השנה הוא 365.25 ימים, והיה הרבה פחות מדויק היות שבכל 128 שנה נוצרה סטייה של יום אחד. סטייה של יום אחד מתרחשת בלוח השנה של המאיה רק כל 5,291 שנים. לוח השנה של המאיה מדויק יותר אפילו מלוח השנה הגרגוריאני הנהוג כיום בעולם, והוא בן 365.2425 ימים. סטייה של יום אחד מתרחשת בלוח השנה הגרגוריאני כל 3,215 שנים.
גם ללוח הירח של המאיה רמת דיוק גבוהה מאוד, ומצביע על כך שבחודש ישנם 29.530864 ימים קרוב מאוד לזמן האמיתי הידוע כיום 29.530588853 ימים, או 29 יום 12 שעות 44 דקות 2.976 שניות.
אחד מהלוחות המרכיבים את לוח השנה של המאיה הוא הצ'ולקין (Tzolk'in). לוח זה הוא בעל מחזור של 260 ימים. לכל יום במחזור זה יש שם מתוך 20 שמות ומספר מ-13 מספרים. על ידי כך, כל יום הוא ייחודי ויש לו תואר משלו. לוח זה היה חשוב לקביעת חגים דתיים ומועדים הקשורים בדת.
מחזור זה משולב עם מחזור אחר הנקרא האב (Haab'). ההאב הוא מחזור שאורכו 365 יום. הוא מורכב מ-18 חודשים של 20 יום ועוד 5 ימים נפרדים שנחשבו למביאי מזל רע. שני מחזורים אלו יצרו ביחד מחזור אחד שהיה מורכב מ-52 מחזורי האב השוים ל-73 מחזורי צ'ולקין. כל מחזור כזה נקרא מחזור לוח שנה. מחזורים קטנים יותר של 13 ו-20 ימים היו חשובים גם הם בתרבות המאיה.
בגלל אורך המחזור של שני הלוחות הקודמים, היו צריכים בני המאיה להמציא שיטה ספירה נוספת. למעשה, בתקופת חייו של אדם, חל כמעט תמיד רק מחזור אחד כזה. ואולם, כדי לתעד את ההיסטוריה היה צורך בשיטת ספירה יותר מדויקת. לכן, המציאו בני המאיה מחזור הנקרא הספירה הארוכה, שסופר את הזמן בימים. 
שיטה זו מתבססת על מספר יחידות מדידה והן:
קין (K'in) - שווה ליום אחד. עשרים קין שווים ליוניאל (Winal) אחד. שמונה-עשרה יואינלים (360 ימים) נקראו טון (tun), עשרים טון נקראו קטון (k'atun) ועשרים קטון (144,000 ימים) נקראו בקטון (b'ak'tun).
על פי המאיה, סופו של ה-בקטון השלושה-עשר, שתאריכו הוא ה-21 בדצמבר 2012, יהיה תאריך ה"לידה מחדש". לא ידוע בדיוק למה הייתה כוונת בני המאיה, אך כנראה שלא התכוונו ל"סוף העולם". כוונתם הייתה כנראה לאירוע שיהיה ייחודי לתרבותם.
ישנם שני תאריכים שנקבעו כנקודת ייחוס לכל שאר התאריכים בשיטה זו. תאריכים אלו (המסומנים כ-0.0.0.0.0) הם 11 באוגוסט 3114 לפנה"ס (לפי הלוח הגרגוריאני) או 6 בספטמבר לאותה שנה (על פי הלוח היוליאני). 
לספירה זו יש מחזור שבו השנים מתאפסות. מחזור כזה מתרחש כל 13 B'ak'tun.
חוץ ממחזורים אלו, היה לבני המאיה מחזור אחר חשוב ששמו מחזור נוגה, שנבע מבקיאותם של בני המאיה באסטרונומיה. מחזור זה היה המחזור של כוכב הלכת נוגה. בני המאיה הצליחו לחשב את תנועותיו של כוכב לכת זה בדיוק רב ביותר, דיוק שהושג על ידי בני התרבויות המערביות רק שנים רבות אחר כך. ונוס סימן מלחמות בשביל בני המאיה ושליטים רבים יצאו למלחמה כשכוכב זה היה קרוב יותר לכדור הארץ.
משה ליבוביץ

ביוגרפיה

ליבוביץ נולד ברומניה, עלה לישראל כילד עם הוריו והתיישב עמם בצפת. את שירותו בצה"ל עשה בפיקוד הגדנ"ע, הגיע לדרגת קצונה ושימש, בין היתר, כקצין חבורות רחוב של מרחב צפון של הגדנ"ע.
לאחר שחרורו מצה"ל פעל כנציג שירותי ההתנדבות באזור הצפון, נמנה עם מייסדי ארגון ערכים (1978) ושימש כמנהלו הארצי הראשון. כמו כן, היה מראשוני הפעילים של ארגון גשר, הפועל לקירוב לבבות בין דתיים לחילונים.
בגיל 22 מונה למנהל המחלקה לטיפול בנוער, ולאחר מכן נבחר למועצת העירייה בצפת. 
ליבוביץ הוסמך על ידי רבני ישיבת עטרת ישראל ורבנים נוספים לשמש כ"רב, מורה ומנהיג". הוא למד לימודי חינוך במגמת מינהל ופיקוח באוניברסיטת בר-אילן, סיים תואר במנהל עסקים, וקיבל דוקטורט בפילוסופיה של מדעי ההתנהגות מ"אוניברסיטת ניופורט" שבקליפורניה, שתאריה האקדמיים אינם מוכרים בישראל. 
הוא מגשר מוסמך ומתמחה בעיקר בסכסוכי דתות ועדות, וכתוצאה מכך נקשר בקשרי ידידות עם חוסיין, שהיה מלך ירדן. הוא מכהן כיושב-ראש הארגונים תעצומות, ו"שתיל". כמו כן הוא משמש כיועץ מגזרי לקופת החולים שירותי בריאות כללית.
ליבוביץ הוא חבר מרכז ליכוד, והיה יועצו לענייני התיישבות של משה ארנס.
ליבוביץ מפרסם משיריו במדיה הדתית והחרדית.

מפעולותיו

בשנות השמונים והתשעים עסק בניהול הבנייה והפיתוח של העיר ביתר עילית, וכיהן כראש המועצה הממונה הראשונה שלה. בשנים האחרונות הוא מקדם את הקמת העיר החדשה כסיף בנגב. הוא כרת ברית ערים תאומות עם מועצה מקומית וואדי מוסא בפטרה שבירדן. כראש מועצת ביתר עילית יזם את ההפרטה של התחבורה הציבורית ביישוב. הוא מקדם את פרויקט חשמל שבת.
בהיותו תלמידו של הרב יששכר מאיר, בשנת 2017, הוציא לאור ספר בשם "לקחת מוסר" - משיחותיו של רבו. המהדורה הראשונה נקראה 'מהדורת ליבוביץ' על שמו.
העסקה הטובה

העסקה הטובה (בגרמנית: Der gute Handel) הוא סיפור אנטישמי שלוקט על ידי האחים גרים, והוא מספר 7 במעשיות האחים גרים. הסיפור הוא אחד מארבעת הסיפורים שליקטו האחים גרים, שבו יהודים לוקחים חלק פעיל.

העלילה

איכר מכר את פרתו בשוק תמורת 8 מטבעות. בדרכו חזרה הוא עובר ליד בריכה והצפרדעים שבה מכריזות לעברו "שבע שבע שבע". הוא מנסה להסביר להן שיש כאן שמונה ולא שבע, אולם הצפרדעים אינן מקשיבות לו. ברוב זעמו הוא משליך על הצפרדעים את המטבעות ומצפה מהן להחזיר אותן בחזרה, אולם הצפרדעים כמובן אינן עושות זאת. כעבור תקופה שוב הוא קונה פרה והפעם שוחט אותה ומתכנן למכור את בשרה לקצב. בשוק נובח לעברו כלב "הב הב". הוא סבור שהכלב מתכוון לשאת עבורו את הבשר לקצב, ועל כן משליך את הבשר לעבר הכלב תמורת הבטחה שתוך שלושה ימים יקבל את כספו. כעבור שלושה ימים הוא כמובן לא מקבל את הכסף. הוא פונה אל הקצב ושואל אותו האם הכלב הביא את הבשר. הקצב סבור שמדובר במתיחה ומגרש אותו עם מטאטא. 
האיכר משוכנע שנעשה לו עוול, פונה אל המלך ומספר לו את סיפורו המשעשע. להפתעתו בת המלך ששומעת את הסיפור מתחילה לצחוק. המלך מכריז שהוא האדם הראשון שהצליח להצחיק אותה, והוא הבטיח את בתו למי שיצליח להצחיק אותה. אולם האיכר דוחה את הצעת החתונה בגסות, ומבקש שכר אחר. המלך זועם ומכריז שבעוד שלושה ימים יחזור ויקבל "את מלא החמש מאות". כאשר יוצא האיכר מהארמון משכנע אותו השומר לתת לו מאתיים. יהודי ערמומי אחד ששומע את כל הסיפור ניגש אל האיכר ומציע לו לתת לו את השלוש מאות הנותרים, בתמורה לכך שהיהודי ישלם כעת את אותו הסכום במטבעות קטנים יותר. האיכר הפתי מאמין והיהודי הרמאי מביא לו מטבעות גרועים ששווים פחות. 
כעבור שלושה ימים מגיע האיכר אל המלך לתבוע את החמש מאות. אולם אז מתברר שהמדובר בחמש מאות מלקות. האיכר מכריז שהן כבר אינן שלו, אז נכנסים השומר והיהודי לתבוע את המגיע להם והמלך מצווה להלקותם. השומר סובל בשקט, אולם היהודי בוכה ומכריז "אוי ואבוי איזה מטבעות כבדים". המלך נהנה מהמחזה ומציע לאיכר לקחת מחדר האוצרות ככל שירצה. האיכר שמח וטוב לב ממלא את כיסיו כסף וזהב והולך לבית המרזח לספור את כספו. היהודי מתגנב אחריו ושומע את האיכר התמים מכריז שהמלך סידר אותו, כיוון שאם היה נותן לו בעצמו היה יודע אם קיבל כפי שמגיע לו. אבל כעת כאשר הוא לקח הוא אינו יודע האם קיבל מספיק. היהודי ששומע כל זאת ניגש במהירות אל המלך ומספר לו שהאיכר דיבר בו סרה. המלך זועם מצווה להביא את האיכר לפניו, היהודי נשלח לעשות זאת. אולם האיכר מכריז שאדם עשיר כמוהו אינו יכול לבוא אל המלך בבגדים פשוטים. היהודי שרוצה להזדרז משאיל את מעילו היקר לאיכר. 
האיכר ניצב בפני המלך שמוכיח אותו על הדברים שאמר. האיכר מכריז: "מה שאומר יהודי זה תמיד שקר, אף מילת אמת לא יוצאת לו מהפה. הברנש הזה מסוגל אפילו לומר שאני לובש את המעיל שלו." היהודי נזעק ומכריז שזה אכן המעיל שלו. המלך מכריז שהיהודי בוודאי רימה אותם, ומצווה להלקות אותו. והאיכר חוזר הביתה שמח וטוב לב עם המעיל והאוצרות.
צבי תומסון

מאפיינים

צבעו של צבי תומסון הוא חום בהיר (בעיקר על גבו וצווארו), בטנו לבנה ושני פסים שחורים על צדדיו. הוא מגיע לגובה של בין 50 ל-70 ס"מ ומשקלו מגיע בין 15 ל-25 ק"ג (אצל נקבות) ובין 20 ל-35 ק"ג (אצל זכרים). צבאי תומסון חיים לרוב כ-10.5 שנים בטבע.

התנהגות ואקולוגיה

צבאי תומסון חיים בערבות הסוואנה של אפריקה, בעיקר במחוז סרנגטי בקניה וטנזניה. הם מעדיפים ערבות בעלות עשב קצר בתור בית גידול, אך שוהים הרבה פעמים גם בערבות בעלות עשבים גבוהים ובחורשות עצים סבוכים כאשר הם נודדים.
הטורף העיקרי של צבי התומסון הוא הברדלס (צ'יטה) אשר יכול להתחרות במהירותו הגבוהה של הצבי, שיכול לרוץ במהירות של 70–80 קמ"ש (ואפילו 90 קמ"ש לעיתים), לעומת הברדלס אשר יכול לרוץ במהירות של 110 קמ"ש. לרוב מה שמציל את הצבי הוא יכולתו לרוץ הרבה יותר זמן מהברדלס: צבי יכול לרוץ כמה ק"מ במהירותו המקסימלית, בניגוד לצ'יטה היכולה לרוץ מאות מטרים ספורים במהירותה המקסימלית. יכולת נוספת שיש לצבי היא יכולת לבצע פניות חדות מהר יותר מהצ'יטה ואף לזגזג. לעיתים הצבאים יראו את הברדלס אורב להם בזמן ואז יערכו תצוגת דילוגים המסמנים לאויב שהוא כבר התגלה.
טורפים נוספים של צבי תומסון הם האריות והצבועים (אשר משתמשים בכוח הלהקה בשביל לגבור על מוגבלויות המהירות שלהם) ולעיתים גם נמרים, זאבים טלואים, פיתוני סלעים ותנינים. הצעירים נטרפים גם על ידי תן שחור-גב, קרקל, בבון זית ואף עיטים אף נקבות הצבאים נלחמות באחרונים (הבבונים והעיטים) בקרניים ולעיתים מצליחים להבריחם. העופרים הרכים נוהגים לשכב ולהיצמד לקרקע בעת סכנה, כיוון שהם קטנים יותר, צבעם מוסווה יותר והם מתקשים לרוץ במהירות.
העופרים נשארים עם אמותיהם עד לגיל ההתבגרות, אז הנקבות נכנסות לנחלת זכר חזק ודומיננטי. אז העופרים הצעירים מתחילים לחיות בשבטי רווקים עד שהם מתחזקים מספיק להילחם על נחלה.
שוט מכונן

שוט מכונן (באנגלית: Establishing Shot), בהפקת קולנוע וטלוויזיה, נועד על מנת לבסס את ההקשר של הסצנה על ידי הצגת היחסים בין הדמויות החשובות שבסצנה או חפצים. בדרך כלל, שוט זה הוא לונג שוט או אקסטרים לונג שוט בתחילת הסצנה, המציין את המקום, ולעיתים גם את הזמן, שבו מתרחשת הסצנה.
שוטים מכוננים היו נפוצים מאוד בעידן הזהב של הוליווד, יותר ממה שהם כיום. יוצרי הסרטים של היום נוטים לדלג על שוטים מכוננים, כדי להעביר את הסצנה מהר יותר. בנוסף, האופי האקספוזיציאלי של השוט (כמתואר לעיל) עלול להיות לא מתאים לסצנות בסרטי תעלומות, שבהן באופן מכוון פרטים מסוימים מטושטשים או נשארים בחוץ.

מקום

שוטים מכוננים עשויים להשתמש באתרים מפורסמים כדי לציין את העיר שבה מתרחשת הפעילות, או שאליה עברה הפעילות, כגון הפרנזהטורם עבור ברלין, האמפייר סטייט או פסל החירות עבור ניו יורק, הלונדון איי או הביג בן עבור לונדון, בית האופרה של סידני עבור סידני, מגדל אייפל עבור פריז, הסטריפ עבור לאס וגאס, או גשר זאקים עבור בוסטון.

זמן

לפעמים, יש צורך להדריך את הצופים, על מנת להיטיב את הבנתם של ההתרחשויות. לדוגמה, שוט חיצוני של בניין בלילה, ואחריו שוט פנים של אנשים מדברים - הדבר מרמז כי השיחה מתרחשת בשעת לילה בתוך אותו מבנה; זאת בעוד למעשה, השיחה עשויה הייתה להיות מצולמת בסטודיו שנמצא רחוק מהמיקום בו לכאורה מתקיימת השיחה, וזאת בשל אילוצי תקציב, היתרים או מגבלות זמן.

מערכת יחסים

שוט מכונן עשוי להיות לונג שוט של חדר, המציג בו-זמנית את כל הדמויות בסצנה מסוימת. לדוגמה, סצנה על רצח באולם הרצאות במכללה - עשוי להתחיל עם שוט שמראה את החדר כולו, לרבות המרצה, וכל תלמידיו אשר רושמים הערות. גם בצילום תקריב ניתן להשתמש בתחילת סצנה, על מנת לבסס את הרקע להתרחשויות שיקרו (כגון, בסצנת הרצאה באולם, שוט של עיפרון במהלך כתיבת הערות).

קונספט

שוט מכונן עשוי גם לבסס קונספט, ולא מיקום במרחב או בזמן. לדוגמה, פתיחה עם שוט של אימון באמנות לחימה מבסס את הנושא של אמנויות לחימה. גם שוט של גשם מטפטף יכול להיות שוט מכונן. יוצרי הקולנוע מתכתבים עם קהל הצופים שלהם, באמצעות שימוש ברקע התרבותי-הקולנועי המשותף להם.
שירות הביון והביטחון של דנמרק

משימות

חובותיו העיקריים של הארגון הם מלחמה טרור, מלחמה בקיצוניות, ריגול נגדי וביטחון.
לוחמה בטרור כוללת בלימת מתקפות טרור בדנמרק וביצוע מבצעים למניעת הפיכת דנמרק לבסיס מבצעים לפעולות טרור כנגד מדינות אחרות. יתר על כן, הארגון מנסה לאסוף ראיות כדי להבטיח שהטרוריסטים יועמדו לדין. דנמרק מחויבת לציית לאו"ם ולאיחוד האירופי בהחלטות הנוגעות להסגרת חשודים בטרור.
מלבד שלושה תחומים עיקריים אלה, הארגון מספק גם ייעוץ לחברות דניות כיצד להימנע ריגול והוא מעורב ישירות בניהול מבצעים למניעת ריגול תעשייתי אם ישנו חשד למעורבות של סוכנות ממשלתית זרה. ראש הארגון מתפקד כיועץ לביטחון לאומי של ממשלת דנמרק, רשויות ציבוריות, ענפים אחרים של המשטרה, יחד עם גופי ביטחון אחרים בדנמרק.
הארגון אחראי גם לאספקת שירותי אבטחה ושומרי ראש לבני משפחת המלוכה הדנית, פוליטיקאים ואנשים אחרים. בין האישים שאותם הארגון מאבטח הם: מרגרטה השנייה, מלכת דנמרק, פרדריק, נסיך דנמרק, ראש ממשלת דנמרק, הנריק, נסיך דנמרק, מארי, נסיכת דנמרק, יואכים, נסיך דנמרק.

מבנה

הגוף מהווה חלק מהמשטרה הדנית אבל מדווח ישירות לשר המשפטים.
מטה הארגון ממוקם בקופנהגן ולו גם משרדים באורהוס ואודנסה. השירות משתף פעולה באופן הדוק עם המשטרה הדנית והיא מחזיקה בנציגים בכל תחנות המשטרה בדנמרק.

מחלקת הביטחון 

מחלקת הביטחון מספק תמיכה מבצעית ליחידות אחרות וכולל גם יחידת התערבות מיוחדת, גופי אבטחת אישיח ויחידת המשא ומתן.
מחלקת הביטחון גם כוללת: מרכז לתיאום ביטחוני, שאחראי לתיאום בין כל גופי הביטחון בדנמרק.

ביקורת ויחסי ציבור

בסוף שנות התשעים של המאה העשרים, הגוף היה נתון לביקורת ציבורית בשל היותו סגור בפני הציבור. בשל כך הארגון השיק אתר אינטרנט משלו ובו הארגון מפרסם דו"ח שנתי לציבור על פעילויות קימוניות בדנמרק ורמת האיום לאומי.
בעקבות דו"ח על מחדל בהתנהלות הארגון במהלך אירועי הירי בקופנהגן בשנת 2015, ראש הארגון, ינס מדסן התפטר.
יין קרח

יין קרח הוא סוג של יין קינוח המופק מענבים אשר קפאו בעודם על הגפן. בתהליך קופאים המים הנמצאים בענב, בעוד הסוכרים ומוצקים מומסים אחרים אינם קופאים, ולכן לאחר סחיטת הפרי (בעודו קפוא) ניתן להפיק יין מרוכז ומתוק. יין קרח מאופיין במתיקות מרעננת, המאוזנת בחמיצות גבוהה יחסית.
מכיוון שכמויות קטנות יחסית של ענבים קופאים מופקות מדי בציר, מחירו של יין קרח הוא לרוב יחסית גבוה. קנדה וגרמניה הן יצרניות יין הקרח הגדולות בעולם. כ-75% מיין הקרח הקנדי מיוצר במדינת אונטריו.

היסטוריה

קיימות עדויות היסטוריות לכך שיין הופק מענבים קפואים בידי הרומאים, בתחילת המאה הראשונה לספירה, אולם ייתכן והיה מדובר ביין מצימוקים שנבצרו לאחר שקפאו.
האמונה הרווחת היא שיין קרח בתקופה המודרנית הופק לראשונה בפרנקוניה שבגרמניה בשנת 1794. בשנת 1830 תועד לראשונה בציר ענבים שיועדו ליין קרח. לאחר חורף קר מאוד, מספר חקלאים גרמניים השאירו את הענבים לקפוא על הגפן, על-מנת להשתמש בהם כמספוא. כאשר הבחינו החקלאים כי התירוש המופק מהענבים הקפואים הוא מתוק במיוחד, הענבים נסחטו להפקת יין קרח.
לאורך המאה ה-19 ועד 1960, בצירים אשר אפשרו הפקת יין קרח היו נדירים בגרמניה, ובמהלך המאה ה-19 ישנו תיעוד ל-6 שנים כאלו בלבד.
בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20, החלו גם יקבים בקנדה לייצר יין קרח, מענבים מזן וידאל. תנאי הקור בחורף הקנדי מאפשרים ייצור של יין קרח מדי שנה, ובתחילת שנות ה-2000 הפכה קנדה ליצרנית יין הקרח הגדולה בעולם.

יצרני יין קרח

יינות הקרח המפורסמים והיקרים ביותר מיוצרים בגרמניה ובקנדה, אולם ניתן למצוא יצרני יין קרח גם באוסטריה, אוסטרליה, איטליה, ארצות הברית, הונג קונג, הונגריה, ישראל, לוקסמבורג, ניו זילנד, סלובניה, סלובקיה, צ'כיה, צרפת, קרואטיה ושוודיה. בחלק מהמדינות האלו,  הענבים לא קופאים בצורה טבעית, אלא מוקפאים בצורה מלאכותית במקררים מיד לאחר הבציר.
אחמד שאוקי

חייו

שאוקי גדל במשפחה אמידה, מצד אביו ממוצא צ'רקסי, יווני וכורדי, ומצד אמו ממוצא יווני וטורקי. עם הקשרים הטובים לחצר הוא קיבל במהרה משרה אצל הח'דיו עבאס חלמי השני. לאחר מכן הוא השלים לימודי משפטים באוניברסיטת מונפלייה. בצרפת הוא הושפע מהמחזאים מולייר ורסין. הוא חזר למצרים ב-1894, עד שבשנת 1914 גירשו אותו הכובשים הבריטיים לאנדלוסיה, שם הוא שהה עד לחזרתו בשנת 1920, עם עצמאות מצרים מהשלטון הבריטי.
אוניברסיטת אורהוס

היסטוריה

האוניברסיטה נוסדה ב-1928 ביוטלנד כמענה לביקוש הגובר באוניברסיטת קופנהגן לאחר מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1929 עיריית אורהוס הקצתה אדמות לצורך הקמתה. הקמת המבנים החלה בשנת 1932, ונכון לשנת 2017 המלאכה עוד לא הסתיימה.
בשנת 1944, תחת הכיבוש הנאצי, חיל האוויר המלכותי הדני הפציץ את המפקדה הנאצית ששכנה במעונות הסטודנטים ופגעה קשות באחד המבנים. המבנה נחנך מחדש בספטמבר 1946.

פקולטות וקמפוסים

הקמפוס הראשי של האוניברסיטה ממוקם במרכז אורהוס, מוקף בפארק האוניברסיטה. מלבדו, במערב אורהוס ישנו בית-הספר לעסקים ולמדעי החברה (Aarhus BSS), קמפוס לרפואה בבית-החולים בעיר, וכן קמפוס קטן בקופנהגן ללימוד ומחקר של חינוך ופדגוגיה.
לואיס מורנו אוקמפו

חוסה לואיס מורנו אוקמפו (בספרדית: José Luis Moreno Ocampo; נולד ב-4 ביוני 1952 בבואנוס איירס) הוא עורך דין ארגנטינאי שכיהן כתובע בבית הדין הפלילי הבינלאומי מאז 2003 ועד יוני 2012, עת הוחלף על ידי סגניתו עד אותה עת, פאטו בנסודה. קודם למינויו שימש כתובע בארגנטינה, ונודע במאבקו בשחיתות ובניהול התביעה במשפט החונטה, בו הועמדו לדין חברי החונטה הצבאית ששלטה בארגנטינה בין 1976 ל-1983, בשל פשעים שביצעו בתקופת המלחמה המלוכלכת. כן עסק זמן מה כעורך דין פרטי וכמרצה למשפט פלילי באוניברסיטת בואנוס איירס.
אי המטמון (מלון)

היסטוריה

המלון והקזינו נבנו עבור חברת אתרי נופש מיראז' שהייתה בבעלות סטיב וין (Steve Wynn). כיום המלון נמצא בבעלות חברת MGM מיראז'. בעת בנייתו ועם פתיחתו בשנת 1993 יועד המלון לנופש של משפחות עם ילדים, ולכן היו במלון מספר רב של אתרי משחקי וידאו וכן בחזית המלון, בין המלון והסטריפ נבנה מפרץ בין שני צוקים, שנקרא "מפרץ שודדי הים" (Buccaneer Bay), ומדי לילה נערך בו קרב בין ספינת שודדי ים שניסתה לכבוש את העיירה שבמפרץ לבין אוניה של חיילים קולוניאליים בריטיים שניסו להגן על העיירה. העיירה היוותה למעשה את הכניסה אל המלון.
בשנת 2003, לאור השינויים בהרגלי הנופשים של לאס וגאס, והביקוש הפוחת לאתרי נופש המיועדים למשפחות עם ילדים קטנים, שינה המלון את התמה שלו במטרה להביא לקוחות בוגרים יותר. בהתאם, נסגרו אתרי משחקי הווידאו, לוגו המלון שונה מדגל הגולגולת והעצמות והוחלף ללוגו ה"ti" הנוכחי, ומופע חדש בשם "הסירנות של TI" (באנגלית "The Sirens of TI") נערך במפרץ שבין המלון והסטריפ שנקרא כיום "מפרץ הסירנות" ("Sirens' Cove"). המופע מיועד לקהל מבוגר יותר ובעל תכנים תואמים.
במלון נערך המופע של קרקס השמש - "מיסטר". מופע זה היה הראשון מבין מופעי קרקס השמש בעיר, והצלחתו הביאה לשינוי באופיים של המופעים הנערכים במלונות העיר, כמו גם למספר מופעים נוסף של קרקס השמש המופיעים בעיר מידי ערב.
כתיבה שיווקית

מאפיינים

כתיבה שיווקית היא בעצם שילוב של חומר הסברה (כתיבה טכנית) בכתיבה פרסומית. מאמר יהיה בדרך כלל קצר, תמציתי וברור, כתוב ומנוסח בגובה העיניים. אם הקורא הפסיק לקרוא לאחר שתי שורות נראה שזה לא היה מספיק מעניין. ניתן לומר שכתיבה שיווקית לרוב היא ממוקדת לקוחות וכותב מאמר טוב יתן ללקוח את התחושה שהוא במרכז ורוצים רק בטובתו. בכתיבה שיווקית יש להכיר וללמוד על: מה הלקוחות מעוניינים, מה הם היתרונות של העסק או המוצר על פני המתחרים. שפת הכתיבה היא קליטה וברורה, חדה וקולעת, מקורית, רלוונטית, שימוש במידע אמין ועדכני, כתיבה רהוטה שלא חוזרת על עצמה. כותב טוב מביא למצב שבו הקורא מעוניין לשאול ולדעת יותר על המוצר או השירות, כתיבה שמניעה לפעולה. אם הכותב הצליח לדבוק בכל הפרמטרים הללו ולהישאר קצר וקולע הוא עשה את מלאכתו נאמנה.
כל נושא השיווק לענפיו נחקר רבות ומחקרים אשר נעשו על תרומת הכתיבה השיווקית והתנהגות הצרכנים בעקבות כך, מצביעים שהדבר תרם רבות לצורה ולתפיסה שבה עסקים ומוצרים נתפסים בעיני הציבור. אם בעבר היינו רגילים לפרסומות גלויות או סמויות שעצבו וגירו את החושים, עם פיתוח אופן הכתיבה ואופן השימוש במדיה האינטרנטית, הלקוחות והצרכנים לעיתים משכנעים את עצמם שהמוצר או השירות אותו הם רוכשים נכון והכרחי, מה שמגביר את תרבות הצריכה והקניה על יתרונותיה ומגרעותיה. היתרון בכתיבה שיווקית הוא שהיא מאפשרת לפרטים, עסקים וחברות להתבלט ולבדל את עצמם ממתחריהם.
מגדל איינשטיין

היסטוריה

את המגדל תכנן האדריכל אריך מנדלסון עבור האסטרונום ארווין פינלי פרוינדליך, ומטרתו המקורית הייתה לספק תצפיות תומכות כדי לאשש את תורת היחסות של אלברט איינשטיין. הרעיון לבניין הועלה לראשונה ב-1917, הוא נבנה בשנים 1920–1921 אחרי מסע התרמה, והחל לפעול ב-1924. המצפה פועל גם כיום ומשמש לתצפיות על השמש, כחלק מהמכון האסטרופיזי של פוטסדאם. האור מן הטלסקופ מוקרן למעבדות שבתחתית המגדל.
זהו אחד הפרויקטים החשובים הראשונים של מנדלסון, והוא יצר אותו כשריכרד נויטרה הצעיר עדיין היה חלק מהצוות שלו. כיום זו אחת מעבודותיו המוכרות ביותר של מנדלסון. הקירות החיצוניים נועדו תחילה להיות בנויים בטון, אבל בשל קשיי הבנייה נבנה רוב הבניין מלבנים וצופה בסטוקו. ב-1999 עבר הבניין שיפוץ מלא לרגל יובל ה-75 שלו, ותוקנו בו בעיות של לחות והתפוררות. לעיתים קרובות מוזכר הבניין כאחת הדוגמאות הבולטות הבודדות לאדריכלות אקספרסיוניסטית.
על פי השמועה, מנדלסון לקח את איינשטיין לסיור ארוך בבניין אחרי השלמתו, וחיכה לשמוע ממנו מחמאה כלשהי. המגדל, אף כי היה בנוי בהיגיון ומתאים לחלוטין למטרתו, בלט בשטח כמו "ספינת חלל כעורה". איינשטיין לא אמר דבר, אבל כמה שעות לאחר מכן, בזמן פגישה עם עמותת הבניין, הוא לחש פסק-דין בן מילה אחת: "אורגני". מנדלסון עצמו אמר שהוא תכנן את המבנה בעקבות דחף לא-מוסבר, וכי המגדל הגיח מתוך "המסתורין הסובב את היקום של איינשטיין".
אדולף אולנד

אדולף אולנד (בהולנדית: Adolf Georg Olland;‏ 13 באפריל  1867, אוטרכט - 22 ביולי 1933, האג) היה שחמטאי הולנדי מוביל בתקופה שלפני מקס אויבה, ואלוף הולנד לשנת 1909. במקצועו היה רופא.
אולנד הגיע למקום השלישי בתחרות אמסטרדם בשנת 1887 (ניצח: דירק ון פוריסט), חלק מקום ראשון בתחרות אמסטרדם 1889, הגיע למקום השני, לאחר רודולף לומן  בתחרות אוטרכט 1891, הגיע חמישי בתחרות גרונינגן 1893 (ניצח: רודולף לומן), הגיע למקום השני, לאחר רודולף לומן בתחרות רוטרדם בשנת 1894, חלק מקום ראשון בתחרות ארנהיים 1895, הגיע למקום השני בתחרות אמסטרדם 1899 אחרי הנרי ארנסט אטקינס, הגיע שני אחרי רודולף סוידרסקי בתחרות מינכן 1900. 
אולנד ניצח בתחרות הארלם בשנת 1901, הגיע שמיני בתחרות הנובר 1902 (ניצח: דוד ינובסקי), הגיע למקום ה-19 בתחרות קרלסבד 1907 (ניצח: עקיבא רובינשטיין). חלק מקום ראשון עם אברהם שפייר באליפות הראשונה של הולנד שהתקיימה בליידן בשנת 1909, הגיע למקום הרביעי בתחרות סטוקהולם 1912 (האליפות הנורדית השמינית, ניצח: אלכסנדר אלכין), ובשנת 1913 הגיע למקום השלישי בתחרות שבינגן (ניצח: אלכסנדר אלכין).  
לאחר מלחמת העולם הראשונה חלק אולנד מקום 7-8 בתחרות הייסטינגס 1919 (ניצח: חוסה ראול קפבלנקה), חלק מקום 14-15 בתחרות גטבורג (ניצח: פאול יונר), הגיע שלישי בתחרות אוטרכט 1920 (ניצח: גזה מארוצי), חלק מקום 3-4 בתחרות ניימיכן 1921 (אליפות הולנד החמישית, ניצח: מקס אויבה), הגיע למקום ה-18 בתחרות שבינגן 1923 (ניצחו: פאול יונר ורודולף שפילמן), הגיע שלישי בתחרות אוטרכט 1927 (ניצח: מקס אויבה), הגיע שביעי בתחרות אמסטרדם 1929 (אליפות הולנד השמינית, ניצח: מקס אויבה), הגיע שמיני בתחרות האג-ליידן בשנת 1933 (אליפות הולנד התשיעית, ניצח: מקס אויבה).
אולנד היה פעיל מאוד גם בדו-קרבות. הוא השתתף ב-29 דו-קרבות וניצח את מרבית שחקני הולנד מלבד מקס אויבה שניצח אותו פעמיים. מול שחקנים זרים הצליח פחות ונוצח על ידי אמנים כגזה מארוצי, ריכרד רטי ואדגר קול.
אולנד מת מהתקף לב במהלך אליפות הולנד שהתקיימה בהאג בשנת 1933.
טופולב Tu-124

הטופולב Tu-124 (ברוסית Ту-124; קוד דיווח נאט"ו: Cockpot) היה מטוס נוסעים דו-מנועי לטווח קצר מתוצרת ברית המועצות שנועד להטסת עד 56 נוסעים. היה זה מטוס הנוסעים הראשון בעל מנוע טורבו-מניפה.

פיתוח המטוס

המטוס פותח מהטופולב Tu-104 שנועד לטווחים בינוניים, לפי דרישת איירופלוט למטוס נוסעים אזורי שירש את מקומו של האיליושין Il-14. מבחינה חיצונית המטוס נראה כגרסה מוקטנת של הטופולב Tu-104 ומרחוק קשה להבדיל ביניהם. אולם ה-124 כלל מספר שיפורים, בהם מדפים מחולקים לשניים, מעצור אוויר אמצעי, ספוילרים אוטומטיים, והארכים מקצה שפת הזרימה של הכנף. היה בו גם מצנח עצירה לנחיתות חירום או לנחיתות על משטח נחיתה חלקלק, וגלגלים שנופחו בלחץ נמוך עבור נחיתה על מסלולים שלא הוכשרו. צריכת הדלק שלו הייתה טובה יותר, בשל מנועי הטורבו-מניפה.

תחרות בקומקון

גרמניה המזרחית הציבה מטוס מתחרה למדינות הקומקון בעל ארבעה מנועים בשם באאדה B-152. התכנון המוצע לא היה מוצלח, ואפילו חברת אינטרפלוג רכשה בסופו של דבר את הטופולב Tu-134 במקומו.