google/wiki40b huggingface dataset:
סלאח ג'דיד

מהפכת הנאו-בעת'

ג'דיד עלה לשלטון בסוריה לאחר שהוביל את מהפכת הנאו-בעת', מהפכה פנים-מפלגתית במפלגת הבעת' בסוריה, בה הפלג השמאלני-מרקסיסטי במפלגה, שנקרא נאו-בעת', השתלט בהפיכה אלימה על סוריה על חשבון הפלג הימני של המפלגה. לאחר ההפיכה הוביל ג'דיד שורה של רפורמות קיצוניות, הכוללות הלאמות ומדיניות מרכסיסטית קשוחה כנגד בעלי האדמות המסורתיים. בנוסף ג'דיד ביצע טיהורים נרחבים בתוך צבא סוריה והמנהל האזרחי במדינה, והציב את תומכיו בתפקידי מפתח. לאחר ההפיכה חלו מספר שינויים בשלטון: מונו נשיא וראש ממשלה מהמנהיגות הישנה האליטיסטית, אשר היוו "מנהיגי בובה" בידי הדמויות הצבאיות; והפרלמנט המשיך לפעול ללא סמכויות בפועל, כך שנשמרה חזות של משטר דמוקרטי.

מדיניות הבידוד של ג'דיד בעולם הערבי

במדיניותו ג'דיד הדגיש את הלאומיות הסורית על חשבון הפאן-ערביות. תחילה פעל להתקרבות כלפי ברית המועצות ומצרים. מ-1967 החל ביצירת הסתה פנימית נרחבת כנגד ישראל, ונטען כנגדו שהדבר נעשה בניסיון להסיט את תשומת לב האזרחים מהבעיות הפנימיות במדינה. במלחמת ששת הימים סוריה הוכתה בצורה קשה, כאשר רמת הגולן נכבשה על ידי ישראל; סוריה ביקשה הפסקת אש. לאחר המלחמה, סוריה החרימה את ועידת חרטום בה העולם הערבי החליט על מדיניותו כלפי ישראל, והאשימה את שאר העולם הערבי בנקיטת יד רכה מדי כלפי ישראל. מאז סוריה נמצאה בבידוד יחסי בעולם הערבי. 
ג'דיד תמך בהתארגנויות של הפליטים הפלסטינים בתוך ארצו, בהם ההתארגנות המשמעותית "א-צאעקה" (מכת-ברק בערבית). הארגון הוקם על ידי מפלגת הבעת' עצמה, ושימש כלי בידי השלטון כנגד מדינת ישראל.

הקונפליקט הפנימי מול אסד

בשנים הראשונות ג'דיד ניהל שלטון יציב, ובלם ניסיון הפיכה של הדרוזים בתוך מפלגת הבעת'. אולם נוצר קונפליקט פנים-עלאוי במפלגה, בין שר ההגנה חאפז אל אסד לבין ג'דיד, בעיקר בשל התנגדותו של אסד לבידודה של סוריה בתוך העולם הערבי. מבחינה אידאולוגית, ג'דיד הדגיש את הסוציאליזם על חשבון הפאן-ערביות ואף על חשבון הצבא, ואילו אסד טען שיש לחזק את הצבא במיוחד בשל חשיבות המאבק נגד ישראל, וכן טען כי  יש לחזק את הקשרים הבין-ערביים על מנת להצליח בעמידה איתנה מול ישראל. אסד החל לנקוט מדיניות סמויה של מינוי נאמנים לתפקידי מפתח בצבא, בהם מינוי מוסטפא טלאס לרמטכ"ל צבא סוריה.
בעקבות מלחמת ששת הימים נוצרו חיכוכים בין ג'דיד לבין אסד, והאשמה הדדית בתבוסת הצבא הסורי. בספטמבר 1970, ספטמבר השחור, ג'דיד רצה להתערב לטובת הפלסטינים ושלח כוח צבאי לירדן, חרף התנגדותו של אסד. אסד לא שלח כוח אווירי לסיוע, בטענה שאין להתערב בענייניה הפנימיים של מדינה ערבית אחרת. בעקבות זאת, ג'דיד רצה להדיח את אסד מהשלטון, אך בוועידה שכונסה הוא הודח על ידי אסד, שעלה לשלטון במקומו. זו הייתה מהפכת התיקונים. 
לאחר ההפיכה, ישב ג'דיד בכלא עד מותו ב-1993.
צעצוע של סיפור בקיצור: חופשה בהוואי

עלילת הסרט

הסרט מתרחש לאחר אירועי הסרט "צעצוע של סיפור 3". חופשת החורף של בוני הגיע, ולכן היא נוסעת לחופשה להוואי למשך שבוע יחד עם אימה. הצעצועים שמחים לקבל שבוע של חופש בלי בוני, אבל מסתבר שברבי וקן גם רצו להצטרף לחופשה, ולכן הם התחבאו בתיק הגב של בוני במטרה להגיע דרכו להוואי איתה. לצערו של קן, בוני משאירה את תיק הגב שלה בחדרה ולא לוקחת אותו להוואי. ברבי מספרת לוודי שקן תכנן כל פרט בחופשה, ואפילו תכנן את המקום בהוואי בו הם יתנשקו בפעם הראשונה, דבר הגורם לצעצועים ליצור הוואי פרטית רק בשביל ברבי וקן. לאחר מספר "הרפתקאות" שהם עברו בהוואי, קן וברבי מתנשקים לראשונה בשלג בעת זריחת השמש, כפי שקן תכנן שיקרה בהוואי. בסיום הסרט, ברבי וקן מחליקים לתוך הקרח, ושאר הצעצועים נאלצים לייבש את קוביית הקרח הענקית בה הם נתקעו.
בית הספר הימי בצ'יוויטווקיה

בית הספר הימי להכשרת ימאים וקציני ים עבריים בצ'יוויטווקיה (Civitavecchia) שבאיטליה פעל בשנים 1935–1937. היה זה המוסד הראשון שהכשיר קציני ים עבריים בעת החדשה.

היסטוריה

בית הספר הוקם ביוזמת ירמיהו הלפרן מראשי תנועת בית"ר ומחלוצי הימאות העברית שניהל משנת 1931 את ההגנה על תל אביב מטעם בית"ר, והיה גם מייסד ומנהל המחלקה הימית של התנועה שהוקמה באפריל אותה שנה. 
הלפרן משהיה בוגר בית ספר ימי באיטליה, בקשריו הטובים עם נציגי התנועה בחו"ל (איטליה ורוסיה) כאחראי על ההכשרה הימית בבית"ר, יזם במסגרתה בית הספר לקציני ים שהוקם במפרץ העתיק של טריונין בעיר הנמל הקטנה צ'יוויטווקיה שבנפת רומא באיטליה, כבית ספר להכשרת יורדי ים עבריים במקצועות הימיים ולראשונה גם קציני ים עבריים. הוא הוקם תחת חסות המשטר הפאשיסטי, בראשותו של בניטו מוסוליני ששלט באיטליה. 
מייסד בית הספר היה פרופסור יהודי ציוני בשם לוי מורנוס. קפטן ניקולא פוסקו, קרטוגרף וחוקר שדות דיג בעל-שם, היה המנהל הראשון ושירת בתפקיד זה עד לאחר מלחמת העולם השנייה. מבין מורי בית הספר: הרב-חובלים סקלבריני, פאבונה וצ'רבליני והמהנדס זאבוטה.
לחניכי המחזור הראשון של בית הספר כתב זאב ז'בוטינסקי - "אל תבקרו את המשטר הקיים באיטליה, אותו משטר שתחת חסותו ניתנה לכם היכולת ללמוד בבית-הספר הזה, אך גם את המשטר שהיה לפניו אל תבקרו. אם ישאלו אתכם על אמונתכם המדינית והסוציאלית תענו: ציוני אנוכי, משאת נפשי מדינה עברית ובארצנו אני מתנגד למלחמת המעמדות, וזוהי כל אמונתי". הלפרן ארגן ליגות ימיות בצרפת, אנגליה ואמריקה. בבית הספר למדו שני מחזורים של קציני ים, דייגים, ושולי ספוגים ואלמוגים. כמו כן פתח בית ספר ימי לאמודאות במרסיי בצרפת, ובי"ס בשיתוף "אורט" למלחים בלונדון. אחד הבוגרים בהכשרה ימית זו הוא האלוף שלמה אראל לימים מפקד חיל הים.
ביוני 1935 נרכשה עבור בית הספר ספינת מפרש ושמה הוסב לשמה של שרה, רעייתו של התורם יפים קירשנר, סוחר פרוות יהודי מפריס שבכספו נקנתה הספינה. הלפרן היה רב החובל של " שרה א' " ואריה באייבסקי שימש כסגנו. בקיץ 1937 עם סיום לימודי המחזור השני בבית הספר, הפליגה "שרה א'" לארץ ישראל לפעולת גיוס כספים וראווה. קבלת פנים נלהבת קיבלה את פניהם בתל אביב, ולחיפה אף הגיעו קונסולים של איטליה. לאחר כחודש חזרה הספינה לאיטליה, כשמשימתה לגיוס מימון להמשך פעילות בית הספר נכשלה. באזור האי קורסיקה נקלעה שרה א' לסערה ועמדה לטבוע, היה צורך לפנותה. הלפרן נותר על פי מסורות רב חובל לבדו על סיפונה ונטש אותה רק כשאפסו הסיכויים להצילה.
בשנת 1938, משהתחזקו הקשרים בין מוסוליני להיטלר, התערער הבסיס הפוליטי לקיום בית הספר בחו"ל. ארגון החבל הימי לישראל שהוקם ב-1936, יחד עם האגודות הימיות בא"י הקימו את 'בית הספר לקציני ים' אשר נקרא: בית הספר הימי על יד הטכניון העברי בחיפה (בסי"מ), שלימים עבר לעכו והפך לבית הספר לקציני ים עכו.
נחל גמזו

נַחַל גִּמְזוֹ הוא נחל אכזב בצפון שפלת יהודה, המהווה אחד מיובליו של נחל איילון.
שמו של הנחל נגזר משמה של העיר מתקופת המקרא ומתקופת בית שני גִּמְזוֹ, אשר תלה העתיק נמצא מדרום ובסמוך לאפיק הנחל. ראשיתו של הנחל היא בבקעת הנזירים, ממערב למבוא מודיעין.
אפיקו של הנחל הוא בכיוון צפון מערב, והוא חוצה תחת גשר את כביש מס' 1. במפגשו של הנחל עם נחל גזר, בסמוך לתל לוד, הוא יוצר את ראשיתו של נחל איילון.
ררוס

גאוגרפיה ואקלים

ררוס שוכנת על רמה בגובה של 628 מטר מעל פני הים. בתחומה המוניציפלי שוכנים מספר גופי מים בשטח כולל של 198 קמ"ר, והאגם הנודע בשטחה הוא אגם אהושונד  ששטחו כ-46 קמ"ר ואורך קו החוף המקיף אותו הוא 102.98 ק"מ. העיר עצמה נמצאת סמוך למקום מפגשם של הנהרות ראה וגלומה . האקלים בררוס יבשתי וכמות המשקעים השנתית מגיעה ל-500 מ"מ בממוצע. הטמפרטורה הממוצעת בחודש ינואר היא −11.2°C וזו של חודש יולי היא 11.4°C.

היסטוריה

החל במחצית הראשונה של המאה ה-16 שכנה חווה חקלאית גדולה על אדמות העיר. בררוס עצמה התגוררו כחמישים איש בלבד, ובאזור כולו מעט יותר מאלף. כמאה שנים לאחר מכן, ב-1644, התגלו מרבצי נחושת באזור, ובשנה שלאחר מכן הוקם בררוס תנור ההיתוך הראשון. הגילוי הביא להגירת תושבים אל ררוס מכל רחבי סקנדינביה, ובמקום התפתח יישוב אשר נחשב לאחד משני מקורות הנחושת החשובים ביותר בנורווגיה. בארבעים מכרות הנחושת באזור, נכרו, במשך שנות פעולתם, מ-1644 עד 1977, כ-110,000 ממ"ע של נחושת וכ-525,000 ממ"ע של סולפיד ברזל. במכרות נכרו מינרלים נוספים, ובהם כרום, עופרת, קובלט, אבץ וסרפנטין. כתוצאה מהכרייה שינה האזור את מראהו מיער צפוף לאזור פתוח.
ב-1650 הוקמה בעיר הכנסייה הראשונה ששכנה במבנה עץ. ב-1678 וב-1679 העלה הצבא השוודי את ררוס באש, אך העיר הוקמה מחדש תוך שהיא שומרת על תוואי הרחובות המקורי. רוב הבתים העתיקים הניצבים בררוס כיום הם מהמאה ה-18 ומהמאה ה-19.
ררוס נכבשה על ידי השוודים ב-1718 במהלך המלחמה הצפונית הגדולה. בין 1780 ל-1784 נבנתה בעיר כנסיית אבן המכונה "ברגסטאדנס סיאיר" (Bergstadens Ziir). הכנסייה שיכולה להכיל 2,000 איש, היא אחת הכנסיות הגדולות במדינה.
ב-1977 נסגר המכרה האחרון בסביבות העיר, וחברת הכרייה (Røros Kobberverk) פשטה את רגלה. המכרות ורכושה של החברה הופקדו בידיו של מוזיאון ררוס שהוקם לשם כך. המבנה העיקרי של המוזיאון שוכן במבנה תנור ההיתוך המשוחזר בלב העיר. ררוס הוכרזה כאתר מורשת עולמית שלוש שנים לאחר מכן.

העיר כיום

כיום נסמכת כלכלת העיר על מתן שירותים לסביבתה, על חקלאות ועל תיירות. כמיליון תיירים פוקדים את העיר מדי שנה, ובסביבתה רווחת פעילות נופש כמו שיט בקיאק ודיג בקיץ וסקי בחורף. בכל חודש פברואר נערך בעיר שוק הנמשך חמישה ימים שמושך עשרות אלפי מבקרים (Rørosmartnan). סמוך לעיר שוכן שדה תעופה קטן, ומסילת הרכבת "ררוסבאנן" (Rørosbanen) מחברת אותה אל טרונדהיים בצפון ואל האמר בדרום.

בתי העץ בררוס

ררוס השתמרה ללא שינוי במשך מאות שנים, וכבר ב-1923 חוקקו חוקים שעסקו בשימור העיר ואתריה. מראות העיר המשתקפים בתמונות שצולמו בה בשנות ה-60 של המאה ה-19 זהים למראותיה כיום. בתי העץ בעיר משקפים את סגנון האדריכלות הכפרית הנורווגית מלפני 200 שנים ויותר. עיסוקם של התושבים בכרייה כמו גם בחקלאות, זוכה להמחשה בבתים אליהם צמודות חוות קטנות. הבתים הוקמו על חלקות קטנות בהתאם לתכנון התעשייתי העירוני בנורווגיה ובדנמרק שרווח במאות ה-16 וה-17, ובהתאם לתנאי הטופוגרפיה.
גביש קוולנטי

גביש קוולנטי הוא גביש שכולו מולקולה יחידה (סריג אטומרי). כל האטומים בגביש קשורים ביניהם על ידי קשרים קוולנטים. אף על פי שנדמה שמולקולות הן דבר זעיר, גביש קוורץ (שהוא גביש קוולנטי) הוא גביש מָקרוסקופי. דוגמאות נוספות לגבישים קוולנטיים:  יהלום, גרפיט, צורן Si, קרביד הצורן SiC.
קוואסקי נינג'ה ZX-14

ZX-14R

בשנת 2012 זכה הדגם לשדרוג משמעותי, שם האופנוע שונה ל-ZX-14R (השם ZZR1400 נשמר באזורים בהם נקרא כך), המנוע עבר שיפור משמעותי והוגדל ב-90 סמ"ק לנפח של 1,441 סמ"ק. שינויים נוספים שהוכנסו לדגם היו הכנסת בוכנות קלות יותר, גופי מצערת גדולים יותר, מעברי פליטה רחבים יותר, הכנסת מערבת ABS ושיפור של 8% בפליטת מזהמים.
רולנד קאלבר

ביוגרפיה

רולנד קאלבר נולד בהייגייט שבלונדון בשנת 1900. הוא למד בבית הספר בהייגייט ואחר כך הצטרף לחיל האוויר המלכותי שם שירת כטייס בשנים 1918 ו-1919. לאחר ששקל קריירה בתחומים שונים בחר במשחק וסיים תואר באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה. הופעת הבכורה שלו על הבמה הייתה ב-1924 בתיאטרון הרפרטוארי של האל, וב-1931 החל להופיע בסרטי קולנוע בדמות של ג'נטלמן אנגלי ללא דופי שאינו מגלה את רגשותיו. בשנות השישים של המאה העשרים החל קאלבר לשחק גם בטלוויזיה, והמשיך להופיע עד לפרישתו ב-1982.
בשנת 1960 שיחק במחזה "תרגיל בחמש אצבעות" בתיאטרון מוזיק בוקס בעיר ניו יורק. ב-1966 היה קאלבר מועמד לפרס טוני לשחקן הראשי הטוב ביותר במחזה על הופעתו במחזה "איוואנוב". ב-1974 גילם את דמותו של הדוכס מאומניום וגאת'רום בסדרת הדרמה הפופולרית של ה-BBC "משפחת פאליסר".
קאלבר כתב מחזה בשם "A River Breeze", ואוטוביוגרפיה בשם "Not Quite a Gentleman".

חיים אישיים

קאלבר היה נשוי פעמיים. ב-1932 התחתן עם השחקנית, הבמאית והמלהקת דפני ריי לה היה נשוי עד 1946. ב-1947 התחתן עם נאן הופקינס, לה היה נשוי עד למותו מהתקף לב ב-1984. לקאלבר ולאשתו הראשונה היו שני בנים השחקן מייקל קאלבר ורובין קאלבר.
ב-1980 הוענק לקאלבר תואר קצין מסדר האימפריה הבריטית (OBE) על שירותיו לתחום הדרמה.
אפלטון פינאר

אַפְּלָטוֹן פִּינאר (בטורקית: Eflatunpınar שמשמעותו "המעיין של אפלטון") הוא שמו של אתר בטורקיה הכולל מבנה עתיק מונומנטלי ובריכה מלבנית שמימיה מקורם במי מעיין הנובע בסמוך לבריכה. בצד הבריכה נבנה בתקופת האימפריה החתית מקדש קטן ממנו שרד קיר מונומנטלי המגולף בדמויות שונות. האתר שוכן בתחומו של הפארק הלאומי אגם ביישהיר  בנפת קוניה, 22 ק"מ צפונית לעיר ביישהיר (Beyşehir)‏ ו-85 ק"מ מערבית לעיר קוניה. המבנה באתר פורש על ידי הסלג'וקים כמקדש לפילוסוף אפלטון, ומכאן שמו.

סקירה כללית

מי המעיין מתנקזים לאגם ביישהיר (Lake Beyşehir) במרכז אנטוליה באזור העתיק של פיסידיה (Pisidia) בצפון ליקיה. בתקופת הברונזה המאוחרת נבנתה באתר בריכה קדושה מאבני גזית מטרכיט המוקדשת לפולחן המעיין, כת שהתקיימה בתקופה החתית. גודלה של הבריכה הוא 34 על 30 מטר. קיר המקדש ששרד נמצא בצידה הצפוני של הבריכה. הקיר בנוי מאבנים גדולות, על גבי האבנים במרכז הקיר, סותתו דמויות של אל הסערה ואלת השמש, כשמעל כל אחד מהם מסותת דיסק שמש מכונף. מסביבם עשר דמויות התומכות בשתי דיסקאות השמש המכונפות. מעל כל הדמויות נמצא עוד דיסק שמש גדול מכונף. בבסיס הקיר נמצאות חמש דמויות של אלי ההר, הנראות כיוצאות ממי הבריכה. בשלוש הדמויות המרכזיות של אלי ההר מופיע חור בבטנן, חור זה הביא לפרשנות שמדובר באלי המעיין. גודלו של הקיר הוא שבעה מטר לגובה לערך, כולל אלי ההר בבסיס, ושבעה מטר לאורך.
הבריכה עצמה מוקפת בקיר נמוך ומימין ומשמאל לקיר המונומנטלי נמצא פסל של אל. מסביב לבריכה נמצאים שברים של פסלים שונים. הגדול שבהם הוא קיר עם שלושה ראשים של שור, שנמצא בצידה הדרומי של הבריכה, לא במקומו המקורי. הקיר עם הראש המשולש שימש כמלוי בקיר של סכר שנבנה בתקופה הרומית, שנבנה בצידה בדרום מערבי של הבריכה. באתר לא נמצאו כל כתובות, אבל בהתבסס על אתרים קרובים, האתר מתוארך למחצית השנייה של המאה ה-13 לפנה"ס.
במרחק 37 ק"מ מאפלטון פינאר, נמצא תבליט פסילאר. באתר זה נמצא פסל גדול הכולל את אל הסערה האנטולי עומד מעל אל ההר ומשני צידיו שני אריות. הארכאולוג ג'יימס מלארט הציע שמונומנט זה, שפיסולו לא הסתיים ונמצא לא באתרו הסופי, היה מיועד במקורו להיות חלק מהאתר של אפלטון פינאר, וכי מספר שברים שנמצאו באפלטון פינאר, יש להם דמיון לפסלי האריות בפסילאר, וכי פסל זה היה מיועד במקורו לעמוד מעל דיסק השמש הגדול המכונף.

המחקר הארכאולוגי

האתר נבדק קצרות על ידי הארכאולוגית לוסיה ניקסון (Lucia Nixon) מאוניברסיטת אוקספורד בתוך מאמרה על צ'טלהויוק. במאמר השתמשה בעבודתו מתחילת המאה ה-20 של הארכאולוג הבריטי פרדריק ויליאם הסלוק (Frederick William Hasluck). האתר ברובו לא נבדק ולא נחקר.
שאילתה (תוכנה)

שאילתה (באנגלית: Query) היא בקשה לדלייה של נתונים מקובץ או מבסיס נתונים. כלומר, זהו אוסף פקודות שמטרתו לקבל נתונים מבסיס נתונים או מערכת מידע.
על פי רוב, תוצאת השאילתה תהיה תשובה קצרה ויחידה (או רשימה פשוטה של פרטי מידע נבחרים). זאת להבדיל מהפקה של דוח, אשר על פי רוב מכיל מידע רב ומפורט יותר שגם ארוך מראש להדפסה.
בבסיס נתונים מקור המידע יכול להיות טבלה, שאילתה אחרת או צירוף של מספר טבלאות ושאילתות. התוצאה יכולה להיות נתון (לדוגמה, שכר ממוצע של עובדים העונים לקריטריונים מוגדרים) או בצורת קבוצת נתונים זמנית (בה יהיו עותקים של המידע, להבדיל מטבלה שבה מאוחסן המידע בפועל). המידע הנאסף על ידי השאילתה נכון למועד ההרצה וייתכן שהנתונים בטבלאות ישונו לאחר מכן או שיתווספו רשומות חדשות הרלוונטיות לאותה שאילתה.
ישנן שפות שאילתות  שונות ואחת הפופולריות שבהן היא SQL המיועדת לבסיס נתונים יחסי.
השימוש הנפוץ בשאילתות הוא לטובת אחזור נתונים, אך ניתן לבצע באמצעותן פעולות כגון יצירת טבלה או מחיקת נתונים.
פירות מסוכרים

פירות מסוכרים הם פירות או קליפות פרי, בדרך כלל חתוכים לפיסות קטנות, המושרים בסירופ סוכר חם אשר בסופו של דבר הופך למעטה השומר את הלחות וגם כמשמר. הפירות המסוכרים נפוצים בעיקר כחטיף בפני עצמו בתעשיית ממתקי הגומי, אך משמשים גם כתוספת לעוגות, מאפים וממתקים שונים. תהליך השימור יכול להתמשך על פני מספר ימים ועד חודשים, תלוי בסוג וגודל הפרי.
התהליך הממושך של השריית הפירות בסירופ הוא סוג של שימור מזון מכיוון שהסוכר הופך את הפרי להיות רווי בסוכר ומונע צמיחה של מיקרואורגניזמים הודות ללחץ האוסמוטי השלילי שהוא יוצר.
סוגי פירות מסוכרים נפוצים הם דובדבנים, תמרים, אננס וג'ינג'ר. קליפות מסוכרות נפוצות הם אתרוג ותפוז. ערמונים מסוכרים (Marron glacé) הוא מסוגי הפירות המסוכרים היקרים ביותר.
המתכונים ליצירת הפירות המסוכרים משתנים מאזור לאזור, אך העיקרון הכללי נשמר: הרתחת הפירות, השרייה רצופה של כמה שבועות בתוך סירופ סוכר ולאחר מכן ייבוש כל הנוזלים.

היסטוריה

שימור מזון באמצעות שימוש בסוכרים (כמו סירופ תמרים או דבש) ידועים עוד בתרבויות העתיקות של סין ומסופוטמיה. לעיתים זו הייתה צורת השימור היחידה שידעו: הרומאים הקדמוניים שימרו אפילו דגים בדבש. אפיסיוס שחיבר את ספר הבישול הרומאי הדגים כיצד לשמר פירות בתירוש ענבים מרוכז.
עם זאת, מבשריו של צורת השימור בסוכר של ימינו הם הערבים, אשר הגישו פירות הדר וורדים מסוכרים ברגעים חשובים באירועיהם. עם ההשתלטות הערבית על חלקים של דרום אירופה עשה השימור בסוכר את דרכו על המערב. התיעודים הראשונים של שימוש בפירות מסוכרים מתוארכים אל המאה ה-16. באותה תקופה התייחסו אל הפירות המסוכרים כאל תבלינים. באיטליה הם הפכו למרכיבי מפתח של כמה מהממתקים היותר מפורסמים של המסורת הקולינרית שלה: ביניהם כיכר הלחם של מילאנו וקסאטה סיצ'יליאנה.
עט

עט הוא כלי כתיבה המכיל דיו. קיימים סוגים שונים של עטים.

עט למחשב כף יד

העט להפעלת מחשב כף יד (סטיילוס) ולכתיבה בו הוא מוט מתכתי בעל קצה קהה במקצת מפלסטיק או מוט קטן מפלסטיק. באמצעות העט מפעילים לחץ נקודתי על מסך המחשב כף יד. או עט אשר מוליך חשמל וסוגר מעגל במסכי מגע חדשים.
אן הייש

ביוגרפיה

הייש נולדה באורורה, שבאוהיו, ארצות הברית. אביה דונלד, היה לכומר בפטיסטי ולתקופת מה למייסד כנסייה של קהילת אמיש, ומנצח כנסייה. בספרה "תקרא לי משוגעת" טענה הייש כי אביה הטריד אותה מינית בילדותה.
לפני מותו של אביה בשנת 1983 מאיידס, נמסר לו על נטיותיה המיניות. באותה שנה נהרג אחיה של הייש בתאונת דרכים.
מיד לאחר סיום בית ספר התיכון, החלה את תפקיד הטלוויזיה הגדול הראשון שלה, ברשת NBC בסדרת הטלוויזיה "עולם אחר", הייש זכתה לביקורות חיוביות על משחקה בסדרה וזכתה בפרס אמי על תפקידה. בשנת 1994 שיחקה בסרטים "אני אעשה הכל", "נגד החומה" ו"סיפורו של יואי לונג", בו גילמה את פילגשו של יואי לונג.
תפקיד הפריצה של הייש היה בשנת 1996 בסרט "המושבעת". לאחר מכן שיחקה בסרט הדרמה "אם הקירות יכלו לדבר", וכן בסרט "הליכה ודיבור". בשנת 1997 שיחקה בסרט "דוני ברסקו" בתור אשתו של סוכן FBI. באותה שנה שיחקה בסרט "הר געש" וכן בסרט הסאטירי "לכשכש בכלב". היא הופיעה בסרט האימה "אני יודע מה עשית בקיץ האחרון", ושיחקה בקומדיה הרומנטית "שישה ימים ושבעה לילות", בשנת 1998. באותה שנה היא כיכבה בתור מריון קריין בסרט "פסיכו". בשנת 1999 היא שיחקה בסרט "הנס השלישי". בשנת 2000 שיחקה בסרט ההמשך "אם הקירות יכלו לדבר 2".
בשנת 2001 פרסמה הייש את ספרה "תקרא לי משוגעת", וכן שיחקה בסרט "ג'ון קיו", ובסרט "דור הפרוזאק" כד"ר סטרלינג. בנוסף שיחקה בסדרת הטלוויזיה "אלי מקביל" כבחורה שסובלת מתסמונת טורט וכבת זוגו של ג'ון קייג.
בשנת 2004 זכתה הייש בפרס אמי על תפקידה בסדרה "הבחירה של גרייס", וכיכבה בסרט "לידה".
בשנת 2005 שיחקה בסדרה "ניפ/טאק" וב"גברים על עצים". בשנת 2009 שיחקה הייש בסרט הקומדיה "התפשטות".
ב-2010 שיחקה הייש כדמות ראשית בסדרת קומדיה "מצויד" של רשת HBO.
בשנת 2015 גילמה את דמותה של לין מונהאן בסדרת הדרמת-מתח האמריקאית "דיג" שיצר הישראלי גידי רף.
בשנת 2016 שיחקה בסרטו של אונור טוקל, "קרב בנות" לצידה של סנדרה או.
בשנת 2017 שיחקה בסרט הקומי "המילה האחרונה", לצדן של שירלי מקליין ואמנדה סייפריד.

חיים אישיים

בתחילת 1990 החלה לצאת הייש עם השחקן סטיב מרטין, המבוגר ממנה ב-24 שנים. הם יצאו במשך שנתיים. 
בשנת 1997 ניהלה הייש מערכת יחסים עם הקומיקאית אלן דג'נרס. הן נפרדו באוגוסט 2000.
ב-1 בספטמבר 2001 נישאה הייש לצלם קולי לפון. בנם נולד שישה חודשים לאחר מכן. בני הזוג נפרדו באופן רשמי בינואר 2007.
בספטמבר 2001, בראיון עם ברברה וולטרס, הודתה הייש כי עד גיל 31 סבלה מפיצול אישיות וחשבה שהיא אלוהים.
אליהו שלזינגר

ביוגרפיה

נולד בצ'כוסלובקיה ועלה ארצה כתינוק עם משפחתו. בעת התמנותו כרבה של גילה מטעם המועצה הדתית בירושלים נחשב כרב השכונה הצעיר בירושלים.
מאז 2002 עד 2014 שימש גם כרב הפוסק של המועצה הדתית בענייני כשרות ועירובין, תפקיד שהיה עד אז בידי רבה הראשי של ירושלים, הרב יצחק קוליץ שהתפטר אז ממשרתו בשל מצבו הבריאותי. מינוי זה נעשה בהמלצת הרב יוסף שלום אלישיב והרב עובדיה יוסף.
הרב שלזינגר משמש גם כאב בית דין בבית הדין לממונות של מכון "אריאל"
הרב שלזינגר הצטרף לסיורים של ארגון "מזהירי שבת" בשוק מחנה יהודה, ונותן ברכות לסוחרים שסוגרים את דוכניהם מספיק זמן לפני שבת. סיוריו אלה עוררו מחלוקת בקרב הסוחרים].
שמו אוזכר כמועמד לכהן כרבה הראשי האשכנזי של ירושלים, תפקיד שהתפנה ב-2002, והוא הגיש רשמית את מועמדותו לתפקיד ב-18 בספטמבר 2014. אך יממה לפני הבחירות הודיע על פרישתו מהמירוץ בעקבות הסיכויים הנמוכים.
לפני השקיעה

עלילה

הסרט מתרחש בקיץ 2003. ג'סי, כעת סופר, מגיע לחנות שייקספיר אנד קומפני בפריז, על מנת לדבר על ספרו החדש This Time, המגולל למעשה את סיפור הלילה שבילה עם סלין בווינה. לפתע הוא מבחין בסלין, הנמצאת בקהל. על אף שיש לו רק שעות ספורות לפני שעליו לחזור לנמל התעופה, הוא יוצא עם סלין לסיבוב בעיר. מתברר כי על אף שנדברו להפגש שישה חודשים לאחר פגישתם הראשונה בווינה, לא הצליחה סלין להגיע למפגש, כיוון שסבתה נפטרה במפתיע. עם זאת, ג'סי הגיע לפגישה. השניים ממשיכים לשוחח ולטייל על גדות נהר הסן וברחובות המארה. מתברר כי ג'סי נשוי לא באושר ויש לו ילד, בעוד סלין, המיואשת ממערכות יחסים רומנטיות, נמצאת במערכת יחסים עם צלם עיתונות המסקר מלחמות ולפיכך שוהה זמן רב בנסיעות לבדו. השיחה בין השניים הופכת לאינטימית וקרובה יותר ויותר, כאשר זיכרון הלילה היחיד שלהם יחדיו מתגלה כחוויה הרומנטית המרכזית בחיי שניהם.
לבסוף מגיעים השניים לדירתה של סלין, כאשר ג'סי מצהיר בפני נהג המונית שבא לאסוף אותו לנמל התעופה שהוא רק מלווה אותה לדלת ושב מיד. השניים נכנסים לדירה, סלין מנגנת לג'סי שיר כאשר היא מלווה עצמה בגיטרה, שמילותיו נראות כמכוונות לחוויית הלילה הבודד שלהם לפני תשע שנים (מילות השיר נכתבו על ידי ג'ולי דלפי עצמה). לאחר מכן הם שותים תה ומאזינים לשיר מאת נינה סימון, בתחושה גוברת של אינטימיות. סלין פונה לג'סי, כאשר היא מחקה את נינה סימון "בייבי... יש לך מטוס לתפוס". "אני יודע", אומר ג'סי, אך לא זז מן הכורסא. המסך מחשיך.

קבלה

הסרט זכה לביקורות חיוביות עם ציון של 95% מהאתר "Rotten Tomatoes". מבקר הקולנוע רוג'ר איברט, שהילל את "לפני הזריחה", כתב ש"לפני השקיעה" אף עולה עליו, הן כיוון שהשיחות בין השחקנים, המגלמים אנשים בוגרים ועמוקים יותר, בוגרות ועמוקות יותר אף הן והן כיוון שניכר שהם כתבו את הדיאלוגים בעצמם ומגלמים את עצמם בטבעיות רבה.
הסרט נכלל בצמרת רשימות "עשרת הגדולים" של 2004 ברשימות רבות שהתפרסמו על ידי מבקרי קולנוע ברחבי העולם.

הפקה

כבר לאחר סיום הסרט הראשון ידעו המעורבים שהם מעוניינים בסרט המשך. במהלך השנים בחנו הכותבים מספר תסריטים אפשריים, כאשר הם בוחרים להמשיך בגישה האינטימית של מיקום יחיד וצוות מצומצם ולא להרחיב את היריעה למספר אתרים וצוות שחקנים גדול יותר. הסרט צולם לבסוף בפריז במהלך 15 יום, תוך שימוש בסטדיקאם לצילום שוטים ארוכים של שיחה במהלך צעידה ברחוב, בשיט בספינה ובנסיעה ברכב. הסרט צולם בקיץ 2003 (תשע שנים לאחר הסרט הראשון), שהיה החם ביותר באירופה ורוב הזמן סבלו המשתתפים מטמפרטורות של 38 מעלות צלזיוס.
המכשף האפגני

תקציר העלילה

עלילת הספר מביאה את סיפורו של דוגרמה, נער עני שגר באפגניסטן הרחוקה. דוגרמה מגלה להפתעתו שאגדת העם המקומית אודות המכשף האפגני, היא נכונה, וכי אותו המכשף המסתורי רודף אחריו. עם עזרה מנערה מסתורית בשם ג'אדו, דוגרמה נכנס למרוץ נגד הזמן במטרה להבין מה אותו המכשף רוצה ממנו, לפני שיהיה מאוחר מדי.
וילה ואלמראנה (ויגרדולו)

אדריכלות

הבניין מלבני וקטן למדי במידותיו. הוא בנוי על גבי משטח מוגבה עם גרם מדרגות המוביל אל מבואה המורכבת משני עמודים עם כותרות בסדר דורי, ומעליהם קשת סרליאנית. קומת האדון בעלת החלונות גבוהים, ומעליה קומה עליונה הניכרת בחלונותיה הרבועים, והיא נועדה לאחסון של תוצרת חקלאית, כיאה לווילה כפרית. המבואה שמעבר לפתח גדולה מאוד, ומובילה לאולם מרכזי (salone) הקטן ממנה. משני צידי האולם והמבואה מסודרים יתר חדרי הבניין בצורה סימטרית. הווילה הייתה מעוטרת בציורי קיר שרק שירידים מהם שרדו.
זאק ויילד

ביוגרפיה

זאק ויילד נולד בשם "ג'פרי פיליפ וילנדט" בעיר ביון בניו ג'רזי, הוא החל לנגן בגיטרה בגיל 8.
בגיל 14 זאק החל לעבוד בחנות המוזיקה "Silvertone-Music" דבר שהעלה את מודעתו למוזיקת ההבי מטאל והביא לו מוטיבציה להמשיך ולהתאמן בנגינה. זאק מצהיר כי היה מתאמן על הגיטרה כ-12 שעות ביום ולעיתים מחזרתו מהבית ספר עד הבוקר של היום למחרת.
זאק הושפע בראשית דרכו מג'ימי פייג', אריק קלפטון, אנגוס יאנג, אדי ואן היילן, ג'ימי הנדריקס וסטיבי ריי וון. זאק טוען שמוזיקאים אלו נתנו לו השראה במהלך כל הקריירה המוזיקלית שלו.

קריירה מוזיקלית

ויילד החל את דרכו המוזיקלית במספר להקות מקומיות בניו ג'רזי.
זאק שלח לאוזי דמו של סולו גיטרה שלו בשנת 1987, ונבחר כמחליף לגיטריסט של אוזי לאחר מותו של הגיטריסט הקודם שלו רנדי רודס, שמהווה לזאק את אחת ההשפעות המוזיקליות הגדולות שלו.
במקביל לנגינה עם אוזי זאק עסק בפרויקט צדדי שלו בשם Pride&Glory עימם הוציא אלבום ראשון ב-1994.
זאק הוחלף בהרכבו של אוזי בשנת 1995 על ידי ג'ו הולמס, עד חזרתו ב-2001.
בשנת 1998 הקים זאק הרכב מטאל בשם Black Label Society, בו הוא משמש כסולן וגיטריסט ראשי, באותה שנה יצא אלבום הבכורה של הלהקה "Sonic Brew. זאק פעיל בהרכב עד היום ופרסם מאז עוד 8 אלבומי-אולפן ו-4 אלבומי-אוסף מהופעות.
בשנת 2006 זכה בתואר כבוד על ידי "Hollywood Rock Walk of Fame", כהוקרה על פועלו יחד עם אוזי אוסבורן והרכבו, ועל תרומתו לתעשיית המוזיקה. באותה שנה השתתף ויילד בפסטיבל האוזספט גם כגיטריסט של אוזי אוסבורן וגם עם להקתו Black Label Society.

משחק

ב-2001 גילם גיטריסט בסרט "רוק סטאר", בכיכובו של מארק וולברג. בנוסף, התארח בסדרה "קליפורניקיישן". 
ב-2010 שיחק בתפקיד קטן בסרט "בונז", לצד ג'ימי בנט.

ציוד

זאק ויילד ידוע כנגן וספונסר של החברות גיבסון, מארשל, ודאנלופ במהלך השנים יצר בשיתוף פעולה עם חברות אלו דגמי חתימה שלו לגיטרות, מגברים ואפקטים רבים.
כמו כן על רובן המוחלט של הגיטרות ויילד משתמש בפיקאפים אקטיביים מסוג EMG 81/85.
בשנת 2015 הקים זאק חברה ליצור גיטרות ומגברים בשם Wylde-audio שמייצרת ציוד נגינה בעיצוב והמפרט האישי של זאק.