האשליה הגדולה (ספר)

תוכן

מהדורת הפמפלט הראשונה משנת 1909 נקראה "האשליה האופטית של אירופה" (Europe's Optical Illusion) כללה 146 עמודים ב-12 פרקים. מהדורת הספר המורחבת משנת 1911 כבר כללה 393 עמודים בשלושה חלקים ו-17 פרקים. במילותיו של ההיסטוריון הבריטי ג'יימס ג'ול , עמדתו של אנג'ל בספר הייתה ש"המחיר הכלכלי של מלחמה הוא כה אדיר שאיש לא יוכל לקוות להרוויח מפתיחה במלחמה, אשר תוצאותיה עלולות להיות הרות אסון". בשל כך חזה אנג'ל שמלחמה באירופה לא תפרוץ, ואם תפרוץ לא תמשך זמן רב. האשליה הגדולה, לדברי אנג'ל, היא שבעידן המודרני ניתן להרוויח מפתיחה במלחמה, ממיליטריזם ומכיבושים. בלשונו של אנג'ל (מתוך ההקדמה לספר): "כוח פוליטי וצבאי אינו מעניק לאומה שום יתרון מסחרי. בלתי אפשרי כלכלית לאומה לתפוס או להשמיד את עושרה של האחרת, או לאומה להפוך את עצמה לעשירה על-ידי שיעבוד אומה אחרת".

תגובות והשפעות

"האשליה הגדולה" הפך מיד לאחר פרסומו לרב מכר, תורגם במהירות ל-11 שפות, ורכש מספר גדול של קוראים תומכים ומעריצים, בקבוצות דיון באוניברסיטאות בריטיות ואף בין אנשי צבא כמו האדמירל ג'ון פישר, מפקדו העליון של הצי המלכותי, שכינה את הספר "מן משמיים" (heavenly manna). ההיסטוריון ניל פרגוסון טען שקבלת הספר באותה תקופה לא העידה בהכרח על פציפיזם, אלא על ניסיון של אימפריאליסטים ליברלים בבריטניה להניא את גרמניה מניסיונה לזכות במרוץ חימוש ימי מול הצי הבריטי.
בפברואר 1913 ערך אנג'ל מסע הרצאות באוניברסיטאות מרכזיות בגרמניה על-מנת לקדם את רעיונות הספר, ובתקווה למנוע את פריצת המלחמה. ההרצאות זכו לקהל גדול, התרגום לגרמנית נמכר בלמעלה מ-10,000 עותקים בשבועות שלאחר הביקור, ומספר קבוצות דיון "אנג'ליטיות" הופיעו בגרמניה בחוגים אקדמיים. אך מחוץ לאקדמיה הגרמנית נתפס הספר בעיקר כתעמולה בריטית, ולא הייתה לו השפעה ממשית כנגד התלהטות הרוחות והרגשות המיליטריסטיים הגואים שהובילו להצטרפות גרמניה למלחמת העולם הראשונה ביולי ובאוגוסט 1914.
תכופות נטען שפרוץ מלחמת העולם הראשונה, ארבע שנים בלבד לאחר פרסום הספר, הפריך את הטענה המרכזית שלו. אך אנג'ל לא טען בספר שהמלחמה בלתי-אפשרית, אלא שהיא חסרת ערך. בשנת 1921 פרסם אנג'ל ספר בשם האירוני "פירות הניצחון" (The Fruits of Victory), בו טען שתוצאות המלחמה אכן היו הרסניות מבחינה כלכלית כפי שחזה ב"האשליה הגדולה". אף שבריטניה הייתה בין המנצחות, היא נכנסה למיתון קשה ולחובות כבדים בשל השקעותיה במלחמה, עם תשלומי ריבית שעמדו על כ-40% לכל הוצאה ממשלתית. האינפלציה הוכפלה בין 1914 ועד לשיאה ב-1920, וערך המטבע הבריטי נפל ב-61%.
בשנת 1933 פרסם אנג'ל מהדורה חדשה ומורחבת של "האשליה הגדולה", שכללה הצעה להתאחדות מדינות לשכנוע גרמנים להתנגד למדיניותו של אדולף היטלר, בתקווה למנוע את המלחמה הקרבה. שנה לאחר מכן הוענק לו פרס נובל לשלום לשנת 1933. באתר האינטרנט של פרס נובל נכתב כי נורמן אנג'ל הוא האדם היחידי שזכה בפרס נובל לשלום על כתיבת ספר. 
הבמאי הצרפתי ז'אן רנואר שאל את שם הספר לסרטו משנת 1937, אף כי פרט למסר הפציפיסטי והאנטי-מלחמתי אין קשר בין תוכן הספר לעלילת הסרט.
הפסיכולוג סטיבן פינקר החשיב את "האשליה הגדולה" כציון דרך מרכזי בתנועת הנאורות הרציונלית נגד המלחמה, בספרו המלאכים הטובים של טבענו. חשיפת האשליה עליה הצביע אנג'ל היא לדעת פינקר אחד הגורמים להתמעטות מלחמות בין מדינות בסוף המאה ה-20 ובמאה ה-21. גם ההיסטוריון הישראלי יובל נח הררי סבור שטענתו של אנג'ל הופכת להיות נכונה יותר ויותר עם הזמן, ככל שהעושר בעולם הופך מעושר המבוסס על דברים חומריים שקל לשדוד אותם,כגון נחלות וזהב, לעושר מודרני כמו הון אנושי, ידע ומבנים חברתיים וכלכליים מורכבים. הררי כתב: "קליפורניה, לדוגמה, היא אחד המקומות העשירים ביותר בעולם, בזכות עמק הסיליקון ותעשיית הסרטים של הוליווד. מה יקרה אם הסינים יפלשו לקליפורניה, ינחיתו מיליון חיילים על החופים ויסתערו על עמק הסיליקון? הם לא ירוויחו דבר. בעמק הסיליקון אין מכרות סיליקון. רוב ההון אגור במוחם של מהנדסי גוגל וקוסמי הוליווד, והם יהיו על המטוס הראשון לבנגלור או מומבאי הרבה לפני שהטנקים הסינים יתגלגלו בשדרות סאנסט."
עד שנת 2014 נמכרו מהדורות הספר בלמעלה משני מיליון עותקים ותורגמו ל-25 שפות.