גן החיות התנ"כי

היסטוריה

את גן החיות התנ"כי הקים הזואולוג פרופ' אהרון שולוב בשנת 1940. המקום הראשון בו נבנה הגן היה ברחוב הרב קוק במרכז ירושלים, והגן היה למעשה "פינת חי" קטנה ממש במרכז העיר. בשנת 1941 עבר הגן לשטח של 5 דונם בשכונת שמואל הנביא עקב מטרדי רעש וריח ובגלל צורך בשטח גדול יותר. בשנת 1947 הועבר הגן שוב, הפעם להר הצופים, לשטחה של האוניברסיטה העברית.
בעקבות מלחמת העצמאות והפיכתו של הר הצופים למובלעת, הוקם בשנת 1950, משכן חדש לגן החיות בחורשת שנלר, שנקרא גם גבעת קומונה, מצפון לתל ארזה, במקביל לרחוב ירמיהו הראשי. גן החיות החדש נפתח בספטמבר 1950 ובתחילת אוקטובר 1950 הועברו אליו החיות ששהו בהר הצופים, לאחר שבהר הצופים סבלו החיות מרעב. גן החיות סבל מגרעונות כספיים. במרץ 1953 ברחו שני דובים מהגן, לטענת מנהל גן החיות, משום שלא קיבלו מזון, בהיעדר מקור מימון. בשנת 1958 איים פרופ' שולוב שהחיות ימותו ברעב אם העירייה לא תעביר כסף נוסף לאחזקת גן החיות. גן החיות המשיך להתקיים ולהתפתח, אך בעיית המימון לא נפתרה. ב-1967 ביום הראשון של מלחמת ששת הימים, לפני פריצת כוחות צה"ל למזרח ירושלים, גן החיות הופגז מירי של חילים ירדנים, ו-90 בעלי חיים נהרגו.
בשנים 1991–1993 היה גן החיות סגור לקראת העברתו ופתיחתו החגיגית והמחודשת במקום בו הוא שוכן בימינו. החל משנת 1993 ועד לאוקטובר 2018, מנהלו הכללי של גן החיות היה שי דורון. דורון, מנהל ציבורי בהכשרתו, ניהל קודם לתפקידו הנוכחי את לשכתו של טדי קולק בקדנציה האחרונה של זה בעיריית ירושלים. החל מאוקטובר 2018 נכנס לתפקיד זיו איילון. איילון, יליד ירושלים, בעל תואר ראשון במנהל עסקים ותואר שני במדיניות ציבורית. בוגר 32 שנות שירות בעיריית ירושלים במגוון תפקידי ניהול. במהלך השנים היה איילון מעורב גם בתהליכי פיתוח שונים בגן החיות התנ"כי. בתחומי תשתיות התקשורת, תהליכי פיתוח מנהלים והקמת האקווריום.
בשלוש השנים שלפני תחילת תפקידו בגן החיות, היה איילון חלק מצוות הניהול של תוכנית "רואים רחוק" - תוכנית חדשנית המיועדת להכשרת בוגרים על הספקטרום האוטיסטי למקצועות בצה"ל.
באפריל 2017 דחה בית המשפט המחוזי בירושלים את תוכנית הבנייה "מורדות משואה" להקמת יותר מ-450 דירות בסמוך לגן החיות ולגבעת משואה בשל פגיעה אפשרית בתנאי מחייתן של החיות.

מבנה

גן החיות בנוי בצורה ייחודית ומציג את בעלי החיים תוך השתלבות בנוף. הגן תוכנן על ידי האדריכל לני רביב ממשרד האדריכלים "מילר בלום תכנון סביבתי", במטרה להעניק לבעלי החיים תנאים דומים ככל האפשר לתנאים שבטבע. החיות אינן מצויות בכלובים, ובין הקהל לבעלי החיים ישנם חפירים עמוקים המונעים מגע בין החיות למבקרים. הגן מחולק למספר אזורים כאשר בכל אזור ישנן חיות לפי קטגוריה מסוימת (לדוגמה לפי היבשת ממנה הגיעו החיות).
סמוך לגן ממוקמת תחנת הרכבת גן החיות התנ"כי שהחלה לפעול בשנת 2005.
באזור גן החיות נערכו חפירות ארכאולוגיות והתגלו שרידים של חוות חקלאיות החל מהאלף השלישי לפני הספירה. מרבית המוצגים שהתגלו באזור, מקורם בתקופת הברונזה התיכונה (המחצית הראשונה של האלף השני לפני הספירה).

בעלי-חיים

חלק מהחיות בגן שנכחדו מארץ ישראל או מוזכרות בתנ"ך, בהן אריה אסייתי, דוב חום סורי, נמר פרסי ותנין יאור. חיות אחרות מייצגות אזורי גידול אחרים כגון אפריקה (בקצה הגן פארק גדול הכולל אגם ובו היפופוטם, ג'ירפות, זברות וקרנפים) דרום אמריקה, אוסטרליה (ציפורים, עטלפים וקנגורו) וחיות מים (התצוגה "סיפורה של טיפה" המוקדש לחיסכון במים וכולל אקווריומים ובהם דגים). בנוסף, הגן כולל תצוגת חיות קטנות: מיני נחשים, תנינים צעירים וקטנים, דו-חיים, חילזון אפריקאי ענק (מין פולש ומזיק במיוחד), זוחלים, מכרסמים וכן כלובי ציפורים בהם מוצגים תוכאים ועופות דורסים.
בגן מספר גרעיני רבייה של בעלי חיים שנכחדו מנופי ארץ ישראל, כגון ראם לבן, במטרה להחזירם אל הטבע. גן החיות מנהל פרויקט השבה לטבע של אוכלוסיית היחמורים בשיתוף עם רשות הטבע והגנים, כשבשלב ראשון הם מועברים ל"מכלאת אקלום" בנחל שורק ובהמשך משוחררים לטבע. נכון לראשית העשור השני של המאה ה-21, ישנם מספר פרטים המשוחררים באזור וכבר נצפו עופרים שנולדו אחרי השחרור.
בשטחו של הגן נמצא מרכז הדגרה ארצי לדורסי ישראל. במהלך התקופה הרלוונטית בשנה, מגיעים ביצי דורסים מהטבע, בחסות רשות הטבע והגנים, וצוות גן החיות מלווה את ההדגרה עד לבקיעה.

תיבת נוח - מרכז המבקרים

בסוף המסלול של החצר האפריקנית נמצא מרכז המבקרים של גן החיות בצורת תיבת נח שבו יש קיוסק אולם קולנוע וחנות מזכרות. המרכז הוקם על ידי אהרון שולוב בשנת 1990 עם הסרט הראשון באולם הקולנוע שמספר על בניית גן החיות התנכ"י.

השדרה העליונה

בשדרה זו, הנמצאת בחלק העליון של גן החיות נמצאים מספר תצוגות גדולות, בהן אריות, דובים וקופים.
תצוגת הדוב החום הסורי - בתצוגה נמצאים אלברט הזכר, שושנה ובנותיה עליזה ושחר.
תצוגת האריות האסייאתים - נכון לשנת 2019, בגן החיות חיים שלושה אריות – הזכר "זיו" (בן 4) שהגיע מגן חיות בשוודיה, הנקבה "עיישה" (בת 13) שהגיעה מגן החיות בפראג ו"יאשה" (בת שנתיים) שהגיעה מגן חיות בגרמניה.
תצוגת האוחים - תצוגת האוחים נמצאת מול תצוגת האריות. בתצוגה נמצאים מספר פרטים של אוחים מצויים.
תצוגת הנמרים הפרסים - בגן ישנם את "ליאו" הצעיר, ושתי נקבות "אדר" ו"אשור" (הנמרה בעלת 3 הרגליים).
תצוגת השאגנים השחורים - בגן חיים קבוצה גדולה של שאגנים שחורים.
תצוגת דלק צהוב גרון - בגן חיים זוג וצאצא של הדלק, התצוגה נפתחה בחנוכה 2013 בתחליף לכלוב הסרוואל].
תצוגת המנדרילים - בגן החיות ישנה קבוצה מתרבה המורכבת מזכר בוגר דומיננטי, מספר נקבות בוגרות וכן זכרים ונקבות צעירים. קבוצה זו היא אחת מהגדולות בגני החיות בעולם.
תצוגת האיגואנה הקרנפית - תצוגה המציגה את בית הגידול של האיים הקריביים ובה זוג זכר ונקבה איגואנות.
תצוגת השימפנזים - בגן החיות ישנה קבוצה מתרבה בתצוגה.