google/wiki40b huggingface dataset:
ליידה

היסטוריה

תושביה המקוריים היו האילרגטים (Ilergetes). הם התנגדו התנגדות עזה לכיבוש הרומאי, ומנהיגם אנדובאלס (Andobales, נקרא גם אינדיביליס - Indibilis) כרת לשם כך לסירוגין בריתות עם קרתגו ועם רומא. שם העיר בפי הרומאים היה אילרדה (Ilerda), על שם תושביה המקוריים. בשנת 49 לפנה"ס נערך לידה קרב שבו הביס יוליוס קיסר את יריבו פומפיוס. כמרבית האזורים בספרד נכבשה בידי הוויזיגותים ולאחר מכן בידי המוסלמים. רמון ברנגר הרביעי, רוזן ברצלונה, כבשה מידי המוסלמים ב-1149. ב-1640 השתתפה במרד הקטלאני נגד פליפה הרביעי ועמדה תחת מצור של הצבא הצרפתי. ב-1813 הותקפה ונבזזה בידי כוחותיו של נפוליאון.

יהודים

על פי הידוע, אלפונסו השני, לאחר כיבוש העיר מהערבים מסר ליהודי בשם יחיא בן דוד  נכסים בעיר ומינה אותו לגזבר .
כך כותב פרופסור יצחק בער בספרו המונומנטלי 'תולדות היהודים בספרד הנוצרית ' ( עמודים 33-34)' ,כי בחודש אוקטובר 1149, כבש נסיך ברצלונה, את העיר לרידה . אחד מבתי הכנסת של היהודים נהפך בשנת 1173 לכנסייה נוצרית. משנות השמונים ואילך נמצאה שכונת היהודים במקום מבוצר בתוך העיר, ומותר לשער שזה היה מקומה עוד בעת הכיבוש. חלק מבעלות העיר היה בידי אגודת הטמפלרים, אגודת אבירים נזירים שנוסדה כידוע לשם מלחמת הצלב בארץ ישראל, אבל גם בספרד מצאו להם מקום מלחמת הדת ולפעולה פוליטית וארגונית. גם הם הסתייעו בסוכנים יהודים בעיניני כלכלה . בשנים הראשונות לאחר כיבוש לרידה, נתן פקיד האגודה ליהודים שונים באריסות עולמית קרקעות, שבעליהם הערבים גורשו ונושלו. בסדרי האדמיניסטרציה של המחוז הנכבש השתתף יחיא  jafia בן דוד ממונתשון (monzon   ) היהודי הראשון המכונה בתעודות בתואר  "baiulus ,baile"   גזבר- בתעודות העבריות, הוא הפקיד הממונה על הקנין הפרטי  (patrimonum   )  של המלך . יחיא שירת בעיקר לפני המלך אלפונסו השני  מארגוניה  1196-1162, בנו של ראמון ברנגר הרבעי. הוא חתם באותיות לטיניות על תעודות בעיניני הנהלת מיסים וכספים על כתבי פיטורים ממסים, על תעודות יסוד של כפרים נוצריים חדשים, ונתן את הסכמתו למכירת קרקעות וחכירתן . שמו חתום על תעודה רשמית, הקובעת את תחומי העיר לרידה בידי שלטון המוסלמים. מכל האמור יוצא, שיהודי זה מילא תפקיד בחלוקת הארץ לנחלותיה . הוא עצמו קיבל בסביבת לרידה שטחי קרקע נרחבים . אלפונסו השני נתן לו בית מלאכה ובית קטן בעיר לרידה על יד הארמון של המלך והתיר לו להחכירם לנוצרים יהודים ומוסלמים. נוסף לכך  היו לו מרתפי יין במבצר היהודים שבלרידה . סופו – הוסר מעל כנו, לרגל שינויים כלכליים שהמלך הטיל בפקידות שבעיר, פרטי המעשה ונסיבותיו- לא נודעו ."
כמו כן ידוע כי חלק ממבצר העיר לרידה  נקרא ' מצודת היהודים'.
במרתף בית העירייה בלרידה נמצא מקווה ענק, שעל פי המחקר הוא הקדום באירופה והוקם לפני המקווה המיוחס לרש"י.
על פי אנציקלופדיה יודאיקה, הייתה כנסייה בלרידה שנבנתה בתוך בית כנסת יהודי.

Festa Major - החגיגה המרכזית

חלה בתחילת מאי, במקביל לפסטיבל סאן אנאסטאסיו, הפטרון הקדוש של העיר.
במהלך החגיגות מתבצעות המחזות של קרבות הנוצרים במוסלמים, מופע זיקוקין, ומיצג פרחים.

Aplec del Cargol - חגיגות החילזון

חגיגה גסטרונומית בה מתאספים תושבי העיר בפארק Camps Elísis ואוכלים מהמאכל המקומית המבוסס על חלזונות.
החגיגות נערכות במהלך סוף שבוע משישי עד ראשון, כשבוע לאחר החג הקודם.

Fira de Sant Miquel - יריד סן-מיקל

יריד חקלאי הנערך בפארק Camps Elísis בסוף ספטמבר במקביל לחג סן-מיקל, ונחשב ליריד החקלאי החשוב בספרד.
קשת A*

קשת A* (באנגלית: Sagittarius A*, שפירושו בעברית "A* בקבוצת קשת") הוא המיקום ממנו יוצא שידור רדיו חזק ומרוכז במיוחד במרכז גלקסיית שביל החלב בשל חור שחור שנמצא שם.
ב-16 באוקטובר 2002, צוות בינלאומי בראשות ריינר שודל ממכון מקס פלנק דיווח לראשונה על תצפית בה עקבו אחר תנועת הכוכב S2 שנמצא בקרבת סגיטריוס A* במשך קרוב לעשר שנים. מבדיקת מסלול ההקפה עולה שהמסה של סגיטריוס A* היא כ-3.7 מיליון מסות סולאריות ברדיוס שאינו עולה על 6.25 שעות אור, או כ-4.2 מיליארד קילומטרים. לשם השוואה, פלוטו מקיף את השמש ברדיוס של 5.51 שעות אור או כ-3.7 מיליארד קילומטרים. ראיות אלו תומכות בהיפותזה שסגיטריוס A* הוא חור שחור על-מסיבי, כמו אלה הקיימים במרכזים של רוב הגלקסיות.
השיטה הנ"ל, היא למעשה שיטה עקיפה לדעת שיש במקום חור שחור. לעומת זאת, שיטה קצת יותר ישירה וחדשנית ננקטה לתצפית אחר החור השחור העל מסיבי M87* שבמרכז הגלקסיה M87. באפריל 2019 הודיעו קבוצת מדענים מקבוצת Event Horizon Telescope שהצליחו להשיג תיעוד של החור השחור, באמצעות שימוש במערך של שמונה טלסקופי רדיו  שהיו פזורים במספר מקומות על פני כדור הארץ. לצורך עיבוד המידע, נדרש היה תזמון מדויק ביותר ביניהם אשר הושג באמצעות שעונים אטומיים. סגיטריוס A* גם עתיד להיות מצולם בשיטה זו.
אטיין סאקר

אטיין סאקר (إتيان صقر, תעתיק מדויק: אִתיאן צַקְר), המכונה גם אבו ארז (בערבית: "אבי הארזים") הוא פוליטיקאי לבנוני ימני-לאומי, ומייסד מפלגת שומרי הארזים, ומיליציה בעלת אותו שם. סאקר והמיליציה שלו לקחו חלק משמעותי במלחמת האזרחים בלבנון בשנות השבעים והשמונים של המאה ה-20. לאחר המלחמה המשיכו בפעולותיהם הצבאיות עד שסאקר גורש מהמדינה באשמת שיתוף פעולה עם צבא דרום לבנון, המיליציה שסייעה לישראל ברצועת הביטחון עד שנת 2000.
פטרישה קלארקסון

ביוגרפיה

קלארקסון נולדה בניו אורלינס, לואיזיאנה לארתור ולג'קי קלארקסון שהיו מנהל בית ספר מקומי לרפואה ופוליטיקאית. קלארקסון היא הצעירה ביותר מבין 5 אחיות.
קלארקסון למדה ב"אוניברסיטת פורדהאם" שם סיימה את לימודיה בהצלחה, ולאחר מכן החלה קלארקסון ללמוד דרמה ב"אוניברסיטת ייל".

קריירת משחק

את תפקידה הראשון קיבלה קלארקסון בשנת 1987 בדרמת הפשע זוכת פרס האוסקר של בריאן דה פלמה "הבלתי משוחדים", בסרט גילמה קלארקסון את דמותה של קתרין נס אשתו של סוכן משרד האוצר האמריקאי אליוט נס (קווין קוסטנר).
ב-1995 השתתפה קלארקסון במותחן הפנטזיה "ג'ומנג'י".
תפקיד הפריצה המשמעותי של קלארקסון באותן שנים היה בשנת 1999 בדרמת הפשע מועמדת 4 פרסי האוסקר של פרנק דרבונט "גרין מייל".
בסרט גילמה קלארקסון את מלינדה מורס וקיבלה את פרס סאטורן.
ב-2001 שיחקה קלארקסון בדרמת המסתורין של שון פן "השבועה".
בשנת 2002 קיבלה קלארקסון את פרס האמי על תפקידה בסדרת הדרמה "עמוק באדמה", כמו כן באותה שנה השתתפה קלארקסון בדרמה הרומנטית מועמדת 4 פרסי האוסקר "הרחק מגן עדן".
בשנת 2003 קיבלה קלארקסון מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר וכמו כן מועמדות לפרס גלובוס הזהב על תפקידה בדרמה הקומית "רסיסי אפריל".
בסרט גילמה קלארקסון את דמותה של ג'ויי ברנס אמה של אפריל גיבורת הסרט.
באותה שנה קיבלה ביקורות טובות על תפקידה בסרט "אנשי התחנה".
ב-2005 שיחקה קלארקסון בדרמת המתח ההיסטורית שהייתה מועמדת ל-6 פרסי אוסקר של ג'ורג' קלוני "לילה טוב ובהצלחה".
בשנת 2006 קיבלה קלארקסון את פרס אמי השני שלה, גם הוא על תפקידה בסדרה "עמוק באדמה".
ב-2007 השתתפה קלארקסון בקומדיה הרומנטית "אהבה בתפריט" ובדרמה הקומית מועמדת פרס האוסקר "לארס והבחורה האמיתית".
ב-2008 השתתפה קלארקסון בדרמה הרומנטית של וודי אלן "ויקי כריסטינה ברצלונה".
מסע אל האי המסתורי

עלילה

לאחר כמה שנים מעלילת הסרט הקודם שון נראה בוגר יותר ונראה בתחילת הסרט נמלט משוטרים על אופנוע. הוא נופל לתוך בריכה פרטית ונתפס בידי השוטרים אך אביו המאמץ, האנק, משחרר אותו. מתברר שהוא נכנס ללא אישור למרכז קליטת לוויינים והוא מרותק לביתו. האנק עולה לדבר איתו ומגלה שהוא קיבל אות קודי ממשיהו שלדעת שון הוא סבו אלכסנדר, אביו של אביו של שון מקס, אשר נעלם לפני שנתיים. שון לוקח את הצופן שגילה ובעזרת האנק מגלה שהצפנים לקוחים משלושה ספרי מדע בדיוני: אי המטמון, מסעי גוליבר ואי התעלומות של ז'ול ורן. בשלושת הספרים מצויים מפות וחיבור המפות יוצר אי מאוחד בעל נקודות ציון, הנמצא לא הרחק מפלאו.
שון מחליט לטס לשם אך האנק מורה לו שייתן לו לטפל בזה והוא נאלץ להסכים. האנק משכנע את אשתו אליזבת לתת לשניהם לנסוע כדי להוכיח לשון שהוא טועה בקיום האי. הם נוסעים יחד ומגיעים לנמל בפלאו שם שון מבקש מדייגים להסיע אותו לאי. תייר בשם גבאטו מסכים להסיע אותם במסוקו האישי תמורת 1,000 דולר. לגבאטו ישנה בת בשם קאילני והיא נוסעת יחד איתם.
ואולם המסוק מתרסק בעת טורנדו מעל האוקיינוס השקט וכולם נופלים לאי מסתורי שמתברר כאי שהם חיפשו. הם מגלים עליו פילים ננסיים ופרפרים גדולים ובעודם מהלכים באי הם מגלים ערימת סלעים שמתבררות כביצי לטאה ענקית טורפת הדומה לחרדון הצווארון. הלטאה מבחינה בהם ורודפת אחריהם וכמעט טורפת אותם כשמלמעלה מוטחים בה חבילת גזעים והאי מתמוטטת. אלכסנדר סביו של שון מתגלה כמצילם ומזמין אותם לביתו במרכז האי. הוא חסר מכשירי קליטה כך שאין להם דרך יציאה בטוחה.
למחרת הם מבקרים באי באזור של אטלנטיס העיר האבודה, אך מגלים שהאוקיינוס מתחיל להציף אותו. הכלי היחיד שיכול להציל אותם הוא הנאוטילוס של קפטן נמו. לאחר שקאילני יורדת לתוך מערה ובה שלדו של קפטן נמו והיומן האישי שלו. היא מביאה חזרה את היומן ושם כתוב שהצוללת נמצאת בצפון האי. הם מתקדמים לשם בעזרת דבורים ענקיות אך מותקפים בדרך בידי שרקרקי ענק. לבסוף הם מצליחים להיפטר מהם ושון מציל את קאילני מנפילה אך נופל מדבורה ושור את רגלו. הם מחליטים לנוח בצילו של עץ בעוד האנק שר להם את What a Wonderful World.
בבוקר הם מגלים שהמים כמעט הגיעו אליהם והם צריכים למהר להגיע לצוללת, אלא שגבאטו התרחק לעבר הר געש מפיק זהב. בעוד בתו פונה לעזור לו בעזרת אלכסנדר, שון והאנק יורדים להביא את הנאוטילוס השקועה במים. הם צוללים לים ונמלטים מצלופח ענקי המסתובב סביב הצוללת. הם חומקים פנימה והאנק יורה על הצלופח צילצל גדול כדי שיפעיל את מנועי הצוללת. לאחר מכן הם משיטים אותה לעבר השלישייה שעל האי שמתפורר לתוך האוקיינוס. הם נופלים למים אך הצוללת מגיעה ואוספת אותם. האנק נותן לגבאטו לנווט את הספינה בעוד הוא יורה טיל על סלע שמתקרב לעברם ומפוצץ אותו בעוד קאילני מנשקת את שון.
לאחר 6 חודשים גבאטו הוא מפעיל סיורים על הנאוטילוס, בעוד בתו קאילני נוסעת לארצות הברית כדי לחגוג את יום הולדתו של שון ולהפתעתו גם סביו מגיע איתם ומביא לו מתנה - את הספר מהארץ לירח, גם של ז'ול ורן, איתו תצא לדרך הרפתקאה חדשה.
קוורה

היסטוריה

אתר קוורה נוסד על ידי שני עובדי פייסבוק לשעבר, אדם ד'אנג'לו וצ'ארלי צ'יבר. ד'אנג'לו התפטר מתפקידו בפייסבוק בינואר 2010 כדי ליצור את קוורה. הוא אמר שהוא וצ'יבר רצו ליצור את קוורה מכיוון שהם חשבו "ש'שאלות ותשובות' הוא אחד מהאזורים באינטרנט שיש המון אתרים שמתעסקים בהם, אבל אף אחד לא קם ויצר משהו שהוא באמת טוב עדיין".
כמות המשתמשים בקוורה הוערכה בכ־500,000 משתמשים רשומים נכון לינואר 2011. ביוני 2011 אתר קוורה עוצב מחדש במטרה להפוך את מציאת המידע והניווט באתר לנוחים יותר. משתמשים רבים האירו את העובדה שהעיצוב דומה מאוד לעיצובו של אתר ויקיפדיה. קוורה שחררה יישומון למכשירי ה־iPhone ב־29 בספטמבר 2011, ואחריו למכשירי האנדרואיד ב־5 בספטמבר 2012.

פעילות

בקוורה נדרשים המשתמשים להירשם בשמם המלא, ולא באמצעות כינוי או שם בדוי. המשתמשים יכולים להצביע עבור תשובה לחיוב ולשלילה (באנגלית: Upvote ו־Downvote), וגם יכולים להציע עריכות לתשובות שסופקו על ידי אחרים.
קהילת קוורה כוללת מספר אישים ידועים, כמו מארק אנדריסן, דאסטין מוסקוביץ', ג'ימי ויילס, סטיבן פריי ואשטון קוצ'ר. רבים ממשתמשי קוורה פועלים מאזור עמק הסיליקון, ורבים נוספים מניו יורק. קרוב ל-40% מהמשתמשים פועלים מהודו נכון לינואר 2014.
מבחינת הארכיטקטורה של האתר, האתר קוורה נבנה בעזרת Pylons ו־Comet עבור צד השרת של האתר. הוא משתמש ב־MySQL כמסד הנתונים, ושרתי החברה מופעלים באמצעות מערכת ההפעלה אובונטו. מפתחי קוורה משתמשים בגיט על מנת לפתח את המוצר. אנשי הצוות של קוורה פיתחו, בנוסף, אלגוריתם לדירוג תשובות, שדומה לאלגוריתם PageRank. האתר גם משתמש בטכנולוגיית הענן של אמאזון, שמאחסנת את השרתים שמריצים אותו. באוגוסט 2011, החליטו מפתחי קוורה לעבור משימוש במימוש הפייתון CPython לשימוש ב-PyPy, על מנת לשפר את זמני התגובה של האתר.

פרטיות הגלישה באתר

באוגוסט 2012 פרסם הבלוגר איוון קירגין שעמיתיו יכולים לראות את הפעילות שלו, כולל את השאלות בהן הוא צפה. בתגובה הפסיקה קוורה להראות מי צפה בשאלה. כברירת מחדל, קוורה חושפת את הפרופיל של משתמשיה, כולל שמם האמיתי, למנועי חיפוש.

נתונים כלכליים

במרץ 2010, קוורה קיבלה מימון של 11 מיליון דולרים מ־Benchmark Capital, שהעריכה את חברת ההזנק ב־86 מיליון דולרים.
במאי 2012, קוורה גייסה 50 מיליון דולרים בסבב הגיוס B, בה הוערכה במעל 400 מיליון דולרים. המייסד ד'אנג'לו, שברשותו 0.8% ממניות Facebook, הוסיף 20 מיליון דולרים מכספו בסבב B.
באפריל 2014, קוורה גייסה 80 מיליון דולרים נוספים בסבב הגיוס C, בה הוערכה ב־900 מיליון דולרים. המימון הובל על ידי קרן הגידור Tiger Global Management.
וומבט שעיר-אף

מאפיינים

שני המינים בסוג חולקים ביניהם מאפיינים חיצוניים דומים: גופם גדול וכבד ודמוי חבית, יש להם גפיים וצוואר קצרים, ראש רחב וקצר, וזנב קטנטן. המינים בסוג נבדלים מהסוג האחר במשפחה - וומבט מצוי במספר דברים בולטים: האוזניים שלהם ארוכות ומשולשות יותר, האף שלהם מחורץ ומשולש בניגוד גמור לאף העגלגל של הוומבט המצוי, והפרווה שלהם רכה וחלקה לעומת הפרווה הגסה של קרובם. הם גדולים ממנו באופן ניכר. 
מיני הוומבטים הללו הם פעילי לילה, ושוכנים במאורתם במהלך היום. הם משתייכים לקבוצת בעלי החיים המתחפרים אשר נוהגים לחפור לעצמם רשת מאורות ומנהרות למנוחה ומילוט מפני טורפים וחום. בשעות הלילה, הם יוצאים מהמאורה ומתחילים לשחר אחר מזון. הם ניזונים בעיקר מדשא קשה ומעשבים שונים, בזכות שיניהם החזקות הצומחות לאורך חייהם. הרבייה מתרחשת בעיקר כשיש שפע במקורות מזון, והנקבה ממליטה גור יחיד לאחר 22 יום אשר נשאר בתוך הכיס שלה במשך מספר חודשים. תוחלת החיים של המינים הללו היא לכל הפחות 10 שנים. 
אף שטורפים כמו הדינגו והשועל האדום עשויים להוות איום לוומבטים, פעולות האדם כמו הרס בית גידול באמצעות רעיית צאן ובקר או חקלאות, מציבות את האיום החמור ביותר להישרדות המינים עקב כך שהן מצמצות את בתי הגידול המתאימים למינים.
בואו נדבר על זה

עלילה

עלילת הסרט עוקבת אחר פול ויטי (דה-נירו), מאפיונר הנתקף התקפי חרדה ודיכאון על רקע ההתנקשות באביו לנגד עיניו, בעוד שהיה ילד. ויטי מבין כי החולשה מסכנת את חייו ועסקיו הנפשעים ופונה בסתר לעזרת פסיכיאטר - בן סובּל (קריסטל). סובל מוצא עצמו נגרר לעולמו של ויטי, הרגיל שבקשותיו ודרישותיו מתבצעות באופן מיידי - ומתקשה לקבל הרעיון של טיפול פסיכיאטרי מתמשך או קביעת פגישות שבועיות.
מאחר שבעולמו של ויטי פגישות עם פסיכולוג עלולות להתפרש כחולשה הוא נאלץ להסתיר את הטיפול מעיני חבריו לארגון הפשע ויריביו. כתוצאה מדרישותיו לטיפול מיידי בכל עת שיחפוץ מוצא עצמו בן נקלע מספר פעמים לסיטואציות בהן עליו להתנהג כחבר משפחת הפשע של ויטי. במקביל, אנשי ה-FBI משכנעים את בן לשמש מודיע בעזרת קלטת מזויפת, בה נשמע ויטי מתכנן לרוצחו.
בשיא העלילה מוצא עצמו בן מייצג את ויטי בפגישת פסגה של משפחות הפשע כקונסיליירי, בעוד שזה מגיע לפריצת דרך בניתוח תחושת האשם שהרגיש על מותו של אביו. ויטי מגיע לפגישה ומודיע כי הוא מבקש לעזוב את חיי הפשע. אנשי אחת ממשפחות הפשע היריבות מסרבים לקבל זאת וחוששים שוויטי יהפוך למלשן ובין שני המחנות מתפתח קרב יריות. במהלך הקרב בן מגן בגופו על ויטי מכדור ונפצע בכתף. לאחר שאנשי ה-FBI נכנסים לזירה ועוצרים את כל המעורבים בן נשלח לבית חולים וחוזר לחיות את חייו כבשגרה.
באפילוג בן מבקר את ויטי בכלא סינג סינג, ומברך אותו על החלמתו מהתקפי החרדה והדיכאון.

ביקורות והכנסות

הסרט יצא ב-5 במרץ 1999, ובסוף השבוע הראשון באקרנים גרף כ-18 מיליון דולר וניצב במקום הראשון. בשבועות שלאחר מכן הכנסותיו של הסרט ירדו בהדרגה ובאופן מתון, עד אשר ירד מהאקרנים בארצות הברית כעבור 22 שבועות, לאחר שגרף הכנסות בנות כ-106 מיליון דולר. מהכנסותיו ברחבי העולם הסרט גרף 70 מיליון דולר נוספים, ובסה"כ כ-176 מיליון דולר.
הסרט זכה לביקורות מעורבות, עם נטייה לאהדה בקרב מבקרי הקולנוע. בין המבקרים המשבחים את הסרט נפוצו שבחים לתזמון הקומי ולמשחקם של קריסטל ודה-נירו. מנגד, מבקרים אחרים טענו כי עלילת הסרט איננה עמוקה דיה והדמויות חסרות עומק אמיתי.
הסרט היה מועמד לשני פרסי גלובוס הזהב - הסרט הקומי או המוזיקלי הטוב ביותר, השחקן הטוב ביותר בסרט קומי או מוזיקלי (בעבור הופעתו של דה-נירו).
פסיכופתולוגיה

פסיכופתולוגיה או פסיכולוגיה אבנורמלית היא מונח המתאר את ביטויין של התנהגויות וחוויות פסיכולוגיות החורגות מהנורמה ועשויות להצביע על הפרעה נפשית אצל האדם. בנוסף, זהו שמו של תחום מחקר העוסק בחקר התנהגויות והפרעות נפשיות.
המונח מורכב מהמילים היווניות פסיכו (נפש), פתוס (סבל) ולוגיה (תורה). ענף מחקר זה נמצא בתווך שבין הפסיכולוגיה לפסיכיאטריה. העוסקים בפסיכופתולוגיה מנסים לבדוק את ההתנהגות החריגה או ההפרעה הנפשית, להבין את משמעות התסמינים עבור האדם כפי שהוא חווה אותם, להסביר את הקשר הסיבתי האפשרי בין התופעות והתסמינים, ולבסוף לנסח הסברים לגבי התהליך הנפשי שמוביל אליהם. המחקר נעשה בשיטות ניסוייות ותצפיתיות, כמותיות-סטטיסטיות ואיכותיות; המידע נאסף בדגימות מדידתיות בסקרים חדשים או מתוך נתונים טיפוליים קיימים, והמדידות עשויות להיות באמצעות מבחנים פסיכומטריים או בשימוש בבדיקות רפואיות.
אחד הדיונים המרכזיים בתחום הפסיכופתולוגיה סובב סביב הניסיון להתוות אבני בוחן לגבי המושגים נורמליות לעומת אבנורמליות (בלתי-נורמלי). באמצעות כלים סטטיסטים נעשה ניסיון לאבחן כיצד מתנהגת רוב האוכלוסייה במקום ובזמן מוגדר במצבים מסוימים, וכך התנהגות שאינה תואמת את התנהגות הרוב נחשבת אבנורמלית (בין אם המדובר בהתנהגות שנתפסת לרוב "חיובית", כגון אלטרואיזם, ובין אם בהתנהגות "שלילית", כגון רצח). עם זאת, לשם כך נדרשת גם התייחסות מורכבת למאפיינים כגון השונות התרבותית ותת-התרבות אליה משתייך האדם, התקופה המדוברת ועוד (למשל הומוסקסואליות נתפסה אבנורמלית ואף הוגדרה כהפרעה נפשית במדריך האבחוני DSM עד שנת 1973, אך מאז היא לא נחשבת כהפרעה. עם זאת, היחס כלפיה עדיין שלילי בחברות רבות, בעיקר בחברות מסורתיות).
בתחום המשפט מתקיים עיסוק בפסיכופתולוגיה כאשר עולה שאלת השפיות, כלומר השאלה האם אדם מבחין בין טוב לרע, ומודע למעשיו באופן המספק את העמדתו לדין.
גדעון רייכר

ביוגרפיה

רייכר נולד במשפחה דתית ולמד עד כיתה ב' במסגרות חינוך חרדיות. את דרכו העיתונאית החל ככתב בבית המשפט בשנת 1961. הוא נתפס כעיתונאי בולט מאז שהגיש פינה קבועה בכלבוטק בשנות ה-70 ושנות ה-80. בשנות ה-80 אף שימש כאחד המגישים של התוכנית ערב חדש בטלוויזיה החינוכית. מאז הנחה רייכר תוכניות רבות וכתב טורים בעיתונים רבים: "סקנדל", "יש כתובת", "רייכר בשטח", "הפרלמנט של רייכר", "יש עם מי לדבר", "רייכר מתרגז" וכן תוכנית הטלוויזיה "למבוגרים בלבד" המיועדת לבני הגיל השלישי. בנוסף, הנחה גם את תוכנית ההומור "סתם בצחוק" בערוץ 1.
רייכר הוצב במקום השני ברשימת מפלגת הגמלאים בבחירות לכנסת השמונה עשרה, בהן לא עברה המפלגה את אחוז החסימה.
בשנת 2011 חזר רייכר להגיש בהתנדבות תוכנית לילה בגלי צה"ל, במתכונת דומה לזו של התוכנית שהנחה בעבר, "ציפורי לילה משוחחות". התוכנית החדשה, המשודרת במוצאי שבת, בין השעות 02:00-04:00, זכתה לשם "נדודי שינה עם גדעון רייכר", ובה מתעניין רייכר בסיפורים של מאזינים המתקשרים לאולפן.
מחזה בשם "היריקה", שכתב רייכר בעקבות אירוע שחווה, החל להיות מוצג בתיאטרון הבימה בשנת 2013, לאחר שהוצג עוד קודם על במות אחרות.
רייכר עוסק גם בהוראת מקצוע העיתונות ועושה זאת במכללות שונות.
מנחם אליעזר מוזס

ביוגרפיה

מוזס נולד בירושלים, בן יחיד לשלמה זלמן מוזס, מזכיר אגודת ישראל העולמית ומועצת גדולי התורה. התגייס לצה"ל ושירת בחיל השלישות בתפקיד מאתר נפקדים. למד בישיבת ויז'ניץ, ולאחר נישואיו היה הגבאי של רבי חיים מאיר הגר, האדמו"ר מויז'ניץ, בעל ה"אמרי חיים". 
בשנות ה-80 התקרב לחסידות בעלז, ובין השאר שימש כמנהל בית האבות של החסידות "ויזרע יצחק". בשנת תשמ"ט (1989), בתקופת כהונתו של זבולון המר כשר החינוך, נבחר כנציג בעלז מטעם דגל התורה לשמש משנה למנכ"ל המשרד, האחראי על החינוך החרדי והתרבות התורנית. 
בשנות ה-90, כאשר אריאל שרון כיהן כשר הבינוי, היה מעורב בהקמת דירות לחרדים בבית שמש ובאשדוד. כונה גם "שר האוצר של חסידות ויז'ניץ" והיה מהעסקנים המרכזיים של החסידות.
בבחירות לכנסת השבע עשרה הוצב במקום ה-11 ברשימת יהדות התורה, ולא נבחר לכנסת. 
ב־2007 הקים את חברת הבניין "נחלת אליעזר בית שמש". 
לקראת הבחירות לכנסת השמונה עשרה נבחר על ידי רבי ישראל הגר, לימים האדמו"ר מוויז'ניץ, למקום החמישי ברשימת יהדות התורה והשבת - אגודת ישראל-דגל התורה, כמועמדה של "הסיעה המאוחדת" במקום שמואל הלפרט, שכיהן עד אז כחבר הכנסת. במאי 2009 נבחר מוזס ליו"ר סיעת יהדות התורה בכנסת. בעקבות בחירתו העביר את בעלותו בחברת הבניין לנאמנות עיוורת.
ב-9 בפברואר 2011, בכנסת ה-18, מונה מוזס לסגן שר החינוך, במקומו של מאיר פרוש שהתפטר מהכנסת ב-6 בפברואר 2011 כחלק מהסכם הרוטציה הפנימי ביהדות התורה בין סיעת שלומי אמונים לבין חסידות בעלזא.
בעקבות עיכוב בתשלום חובות של חברת "נחלת אליעזר בית שמש" שבבעלותו, להם היה ערב אישית, הוטל בשלהי 2012 עיקול על חשבונו של מוזס ומשכורותו מהכנסת, וכעבור זמן קצר הועברה החברה לפירוק ונמכרה לחברת ד"ר שלמה נס ושות' שבשליטת שלמה נס. ב־2017 חויב מוזס בתשלום של שני מיליון ש"ח לחברת ד"ר שלמה נס ושות', על שפרעה חובות שלהם היה מוזס ערב.
לקראת הבחירות לכנסת ה-21 החליט מרכז אגודת ישראל על החלפתו ביעקב טסלר מחסידות ויזניץ, לאחר 10 שנים בכנסת.

חיים אישיים

מוזס מתגורר בירושלים, נשוי לחנה ואב לעשרה. בתו היידי יצאה בשאלה, היא חברת הקהילה הלהט"בית ומשמשת כלוביסטית בכנסת.
מגפאונה

מגפאונה (הלחם בסיסים של יוונית עתיקה ולטינית: חיות גדולות) היא פאונה המורכבת מבעלי חיים גדולים במיוחד. הגדרת "גדולים" אינה מוחלטת, ונעה בין בעלי-חיים בעלי משקל גדול יותר מ-40 או 100 קילוגרמים. עם זאת, המונח משמש בדרך כלל במחקר לבעלי חיים בטבע הגדולים מבני האדם (למעט בעלי-חיים מבויתים).
מגפאונה בולטת במיוחד, היא המגפאונה של הפליסטוקן, כאשר מרבית היונקים בתקופה זו היו גדולים יותר ממקביליהם כיום. מרביתם נכחדו לפני 120 אלף עד 20,000 שנים לפני זמננו.
חלק מהחיות שבקבוצה (בעיקר יונקים גדולים) זו הם בעלי אסטרטגיית רבייה K , בה יצורים גדולים מאריכי ימים מולידים פחות ולדות ומטפלים בהם לאורך יותר זמן עד הבגרות אך יש להם פחות טורפים בבגרותם. עם זאת האדם פוגע ברבים מהם ואסטרטגיית רבייה זו מקשה עליהם להתאושש. זאת בנוסף לאתגרים נוספים שגורם גופם הגדול כמו שרידה של בצורת, רעב ושינויים אקולוגים קיצוניים, אשר גרמו למינים גדולים בכל התקופות להיכחד במהירות רבה מאלה של מינים בעלי גוף קטן יותר.
זינאידה גרצ'אני

קורות חיים

זינאידה גרצ'אני נולדה בכפר במחוז טומסק. משפחתה הוגלה לסיביר בשנת 1945, לאחר שהשטח שוחחר מכיבוש גרמני, על ידי השלטונות של מלדובה הסובייטית שהייתה חלק של ברית המועצות. רק בשנת 1957 המשפחה הורשתה לחזור למולדת. זינאידה גרצ'אני סיימה לימודים באוניברסיטת קישינב בתחום כלכלה. בתקופת 1974-1991 היא עבדה בהנהלת חשבונות של מחלקת תקציבים במסודות מקומיות. בשנת 1994 הוא עברה לקישיניב והחלה לעבוד באגף התקציבים של משרד האוצר של מולדובה. בשנת 1996 היא התמנתה למנהלת אגף התקציבים ובשנת 2000 קיבלה משרת סגן שר האוצר. בשנת 2002 אושרה כהונתה לשר האוצר. בשנת 2005 במקביל לתפקידה היא כיהנה כסגנית ראש הממשלה.
בשנת 2005 זינאידה גרצ'אני השתתפה בבחירות לראש העיר קישינב. היא זכתה בבחירות, אך מכיוון ששיעור התשפפות היה נמוך (פחות משליש הבוחרים) התוצאות בוטלו.
בשנת 2008 היא התמנתה לראש הממשלה במקום וסילי טרלב.
בשנת 2009 זינאידה גרצ'אני הייתה מעומדת של המפלגה הקומוניסטית לתפקיד נשיא מולדובה. בהצבעה היא קיבלה 60 קולות (לעומת דרישה של 61 קולות) ולא נבחרה. בשנת 2011 היא עזבה את המפלגה הקומוניסטית והקימה מפלגה חדשה. בבחירות של שנת 2014 המפלגה זכתה ל-25 מקומות בפרלמנט ועתה היא הסיעה הגדולה בפרלמנט של המדינה.
בשנת 2015 היא השתתפה פעם נוספות בבחירות לראש העיר קישיניב, אך בסיבוב השני והמכריע צברה רק 46.46% מהקולות (ראש העיר מכהן צבר 53.54%).
נכון ליוני 2019 היא מכהנת כיושב ראש הפרלמנט.
מוקסין

מוקסין (Moccasin) היא נעל עשויה מחתיכה אחת של עור אייל או עור רך אחר, התפור סביב ברצועת עור דקה. הנעל שימשה אנשי שבטים אמריקאים ילידים (אינדיאנים) בארצות הברית ובקנדה. מקור המילה משפות אינדיאניות.
הסולייה הרכה אפשרה לציידים לחוש את הקרקע ולהתקדם בשקט. בני שבטים שחיו על אדמה סלעית השתמשו בסוליית עור מוקשחת. המוקסין היא נעל נוחה שהתחבבה גם על אירופאים ואף יוצרו לה גרסאות אלגנטיות.

בישראל

בשנת 1962 הופיעו בישראל מגוון רחב של נעלי מוקסין לנשים מקושטים באבזמים וחגורות וחלקם מצופים בלק. בשנת 1970 דחקו הסנדלים החצי פתוחות את נעלי המוקסין הסגורות מהאופנה. באמצע שנות ה-70 נפוצו בישראל נעלי בית המשלבות גרב וסוליה בנוסח מוקסין. 
בשנות ה-80 של המאה ה-20 זכו נעלי מוקסין לפופולריות רבה בישראל. נעלי מוקסין הגיעו בשני דגמים: בעלי סוליה דקה קלאסיים ומוקסין אמריקאי בעלי סוליה עבה ועור עבה.
רנדי פאוש

קורות חייו

רנדולף פרדריק פאוש נולד בבולטימור שבמרילנד ב-23 באוקטובר 1960, וגדל בפרבר של עיר זו בשם קולומביה. ב-1988 קיבל תואר דוקטור באוניברסיטת קרנגי מלון, ומונה שם לפרופסור עשר שנים לאחר מכן. בין השאר פיתח את תכנת הקוד הפתוח "אליס" הנכתבת בשפת התכנות Java, ומאפשרת ליצור אנימציה תלת ממדית בקלות יחסית.
באוגוסט 2007 בישרו לו רופאיו כי בגופו התגלה סרטן הלבלב, וכי נשארו לו שלושה עד שישה חודשים בלבד לחיות. כתגובה תכנן פאוש להשתתף במנהג שהיה מקובל בקרנגי מלון, שבו פרופסורים מהרהרים על מותם ונושאים את "ההרצאה האחרונה" שלהם, זו שהיו נושאים אם זו הייתה ההזדמנות האחרונה שבה יכלו להרצות. לאחר לבטים החליט פאוש להעביר הרצאה שכזו, כאשר הוא באמת נוטה למות. בהרצאה, שארכה כשעה ורבע, נכחו כ-450 סטודנטים, חברי סגל וחברים אישיים של פאוש. 
בהרצאה, שנקראה "להגשים באמת את חלומות הילדות שלך", סיכם פאוש את חייו והציג את השקפת עולמו. בין השאר קרא לומר את האמת ולחיות את הרגע, הדגיש את חשיבותם של חלומות הילדות ודיבר על "השתאות ילדותית מיופיו של הקיום". הוא אמר שההרצאה נועדה להשאיר למשפחתו זיכרון מצולם ממנו. מטרתו העיקרית הייתה למעשה להעביר כך את מורשתו לילדיו.
לאחר שהועלתה ההרצאה ל-YouTube היא הפכה ללהיט ונצפתה על ידי מיליונים. ההומור, האופטימיות, התעקשותו לחיות את הרגע ושמחת החיים שהפגין הפכו את פאוש לכוכב אינטרנט. בעקבות הסרטון, ג'פרי זאסלו, עיתונאי מה-Wall Street Journal, עזר לפאוש לעבד את ההרצאה לספר, "ההרצאה האחרונה".
פאוש נפטר בביתו שבוירג'יניה ביולי 2008, חמישה חודשים מאוחר יותר מהתחזית האופטימית של רופאיו. הוא הותיר אחריו אישה, ג'יי, ושלושה ילדים.
הוריו מוזכרים רבות בהרצאה כאנשים גדולים שהשפיעו עליו רבות. בעקבות המחמאות שחלק להם על שנתנו לו לצייר על קירות חדרו, עשרות הורים כתבו לו שקיבלו החלטה דומה עם ילדיהם. "ההרצאה האחרונה" תורגם ללמעלה מ-30 שפות, ביניהן תרגום לעברית בידי אוֹרי בלסם שיצא לאור בהוצאת מטר, וזכה להצלחה מסחרית גם בישראל. הספר היה במקום הראשון ברשימת הספרים המומלצים של הניו יורק טיימס. השבועון טיים בחר ברנדי פאוש כאחד ממאה האנשים המשפיעים ביותר בעולם ורשת הטלוויזיה ABC הכתירה אותו בתואר איש השנה לשנת 2007.
מהעצות שנתן בספרו: אמרו את האמת, התנצלו אם טעיתם, חלמו בגדול, תיהנו ותצחקו, נצלו כל רגע בחיים. הוא קרא להעדיף אנשים על רכוש, להתנהג בענווה ולא בגאוותנות. הוא הרבה לשבח את העזרה והסעד להם זכה מאשתו ג'יי.