הגר אלמביק הצופה

ביוגרפיה

נולדה ב-1955 וגדלה בתל אביב. הוריה ילידי תל אביב, נעה לבית גולדמן ועמנואל הצופה פסל אמן ורב חובל אשר חייו נקשרו בהיסטוריה של מדינת ישראל. עמנואל למד במכללה לאמנות בצלאל ופסליו מוצגים ברחבי העיר תל אביב בהם פסל הסירה ברחבת מוזיאון תל אביב ועוד. במהלך שנות ילדותה, בחופשות מהלימודים הצטרפה הגר להפלגות עם אביה ונחשפה באמצעותו לעבודות אמנות חשובות ולתערוכות במוזיאונים ברחבי העולם. בהשראתו החלה לעסוק באמנות פלסטית וציור. הגר אם לבת, לי אלמביק מעצבת תלבושות בתעשיית הקולנוע הישראלי.
בין השנים 1973-1976 למדה במדרשה לאמנות בהרצליה, בין מוריה היו יאיר גרבוז, רפי לביא ואליהו גת. בשנת 1976 נסעה בעקבות בן זוגה אז, משה אלמביק לעיר דיסלדורף בגרמניה. שם התמחתה בתחום האומנות הפלסטית באקדמיה לאמנות דיסלדורף בניהולו של האמן יוזף בויס. בשנת 1983 חזרה לישראל וסיימה לימודי תואר ראשון במכללת שנקר במגמת עיצוב.

אופנת הגרה

עם סיום לימודיה בשנקר הקימה בשנת 1987 את המותג המצליח ״הגרה״ וניהלה אותו קרוב לשני עשורים. בשנת 2003, בעקבות משבר כלכלי הרשת נמכרה.

אופנת אלמביקה

בשנת 2005 הקימה את רשת האופנה "אלמביקה" בשותפות עם האנתרופולוגית ד"ר ג'ודי פדלון. סגנונה של אלמביק הוא אסתטי, נשי, עשיר בטקסטורות. האג'נדה שמובילה את אלמביק בעיצוביה היא כבוד והקשבה לצורכי הגוף הנשי על כל גווניו. בדרך זו מאפשרת אלמביק לאישה לבטא עצמה על פי נתוניה הטבעיים. מקורות ההשראה של אלמביק הם הרחוב הישראלי הכולל בתוכו מראות, צבעים ואנשים. סגנון העיצוב שלה תואר כסגנון המותאם גם לגוף הנשי המלא. העיתונאי איתי יעקב כתב עליה: ״...קלאסיקה ישראלית במילים אחרות, לפגוש בגד של אלמביק דומה לביקור במחלקת הסיפורת הישראלית בספרייה הציבורית, תמיד תמצא שם משהו שיקלע לטעמך, החיבור אל הדי.אן. אי של כולנו...״ שבוע האופנה ״גינדי תל אביב״ היווה עבור אלמביקה תנופה אדירה בהרחבת הרשת. קניינים ומפיצים שהגיעו מרחבי העולם קידמו את הייצוא של אלמביקה לארצות הברית, איטליה, קנדה, אוסטרליה, הולנד, בלגיה אירלנד ואנגליה.
לאלמביקה 14 חנויות בכל רחבי בארץ, מחיפה ועד אילת. חנות הדגל ממוקמת ברחוב אבן גבירול 87 בתל אביב והיא היבואנית והמשווקת הבלעדית של מותג הנעליים United Nude.

תצוגות אופנה ועיצובים מיוחדים

בשנת 1989 הציגה אלמביק קו אופנה המחבר בין ישן וחדש טבעי ותעשייתי. התצוגה בנוכחותה של הגברת רות דיין ממייסדות אופנת "משכית", כללה קולקציית קיץ העשויה מבדי פשתן צבועים, תחרות ורודות ושמלות מקטיפה שחורה מעוטרות בפנינים. בשנת 1990 הציגה אלמביק במוזיאון ישראל. תצוגה זו שיקפה את המקום המרכזי לה זוכה אלמביק בתרבות החזותית של החברה הישראלית. התצוגה נתנה ביטוי לתפיסת החופש והרצון העז לשלום שאפיינה את החברה הישראלית באותן שנים. בשנת 1996 הציגה אלמביק ברומא במסגרת תצוגות אופנה למעצבים ישראליים בחסות בית האופנה היוקרתי "פדני (FENDI)". בשנת 1998, בחגיגות היובל למדינת ישראל, הציגה אלמביק שמלת קולר מפרווה מלאכותית מנומרת וחצאית קרינו לינה אשר שימשה ככלוב ליונים לבנות. במהלך התצוגה שחררה הדוגמנית את היונים לחופשי. הבגד ייצג את המצב הפוליטי במדינת ישראל ואת השאיפה של החברה הישראלית לשלום. בשנת 2014, התקיימה תצוגת אופנה לרגל השקת הקולקציה הכללה גלביות, שמלות אוויריות, מכנסי שק, שמלות הנראות כמו חולצות גברים הנתפרות מבגדים המשמשים חולצות גברים מסורתיות, חולצות "אוברסייז" הגורמות לאישה להרגיש נוח. התצוגה הוגדרה על ידי מספר עיתונאיות כ"תופעה נדירה". הבגדים שבעיצובה מבטאים את החיבור בין המזרח והמערב, חדש וישן ומשלבים בין האוריינטליות והאתניות עם קווים אירופאיים. מראה הגלבייה הוא מוטיב חוזר בעיצובים של אלמביק ומבטא את השורשים שלה בתרבות הישראלית. בכתבת פרופיל שנעשתה עליה באתר וואלה תיארה אלמביק את הגלבייה הישראלית כבגד קלאסי אשר שואף למידה אחת ומתלבש ועוטף כל גוף ברכות.

מעורבות חברתית

בכל שנות פעילותה העסקית אלמביק מטפחת סטודנטים מצטיינים במלגות, חניכה ועבודת סטאז לצידה. היא מלמדת ותומכת בפרויקט העצמה לנשים שיוצאות ממעגל הזנות. השתתפה בפרויקט "תופרות הדרום" – במצפה רמון, בעקבות סכנת סגירה של מתפרה בניהול נשי, ניסתה אלמביק לסייע בייעוץ ותמיכה יחד עם ענת גוב אך ללא הועיל, המתפרה נסגרה. הפיקה תצוגת אופנה "כל אישה" לצורך העלאת המודעות הציבורית למען נפגעות תקיפה מינית. בתצוגה הציגו זו לצד זו דוגמניות מקצועיות לצד פעילות פוליטיות הפועלות למען נשים, בהן חברת הכנסת לשעבר הגברת יעל דיין, הזמרת יפה ירקוני, השחקנית לימור גולדשטיין, הסופרת אדיבה גפן, ח״כ שלי יחימוביץ, ח״כ מירב מיכאלי, השחקנית רבקה מיכאלי ועוד.