google/wiki40b huggingface dataset:
וליקו טרנובו

היסטוריה

וליקו טרנובו היא מהעתיקות בערי בולגריה. בעיר ובפרבריה נמצאו שרידים מתקופת האבן הקדומה, תקופת האבן החדשה, תקופת הברונזה ותקופת הברזל. העיר הייתה מיושבת על ידי התראקים והרומאים. הקיסר יוסטיניאנוס השני בנה מבצר ביזנטיני על גבעת הצארים. 
ב-1018 נכבשה בולגריה על ידי ביזנטיון. ב-1186 קמו שני אחים -אסן ופטר והכריזו בוליקו טרנובו על מרד כנגד השלטון הביזנטי. המרד הצליח ובעקבותיו נוסדה האימפריה הבולגרית השנייה כשוליקו טרנובו (אז נקראה טרנובו) כבירתה. במשך מאתיים שנים הייתה טרנובו העיר החשובה ביותר באימפריה, מרכז תרבותי, כלכלי, פוליטי ודתי. במצודת צַארֶבֶץ הנמצאת על גבעה בעלת אותו שם במרכז העיר נמצא ארמון הצאר וכנסיית הפטריארך.
ב-17 ביולי 1393 לאחר מצור שנמשך 3 חודשים, נפלה טרנובו בידי העות'מאנים ונותרה בחזקתם במשך כ-480 שנים. בימי הביניים העיר נקראה טרנובגראד. ב-1598 וב-1686 פרצו בטרנובגראד מרידות אך הן דוכאו באכזריות על ידי העות'מאנים.
ב-7 ביולי 1877, במסגרת המלחמה העות'מאנית-רוסית, נכבשה העיר על ידי צבא האימפריה הרוסית. במסגרת קונגרס ברלין הוכרה עצמאות בולגריה ובירתה טרנובו. ב-17 באפריל 1879 התכנסה המועצה הלאומית הראשונה בטרנובו ואשרה את החוקה הראשונה של בולגריה שכונתה חוקת טרנובו. אחת ההחלטות הייתה להעביר את עיר הבירה לסופיה.
ב-1965 שונה שם העיר מטרנובו לוליקו טרנובו (טרנובו הגדולה) מתוך הוקרה להיסטוריה ולחשיבותה של עיר הזאת.
קטיף (מושב)

היסטוריה

היישוב תוכנן תחת השם קטיף ב', והתחיל להבנות בקיץ תשל"ז. אבן פינה למושב הונח ב-10 באוגוסט 1977 ובסוף שנת תשל"ח (1978) עלה למקום גרעין של עולים אנגלוסקסים, שמנה 10 משפחות, והיישוב קיבל את השם קטיף. באמצע שנת תשל"ט נותרו במקום רק "קומץ משפחות". בחודש סיון תש"ם החליטה ועדת השמות רשמית על מתן השם "קטיף" למושב, אך הוא לא שרד זמן רב אחר כך. 
בט"ו באב תשמ"ו (1985) עלה למקום גרעין שלהבת, שעבר הכשרה במושב בני דרום ומנה 10 משפחות וכמה רווקים ורווקות. לאחר מספר שנים עבר היישוב הפרטה ונקלטו בו משפחות שלא היו חברי המושב השיתופי, וכך הפך המושב לקהילה מעורבת של חקלאים וקהילתיים.
ביישוב שכנה הישיבה התיכונית "צביה קטיף", ותלמוד תורה "עוזיאל". ישיבת "צביה קטיף" פעלה 7 שנים, עד לפינוי היישוב, והייתה אחת הישיבות המעטות של רשת נעם-צביה, שרוב מוסדותיה הם לבּנות. בראשות הישיבה עמד הרב שלמה כהן דוראס מהקמתה ועד שנה לפני התפרקותה, ובשנתה האחרונה עמד בראשה הרב ארי כץ. בישיבה למדו כ-90 תלמידים, רובם תושבי האזור.
בנוסף ללימודי התיכון והתורה, פעלה בישיבה תוכנית ללימודי הים והסביבה. דרך הישיבה נערך גם קורס צלילה ברמה 2 כוכבים. על שם ישיבה זו קמה ישיבה תיכונית ביד בנימין.
כלכלת היישוב כללה את: מפעל פלאמיקס, משתלות קטיף, רפת קטיף-עצמונה ומפעל בד-קט (מוצרי בד לא ארוג).
במושב קטיף התגוררו שתי משפחות נפגעי הטרור הפלסטיני, משפחת דהרי - שאב המשפחה אביגדור דהרי היה החלל הראשון של גוש קטיף ונרצח בפיגוע דריסה בצומת גוש קטיף בשנת 1989, וכן משפחת חטואל, שכללה את דוד חטואל, אשתו טלי וארבע בנותיהם. טלי וארבע בנותיה נרצחו ב-2 במאי 2004 בפיגוע ירי בציר כיסופים בעת שטלי הייתה בהריון עם ילד חמישי. 
לפני פינויו מנה המושב למעלה מ-70 משפחות, מהם כ-220 ילדים ונוער. 
ככל יישובי גוש קטיף, גם קטיף פונה ב-21 באוגוסט 2005, במסגרת תוכנית ההתנתקות שעליה החליטה ממשלת ישראל בשנת 2004. אחרי הפינוי עברו משפחות הקהילה לאולפנה בכפר פינס שם שהו עד לחג הסוכות. אחרי סוכות פונתה הקהילה גם משם ופוזרה בין מספר בתי מלון וכפר הנופש באשקלון. שלוש עשרה משפחות עברו ליד בנימין, עשר משפחות מקטיף עברו ל"עיר האמונה" בנתיבות ואחרי שזו פורקה עקב מעבר תושבי עצמונה לשומריה, עברו הם לאתר קרווילות במושב אמציה, בסמוך לאתר שיועד להקמת יישוב הקבע שלהם, כרמי קטיף. בשנת 2016 עברה משפחה ראשונה לבית הקבע שלה, ומשפחות נוספות היו באמצע תהליך הבנייה.
בשנת 2018 עברו לבתי הקבע בכרמי קטיף כ30 משפחות ועוד כ30 משפחות בונות את ביתן ביישוב.
פרד דורסט

ביוגרפיה

פרד דורסט נולד בג'קסונוויל, פלורידה. אביו נטש את המשפחה כאשר היה בן כמה שבועות, והוא גדל לבד עם אמו. השניים חיו בעוני רב. לאמו לא היה בית, עבודה או כסף. הם גרו בחלק העליון של הכנסייה המקומית ואף נידבו אוכל. לאחר מכן, אמו פגשה את ביל, שוטר במקצועו, והם התחתנו כאשר דורסט היה בן שנתיים. אמו של דורסט העידה כי היה ילד מאוד תלותי. כילד, אהב לשמוע את המוזיקה שהוריו היו שומעים, והיה נהנה לרקוד. לדורסט נולד אח למחצה בשם קורי.
לאחר מכן, המשפחה עברה לגזטוניה, צפון קרוליינה. המשפחה חיפשה הזדמנות להתפתח, והם עברו למקום קרוב למשפחתה של האם, אשר גרו בדאלאס, צפון קרוליינה.
בנעוריו, התעניין דורסט בברייקדאנס ובמוזיקת היפ הופ. הוא הקים להקת ברייקדאנס שנקראה "Reckless Crew". בתקופה זו היה ידוע בכשרונו.
מאוחר יותר, הוא התחיל להיות אובססיבי לראפ, הוא כתב שירים כל הזמן, והתאמן כמה שהיה יכול. 
הוא התחיל להשתתף בתחרויות ראפ, שם היה האדם היחיד שעורו לבן, דבר שעודד אותו להתחבר עם אפרו-אמריקאים
לאחר מכן, דורסט וחבריו התחילו להתעניין בסקייטבורדינג. התעניינות זו הפכה לתרבות שלמה, בה הוא קנה בגדים חדשים והאזין למוזיקה חדשה, פאנק הארדקור.
הוא סיים את לימודיו בתיכון ב-1988. לאחר מכן הוא למד במכללה. הוא התחיל לעבוד בכמה עבודות מזדמנות, כגון: די ג'יי, עבודה במסעדות מזון מהיר, בסקייטפארק וכדומה.
כאשר חסך סכום כסף, החליט להתעניין באביו הביולוגי אשר התגורר בג'קסונוויל., ודורסט נסע לבקרו, בתקווה שאביו יתמוך בו כלכלית. כאשר הוא חזר מהנסיעה הוא רק אמר "איזה אידיוט הוא". כתוצאה מכך, הוא גילה יותר הערכה לאביו החורג, ביל. הוא החליט להצטרף לצי האמריקני.
בזמן שירותו בצי התחתן עם אשתו הראשונה, כאשר היה בן 20. הם עברו לקליפורניה, ונולדה להם בת בשם אדריאנה. לאחר שנתיים, דורסט השתחרר מהצי, בגלל פציעה בפרק כף היד, אשר נגרמה מתאונת סקייטבורד. הזוג התגרש לאחר שדורסט גילה שאשתו ניהלה רומן. 
דורסט נאסר למשך חודש לאחר שהתקיף את מאהבה של אשתו.
לאחר שהשתחרר מהכלא, חזר לצפון קרולינה. הוא החליט כי הוא רוצה להיות מפורסם. הוא חזר לסצנת ההיפ הופ, והקים צמד ראפ עם חברו שהיה די-ג'י. הם צילמו עצמם עושים קטע ראפ. התגובה לסרטונים הייתה שלילית.
כאשר דורסט היה מיואש, הוא החליט לא לוותר. הוא חזר לגור בג'קסונוויל והפך לאומן קעקועים. הוא קיבל מחמאות על עבודתו, ואנשים ייעצו לו לפתח קריירה בתחום, במקום להמשיך בקריירה מוזיקלית. דורסט התעלם מעצותיהם, והמשיך לעסוק בתחום. הוא עשה כמה קעקועים לסולן להקת קורן, ג'ונתן דייוויס, אשר הציג לו את עולם המוזיקה. דורסט הביא לו דמו של להקתו לימפ ביזקיט, ודייוויס לקח אותו לחברת התקליטים שלו.
בנוסף לביתו, לדורסט יש בן בשם דאלאס אשר נולד ב-30 באוגוסט 2001.

קריירה

דורסט היה אחד ממקימי להקת לימפ ביזקיט בשנת 1994, ובעקבות הצלחת הלהקה הפך לאחד מככוכבי הרוק הגדולים של שנות ה-90 ותחילת שנות ה-2000. דורסט כתב את רוב שיריה, ואף באלבום Results May Vary ,היה שותף להלחנה של רוב שירי האלבום, דבר שלא עשה מאז האלבום הראשון של לימפ ביזקיט. בתור מפיק גילה להקות רוק מצליחות כמו פאדל אוף מאד וסטיינד
בנוסף לפעילותו כסולן הלהקה, דורסט ביים את רוב הקליפים של לימפ ביזקיט, וכן קליפים של הלהקות קורן וסטיינד. באחד מהראיונות שערכו עמו, דורסט אמר ששאף להיות במאי קולנוע לפני שהתחיל בקריירה המוזיקלית שלו, וביולי 2006 סיים לביים את הסרט The Education of Charlie Banks ("חינוכו של צ'ארלי בנקס").
בשירה יש לפרד הרבה השפעות אבל הגדולות הוא אמר שהן: ג'ונתן דייוויס מקורן, ג'ין סיימונס מקיס, ג'יימס הטפילד ממטאליקה ואייס קיוב בשירת הראפ.]
אביגיל (סרט)

עלילה

הנערה הצעירה אביגיל חיה בעיירה, שגבולותיה נסגרו לפני שנים רבות בגלל מגפה מסתורית של מחלה קטלנית. 
כאשר אביגיל מגלה יכולות יוצאות דופן, היא לומדת כי העיירה שלה הוא למעשה מקום מלא קסם וכי המגפה לא הייתה אלא כיסוי לרשויות, על מנת להסתיר זאת ולחטוף את קוסמי העיירה. היא מחליטה לאתר את אביה שנלקח בתואנה כי הוא נגוע במגפה, עוד כשהיא הייתה ילדה.

שיווק

טיזר ראשון של הסרט שוחרר ב-9 בנובמבר 2018. הקדימון המלא פורסם באפריל 2019.
הדיוויזיה החמישית (ורמאכט)

הדיוויזיה החמישית

הדיוויזיה הוקמה באולם ב-1 באוקטובר 1934, והועמדה תחת פיקוד אויגן האן. בשנת 1939 הדיוויזיה הייתה במהלך המערכה בפולין חלק מהקורפוס ה-12 במסגרת הארמייה הראשונה בחזית המערבית. במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-18 במסגרת הארמייה ה-12, ובשלב השני כחלק מהקורפוס ה-6 במסגרת הארמייה השנייה. לאחר מכן נשארה הדיוויזיה בצרפת כחיל כיבוש, ובאביב 1941 הדיוויזיה הועברה לפרוסיה המזרחית. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-5 במסגרת הארמייה התשיעית, ולאחר מכן כחלק מהקורפוסים ה-39 וה-5 לסירוגין במסגרת ארמיית הפאנצר השלישית, ובמהלך הקרב על מוסקבה הוחזקה הדיוויזיה בעתודת הארמייה התשיעית, ולאחר מכן פעלה במסגרת יחידת האבטחה האחורית.

דיוויזיית הרגלים הקלה החמישית

ב-5 בנובמבר 1941 הפכה הדיוויזיה לדיוויזיית הרגלים הקלה החמישית, והועברה למנוחה תחת פיקוד הארמייה הראשונה כחלק מהקורפוס ה-8 בחזית המערבית, ובפברואר 1942 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הארמייה ה-16 כחלק מהקורפוס ה-10.

דיוויזיית היגר החמישית

ביוני 1942 הפכה הדיוויזיה לדיוויזיית היגר החמישית. הדיוויזיה לחמה בקרבות השונים בגזרה הצפונית, כחלק מהארמייה ה-16. בינואר 1944 הועברה הדיוויזיה לגזרה המרכזית שם לחמה כחלק מארמיות הפאנצר השלישית, השנייה והרביעית, ולאחר מכן כחלק מהארמייה השנייה. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה כחלק מקבוצת ארמיות ויסלה, ובאפריל 1945 לחמה בקרב על ברלין עד להשמדתה במהלך הקרב.
בנימין מינץ

עד הקמת המדינה

מינץ נולד ב-1903 בלודז' שבאימפריה הרוסית (כיום בשטח פולין) למשפחה מיוחסת של חסידי גור. הוא למד בבית המדרש של חסידי גור והיה מפעילי תנועת "צעירי אגודת ישראל". בשנת 1923 היה ציר לכנסייה הגדולה של אגודת ישראל שנתכנסה בווינה. הוא היה ממארגני קבוצה של סופרים חרדים בפולין שנתארגנה סביב נתן בירנבוים ונקראה "סגולה". אחרי עלייתו ב-1925 לארץ ישראל, עבד כפועל בניין בתל אביב, ואחר כך הקים בית דפוס קטן. מינץ שימש כאחד משני הכתבים הארצישראליים של ביטאון אגודת ישראל בפולין, "דאס אידישע טאגבלאט". מינץ כתב מאמרים חיוביים רבים על היישוב החדש בארץ ישראל, וקרא לחרדים לעלות לארץ ישראל ולבנות אותה. מאמריו היו פופולריים מאוד, והייתה להם השפעה רבה על היחס של החוגים החרדיים בפולין כלפי ארץ ישראל.
ב-1933 הקים עם נוספים את פועלי אגודת ישראל. בשנת 1939 היה ממייסדי "ידיעות אחרונות" ביחד עם עזריאל קרליבך ויהודה מוזס. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה היה מהראשונים להתריע, בעיתון "העתיד" של פועלי אגודת ישראל, ובעיתון "הצופה", שבו עבד, על מצבם החמור של היהודים באירופה. מינץ גם עסק ביוזמות סיוע שונות ליהודי אירופה, והיה מיוזמי הקמת ועד ההצלה. בראשית 1943, עם הקמת ועד ההצלה של היישוב היהודי בארץ ישראל, היה מינץ אחד החברים בוועד. לאחר המלחמה נסע לאירופה לסייע לשארית הפליטה ורשם עדויות של היהודים שנצלו. ב-1946 יזם איחוד עולמי של פועלי אגודת ישראל (פא"י). הוא היה חבר בוועדת הביטחון של הסוכנות היהודית בתקופת המאבק היהודי במנדט הבריטי, והיה חבר במועצת המדינה הזמנית.

פעילות פוליטית

ב-1949 נבחר מינץ לאספה המכוננת מטעם החזית הדתית המאוחדת, שכללה בתוכה את המפלגות הדתיות הלאומיות (הפועל המזרחי, המזרחי) והמפלגות החרדיות (אגודת ישראל (אגו"י) ופועלי אגודת ישראל). הרשימה זכתה ב-16 מנדטים, ומינץ נבחר לחבר הכנסת ולתפקיד יושב ראש ועדת הפנים של הכנסת.
הוא נבחר לכנסת השנייה מטעם פא"י, ולכנסת השלישית והרביעית מטעם החזית הדתית התורתית, רשימה מאוחדת (לא מפלגה מאוחדת) של פא"י ושל אגו"י. בכנסת השנייה ובכנסת השלישית שימש כסגן יושב ראש הכנסת. ב-17 ביולי 1960 מונה לתפקיד שר הדואר, בממשלת ישראל התשיעית. החלטתו להיכנס לממשלה הביאה לקרע בין אגודת ישראל לפועלי אגודת ישראל, ומינץ אישית הוחרם כמי שהמרה את פי מועצת גדולי התורה. במסגרת המאבק בו הוזמן אמבולנס לכנסת כביכול לאור התקף לב שקיבל והודפסו מודעות אבל המודיעות על מותו, כביכול. בתקופה זאת ניהל מינץ מגעים על איחוד עם המפד"ל, מגעים שנסתיימו עם מותו הפתאומי.
בנימין מינץ נפטר ב-30 במאי 1961, בעודו מכהן כשר. יד בנימין, שהוקם כמרכז אזורי עבור היישובים החקלאיים של פועלי אגודת ישראל באזור שורק, נקרא על שמו. כמו כן נקראו על שמו רחובות בשכונת רמות בירושלים, בתל אביב, בבני ברק ובערים נוספות.
לואיז, נסיכת באטנברג

משפחתה

לואיז אלכסנדרה מארי אירן פון באטנברג נולדה בארמון הייליגנברג, בדוכסות הגדולה של הסן שבאימפריה הגרמנית. היא הייתה בתם השנייה של לודוויג פון באטנברג, נכדו של לודוויג השני, הדוכס הגדול של הסן, ורעייתו ויקטוריה, נסיכת הסן, נכדתה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת.
לואיז בילתה את ילדותה בלונדון, הסן ומלטה, שם אביה, שהיה קצין בצי הבריטי, היה מוצב למשך מספר שנים. בשנת 1917, במהלך מלחמת העולם הראשונה, ויתר הנסיך לודוויג לבקשתו של המלך ג'ורג' החמישי על כל תאריו הגרמנים ושינה את שם משפחתו למאונטבאטן. בתמורה העניק לו המלך את התואר מרקיז מילפורד-הייבן, והנסיכה לואיז הפכה לליידי לואיז מאונטבאטן. לואיז הייתה אחותו של האדמירל לואי מאונטבטן, דודתו של פיליפ, דוכס אדינבורו ואחייניתה של קיסרית רוסיה אלכסנדרה פיודורובנה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה שירתה לואיז במשך שנתיים כאחות בבית חולים צבאי בצרפת, על כך קיבלה את עיטור הצלב האדום המלכותי.

נישואים

בשנת 1909 קיבלה הנסיכה לואיז, שהייתה אז בת 20, הצעת נישואים ממנואל השני, מלך פורטוגל, אולם היא סירבה לה. דודה הגדול, אדוארד השביעי, מלך הממלכה המאוחדת רצה מאוד שאחייניתו תינשא למלך פורטוגל וביקש מהוריה שישכנעו אותה, אולם לואיז לא הסכימה לשנות את דעתה בטענה שלעולם לא תינשא למלך או לאלמן.
למרות הצהרתה נישאה לואיז ב-3 בנובמבר 1923 לגוסטב אדולף, נסיך הכתר של שוודיה, שהתאלמן שלוש שנים קודם לכן מרעייתו הראשונה, מרגרט, נסיכת קונוט. לנסיך הכתר היו חמישה ילדים מאשתו הראשונה שהיו גם הם, כמו הנסיכה לואיז, נינים של המלכה ויקטוריה. נישואי הזוג היו מאושרים אך עקרים, שכן בתם היחידה, שנולדה בשנת 1925, מתה עם לידתה. למרות זאת לואיז הייתה קרובה לילדיה החורגים ובילתה עימם רבות.

החיים בשוודיה

בשנת 1939, במהלך מלחמת החורף בין ברית המועצות לפינלנד נשלחו ילדים פינים רבים לשוודיה והנסיכה לואיז ארגנה להם מעון בארמון אולריקסדאל, בית האביב של מלכי שוודיה מצפון לסטוקהולם. לואיז נהגה להגיע בעצמה למעון ולשחק עם הילדים. לאחר המלחמה המשיכה הנסיכה לשמור על קשר עם הילדים הפינים, שקיבלו את השם "ילדי אולריקסדאל", ושנים לאחר מכן ביקרה אותם בהלסינקי.
בשנת 1950 נפטר גוסטב החמישי, מלך שוודיה ולואיז הוכתרה כמלכת שוודיה. המלכה הייתה אהובה מאוד על ידי העם השוודי בשל האקסצנטריות וחוש ההומור שלה. לואיז וגוסטב אדולף היו מאוד עממיים ולעיתים הסתובבו לבדם ברחובות סטוקהולם, ללא שומרים, ובירכו את העוברים ושבים. המלכה לואיז אהבה מאוד לצאת מהארמון ולערוך קניות בעיר ותושבי סטוקהולם התרגלו לראות אותה מסתובבת בחנויות.

מותה

המלכה לואיז נפטרה ב-7 במרץ 1965 בבית חולים בסטוקהולם לאחר ניתוח שעברה. ההופעה הפומבית האחרונה שלה הייתה בטקס הענקת פרסי נובל בדצמבר 1964. היא קבורה לצד בעלה, שנפטר שמונה שנים מאוחר יותר, בבית הקברות המלכותי שבסטוקהולם.
אורוטס

אֵוּרוטַס, (ביוונית: Εὐρώτας) הוא דמות מהמיתולוגיה היוונית.
אורוטס היה בנו של מילס בן ללגס. הוא היה המלך הקדום של לאקוניה לפני ייסוד ספרטה. לא היו לו בנים זכרים, אולם הייתה לו בת בשם ספרטה, שאותה השיא ללאקדיימון שבנה את העיר ספרטה וקרא לה על שם אשתו. פאוסניאס טוען שאורוטס הסיט את נהר אורוטס וקרא לו על שמו.
מייקל גילדיי

ביוגרפיה

גילדיי נולד בלוול שבמסצ'וסטס, אחד מחמישה ילדים של פראן וגרי. אביו שירת אף הוא בצי ארצות הברית. למד בתיכון קתולי בלורנס, ב-1985 סיים לימודיו באקדמיה הימית של ארצות הברית והתגייס לצי. 
שירת במשחתת "USS Chandler" במהלך משימות ליווי מכליות נפט בתקופת מלחמת איראן-עיראק. במהלך מלחמת המפרץ שירת בסיירת הטילים המונחים "USS Princeton" שנפגעה ממיקוש ימי בסמוך לאי פילכה. ב"מבצע שועל המדבר" ב-1998 בו הפציצו כוחות אמריקאים ובריטים את עיראק, שירת בסיירת הטילים המונחים "USS Gettysburg".
פיקד על המשחתת מסדרת ארלי ברק "USS Higgins" בשלבים הראשונים של "מבצע חופש לעיראק" ולאחר מכן פיקד על המשחתת "USS Benfold". בהמשך שירותו פיקד על פלגת המשחתות השביעית שהיוותה חלק מקבוצת התקיפה בראשות נושאת המטוסים "רונלד רייגן". ביולי 2013 מונה למפקד קבוצת התקיפה השמינית בראשות נושאת המטוסים "דוויט אייזנהאור".
משימותיו ביבשה כללו שירות כעוזר לענייני הצי לנשיאי ארצות הברית ביל קלינטון וג'ורג' ווקר בוש ועוזר ליושב ראש המטות המשולבים. בנובמבר 2010 מונה לקצין המבצעים בבסיס כוחות נאט"ו בליסבון שבפורטוגל, ולאחר מכן שירת כראש מטה הכוחות הימיים של נאט"ו. ב-2014 מונה לקצין אג"ם בפיקוד הסייבר של ארצות הברית. 
ביולי 2016 מונה למפקד הצי העשירי ופיקוד הסייבר של הצי. באוגוסט 2018 מונה לקצין אג"ם של המטות המשולבים. ב-2019 מונה למנהל המטות המשולבים. 
ב-22 באוגוסט 2019 מונה לראש המבצעים הימיים בדרגת אדמירל.
גילדיי בעל תואר שני ביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת הרווארד ובעל תואר שני באסטרטגיית ביטחון לאומי מהמכללת הלאומית למלחמה. הוא נשוי ואב לשניים.
מערכת להסעת המונים במטרופולין תל אביב - קו המטרו M2

קו המטרו M2

קו M2 הוא קו עתידי המשתלב במערכת להסעת המונים במטרופולין תל אביב, הקו עתיד להיות רכבת עירונית בהפרדה מלאה (ממונהר או על גבי גשרים) דבר שיאפשר נסיעה במהירות גבוהה בהרבה מקו רכבת קלה.

היסטוריה

תכנון מערכת להסעת המונים במטרופולין תל אביב החל בשנות התשעים של המאה הקודמת עם הקמת חברת נת"ע, התוכניות כללו 8 קוי רכבת קלה עיליים עם מקטעים תת-קרקעיים מסוימים, עם זאת במהלך העשור הראשון של המאה הנוכחית לאחר שחלק מקווי הרכבת הקלה כבר עברו את שלב התכנונים התברר כי המערכת לא תוכל לעמוד ביעדים שנדרשו לה והוחל התכנון מערכת שתשתלב במערכת הרכבת הקלה ותיתן מענה טוב יותר.
בחודש ספטמבר 2016 פרסמה חברת נת"ע מכרז לתכנון שלשה קווי רכבת תחתיים.
בחודש פברואר 2017 אושרה עקרונית התוכנית הכוללת שלשה קווים עיקריים.

תוואי הקו

הקו עתיד לנוע בין הערים ראש העין במזרח, להיכנס למנהרה תת-קרקעית ולעבור בדרום העיר פתח תקווה ובמרכז גבעת שמואל, לאחר מכן לחצות את העיר בני ברק בדרומה, ממזרח למערב, ואת העיר גבעתיים עד הגעתו לתחנת היעד במרכז העיר תל אביב.

תחנות עיקריות לאורך הקו

לאורך הקו מתוכננות תחנות רבות וביניהן תחנה באזור אוניברסיטת בר-אילן, תחנת צומת קרליבך, תחנה אחת בה יפגוש הקו את קו M3 ותחנה נוספת בה יפגוש הקו את קו M1. כמו כן צפויה תחנה בכיכר מגן דוד בה יפגוש את הקו הסגול ותחנה במתחם התחנה בה יפגוש את הקו האדום.
סאפורה אליזאדה

חייה

אליזאדה נולדה וגדלה בבאקו. אביה צייר ואמה פסנתרנית ומעצבת אופנה. היא החלה לשיר בגיל צעיר, ולמדה במקביל נגינה על כינור, פסנתר וסקסופון. 
בשנת 2010 נבחרה לייצג את ארצה באירוויזיון שנערך באוסלו עם השיר "Drip Drop", אותו היא ביצעה בשפה האנגלית. היא העפילה לשלב הגמר וסיימה במקום החמישי. הקליפ שהופק לקראת האירוויזיון בוים בידי הבמאי האנגלי רופרט ויינרייט. 
באירוויזיון 2011 ובאירוויזיון 2012 היא הקריאה את הניקוד של אזרבייג'ן.
אלבומה הראשון של אליזאדה, It's My War, יצא ב-18 ביוני 2010.
ג'אהיל הייד

ביוגרפיה

הייד נולד וגדל בג'מייקה. ב-2013 זכה במדליית זהב באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 18 בריצת 110 מטר משוכות. ב-2014 זכה בשתי מדליות זהב באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 20, בריצת 400 מטר משוכות ובריצת שליחים 400X4 מטר. באותה שנה זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות באולימפיאדת הנוער נאנג'ינג. 
באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 20 שהתקיימה בבידגושץ' ב-2016 זכה במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 49.03 שניות. בהמשך השנה השתתף באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו וסיים במקום ה-14 בחצי הגמר בתוצאה של 49.17 שניות. במאי 2017 שיפר את שיאו האישי לתוצאה של 48.52 שניות.
Baccara

רקע והפקה

האלבום הופק על ידי רולף סוג'ה, ושיריו נכתבו על ידי פזמונאים שונים, בהם, פרנק דוסטל, אגוסטין לארה וג'ון אובראיין-דוקר. באתר האינטרנט AllMusic, סקרו את האלבום בחיוב, תוך שהעניקו לו ציון שלושה שלושה כוכבי זהב מתוך חמישה.
בשוודיה נמכר האלבום בכ-322,000 עותקים, מה שהופך אותו לאחד מהאלבומים הנמכרים ביותר בכל הזמנים במדינה.
Filthy Frank

היסטוריה

פעילותו של מילר החלה ב-15 ביוני 2008 כשפתח את הערוץ "DizastaMusic" ביחד עם חבריו. הסרטון הראשון, "Lil Jon falls off a table" הועלה ב-19 ביוני 2008 בו נראה אדם לבוש במסיכה עם ראסטות מלאכותיות אשר מדמות את ליל ויין רוקד בעוד השיר "Get Low" מאת ליל ג'ון והרכבו "the Eastside Boyz" מתנגן ברקע. אותו אדם מנסה לרקוד בעודו עומד על שולחן אך הוא מאבד שיווי משקל ונופל ארצה, מה שגורם לו ללכת במבוכה מהמקום. עד 11 באוגוסט 2009 בערוץ הועלו 25 סרטונים שבהם מילר וחבריו עושים שטויות, חלקם נמחקו עקב בעיות זכויות יוצרים. לאחר מכן, פעילות הערוץ פסקה למשך שנתיים עד 5 באוגוסט 2011 שבו לערוץ הועלה סרטון בשם "Filthy Shit" שבו מופיע מילר עצמו ומספר אודות חווית השלשול שלו. במשך הזמן, הסרטונים של מילר ניהיו קיצוניים יותר מבחינת תוכן ומעוררי מחלוקת. לדוגמה, בסרטון "First Day Of School", מילר מסביר איך להתאקלם ביום הראשון בבית הספר, אלא שבמקום לתת טיפים עוזרים כמו להתחבר עם אנשים, מילר אומר כי יש להתנהג בגועליות כלפי אנשים ובמיוחד נשים ולהטרידן מינית. במשך סרטוניו מילר מפתח את הדמות "Filthy Frank" (פרנק המטונף) שמגולמת על ידו והופך את הערוץ לסדרת רשת שבהן מופיעות דמויות רבות, שחלקן מגולמות על ידי מילר עצמו וחלקן מגולמות על ידי חבריו של מילר.
ב-15 באוגוסט 2014 הפסיק לעדכן את ערוצו "DizastaMusic" ועבר לערוץ "TVFilthyFrank" שבו מילר וחבריו ממשיכים לצלם ולעלות את סדרת הרשת.
במהלך הסדרה, מילר החל לשתף פעולה עם יוטיוברים אחרים כמו "HowToBasic", מקס סטנלי, איאן "iDubbbz" ו-"h3h3".
בעבר, מילר החזיק ערוץ נוסף בשם "Jojivlogs" שבו העלה וולוגים על חייו, אך הוא סגר את ערוצו כיוון שמעריצי סדרת הרשת קשרו קשר עם חייו הפרטיים של מילר והחלו להטרידו.
מילר אחראי למספר תופעות אינטרנט, ביניהן, תופעת ההארלם שייק וסיווג סדרת הטלוויזיה האמריקאית "קורי בבית הלבן" כאנימה.
נכון ל-16 באפריל 2016, לערוץ "TVFilthyFrank" יש כ-2.14 מיליון מנויים וכ-234.96 מיליון צפיות בסרטוניו ולערוץ "DizastaMusic" יש כ-667 אלף מנויים וכ-136.59 מיליון צפיות בסרטוניו.

עולמו של פרנק המטונף

במהלך סרטוניהם, מילר וחבריו יצרו יקום דמיוני בתוכנית האינטרנטית. הסדרה עוקבת אחר אדם בשם פרנק וחיו ביקום הדמיוני. היקום מחולק לתחומים שונים, שחולקו בידי האל "צ'ין-צ'ין". פרנק ביחד עם חבריו מתגוררים בתחום 6.2. ביקום הדמיוני קיים דבר הנקרא "כרומוזום", שהוא מקור כוח שמשמש ככסף וגם כיחידת זמן ביקום.
מייספייס

תוכן של דף משתמש באתר

בכל דף משתמש ניתן למצוא פרטים אישיים לגביו - כגון "את מי הייתי רוצה לפגוש", "תחומי התעניינות", "פרטים". כמו כן כל משתמש יכול למלא מידע אישי כגון: גזע, דת, העדפה מינית. ניתן גם להעלות תמונות למדור התמונות של דף המשתמש, ולהגדיר את אחת מהתמונות כך שתופיע בעמוד הראשי של דף המשתמש.

חברים

כל משתמש רשאי להוסיף משתמשים אחרים לרשימת ה'חברים' שלו. כדי להוסיף תגובה בדף משתמש כלשהו, צריך להיות ברשימת החברים שלו. כמו כן, ישנו מספר מסוים של חברים (הנקבע על ידי המשתמש עצמו) המופיע בדף המשתמש הראשי. בדרך כלל משתמשים רבים מוסיפים לרשימת החברים שלהם את האמנים האהובים עליהם. הגדרת ה'חברים' באתרי רשתות חברתיות עוררה ביקורת מסוימת מצד התקשורת, על כך שהיא יוצרת אשליה של חברים, כשבעצם האנשים שברשימת החברים של המשתמש אינם חבריו.

תגובות

מתחת לרשימת החברים, מופיעה בדף המשתמש אפשרות להוסיף תגובה. כל משתמש מורשה למחוק את התגובות (טוקבקים) בדף שלו, או לקבוע שכל התגובות יצטרכו לקבל ממנו אישור לפני פרסומן. אם חשבון של משתמש נמחק מסיבה כלשהי, כל התגובות בדף שלו תימחקנה.

מוזיקה

חשבונות ה-MySpace למוזיקאים שונים מחשבון משתמש רגיל. בחשבונות אלו, האמנים רשאים להעלות לאתר עד 6 שירים כקובצי MP3 (עד 10 מגה גודל, אף על פי שבפועל לא כדאי לעבור את ה 9.5 מגה), תוך התחייבות לא להפר את זכויות היוצרים (הכוונה שהשירים שהועלו, נוצרו או נכתבו על ידי בעל החשבון). היתרון שנתן האתר, הוא בכך שגם אמנים לא רשומים ואשר אינם בחוזה עם חברת תקליטים יכולים לשלוח את שיריהם לאתר, ובכך לקדם את מכירותיהם - דבר אשר הוכח כפופולרי בקרב משתמשי האתר. בשנת 2005 אף הוקמה חברת ההקלטות "MySpace Records", בבעלות מנהל האתר, טום אנדרסון. חברת הקלטות זו משמשת לכל האמנים אשר בבעלותם חשבון באתר.
הזמרת אדל החלה את דרכה דרך מייספייס ובעזרתו התפרסמה.

ביקורת

הגיל המינימלי להרשמה לאתר הוא 14, אך גם בגילאי 15-14 ישנן הגבלות החלות על המשתמשים. כמובן שלמרות תנאים אלו, משתמשים יכולים להזין מידע שגוי אודות גילם, ובכך לעקוף את ההגבלות הללו. מקרים שונים של אונס והיעלמות התרחשו בעקבות מפגשים בין אנשים שהכירו דרך האתר. לאחר שהביקורת נגד תנאי הבטיחות של האתר גברה, בדצמבר 2006 הודיעה הנהלת האתר כי היא נוקטת כרגע צעדים על מנת למנוע מעברייני מין לפתוח חשבון באתר. ההנהלה לא ציינה אילו צעדים היא נקטה.
מייספייס מושווית לעיתים לפייסבוק, אך הבדל משמעותי בין שני האתרים הוא רמת ההתאמה האישית. מייספייס מקנה למשתמשיה את האפשרות לעצב את פרופיליהם על ידי שימוש בשפת HTML וCSS בעוד פייסבוק מאפשרת אך ורק עריכת טקסט.
דניס קיניונס

ביוגרפיה

קיניונס נולדה בפונסה פוארטו ריקו.
בשנת 2001 נבחרה תחילה למיס פוארטו ריקו וייצגה את פוארטו ריקו בתחרות שנערכה במדינתה ושם זכתה במקום הראשון ובנוסף זכתה בתואר מיס פוטוגניק ובשני פרסים נוספים. כמיס תבל החדשה עברה להתגורר בניו יורק. לאחר סיום שנת כהונתה החלה ללמוד בבית ספר לקולנוע וטלוויזיה בניו יורק.
היא שיחקה בגרסה דוברת הספרדית של המחזה "אנה באזור טרופי" מאת המחזאי נילו קרוז ועל תפקיד זה היא זכתה בפרס של ארגון של שחקנים לטינים.
היא ביצעה הופעת אורח בעונה החמישית של הסדרה "סמולוויל" בתפקיד אנטי-גיבורה הבאה להילחם בפשע במטרופוליס ומזמינה את קלארק קנט לקחת חלק בהרפתקאותיה. בעקבות תפקיד זה היא לוהקה לתפקיד ראשי בפיילוט בסדרת הטלוויזיה "אקווהמן", לצד ג'סטין הארטלי, אך לבסוף לא אושרה הזמנה לסדרה. 
בשנת 2006 לוהקה לתפקיד בקומדיה בברודוויי הנקראת "גזרים", ושיחקה תפקיד קטן בארבעה סרטי קולנוע.