google/wiki40b huggingface dataset:
ספרבה בניה

היסטוריה

שרידי ישוב מאורגן שנתגלו בסביבות העיר, מתוארכים לתקופת הברונזה המאוחרת, עידן הממלכה התראקית. בין השרידים נמצאו כלי נשק וכלי חרס מעוטרים וצבועים בשלל צבעים. שמו התרקאי של היישוב היה גרמניאה, על שם אל החום מהמיתולוגיה התראקית ובהתייחס לשפע המעיינות החמים אשר בסביבתו. בהמשך, נכבש המקום על ידי האימפריה הרומית והוקם במקום סנטוריום לאזרחים, חיילים מן השורה ואף קציני צבא בכירים. עם חלוקת האימפריה הרומית, נשלט האזור על ידי האימפריה הביזאנטית, החל מהמאה ה-7  על ידי האימפריה הבולגרית הראשונה ואחר כך השנייה.
באמצע המאה ה-14 נכבש היישוב על ידי צבאות האימפריה העות'מאנית והשם בניה מאוזכר לראשונה בכתבים עות'מאניים מ-1570. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), נכבש היישוב על ידי צבא האימפריה הרוסית ולאחריה הפך חלק מנסיכות בולגריה, מתוקף סיכומי קונגרס ברלין.

תיירות

במרכז העיר, על תל ארכאולוגי עתיק מצויה כנסיית ניקולס הקדוש, אשר נבנתה במאה ה-12 ובעיר שתי כנסיות נוספות, כנסיית גאורגיוס הקדוש, שהוקמה במאה ה-18 וכנסיית המרטירים, שהוקמה ב-1859 בעיצומו של עידן התחייה הלאומית הבולגרית.
מרבית האוכלוסייה ממוצא בולגרי, בני הדת הנוצרית אורתודוקסית.

כלכלה

החקלאות היא ענף מסורתי באזור ועיקר הגידולים הם ירקות ופרחי חממה. באזורים ההרריים יותר מגדלים צאן לבשר ולתעשיית מוצרי חלב. תעשיית התיירות תופסת נתח מרכזי מהתוצר המקומי הגולמי של העיר. עוד קיימות העיר חנויות למוצרי טקסטיל. בסמיכות לעיר חולף עורק מספר 4 של נתיבי התעבורה הפאן-אירופיים, המחבר את מערב אירופה למזרחה.
שמעון חכם

קורות חיים

נולד בעיר בוכרה בשנת 1843. נינו של השד"ר הצפתי יוסף ממן. אביו ר' אליהו ב"ר רחמים היה בעל אמצעים שדאג להקנות לבנו חינוך רחב ככל האפשר. רבי שמעון חכם, אמנם התפרנס ממסחר. אך כאביו שקד גם הוא להקנות תורה לבני עניים, וייסד תלמודי תורה לעניים. 
לרבי שמעון חכם היו שנים עשר ילדים, אך עשרה מהם מתו בעודם קטנים. ב-1890 עלה ארצה והשתקע בירושלים. הוא הצטרף לחברת "חובבי ציון" שפעלה בקרב יהודי בוכרה. כעבור תקופה חזר לבוכרה כדי לחסל עסקים שנותרו לו שם. בזמן זה נפטרה אשתו בירושלים. לאחר חזרתו ארצה נפטר גם בנו היחיד, פנחס בגיל 18 בלבד, ומאז התמסר רבי שמעון חכם לכתיבה ותרגום. בין 32 ספריו נמצא תרגום התנ"ך עד למחצית ספר ישעיהו ללשון יהודית-טג'יקית, ספרי דרוש וחכמה, ותרגום ספרו של אברהם מאפו "אהבת ציון". 
את פעילותו של הרב שמעון חכם בקרב יהדות בוכרה כמנהיג ציוני, כמשורר וכמתרגם סיכם פרופ' מיכאל זאנד: "יכולים אנו לראות בו את אחד מגדולי העם היהודי בתקופת ההתעוררות הלאומית".
רבי שמעון חכם נפטר ב-20 בינואר 1910 (י' בשבט ה'תר"ע) ונקבר בהר הזיתים.
רחוב על שמו נמצא בשכונת תל ארזה בירושלים (סמוך לרחוב בר-אילן). 
בין נכדיו המשוררת שולמית תילאיוף.
יובל בן עוזר

יובל בן עוזר הוא מנצח מקהלות ישראלי;  מ-1990 הוא משמש כמנהל המוזיקלי של מקהלת הקיבוץ הארצי.

קריירה מוזיקלית

יובל בן עוזר הוא בוגר האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים ובעל תואר שני בניצוח מאוניברסיטת אינדיאנה בארצות הברית. 
בן עוזר היה מנהל מוזיקלי של פסטיבל מוזיקה ד'קאמרה ופסטיבל אבו גוש. ב-1993 ייסד את האנסמבל הקולי הישראלי ועד היום הוא מנהלו המוזיקלי. תחת ניצוחו זכה האנסמבל בפרסים ראשונים בתחרויות הבינלאומית במלטה, בספרד ובבלגיה, והשתתף בפסטיבלים בינלאומיים בדרום קוריאה, איטליה, סלובניה ועוד. בארץ ניצח על מקהלות בפסטיבל ישראל, פסטיבל כפר בלום ועוד.
בן עוזר מופיע לעיתים קרובות עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית עמה עבד כמנצח המקהלה תחת שרביטם של גדולי המנצחים וביניהם ג'יימס לוין, זובין מהטה, קורט מאזור ג'וזפה סינופולי ודניאל ברנבוים.  הוא ניצח על התזמורות החשובות בישראל והופיע כמנצח אורח באירופה. הוא הוזמן לשמש כשופט בתחרויות מקהלות בהונגריה, פורטוגל ובמשחקים האולימפיים למקהלות, אירוע בהשתתפות 1,500 זמרים שהתקיים בסינסינטי, ארצות הברית.
בן עוזר ניהל את "הסדרה הווקאלית" של התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון בעונת הקונצרטים 2015–2016. בעבר הוא ערך והגיש את התוכנית "מקהלות" בקול המוסיקה.

קריירה כמרצה

בן עוזר מנהל סדנאות בנושאי מנהיגות ועבודת צוות, תוך שימוש במודל התזמורת והמוזיקה. הוא מרצה בפני אנשי עסקים בישראל ובעולם.
יחסי אינדונזיה–בחריין

סחר

היקף הסחר בין אינדונזיה לבין בחריין גדל מכ-39 מיליון דולר בשנת 2009 ליותר מ-140 מיליון דולר בשנת 2011. הייצוא של אינדונזיה לבחריין כולל מוצרי עץ, פחם, נייר, בגדים, טקסטיל ורהיטים. בעוד הייצוא הבחרייני לאינדונזיה כולל עפרות ברזל, סולפט, ברזל, אלומיניום, נחושת, אבץ, כבלי ברזל ומוצרי אלומיניום.

שיתוף פעולה

שתי המדינות הסכימו לטפח שיתוף פעולה במגזרים שונים, כולל שיתוף פעולה בין-פרלמנטרי, מסחרי, תעשייתי, טכנולוגי ופיתוח מפעלים קטנים ובינוניים. בחריין בפרט מעוניינית להבטיח את ביטחון המזון שלה והביעה אינטרס להשקיע בסחורות מזון אינדונזיות.

מהגרי עבודה

כיום ישנם כ-300,000 אינדונזים העובדים בבחריין.

ביקורים ממלכתיים

נשיא אינדונזיה עבד א-רחמן וחיד ביקר בבחריין ביוני 2000.

יחסים דיפלומטים

אינדונזיה מחזיקה בשגרירות במנאמה. מאידך, בחריין לא מחזיקה בשום נציגות באינדונזיה.
ניימן (נהר)

היסטוריה


ב-1807 נחתם על אסדה בנהר הניימן חוזה טילזיט בין נפוליאון בונפרטה לצאר אלכסנדר הראשון, שצבאו הובס בידי צבא צרפת. נפוליאון בחר לנהל את המשא ומתן בלב הנהר, כשטח נייטרלי שחצץ בין הצבאות, ולא בשטח שבשליטת צבאו, כדי להעביר מסר של ידידות לצאר המנוצח שהוא התעתד להפוך לבעל-ברית. כעבור חמש שנים, ב-1812, החלה הפלישה הצרפתית לרוסיה בחציית נהר הניימן.
האצטדיון האולימפי (מונטריאול)

היסטוריה

האצטדיון הוקם על פי תוכניות האדריכל הצרפתי רוז'ר טייליבר. בעת הקמתו היו תוכניות המבנה חדשניות וייחודיות. לאצטדיון תוכנן גג נפתח המונע באמצעות מגדל שגובהו 175 מטרים (המגדל הנטוי הגבוה בעולם, והמגדל השישי בגובהו במונטריאול).  האצטדיון כולל מתקני ספורט רבים, ומתחת למגדל בנויה בריכת השחייה האולימפית. המבנה נבנה עבור המשחקים האולימפיים במטרה שייערכו בו טקסי הפתיחה והסיום, תחרויות האתלטיקה, משחקי הכדורגל ותחרויות השחייה.

הקמת המבנה

עבודות הקמת המבנה החלו ב-28 באפריל 1973. בשל שביתה נגרמו עיכובים רבים לבניית המגדל, ובעת פתיחת האצטדיון, ב-17 ביולי 1976 טרם הושלמה בנייתו. הגג הנפתח לא הותקן עד שנת 1982, ורק בשנת 1988 הסתיימה בנייתו וניתן היה לפתחו. לבסוף לא נעשה שימוש בפונקציה זו בשל הנזקים הרבים שנגרמו לגג בשל הרוחות העזות באזור כאשר פתחו אותו.

מימון הקמת המבנה

עלות הקמת המבנה הוערכה בשנת 1970 בעלות של 120 מיליון דולרים קנדיים. בשל השביתות הרבות והעיכובים בבנייה, בעת שנפתח המבנה (בטרם הושלמו המגדל והגג הנפתח) הגיעו עלויות המבנה ל-250 מיליון דולרים קנדיים. ממשלת קוויבק נאלצה להטיל מס מיוחד על טבק במאי 1976 על מנת לממן את העלויות. רק בדצמבר 2006 הצליחה ממשלת הפרובינציה לסיים את התשלומים על הבנייה, ועלותה הכוללת הגיע ל-1.47 מיליארד דולרים קנדיים.

שימושים נוספים

כאצטדיון אולימפי הכיל האצטדיון עד 73,000 מושבים. בשנת 1991 שופץ האצטדיון והוסרו 12,000 מושבים על מנת לאפשר את קיומם של משחקי מונטריאול אקספוז - משחקים שלבסוף קוימו במקום אחר בשל התמוטטות של קורת בטון במשקל 55 טונות ב-8 בספטמבר באותה שנה.
בשל הבעיות בהפעלת הגג הנפתח הוחלט בשנת 1992 כי הגג יוחלף בגג קבוע חדש. גג חדש זה התמוטט בחלקו בינואר 1999. הגג שופץ באותה שנה אולם אירועי תחרויות המרוצים שתוכננו לאצטדיון הועברו למקום אחר. גם בגג חדש זה נפערו חורים בחודשי החורף הבאים בשל משקל הקרח והשלג שהצטברו עליו, ובשל כך לא נערכים באצטדיון פעילויות בחודשי החורף מחשש לקריסת הגג
משפחת ואך

היסטוריה

אלבומה הראשון, ביכורים, הכיל רק שירים מקוריים של המשפחה, ובאלבום השני, בין הזמנים, שולבו לחנים לקטעים מן התנ"ך, התפילה ומשוררים עבריים. המשפחה מקיימת הופעות בהן משולבים קטעי דיבור עם שירה.
לקראת סוף שנת 2005 יצא לאור האלבום השלישי של משפחת ואך, פיסת חיים, וגם בו משולבים לחנים ומילים מקוריים.
לאחר כשנתיים הוציאה המשפחה דיסק נוסף ושמו שבת ובו מגוון שירי שבת בביצוע המשפחה, אך הפעם בשירת גברים בלבד. 
בשנת 2009 יצא דיסק בשם "חופת עננים" שמכיל שירי חתונה. 
ב-2014 יצא הדיסק השישי ליל אברהם.
חלק מהשירים קובצו בדיסק עלי אור שנשלח לתורמי מוסדות "בני דוד" בעלי.
שני אחים מההרכב גולן ויהודה הם קצינים בדרגת אלוף-משנה.
טיסה 363 של טטרסטן איירליינס

המטוס

המטוס שהתרסק, מדגם בואינג 737-500 מספר זנב VQ-BBN, היה בשירות חברות תעופה שונות, יותר מ-23 שנים. חברת השכר הצרפתית Euralair, רכשה את המטוס מבואינג, והכניסה אותו לשירות ב-13 ביולי 1990. Euralair מכרה את המטוס לאייר פראנס ב-1992, בשנת 1995 נמכר לאוגנדה איירליינס, בשנת 2000 נמכר לחברה הברזילאית ריו סול, בשנת 2005 נמכר המטוס לחברה הרומנית בלו אייר, במאי 2008 נמכר המטוס לבולגריה אייר, ובדצמבר 2008 נכנס לשירות בחברת טטרסטן איירליינס.
מטוס זה היה מעורב בשתי תקריות נוספות: בפעם הראשונה, ב-17 בדצמבר 2001 בעת שהיה בשירות ריו סול, נחת המטוס בשדה התעופה של העיר בלו הוריזונטה שבדרום-מזרח ברזיל. עקב תנאי מזג האוויר הקשים שהיו בשדה באותה שעה, נחתו הטייסים במרחק שבעים מטרים מתחילת מסלול הנחיתה, וציוד הנחיתה של המטוס נהרס. ב-26 בנובמבר 2012 נחת המטוס נחיתת חירום בקאזאן, עקב ירידת לחץ האוויר בו.

הטיסה

הטיסה המריאה מנמה"ת דומודדובו בשעה 18:25 זמן מקומי, יעדה היה נמל התעופה של קאזאן הנמצא כ-800 קילומטרים מזרחית למוסקבה.
בעת הגישה לנחיתה בקאזאן, ניסו הטייסים לבצע תמרון הליכה סביב, המטוס התרסק סמוך למסלול הנחיתה במהירות 448 קמ"ש, והתפוצץ בעת הפגיעה בקרקע. פיצוץ נוסף התרחש כארבעים שניות לאחר התרסקות. כל 44 הנוסעים וששת אנשי הצוות נספו, לא היו נפגעים על הקרקע. בשעת האסון, נשבו בשדה רוחות חזקות וירד גשם קל.
לאחר התאונה נסגר שדה התעופה ל-24 שעות ושימש רק לטיסות מעבר לפני שנפתח שוב ב-18 בנובמבר.

הטייסים

קפטן המטוס היה רוסטם סליקוב (Rustem Salikhov) בן 47, הקצין הראשון היה ויקטור גוטסול (Viktor Gutsul) בן 47 אף הוא.

הנוסעים

בין הנוסעים בטיסה היו אירק מיניחאנוב, בנו של נשיא רפובליקת טטרסטן רוסטם מיניחאנוב, ואלכסנדר אנטונוב ראש המשרד האזורי של שירות הביטחון הפדרלי.
48 נוסעים היו אזרחי רוסיה, אחד הנוסעים היה בעל אזרחות אוקראינית, ואחד אזרח בריטניה.

חקירת התאונה

נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, הורה להקים ועדה שתחקור את נסיבות התאונה.
ב-18 בנובמבר, יום לאחר התאונה, פתחה ועדת התעופה הבין-מדינתית בחקירת ההתרסקות. שני חלקי הקופסה השחורה; מקליט הקול בתא הטייס ומקליט נתוני הטיסה נמצאו בין הריסות המטוס באותו היום.
משרד התחבורה של טטרסטן, פתח בחקירה פלילית. המועצה הלאומית לבטיחות בתעבורה (NTSB) שלחה צוות חוקרים לזירת ההתרסקות.
ב-19 בנובמבר הצהיר מנהל טטרסטן איירליינס, שייתכן וקפטן המטוס היה חסר ניסיון בביצוע תמרון הליכה סביב. שניות לפני ההתרסקות, הודיע הטייס למגדל הפיקוח, כי אינו בטוח שבמיקום המטוס הנוכחי יוכל להשלים את הנחיתה בבטחה, לכן יזם לבצע הליכה סביב, שניות לפני שצלל לתוך האדמה. 
חוקרי התאונה הודיעו כי הגורמים האפשריים לאסון הם תקלה טכנית, כמו גם טעות אנוש.
מדיווחי ועדת התעופה הבין-מדינתית:
במהלך הגישה לנחיתה, הבינו הטייסים שלא יוכלו לבצע את הנחיתה כפי שהוגדר להם מראש, מאחר שהמטוס לא היה מיושר לעבר המסלול, הטייסים דיווחו על כך, העלו את מהירות המנועים, והחלו להסתובב באמצעות המעצור. הטייס האוטומטי שהופעל במהלך הטיסה, היה כבוי בשלב זה, והמטוס היה בשליטה ידנית.
העלאת דחף המנועים גרם לשינוי הכיוון, והמטוס החל בטיפוס בזווית חדה. שניות ספורות לאחר מכן החל המטוס לאבד גובה, והוא צלל מגובה 700 מטרים בזווית של 75° עד ההתרסקות. המטוס התנגש בקרקע במהירות של 450 קמ"ש, המנועים ושאר מערכות המטוס פעלו עד לרגע ההתרסקות, דבר היכול לשלול אפשרות של כשל טכני.
45 שניות חלפו מהרגע בו החלו בהליכה סביב עד לרגע שהופסקה ההקלטה בקופסה השחורה. הצלילה ארכה כ-20 שניות.
רונן תמים

ביוגרפיה

תמים נולד בעפולה וגדל במושב מגן שאול. הוא בוגר הפנימייה הצבאית לפיקוד ובית הספר הריאלי בחיפה (מחזור 1995).
שירת כלוחם וכקצין בחיל השריון. שימש סגן מפקד גדוד 52 בחטיבה 401, קצין אג"ם חטיבתי, מפקד קורס מפקדי טנקים ומפקד קורס קציני שריון. ב-2009 מונה למפקד פלס"ר 401 בהמשך שירותו שימש קצין מבצעים של אוגדה 162. בשנת 2010 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 52 בחטיבה 401. ב-2012 מונה למפקד גדוד 195, בית הספר לשריון. לאחר מכן שימש ראש ענף כשירויות ותורת חיל השריון וסגן מפקד חטיבה 7.
ב-7 ביוני 2017 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת מרכבות הפלדה ובמקביל לראש מטה עוצבת עידן. 
נשוי להילה ואב לארבעה. בעל תואר שני במדיניות ציבורית מאוניברסיטת תל אביב.
מכללת ליפשיץ

חזון המכללה

מגמת החינוך של המכללה הוגדרה על ידי מנהלה לשעבר ד"ר יעקב הדני, במילים הבאות: "החיבור בין שמירת התורה עם המודרנה. ביטויים שונים יש לחיבור זה בתחומי החיים: בחקלאות, בעבודה (כלכלה), בחברה, בהגנה, במדעים בלימוד תורה ועוד. כל הענפים הללו צריכים לבוא לביטוי נאות בתוכניות הלימודים המשלבות זאת בתפיסת עולם דתית כוללנית"
מגמת החינוך במכללה דוגלת ביישום המשנה החינוכית של "תורה עם דרך ארץ". נוספה לכך ההכרה בתחייה היהודית הלאומית בארץ ישראל, עם כל מה שכרוך בהתמודדות עם האתגרים שניצבו בפניה בדור התקומה הישראלית והמדינה שבדרך.
הרב קוק בטקס הנחת אבן הפינה: "במוסד זה ישנה מזיגה בין קודש לחול. לומדים כאן תורה שבכתב ותורה שבעל פה ולומדים חלק מהמדעים שנדרשים לעולם, לחיים בצורה של חול... יעזור השם שהמזיגה הזאת תתקיים באופן הנעלה ביותר בבית הזה".

תוכנית הלימודים

תוכנית לימודים להכשרת מורים במגוון ההתמחויות האקדמיות של המכללה: תנ"ך, תושב"ע, גאוגרפיה, מתמטיקה, מדעי הטבע, תקשורת והוראת מדעי המחשב. תוכניות הלימודים מתפרסות על ארבע שנות לימודים.
אחד ממסלולי הלימוד הוא באמצעות ישיבת המאירי - תוכנית לימודים המשלבת לימודי ישיבה ושירות צבאי (במתכונת ישיבת הסדר), הכוללת לימודים לתואר אקדמי B.Ed ובאחת מהתמחויות המכללה. מסלול אחר הוא במסגרת המכונים התורניים להוראה, המשלבים לימודים בישיבת הסדר לאחר השירות הצבאי עם הלימודים במכללה, כך שחלק מן הקורסים האקדמיים נערכים בתוך מסגרת הלימוד בישיבה. בתוכנית משתתפות ישיבת הכותל, קריית שמונה, בית אל, מעלה אדומים, שילה, אלון מורה ומכלול.
קיים מסלול להכשרת ר"מים בישיבות תיכוניות, אשר אליו מתקבלים בדרך כלל בוגרי ישיבה גבוהה או בעלי השכלה תורנית גבוהה ותעודת בגרות. מסיימי התוכנית בהצלחה מקבלים תואר B.Ed בתושב"ע ותעודת הוראה.
הלימודים במכללה מתקיימים לגברים ולנשים לחוד.
שכר הלימוד במוסד (בלימודים לתואר אקדמי) הוא כמקובל באוניברסיטאות ובמכללות ציבוריות בישראל. חייל או בוגר שירות לאומי, שסיים שירותו החל מ-1 בינואר 2010, זכאי למלגת שכר לימוד מלאה עבור שנת לימודיו הראשונה לתואר ראשון (בהתאם להחלטה בדבר לימודי חיילים משוחררים במוסד להשכלה גבוהה בפריפריה).

קמפוסים

למכללה מספר קמפוסים, ביניהם הקמפוס הוותיק ברחוב הלל במרכז ירושלים המשמש ללימודי גברים בעיקר, וכן קמפוס חדש, בגבעה הצרפתית המשמש ללימודי הנשים בעיקר.

מים מדליו

מים מדליו הוא שנתון מכללת ליפשיץ שיוצא לאור מאז שנת תש"ן (1990-1989). עורכו הראשון ד"ר עמוס סמואל, טבע את שמו על שם הפסוק "יִזַּל-מים מדָּלְיָו" (ספר במדבר, פרק כ"ד, פסוק ז'). עורכיו הבאים של כתב העת היו ד"ר יונה בן-ששון וד"ר אברהם זלקין. נכון לשנת 2011 עורכת אותו פרופ' לובה חרל"פ. מאמרי כתב העת עוסקים במגוון התחומים הנלמדים במכללה: מקרא, תלמוד, הלכה, תולדות עם ישראל, חינוך ועוד. חלק מהגיליונות מוקדשים לנושא מרכזי אחד, למשל, "יהדות וסביבה" (תשס"ה), "רש"י ורמב"ם" (תשס"ו), "חזון ומנהיגות" (תשס"ח-תשס"ט). מאמרי כתב העת זמינים לקריאה באתר האינטרנט של המכללה.
אלכסיי סוטורמין

ביוגרפיה

אלכסיי נולד במוסקבה וחי בה עד גיל 16. הוא התחיל לשחק כדורגל בבית הספר קרילאצקויה, ולאחר מכן עבר לסטרוגינו. הוא נבחן בספרטק ולמד במשך שנתיים עד שלוש שנים בחימקי ולאחר מכן התקבל לאקדמיה של זניט סנקט פטרבורג והשתתף בשני משחקים באליפות הנוער עבור זניט.

קריירת מועדונים

המועדון המקצועי הראשון בו שיחק היה מועדון סטרוגינו במוסקבה. הוא הבקיע שער כבר במשחק הבכורה שלו בקבוצה, במפגש הגביע ב-10 יולי 2013 במפגש נגד "זניט מוסקבה", את משחק הבכורה בליגה ערך במשחק במסגרת הליגה המקצוענית נגד טורפדו ולדימיר, ב-15 ביולי.
ביולי 2015 הוא עבר לאסטרחן ל"וולגר" המקומית. הוא עשה את הופעת הבכורה שלו במשחק נגד ספרטק-2 מוסקבה, שבו הקבוצה הפסידה, בהפרש מינימלי. במפגש הבא נגד "פאקל" מוורונז' הבקיע את שער הניצחון. במדי "וולגר" השתתף במשחקי המבחן להעפלה לפרמייר ליג .
בשנת 2017, דווח על התעניינות בו מ"ויקטוריה" הצ'כית, "זניט" ו"רוסטוב". כל שלוש ההצעות נדחו על ידי המועדון. שנה לאחר מכן, הוא עבר לאורנבורג.
ביוני 2019 דווח כי זניט סנקט פטרבורג הציעה לו שכר של 300 אלף יורו וחוזה ל-5 שנים, אך לבסוף הוא עבר לרובין קאזאן שהציעה לו 500 אלף יורו לאותה תקופה. ברם, הוא לא נסע עם הקבוצה למשחק ההכנה נגד טמבוב ותקשורת הספורט דיווחה על כך שזניט הגיעה להבנות עם השחקן על מעברו לזניט באותם תנאים שרובין סיכמה מולו. ביולי 2019 זניט הודיעה רשמית על החתמתו לחוזה של שלוש שנים עם אופציה להארכה בשנתיים נוספות. את הופעת הבכורה במדי זניט ערך ב-14 ביולי 2019 במחזור הפתיחה של העונה כשנכנס כמחליף בניצחון הבייתי על טמבוב. ב-3 באוגוסט 2019 עלה לראשונה בהרכב הפותח במשחק הבייתי נגד קרסנודאר שהסתיים בשוויון 1-1. את שער הבכורה שלו הבקיע ב-21 בספטמבר 2019 בניצחון 0–5 על רובין קאזאן, כשבאותו משחק הוא מבקיע למעשה 2 שערים.

נבחרת רוסיה 

באביב 2014, הוא זומן לנבחרת הלאומית של רוסיה, השתתף בשני משחקים לא רשמיים נגד שוודיה. בשנת 2016, הוא זכה בגביע חבר המדינות 2016 בהרכב נבחרת הנוער של רוסיה, כשהופיע ב-4 משחקים והבקיע שער בגמר.
אוליבר גיל

קריירת מועדונים

גיל עבר להתגורר יחד עם בני משפחתו במנצ'סטר בשנת 1997, כאשר אביו, דייוויד גיל, מונה למנהל הפיננסי של מנצ'סטר יונייטד, והחל לשחק בקבוצות הצעירות של המועדון. בחודש יולי 2007 חתם על חוזה מקצועני ראשון במועדון, והחל לשחק באופן קבוע בקבוצת הנוער שלו. בחודש יולי 2008 החל לשחק באופן קבוע בקבוצת המילואים של המועדון. בחודש דצמבר 2009 קיבל גיל בזכות ביצועיו בקבוצת המילואים את חולצה מספר 45 בקבוצה הבוגרת, ובשל משבר פציעות חמור בקבוצה הוא אף ישב על הספסל במשחק במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות נגד וולפסבורג. בחודש מרץ 2010 ישב לראשונה על ספסל הקבוצה בפרמייר ליג. 
ב-29 בספטמבר 2010 הושאל גיל לברדפורד סיטי מהפוטבול ליג השנייה למשך חודש. ב-2 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בהפסד 0–1 למורקיימב במסגרת המחזור העשירי בליגה. הוא ערך 3 הופעות נוספות במועדון במשך ההשאלה. על-אף ניסיונות של מאמן ברדפורד סיטי להאריך את ההשאלה, ב-25 באוקטובר חזר גיל למנצ'סטר יונייטד.
בחודש יולי 2011 עזב גיל את מנצ'סטר יונייטד על-מנת להתחיל ללמוד באוניברסיטה בחודש ספטמבר של אותה השנה.
טלאי תוכנה

טלאי תוכנה (באנגלית: Patch) הוא תיקון שמספק יצרן תוכנה לתקלה שהתגלתה במוצר תוכנה שלו ודורשת תיקון מיידי. הטלאי מגיע בדמות קובץ התקנה, שמחליף רכיב או רכיבים הטעונים תיקון, ללא התקנה מחדש של התוכנה כולה. 
טלאי תוכנה הוא בדרך כלל קובץ קטן יחסית, ולכן הפצתו והתקנתו מהירות בהשוואה להתקנת גרסה חדשה של התוכנה המקורית. כאשר הטלאי מתקן בעיה במערכת ההפעלה, נדרשת פעמים רבות הפעלה מחדש של המחשב לשם הפעלת התוכנה המתוקנת. מניע מרכזי למשלוח של טלאי תוכנה הוא תיקונה של פרצת אבטחה שנתגלתה בתוכנה. מניע נוסף הוא תיקון תקלה חמורה, שאינה מאפשרת למשתמשים להשתמש ביכולת חשובה של התוכנה.
טלאי תוכנה נועד לתקן תקלה, אך בהיותו שינוי תוכנה, יש חשש שהוא כולל בתוכו תקלה חדשה, אולי חמורה מזו שבא לתקן. טלאים שלא תוכננו ונבדקו כראוי עלולים להציב בעיות חדשות למשתמשים, כגון רגרסיה. ניהול טלאים הוא התהליך שבו מחליטים איזה טלאי יותקן על איזו מערכת ומתי.

קוד מקור

קוד מקור של תוכניות הוא לרוב אוסף קובצי טקסט. כשמשנים בהם משהו במקרים רבים יותר נוח לתאר את השינוי עצמו ולא את העותק החדש. בעולם יוניקס נפוצו מספר דרכים לתאר שינויים בקובצי טקסט (בעיקר לצורך תיאור שינויים בקובצי מקור). התוכנית שיוצרת את השינויים הללו נקראת diff. (קיצור של "difference", כלומר: הבדל).
diff יכולה לתאר את השינויים במספר דרכים שונות. הנפוץ שבהם נקרא unified diff (הבדל מאוחד). patch היא תוכנית שנכתבה על ידי לארי וול שמקלה על שימוש בקובצי unified diff להעברת שינויים במספר גדול של קבצים.
דונגפנג 4

דונגפנג 4 (ראשי תיבות של Dong Feng 4), הידוע גם כ-CSS-3, הוא טיל דו-שלבי ארוך טווח. הטיל נמצא בשימוש ופיתוח סיני, ומשתמש בדלק נוזלי.
על פי כמה מקורות, הטילים אוכסנו בכמה מנהרות תת-קרקעיות סביב שנות ה-70 ובתחילת שנות ה-80 והירי היה אמור להתבצע מפתחי אותן מנהרות.

מפרט

ל-DF-4 יש עוצמת המראה של 1,224.00 kN, משקל של 82,000kg, היקף של 2.25m ואורך של 28.05m.
הטיל חמוש ב-2,190 ק"ג של נשק גרעיני עם עצמה של 3,300 קילו-טון, הוא מגיע לטווח של 4,750 קילומטר.
הטיל משתמש בניווט פנימי ומשתמש באלגוריתם המבוסס על מעגל פגיעה של 1,500 מטר.
SDDS

SDDS, ראשי תיבות של Sony Dynamic Digital Sound היא שיטת קידוד דיגיטלית לפסקול רב-ערוצי של סרטי קולנוע שפותחה על ידי חברת סוני לשימוש בבתי הקולנוע החדישים שלה.
שיטה זו פותחה במטרה למשוך קהל לקולנוע, תוך הבטחת מערכות קול משוכללות שכמותן לא ניתן לבנות בבית (השיטות המתחרות DTS ו-Dolby Digital נמצאות בשימוש ביתי בפורמט ה-DVD). בשיטה זו הפסקול הדיגיטלי נמצא על שני פסים לאורך קצוות סרט הצלולואיד, כך שניתן להדפיס על אותו הסרט שני פסקולים במקביל: אחד בשיטת SDDS ושני בשיטת דולבי דיגיטל, שבו עושים שימוש בבתי קולנוע פחות חדישים. השיטה תומכת במספר ערוצים משתנה, עד שמונה: חמישה רמקולים קדמיים, שניים אחוריים וערוץ סאב וופר. בשיטה זו הגנות מרובות כנגד בעיות בפסקול - המידע השמור מוגן בתיקון שגיאות דיגיטלי, ושני הפסים מגבים זה את זה לחלוטין (על כל אחד שמור מלוא המידע) בהיסט מסוים כך שגם במצב שבו יש נזק פיזי ניכר לסרט, הפסקול עדיין יישמע מושלם.
העבודה על הפורמט התבצעה במקביל לפיתוח DTS ודולבי דיגיטל, והסרט הראשון שבו נעשה שימוש בשיטה היה "אחרון גיבורי הפעולה" שיצא ב-1993. ב-2001 יצא הסרט הראשון שניצל את התמיכה בשמונה ערוצים - "Final Fantasy - The Spirits Within". מאז יצאו יותר מ-1,000 סרטים שעושים שימוש ב-SDDS. השימוש בכל שמונת הערוצים הוא יחסית נדיר (רוב הסרטים מודפסים עם פסקול 5.1 בלבד), ויתרונם מתבטא בעיקר בבתי קולנוע בעלי מסך גדול במיוחד. לכן, אין הרבה בתי קולנוע קטנים שיש בהם מערכת SDDS. נכון ל-1999 היו מערכות כאלה ב-6,750 בתי קולנוע. בישראל בתי הקולנוע "סינמה סיטי" ונגטיב הם היחידים שבהם מותקנת מערכת כזו.
בפטיסט קנייס

קריירה מוקדמת

קנייס נולד ב-17 באפריל 1885 בגרינשטדט, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1901 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים הבווארי ה-5 (ארנסט לודוויג, הדוכס הגדול של הסן), עמו לחם במלחמת העולם הראשונה, ובאביב 1917 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה נשאר קנייס ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בדצמבר 1928 הועלה קנייס לדרגת מיור, וב-1 באפריל 1930 מונה למפקד הגדוד ההדרכה של רגימנט הרגלים ה-21 (הבווארי). ב-1 באפריל 1933 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 באפריל 1934 מונה למפקד משמר הגבול ברגנסבורג. ב-1 באפריל 1935 הועלה קנייס לדרגת אוברסט, וב-15 באוקטובר 1935 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-63. ב-1 ביוני 1938 הועלה קנייס לדרגת גנרל מיור, וב-1 באפריל 1939 מונה למפקד הלנדווהר בהיילברון.

מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה מונה קנייס למפקד הדיוויזיה ה-215, שהייתה בעתודת הארמייה השביעית. במהלך המערכה על צרפת לחם קנייס כחלק מהקורפוס ה-37 במסגרת הארמייה הראשונה, וב-1 ביולי 1940 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. בינואר 1942 הועברה הדיוויזיה שבפיקודו תחת פיקוד הארמייה ה-16 כחלק מקורפוס הפאנצר ה-39, וב-3 באוגוסט 1942 קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב.
ב-12 בנובמבר 1942 מונה קנייס למפקד קורפוס המילואים ה-66, ולאחר כיבוש צרפת של וישי, נשלח הקורפוס בפיקודו לצרפת כחיל כיבוש. ב-1 בדצמבר 1942 הועלה קנייס לדרגת גנרל חיל הרגלים, ובאוקטובר 1943 מונה למפקד הקורפוס ה-85 בדרום צרפת, כחלק מהארמייה ה-19. הקורפוס בפיקודו לחם במהלך מבצע דרגון, ובדצמבר 1944 לחם במהלך הקרב על הבליטה, כחלק מהארמייה השביעית. ב-29 במרץ 1945 פרש קנייס מתפקידו, ובסוף המלחמה נפל בשבי האמריקני.

לאחר המלחמה

בשנת 1947 שוחרר קנייס מהשבי. לאחר שחרורו התגורר קנייס במינכן עד למותו ב-10 בנובמבר 1956.
אנדרטת אנזא"ק

הקמה

אנדרטת אנזא"ק נבנתה כזכר לנופלי הכוח האימפריאלי האוסטרלי במלחמת העולם הראשונה. 
גיוס הכספים לבניית האנדרטה החל ב-25 באפריל 1916 ביום השנה הראשון לנחיתה בגליפולי שהובילה לקרב גליפולי.
בניית האנדרטה הושלמה בשנת 1934. האנדרטה נפתחה ב-24 בנובמבר 1936 על ידי הנסיך הנרי, דוכס גלוסטר.
את האנדרטה תכנן ברוס דליט, את התבליטים החיצוניים עיצב ריינר הוף.
האנדרטה היא המוקד של אירועים חשובים כגון: יום אנזא"ק, יום הזיכרון ואחרים.
יחידת חילוץ בני הערובה של ה-FBI

היסטוריה

היחידה הוקמה ב-1983 במסגרת ההכנות לקראת אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), כחלק מהלקחים של אירוע טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן ב-1972. משום שנאסר על יחידה צבאית לפעול בתוך גבולות ארצות הברית ללא אישור מראש של הנשיא או החוק, נדרשה הקמה של מסגרת פדרלית לפעולות לוחמה בטרור.
מאז הקמתה נבחרו לשרת בה כ-300 סוכנים בלבד. הם עוברים הכשרות מיוחדות הכוללות בין השאר השתלשלות ממסוקים, צניחה עם ציוד משימה מלא, צלילה, צליפה, שימוש בחומרי נפץ ולוחמה במתחמים סגורים.
בין הפעולות שהיחידה השתתפה בהן היו אבטחת המשחקים האולימפיים חילוץ בני הערובה לאחר מרד האסירים בבית הכלא הפדרלי טלדגה שבאלבמה ב-1991, חטיפת היאכטה "SY Quest" במפרץ עדן ב-2011 , מעצר החשודים בביצוע ההתקפות על שגרירויות ארצות הברית בקניה ובטנזניה ב-1998 ומעצרם של הצלפים מוושינגטון ב-2002 . היחידה השתתפה גם במספר אירועים מעוררי מחלוקת על פעילותה בהן המצור על רובי רידג' באיידהו ב-1992 והמצור בווייקו ב-1993 שהסתיימו בהרג חפים מפשע על ידי סוכניה.
גבריאל סוטו

ביוגרפיה

סוטו נולד במקסיקו סיטי הוא בנם של אליסה דיאז ופרנסיסקו סוטו בורחה. והוא החל לדגמן בגיל שמונה עשרה.
ב-1996 ייצג את מקסיקו בתחרות היופי מר עולם, וזכה במקום השני.
ב-1997 הצטרף ללהקת "קאירו" שבמסגרתה הוציא שני אלבומים.
ב-2005 נסע ללוס אנג'לס שם לקח קורסים במשחק, איגרוף וגלישה, והשתתף בגרסה המקסיקנית לתוכנית "רוקדים עם כוכבים".
ב-2006 החל לשחק בתפקיד הראשי בטלנובלה "האמת הסמויה".
ב-2009 שיחק בטלנובלה "כישוף" לצד ויליאם לוי.
בשנת 2014 שיחק בטלנובלה "לא מאמינה בגברים" של המפיקה ג'זל גונזלס לצידה של השחקנית אדריאנה לובייר שם גילם את דמותו של מקסימיליאנו בוסטמנטה עורך דין
לאחר מכן בשנת 2015 שיחק בטלנובלה "הכל חוץ מרגיל" לצידה של מאיטה פרוני
בשנת 2016 שיחק בתפקיד ראשי בטלנובלה "באה מאהבה" של המפיק חוסה אלברטו קסטרו לצידם של אירנה באייבה וקימברלי דוס ראמוס שם גילם את דמותו של דוד רובלס
בקיץ 2017 שב לעבוד עם המפיקה ג'יזל גונזלס ועם השחקנית אדריאנה לובייר כששיחק לצידה ולצד השחקנים סילביה נבארו וקרלוס פרו את דמותו של דמיאן בייקר בטלנובלת הרימייק Caer en tentación או בתרגום לעברית "ליפול בפיתוי" שהיא הגרסה המקסיקנית של הסדרה הארגנטינאית האהבה שאחרי.

חיים אישיים

בצעירותו ניהל סוטו רומן קצר עם השחקנית ארסלי ארמבולה לאחר מכן בשנת 2005 ניהל מערכת יחסים עם השחקנית מרתה חוליה.
לאחר פרידתם סוטו הכיר על סט הצילומים של הטלנובלה "מתחת למושכות האהבה"
את השחקנית ג'רלדין בסן הם החלו לצאת ולאחר כמעט 10 שנות זוגיות בפברואר 2016 הם התחתנו. אך בתחילת שנת 2018 הם הודיעו על פרידתם. לזוג יש שתי בנות ביחד אליסה מארי ואלכסה מירנדה.