google/wiki40b huggingface dataset:
סגולה (יהדות)

מופעים קדומים

המילה סגולה מופיעה בתנ"ך שמונה פעמים, ובחמש מתוכן היא מתארת את עם ישראל. למשל, נאמר: "וְעַתָּה אִם שָׁמוֹעַ תִּשְׁמְעוּ בְּקֹלִי וּשְׁמַרְתֶּם אֶת בְּרִיתִי וִהְיִיתֶם לִי סְגֻלָּה מִכָּל הָעַמִּים כִּי לִי כָּל הָאָרֶץ". 
בשאר המקומות שהמילה מוזכרת נראה שהיא מתפרשת במשמעות אוצר. כך, למשל, בספר דברי הימים נאמר: "וְעוֹד בִּרְצוֹתִי בְּבֵית אֱלֹהַי יֶשׁ לִי סְגֻלָּה זָהָב וָכָסֶף נָתַתִּי לְבֵית אֱלֹהַי לְמַעְלָה מִכָּל הֲכִינוֹתִי לְבֵית הַקֹּדֶשׁ" (דברי הימים א', כ"ט, ג')
בתלמוד הבבלי נאמר, שאין להשיב לקטן פיקדון שהתקבל ממנו, כדי שלא יבזבזנו, אלא יעשו ממנו "סגולה" - לקנות לו מהם נכס יקר עד שיגדל וישתמש בו.
מאי סגולה? רב חסדא אמר: ספר תורה; רבה בר רב הונא אמר: דיקלא דאכל מיניה תמרי.

ביאור הביטוי

הביאור הפשוט למלה סגולה שעולה מהמקורות שלעיל הוא: דבר חשוב שנבחר והוטמן באוצר מיוחד. כמו כן הביטוי הרווח "יחיד סגולה" נובע ממקור זה, ופירושו: יחיד במינו.
אולם גם הסברים אחרים ניתנו למילה: רבי יהושע בן קרחה הסביר שסגולה היא מלשון קניין, כמו שאדם מסגל לעצמו = אדם קונה לעצמו. כך אמר ה' לעם ישראל שהם קנויים לו "כשם שהאשה מסוגלת אחר בעלה, והבן אחר אביו והעבד אחר רבו". להסבר זה יש סימוכין גם מאכדית, בה משמעות המילה Sagullu היא עדר. לפי הסבר זה, עם סגולה הוא עם שהקב"ה דואג לו, ורועה אותו.
ליונשטם מראה כי הכינוי 'עם סגולה' לקוח מהמונח הפוליטי sig/kiltu, שמציין בטקסטים באוגרית את הווסל שהשליט מעדיף. במקרא המונח הומר מהמישור הפוליטי למישור הדתי כדי לתאר את היחס בין ה' לבין הווסל המועדף שלו, ישראל. 
אונקלוס (על הפסוק בספר שמות) פירש את המילים "עם סגולה" כ"עם חביב", כלומר: אהוב.
על פי המדרש מציין המושג סגולה אוצר רוחני וייחודי מן הגדולות שנתן הקב"ה לעמו ישראל כשכר על קבלת התורה.

המשמעות בימינו

בימינו ובעקבות ספרות הקבלה נתייחד מובן המילה לפעולה רוחנית שאינה מצווה מהתורה, ושמסוגלת לפעול ישועות. עיסוק נרחב בנושא 'סגולות' התפתח בדורנו, ואנשים רבים מחפשים סגולות כאלו לפעמים כתחליף ליהדות האותנטית ולקיום מצוות. כמו קשירת חוט אדום על הזרוע, אכילת אתרוג לאשה עקרה ועוד.
שרק (מחזמר)

עלילה

ביום הולדתו השביעי הוריו של שרק שולחים אותו מביתו ומספרים לו על חיי העוגים. כאשר שרק מוצא לעצמו ביצה וחיי בשלווה הוא מאבד אותה כאשר כל יצורי האגדות ממלאים את אזור ביתו על פי פקודת הלורד פרקוואד. שרק מתעצבן ובעידוד יצורי האגדות הולך לפגוש את לורד פרקוואד בממלכת דולוק. בדרכו לממלכה, שרק רואה שומרים שרודפים אחרי חמור. שרק מציל את החמור והוא אסיר תודה לשרק. שניהם הולכים ביחד לדולוק. לורד פרקוואד רוצה להיות מלך אך הוא חייב להתחתן עם נסיכה. הוא בוחר את הנסיכה פיונה בתור כלתו, אך מפחד ללכת להציל אותה מטירה מוקפת לבה ונשמרת על ידי דרקונית.
כאשר שרק וחמור מגיעים אל דולוק, לורד פרקוואד שולח את שרק למצוא את פיונה ולהצילה. בתמורה להצלת הנסיכה שרק יקבל את הביצה בחזרה. לאחר משימת ההצלה שעברה בהצלחה, פיונה מתעקשת ששרק יוריד את הקסדה ויראה לה את פניו כדי שיוכל לנשק אותה. פיונה מגלה ששרק הוא בעצם עוג ולא הנסיך אשר היא מחכה לו מילדות. פיונה מתעקשת למצוא מחסה בטענה שהיא "מפחדת מהחושך" והחבורה עוצרת ללילה. ביום למחרת נוצר סכסוך בין שרק לפיונה והם רבים למי יש סיפור חיים עצוב יותר. הסכסוך נפתר במהרה כאשר הם מגלים שהם מאוד דומים בהתנהגותם. אט אט, שרק מבין שהוא אוהב את פיונה ורוצה להגיד לה זאת בלילה. אך על פיונה הוטל קללה שבה לאחר השקיעה היא הופכת לעוגית מזעזעת ורק נשיקת אהבה אמיתית תסיר את הקללה ופיונה תלבש את צורת אהבתה. פיונה מפחדת ששרק יראה אותה בתור עוג ואומרת "מי יוכל אהוב מפלצת מזעזעת?". שרק חושב שהיא מדברת עליו וליבו נשבר.
בבוקר למחרת פיונה בטוחה ששרק יקבל אותה כפי שהיא אבל שרק לא מוכן לשמוע אותה והביא את לורד פרקוואד אליה. לורד פרקוואד מציע נישואים לפיונה והיא מסכימה למרות אהבתה לשרק. פיונה מתעקשת שהחתונה תהיה בזמן השקיעה כדי שהיא תוכל להפטר מהקללה. שרק מעוצבן בגלל פיונה ורב עם חמור וחוזר לביצה. יצורי האגדות גורשו מהביצה בפקודתו של פרקוואד והחליטו לצאת נגדו במחאה. זמן קצר לפני החתונה חמור גם הולך לביצה ומדבר עם שרק ומסביר לו שפיונה לא דיברה עליו. הם הולכים ביחד לחתונה לאחר פיוס. שרק עוצר את החתונה לפני הנשיקה ומנסה להסביר לפיונה שהוא אוהב אותה. לפתע יצורי האגדות נכנסים ומתמודדים מול פרקוואד. פיונה לפתע נהפכת לעוגית בגלל השקיעה ושרק מופתע. הם מתנשקים אך פיונה לא חוזרת לבת אדם אלא נשארת עוגית. שרק אומר לה שהוא עדיין אוהב אותה וצורתה לא משנה לו. שניהם מתחתנים והולכים לגור בביצה של שרק.

ההפקה הישראלית

בשנת 2010 המחזמר הוצג בישראל, במאי המחזמר היה עוז מורג ושירי המחזמר תורגמו מהמקור מברודוויי. ישראל הייתה המדינה הראשונה מסביב לעולם שהפיצה את המחזמר לאחר סיאטל וברודוויי.
המחזמר הוצג שוב בישראל בשנת 2019 במרכז הבמה בביומו של איקה זהר
ג'וליו טרצי

ג'וליו מריה טרצי די סנטה'אגתה (באיטלקית: Giulio Maria Terzi di Sant'Agata; נולד ב-9 ביוני 1946) הוא פוליטיקאי איטלקי, שכיהן כשר החוץ בשנים 2011–2013.
טרצי נולד בעיר ברגמו באיטליה. למד בפקולטה למשפטים באוניברסיטת מילאנו. 
טרצי הוא דיפלומט מקצועי. כיהן עד למינויו לתפקיד שר החוץ, כשגריר איטליה בארצות הברית (2009–2010). קודם לכן כיהן כשגריר ארצו למוסדות האו"ם בניו יורק (אוגוסט 2008–2009). בשנים 2002–2004 כיהן טרצי כשגריר איטליה בישראל.
טרצי כיהן כשר החוץ של איטליה מ-16 בנובמבר 2011. ב-26 במרץ 2013 התפטר מתפקידו לאחר שהוחלט על הסגרת שני חיילים איטלקים המואשמים ברצח להודו, בניגוד לדעתו. ההתפטרות נעשתה כחודש לפני שהממשלה סיימה את כהונתה.
נורמן עיסא

ביוגרפיה

עיסא, בן למשפחה נוצרית-ערבית-מארונית, נולד, גדל והתחנך בחיפה. אביו יליד הכפר בירעם ואמו ילידת הכפר ג'ש. למד משחק בבית הספר לאמנויות הבמה "בית צבי".

קריירה

משחק ומביים הצגות רבות בתיאטרון חיפה, בתיאטרון הקאמרי, בתיאטרון באר שבע, ובתיאטרון בית הגפן. שיחק בין היתר בהצגות "משפחת ישראלי" ו"השיבה לחיפה" - שתיהן מאת בעז גאון, וכן במחזות "רומיאו ויוליה", "חלום ליל קיץ", "מותו של אנרכיסט", "רצח", "אותלו", "המלט" ו"אימפרו".
בתיאטרון הערבי-עברי ביפו ביים מספר הצגות ובהן הצגות הילדים "אח אח בום טראח", שזכתה לפרס הבימוי, המחזה, התפאורה והתאורה (זיו וולושין) הטובים ביותר בפסטיבל חיפה להצגות ילדים, 2003 ו"האוצר - הצגה שטה". הצגת היחיד שהעלה, "ערבים רוקדים", המבוססת על ספרו של סייד קשוע, זכתה לציון לשבח ב"פסטיבל תיאטרונטו".
את הופעת הבכורה שלו בקולנוע עשה בסרטו של רוני ניניו "שחקנים" מ-1995. ב-2004 הופיע בסרט "הכלה הסורית" בתפקיד קצין סורי.
בשנת 2011 שיחק בסדרה "החולמים" ששודרה בערוץ הילדים, שם גילם את ראובן, סגן המנהל אשר הפך למנהל המעון לנערים ונערות נזקקי הלנה. שיחק בסרטו של מרקו כרמל "אחותי היפה", ועל תפקידו עלי, בסרט זה, היה מועמד לפרס אופיר בקטגוריית שחקן המשנה.
בשנים 2007–2013 שיחק בתפקידו הזכור ביותר בתור אמג'ד, בסדרה הקומית "עבודה ערבית", ששודרה בערוץ 2 של קשת. על משחקו בסדרה זו זכה בפרס "השחקן הטוב ביותר בסדרה קומית" לשנת 2012 מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה.
ביים את הצגת היחיד נושאת הפרסים "פשוטה", שכתבה ובה שיחקה מיקי פלג רוטשטיין והוצגה בשנים 2007–2012 ב"הבימה".
ב-2012 ייסד עם אשתו את התיאטרון הרב-תרבותי לילדים ולנוער 'אלמינא', ביפו, אותו הם מנהלים עד היום. בשנת 2012 זכה בפרס התיאטרון הישראלי לשחקן המשנה הטוב ביותר על משחקו בהצגה המבוססת על המחזה "אמנות", בתיאטרון חיפה.
בספטמבר 2013 מונה למנהל האמנותי של פסטיבל חיפה הבינלאומי להצגות ילדים.
בשנת 2014 שיחק בסרטו של עמוס גיתאי "אנא ערביה" ובסרטו של ערן ריקליס "ערבים רוקדים" (זהות שאולה).
השתתף בתוכנית המציאות ״מאסטר שף VIP" ששודרה בשנת 2015 והיה המודח השביעי.
ב-2015 החל לשחק בתיאטרון הבימה בהצגה "משפחה עליזה" שביים נתן דטנר.
הוא סירב להופיע בבקעת הירדן עם ההצגה "בומרנג" של תיאטרון חיפה. שרת התרבות מירי רגב מתחה ביקורת על סירובו של עיסא ואמרה כי החלטתו זו אינה מביאה לידי ביטוי את הצהרותיו כי הוא מאמין בדו קיום, והודיעה שתבחן מחדש את תמיכת משרדה בתיאטרון אלמינא שבניהולו. באותה שנה זכה בפרס אופיר על משחקו בסרט "מלחמת 90 הדקות", בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר".
בשנת 2016 החל לשחק בתיאטרון הבימה במחזה "לבד בברלין" בתפקיד הראשי את דמותו של אוטו קוונגל.
בשנת 2017 מביים את המחזה עיתונאי על תנאי מאת גיא מרוז, המוצג בתיאטרון הבימה.
ב-2018 הגיש תוכנית לייט נייט בערבית בערוץ מַכַּאן 33, שמשודרת בימי שישי.
בשנת 2018 גם החל לשחק בהפקה משותפת של תיאטרון הבימה והתיאטרון הקאמרי במחזה "הילד חולם" מאת חנוך לוין בתפקיד רב החובל.
בשנת 2019 החל להופיע במופע "לא נורמאני", מופע מוזיקלי העוסק בחייו מנקודת מבט הומוריסטית. באותה שנה שיחק בסרט הקומי "מבצע שלאגר".

חיים אישיים

עיסא מתגורר ביפו, נשוי למחזאית גדעונה רז, ואב לשלושה בנים.
ליטל נמו

רקע

וינזור מקיי היה קריקטוריסט וצייר שהחל את דרכו בציורי רחוב ב-1903. ב-1904 יצר את הקומיקס ליטל נמו שפורסם עד 1915. למקיי היה חזון ליצור "תמונות זזות" ובתחילת שנות ה-40 לחייו טען שהוא "האדם הראשון שיכול לייצר אנימציה". בעקבות הצלחת הקומיקס ליטל נמו, החליט מקיי ליצור סרט מונפש שמבוסס על רצועת הקומיקס. הקומיקס נחשב לקומיקס הטוב ביותר של מקיי ולאחת מיצירותיו הטובות ביותר.]

ליטל נמו

גיבור הקומיקס הוא ילד ישנוני, שדמותו מבוססת על בנו של מקיי, רוברט מקיי. 
הרצועה "נמו הקטן בסלאמברלנד" (במקור: Little Nemo in Slumberland) היא הרצועה שעובדה על ידי מקיי לסרט. ב-1989 קיבל הקומיקס עיבוד קולנועי מלא בשם "ליטל נמו: הרפתקאות בסלאמברלנד", וב-1990 נוצר עיבוד קולנועי נוסף בשם "ליטל נמו: מאסטר החלומות".
הסרט הופק מ-4,000 ציורים שצוירו על נייר אורז ולאחר מכן הודבקו לקרטונים בגודל 24 × 12 × 20 אינץ'(61 × 30 × 51 סנטימטר). הסרט הופק באולפני Vitagraph.

ביקורת והשפעה תרבותית

הסרט זכה לביקורות אוהדות ולמעריצים רבים, ועל אף שלא היווה הצלחה מסחררת ובעקבות המעריצים, החליט מקיי ליצור סרטי אנימציה נוספים, שחלקם היו מוצלחים יותר, כמו גרטי הדינוזאור.
אדריכל

הכשרת האדריכל בעולם

עם יישומו ההדרגתי של הסכם בולוניה, אשר החל בשנת 1997, נערכת השוואה וסטנדרטיזציה של משך שנות הלימוד וכמות נקודות הזכאות לתאר במדינות אירופה וצפון אמריקה, וכן במדינות רבות אחרות בעולם, להוציא מדינת ישראל.
על-פי המקובל ברוב האקדמיות לאדריכלות בעולם היום, שוּנה מבנה הלימודים להכשרת האדריכל מתואר ראשון, "בוגר אוניברסיטה" או דומה, שנמשך 5 שנות ללימודים מקצועיים של שני חלקים: תואר ראשון שאינו מקצועי ואינו נועד לרישום, הנלמד במשך 4 שנות לימוד ונדרשות להשלמתו 240 נקודות זכות, ולאחריו מסלול לתואר שני, "מוסמך אוניברסיטה", שנמשך שנתיים נוספות ולהשלמתן נדרשת השלמת 120 נקודות זכות נוספות, ביניהן תזה בתחום הידע הרלוונטי. תואר שני זה מקנה את הזכות לרישום המוסמך כאדריכל.
באופן עקרוני, בשל אי-אימוץ תהליך בולוניה בתחום לימודי האדריכלות בישראל, עלול להתפס התואר המוענק בארץ ככזה שאין די בו לרישום הבוגר כאדריכל בניכר, ולפיכך חזקה עליו להשלים עוד שתי שנות לימוד במוסד מוכר וקבלת תואר "מוסמך", זאת על-מנת לעסוק במקצוע בצורה חוקית ברוב מדינות אירופה וצפון אמריקה.

האדריכל ביהדות

בתלמוד הבבלי במסכת בבא מציעא (דף קי"ח) מופיע האדריכל כבעל אחריות למלאכת התכנון שהופקדה בידיו: "הבנאי שמסר לאדריכל, אדריכל חייב", ובמקום מפרש רש"י כי אחריות האדריכל ("אבי האומנין") לפקח על יציבות המבנה וגימורו.
בתלמוד ירושלמי מופיע המונח "ארכיטקט" במסכת ברכות (פרק י"א) כמייצג את אומן הבניה.
בפירוש בית הבחירה למאירי, בפרק שני של מסכת עירובין, מתאר את האדריכל כך: "ואדריכל הוא האומן הגדול המושיב אבני הפנות ואחר כך הוא מורה לאחרים היאך יעשו ולשון אדריכל שמהדר את הכל".
בספר שמות מוזכרים בצלאל בן אורי (על שמו גם קרויה האקדמיה לאמנות ועיצוב "בצלאל") ואהליאב בן אחיסמך כאדריכלים בוני המשכן.
שימושי קרקע

בגאוגרפיה עירונית נוהגים לחלק את שטחי העיר לסוגי שטחים. סוגו של שטח מסוים נקבע על-פי השימוש שמבצע בו האדם.

חלוקת העיר לאזורי שימוש קרקע

את שטחי העיר נהוג לסווג לשישה סוגי שטחים עיקריים: אזורי המגורים, אזורי תעשייה ומלאכה, אזורי מסחר ומשרדים, אזורי תחבורה, ושטחים פתוחים.
הלוחיב

היסטוריה

מתוך מקורות היסטוריים אנו למדים כי העיר הייתה קיימת כבר ב-992.
במאה ה-13 הייתה מרכז של נסיכות הלוחיב שהייתה תחת חסותה של אורדת הזהב. ב-1352 מחלת הדבר הכתה בנסיכות וחיסלה כמעט לגמרי את אוכלוסייתה. החל מ-1503 השליטה על העיר החליפה ידיים מספר פעמים בין נסיכות מוסקבה לבין הדוכסות הגדולה של ליטא. ב-1618 הלוחיב עברה לידיו של האיחוד הפולני-ליטאי. ב-1644 הלוחיב קיבלה זכויות מגדבורג.
בשנות החמישים של המאה ה-17 העיר חזרה לשליטתם של הרוסים. ב-1664 העיר שרדה את המצור שהוטל על ידי יאן השני קז'ימייז', מלך פולין.
במלחמה הצפונית הגדולה עם מעברו של איוואן מזפה לצדו של קרל השנים עשר, מלך שוודיה, ציווה פיוטר הגדול להפוך את הלוחיב לבירתם של הקוזאקים, בין 1708–1764 הייתה העיר מקום מושבם של ההטמאנים האוקראינים.
ב-1874 בעיר הוקם מכון פדגוגי להכנת מורים. ב-1895 בעיר עברה מסילת רכבת מה שעזר לפיתוחה הכלכלי של העיר.
העיר הייתה תחת הכיבוש הגרמני בין 7 בספטמבר 1941 ל-30 באוגוסט 1943.
בודרוגקרסטור

היסטוריה

האזכור הראשון לכפר הוא מ-1239, וכמו כן מוזכרת טירה בקרבתו שככל הנראה חרבה במהלך הפלישה המונגולית לאירופה. שמו המקורי של הכפר היה קרסטור (keresztúr), ומקורו לא ברור לחלוטין. ככל הנראה הוא קשור למילה ההונגרית לצלב, קרסט (Kereszt), והוא ניתן על ידי צלבנים מקומיים. במאה ה-16 קרסטור הוזכרה כעיירת שוק.
הכפר חרב פעמיים, בראשונה במהלך המרידה של פרנץ ראקוצי בתחילת המאה ה-18 ובשנייה במהלך מהפכת 1848 בהונגריה, אך הצליח להשתקם.

הקהילה היהודית

ראשית היישוב היהודי בכפר הוא ב-1726, עת התיישבו בו משפחות יהודיות בודדות שהיגרו מפולין. תחילה היהודים עסקו בעיקר בחקלאות אך כעבור זמן קצר עברו למסחר ביין. היהודים החלו להתאגד לקהילה מסודרת בסוף המאה ה-18.
בעקבות הקרע ביהדות הונגריה באזור שנת 1869 הקהילה הצטרפה לזרם האורותודקסי בהונגריה. ב-1880 ישבו בה 336 יהודים. בסוף המאה ה-19 ובמהלך המאה ה-20 עד מותו ב-1925 פעל בכפר הרב ישעיה שטיינר שגם הקים בה את חסידות קרסטיר. ב-1930 מספר היהודים גדל ל-535.
מצב היהודים במקום התערער בעקבות החוקים האנטישמיים שחוקק ממשלו של מיקלוש הורטי החל מ-1938. ב-1942, לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה, החלו להישלח צעירים יהודיים לעבודות כפייה. באביב 1944, לאחר שגרמניה הנאצית כבשה את הונגריה, רוכזו כל יהודי הכפר בבית הכנסת המקומי. כעבור מספר ימים הם נשלחו לגטו בשאטוראליאויהיי ביחד עם יתר היהודים באזור. ב-16 במאי באותה שנה שולחו יהודי הגטו למחנה אושוויץ.
כמה עשרות מיהודי הכפר ששרדו את השואה חזרו לכפר וניסו להקים מחדש את הקהילה, אך לאחר מכן הם החלו לעזוב באופן הדרגתי עד שהאחרונים עזבו בעקבות המרד ההונגרי ב-1956.
בין החוזרים בסוף שנת 1945 היו שמואל בוגלר ואחיו חיים שגילו שרוב בני משפחתם ניספו.
האקדמיה לכדורגל בנות

האקדמיה לכדורגל בנות היא מסגרת בתוך האקדמיה למצוינות בספורט שפועלת במכון וינגייט שנועדה לאפשר לכדורגלניות צעירות לממש את הפוטנציאל הספורטיבי והאקדמי שלהן בתנאי אימון אופטימליים, המשולבים במערכת לימודית וחברתית. האקדמיה הוקמה בשנת 2012 בשיתוף ההתאחדות לכדורגל ואתנה - המועצה הציבורית לקידום נערות ונשים בספורט על מנת ליצור נבחרת נערות עד גיל 19 ראויה, שתוכל להתמודד בכבוד עם נבחרות אירופיות לקראת אליפות אירופה בכדורגל לנערות עד גיל 19 שהתקיימה בשנת 2015 בישראל, ובטווח הארוך לחזק את נבחרת הבוגרות ולהביאה להישגים משמעותיים בזירה הבינלאומית.
האקדמיה היא קבוצת כדורגל שהשחקניות בה בגילאי 13-18 שמהוות את שלד סגל הנבחרת עד גיל 19 וכן את שלד סגל הנבחרת עד גיל 17. 
על מנת לצבור ניסיון, היא החלה לשחק בליגת ילדים ב' (גילאי 12-13), אולם לאחר כמה משחקים עברה לשחק בליגת ילדים א' (גילאי 14-15). בעונה הראשונה סיימה את הליגה במקום ה-14, האחד לפני האחרון. את עונת 2013/2014 סיימה במקום האחרון בטבלה.
בעונת 2014/2015 עברה לשחק בליגת העל לנשים. הקבוצה סיימה את הליגה עם 8 ניצחונות, 12 הפסדים וארבע פעמים תיקו. את העונה הן סיימו בפלייאוף העליון ובמקום החמישי בטבלה.
האקדמיה המשיכה לשחק בליגת העל לנשים עד עונת 2018-2019. בעונה זו סיימה הקבוצה במקום האחרון בליגה.
From a Whisper

עלילה

הסרט מציין את יום השנה העשירי לפיגועי ה-7 באוגוסט בקניה ב-1998, בשגרירות ארצות הברית בניירובי. הוא מספר את סיפורה של נערה צעירה, טמאני, ששכלה את אמה בהתקפה אך אביה מספר לה שאמה רק נעדרת. טמאני מחפשת את אמה, מציירת לבבות ברחבי העיר, ומתיידדת עם שוטר בשם אבו. אבו מסייע לטמאני, בעוד הוא מתמודד עם הבושה שהוא מרגיש כי לא עצר את החבר שעזר לתקוף את השגרירות. הסרט נחשב כמביא הסתכלות פמיניסטית אפריקאית לאירועים שהוא מתאר, דבר המודגם ביחסים השוויוניים שבין הדמויות, והמסר הפציפיסטי במסגרת טראומה לאומית, אשר עדיין מאתגר את התפישה האוניברסליסטית המערבית.
תמי 4

תמי 4 היא משפחת מוצרי בר מים (מרון) לסינון, טיהור, חימום וקירור מי שתייה. הסדרה משווקת על ידי חברת שטראוס מים; חברת בת של חברת שטראוס גרופ.

היסטוריה

הדגם הראשון של המוצר פותח לראשונה בשנת 1971 במפעל בשם תנ"ה - תעשיות נתיב הל"ה, בקיבוץ נתיב הל"ה; המפעל התמחה בייצור מסגרות מתכת להרכבת רכיבים אלקטרוניים.
בשנת 1975 רכשה תנ"ה את חברת "קור", מפעל לייצור מכשירים לקירור משקאות, ובשנת 1978 החל המפעל לפתח מכשיר טיהור מים ביתי - תמי 3, באמצעות שיתוף מומחים מהטכניון, שהציעו לתנ"ה טכנולוגיה חדשנית לטיהור מים. לחוזה שנחתם בין הטכניון לבין תנ"ה נוסף סעיף מיוחד בו נקבע שם המכשיר החדש, תמי, על שם בתו של הפרופסור ממציא הטכנולוגיה.
ב-1987 הושלם הפיתוח של תמי4 ונרשם כפטנט בארצות הברית ורק אז הוחל בשיווק מתקן טיהור המים הביתי. במהלך השנים התפתח קו המוצרים של תנ"ה והשם תמי4 זוהה בקרב הלקוחות כשם המוצר וכשם החברה.
ביולי 2009 רכשה חברת שטראוס את חברת תנ"ה - תעשיות נתיב הל"ה תמורת 291 מיליון ש"ח ומיזגה אותה עם H2Q, מיזם בתחום טכנולוגיות לטיהור מים שבו השקיעה קבוצת שטראוס. כך נולדה חברת שטראוס מים שעוסקת בפתוח וייצור של ברי מים המספקים מים מטוהרים חמים וקרים.
בית בונם

בית בונם הוא מבנה בשכונת רחביה שבירושלים ברחוב רמב"ן 21, פינת רחוב ארלוזורוב. מבנה זה נחשב כיום לאחד המבנים היפים ביותר שנבנו בסגנון הבינלאומי בארץ ישראל.

היסטוריה

בניין זה תוכנן עבור ד"ר פאול בונם, גינקולוג שעלה לארץ מגרמניה, על ידי האדריכל והצייר ליאופולד קרקאור, בשנת 1935. המבנה תוכנן בסגנון פונקציונלי האופייני לסגנון הבינלאומי. המבנה מכוסה טיח ואינו מצופה אבן (דבר המקובל בסגנון הבינלאומי, אך נדיר בירושלים. המבנה נבנה בסגנון המזכיר כפר ערבי טיפוסי (בכך מזכיר המבנה את מוזיאון ישראל), והאדריכל קרקאור אכן קיבל השראתו מהתבוננות בכפרים הערביים הסמוכים אבו גוש וליפתא.
קרקאור התאים את המבנה לפני השטח של המגרש עליו נבנה המבנה - בחלקו הגבוה של המגרש מצויי חלקו הגבוה של המבנה, ובחלקו הנמוך מצוי אגף נמוך יותר. בניית המבנה על ידי צירוף של מספר "קוביות" אפשרה להפנות את רוב החדרים לצפון ולדרום, ובהתאם, מיקום חלונות המבנה תוכנן על מנת לאפשר תאורה טבעית מרבית לחדרים. במבנה מרפסות המוצלות על ידי גגוני בטון (אלמנט אופייני לסגנון הבינלאומי). במרפסת הפינתית של המבנה תכנן קרקאור שבכת עץ המזכירה מושרביה מזרחית - המסתירה את יושבי המרפסת מבלי למנוע כניסת אוויר למרפסת.
גדר המבנה שנבנתה בגבול החלקה הייתה מדורגת בהתאם לפני השטח, ותאמה את המבנה. בחצר המבנה נבנתה חצר מגודרת גדר גבוהה, שנתנה פרטיות לבני הבית (פאטיו זה קורה בשנות ה-50  של המאה ה-20).
בבניין סניף של בנק לאומי לישראל מאז שנות ה-50. הבנק ביצע תוספות בנייה לבניין. תוספות אלה הוסרו במהלך שיפוץ, שימור ושחזור שתוכנן על ידי האדריכלים רוזנפלד וארנס במהלך 2006.
שארל קלרמון-גנו

ביוגרפיה

קלרמון-גנו נולד בפריז. אחר לימודיו בבית הספר לשפות מזרחיות (École des Langues Orientales; "אקול דה לאנג אוריינטאל") נשלח לארץ ישראל (1867) כשהוא בן 21, והחל לשמש כמתורגמן הקונסוליה הצרפתית בירושלים, ומאוחר יותר באיסטנבול. בעת שהותו בירושלים התמסר ללימוד אתריה הארכאולוגיים של העיר והארץ, ורכש מוניטין כאחד מחשובי חוקריה של הארץ ושל הארכאולוגיה המקראית. את המוניטין שלו בנה דרך אחד מהגילויים החשובים לארכאולוגיה המקראית, היא מצבת מישע. קלרמון-גנו אומנם לא גילה את המצבה, אך תרם תרומה חשובה בזיהויה, בחקירתה ובשיקומה (1870). כמו כן, אחראי קלרמון-גנו לגילוין של שלוש כתובות קבר עבריות קדומות, בכללן זו שנמצאה ב"קבר ...יהו אשר על הבית", כתובת הקבר העברית הקדומה ביותר והארוכה ביותר שנמצאה ופוענחה.
בשנים 1873–1874 עמד בראש משלחת ארכאולוגית בריטית לארץ ישראל מטעם הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל. באותה עת הובאה לידיעתו מציאת כתובת עברית חקוקה בסלעים ליד הכפר הערבי אבו שושה הסמוך לתל העתיק הסמוך, שעדיין לא זוהה עם תל גזר המקראית. קלרמון-גאנו השכיל לקרוא בכתובת החקוקה בסלע את המלים העבריות "תחום גזר". יתר על כן, הוא הסיק מכך שאם מדובר בכתובת התוחמת אזור מן הדין שיימצאו בסלעים הסובבים את התל כתובות נוספות. הוא יצא לחפש ומצא שלוש נוספות. היו אלה הראשונות מבין שלוש עשרה כתובות תחום גזר הידועות כיום.
הוא אף הועסק בידי הצרפתים בחפירות בסוריה ובים האדום. בשנת 1875 קיבל את אות האבירות של לגיון הכבוד. קלרמון-גנו שירת כמשנה לקונסול ביפו בשנים 1880–1882. בתום תפקידו הקונסולרי חזר לפריז, שם המשיך לעסוק בענייני שפות המזרח. בשנת 1886 נתמנה לקונסול מדרגה ראשונה, וכן נתמנה למנהל המוסד בו קיבל את חינוכו, ועבד כפרופסור בקולז' דה פראנס.
בשנת 1896 מונה לדרגת קונסול כללי, ואחר-כך לציר בשנת 1906. הוא היה הראשון באנגליה שחשף את תרמית המגילות המזויפות של מוזס וילהלם שפירא בשנת 1883. בשנת 1903 השתתף בחקירת נזר סלטפרנס. הלובר רכש את הנזר המדובר ב-400,000 פרנקים, במחשבה שמדובר בעבודת חרשות סקיתית. נהוג להאמין כי למעשה הנזר הוא זיוף רוסי.
קלרמון-גנו נפטר ב-15 בפברואר 1923 בפריז.
אלניטק

תכונות

אלניטק הוא למעשה מערכת של שלושה כוכבים במרחק של כ-800 שנות אור ומורכבת מזוג כוכבים כחולים מסיווג ספקטרלי O (אלניטק Aa ו-Ab) המקיפים זה את זה במרחק של 11 יחידות אסטרונומיות ומכוכב נוסף מסיווג ספקטרלי B (אלניטק B) המקיף את השניים במרחק של כ-680 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של לפחות 1,500 שנים.
בקרבה לשלושת הכוכבים ניתן להבחין באמצעות טלסקופ בכוכב רביעי עם בהירות מדרגה 9. ככל הנראה כוכב זה אינו קשור לשלושת כוכבי המערכת.

תכונות אלניטק Aa

אלניטק Aa הוא על-ענק כחול מסיווג ספקטרלי O9.5 Iab והוא הכוכב הבהיר ביותר מטיפוס O, בהירותו הנראית היא מדרגה 1.74. מסתו כ-28 מסות שמש ורדיוסו פי 20 מרדיוס השמש. עוצמת הארתו גדולה פי יותר מ-10,000 מזן של השמש באור נראה ויותר מפי 100,000 אם כוללים את הקרינה העל-סגולה הנפלטת ממנו כתוצאה מהטמפרטורה הגבוהה במיוחד - כ-31,000 קלווין. בנוסף לקרינה זו, פולט אלניטק גם קרינת X, אך מקור קרינה זו לא יכול להיות תרמי. ייתכן שהמקור הוא ענני גז לוהט הנפלטים מאלניטק במהירות שמגיעה ל-2,000 ק"מ בשנייה, שכן התנגשויות של עננים כאלו זה בזה יכולות ליצור קרינת X. גילו של הכוכב כ-6 מיליון שנים והוא כבר יצא מן הסדרה הראשית לאחר שכילה את המימן שבליבתו והוא בדרך להפוך לעל-ענק אדום ולאחר מכן להתפוצץ בסופרנובה ולסיים את חייו ככוכב נייטרונים.

תכונות אלניטק Ab

אלניטק Ab התגלה רק בשנת 1998 שכן בהירותו הנראית היא רק מדרגה 4 וקרבתו לאלניטק Aa הבהיר בהרבה מקשה על הצפיה בו. זהו כוכב מסיווג ספקטרלי O8 או קרוב לו. רדיוסו אינו ידוע בוודאות, אך ככל הנראה מדובר בכוכב הסדרה הראשית עם מסה של כ-23 מסות שמש ורדיוס פי 5-6 מרדיוס השמש. ככל הנראה הוא קורן פי 1,300 מהשמש בתחום הנראה ופי יותר מ-20,000 מהשמש בתוספת התחום העל-סגול.

תכונות אלניטק B

אלניטק B הוא ענק כחול מסיווג ספקטרלי B2 III הנמצא כ-3 שניות קשת מהזוג אלניטק Aa \ Ab. מסתו כ-14 מסות שמש ורדיוסו פי 8 מהשמש. אלניטק B פחות חם משני שכניו - כ-24,000 קלווין בלבד, כך שאף על פי שקרינתו בתחום הנראה דומה לשל אלניטק Ab - פי 1,100 מהשמש, בתחום העל-סגול הוא פולט רק כמחצית הקרינה ועוצמת הארתו הכוללת היא פי 10,000 משל השמש. הכוכב נמצא בשלבי יציאה מהסדרה הראשית תוך התנפחות והתקררות בתהליך דומה לשל אלניטק Aa, אך בשל המסה הנמוכה יותר תהליך זה איטי בהרבה.
הטורסו המתפתל

הטורסו המתפתל הוא גורד שחקים בעיר מאלמה בשוודיה. המגדל תוכנן על ידי האדריכל הספרדי סנטיאגו קלטרווה ובנייתו הסתיימה בשנת 2005. גובהו 190 מטר והוא כולל 54 קומות אשר חלקן (התחתונות) משמשות למשרדים אך רוב הקומות הן דירות מגורים. בכך, הוא מגדל המגורים השני בגובהו באירופה והמגדל הגבוה ביותר בסקנדינביה.
תכנונו של קלטרווה, אשר מרבה לקחת את השראתו מעולם הטבע וגוף האדם, נבע מדימוי של טורסו (פלג הגוף העליון) המסתובב ונמתח. הבניין בנוי מסדרה אנכית של תשע קוביות מפותלות אחת מעל השנייה היוצרות פיתול המשכי. הקוביות הבנויות כמסבכים מרחביים דווקא בנויות באופן יציב יותר בזכות הפיתול המכוון היוצר מערכת קורות אלכסוניות. כל קומה היא בצורה של ריבוע וכל ריבוע מסתובב מעט יחסית לריבוע שתחתיו כך שהמגדל כולו משלים למעשה רבע סיבוב לכל אורכו.
מאז פתיחתו, זכה הבניין לשבחים ואף לפרסים מכובדים.
E-Estonia

E-estonia (באסטונית: E-Eesti, ובתרגום חופשי לעברית: אסטוניה דיגיטלית) היא תנועה שהחלה ממשלת אסטוניה במטרה להקל על האינטראקציה של אזרחי המדינה עם מוסדות המדינה, באמצעים דיגיטליים. שירותים דיגיטליים שנוצרו במסגרת יוזמה זו כוללים הצבעה בבחירות מהבית באמצעות האינטרנט, תשלום מיסים אונליין, עסקים אלקטרוניים, בנקאות אלקטרונית, כרטיס אלקטרוני, בתי ספר אלקטרוניים, אוניברסיטה אינטרנטית, אקדמיית הממשל האלקטרוני, וכן יצירת מספר אפליקציות מובייל.

רקע

ב-1991, אסטוניה קיבלה בחזרה את עצמאותה, לאחר תום הכיבוש הסובייטי. לפני אירוע זה, הטכנולוגיה במדינה הייתה מצומצמת ביותר. למתחת ממחצית האוכלוסייה היה קו טלפון, והדרך היחידה לתקשר עם אנשים מחוץ למדינה הייתה להשתמש בטלפון בגינתו של שר החוץ של פינלנד. בעקבות עצמאותה, ראש הממשלה הראשון מארט לאר דחף את המדינה לעבור תהליך של מודרניזציה, ובכך ליצור את הבסיס הדרוש כדי להביא את המדינה לעידן הדיגיטלי.
נכון לשנת 2015, הרפורמה הדיגיטלית עדיין לא תמה. בתחילת תהליך הרפורמה אסטוניה סירבה להצעה של פינלנד לתת לה את המרכזייה הטלפונית הישנה שלה בחינם, ובחרה במקום זאת לבנות מערכת טלפונים דיגיטליים בעצמה. יוזמה לספק לבתי הספר במדינה מחשבים הצליחה, והביאה לכך שכל בתי הספר במדינה רושתו באינטרנט עד 1998. בשנת 2000 הכריזה הממשלה כי גישה לאינטרנט היא זכות אדם, דבר שגרם להתפשטותו אל אזורים כפריים.
שינויים אלה אפשרו לחברי המגזר הציבורי וכן לחברי המגזר הפרטי במדינה לחדש באמצעות הטכנולוגיה. תוכנת המסרים מבוססת האינטרנט סקייפ נוצרה באסטוניה, והיא מוזכרת רבות כדוגמה להצלחה של רפורמות אלה.

תושבות דיגיטלית

בסוף 2014 הפכה אסטוניה למדינה הראשונה שמציעה תושבות דיגיטלית לאנשים מחוץ למדינה, צעד שממשלת אסטוניה הגדירה כ-"התקדמות לעבר הרעיון של מדינה ללא גבולות". תחת תוכנית זו, תושבי חוץ יכולים להגיש מועמדות לקבלת תעודת זהות חכמה שתונפק להם על ידי המדינה, דבר שיספק להם גישה לשירותים האלקטרוניים של אסטוניה כמו לכל תושב אחר. שימוש בכרטיס עבור אימות ושימוש בשירותים אלה דורש קוד סודי של ארבע ספרות. הכרטיס, בשיתוף עם קוד נפרד, מאפשר לתושבים דיגיטליים לחתום דיגיטלית על מסמכים ברשת, דבר שתקף בכל מדינות האיחוד האירופי.
בעוד שתושבות אלקטרונית מספקת גישה לשירותים אלה, היא אינה מעניקה תושבות פיזית, זכות להיכנס למדינה, יכולת להשתמש בכרטיס תעודת הזהות החכמה כמזהה פיזי של בעל הכרטיס, או תיעוד של נסיעתו.