היסטוריה של אלימות

עלילה

טום סטול (ויגו מורטנסן) הוא בעלים של מסעדה מקומית בעיירה קטנה במילברוק, אינדיאנה. באחד הלילות לאחר שעת הסגירה מגיעים שני אנשים שמנסים לשדוד את המסעדה. אחד השודדים פונה להרוג את המלצרית; אך סטול מצליח לגבור עליו ולחסל אותו ואת השודד השני, לעיניי עובד אחר וזוג שסועד במסעדה. פעולותיו של סטול מתפרסמות והוא הופך בין לילה לגיבור ותמונותיו מתפרסמות בעיתונות המקומית.
כמה ימים לאחר מכן מופיעים במסעדה שלושה אנשים. אחד מהם, ברנש מצולק העונה לשם פוגרטי (אד הריס), עיוור באחת מעינו, טוען שטום סטול הוא פושע בשם ג'ואי קוּזאק שהיה מעורב איתו בעניינים הקשורים למאפיה האירית בפילדלפיה, שנים קודם לכן. טום מכחיש בתוקף את האשמות. הוא מצהיר שמעולם לא היה בפילדלפיה ומעולם לא פגש את האדם הזה קודם לכן. האיש מתעקש, ובימים הקרובים מתחיל לארוב למשפחת סטול. תחת האיומים וההפחדות הופכים היחסים בין בני המשפחה, טום סטול, אשתו אדי (מריה בלו), בנו בן העשרה ג'ק (אנטון הולמס) ובתו הקטנה שרה (היידי הייס), מתוחים.
לאחר ויכוח עם אביו שהוכיח אותו על שימוש מופרז באלימות, בורח ג'ק מהבית ונתפס על ידי פוגרטי. כשג'ק משמש כבן ערובה, פוגרטי ואנשיו מגיעים לביתו של סטול ודורשים כי "ג'ואי" יחזור איתם לפילדלפיה. טום מצליח להרוג את אנשיו של פוגרטי ורגע לפני שזה האחרון מחסל אותו, ג'ק, בנו, יורה בו בגבו והורג אותו.
בבית החולים מתעמתת איתו אשתו, אידי, ואומרת לו כי בשעה שנאבק עם הפולשים לבית היא ראתה את "ג'ואי", ודורשת ממנו להודות באמת. טום מכה את אידי בתדהמה כשמודה ששמו אכן ג'ואי קוזאק ושהוא היה פושע בעברו. הוא אומר לה שבמשך 3 שנים הוא עבד לברוח מזהות הפושע שבתוכו כדי להתחיל חיים נורמלים כ"טום סטול".
לאחר שטום חוזר בית החולים, סאם, השריף המקומי מגיע לביקור כדי לשוחח עם טום. בשיחתם הוא מבהיר לו שהמאורעות האחרונים הותירו אותו מבולבל. לדבריו, המאפיונרים הללו לא היו מגיעים אילולי היו בטוחים שטום הוא האיש שהם מחפשים. טום מתחיל לענות במטרה להודות על האמת, אך אידי נכנסת לדבריו, מגנה עליו ומשקרת לסאם כשטוענת שטום הוא בהחלט מי שהוא הצהיר שהוא, ושיעזוב אותם כי המשפחה שלה סבלה מספיק. אידי פורצת בבכי וסאם עוזב. האירוע האחרון מחריף את המתח ביחסי בני הזוג.
בלילה מקבל טום טלפון מאחיו, ריצ'י קוזאק (ויליאם הרט) הדורש כי יחזור לפילדלפיה או שהוא עצמו יבוא אליו. טום נוסע לפילדלפיה שם הוא פוגש את אחיו, שם אחיו מספר לו שאותם מאפיונרים שנפגעו מטום התנקמו בריצ'י ומנעו ממנו להתקדם בארגון הפשע. טום מציע לעשות שלום, אולם ריצ'י מבהיר לו שהדרך היחידה לכפר על פשעיו היא מוות. טום מתגונן ומצליח להרוג את ריצ'י ואת שאר השומרים שהקיפו אותו.
כשטום חוזר לביתו, המשפחה אוכלת ארוחת צהריים בדממה, ומתח רובץ באוויר. הראשונה שמכירה בו היא ביתו, שרה, שמביאה מהשיש את כלי האוכל עבורו. כשהוא מתיישב, מעביר לו בנו, ג'ק את האוכל. האחרונה שמכירה בו היא אידי, שרק בשוט האחרון של הסרט מביטה בו ועיניהם נפגשות.

הפקה

רוב הסרט צולם במילברוק, אונטריו, וסצנת השיא בה מדבר טום עם אחיו, ריצ'י, צולמה באחוזת איטון הול ההיסטורית הממוקמת בקינג סיטי, אונטריו, קנדה.

גרסאות אחרות

הגרסה האירופאית והגרסה האמריקנית שונות בשתיים מסצינות הלחימה: הראשונה היא הסצנה בה טום שובר את אפו של אחד מאנשיו של פוגרטי. השנייה היא סצנה בה דורך טום על גרונו של אחד מאנשיו של ריצ'י קוזק - בשתי הסצינות מוצג יותר דם בגרסה האירופאית. נוסף לכך, צליל שבירת העצמות מודגש יותר.

פרשנות

שמו של הסרט יכול להתפרש באופנים שונים. מבקר הקולנוע רוג'ר איברט כתב כי קרוננברג מתייחס ל-3 משמעויות:
א. חשוד עם היסטוריה ארוכה של אלימות, ב. השימוש ההיסטורי של השימוש באלימות כאמצעי פיתרון, ג. האלימות הטבועה באבולוציה הדראווינית, בה האורגניזמים האלימים יותר הם השורדים ומחליפים את מקומם של אלה שאינם מסוגלים להתמודד. "אני דרווניסט מושלם", אומר קרוננברג, שסרטו החדש הוא במובנים רבים סרט שבו החזקים שורדים - בכל מחיר.
רבים השוו בין הסרט לבין עבודותיו של סאם פקינפה. בראיון איתו קרוננברג לא הכחיש את הדמיון, אך הדגיש כי יש הבדלים משמעותיים הן בסגנון והן בעלילה. אולסון, התסריטאי, הודה כי הסרט שייך רבות לעבודותיו של פקינפה, ובמיוחד לסרט כלבי הקש. הוא גם אזכר את עבודותם של דייוויד פיופלס וקלינט איסטווד, בלתי נסלח ולמותחן של ג'קוס טורנור משנת 1947, מהעבר.

על הסרט

הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל הקולנוע בקאן במאי 2005, והוא הופץ בארצות הברית ב-30 בספטמבר 2005 לאחר הצלחתו קודם לכן בהפצה מצומצמת ב-23 בספטמבר.

הכנסות

הסרט הופץ תחילה ב-14 בתי קולנוע בלבד וגרף $515,992. שבוע מאוחר יותר הוא הופץ בצורה נרחבת ב-1,340 בתי קולנוע וגרף $8,103,077 בסוף השבוע הראשון לאחר הפצתו. בהמשך רווחי הסרט בארצות הברית הגיעו ל-$31,504,633, ו-$60,334,064 ברחבי העולם כולו.

ביקורות

הסרט זכה לערכה בינלאומית ממבקרים. באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes קיבל ציון חיובי של 87% (מבוסס על 201 ביקורות). ב-Metacritic קיבל הסרט ציון ממוצע של 81 מתוך 100, מבוסס של 37 ביקורות. אמפייר דירג את הסרט במקום ה-448 ברשימת הסרטים של כל הזמנים.