google/wiki40b huggingface dataset:
מרימבה

מרימבה – כלי הקשה שהתפתח במרכז אמריקה על ידי עבדים אפריקאים על בסיס כלים אפריקאיים קדומים.
למרימבה יש ארבע אוקטבות ובדרך כלל היא עשויה מעץ.
המרימבה דומה לקסילופון אך יש לה יותר אוקטבות והצינורות מהן יוצא הצליל בצורה שונה.
הצליל יוצא מן הקלידים ולא מן הרזונטורים ("הצינורות"). הרזונטורים מעבים ומאריכים את הצלילים, למרימבה יש חמש אוקטבות והקלידים עשויים מעץ סיסם או פאדוק. הרזונטורים לא שונים בצורתם מהקסילופון, רק גדולים יותר פרט לאוקטבה הראשונה של הכלי בה הרזונטורים מתעקמים כלפי מעלה.
איציק דדיה

ביוגרפיה

דדיה נולד וגדל בנתיבות. למד בישיבת נחלת אפרים בדימונה ובישיבת נחלת שלמה בבני ברק. התגייס לצה"ל ושירת בלהקת הרבנות הצבאית.
החל להופיע בגיל 9 ובגיל 13 הופיע בלהקת "הקינדרלעך" לתקופה של חצי שנה. בגיל 16 החל בקריירה עצמאית. בשנת 2010 הוציא אלבום בכורה בהפקתו של דוד פדידה, בשם "עם ישראל חי", שזכה להצלחה רבה. ב-2011 הוציא את האלבום השני שלו, "לשיר מהנשמה". ומאז הוציא שני אלבומים נוספים. זכה בתואר תגלית השנה של רדיו קול ברמה ורדיו קול חי בשנת 2011. וכן שיחק בתפקידים ראשיים במחזמרים בבימוי ישי לפידות ודוד פדידה ובהפקתו של פדידה: "שירים ונפלאות בבית הכנסת" (2012), וב"שירים ונפלאות בבית הספר" (2013) גילם את ששון אלישע. ב-2015 יצר עם עוזיה צדוק את אלבום הבכורה של צדוק "שומר ישראל". כעבור שנתיים הקליט הזמר עדיל מסקוטוביץ'   שיר שהתבסס על השיר תודה מאותו אלבום.
דדיה רווק, ומתגורר בבני ברק.
בקיץ 2019 נמחק הערוץ הרשמי ביוטיוב של איציק ללא סיבה ברורה. ואיתו כל הסרטונים עם עשרות מיליוני צפיות שהפכו לפרטיים.
גז'גוז' ודז'ינסקי

קריירת משחק

ודז'ינסקי ערך בסך הכל 297 הופעות ליגה בפולין (בליגת העל הפולנית, הליגה הפולנית הראשונה, השנייה והשלישית), וכבש 24 שערים. הוא שותף כמחליף בשני משחקים בנבחרת פולין, בסך הכל 8 דקות משחק.
הקבוצה עימה מזוהה ודז'ינסקי בישראל היא מכבי תל אביב, אליה הגיע בקיץ 1999 מפולוניה ורשה, ובמדיה שיחק 101 משחקי ליגה. הוא אף שיחק עם הקבוצה במסגרת הליגה האירופית בעונות 1999-2000 ו-2001-2002, וזכה עימה פעמיים בגביע המדינה בכדורגל, בשנים 2001 ו-2002.
לאחר שלוש עונות קבוצה, עבר השחקן לקבוצת עירוני ראשון לציון, וירד עימה לליגה השנייה, לאחר שהקבוצה סיימה במקום ה-12 והאחרון בליגה הלאומית (כיום ליגת העל).
בסיום אותה עונה, עבר השחקן לקבוצת עירוני קריית שמונה. זו הייתה עונתה הראשונה של הקבוצה בליגה השנייה, ולמרות זאת, הקבוצה התמודדה על העלייה אך כשלה במחזור האחרון.
לאחר עונה אחת בקבוצה, חזר השחקן לליגה הפולנית, לקבוצת גורניק לצ'נה, קבוצתו האחרונה בליגת העל הפולנית.
הוא פרש ממשחק פעיל בסיום עונת 2011-2012, בה שימש כמאמן-שחקן בקבוצת פוגון סידלצה.

קריירת אימון

במקביל לשנותיו האחרונות כשחקן פעיל, שימש ודז'ינסקי גם כמאמן. 
הוא אימן ושיחק בקבוצת נריו אוסטרולוקה מהליגה הרביעית בפולין, ורשם במדיה 16 הופעות בין השנים 2008-2010.
משם עבר לקבוצת פוגון סידלצה, מהליגה הרביעית בפולין, ובעונתו השנייה במועדון הדריך את הקבוצה בהעפלתה לליגה השלישית.
ב-24 באוקטובר 2011 סיים את תפקידו כמאמן הקבוצה ובסיום העונה אף פרש ממשחק פעיל.
ב-30 במרץ 2012 מונה לתפקיד המאמן בקבוצת אלאנה טורון מהליגה השלישית אך פוטר כעבור כחצי שנה, ב-18 בספטמבר 2012, והוחלף על ידי המאמן רוברט קוסיילאק.
סרנדיפיות

סרנדיפיות (באנגלית: serendipity) היא תגלית ממוזלת שנעשית שלא בכוונה כאשר אדם מחפש דבר אחר. דוגמאות מפורסמות לסרנדיפיות הן גילוי קרני ה-X על ידי רנטגן וגילוי היכולות ההלוצינוגניות של ה-LSD בידי אלברט הופמן.

אטימולוגיה

המונח סרנדיפיות, שנגזר משמה העתיק של סרי לנקה, נטבע לראשונה על ידי הוראס וולפול במכתב שכתב לידידו ב-28 בינואר 1751:
היה זה פעם כשקראתי מעשייה מטופשת שנקראת שלושת הנסיכים של סרנדיפ: כשהוד מעלתם טיילו, הם תמיד היו מגלים תגליות, על דרך המקרה ובפיקחות, על דברים שאחריהם לא תרו: לדוגמה, אחד מהם גילה שגמל שעיוור בעינו הימנית עבר באותה דרך לאחרונה, מאחר שהדשא היה אכול רק בצד השמאלי, היכן שהיה במצב גרוע יותר מבימין – עכשיו אתה מבין סרנדיפיות? אחת מן הדוגמאות היותר ראויות לציון של 'תושייה בעקבות תאונה' שכזו (מאחר שאתה חייב להבחין שאין תגלית של דבר אחריו אתה מחפש שבאה תחת הגדרה זו) קרתה ללורד שאפטסבורי שלי, שבזמן שסעד אצל הלורד צ'נסלור קלרנדון גילה את נישואיהם של דוכס יורק ושל גברת הייד, בזכות הכבוד שנתנה לה אמה בשולחן.
בעקבות הסיפור התנ"כי על שאול, אשר "חיפש אתונות ומצא מלוכה" (שמואל א פרק ט'), הציע יובל נאמן את המילה "אתינות" כתחליף עברי לסרנדיפיות.

הסברים לסרנדיפיות

וולפול הגדיר סרנדיפיות כ'תושייה בעקבות תאונה' (accidental sagacity). לא מספיקה הטעות עצמה אלא החוכמה להבין את משמעותה. כך לדוגמה כריסטופר קולומבוס אמנם גילה את יבשת אמריקה אך לא עמד על היותה יבשת חדשה, ואלפי תפוחים נפלו מעצים במהלך המאות שלפני ניוטון, אך רק הוא הצליח לקשר אותם לתאוריה פיזיקלית. ניתן לסכם זאת בציטוט של המדען לואי פסטר שאמר "במדעי התצפית המזל מעדיף את האדם המוכן".
פרמקולוגיה וכימיה הם שדות המחקר בהם סרנדיפיות היא הנפוצה ביותר.
מספר p-אדי

מרחק בין שני מספרים

בין מספרים ה-p-אדיים a ו- b מגדירים מרחק לפי חזקת p הגדולה ביותר המחלקת את ההפרש - ככל שהחזקה גדולה יותר, המספרים קרובים יותר. באופן פורמלי, אם  אזי  כאשר k הוא המספר הקטן ביותר שמקיים . כמו כן, מגדירים . המטריקה היא .
תחת הגדרה זו, כל מספר p-אדי מהווה טור מתכנס, משום שהגורמים  הולכים ונעשים קטנים יותר. בין המספרים ה-p-אדיים, הסדרה  שואפת לאפס, בעוד שבמספרים הממשיים דווקא הסדרה ההפוכה  היא השואפת לאפס. היפוך תפקידים זה בין המספרים הממשיים למספרים ה-p-אדיים הוא המאפשר לחקור את המספרים הרציונליים דרך התבוננות במספרים הממשיים ובמספרים ה-p-אדיים בעת ובעונה אחת.

הצגת מספר רציונלי

כל מספר רציונלי ניתן להציג, באופן יחיד, בתור מספר p-אדי, שהוא לעולם מחזורי (ולהפך: מספר p-אדי הוא רציונלי אם ורק אם ההצגה שלו מחזורית). לדוגמה, בשדה המספרים ה-5-אדיים, 
. אכן, חזקות של המספר 5 שואפות לאפס (ולא לאינסוף), ולכן הטור  מתכנס, וסכומו על-פי הנוסחה הידועה לסיכום טורים הנדסיים, . לכן הסכום לעיל מתכנס ל- . 
השבר המצומצם  הוא שלם p-אדי, אם ורק אם p אינו מחלק את המכנה b. למספרים שלמים רבים יש שורש p-אדי. למשל,  (ביטוי זה אינו מחזורי). כאשר , ו- a הוא מספר שלם זר ל-p ללא גורמים ריבועיים שלמים, יש ל- a שורש p-אדי אם ורק אם a הוא שארית ריבועית מודולו p. בין המספרים ה-p-אדיים לא ניתן להגדיר יחס סדר, מכיוון שלמספר השלילי  תמיד יש שורש p-אדי.
חשיבותם של המספרים ה-p-אדיים היא בכך שניתן להגדיר ביניהם פעולות של חיבור וכפל המחקות את אלה של המספרים הרציונליים. הרחבה זו של הפעולות אפשרית מכיוון שהביטוי ה-p-אדי נמשך לאינסוף רק בכיוון אחד. על ביטויים מאותו סוג הנמשכים לאינסוף לשני הכיוונים לא ניתן להגדיר פעולת כפל סבירה, והם חסרי ערך מתמטי.

שדה המספרים וחוג השלמים ה-p-אדיים

קבוצת המספרים ה-p-אדיים מרכיבה שדה, הקרוי שדה המספרים ה-p-אדיים. אוסף השלמים ה-p-אדיים, שמסמנים ב-, מהווה חוג מקומי בשם חוג השלמים ה-p-אדיים, המתייחס אל שדה המספרים ה-p-אדיים באותו יחס שיש בין חוג המספרים השלמים לשדה המספרים הרציונליים. לשדה המספרים ה-p אדיים ולחוג השלמים המתאים לו יש תפקיד מרכזי בחקר האריתמטיקה של המספרים הרציונליים והמספרים השלמים. למשל, כדי להוכיח שלמשוואה דיופנטית אין פתרונות שלמים, די להוכיח כי אין לה פתרונות p-אדיים; בגלל המבנה האריתמטי הייחודי של המספרים ה-p-אדיים, זוהי לעיתים קרובות משימה קלה בהרבה.
כחבורה חיבורית, חוג השלמים ה-p-אדיים הוא גבול פרויקטיבי של החבורות הציקליות מסדר . אוסף ההעתקות הרציפות מ- למעגל היחידה המרוכב הוא החבורה החליקה .
איתן ענר

ביוגרפיה

ענר נולד בירושלים. הוא בוגר התיכון שליד האוניברסיטה, סיים בהצטיינות את בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, ירושלים בשנת 1995. הוא כתב את התסריטים לסרטים הקצרים הישראליים "גול עצמי" (בבימוי רן כרמלי) ו"רות סוף" (בבימוי יואב גורפינקל) וביים את הסרטים הקצרים "גברת פוקס החדשה" (1995) ו"אסימון ואסיוול" (1994). כתב וביים את הדרמה "הצל של החיוך שלך" שזכתה בפרס פסטיבל ירושלים - תחרות וולג'ין, 1999.
בהמשך, כתב וביים את הדרמה "פרצוף של פוקר" ששודרה במסגרת הסדרה "שיעור מולדת" וזכתה בפרס הראשון בפסטיבל באנף בקנדה ובפרס הבימוי בפסטיבל ירושלים, 2001. כתב וביים את הדרמה "בני ילד רע" עבור הכבלים בשנת 2002, וכן את הדרמה "במבי קופצת למים". בשנים 2003-2002 ביים את סדרת הטלוויזיה הקומית "ג'וני" ששודרה בערוץ 2. בשנת 2004 ביים את הסרט העלילתי באורך מלא "ריקי ריקי" על פי תסריט של דלית קהן. בשנת 2005 כתב וביים את הסרט העלילתי באורך מלא "סיפור חצי רוסי", אשר הופץ בישראל ובעוד מספר מדינות החל מסתיו 2006. בשנת 2009 ביים את סדרת טלוויזיה "שירות חדרים" ששודרה בערוץ 2, במסגרת שידורי הזכיינית רשת. בשנת 2010 ביים את סדרת טלוויזיה "טקסי דרייבר" ששודרה בyes ובמסגרת שידורי הזכיינית רשת בערוץ 2. 
בראשית 2017 עלה למסכים סרטו "לב שקט מאד", בכיכובה של אניה בוקשטיין, וזכה לביקורות טובות ופרסים אחדים בפסטיבלים בחו"ל. 
ענר נשוי לשחקנית הקאמרי תמר קינן וחי בתל אביב.
אדולף-פרידריך קונצן

קריירה מוקדמת

קונצן נולד ב-26 ביולי 1889 במגדבורג, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1909 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט ההוסרים ה-1, ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. ב-25 בפברואר 1917 הועלה לדרגת אוברלוטננט, וב-18 בדצמבר באותה שנה הועלה לדרגת ריטמייסטר. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה נשאר קונצן ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1925 מונה קונצן למפקד פלוגה 2 ברגימנט הפרשים ה-8 (הפרוסי), וב-1 באוקטובר 1928 הועבר למטה רגימנט הפרשים ה-3 (הפרוסי). ב-1 באוקטובר 1929 הועלה לדרגת מיור, והועבר לתפקיד מטה במשרד המלחמה. ב-1 באוקטובר 1931 מונה לשליש של המפקד העליון, וב-1 בדצמבר 1932 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. בקיץ 1933 מונה קונצן למפקיד מטה בגף כוח האדם, וב-1 בנובמבר 1934 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 במרץ 1938 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-10 בנובמבר 1938 מונה למפקד הדיוויזיה הקלה ה-3.

מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה היה קונצן מפקד הדיוויזיה הקלה ה-3, ולחם עימה במהלך המערכה בפולין, כחלק מהקורפוס ה-15 במסגרת הארמייה העשירית. ב-16 באוקטובר 1939 הפכה הדיוויזיה שבפיקודו לדיוויזיית הפאנצר ה-8, וב-1 באפריל 1940 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. במהלך המערכה על צרפת לחם קונצן עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס הממונע ה-41 במסגרת קבוצת הפאנצר קלייסט, ובשלב השני במסגרת קבוצת הפאנצר גודריאן, ועל פעולותיו בקרבות קיבל קונצן ב-3 ביוני 1940 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל.
ב-15 בפברואר 1941 מונה קונצן למפקד הקורפוס הממונע ה-57, וב-1 באפריל 1941 הועלה לדרגת גנרל חיל השריון. במהלך מבצע ברברוסה פיקד על הקורפוס שבפיקודו שהיה חלק מארמיית הפאנצר השלישית ולאחר מכן חלק מהארמייה התשיעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, ולחם עמו בקרב סמולנסק. במהלך הקרב על מוסקבה לחם קונצן עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מארמיית הפאנצר הרביעית, ולאחר מכן כחלק מהארמייה הרביעית. ב-15 בנובמבר 1941 מסר את הפיקוד על הקורפוס לפרידריך קירכנר, וב-12 בינואר 1942 חזר לפקד עליו למשך 3 שבועות כחלק מהארמייה הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז. ב-1 באפריל 1942 מונה קונצן למפקד הקורפוס ה-32, שהיה חלק מהארמייה ה-15 במסגרת קבוצת ארמיות D, ושהפך ב-28 במאי באותה שנה לקורפוס ה-81.
ב-4 בספטמבר 1944 הודח קונצן מתפקידו, לאחר שנכשל בבלימת מתקפת בעלות הברית, וב-31 בדצמבר 1944 פרש מהצבא ושב לביתו.

לאחר המלחמה

לאחר המלחמה התגורר קונצן בהנובר עד למותו ב-10 ביולי 1964.
קרוב ללב

השסע הדתי בישראל

מכלול סוגיות הקשורות לדת ולחופש מדת תורמות למורכבות היחסים שבין האוכלוסייה החילונית והדתית בישראל. 
מחלוקות אלה מביעות את הקושי בהכרעת אופייה של מדינת ישראל כיהודית ודמוקרטית, כאשר בין ההשלכות המשמעותיות שלהן הן השסע שנוצר בין דתיים וחילונים והפוטנציאל לפגיעה בלכידות החברתית בישראל. כתוצאה מכך, לאורך השנים באות לידי ביטוי צורות שונות של כפיה חילונית וכפיה דתית אשר מעיבות על היחסים שבין הצדדים, כאשר בין הסוגיות המשמעותיות שגרמו לחיכוכים בשנים האחרונות: גיוס בני ישיבות לצה"ל, מונופול הרבנות על הנישואים ומאבקי השבת בירושלים. בין העמותות שנוגעות בתחומים אלה הן עמותות גשר, צו פיוס ודו-שיח.

חזון ומטרה

נוכח התגברות השסע הדתי בישראל, העמותה פועלת לחיזוק הלכידות החברתית באמצעות חיבור בין דתיים, חילונים וחרדים בישראל סביב המורשת היהודית ובאמצעות חגי ישראל, על פי סקר של מכון שריד, החגים הם בעלי השפעה רבה על הציבור הישראלי היהודי.

פעילות העמותה

העמותה מפעילה מיזם שנקרא שכן קרוב. לקראת החגים, מספק הארגון ערכות חג המכילות תוכן בנושא זהות יהודית, כאשר בכל חג מפיקה העמותה ערכת חג חדשה. הערכות הללו מחולקות למשפחות דתיות וחילוניות אשר מעוניינות להרחיב את מעגל ההיכרות עם שכניהם. באמצעות הענקת הערכה מתקיים מפגש ראשוני עבור שתי המשפחות. העמותה מפעילה כ-900 מתנדבים במעל ל-100 יישובים ברחבי הארץ אשר נעזרים בערכות החג של העמותה כדי לבקר את שכניהם, כאשר עד כה נערכו מעל ל-60,000 מפגשים.
מיזם נוסף של העמותה בשם לומדים להתקרב מפגיש בין זוגות בתי ספר ממלכתיים וממלכתיים דתיים לסדרת מפגשים סביב החגים. בשנת תשע"ח 2018 משתתפים במיזם זה כ25 זוגות בתי ספר ברחבי הארץ.
העמותה פועלת באופן שוטף בדרכים נוספות לקידום התודעה הציבורית בנושא ולהגברת האחדות בעם, באמצעות קמפיינים פרסומיים ומבצעים מיוחדים, בין היתר פרויקט בתי הספר ובו עתידים להשתתף בשנת 2017 כ-32 זוגות בתי ספר וכ-3,000 תלמידים, דתיים וחילונים.
בשנת 2013, בשיתוף פעולה עם נמל תל אביב וגיל טייכמן, הציבה העמותה חנוכיית ענק צבעונית בנמל תל אביב.
בשנת 2014 בשיתוף  עיריית תל אביב-יפו, הוצבו בכיכר רבין 150 עצי פרי ממשפחת עצי ההדר לקראת ט"ו בשבט בנוכחות תלמידי בתי הספר.
בשנת 2015 הפיצה העמותה סרטון פרסום ברשת, בשיתוף פעולה עם יריב אופנהיימר. הסרטון עורר הדים וזכה לביקורות בציבור הדתי לאומי, על היותו פרובוקטיבי ואלים, וכן על הליהוק של אופנהיימר.
בשנת 2016 ערכה העמותה תחרות צילומים בנושא אהבת ישראל שהוצבה ברובע היהודי בשבוע שלפני תשעה באב.
העמותה מקבלת תמיכה ציבורית רחבה מצדם של רבנים.
מנכ"ל העמותה הוא נתנאל סימן טוב, העומד בראש הגרעין התורני ברמת השרון.
בי. ג'יי. מקי

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
בי. ג'יי. מקי (באנגלית: BJ McKie; נולד ב-7 באפריל 1977 בנורפוק, מערב וירג'יניה) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ועוזר מאמן כדורסל באוניברסיטת צ'ארלסטון הדרומית. מקי משחק בעמדת הרכז/קלעי ומתנשא לגובה של 1.88 מטר.
מקי נולד בנורפוק, וירג'יניה המערבית וגדל בקולומביה, דרום קרוליינה. והתחנך בבית הספר התיכון האזורי של העיר קולומביה ובו-זמנית שיחק בקבוצת הכדורסל של בית ספרו. לאחר סיום לימודיו התיכוניים, מקי הצטרף למדי קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת דרום קרוליינה במשך חמש שנים. מקי סיים את העונה החמישית כקלע המוביל במכללה.
לאחר מכן, מקי, לא נרשם לדראפט ה-NBA והצטרף אל קראבנוס הקפריסאית. לאחר עונה אחת, עבר אל גיסן 46, עימה העפיל לגמר הגביע הגרמני ולמשחקי הפלייאוף העליון, בעקבות הישגים אלו נבחר לשחקן הזר המצטיין בעונה הסדירה, לאחר שסיים עם ממוצעים של כ-11.5 נקודות ו-5 אסיסטים למשחק. לאחר עונה אחת, עזב את הקבוצה לטובת טרייר, עימה שיחק במשך עונה אחת שהספיקה לו לזכות בתואר מלך הסלים ולהיבחר לחמישיית העונה של הליגה הגרמנית, לאחר שרשם 14 נקודות וכ-5.5 אסיסטים למשחק.
לאחר שנתיים בגרמניה, מקי, חתם במדיה של אימולה מליגת המשנה האיטלקית. לאחר מכן, בעונת 2006/07 הצטרף אל קזרטה. ועונה לאחר מכן, חתם במדיה של אדימסון פאביה, אותה הוביל לסגנות אליפות ליגת המשנה, לאחר שקבע ממוצעים של כ-19 נקודות ו-2.5 אסיסטים למשחק. עם זאת, מקי עזב את הקבוצה לאחר עונה אחת בלבד בעקבות הצעות מקבוצות בכירות מהליגה האיטלקית ומליגות בכירות אחרות.
לאחר מכן, סיכם לשנתיים אצל העולה החדשה לליגת העל, מכבי חיפה, והיה שותף להפסדה של הקבוצה בגמר גביע המדינה, תוך שהוא קולע 14 נקודות.
לאחר מכן חתם אצל העולה החדשה לליגת העל, הפועל עפולה.
בדרך לחתונה עוצרים בבנגקוק

תקציר העלילה

שנתיים לאחר מסיבת הרווקים הקטסרופלית של דאג בלאס וגאס, ארבעת החברים פיל, אלן, דאג וסטו טסים לבנגקוק שבתאילנד על מנת להשתתף בחתונתו של סטו. הפעם, סטו אשר לא מעוניין לקחת שום סיכונים, מארגן בראנץ' פשוט לפני טקס הנישואין.
אף על פי כן, יומיים לפני החתונה, יושבים כל החבר'ה ביחד עם אחיה של ארוסתו של סטו, לצליית מרשמלו על האש. למחרת, שלושת גיבורי הסרט הקודם קמים שוב עם הנגאובר, בחדר נטוש היכנשהו בבנגקוק. הם מגלים שאחיה של ארוסתו של סטו, טדי, נעלם, ומצליחים ליצור קשר עם דאג שנמצא במלון של החתונה. הם יוצאים למסע מטורף בבנגקוק במטרה למצוא את טדי, בו הם פוגשים את צ'או, המאפיונר הסיני מהחלק הקודם, ובהמשך מתברר כי אלן שוב סימם אותם, בכך ששם בשקית מרשמלו אחת את התרופות שלו, וכדבריו "לעלף את טדי בשביל שאנחנו נהנה מסוף השבוע כמו שצריך". בסופו של דבר, אחרי שהאינטרפול אוסר את צ'או, וסטו מדווח שהוא פישל וכנראה מבטל את החתונה, מצליח להבין סטו איפה טדי, ובכך הם מוצאים אותו וממהרים לחתונה של סטו. סטו ולורן מתחתנים ובכך נגמר הסרט, לא לפני שמייק טייסון מבליח לכמה דקות, והחברים מוצאים תמונות מהלילה שעבר עליהם. כמו בחלק הקודם, בזמן הכתוביות מופיעות גם התמונות מהלילה המשוגע שעבר על הגיבורים.
רבי מנא

ביוגרפיה

רבי מנא היה בנו ותלמידו של רבי יונה, שהיה מתלמידי החכמים הבולטים בדור שלפני - הדור הרביעי. כך פעמים רבות כשלימד הלכה, מסר דברים בשם אביו; כאשר שמע אותם מאביו בבית, אמר: "כך אמר לי אבא", וכאשר שמע אותם מאביו בבית המדרש, אמר: "כן אמר רבי יונה". כמו כן למד ושימש את רבי יוסי בר זבידא שהיה חברו של אביו - רבי יונה. פעם הלך לעיר קיסרין (קיסריה), שם למד אצל האמוראים רבי חזקיה, רבי אושעיה בר שמי, רבי אהבה, רבי זעירא ורבי זריקן.
תלמיד חבר שלו היה רבי יוסי ברבי בון, וחבר שלו המוזכר במיוחד היה רבי חנניה דציפורין, שמוזכרות מחלוקות רבות ביניהם, בלשון "רבי חנניה ורבי מנא: חד אמר... וחרנה (האחר) אמר...". לאחר ההיכרות ביניהם רבי חנניה הכיר, ברוב ענווה, בכך שרבי מנא עולה עליו בגדלותו בתורה, ומסר לו את תפקיד ראש הישיבה בציפורי, ולא די בכך, אלא שאף ישב ללמוד אצלו כאחד התלמידים.

אישיותו

רבי מנא הביע שאט נפש כלפי אנשים שרכשו תואר כבוד רבני - "רבי" - באמצעות מתנות לנשיאים, וייתכן שבעקבות כך מוזכר בתלמוד שהוא נרדף על ידי אנשי בית הנשיא. כך מסופר כי פעם אחת כשנרדף על ידי אנשים אלה, הלך לקברו של אביו, ואמר "אבא, אבא, בני בית הנשיא מצערים לי". כך גם מסופר כי פעם אחת כאשר עברו אנשי בית הנשיא ליד קברו של אביו, רבי יונה, פרסות סוסיהם התקבעו, והם לא יכלו לזוז ממקומם, עד שהתחייבו לא לצער אותו יותר.
חוק יסוד: ירושלים בירת ישראל

מבחינת מדיניות הפנים של ישראל

לחוק ירושלים הייתה בעיקר משמעות הצהרתית. מבחינת הדין הישראלי שורר סטטוס קוו במעמדה של מזרח ירושלים מאז יוני 1967 עת פירסמה הממשלה את צו סדרי השלטון והמשפט (מס' 1) המחיל את החוק הישראלי על מזרח העיר, בהתאם לסעיף 11ב לפקודת סדרי השלטון והמשפט, אותו חוקקה הכנסת יום קודם לכן. מוסדות המדינה המרכזיים כבר שכנו בירושלים כמתחייב מהחוקים שעוסקים בכל אחד מהם בנפרד. בעת שנחקק החוק לא הייתה ברורה עליונותם של חוקי היסוד על פני חוקים רגילים.
למען הסר ספק, ולאור העברת סמכויות בשטחים שונים של יהודה, שומרון וחבל עזה לרשות הפלסטינית בעקבות הסכמי אוסלו, נחקקו בשנת 2000 סעיפים 5–7 לחוק, שקובעים במפורש כי שטח העיר ירושלים הוא השטח שקבעה הממשלה ביוני 1967, כי אין אפשרות להעביר סמכויות של מדינת ישראל או של עיריית ירושלים לגורם זר, וכי שינוי שטח העיר או העברת סמכויות תתבצע רק באמצעות חוק יסוד שיתקבל ברוב של חברי הכנסת (61 ח"כים). בתיקון נוסף נקבע ששינוי כזה בשטח העיר יאושר ברוב של 80 מחברי הכנסת (אך סעיף זה ניתן לשינוי ברוב של 61 חברי כנסת).
מצד שני, בעקבות הסכמי אוסלו, לקראת החתימה על הסכם הביניים בוושינגטון ב-1996 בין מדינת ישראל לבין אש"ף, נוסף הסייג, שאין בהוראות חוק ירושלים לגרוע מהוראות חוק יישום הסכם הביניים בדבר הגדה המערבית תשנ"ו 1996. בחוק זה נקבע כי החוק הישראלי לא יחול על "שטחי המועצה הפלסטינית" הנקבעים "מעת לעת" על פי ההסכם שנחתם בוושינגטון.

בזירה הבינלאומית

מועצת הביטחון של האו"ם הגיבה לחקיקת חוק היסוד בהחלטה מספר 478, שהגדירה את חוק היסוד כחסר משמעות וחייב להתבטל. ההצעה עברה בתמיכתן של 14 מדינות חברות, בלא אף מתנגדת, בהימנעות של ארצות הברית, ובלא הטלת וטו מצד החברות הקבועות. בעקבות קבלת ההחלטה העבירו כל השגרירויות שהיו בירושלים את מקום מושבן מירושלים לתל אביב. שתיים מהן חזרו לירושלים זמן-מה לאחר מכן, אך הועברו ממנה שוב ב-2006.
כמעט כל מדינות העולם המחזיקות שגרירויות בישראל קבעו את מיקומן בתל אביב-יפו, ברמת גן, בהרצליה, במבשרת ציון או בראשון לציון. כמה מדינות, בהן: ארצות הברית, בריטניה, איטליה, בלגיה, יוון, ספרד, צרפת, שוודיה וטורקיה, החזיקו קונסוליות נמוכות דרג בירושלים, אולם הנציגויות האלה אינן מואמנות לנשיא המדינה ואינן כפופות לשגרירויות בתל אביב. ארצות הברית, לדוגמה, הגדירה את תחום האחריות של הקונסוליה האמריקאית בירושלים כטיפול בעניינים הקשורים בעיר ירושלים עצמה, בגדה המערבית וברצועת עזה.
ב-18 באוגוסט 2006 החליט נשיא קוסטה ריקה אוסקר אריאס, להעביר את שגרירות מדינתו מירושלים לתל אביב, וזאת על-מנת: "לתקן טעות היסטורית שפגעה במעמדנו בעולם ובעיקר במעמדנו בעולם המוסלמי", כדבריו. בעקבותיו, ב-25 באוגוסט 2006, החליטה גם אל סלוודור, שהחזיקה את השגרירות האחרונה בירושלים, להעבירה לתל אביב עקב מה שהיא מגדירה "המצב הנוכחי במזרח התיכון" (כנראה המדובר בסמיכות ההחלטה למלחמת לבנון השנייה). בעקבות כך נותרה ירושלים ללא כל שגרירות בתחומה, עד מאי 2018.
ב-6 בדצמבר 2017 הכריז נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ על כך שארצות הברית מכירה רשמית בירושלים כעיר הבירה של מדינת ישראל, וב-14 במאי 2018, עברה שגרירות ארצות הברית בישראל לירושלים, לבניין שבו שכנה הקונסוליה של ארצות הברית בעיר.
ב-1 במאי 2018 הועברה שגרירות גואטמלה בישראל לירושלים. ב-21 במאי 2018 הועברה שגרירות פרגוואי בישראל לירושלים. חודשים מעטים לאחר מכן, עם חילופי השלטון במדינה בספטמבר 2018, החליט נשיאה החדש של פרגוואי להשיב את השגרירות לתל אביב.
מואסניט

גילויו וזיהויו

המינרל נקרא על שם אנרי מואסאן, כימאי יהודי צרפתי, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1906, אשר גילה אותו על מעטפת של מטאוריט בקניון דיאבלו שבאריזונה בשנת 1893.
תחילה הוא סבר כי הגבישים הם שברי יהלומים עקב קשיותם הרבה ורמת הבוהקות הגבוהה שלהם, אך בשנת 1904 הוא זיהה גבישים אלו כ-SiC - "צורן קרביד".
עד לשנת 1950 הנחת היסוד הייתה כי מקורו של המינרל במטאוריטים. בשנת 1959 נתגלה המינרל במכרה יהלומים קימברליטי שביקוטיה. מקור המואסניט בטבע נחקר גם בשנת 1986 על ידי הגאולוג האמריקאי צ'ארלס מילטון.
מחקרים הראו כי מואסניט נוצר בטבע כתכלילים ביהלומים, בקסנוליטים ובסלעים אולטרה-מאפיים בקימברליט ובלמפרואיט.

שימושיו

עקב הנדירות של המואסניט וקרבתו בתכונותיו ליהלום, בשנת 1988 נרשם פטנט על ידי Charles Eric Hunter בנוגע לייצורו כחומר סינתטי. מאז הוא משמש כחיקוי ליהלום בתעשיית התכשיטים, עקב קשיותו הרבה ומקדם השבירה (RI) הגבוה שלו, שמשווה לו בוהק מיוחד העולה ברמתו על זה של היהלום.

גילוי מואסניט בישראל

חברת "שפע ימים (א.ט.מ.) בע"מ" שעסקה באקספלורציה של יהלומים, אבני חן וזהב בצפון ישראל, דיווחה החל משנת 2001, כי במסגרת פעילותה מצאה גבישי מואסניט - באותה עת היה הגדול שבהם בגודל של 3.5 מ"מ. בחודש אוגוסט 2012 דיווחה החברה על מציאת גביש בגודל 4.1 מ"מ. בחודש דצמבר 2015 דיווחה החברה כי מצאה גביש נוסף של מויאסנייט בגודל 4.14 מ"מ.
ב-2016 פעלה החברה תחת הערת עסק חי לגבי יכולתה להמשיך ולהתקיים. באוקטובר 2018 החליט דירקטוריון החברה על מכירתה כשלד בורסאי.
אביב טרנר

ביוגרפיה

טרנר גדלה ביבנה. נכדתו של יעקב טרנר. בצעירותה, למדה טרנר ריקוד והשתתפה בלהקה העירונית של יבנה.

משחק

טרנר החלה את דרכה בעולם המשחק במכינה בסל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין (2010) ולאחר מכן למדה במסלול התלת-שנתי בסטודיו למשחק "הדרך" בניהולם של אייל כהן ורות דייכס (2011–2014).
בשנת 2013 שיחקה טרנר במחזמר "זרעים רעים" בהפקתו המוזיקלית של אפי שושני במסגרת חג המחזמר הראשון בבת ים.
בהמשך שיחקה טרנר בתיאטרון הקיבוץ בהצגות "החתול במגפיים", "הסיפור של יאללה ורגע" ו"שבת בבוקר". בנוסף שיחקה בהצגות הילדים "חתול בלבול" ו"פינוקיו" בהפקתו של צביקה להט. טרנר שיחקה בהצגת הפרינג' "מסיבת התה של אליס" בתפקיד אליס, ובקבוצת התיאטרון הירושלמי משחקת בהצגות "מידה כנגד מידה" (שייקספיר) ו"כוונות טובות". בנוסף משחקת במופע הילדים "שלגלון". טרנר יצרה את הכוריאוגרפיה לווידאו הילדים "כוכבים ברשת", וגם למופע "שלגלון" בבימויים של אלון והילה שלגל.
בשנת 2015 שיחקה טרנר בסרט הקצר "Red"; בשנת 2018 שיחקה בסדרת רשת "משחקי המדע" בתפקיד אלקטרודה; ובשנת 2019 שיחקה בסרט הקצר "חד קרן בתל אביב", ובסרט הקולנוע "הארוחה".

מוזיקה

בין השנים 2016 - 2018 הייתה טרנר חברה בהרכב המוזיקלי "Waterman Project".
בשנת 2018 הוציאה טרנר אלבום דואט עם נועם פנחסוב בשם "בריאה".
נכון ל-2019 טרנר הקליטה את אלבום הסולו שלה אותו היא כתבה והלחינה, והפיק אותו אלדד ציטרין.
הסינגל הראשון מתוכו הוא "ככל שהמכה" יצא ב-6 ביוני. הסינגל השני אותו הוציאה הוא ״הרבה אוויר״, הוא פורסם ב28 ביולי.

דיבוב

דיבבה מספר דמויות ב"סופר סטרייקה". כן דבבה טרנר את פרייה בסרט הקולנוע "אגדה עם זנב", ובסדרות "צ'ופ צ'ופ נינג׳ה", "מרבלג'ן", ו"לגו חברות".
איליה וסטרמנס

קריירת מועדונים

וסטרמנס נולד בבירת לטביה, ריגה. את מרבית הקריירה שלו ככדורגלן בילה במועדוני כדורגל של הקהילה היהודית. ב-1931 שיחק בקבוצת מכבי ריגה, לאחר מכן שיחק בין השנים 1933–1935 במדי הכח ריגה. בשנת 1935, עבר לשחק באוסטריה, כאשר שיחק עבור הכח וינה. בשנת 1936, עבר וסטרמנס לארץ ישראל המנדטורית ושיחק עבור מכבי תל אביב. לאחר שנה אחת, חזר לשחק בהכח וינה, וב-1938 עבר לשחק בשורות רסינג פריז מצרפת. ב-1939, בטרם סיפוחה של לטביה על ידי ברית המועצות, עבר לגור בארצות הברית, ושיחק למשך עונה בקבוצת פילדלפיה פסון פיליס. בין 1941–1943, שיחק עבור ניו-יורק אמריקנס. בשנת 1945, שיחק בקבוצת ברוקלין היספנו, ובשנה שלאחר מכן, 1946-1947, שיחק בקבוצת הכדורגל של איגוד עובדי החשמל בניו יורק, בה סיים את הקריירה ככדורגלן פעיל.

קריירה בינלאומית

ב-30 במאי 1935, וסטרמנס ערך את הופעת הבכורה שלו עבור הנבחרת הלטבית, כאשר כבש צמד במשחק הניצחון 1–6 מול ליטא. במסגרת מוקדמות מונדיאל 1938, וסטרמנס כבש שערים בצמד משחקי נבחרתו מול ליטא, ואת השער היחיד של נבחרתו במשחק ההפסד 1–2 מול אוסטריה, שקבע את הדחתה של לטביה מההעפלה. ב-23 הופעותיו הבינלאומיות, וסטרמנס כבש 13 שערים, דבר שהציב אותו ככובש השלישי בטיבו במדי נבחרתו ערב מלחמת העולם השנייה שקטעה את קריירת המשחק הלאומית והאירופית שלו.
הוא נפטר בגיל 90, בפלורידה, ארצות הברית.