google/wiki40b huggingface dataset:
משפטי האיזומורפיזם

באלגברה, משפטי האיזומורפיזם הם שם שכיח לשלושה משפטים יסודיים שלפיהם חבורות מנה מסוימות הן איזומורפיות זו לזו. משפטים דומים תקפים גם עבור חוגי מנה ומודולי מנה. המשפטים מיוחסים לאמי נתר, ולפעמים הם נקראים "משפטי נתר", הראשון, השני והשלישי.
מן המשפטים האלה נובעת התאמה בין סריג תת-החבורות של חבורה G המכילות תת-חבורה N, לבין סריג תת-החבורות של חבורת המנה G/N. משפט ההתאמה הזה נקרא לפעמים "משפט האיזומורפיזם הרביעי".

תיאור

בהינתן הומומורפיזם כלשהו, חבורת המנה המתקבלת מתחום ההומומורפיזם מודולו גרעין ההומומורפיזם איזומורפית לתמונת ההומומורפיזם. משפט זה מראה על הקשר ההדוק בין גרעין של הומומורפיזם ובין תמונתו, ולמעשה אומר שאם נתונה לנו חבורה, וידוע מה הגרעין של הומומורפיזם כלשהו ממנה, יש לנו את כל המידע על תמונת ההומומורפיזם. למעשה, פירוש הדבר הוא שתמונות של הומומורפיזמים בעלי גרעין זהה הן איזומורפיות.

דוגמה

ניתן לפרש את משפט הממדים עבור העתקות ליניאריות כהדגמה של משפט האיזומורפיזם הראשון, שכן מרחבים וקטוריים הם סוג של חבורות אבליות. במקרה זה ההעתקה הליניארית  היא הומומורפיזם בין החבורות U ו-V., בעוד שהגרעין  והתמונה  של הומומורפיזם זה מקבלים את המשמעות שלהם בהשאלה ממשמעותם באלגברה ליניארית. בהינתן תת-מרחב , האיברים של חבורת המנה  (כלומר הקוסטים של  ב-U) הם בעצם כל המרחבים מממד זהה ש"מקבילים" ביחס אליו. לדוגמה, בהינתן מישור  וכיוון בתוכו, הקוסטים המתאימים לו הם כל הישרים המקבילים לכיוון זה. כלומר, איברי חבורת המנה פועלים על קוסט הזהות W באותו אופן כמו הזזות (translations), ולפיכך מספר איברי חבורת המנה  הוא כמספר ההזזות בכיוונים שאינם מוכלים ב-W. עבור מרחבים וקטוריים מעל שדות סופיים ניתן לספור ישירות את מספר הכיוונים הללו, אולם במקרה האינסופי יש לדבר על ממדי המרחבים הללו. לפיכך: , בעוד שלפי משפט האיזומורפיזם הראשון מתקיים גם , ולכן 
.

משפט האיזומורפיזם השני

בחבורות, המשפט קובע שאם  תת-חבורה נורמלית ו-  תת-חבורה, אז , , ומתקיים . 
מכאן ש-  איזומורפי לתת-חבורה של , ובפרט 
, כאשר  מסמן את האינדקס של N ב- G. מכאן נובע אי-השוויון השימושי .
אלברט ריירה

קריירה

ריירה החל את הקריירה שלו במיורקה, וזכה עימה בגביע המלך הספרדי בשנת 2003, כאשר פתח בקביעות בהרכב הקבוצה. במשך שלוש עונותיו במועדון כמקצוען הוא שיחק 46 פעמים בליגת העל הספרדית, והבקיע שש פעמים מעמדת הקיצוני.
בקיץ 2003 עבר ריירה לז'ירונדן דה בורדו, והיה חלק קבוע בהרכב הקבוצה במשך שתי עונות. הוא ערך למעלה מ-50 הופעות במסגרת ליגת העל הצרפתית עבור המועדון הצרפתי, וכבש ארבעה שערים.
ריירה חזר לספרד בשנת 2005, כאשר חתם בקבוצת אספניול. במהלך עונתו הראשונה באספניול הוא שיחק בשמונה משחקי ליגה בלבד, מה שהוביל בינואר 2006 למעברו למנצ'סטר סיטי, אך גם שם לא הצליח לבסס את מעמדו בקבוצה, וחזר לאספניול לפני פתיחתה של עונת 2006/07.
במהלך אותה עונה, אספניול העפילה עד לגמר גביע אופ"א. היא הפסידה במשחק הגמר לסביליה בדו-קרב בעיטות עונשין, אף על פי שריירה כבש במהלך המשחק. ריירה כבש ארבעה שערים והציג יכולת גבוהה מאוד בעונה זו, שסייעה לקבוצתו להצליח. במהלך שתי תקופותיו באספניול, כולל זו שלפני ההשאלה למנצ'סטר סיטי, הוא ערך 72 הופעות וכבש שמונה שערים.
בקיץ 2008 חתם ריירה על חוזה לארבע שנים בליברפול, לאחר ספקולציות רבות, ב-1 בספטמבר 2008, תמורת 8 מיליון ליש"ט. הוא הבקיע את שערו הראשון עבור ליברפול בניצחון 2-3 על ויגאן את'לטיק ב-18 באוקטובר 2008, והבקיע את שערו הראשון בקריירה בליגת האלופות בניצחון ליברפול 1-3 על פ.ס.וו. איינדהובן ב-9 בדצמבר 2008. הוא כבש שלושה שערי ליגה בעונת 2008/09 עבור קבוצתו, שסיימה במקום השני בפרמייר ליג.
ביולי 2011 חתם באולימפיאקוס היוונית שם שיחק עונה אחת. בספטמבר 2011 חתם בגלאטסראיי הטורקית. במרץ 2014 חתם בווטפורד האנגלית עד לסוף העונה. בנובמבר 2014 חתם באודינזה אך לא שותף באף משחק בקבוצה. 
ב-5 במרץ 2015 חזר לקבוצת נעוריו וחתם במיורקה. ב-14 בספטמבר 2015 חתם בזאברץ' הסלובנית. ב-22 בינואר 2016 חתם בקופר, אך במדיה שיחק רק משחק אחד ולאחר מכן פרש ממשחק פעיל.

נבחרת לאומית

לריירה 16 הופעות במדי הנבחרת הלאומית של ספרד, בהן כבש ארבעה שערים. בהופעת הבכורה שלו בנבחרת, ב-13 באוקטובר 2007, הוא הבקיע שער במשחק מול דנמרק, בניצחון 1-3 במסגרת משחקי מוקדמות יורו 2008.
עם זאת, ריירה לא לקח חלק בזכייתה של נבחרת ספרד ביורו 2008 באוסטריה ושווייץ. הוא זומן מחדש לסגל באוקטובר 2008 למשחקי מוקדמות מונדיאל 2010, במקום דייגו קאפל שנעדר בשל פציעה. הוא שיחק עם נבחרת ספרד גם בגביע הקונפדרציות 2009, וזכה עמה במקום השלישי.
שלמה גל (ניצב)

חייו

גל נולד בישראל. בין השנים 1962-1965 שירת כחייל וכקצין בחטיבת הצנחנים. בשנת 1968 הצטרף לשורות המשטרה, ובמהלך שירותו השלים בשנת 1979 לימודי תואר שני בקרימינולוגיה באוניברסיטת תל אביב.
בין תפקידיו במשטרת ישראל שימש ראש מדור עבריינות נוער, ראש מחלקת חקירות ותביעות, ראש מחלקת הדרכה וסגן ראש אגף כוח אדם, וקצין חינוך ראשי.  לאחר מכן הועלה לדרגת ניצב ועמד בראש המשמר האזרחי (1991–1993) והיה ראש המטה של המשטרה. 
לקראת סוף 1980 מונה גל כקצין בודק  לבדוק את חקירת עמוס ברנס על רצח רחל הלר מצד המשטרה. הוא חשף כי אנשי צוות החקירה ובראשם שאול מרכוס שיקרו והעידו עדות שקר בפרט לגבי השחזור של הרצח על ידי ברנס. אף שמרכוס זוכה לבסוף בערעורו היה זה מהגורמים שהובילו למתן חנינה לברנס ולבסוף למשפט חוזר.
בשנת 1996 פרש לגמלאות ומונה למנהל הרשות למלחמה בסמים, בראשה עמד עד 2001. 
כיום (2010) גל הוא בעליה חברת הייעוץ "תבונות" העוסקת בביטחון פנים ומלחמה בסמים, ומשמש מרצה וראש תוכנית התמכרויות במכללת בית ברל. בתקופת שירותו במשטרה פרסם מאמרים מקצועיים בתחום עבריינות נוער וחקירות בכתבי עת שונים, היה חבר מערכת בכתב העת "משטרה וחברה", וכן חבר מערכת כתב העת "פלילים" של אוניברסיטת תל אביב.
נשוי לעלמה ואב לילדים.
גדעון גולדנברג

ביוגרפיה

גדעון גולדנברג נולד ב-1930 בתל אביב וגדל בכפר אז"ר, שם למד בבית הספר העממי. בהמשך למד ב"תיכון חדש" בתל אביב.
ב-1947 הצטרף לפלמ"ח ובמלחמת העצמאות שירת בגדוד השלישי של הפלמ"ח. במלחמת ששת הימים זכה לצל"ש ממפקד פלוגתו על גילוי אומץ לב וקור רוח בקרב בירושלים.
למד באוניברסיטה העברית בירושלים לשון עברית ומקרא לתואר הראשון, ולשון עברית לתואר השני. את עבודת הגמר שלו, עבודה בלשנית־פילולוגית שבה ההדיר את כתבי היד של "שער השמים" לגרשון בן שלמה, כתב בהדרכת פרופ' נ"ה טור־סיני. גולדנברג גם עבד עמו באקדמיה ללשון העברית, ובמפעל המקרא של האוניברסיטה העברית. הוא התמחה בשפות השמיות העתיקות והמודרניות (עברית, אכדית, ערבית, לשונות אתיופיה, ארמית) ולמד גם שפות אחרות: יוונית עתיקה, לטינית, קופטית וטורקית. כמו כן ידע אנגלית, צרפתית, רוסית, גרמנית, איטלקית ויידיש. בהדרכת מורהו פרופ' יעקב פולוצקי, שראה בו בחיר תלמידיו וממשיך דרכו, כתב את עבודת הדוקטור שלו על "מערכת-הזמנים האמהרית", אותה השלים בשנת 1966. 
ב-1959 החל ללמד באוניברסיטת תל אביב. הוא הקים בה את החוג לערבית (עם פרופ' מאיר יעקב קיסטר) ועמד בראשו כשלוש שנים, וכן הקים בה את החוג לבלשנות שמית, ועמד בראשו כעשרים שנה.
ב-1987 עבר ללמד באוניברסיטה העברית (שעסק בה בהוראה חלקית שנים רבות קודם לכן) בחוג לבלשנות ובחוג ללשון העברית, ואף שימש ראש חוג בשני החוגים האלה. היה מופקד על הקתדרה לשפות שמיות עתיקות ע"ש קספאר לוויאס.
בשתי האוניברסיטאות הדריך תלמידי מחקר בכתיבת עבודות דוקטור על כל השפות השמיות בנושאים מגוונים. לימד גם בהולנד, בארצות הברית ובאתיופיה.
בשנת תשל"ג (1973) נבחר לחבר יועץ של האקדמיה ללשון העברית, ובשנת תשל"ט (1979) נבחר לחבר מלא. היה חתן פרס ישראל לבלשנות לשנת תשנ"ג (1993). ב-1996 נבחר לחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, וב-1999 נבחר לחבר זר של האקדמיה הבריטית.
גולדנברג הלך לעולמו ב-30 ביולי 2013. הוא הותיר אחריו את אשתו, אשת הלשון וחברת האקדמיה ללשון העברית אסתר גולדנברג, שני ילדים ונכדים.
קואליציה מכריעה

בתורת המשחקים, פונקציית בחירה חברתית היא פונקציה הבוחרת מועמד המועדף על כלל הבוחרים, בהתאם ליחס ההעדפות של כל בוחר.
קואליציה מכריעה היא קואליציה שהיא לבדה מספיקה כדי לנצח (למשל מספיקה להעביר החלטה). כלומר, הבוחרים בקואליציה זו מכריעים לגבי המועמד המועדף.
אם פונקציית הבחירה אינה מונוטונית, יכולה להיות קואליציה מכריעה שאם נוסיף לה שחקן היא תפסיק להיות מכריעה.

הגדרה

אם כל הפרטים בקבוצה \ S  מעדיפים את \ a על \ b וכל שאר הפרטים בחברה מעדיפים את \ b על \ a והחברה כולה מעדיפה את \ a על \ b אז הקואליציה של קבוצת הפרטים \ S, נקראת קואליציה מכריעה עבור \ a כנגד \ b.

באופן פורמלי

תהי \ F פונקציית רווחה חברתית ותהיינה \ a,b\in A שתי אפשרויות שונות. הקואליציה \ S\subset N נקראת מכריעה עבור \ a כנגד \ b (ביחס ל \ F) אם לכל \ P^{N}\in \left( P\left( A \right) \right)^{N} המקיים:

1) \ a\succ _{p_{i}}b לכל \ i\in S.

2) \ b\succ _{p_{i}}a לכל \ i\notin S.

מתקיים \ a\succ _{F\left( P^{N} \right)}b.

הקואליציה \ S נקראת מכריעה (ביחס ל \ F) אם קיים זוג אפשרויות שהיא מכריעה עבורו.

חשיבות

לקואליציה מכריעה יש חשיבות רבה בהוכחת משפט ארו (Arrow, 1951).

בעזרת מושג זה מוכיחים מספר משפטי עזר חשובים המהווים בסיס להוכחת המשפט.
האנדרטה לזכר קרבנות אסון מגדלי התאומים (ירושלים)

הקמה

האנדרטה הוקמה על ידי קרן קיימת לישראל בהשקעה של כ-10 מיליון שקלים. בתוך מעגל גדול ניצב פסל גדול ממתכת. חלקו התחתון של האנדרטה נראה כקיר קורס ועליו 50 כוכבים כמספר מדינות ארצות הברית וחלקו העליון בצורת דגל דגל ארצות הברית המתנופף אל על. גובה האנדרטה 9 מטרים ובבסיסה נמצא גוש מתכת שנלקח משלד הריסות מגדלי התאומים והועבר לישראל מטעם עיריית ניו יורק לשם שילובו בפסל. בשולי המעגל נמצאים לוחות מתכת ועליהם מוטבעים שמות 2,980 הנספים, בהם חמישה ישראלים.
האנדרטה נחנכה ב-12 בנובמבר 2009 בטקס בו השתתפו אהוד אולמרט, שהיה בין יוזמי האנדרטה בהיותו ראש עיריית ירושלים, שגריר ארצות הברית ג'יימס קנינגהם, יו"ר דירקטוריון קק"ל, אפי שטנצלר, נציגי המשפחות השכולות ואחרים.
בריכת ממילא

בריכת ממילא היא מקווה מים עירוני עתיק מעשה ידי אדם במרכז ירושלים. הברכה ממוקמת במזרחו של גן העצמאות, בתחומו של בית הקברות ממילא בין רחוב הלל לרחוב אגרון. הבריכה שימשה כחלק ממערך הובלת המים לירושלים מימי החשמונאים ועד ימי הבריטים. כיום, עם בינוי אגן ההיקוות שלה וסתימתן של אמות עתיקות, הברכה ריקה, אך בחורף היא מתמלאת מעט מי גשמים ומקבלת מאפיינים טבעיים של שלולית חורף.

מבנה הבריכה

הבריכה היא בגודל 97×65 מטר ועומקה 6.6 מטרים, ובהתאם לכך נפחה הוא יותר מארבעים אלף קוב. חלק מהבריכה חצוב בסלע, וחלק בנוי. אל קרקעית הבריכה, היצוקה בטון, יורדות מדרגות. בעבר יצאה מהבריכה אמת מים שהובילה מים לבריכת חזקיהו שבתוך החומות.
במדרגות משולבות אבנים מסותתות מחורבות האזור, על כן בין אבני המדרגות נמצאים משקופים מעוטרים.

עתיד ופיתוח

בקיץ 2015 קיימה עיריית ירושלים תחרות פתוחה לציבור להגשת רעיונות לפיתוח הברכה וסביבתה, כחלק משדרוג גן העצמאות. בקול הקורא שפרסמה ביקשה העירייה להתחשב בארכאולוגיה, בטבע ובבית הקברות. מתוך כ-100 ההצעות שהוגשו זכתה ההצעה "שלולית ממילא", ועיקרה מילוי חלקי של הברכה, שמירה על הטבע וההיסטוריה שלה ופיתוח ברכות שכשוך סביבה. העירייה לא הודיעה אם ומתי תצא התוכנית לפועל.

'אילנית ממילא'

בבריכה התגלה בשנת 1997 מין חדש למדע של אילנית. זהו הדו-חי החדש הראשון שהתגלה בישראל זה עשרות שנים. שמה המדעי "אילנית היינץ-שטייניץ" - (Hyla heinzsteinitzi) ובשמה העממי 'אילנית ממילא'. ככל הנראה 'אילנית ממילא' כבר הספיקה להכחד בטבע אולם אוכלוסייה שלה השתמרה וגדלה על ידי מגדלים חובבים.
אבודים לרגע

אֲבוּדִים לְרֶגַע הוא סרט ישראלי משנת 2005 בכיכובם של תומר בן דוד ואיתי תורג'מן, שבמרכזו השימוש בסמים בקרב חיילים משוחררים ישראלים בהודו. הסרט בוים על ידי עמית רוס ויאיר קויפמן ומבוסס על סיפורו האישי של האחרון.
הסרט עוסק ב"טיול הגדול" שחיילים משוחררים עושים בהודו ובחוויית הטריפ הרע ("התפלפות" כדבריו של קויפמן) בעקבות השימוש בסמים. חיילי צה"ל העומדים לפני שחרור נשלחים פעמים רבות לצפייה בסרט ולהרצאה של יאיר קויפמן מטעם משרד הביטחון.

עלילה

עמית (תומר בן דוד), קצין משוחרר, וחברו הטוב מני (איתי תורג'מן) מגיעים לטיול בהודו. עמית נסע להודו במטרה לטייל ואילו מטרתו של מני היא לעשן ג'ארס ולנוח. לבסוף, עמית נכנע ללחציו של מני ושניהם מתנסים אף בסמים קשים. לאחר טריפ אחד של LSD מחליט עמית לנטוש את הרגל המסיבות ויוצא לטרק נוסף, ממנו הוא לא שב. מני יוצא לחפש אותו, ולאחר תקופת חיפוש ממושכת הוא מגלה שעמית מתנהג באופן משונה וחושד שהוא סובל מפסיכוזה.
טבעת הניבלונג

שם היצירה

שם היצירה בגרמנית מיתרגם ל"טבעת הניבלונג", והכוונה היא לטבעתו של הניבלונג אלבריך, שמחשל אותה מזהב הריין שגנב. הצורה des nibelungen מבטאת יחסת גניטיב (שייכות) ביחיד בלבד. עם זאת, הסיומת nibelungen והעובדה שהיצירה מבוססת בין היתר על "שירת הניבלונגים" (Nibelungenlied) הביאו לתרגום השגוי הנפוץ "טבעת הניבלונגים". תרגום זה מרמז שהטבעת שייכת ליותר מניבלונג אחד, דבר שנוגד לחלוטין את תוכן היצירה ואת תפישת הבעלות המוחלטת של אלבריך עליה.

עיבודים לקולנוע, טלוויזיה ותיאטרון

ב-1924, הבמאי האוסטרי פריץ לאנג יצר סדרת סרטי פנטזיה אילמים בת 2 סרטים: "הניבלונגים: זיגפריד" והסרט "הניבלונגים: נקמת קרימהילד". ב-1966 הופקו 2 סרטי אתחול באותם שמות.
ב-2004 הופקה מיני סדרה בשם "טבעת הניבלונגים: מלך הדרקון", בכיכובם של בֵּנוֹ פורמן וקריסטנה לוקן. הסדרה שודרה לראשונה בארצות הברית שנתיים לאחר מכן.

טבעת הניבלונג, וגנר וישראל

בשנת 2001 ניצח דניאל בארנבוים על ה"ברלין שׁטאטסקפלה" שביצעה את הפתיחה לאופרה של ריכרד וגנר "טריסטן ואיזולדה" בפסטיבל ישראל בירושלים. הביצוע עורר סערה בישראל, כיוון שהמוזיקה של וגנר נחשבת במדינה למוקצה בשל האנטישמיות של וגנר. בארנבוים היה אמור תחילה לנצח על המערכה הראשונה של האופרה "הוואלקירות" (שנודעה כאופרה האהובה על היטלר) יחד עם שלושה סולנים, בהם הטנור פלאסידו דומינגו. מחאות מצד ניצולי שואה ומצד שרים בממשלת ישראל הביאו לכך שהנהלת הפסטיבל ביקשה שבארנבוים יעלה יצירה אחרת במקומה.
בארנבוים הסכים לבקשה והחליף את היצירה ביצירות אחרות, אך הביע את צערו על הבקשה. בתום הקונצרט הצהיר בארנבוים שהקונצרט תם, וששני הדרנים כבר נוגנו. הוא המשיך ואמר שברשות התזמורת נמצאים התווים לפתיחה של "טריסטן ואיזולדה", אופרה מאת ואגנר. הוא הודיע שאם הקהל ירצה, הם ינגנו את הפתיחה, והציע לאלו שעלולים להיפגע מכך לעזוב את האולם בשלב זה. חלק מהנוכחים הגיבו במחיאות כפיים בעוד אחרים הביעו את מחאתם. בארנבוים שוחח עם הקהל בעברית במשך כחצי שעה, הסביר את הרציונל שלו לנגינת היצירה, וקרא לאלו שהביעו מחאה לתת למוזיקה להישמע.
בארנבוים אמר שהוא החליט להתריס נגד החרם על וגנר בשל העובדה שבמסיבת עיתונאים שערך בשבוע שלפני ההופעה הוא שמע צלצול של טלפון סלולרי שמנגינתו הייתה "דהרת הוולקירות". הוא הסביר: "חשבתי שאם אפשר לשמוע אותה (קרי, את היצירה) בצלצול טלפון, מדוע אי אפשר לנגן אותה באולם קונצרטים?"
טריקי

ביוגרפיה

טריקי נולד בשכונת־העוני נוֹל וֵסְט (Knowle West) בבריסטול באנגליה. אביו נטש את משפחתו עוד לפני שנולד ואימו מקסין קוויי (Maxine Quaye) התאבדה כשהיה בן 4 בלבד.
באמצע שנות ה-80 הצטרף לקהילת מוזיקאים בריסטולית בשם הוויילד באנץ' (The Wild Bunch, החבורה הפרועה), שמתוכה קמה בשנת 1987 להקת מאסיב אטאק. באותה תקופה זכה לכינוי טריקי קיד (Tricky Kid, ילד מוזר) או בקיצור טריקי. טריקי היה זמר אורח בשני האלבומים הראשונים של מאסיב אטאק - Blue Lines‏ (1991) ו־Protection‏ (1994).
בשנת 1995 טריקי הוציא את אלבומו הראשון, Maxinquaye שנקרא על־שם אימו. באלבום טריקי כתב את רוב השירים בעצמו אך שר יחסית מעט ורוב השירים בוצעו על ידי הזמרת מרטינה טופלי-בירד (Martina Topley-Bird), בת־זוגו באותה תקופה (לעיתים קרובות מופיעה בשמה הפרטי בלבד, מרטינה). האלבום זכה לביקורות משבחות ונחשב לחלוץ בסגנון הטריפ הופ, למרות שטריקי עצמו סלד מהגדרה זו.
בשנת 1996 הוציא תחת השם Nearly God אלבום עם זמרים אורחים רבים, ביניהם ביורק, טרי הול, וננה שרי. האלבום היה אפל יותר ואוונגרדי יותר מ־Maxinquaye, אך זכה גם הוא לביקורות טובות והצלחה מסחרית. מאוחר יותר באותה שנה חזר אל הכינוי טריקי את והוציא אתPre-Millenium Tension, אלבום אפל עוד יותר שבו שר יותר שירים בעצמו, אך עדיין בשיתוף מרטינה וזמרים נוספים. במהלך סיבוב ההופעות של האלבום הזה הגיע גם להופעה בתל אביב.
בשנת 1998 עבר להתגורר בניו יורק והוציא את Angels With Dirty Faces, אלבום עם צליל הרבה יותר חי ורוקיסטי מקודמיו; זה היה גם האלבום האחרון בשיתוף מרטינה. בשיר אחד באלבום התארחה הזמרת פי ג'יי הרווי. הביקורות על האלבום היו חלוקות - היו מבקרים שהיללו את הצליל החדש, והיו כאלה שהתאכזבו מכך שטריקי נוטש את המוזיקה השחורה.
ב־1999 הוציא את Juxtapose, אלבום שבו חזר לראפ מהזרם המרכזי. טריקי שר את רוב השירים בעצמו.
ב־2001 הוציא את Blowback, אלבום עם זמרים אורחים רבים, בהם אלאניס מוריסט,  סינדי לאופר, אנתוני קידיס, ג'ון פרושיאנטה ואד קוולצ'יק מלהקת לייב.
ב־2003 הוציא את Vulnerable. ברוב שירי האלבום התארחה זמרת אורחת חדשה, קוסטנצה פרנקווילה (Costanza Francavilla) האיטלקיה.
ב־2008 הוציא את Knowle West Boy.
ב-2010 הוציא את Mixed Race.
ב-2013 הוציא את False Idols.
ב-2014 הוציא את Adrian Thaws.
ריצ'רד ייטס

ביוגרפיה

ריצ'רד ייטס נולד ביונקרס, ניו יורק. הוריו התגרשו כשהיה בן שלוש ורוב ילדותו עברה עליו במגורים בערים שונות ורבות. הוא התעניין לראשונה בעיתונאות ובכתיבה כאשר היה מועמד לפנימייה באייבון, קונטיקט. לאחר שעזב את אייבון, הצטרף לצבא ושרת בצרפת ובגרמניה במהלך מלחמת העולם השנייה. באמצע שנת 1946 שב לניו יורק, שם עבד כעיתונאי, פרילנס, "סופר צללים" (כתב נאומים קצרים עבור רוברט קנדי) ובאופן פומבי כתב בעבור איגוד רמינגטון רנד – מפעל מכונות עסקי.
הקריירה שלו ככותב רומנים החלה ב-1961, עם פרסום רומן החלוץ הרחב שלו, "חלון פנורמי". ("דרך המהפכה", בשמו המקורי, על דרך האירוניה).
לאחר מכן לימד כתיבה באוניברסיטת קולומביה, בבית הספר החדש למחקר חברתי בניו יורק, באוניברסיטת בוסטון (שבה מצוי ארכיון עבודותיו), הנחה סדנאות סופר באוניברסיטת איווה, באוניברסיטת ויצ'יטה בקנזס, ובתוכנית המיוחדת לכתיבה מקצועית באוניברסיטה של דרום קליפורניה.
ב- 1962 הוא כתב תסריט קולנועי על פי "למטה בחשכה" של ויליאם סטורון.
ייטס התגרש פעמיים והיה אב לשלוש בנות. ב-1992 הוא נפטר בברמינגהאם שבאלבמה מנפחת הריאות.

עבודתו הספרותית

הרומן הראשון של ייטס, "חלון פנורמי", היה מועמד סופי ל"נשיונל בוק אוורד" היוקרתי, בין היתר, לצד "מלכוד 22" של ג'וזף הלר. ייטס שובח בידי סופרים מגוונים כגון קורט וונגוט, דורותי פרקר, ויליאם סטורון, טנסי ויליאמס וג'ון צ'יוור.
הריאליזם החדש שלו היה בעל השפעה ישירה על סופרים כמו אנדרה דובוס, ריימונד קארבר, וריצ'רד פורד.
ב-1962 ראה אור קובץ סיפורים קצרים מאת ייטס בשם "אחד עשר סוגים של בדידות" ושבע שנים נוספות חלפו עד שהתפרסם ב-1969 הרומן השני שלו, "ההשגחה עליונה".
רומנים נוספים : "הפרעת השלווה" (1975), "מצעד הפסחא" (1976), "בית ספר טוב" (1978),
"לבבות צעירים בוכים" (1984).
הרומן האחרון שלו, עליו עבד שש שנים עד יום מותו, "זמנים לא בטוחים", לא ראה אור מעולם.
ייטס היה גם סופר של סיפורים קצרים. למרות זאת, רק סיפור אחד שלו הופיע במגזין "ניו יורקר" לאחר דחיות רבות. הסיפור "התעלה" פורסם מחדש באותו המגזין תשע שנים לאחר מותו וציין את פרסומו של אוסף הסיפורים הקצרים מאת ריצ'רד ייטס שיצא באותה השנה (2001). בימי חייו אף אחד מספריו לא מכר יותר משנים עשר אלף עותקים בכריכה קשה במהדורה הראשונה. עם זאת, בשנים האחרונות הוא זוכה להתעניינות רבה, ספריו מודפסים מחדש ו"חלון פנורמי" הפך בסיס לסרט הוליוודי בבימיויו של סם מנדס.
סמל סנגל

סמל סנגל הוכר בשנת 1965, והוא מורכב ממגן המחולק לשני חלקים. בצד שמאל, על רקע אדום, נמצאת דמות אריה. האריה מסמל לעיתים קרובות קבוצות אתניות שמקורן בצפון סודאן, המהווה את חלק הארי של אוכלוסיית סנגל. לפני נוכחות צרפת במקום, סימל האריה גם כוח ועוצמה. בצד ימין, על רקע צהוב, נמצא עץ באובב, עץ אופייני בפלורה המקומית, ומתחתיו זורם נהר. במרכז בחלק העליון - כוכב, המסמל כנראה את אפריקה השחורה. הצבע הירוק מסמל את התקווה החדשה ואת הצעירים. הסמל מוקף בטבעת של ענפי דקל לבנים. בתחתית משולבת כותרת לבנה, המוטו הלאומי של סנגל, "Un Peuple, Un But, Une Foi" - עם אחד, מטרה אחת, אמונה אחת (בצרפתית).
ב-1965 אוחדו שני הסמלים של סנגל - האחד בצורת אריה עם המוטו הלאומי "הרפובליקה של סנגל - עם אחד, מטרה אחת, אמונה אחת", והשני בצורת עץ באובב עם המוטו השני "הרפובליקה של סנגל - בשם האומה הסנגלית".
I Am... Yours

רקע

המופעים כונו כמופעמים אינטימיים ונחשבו לגסים יותר מאשר הופעות קודמות שלה. הרעיון של מופעים אלה היה לעשות מסע לאורך כל הקריירה של הזמרת שבא לידיי ביטוי ברשימת השירים של ההופעות אשר כללה שירים מכל הזמנים כולל התקופה בה הייתה חברה בלהקת הדסטניז צ'יילד.
ביונסה הופיעה מול קהל של 1,500 איש סך הכל בכל המופעים כאשר היא מלווה בלהקת הנגניות שלה "Suga Mamam" אשר ליוותה אותה בסיבוב ההופעות השני שלה.

ביקורת

ההופעות זכו לביקורות חיוביות מהמבקרים ששיבחו את האינטימיות של המופעים, את היכולות הווקאליות של ביונסה, את התזמורת ואת השילוב של מוזיקת ג'אז ופאנק במופע. ההצלחה של המופעים גרמה לביונסה להוסיף מופעים נוספים. לאחר המופעים הזמרת שחררה מארז מיוחד הכולל מארז כפול של דיסק ו-DVD של המופע (אשר הוקלט במופע של 2 באוגוסט) בשם I Am... Yours: An Intimate Performance at Wynn Las Vegas ב-23 בנובמבר 2009. המארז הכיל הקלטה של המופע עצמו ביחד עם דיסק אשר מכילים את הביצועים של המופע וקטעי מאחוריי הקלעים. מאוחר יותר המופע שודר בטלוויזיה בספיישל טלוויזיוני מיוחד.
כפר (מחזה)

כפר הוא מחזה ישראלי מאת יהושע סובול.
עלילת המחזה מתרחשת על רקע ארץ ישראל של שנות ה-40, בין סוף מלחמת העולם השנייה ובין מלחמת העצמאות. כאשר המחזה כולו מסופר דרך עיניו של יוסי, נער תמים שעוד לא התבגר, הצופה על העולם בתמימות ובלי להבין את האירועים שקורים סביבו.

בתיאטרון

המחזה עלה ב"תיאטרון גשר" ב-18 בפברואר 1996, בבימויו של יבגני אריה. ההצגה רצה 469 פעמים. הביקורות הללו את הבימוי של אריה ומצד שני מתחו ביקורת על דלות הטקסט.
פלייסטואנאקס

פלייסטואנאקס (ביוונית: Πλειστοάναξ) היה מלך ספרטה מהשושלת האגידית. מלך בין 458-445 לפנה"ס, ופעם נוספת בין 426-409 לפנה"ס.

ביוגרפיה

פלייסטואנאקס היה בנו של המצביא פאוסניאס, שהיה בן לשושלת האגידית ואחיינו של לאונידס הראשון. בשנת 458 לפנה"ס הוא ירש את המלך פליסטרכוס שמת ללא ילדים. פלייסטואנאקס היה עדיין צעיר, ובתחילת שלטונו שימש כעוצר ניקומדס. פלייסטואנאקס מלך על ספרטה בתקופת המלחמה הפלופונסית הראשונה, ובשנת 445 לפנה"ס יצא בראש כוח צבאי גדול אל אטיקה במטרה לכבוש את אתונה. שליט אתונה, פריקלס, דיכא אז מרידה באובויה, ונראה היה שגורלה של אתונה נחרץ. פלייסטואנאקס כבש את אלווסיס וטריה, אלא שלמרבה ההפתעה לא התקדם מעבר לכך. עובדה זו, גרמה לכך שפריקלס יכל להמשיך ולדכא את המרד בנחת. הצעד לא התקבל בעין יפה בספרטה. על פלייסטואנאקס הוטל עונש כסף כבד, שאותו לא הצליח לפרוע, ועל כן יצא לגלות. יועצו קליאנדרידאס נידון למוות שלא בפניו, ונמלט גם כן מהעיר. בתקופת גלותו, הומלך במקומו בנו פאוסניאס, ומכיוון שהוא היה קטין, אחיו של פלייסטואנאקס, קלאומנס, מונה כעוצר.
עצירתו הפתאומית של פלייסטואנאקס בשערי אתונה, לא ברורה עד ימינו. תוקידידס, מציין ביובש שהוא הגיע עד אלווסיס ואז פיזר את חייליו, אולם במקום אחר מעיר שהספרטנים חשדו בו שהוא קיבל שוחד מפריקלס. את קבלת השוחד מזכיר גם ההיסטוריון המאוחר יותר פלוטרכוס, הטוען שפריקלס שיחד גם את קליאנדרידאס. עם זאת, מרבית החוקרים כיום סוברים שמדובר בשמועות, שאין בהן כדי להסביר את הפרשה. ייתכן שפלייסטואנאקס פשוט לא היה להוט למלחמה, ופריקלס הציע תנאים טובים לשלום.
בתקופת גלותו, חי פלייסטואנאקס על הר ליקייאון בארקדיה, בבית שחציו היה בתוך מקדש זאוס, לשם נוחות וביטחון גם יחד. לטענת תוקידידס, הוא ואחיו אריסטוקליס שיחדו את האורקל מדלפי, כדי שתאמר לכל ספרטני המגיע אליה, שעל הספרטנים להשיב לארצם "את זרע חצי האל" (היינו פלייסטואנאקס שנחשב לצאצאו של הרקולס שהיה כידוע אל למחצה), ולא, ספרטה תיחרש "במחרשה של כסף" (היינו, רעב ויוקר יבואו על הארץ). בשל כך, בשנת 426 לפנה"ס החזירו הספרטנים את פלייסטואנאקס לעיר והכתירו אותו מחדש כמלך. עם זאת, מעמדו לא היה יציב. הוא היה מהתומכים הבולטים בשלום ניקיאס. הוא נזכר בהמשך כמנהיג של מסע מלחמה שהובילו הספרטנים נגד שבט שחי בארקדיה. הוא מת בסביבות שנת 409 לפנה"ס ופאוסניאס ירש אותו בשנית.
עברית באינטרנט

העברית, כשפה הנכתבת מימין לשמאל, הייתה חריגה בשנים הראשונות לקיומו של האינטרנט, שהתפתח בשפות הנכתבות משמאל לימין, ובפרט אנגלית. כתוצאה מכך ניתנו שני פתרונות להצגתם של טקסטים עבריים בדפדפן, עברית ויזואלית (או "עברית חזותית") ועברית לוגית (או "עברית משתמעת").

עברית לוגית

כאשר חברת מיקרוסופט הצטרפה לשוק יצרני הדפדפנים, היא נתנה פתרון יסודי וטבעי לשפה העברית (ולכל יתר השפות הנכתבות מימין לשמאל), פתרון הקרוי "עברית לוגית", והוא הפך להיות תקן ב-HTML 4. במסגרת גיור תוכנה זה הותאם הדפדפן להכרה בשפות הנכתבות מימין לשמאל, וכתיבת דף HTML המכיל טקסט עברי נעשית, כמקובל בעברית, מימין לשמאל. פתרון זה פתר את כל הבעיות שבעברית הוויזואלית, והפך את העברית לשפה סטנדרטית באינטרנט.
חרף יתרונותיה הרבים של העברית הלוגית, כניסתה לאינטרנט העברי הייתה איטית, הן משום שאתרים מובילים כבר היו כתובים בעברית ויזואלית, והן משום שעברית לוגית נתמכה רק על ידי הדפדפן של מיקרוסופט, אינטרנט אקספלורר. השתלטותו של דפדפן זה על שוק הדפדפנים בעולם ובישראל הביאה למעבר הדרגתי של אתרים לעברית לוגית, ומתחילת המאה ה-21 מפותחים אתרים עבריים חדשים רק בעברית לוגית. מעבר של אתרים ותיקים מעברית ויזואלית לעברית לוגית נעשה באיטיות, עקב מאמץ ההסבה הכרוך בכך. האתר של עיתון "הארץ", למשל, עבר לעברית לוגית רק בתחילת 2004. אחד האתרים הבולטים שהשתמשו בעברית ויזואלית הוא אתר "סנונית"  (שבמסגרת הקמתו נוצרה העברית הוויזואלית).
העברית, לפי תקן יוניקוד, היא לוגית בלבד. לפיכך, דף אינטרנט עברי בקידוד UTF-8 (כמו כל ויקיפדיה העברית) יהיה בעברית לוגית. קידוד windows-1255, עברית של חלונות, גם הוא מתייחס לעברית לוגית, וכך גם iso-8859-8-i. רק iso-8859-8 (בלי i בסוף, ולפעמים עם e בסוף) הוא הדרך לציין שהעברית בדף היא ויזואלית.
גרסה 6.1 של הדפדפן "נטסקייפ נוויגייטור" הייתה הגרסה הראשונה של דפדפן זה שתמכה בעברית לוגית, ובכך נפתחה גישה לאתרים הבנויים בשיטה זו גם למשתמשים במערכות הפעלה שבהן "אינטרנט אקספלורר" אינו פועל. דפדפנים שפותחו בתקופות מאוחרות יותר כגון מוזילה פיירפוקס ואופרה תמכו בעברית לוגית מן היסוד. לצורך תאימות לאחור תומכים כל הדפדפנים גם בעברית ויזואלית (על שרת האינטרנט או דף האינטרנט לציין את הקידוד הנכון. כמו כן קורא הדף יכול לשנות בעצמו את הקידוד בו משתמש הדפדפן להצגת הדף במידת הצורך).

הבעיה בתקופה שלפני האינטרנט

הסוגיה של עברית ויזואלית לעומת עברית לוגית, אף על פי שהיא מוצאת את ביטויה הבולט ביותר באינטרנט, אינה מוגבלת לאינטרנט בלבד, אלא כל ההיסטוריה של המחשוב העברי הושפעה ממנה. בתחילת ימי המחשוב העברי משלה העברית הוויזואלית בכיפה. בימי DOS שימשו העברית הוויזואלית והלוגית בערבוביה (למשל, מעבד התמלילים QText השתמש בעברית ויזואלית בעוד שמעבד התמלילים איינשטיין השתמש בעברית לוגית), ובמעבר לחלונות כולם עברו לעברית לוגית בשימוש היומיומי.