google/wiki40b huggingface dataset:
סטפנוס ציציפס

ביוגרפיה

ציציפס נולד למשפחה של טניסאים. אמו טניסאית מקצוענית בעברה, יוליה אפוסטולי, ילידת רוסיה, בתו של סרגיי סלניקוב, שחקן כדורגל בנבחרת ברית המועצות שזכה במדליית זהב באולימפיאדת מלבורן (1956) ואביו מאמן טניס. הוריו הכירו במסגרת סבב ה-WTA שנערך באתונה שבו אימו השתתפה ואביו היה שופט קו. הוא נולד בתקופה שהוריו עבדו במלון כמדריכי טניס ושם גדל. הוא החל להתאמן בטניס בגיל 6.

2016

בשנת 2016 דורג במקום 1 בעולם לנוער. באליפות וימבלדון שנערכה באותה שנה הוא זכה בטורניר זוגות לנוער, ביחד עם קנת רייזמה מאסטוניה, לאחר ניצחון בגמר על דניס שפובלוב ופליקס אוגר-אליסיאם מקנדה ב-3 מערכות (6-4, 4-6, 2-6). בטורניר ליחידים הוא הפסיד בחצי הגמר לדניס שפובלוב שזכה בטורניר ב-3 מערכות (4-6, 7-6, 6-2).

2018

באליפות ברצלונה שנערכה בסוף אפריל על מגרש חימר, הגיע ציציפס למשחק הגמר שבוא הפסיד לרפאל נדאל מספרד (1 בעולם) בשתי מערכות (6-2, 6-1). בסבוב השני הוא ניצח את דייגו שוורצמן מארגנטינה (15 בעולם) בשתי מערכות (2-6, 1-6), בסבוב השלישי הוא ניצח את אלברט ראמוס ויניולס מספרד (24 בעולם) בשתי מערכות (4-6, 5-7), ברבע הגמר הוא ניצח את דומיניק תים מאוסטריה (7 בעולם) בשתי מערכות (3-6, 2-6) ובחצי הגמר הוא ניצח את פבלו קרניו בוסטה מספרד (12 בעולם) בשתי מערכות (5-7, 3-6).
בקנדה מאסטרס שנערך באוגוסט ביום הולדתו הוא הגיע למשחק הגמר והפסיד לרפאל נדאל (1 בעולם) בשתי מערכות (6-2, 7-6). בסיבוב השני הוא ניצח את דומיניק תים מאוסטריה (8 בעולם) בשתי מערכות (3-6, 6-7), בסיבוב השלישי הוא ניצח את נובאק ג'וקוביץ' מסרביה (10 בעולם) ב-3 מערכות (3-6, 7-6, 3-6), ברבע הגמר הוא ניצח את אלכסנדר זברב מגרמניה (3 בעולם) ב-3 מערכות (6-3, 6-7, 4-6) ובחצי הגמר הוא ניצח את אלכסנדר זברב מדרום אפריקה (6 בעולם) ב-3 מערכות (7-6, 4-6, 6-7) ובכך היה לשחקן הצעיר בהיסטוריה שהצליח לנצח 4 שחקנים מהעשיריה הראשונה בעולם בטורניר אחד.
באליפות ארצות הברית שנערכה בסוף אוגוסט הפסיד ציציפס בסיבוב השני לדנייל מדבדב מרוסיה ב-4 מערכות (6-4, 6-3, 4-6, 6-3).

2019

באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכת בינואר 2019 הגיע ציציפס לראשונה בקריירה שלו לשלב חצי גמר טורניר גראנד סלאם שבו הפסיד לרפאל נדאל (2 בעולם) ב-3 מערכות (2-6, 4-6, 0-6). בשלב שמינית הגמר הוא ניצח את האלוף היוצא רוג'ר פדרר משווייץ (3 בעולם) ב-4 מערכות (7-6, 6-7, 5-7, 6-7).
מרטין לותר קינג האב

ביוגרפיה

נולד כמייקל קינג באטלנטה, ג'ורג'יה. הוא החל לחזר אחרי אלברטה ויליאמס בתו של הכומר בכנסייה הבפטיסטית אבנעזר באטלנטה. משפחתה עודדה את הקשר ביניהם והמריצה אותו להשלים את לימודיו ולהיות גם הוא כומר. לאחר שמונה שנות היכרות, הם נישאו ב-1926. לבני הזוג נולדו שלושה ילדים בארבע שנים: בת, וילי כריסטין קינג (ילידת 1927), מרטין לותר קינג ג'וניור (נולד מייקל קינג ג'וניור, 1929–1968), ובן שני, אלפרד דניאל ויליאמס קינג (1930–1969).
קינג הפך למנהיג של הכנסייה הבפטיסטית אבנעזר במרץ 1931 לאחר מותו של ויליאמס, חמיו. בשל השפל הכלכלי נקלעה הכנסייה למצוקה כלכלית אך הוא גייס כספים וחברים והצליח לייצב את מצבה. בשנת 1934, בעקבות ביקור של האב בכנס העולמי החמישי של איחוד הכנסיות הבפטיסטיות שנערך באותה שנה בברלין, שינה האב את שמו ואת שם בנו ל"מרטין לותר" לאות כבוד לכומר והפרופסור לתאולוגיה הגרמני מרטין לותר, מייסד זרם הנצרות הפרוטסטנטית. סבא של קינג מצד אביו היה אמריקאי ממוצא אירי, ומבדיקה גנטית שנערכה לצאצאיו עולה כי יש לו שורשים מאנשי המאנד מסיירה לאון.
באוטוביוגרפיה של בנו מספר מרטין לותר קינג, על מספר הזדמנויות שבהן אביו מחה על גזענות ואי שוויון זכויות. בפעם אחת הם נטשו חנות נעליים במחאה על יחס מפלה, והוא שמע את אביו ממלמל "לא אכפת לי כמה זמן אצטרך לחיות עם המערכת הזו, אני אף פעם לא אקבל את זה". פעם נוספת שוטר עצר אותם וקרא לאביו בכינוי ילד – BOY, אביו הצביע עליו ואמר "הוא ילד אני לא, ועד שלא תדבר אליי כמבוגר לא אתייחס אליך". דעותיו ופעילותו השפיעו על בנו שלאחר שהוסמך לכמורה כיהן גם הוא ככומר באותה כנסייה.
לאחר הירצחו של בנו, הוא ואלמנתו של קינג קיבלו עבורו את מדליית החירות הנשיאותית.
אשתו אלברטה נרצחה בכנסייה  ב-30 ביוני 1974, בעוד היא מנגנת על העוגב, על ידי אדם שחור שהתנגד לנצרות וצעק " אתם עובדים אלי שווא". בנו אלפרד מת בגיל 39 מתאונת טביעה. קינג עצמו האריך ימים ומת בגיל 84 מהתקף לב. כנסיית אבנעזר שבה שימשו הוא ובנו ככמרים הפכה לאתר מורשת היסטורי .
פייטרו בון

פייטרו בון, ברטולומיאו בון הצעיר, ואי הוודאות בזהויות

בכל המקורות קיים בלבול בין פייטרו בון לבין ברתולומיאו בון הצעיר. יש החושבים שזה אותו אדם ויש החושבים שאלו שני אנשים שונים. ויקיפדיה האיטלקית מקדישה להם ערכים נפרדים, אולם מתייחסת לאי הוודאות: בערך על פייטרו נכתב שאולי הוא זהה לברטולמיאו. בערך על ברטולומיאו נכתב שכנראה הוא מזוהה עם אחיו פייטרו בון. מצוין שם שברטולומיאו נולד ב-1450 בברגמו ונפטר ב-1510 בוונציה. אבל אם כך, הוא לא יכול להיות המשקם של הקמפנילה עבודה שבוצעה בשנים 1511 עד 1514 ובוודאי שלא יכול היה להיות האחראי על העבודות ב Scuola Grande di San Rocco שהחלו ב-1515. אמנם לפי מקור אחר ברטולומיאו נולד בברגמו ב-1450 ונפטר בוונציה ב-1529. 
ערך זה נכתב רק על פי המקורות המתייחסים בפירוש לפייטרו בון.
גרגוריוס החמישי

תולדות חייו

ברונו היה בנו של דוכס קרינתיה, שהיה נכדו של אוטו הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ושירת ככומר של דודו, אוטו השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
עם מותו של יוחנן החמישה עשר, הגיעו אוטו וברונו לרומא על מנת למנות את ברונו בן ה-24 לאפיפיור. אולם, אצילי רומא בחרו בכומר יווני מקלבריה לכהונה (הוא נקרא בדיעבד האנטי-אפיפיור יוחנן השישה עשר). אוטו השלישי הצליח לגרום לבחירתו של ברונו לאפיפיור, והוא נטל לעצמו את השם גרגוריוס החמישי. מיד לאחר מכן, ב-21 במאי, הכתיר האפיפיור החדש את דודו לקיסר האימפריה הרומית הקדושה. אולם, עם שובו של אוטו השלישי לגרמניה, השתלטה סיעת אצילי רומא, בסיועו של בסיליוס השני בולגרוקטונוס, קיסר האימפריה הביזנטית, על כס האפיפיור, הדיחה את גרגוריוס החמישי והכתירה את יוחנן השישה עשר. סינוד בישופים שהתכנס בפאביה ב-997 החליט להכתיר מחדש את גרגוריוס שנבחר כחוק ולנדות את יוחנן השישה עשר מן הכנסייה. בפברואר 998 נכנס שוב אוטו השלישי לרומא בראש חייליו, על מנת לוודא שאצילי העיר לא ימרדו עוד נגד האפיפיור הנבחר. חיילי הקיסר תפסו את יוחנן השישה-עשר, שניסה להמלט. הם קצצו את אזניו, חתכו את אפו, עקרו את לשונו, שברו את אצבעותיו וניקרו את עיניו. לאחר מכן הרכיבוהו הפוך על חמור והצעידוהו ברחובות רומא. לאחר מכן נשלח לחיים בגלות במנזר פולדה. מנהיגי המרד נתלו מחומות מבצר סנט אנג'לו. 
במהלך ימי אפיפיוריותו קידם גרגוריוס ככל יכולתו את האינטרסים של דודו הקיסר ושל אצילי גרמניה. 
מותו, בגיל 27 לערך, היה מפתיע.
גשר אלף האיים

מבנה הגשר

גשר אלף האיים הוא למעשה לא גשר יחיד אלא סדרה של חמישה גשרים החוצים את נהר סנט לורנס ומקשרים בין שתי גדותיו. קצהו הדרומי של הגשר מתחבר לכביש בין-מדינתי 81 וקצהו הצפוני מתחבר לכביש המהיר מספר 401 דרך כביש מספר 37. קיים גם מחלף המקשר את הגשר עם דרך אלף האיים (Thousand Islands Parkway) המשתרעת בצד הקנדי.

היסטוריה

מלאכת בנייתו של הגשר מהנחת אבן הפינה ועד להשלמתו ארכה 16 חודשים והסתיימה עשרה שבועות לפני המועד המתוכנן. העלות הכוללת של בניית הגשר הייתה 3,050,000 דולר אמריקני. בשנות הפעלתו הראשונות עברו על הגשר 150,000 רכבים בשנה. כיום, היקף התנועה השנתית עליו מגיעה ל-2 מיליון רכבים.
רשות גשר אלף האיים מנהלת מחקר כדי להגדיר, בין השאר, את המגבלות התפעוליות של הגשר ואת הדרכים להקטין את עומסי התנועה עליו.
כנס

כֶּנֶס (וגם כינוס, קונגרס, ועידה) הוא מפגש, בן שעות אחדות או ימים מעטים, המוקדש לנושא מסוים. במהלך הכנס ניתנות הרצאות בנושא הכנס, ומתקיימים מפגשים אישיים בין משתתפי הכנס. לעיתים כולל הכנס גם חלק בידורי וכיבוד קל.

כנסים ידידותיים לסביבה

ע"פ המשרד האמריקני לאיכות הסביבה תעשיית הכנסים, אירועים ותערוכות היא במקום השני בכמות הפסולת שהיא מיצרת אחרי תעשיית הבנייה. תשומת לב והעניין בשמירת הסביבה מניעים את מארגני הכנסים ומרכזי הכנסים להתאים עצמם לסטנדרטים חדשים.
עריכה אנליטית

עריכה אנליטית, המכונה גם "עריכה המשכית" היא סגנון העריכה הנרטיבי השלט בקולנוע ובטלוויזיה. המטרה של העריכה האנליטית היא לרכך את חוסר ההמשכיות הטבוע בתהליך העריכה ולבסס התאמה לוגית בין שוטים (קטעי צילום), כך שהפעולה העלילתית תיראה ברורה והמשכית. ברוב הסרטים, התאמה לוגית זו מושגת על ידי חיתוך המשכי, כלומר חיתוך המדגיש תיאום של חלל וזמן בין השוטים.

עקרון שלושים המעלות


עקרון 30 המעלות הוא קו מנחה בסיסי בעריכת סרטים, אשר קובע כי על המצלמה לזוז לפחות ב-30° בין שוטים שונים המחוברים זה אחר זה והמציגים אותו נושא. שינוי זה של פרספקטיבה גורם לשוטים להיראות שונים דיים כדי להימנע מג'אמפ קאט. מילוי אחר עקרון זה עשוי לרכך את האפקט של שינוי מרחק השוט, לדוגמה - שינוי ממדיום שוט לקלוז אפ. חשוב לזכור כי תזוזה רבה מדי סביב האובייקט עלולה להפר את חוק 180 המעלות.
פריזמה (תוכנית ביון)

פְּרִיזְמָה (באנגלית: PRISM; בתרגום לעברית: "מנסרה"), או בשמהּ הרשמי: US-984XN, היא תוכנית חשאית לאיסוף מידע מודיעיני מחברות טכנולוגיה אמריקאיות שמפעילה הסוכנות לביטחון לאומי (NSA) של ארצות הברית מאז 2007. קיומה של התוכנית הודלף על ידי אדוארד סנודן ופורסם ב-6 ביוני 2013, יום לאחר שפורסם שבית הדין המיוחד המפקח עליה דרש מחברת ורייזון תקשורת להעביר ל-NSA יומנים יומיים של כל שיחות הטלפון של לקוחותיה. על פי המסמכים שהודלפו כלולות בתוכנית חברות מיקרוסופט (מאז 2007), Yahoo (מאז 2008), גוגל, פייסבוק ו-Paltalk (מאז 2009), יוטיוב (מאז 2010), AOL וסקייפ (מאז 2011) ואפל (מאז 2012), כאשר 98% מהמידע המופק בתוכנית מקורו ב-Yahoo, גוגל ומיקרוסופט.
לפי מסמכים שהודלפו, תקציר המודיעין היומי המועבר לנשיא ארצות הברית הסתמך ב-2012 על מידע מפריזמה כמקור ל-1,477 פריטי מידע, והתוכנית היא "המקור המודיעיני מספר אחת בשימוש דוחות המחקר של ה-NSA". במסמכים גם נכתב שהתוכנית משמשת לאיסוף מידע ישירות ממחשבי חלק מהחברות הכלולות בתוכנית. עם זאת, החברות המרכזיות שבהן הכחישו זאת. חלקן אף מפרסמות, באישור הרשויות, נתונים מצרפיים על מספר בקשות המידע או חשבונות המשתמשים עליהם הן נדרשות למסור מידע, ולפי פרסומיהן מדובר בשיעור זעיר מהמידע המצוי ברשותן.
הבסיס החוקי לתוכנית הוא החוק לביון-חוץ (FISA), שלפיו פריזמה אינה אמורה לשמש למעקב מכוון אחר אמריקנים או אחר מי שנמצא בארצות הברית. התוכנית כפופה לפיקוח בית הדין לביון-חוץ, הקונגרס והממשל האמריקאי.
ז'אן טאובנהאוס

ביוגרפיה

טאובנהאוס היה שחמטאי מוביל בוורשה בשנות ה-70 המאוחרות של המאה ה-19. בשנת 1880 השתקע בפריז. בתחרות של איגוד השחמט הגרמני, בהמבורג ב-1886 הגיע למקום ה-14. תוצאתו הטובה ביותר הושגה באותה שנה בתחרות לונדון, שם חלק מקום שלישי-רביעי עם איזידור גונסברג אחרי ג'וזף הנרי בלקבורן ועמוס ברן. לטאובנהאוס היו ניצחונות משכנעים מול בלקבורן, השחמטאי המוביל בשחמט האנגלי, ומול גונסברג, מתחרהו של וילהלם שטייניץ על תואר אלוף העולם. בשנת 1886 גם הגיע למקום השישי בתחרות נוטינגהאם. בשנת 1887 הגיע למקום ה-19 בתחרות פרנקפורט. בשנת 1888 הגיע למקום השמיני בתחרות  ברדפורד. ב-1889 חלק מקום 12-13 בתחרות ניו יורק, וב-1890 הגיע למקום העשירי בתחרות מנצ'סטר. 
טאובנהאוס חי בפריז, ולימד שעורי שחמט בקפה דה לה רז'אנס, שם שיחק מדי יום. בשנת 1890 הגיע למקום השני, אחרי אלפונס גץ באליפות המועדון. בשנת 1892 הגיע למקום התשיעי באותה תחרות. בין השנים 1893-1895 שהה באמריקה. באוקטובר 1893 הגיע למקום השמיני בתחרות ניו יורק, לאחר מכן שיחק בארגנטינה ובקובה. בשנת 1899 השתתף בתחרות בוורשה. 
בשנת 1901 הגיע טאובנהאוס למקום השלישי, לאחר סטניסלאוס סיטנפלד ואדולף אלבין בתחרות פריז. בשנת 1902 הגיע למקום השני, אחרי דוד ינובסקי בתחרות פריז. בשנת 1903 חלק מקום 10-11 בתחרות מונטה קרלו. בשנת 1905 הגיע למקום ה-14 בתחרות אוסטנדה. בשנת 1905 ניצח בתחרות פריז. בשנת 1906 הגיע למקום השביעי בתחרות אוסטנדה. בשנת 1913/14 הגיע למקום ה-14 בתחרות סנקט פטקרסבורג. 
טאובנהאוס שיחק במספר דו-קרבות. הוא סיים בתיקו עם סטניסלאוס סיטנפלד בפריז, 1891, הפסיד לזיגברט טאראש בנירנברג, בשנים 1891-1892, הפסיד לז'ק מיזס בגלאזגו 1895, הפסיד לדוד ינובסקי בפריז, בשנים 1903 ו-1905, וניצח את אדולף אלבין בפריז 1901, את בניטו וילגאס בבואנוס איירס בשנת 1907 ואת ריצ'רד טייכמן בפריז, בשנת 1911. 
טאובנהאוס כתב את הספר Traité du Jeu d’Échecs שיצא לאור בשנת 1910.

מפיסטו

טאובנהאוס היה המפעיל של המכונה הפסבדו-אוטומטית מפיסטו ששיחקה שחמט. בובה מכנית זו הייתה השלישית בסדרה אחרי הטורקי ו-Ajeeb. בניגוד לשתי קודמותיה, לא היה מפעיל מוסתר בתוך המכונה אלא היא הופעלה על ידי מנגנון אלקטרו-מכני. מפתח המפיסטו, גומפל, השקיע בפיתוח מספר שנים והציג אותה לראשונה בשנת 1876 בלונדון. מפיסטו הייתה המכונה הראשונה שניצחה בתחרות שחמט (לונדון 1878). בתחילה תיפעל את המכונה איזידור גונסברג ולאחר מכן המפעיל היה טאובנהאוס. בין היתר טאובנהאוס הפעיל את המכונה בתערוכה העולמית של פריז (1889). לאחר שנה זו פורקה המכונה ועקבותיה אבדו.
ארמיית ההלם החמישית

היסטוריה

היחידה הוקמה ב-9 בדצמבר 1942 על בסיס ארמיית העתודה ה-10 ותגבורה ביחידות נוספות. בדצמבר 1942 היא שולבה בחזית סטלינגרד והחלה בלחימה בקרב סטלינגרד. בשנת 1943 הארמייה שולבה בכוחות של החזית האוקראינית הרביעית והשתתפה במתקפה לכיוון רוסטוב ושיחרור דונבס ומליטופול.
בשנת 1943 ארמיית ההלם החמישית שולבה בחזית האוקראינית השלישית והשתתפה בלחימה לשחרור החלק המערבי של אוקראינה הסובייטית ומבצע יאשי-קישינב. בתחילת ספטמבר 1944 היא עברה לעתודה. ב-30 באוקטובר הארמייה שולבה במבצע ויסלה-אודר ובהמשך בקרב ברלין.
לאחר סיום הלחימה, לזמן קצר היא הוצבה בשטח גרמניה ופורקה בדצמבר 1946.
אני אתגבר

עלילה

בתחילת הסיפור מסופר על לידתה של גילה. לכאורה היא נולדה כילדה רגילה אך הוריה שמים לב לאי תזוזה, אפילו לא זחילה, אחרי חצי שנה מלידתה. 
מתברר שגילה סובלת משיתוק מוחין והיא לעולם לא תוכל להיות כמו כל שאר הילדים.
גילה גדלה, אך לא נוהגת לצאת מהבית רוב הזמן. היא נראתה שונה, התנהגה שונה ודיברה שונה.
הספר מתאר את הקשיים של גילה החל מהילדות - לא היו לה חברים, ילדים אמנם רצו לשחק איתה אבל האמהות נרתעו ממנה והרחיקו את ילדיהן ממנה.
בגן הילדים - הגננת לא רצתה אותה. לאחר שאמא שלה התנדבה בגן, הסכימה הגננת להשאיר אותה שם וגם אז לא לזמן רב.
בפסח, הגננת אמרה שחייבים להוציא אותה מהגן כי הורי הגן מוציאים את הילדים בגלל שהיא שם.
בבית הספר- המורה לא הסכימה להכניס אותה לכיתה ולאחר התערבות המנהל גילה נשארה בכיתה.
במשך הזמן המורה גילתה שגילה ילדה מיוחדת וחכמה והחלה לטפח אותה באופן אישי. המחנכת לימדה את הכיתה במשך 5 שנים רק כדי שגילה לא תחווה טראומה ממורה חדש.
משפחתה של גילה תמכה בה באהבה רבה למרות הקשיים הפיזיים והכלכליים שנבעו מטיפול בילד נכה בעל צרכים מיוחדים.
בהמשך מסופר על התמודדותה של גילה עם השוני שלה בתיכון, ביצירת קשרים עם אחרים - בנות ובנים.
ככל נערה בגיל ההתבגרות גילה מתאהבת ומתאכזבת.
גילה מתחילה ללמוד יחד עם יורם. לימים, הם הופכים לחברים ואז נפרדת גילה ממנו בטענה שנכותה מגבילה אותו.
על מנת לעזור למשפחתה גילה מתחילה להעביר שעורים פרטיים לילדים ומגלה, שהיא- מנקודת המבט של הנכה יכולה לעזור לאחרים. 
בסוף הספר גילה מציינת שתתגבר על כל קשייה.
כיום היא מלמדת בבית ספר מיוחד ותלמידיה מתקדמים ומאוד נקשרים אליה.
גילה רק בת 22 ומתחילה ללמוד באוניברסיטה פסיכולוגיה.
אגאו אוי

היסטוריה

בימי הביניים ועד 1991 רוב שטחיו השתייכו לאגאו מדר כחלק מהמחוז ההיסטורי גוג'ם. עם נפילתו הסופית של השלטון המרקסיסטי ב-1991 חולק מחוז גוג'ם לארבעה מחוזות: מערב גוג'ם, מזרח גוג'ם ואגאו אוי שסופחו למדינת אמהרה ומחוז מתקל במדינת בנישנגול-גומאז.
אגם השנאה

אגם השנאה (בלטינית: Lacus Odii) או ימת השנאה הוא ימה ירחית קטנה באזור ארץ השלגים (Terra Nivium) של הירח.
אין מדובר בימה אלא, בדומה ליתר ימות הירח, ברמה נמוכה המכוסה בזלת.
קוטרה של הימה 70 קילומטרים, והיא ממוקמת בקואורדינטות 19.0° צפון, 7.0° מזרח.
מנוע מולקולרי

מנוע מולקולרי הוא מכונה אשר תפקידה להתמיר סוגי אנרגיה שונים לעבודה מכנית ואשר ממדיה נמדדים בקנה מידה ננומטרי. גודל המנוע המולקולרי כגודל מולקולות בודדות ומכאן שמו.

מקור

המנוע המולקולרי המלאכותי מתבסס לרוב על מנגנונים דומים המצויים בטבע. מכונות מולקולריות טבעיות הן, לרוב אנזימים והן מצויות בכל תא. האנזים מבצע פעולות שונות בתא, החל משכפול מידע גנטי הקיים בתא וכן ביצוע תהליכים מטבוליים להפקת אנרגיה. ישנם אנזימים, כגון אקטין, המפיקים עבודה מכנית מאנרגיה האצורה בקשר כימי. אנזימים אלה הם מנועים מולקולריים טבעיים ווריאציות עליהם יוצרות מנועים מולקולריים מלאכותיים.
הרי אטאפוורקה

גאוגרפיה

בהרי אטאפוורקה נמצא מעבר ההרים בורבה, אשר מהווה חלק מהדרך מהחלק הפנימי של חצי האי האיברי אל שאר יבשת אירופה. המעבר מחבר גם בין תוואי נהר האברו (הנשפך לים התיכון) לבין תוואי נהר הדורו (הנשפך לאוקיינוס האטלנטי). בשל חשיבותו הגאוגרפית של חבל ארץ זה, הוא מהווה חלק מדרך סנטיאגו ההיסטורית, וכן עוברות בו כיום שתי אוטוסטרדות מרכזיות בספרד.

האתר הארכאולוגי

במהלך עבודות תשתית שהתבצעו באזור לטובת הנחת קוי מסילת ברזל התגלו באטאפוורקה מספר אתרים ארכאולוגים. החפירות המדעיות החלו בשנת 1964, על ידי פרנסיסקו חורדה סרדה (Francisco Jordá Cerdá), ובמהלכן התגלו באזור שרידי אדם מתקופות שונות - החל משחר האנושות, דרך תקופת הברונזה וכלה באדם המודרני. כמו כן, נמצאו באתרי החפירה כלים וחפצי אמנות מאבן. החפירות באתר נמשכות ברציפות מאז ועד היום, ובשנת 2000 הוכרז האתר כאתר מורשת עולמית.

היסטוריה מודרנית

באזור אטאפוורקה נערך בשנת 1054 "קרב אטאפוורקה", בין כוחותיו של פרדיננד הראשון מלך קסטיליה לבין כוחותיו של אחיו גרסיה מלך נווארה.
נתרן ציאניד

כימיה

נתרן ציאניד מופק על ידי תגובה בין נתרן הידרוקסידי ומימן ציאניד: HCN + NaOH → NaCN + H₂O ובתגובה בין נתרן אמיד לפחמן(תגובה זו מתרחשת בטמפרטורה גבוהה): NaNH₂+ C → NaCN + H2.

יצורו של הנתרן ציאניד נאמד בכ 500,000 טון בשנה, 

ורוב שימושו הולך לכריית זהב שם משתמשים בו לחילוץ הזהב והמתכות היקרות 
בתגובה הבאה:4Au + 8 NaCN + O2 + 2 H2O → 4 Na[Au(CN)2] + 4 NaOH

הנתרן ציאניד הוא בסיס חזק אשר מגיב באלימות במגע עם חומצות ומים ועלול להתפוצץ כאשר הוא מחומם.

אמצעי זהירות

נתרן ציאניד, כמו ציאנידים אחרים, מסוכן לבריאותם של בני האדם וחשיפה אליו עלולה להיות קטלנית - הוא משפיע בעיקר על מערכת העצבים ומערכת ההובלה. מעבר לכך הוא בסיס חזק אשר עלול לגרום לנמק.
פוט

פּוּט הוא דמות מקראית הנזכרת בספר בראשית כבנו השלישי מתוך ארבעה של חם בן נח, אחיהם של כוש, מצרים, וכנען. פוט מזוהה כאבי העם הלובי.
שמו של פוט מופיע במקור העמים שבספר בראשית:
"וּבְנֵי, חָם--כּוּשׁ וּמִצְרַיִם, וּפוּט וּכְנָעַן." (ספר בראשית, פרק י', פסוק ו')

לוחמים

כבר בתיאורי ספר מלכים ודברי הימים על מסע המלחמה והכיבושים לפרעה שישק בארץ ישראל במאה העשירית לפנה"ס מוזכרים לוחמים פוטיים שעזרו לפרעה (שנעזר בעמים זרים בצבאו) במלחמתו בממלכת יהודה ובממלכת ישראל (926/5 לפנה"ס, 5 שנים לאחר מות שלמה המלך). לדברי ירמיהו היו צאצאיו של פוט עמים לוחמים. יחזקאל מזכיר אותם בהקשר דומה כמסייעים לצור, למצרים, וגוג.

פוט ולוב

בשטחה של לוב זרם נהר פוט. בימיו של הנביא דניאל כבר נעשה שימוש בשם לוב. יוסף בן מתתיהו ציין שלוב נוסדה על ידי פוט, וכינה את הלובים בשם פוטים.
גם הנביא נחום מקשר בין פוט ולוב וטוען כי פוט והלובים מסייעים למצרים.
תרגום השבעים שינה את השם פוט בספר יחזקאל לשם ליבאוס.

השערות אחרות

ההיסטוריון הפרסי מוחמד אבן ג'ריר א-טברי סיפר על מסורת לפיה פוט נישא לבאכט, נכדתו של תירס וצאצאיהם היו הקופטים.
טלוויסה

קהל היעד

קהל היעד של טלוויסה נחשב עממי יחסית ובהופעתו הפומבית האחרונה (3 במרץ 1997) אמר נשיא החברה, אמיליו אסקרגה, כי "אנחנו לא יכולים להתחמק מהשכבה העשירה, אבל באמת, הם לא מעניינים אותנו מאוד. השידורים שלנו תמיד היו ותמיד יהיו להמונים".
אוריינטד

תגובות

בביקורת עבור המגזין Moment, כתבה עמרה מקלפלין שהסרט הוא "מהפכה בין-תרבותית החוצה גאוגרפיה, לאום, דת, נטייה מינית והגירה".
חדרך

חַדְרָךְ (ידועה גם כ"חזרך" או בשמה הארמי: Hatarikka - חתריקה), הייתה פחווה קטנה שהוקמה בתחילת האלף ה-1 לפנה"ס, על ידי הארמים באזור שמצפונית לחמאת. מזוהה עם תל אפיס שבצפון סוריה.
פחוות חתריקה הייתה ידועה גם בשם "ממלכת לֻעַש" או "ממלכת נחושה" ובטקסטים אשוריים כונתה "ממלכת לחטי"
מלכה של חדרך היה המלך זַכֻּר והוא השאיר אחריו מצבת אבן, הנקראת "כתובת זכור". על מצבה זאת מתואר כיתור העיר על ידי בן הדד בן חזאל וכל המלכים עוזריו, אשר שמו מצור על חדרך, הרימו דייק, וחפרו "חריץ" כדי לפרוץ אל תוך העיר הנצורה. המלך זַכֻּר מודה בכתובת, לאל הארמי בעל–שמים, שחילץ אותן מן המצור בו בן הדד הובס.
החוקרים משווים סיפור זה עם סיפורם של חזקיהו וסנחריב, שבשני המקרים אירע הבלתי יאומן, והחזק בניגוד לכל הציפיות נסוג מן הקרב מבלי לנצח. כך בשני המקרים ננטעה האמונה בלב אנשי הדור, שהגורם לנסיגה הבלתי מוסברת הוא נסי
האשורים, בתקופת מלכותם של שלמנאסר הרביעי ואשור-דן השלישי, ניסו לכבוש את חדרך מספר פעמים. בשנים 772 לפנה"ס, 765 לפנה"ס, 755 לפנה"ס. על אף שהייתה זאת תקופה בה נחלש השלטון המרכזי, עם זאת, נמנעו מתקיפות צבאיות בדרומה של סוריה.
חתריקה, מוזכרת במקורות היהודים לראשונה בתנ"ך."מַשָּׂא דְבַר-ה' בְּאֶרֶץ חַדְרָךְ, וְדַמֶּשֶׂק מְנֻחָתוֹ" לאחר מכן בספרי: "אמר לו רבי יוסי בן דורמסקית לרבי יהודה, למה אתה מעוות עלינו את הכתובים, מעידני עלי שמים וארץ שאני מדמשק ויש שם מקום ושמו "חדרך".
בין אגרות שמואל בן עלי, נשלחה גם אגרת לחכמי דמשק וחדרך. לאחר מסע הצלב הראשון גלתה "ישיבת ארץ הצבי", בראשותו של הגאון שלמה כהן מארץ ישראל אל חתריקה.
מריה, נסיכת הולנד

ביוגרפיה

מריה נולדה ב-5 ביוני 1841 בווסנאר שבהולנד לפרדריק, נסיך הולנד ואשתו לואיזה, נסיכת פרוסיה, בתם של פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה ולואיזה ממקלנבורג-שטרליץ.
בילדותה אובחנה מריה עם בעיות שמיעה עמוקות, אולם היא הייתה מאוד אינטליגנטית ומלכותית, אם כי לא כל כך יפה. בתחילה הועלתה הצעה לחתנה עם אלברט אדוארד, נסיך ויילס, אולם אמו המלכה ויקטוריה התנגדה לכך. ב-18 ביולי 1871 התחתנה מריה עם וילהלם, נסיך ויד, ממנו נולדו לה 6 ילדים.
בשנת 1907 מת בעלה וילהלם, נסיך ויד, וב-22 ביוני 1910 מתה מריה בביתה בנויוויד.
אוליסש קורייה א סילבה

ביוגרפיה

סילבה נולד ב-4 ביוני 1962 בפראיה, כף ורדה. בשנת 1988 סיים לימודי כלכלה בליסבון שבפורטוגל. סילבה החזיק בתפקידי הנהלה בכירים בבנק של קייפ ורדה בשנים 1989–1994. בשנים 1999–2000 כיהן כשר האוצר. בשנת 2008 נבחר סילבה לראש ממשלת פראיה.
שדה התעופה קורשבל

שירות מסחרי

בשנת 1980, טירולאן איירווייז הפעילה טיסות מסחריות בנמל באמצעות מטוס הדאש 7, כלי טיס המסוגל לשאת 50 נוסעים. לאחרונה, דה הבילנד קנדה דאש 6 טווין אוטר ודה הבילנד קנדה דאש 7 שירתו בשדה התעופה.
מאדאם סי ג'יי ווקר

מאדאם סי ג'יי ווקר (באנגלית: Madam C. J. Walker‏; 23 בדצמבר 1867 – 25 במאי 1919) הייתה אשת עסקים ופילנתרופית אפרו אמריקאית.
שרה ברידלאב (Sarah Breedlove) גדלה בלואיזיאנה לזוג עבדים משוחררים ועבדה בצעירותה בתור כובסת עבור פחות מדולר וחצי ליום. כשנעשתה מבוגרת יותר, צברה את הונה על ידי תעשייה משגשגת של קוסמטיקה ועיצוב שיער עבור נשים שחורות בארצות הברית לאחר שהתחילה את הקריירה שלה בחברה של אנני מאלון. ספר השיאים של גינס דירג אותה בתור האישה הראשונה בעולם שהפכה למיליונרית (ללא קשר לצבע עורה).
ברכת המלכים

מקור הברכה

""תנו רבנן ... הרואה מלכי ישראל אומר ברוך שחלק מכבודו ליראיו מלכי אומות העולם אומר ברוך שנתן מכבודו לבשר ודם"" (תלמוד בבלי, ברכות נח, ע"א)

אמירת הברכה כיום

המצווה על ברכת ראיית מלך, אינה תלויה בהיותו של המלך צדיק או רשע. בימינו עולה השאלה האם יש לברך על ראיית מלכים מערביים שלהם מעמד סמלי בלבד ואינם שליטים בפועל. המקובל הוא להימנע מלברך כיון שגם אם קיים ספק בדבר הרי שספק ברכות להקל. אך גם כיום קיימים מלכים שמשמשים כשליטים ומוסכם שעל ראייתם יש לברך כדוגמת מלך ירדן.
חתן פרס נובל לספרות, שמואל יוסף עגנון, בירך את הברכה בטקס קבלת הפרס שבאופן מסורתי נערך בנוכחות מלך שוודיה, על המלך גוסטב השישי אדולף ב-1966. לעומתו חתן פרס נובל לכלכלה, פרופסור ישראל אומן, נמנע מלברך אותה כשקיבל את הפרס מהמלך קרל השישה עשר גוסטב ב-2005, כיון שקיבל חוות דעת הלכתית מהרב אהרן ליכטנשטיין לפיה אין לברך את ברכת המלכים על מלכים שמעמדם הוא ייצוגי בלבד ואין להם כוח ביצועי ממשי. אך כעבור שנה, כשפגש אומן את עבדאללה השני, מלך ירדן ב-2006, בירך אומן את הברכה כיוון שלצד תואר המלוכה מלכי ירדן הם גם שליטים לכל דבר, ולפי כל הפוסקים על הרואה אותם לברך את הברכה.
לקראת ביקור נשיא ארצות הברית ברק אובמה, במרץ 2013, הורה הרב עובדיה יוסף כי בראיית נשיא ארצות הברית יש לברך את הברכה על מלך גוי.
טרנטולה ורודה מקסיקנית

מאפיינים

טרנטולה זו משתכנת באזורים עם תנאי אקלים שונים, לרבות יערות נשירים צחיחים, והיא שוכנת לרוב על הקרקע. היא מצויה בגבהים בני 200 עד 1,400 מטרים מעל פני הים. תפוצתה במקסיקו מתפרשת מן העיר טפיק במדינת נאיאריט בצפון עד העיירה חמלה (Chamela) במדינת חליסקו בדרום. אוכלוסייתה הגדולה ביותר מצויה בשמורה הביולוגית אשר בחמלה.
טרנטולה זו חיה ביערות טרופיים נשירים בגבהים בני 200 עד 1,400 מטרים מעל פני הים, שאדמתם חולית, ישרה ודלילה בבעלי חיים. מזג האוויר נתון לשינוי העונות, והוא נע מעונות רטובות במיוחד לעונות צחיחות ויבשות. משקעי הגשם השנתיים, העומדים על 707 מ"מ, יורדים בעיקר בין יוני לדצמבר, וסופות הוריקן הן מאורע שכיח. בעונה הגשומה עומדת הטמפרטורה הממוצעת על 32 מעלות צלזיוס, ובעונה היבשה על 29 מעלות צלזיוס.
המין מתאפיין בדו-צורתיות זוויגית, כלומר ישנם הבדלים פיזיים ניכרים בין הזכר לנקבה. הנקבה גדולה וכבדה מהזכר, כאשר גודלה נע בין 50 ל-75 מ"מ ומשקלה בין 19.7 ל-50 גרמים, בעוד הזכר שוקל 10 עד 45 גרמים. הגוף שחור ברובו ואזורים קטנים הם בצבע כתוב-צהבהב, למשל קצות הרגליים. הפרווה בחלקה האחורי אף היא כתומה-צהבהבה. על אף צבעוניותם, הם משתלבים היטב בסביבתם וקשה למדי להבחין בהם בסביבתם הטבעית.
בקרב מין זה ההתרבות נעשית לאחר תקופת חיזור שיוזם הזכר. ככל הנראה קולט הזכר רמיזות, כימיות או מוחשיות, שמותירה הנקבה ליד מאורתה בדמות חוטים שהיא טווה, כדי לאתרה כבת-זוג פוטנציאלית להתרבות. ההזדווגות, שיכולה לארוך בין 67 ל-196 שניות, נעשית לאחר שהזכר נתקל בחוטים אלה ומתופף עליהם ברגליו, כדי להודיע לנקבה על נוכחותו. הזדווגות קצרה יותר נצפתה בזוגות בהם הייתה הנקבה אגרסיבית, והזדווגות ארוכה יותר נצפתה במקרים אחרים. בשתיים מתוך שלוש תצפיות שנערכו על הזדווגויות במין זה, תקפה הנקבה את הזכר לאחר הזיווג, ואף הייתה עלולה להורגו אלמלא היו הצופים מתערבים.
לאחר הזיווג הולכת הנקבה למאורתה כדי להטיל את ביציה בשק ביצים שלרוב נאטם בעלים ובמשי. בתום הזיווג יש והזכר מותיר אף הוא משי ליד חוטי המשי בכניסה למאורתה של הנקבה, ייתכן כדי למנוע מזכרים אחרים להזדווג עם אותה נקבה, ואולי כחלק מתחרות בין הזכרים.
הנקבה מטילה את שק הביצים, המכיל בין 400 ל-800 ביצים, בין אפריל למאי, לפני היורה באזור מחייתה של טרנטולה זו. הנקבה שומרת על הביצים במשך שניים עד שלושה חודשים, עד לבקיעתן בחודשי יוני-יולי. העכבישים שנולדו ייוותרו במאורה שלושה שבועות נוספים, בטרם יעזבוה. הנקבה הופכת בשלה להזדווגות בגיל 3 עד 5 שנים, ותוחלת החיים שלה מגיעה עד 15 שנה. הזכרים הופכים בשלים מינית מהר יותר, ונהיים בשלים לזיווג כבר בגיל שנתיים עד 3 שנים.