google/wiki40b huggingface dataset:
פאפאדיזי

העלילה

הסדרה מתרחשת בכפר מקדוני בדיוני קטן בשם "מגלומאנוס". פאפאדיזי, רועה עזים יווני, רוצה את "הדבר האמיתי". הוא שולח סרטוני וידאו הזויים לאינטרנט, ומחפש אישה אמריקאית. הכתובת: סלבריטאים, כוכבות קולנוע ודמויות מפתח בתרבות האמריקאית. בסרטונים המשודרים באינטרנט, פאפאדיזי מציב אולטימטום דרמטי: אם לא ימצא אשה אמריקאית תוך 30 יום, יתלה את עצמו. במהלך 30 הימים, פאפאדיזי משגר סרטונים נוספים, ומפעיל כל מניפולציה אפשרית: הוא מחזר במרץ אחרי פאריס הילטון, משקר שקיבל מכתב תשובה ממוניקה לוינסקי, מציע עסקה למיסטר גוגל: עז תמורת אישה אמריקאית, ומבקש את עזרתו של הנשיא בוש בחיפוש. סדרת הסרטונים מכניסה את כל הכפר למשבר, וחושפת אי הבנות ומאבקי שליטה בין "סוקרטס" ראש הכפר, "טרויה" אמו של פאפאדיזי, הכומר "זבטס" שפאפאדיזי היה אמור להתחתן עם אחותו "קוקינה" ותושבי הכפר.
קטי ספיצ'קוב

ביוגרפיה

ספיצ'קוב נולדה בשנת 1999 באילת להורים שעלו מאוקראינה והחלה את דרכה הספורטיבית כילדה בענף הטריאתלון. בגיל 10 היא החלה לגלוש במסגרת מועדון הגלישה המקומי ומגיל צעיר היא מתחרה בתחרויות בעולם. את שירותה הצבאי מעבירה ספיצ'קוב במעמד של ספורטאי מצטיין בבסיס עתלית.
באוקטובר 2013 זכתה במדליית כסף באליפות העולם עד גיל 15 בדגם ביק 6.8 (דגם שאינו אולימפי) שנערכה בפולין. ביולי 2014 זכתה במדליית כסף באליפות העולם עד גיל 17 בדגם ביק 7.8 (שאינו דגם אולימפי) שנערכה בברסט.
באוקטובר 2015 זכתה באליפות העולם עד גיל 17 בדגם ביק 7.8 שנערכה בסרדיניה. באפריל 2016 זכתה באליפות העולם עד גיל 19 בדגם ניל פרייד RS:X לאחר שגברה על יריבתה הישראלית נוי דריהן באליפות שנערכה בלימסול. בדצמבר זכתה במדליית הכסף באליפות העולם לנוער של התאחדות השייט הבינלאומית ISAF. באותה שנה זכתה גם באליפות ישראל לנוער באותו דגם. 
במאי 2017 השתתפה באליפות אירופה שנערכה במארסיי והגיעה למקום הרביעי. אליפות זו שימשה גם אליפות עד גיל 21 ובה ספיצ'קוב דורגה שנייה וזכתה במדליית כסף. בספטמבר 2018 השתתפה ספיצ'קוב בתחרות הקדם אולימפית שנערכה באתר בו תתקיים התחרות באולימפיאדת טוקיו והגיעה למקום החמישי.
בפברואר 2019 זכתה ספיצ'קוב במדליה הראשונה שלה בתחרות לבוגרות כאשר זכתה במדליית כסף בתחרות מסבב הגביע העולמי שנערכה במיאמי. באפריל השתתפה באליפות אירופה הפתוחה שנערכה בפלמה דה מיורקה והגיעה למקום השביעי הכללי והחמישי באירופה. אליפות זו שימשה גם אליפות עד גיל 21 ובה ספיצ'קוב דורגה שנייה וזכתה במדליית כסף.
באוגוסט אותה שנה התחרתה ספיצ'קוב פעם נוספת בתחרות הקדם אולימפית שנערכה באתר בו תתקיים התחרות באולימפיאדת טוקיו וזכתה במדליית ארד.
באליפות העולם 2019 שנערכה באגם גארדה שבאיטליה, זכתה ספיצ'קוב במדליית הכסף. לשיוט המדליות היא עלתה כשהיא מדורגת במקום השלישי ובשיוט המדליות היא סיימה במקום השלישי שהעלה אותה למקום השני בשקלול כל השיוטים. בכך, הייתה המדליסטית הישראלית הראשונה מאז 2014 באליפויות עולם בענף השיט.
אלכסנדר סנדר שור

חייו

נולד לרב אפרים זלמן, בן הרב יהודה ליב שהיה בנו של הרב אברהם, בן הרב שמואל שור. הרב שמואל היה אחיהם של הרב אברהם חיים שור ושל הרב אפרים זלמן שור. מצאצאי פרשן המקרא יוסף בכור שור.
לימד תורה במספר קהילות בפולין, והתפרנס מייצור יין שרף.
נשא לאישה את מרת ויטל, בת הרב מרדכי לייביש'ס, מנהיג קהילת ז'ובקבה. 
נפטר בכ"ז בשבט ה'תצ"ז (1737) ונקבר בז'ובקבה. על יד קברו נבנה בתחילת המאה ה-21 אוהל לזכרו.

ספריו

חיבורו המפורסם "תבואות שור" הוא ביאור ודיון בענייני שחיטה וטרפות המובא סביב "שמלה חדשה" שהיא פסקי ההלכות היוצאים מהדיונים ב"תבואות שור". הספר יצא לראשונה בה'תצ"ג (1733) והפך לספר יסוד בדינים אלו. החיבורים ההלכתיים באים לאחר חידושי הלכות ואגדות על מסכת חולין, שבה דנים בענייני שחיטה וטרפות, בשם בכור שור.
חיבורים רבים חוברו על "שמלה חדשה" לבדה או עם "תבואות שור" ודנו בדברי הרב שור, וזה הביא להוצאות רבות של "שמלה חדשה" ו"תבואות שור" עם החיבור הדן בהם. ביניהם: דעת קדושים של  רבי אברהם דוד מבווטאטש ; לבושי שרד של הרב דוד שלמה אייבשיץ; מטה אשר - מאת הרב אשר אנשיל גרינוולד שהיה שו"ב באונגוור המביא את דבריו מתחת ל"שמלה חדשה" וצירף חידושי "אמרי בינה" על מסכת חולין מאת הרב מאיר איזנשטטר וחידושים מבנו הרב מנחם איזנשטטר, אונגוור תרפ"ז; ראש יוסף - כולל הגהות ומקורי דינים וביאור ל"שמלה חדשה" כשדברי ה"שמלה חדשה" באמצע ובצדדים מובאים ה"תבואות שור" ומקור הדינים ולמטה החידושים והביאורים, מאת הרב אברהם דוד בן הרב אשר יוסף הכהן מלוטימירסק, ורשה תרל"ו; מנחת יצחק המביא את ה"התבואות שור" וה"שמלה חדשה" וכולל "באר יצחק" המבאר את ה"שמלה חדשה", מאת הרב יצחק הוכנר שהיה שוחט ובודק בבְּיֶלִיץ, לובלין תרצ"ח; פעמון זהב - פירושים וחידושים ל"שמלה חדשה", מאת הרב אליעזר דיכטר, בני ברק תשל"ג (יצא לראשונה בבילגוריי תרצ"ג); לוטה בשמלה - הגהות על "שמלה חדשה" מאת הרב מרדכי שוורץ, הוצאת "מעין החכמה", ירושלים תשכ"ג (מהדורה שנייה כשהראשונה יצאה בסיגט תרע"ד); תיקוני הזבח - על "שמלה חדשה" מהרב ישעיה ברוכוביץ שהיה שו"ב באודסה, ירושלים תש"ל.
"תבואות שור", "שמלה חדשה" ו"בכור שור" על מסכת חולין, יצאו לאור בז'יטומיר תרכ"ח (1868) יחד עם "לבושי שרד" בשם כולל של "אוריין תליתאי". הם יצאו פעמים רבות יחד עם ה"לבושי שרד" (כולל לפני כן כמו למשל בתרכ"ג) אך לא בשם כולל, חוץ מדפוס צילום של תרכ"ח בירושלים תשל"ד. בוורשה תרס"ט הם אף יצאו בנוסף ל"לבושי שרד" גם עם "דעת קדושים" ובתוספת "גידולי הקדש" (ביאור) ו"מקדש מעט" (קיצור הדברים) על "דעת קדושים", מאת הרב שרגא פייבל הלוי מברודשין, תלמיד מובהק של המהרש"ם מברז'ן.
"בכור שור" חובר על כל הש"ס, ויצא במהדורות רבות.
בתשס"ו יצאה מהדורה של מכון תבואות שור בתוספת הפירושים רב תבואות, כח שור ושמלת אליעזר מאת רבי יצחק אליעזר יאקאב.
צבא שחרור קוסובו

צבא שחרור קוסובו (באלבנית: Ushtria Çlirimtare e Kosovës או בראשי-תיבות: UÇK) היה ארגון גרילה חצי-צבאי אלבני אשר פעל להשגת עצמאות לחבל קוסובו מידי יוגוסלביה וסרביה בסוף שנות ה-90. כתב ה-BBC בחבל הבלקן פול ווּד כתב בשנת 2001 כי "צבא שחרור קוסובו הפך לארגון הגרילה המצליח ביותר של העת החדשה". על פי העיתונאי העוסק בפלילים, ג'פרי רובינסון, ארגון ה-KLA הוא "קשר ישיר בין אוסאמה בן לאדן לאלבנים".
המערכה של הארגון נגד כוחות הביטחון של סרביה גררה תגובת נגד חמורה של צבא יוגוסלביה אשר הובילה למלחמת קוסובו שהתחוללה בשנים 1996–1999. ה-CIA, ארצות הברית, האו"ם והרשויות היוגוסלביות מחשיבות את הצבא שחרור קוסובו לארגון טרור. הממשלה הסרבית דיווחה שאנשי הארגון הרגו יותר מ-10,000 אזרחים סרבים ואלבנים.
בתגובה לפעולות הגרילה של צבא שחרור קוסובו, הצבא והמשטרה היוגוסלביים פתחו בפעולות נגד אלימות אשר הובילו לעקירתם של אלבנים בני חבל קוסובו ולהברחתם למקדוניה ולאלבניה השכנות. פעולות אלו של צבא יוגוסלביה הוכרזו כטיהור אתני על ידי ארגוני זכויות אדם וממשלות נאט"ו. פעולות אלו ביחד עם מה שנתפס בעיני מדינות אירופה המערבית ככישלון למנוע התרחשות של זוועות במהלך מלחמת בוסניה, הביאו לידי המלחמה הראשונה אי-פעם של נאט"ו כנגד מדינה ריבונית (מלחמה שחוקיותה מוטלת בספק עד היום בשל אי קבלת החלטה המאשרת שימוש בכוח במועצת הביטחון של האו"ם).
ישנן טענות כי צבא השחרור של קוסובו כולל כ -1,000 שכירי חרב זרים מאלבניה, ערב הסעודית, תימן, אפגניסטן, בוסניה והרצגובינה  וקרואטיה. כמו כן נטען כי בין שכירי החרב יש גם מדריכים בריטים וגרמנים. שכירי חרב אלה הם לרוב אזרחים אלבנים, ובמיוחד קציני צבא אלבנים לשעבר, שוטרים וחברי כוחות הביטחון הממלכתיים. על פי דיווחים סרביים, מחנות האימונים העיקריים של KLA (Kosovo Liberation Army) באלבניה הם Ljabinot ליד טירנה, טרופוג'ה בסמוך לגבול יוגוסלביה-אלבניה, Kuks ו- Bajram Curi בסמוך לגבול יוגוסלביה-אלבניה. סרביה טוענת כי מקומות אלה מהווים גם את מטה הפיקוד והיחידות של הצבא והמשטרה האלבנית בחלק הצפון-מזרחי של אלבניה והמרכזים לגיוס חסידיו של נשיא אלבניה המודח סאלי ברישה.
ביולי 2014 הכריז התובע הראשי של האיחוד האירופי, קלינט ויליאמסון, כי בכירים בצבא השחרור של קוסובו ביצעו לאחר מלחמת קוסובו פשעי מלחמה חמורים, בכלל זה טיהור אתני של סרבים וצוענים, אלימות מינית, חילול והרס כנסיות וסחר באיברים.
להיות, או לא להיות

להיות, או לא להיות (באנגלית: To be, or not to be) הוא משפט הפותח מונולוג המהווה אחד משיאי המחזה "המלט" מאת ויליאם שייקספיר. משמעות המשפט, שהגיבור שואל האם להישאר לחיות או להתאבד, ומשקף את הסתכלותו על המציאות, שהיא חסרת משמעות ועל כן אין שווה להישאר בייסורים. המונולוג נכלל בתמונה הראשונה של המערכה השלישית. המלט אינו לבדו על הבמה כאשר הוא נושא את המונולוג: על הבמה נוכחים המלך קלאודיוס ועמו שר החצר פולוניוס, וכן אופליה. השאלה אם המלט רואה את אופליה, או את המלך ואת פולוניוס, כאשר הוא נושא את המונולוג, נתונה לפרשנות. 
תחילת המונולוג מפי המלט, בנוסחו המקורי: 
בתרגומו הנודע בעברית של אברהם שלונסקי:
להיות, או לא להיות, הנה השאלה:

מה נעלה יותר: לשאת באורך-רוח 

חיצי גורל אכזר, אבני מרגמותיו,

או אם חמוש לצאת מול ים הייסורים,

למרוד, וקץ לשים להם!
— המלט, תרגום אברהם שלונסקי
קדם לתרגומו של שלונסקי תרגומו של יהודה ליב גורדון:
הֱיוֹת אוֹ לַחְדּוֹל מִהְיוֹת? זֹאת הִיא הַשְּׁאֵלָה?

הֲטוֹב טוֹב לְאָדָם לָשֵׂאת דּוּמָם וְלִסְבּוֹל

כָּל פִּגְעֵי הַזְּמָן, כָּל מַגֵּפוֹת הַמִּקְרֶה,

אוֹ הֵחָלֵץ עֲלֵיהֶם וְלָשׂוּם קֵץ אֶל כֻּלָּמוֹ

פַּעַם אֶחָת?
— המליט, באתר פרויקט בן-יהודה
תרגומו של ט. כרמי:
להיות או לא להיות, זו השאלה:

כלום נעלה יותר להתענות

בפגיעותיו ומטחי-חיציו

של הגורל המתעמר,

או להניף את חרבך על ים

הייסורים, לבוא במשבריו,

וכך לשים קץ גם לייסוריך.
גובה (גאומטריה)

במשולש

שלושת הגבהים במשולש נפגשים בנקודה אחת (זה נובע מהכיוון ההפוך למשפט צ'בה). נקודה זו נמצאת, יחד עם מפגש התיכונים ומפגש האנכים האמצעיים, על ישר אוילר.
אם שני משולשים שווים בשלושת הגבהים שלהם, הם חופפים. אכן, שלושת הגבהים מאפיינים את המשולש באופן הבא: נניח ש- הם הגבהים לצלעות  במשולש. נסמן . אז שטח המשולש הוא , והצלעות הן . 
הזווית בין שני גבהים משלימה לזווית בין הצלעות. ואם  היא הזווית בין שתי צלעות a,b, אז שטח המשולש הוא .
מבין כל המשולשים שהגבהים שלהם לצלעות a,b נתונים, למשולש ישר הזווית (שבו a,b מאונכים) יש השטח המקסימלי. משולש שבו שני גבהים שווים הוא שווה-שוקיים. מבין כל המשולשים שיש להם קודקוד על כל צלע של משולש חד-זווית נתון, המשולש בעל ההיקף הקטן ביותר הוא זה המחבר את עקבי הגבהים (את הבעיה הציע ופתר Giovanni Fagnano ב-1775).
ג'יימי קלייטון

ביוגרפיה

נולדה בשם ג'יימס מרפי קליטון וגדלה בסן דייגו, קליפורניה שבארצות הברית. אביה, הווארד ב. קלייטון, היה סנגור פלילי, ואמה, שלי (לבית סטאבס), מתכננת אירועים. היא עברה לניו יורק כדי לפתח קריירה בתור מאפרת כשהייתה בת 19.
קלייטון היא אישה טרנסג'נדרית. ב-2011, היא זכתה להוקרה מאת מגזין "אאוט" במסגרת פרסי השנה של "אאוט 100".

קריירה

בשנת 2010, קלייטון הייתה המאפרת ואחת משתי מנחות בתוכנית המייקאובר הטרנסג'נדרי "TRANSform Me" של VH1. ב-2011, היא שיחקה את קיילה בעונה השלישית של סדרת HBO "מצויד". ב-2012, קלייטון שיחקה את התפקיד הראשי, מישל דרנל, בסדרת האינטרנט האינטראקטבית זוכת פרס אמי "Dirty Work", ואת התפקיד של קרלה פייברז בסדרת הטלוויזיה "Are We There Yet?". היא גם דיבבה את הספר המוקלט לצעירים "George", שמספר את סיפורה של נערה טרנסג'נדרית.
מאז 2015, קלייטון מככבת כאחת משמונה הדמויות הראשיות בסדרת נטפליקס המקורית, "Sense8", בה היא מגלמת את נעמי מרקס, אישה טרנסג'נדרית מסן פרנסיסקו שהיא בלוגרית פוליטית והאקרית.
קלייטון מופיעה גם בסרט מ-2016, "שד הניאון", בכיכובם של אל פנינג וקיאנו ריבס.
אירקוטסק

היסטוריה

אירקוטסק הוקמה במאה ה-17 כחלק מהמאמץ ליישב את מזרח סיביר ולגבות מיסים מסוחרי הפרוות הבוריאטים. התיעוד הראשון על אירקוטסק מתוארך ל-1686.
הדמות הדתית החשובה בהיסטוריה של אירקוטסק היא אינוצנט הקדוש מאירקוטסק (1797-1879, נולד בשם איוואן ונמינוב) שהיה מיסיונר וערך מסעות לאיים האלאוטיים. הוא דיבר את השפות של הילידים ותרגם את כתבי הקודש הנוצריים לשפותיהם. לאחר מות אשתו הוא היה לנזיר, ולאחר מכן בישוף וארכיבישוף של אירקוטסק. לאחר מותו הוא הוכרז כקדוש.
בתחילת המאה ה-19 נשלחו אמנים, קצינים ואינטלקטואלים רבים לגלות בסיביר לאחר שנטלו חלק במרד הדקבריסטים כנגד הצאר ניקולאי. רבים התיישבו בעיר ובסביבתה והפכו אותה למרכז תרבות ואמנות. רבים מבתיהם המפוארים, המעוטרים גילופי עץ מלאכת מחשבת עומדים עד היום ומהווים ניגוד בולט לבניינים הסובייטים המודרניים.
ב-1879, "השנה השחורה", נחרבה העיר עד היסוד בשריפה. שיקומה ארך כעשר שנים, וצ'כוב אמר על העיר החדשה שהיא נראית טוב ממש כמו עיר אירופאית. העיר החדשה הייתה מרכז מסחרי מצליח עד שתושבי העיר התפארו שהם יכולים לרצף את כל הדרך עד מוסקבה ברובלים.

יהודים באירקוטסק

יהודים קיבלו אישור להתיישב באירקוטסק במחצית המאה ה-18. מאוחר יותר התיישבו במקום גם קציני צבא יהודיים וקנטוניסטים. ככל הנראה הקהילה גדלה בזמן מלחמת העולם הראשונה עם הגעתם של פליטים רבים מרוסיה האירופית. המועצה הלאומית של קהילות ישראל בסיביריה ואורל, הדפיסה באירקוטסק סידור תפילה, וכן את סיפורי המקרא בעריכת ביאליק,רבניצקי וש. בן-ציון. הלשכה הציונית המרכזית במקום הדפיסה את מילון בן יהודה לעברית-רוסית.
כיום גרים באירקוטסק כ-5,000 יהודים, שליח חב"ד נמצא במקום, והוא מרכז את הפעילות החינוכית והדתית של היהודים במקום.
אשר בן-אבו

ביוגרפיה

נולד באשדוד, לרב יצחק ושולה בן-אבו.
בשנות הילדות עבר עם הוריו לגבעת שמואל. למד בבית הספר היסודי ממ"ד 'שילה' בקריית אונו. בשנות התיכון למד בישיבת גבעת שמואל ובישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה.
לאחר לימודי התיכון הלך לישיבת ההסדר במעלות. את שירותו הצבאי עשה כמדריך בפנימייה הצבאית אור עציון, לצד חברו העתידי להרכב יאיר יעקבי. לאחר שנות הצבא והישיבה הלך לבית הספר רימון שברמת השרון, למגמות מוזיקה וקולנוע.

קריירה

ב-2011 פנו אליו נדב נוה ויאיר יעקבי, והציעו לו להצטרף להרכב דתי-קומי שהם מקימים יחד עם מתן צור. בן-אבו הצטרף להרכב והרביעייה הייתה להרכב אנדרדוס. ההרכב התחיל את דרכו בסרטוני רשת קצרים ביוטיוב, שתוך זמן קצר הפכו לוויראליים וזכו למיליוני צפיות.
במקביל, סיים לימודי תואר ראשון באקדמיה למוזיקה, ופתח בקריירה מוזיקלית עצמאית. בפברואר 2019 הופיע בגולה, ומיד אחר כך הוציא את סינגל הבכורה שלו 'בכל בוקר'.
כמו כן, בן-אבו מלמד במגמת מוזיקה באולפנת שירת הים ובאמי"ת מודיעין.

חיים אישיים

ב-2016 התחתן עם נריה ארנון, בתו של נעם ארנון, סגנית עורכת אתר כיפה. הזוג גר במושב תרום ולהם שתי בנות.
גרטן

גרטן (מצרפתית: Gratin, "מוקרם") הוא תבשיל קדירה מהמטבח הצרפתי, המצופה גבינה או פירורי לחם בחמאה ונאפה.
חלק מגרסאות הגרטן כוללות תפוחי אדמה בשמנת. בגרסה המסורתית פעמים רבות מוחלפת הגבינה ברוטב בשמל.
רכיבים אפשריים הנכללים בגרטן הם גבינת שמנת, בשר חזיר, בצל, פלפל שחור.
במדינות מסוימות גרטן נחשב למאכל חגיגי, ומוגש בחג המולד ובחג ההודיה.
דניאל מונטנגרו

קריירה

מונטנגרו החל את הקריירה בקבוצה הצנועה של הורקאן. הוא ערך את הבכורה ב-6 באפריל 1997 בהפסד קבוצתו מול ולס סארספילד. ב-1999 הוא נרכש על ידי אינדפנדיינטה וכיכב בשורותיה עד שנת 2000 אז נרכש כרטיסו על ידי אולימפיק מרסיי.
מונטנגרו, אז רק בן 21, התקשה להשתלב בקבוצה וערך רק 6 הופעות, הוא עבר בהשאלה לריאל סראגוסה מהליגה הספרדית עד סיום העונה וגילה יכולת בינונית ב-29 משחקיו בקבוצה בהם כבש שני שערים. בעונה שלאחריה החליטה מארסיי להשאילו, הפעם לאוסאסונה אך לא הצליח בה. מונטנגרו הושאל שוב, הפעם לקבוצת האם שלו הורקאן עד תום העונה.
ביולי 2002 החליטה אינדפנדיינטה לרכוש את כרטיסו של מונטנגרו, הודות להשקעה כספית גדולה של דניאל גרינבאנק בקבוצה. את הקבוצה אימן אז אמריקו גאז'גו ובשורותיה שיחקו שחקנים כמו גבריאל מיליטו, פדריקו אינסואה, אנדרס סילברה ולוקאס פוסינרי. אינדפנדיינטה זכתה באליפות האפרטורה כשמונטנגרו מככב.
במהלך שנת 2003, קבוצת המשקיעים החליטה למכור את כרטיסו של מונטנגרו לריבר פלייט ושיחק בה עד להעברתו לסאטורן מהליגה הרוסית כחלק ממגמה של מכירת שחקנים ארגנטינאים לקבוצות רוסיות באותם ימים. מונטנגרו התקשה להתאקלם לחיים ברוסיה ושיחק בקבוצה עונה אחת בלבד.
מונטנגרו חזר לארגנטינה לריבר פלייט והפך לכוכבה הגדול של הקבוצה אך עם תום חוזהו, עבר שוב לאינדפנדיינטה לאחר שריבר לא יכלה לרכוש את כרטיסו. ב-2009 נמכר לקבוצה המקסיקנית קלוב אמריקה תמורת 3 מיליון $. ב-2012 לאחר שלוש שנים בקלוב אמריקה חזר לקבוצה הארגנטינאית אינדפנדיינטה. בשנת 2015 חזר לקבוצת הורקאן, שם שיחק עד לפרישתו ממשחק פעיל בתום עונת 2017/2018.
למרות כשלונותיו בקבוצות מחוץ לארגנטינה, מונטנגרו נחשב לאחד מהשחקנים הטכניים והמלהיבים ששיחקו בליגה הארגנטינאים בשנים האחרונות.

הנבחרת

מונטנגרו ערך את הופעתו היחידה במדי הנבחרת באפריל 2007 במשחק ההכנה לקופה אמריקה מול נבחרת צ'ילה. מונטנגרו נכלל אז בסגל שחקנים מהליגה המקומית שהיה אמור על פי התכנון הראשוני להופיע בטורניר.
למרות הצטיינותו בליגה, מונטנגרו לא זומן לנבחרת בשל העדפת מאמני הנבחרת לזמן בעיקר שחקנים המשחקים בליגות אירופאיות.
במדי הנבחרת הצעירה זכה מונטנגרו באליפות דרום אמריקה בשנת 1999.
סנאי קרקע קליפורני

מאפיינים

אורכו של סנאי הקרקע הקליפורני 30 ס"מ ואורך הזנב 15 ס"מ. משקלו הממוצע 280–730 גרם. הסנאים בעלי פרווה כסופה אפורה ומנומרת בלבן והראש לבן עם פס חום על קצה ראשו. הזנב ארוך ועבה והרגליים קצרות.
הסנאים חיים בצוקים וביערות פתוחים ושדות ברחבי קליפורניה ואורגון ונפוצים גם בוושינגטון ובנבדה. הם מדרימים גם עד חצי האי באחה קליפורניה.
הם ניזונים ממיני זרעים, ירקות, פרחים, שורשים, פטריות וגם מחרקים ומביצים שהם מוצאים. שיניהם הקדמיות עוזרות בהתמודדות עם אגוזים וזרעים קשים.
הטורפים העיקריים שלהם הם נחשי עכסן וכן עיטים, שונרים, גיריות אמריקאיות, ראקונים, שועלים והרמינים. הסנאים חיים בחבורות בהם ישנו זקיף המשמיע קריאות אזעקה למראה טורף ונותן אות לכולם לברוח.
וולפסון קלור מאיר

היסטוריה

מייסדי החברה ובעליה היו אנשי העסקים יצחק וולפסון, צ'ארלס קלור והאחים מאיר. מרדכי מאיר היה מנכ"ל החברה מיום ייסודה ועד שנת 1987. עם בעלי המניות בחברה נמנה בנק לייצוא.
מאזן החברה ל-31 במרץ 1965 כלל את הנכסים הבאים: בית עיריית תל אביב-יפו, מגדל שלום מאיר, כלבו שלום, חברת ג.א.ס רסקו, בנק ירושלים, שכונת רמת שרת בירושלים ומקרקעין בירושלים.
בשנת 1989, חילקו האחים משה ומרדכי מאיר את נכסיהם. מרדכי קיבל כסף ונכסים באזור מגדל שלום משה נשאר עם מניות "וולפסון קלור מאיר". זמן קצר לאחר הפיצול חילק משה מאיר את נכסיו בין שתי בנותיו, כנה ורינה. כנה, הנשואה לחבר הכנסת לשעבר זלמן שובל, קיבלה, בין היתר, את מניות השליטה בחברת ההשקעות יצוא, שעם עסקיה נמנים בנק ירושלים, חברת הברוקרים יוניטרסט ויצרנית הבטון רדימיקס. רינה מאיר קיבלה את מניות השליטה בחברת "וולפסון קלור מאיר" ובמהלך השנים רכשה את מניות יתר המייסדים, צ'ארלס קלור ואייזיק וולפסון. 
בשנים 1987-1992 כיהן איתן רף בתפקיד מנכ"ל החברה.
בשנת 2000, נמחקה החברה מהבורסה לניירות ערך והפכה לחברה פרטית, לאחר שגב' רינה מאיר רכשה את מניות החברה. 
בעשור הראשון של המאה ה-21 השלימה החברה את הקמת שכונת רמת שרת בירושלים, כאשר הקימה במגרש הפנוי האחרון בשכונה את פרויקט "אזורי רמת שרת" בשיתוף חברת אזורים. זאת כארבעים שנה אחרי שהחלה בהקמת השכונה בשנות ה-60 של המאה ה-20.
מוסטיאלה

מוסטיאלה (באסטונית: Mustjala, בגרמנית: Mustel) היא נפה אסטונית במחוז סארה. היא ממוקמת במערב האי סארמאה. ממזרח נמצאת נפת לייסי, מדרום-מזרח קארמה, מדרום קארלה, ומדרום-מערב קיהלקונה.
שטחה של מוסטיאלה 235 קמ"ר ובשנת 2006 אוכלוסייתה מנתה 932 נפשות. היישוב הגדול ומרכזי במוסטיאלה ("בירת הנפה") הוא העיירה מוסטיאלה (765 תושבים) שעל-שמה נקראת הנפה ובנמצא גם 21 כפרים נוספים.
נפת מוסטיאלה הוזכרה לראשונה בכתב בשנת 1645.
היערות והחופים שלא נגעו בהם יד-אדם מושכים תיירים בקיץ. בכפר ווֹמה, בשנת 1986, נמצאו שרידים של התיישבות אנושית מתקופת האבן.
אוטורפרקטומטר

אוטורפרקטומטר הוא כלי לבדיקת ראייה, הנחשב לנותן כיוון כללי אודות רמת ראייתה של העין. האוטורפרקטומטר בנוי כמחשב ובו צג המראה תמונה מסוימת (בדרך-כלל תמונות נוף) ועל המטפל להביט במסך, ולציין לאופטומטריסט את מידת חדות התמונה בה הוא צופה. בסיום הבדיקה במכשיר, מתקבל ממנו נייר פלט המכיל כיוון כללי למספר הראיה של הנבדק, בהתאם לנתונים שהוזנו לתוכו על ידי הבודק.
רועה צאן

מ.פ היה כאן
פיוז'ן (בישול)

פיוז'ן הוא סגנון בישול שנוצר בעשרות השנים האחרונות. בסגנון בישול זה, נעשה שימוש בטכניקות בישול וחומרי גלם שמקורם ממטבחים שונים בעולם.
הפיוז'ן התאפשר עקב ההתפתחויות הטכנולוגיות, שאפשרו את שינוע מוצרי המזון השונים בין חלקי העולם תוך פגיעה מינימלית באיכותם, ולרוב אף ללא פגיעה כלל.
סגנונות הפיוז'ן השונים צמחו בעיקר בערי מהגרים גדולות, שם נמצאים זה לצד זה בני קהילות שונות ורעיונות שונים עוברים ביניהן וחודרים לבישול.
בישראל, כמדינת מהגרים, נפוצים מאכלי פיוז'ן, למשל במאכלי רחוב המציגים עירוב של מאכלים מהמטבח המזרח-תיכוני עם מאכלים ממטבחי אירופה כגון שניצל או סטייק בפיתה, שווארמה עם חומוס וצ'יפס.
Somos El Mundo 25 Por Haiti

רקע וכתיבה

במקור, השיר נכתב על ידי מייקל ג'קסון וליונל ריצ'י, והופק על ידי קווינסי ג'ונס ומיכאל אומרטיאן, אך לגרסתו הלטינית של השיר, אשר יצאה לרגל ציון 25 שנה מצאתו, הצטרפו שלושת הכותבים הלטיניים גלוריה אסטפן, אמיליו אסטפן ודדי יאנקי אליו במטרה לשכתב אותו לשפה הספרדית. בין היתר את הגרסה הלטינית הפיק אמיליו אסטפן גם כן.
עם השיר הופיעו כולם לראשונה ב-"El Show de Cristina", ב-1 במרץ 2010.
STS-114

המשימה

משימת STS-114 היא משימת "החזרה לחלל" של נאס"א לאחר אסון הקולומביה. משימה זו יצאה לדרכה לאחר שנתיים וחצי של קרקוע כל המעבורת עקב האסון. זוהי המשימה השנייה בתוכנית מעבורות החלל שמפקדה היא אישה (איליין קולינס הייתה גם המפקדת במשימה STS-93). במקור, הייתה האטלנטיס אמורה לבצע את המשימה, אך עקב תקלה במערכת ההילוכים הוחלט על הדיסקברי. שבע עשרה שנים קודם ביצעה הדיסקברי את משימת "החזרה לחלל" הראשונה בתולדות נאס"א לאחר אסון צ'לנג'ר.
מטרתה העיקרית של המשימה הייתה לחדש את האספקה והציוד לתחנת החלל הבינלאומית. אולם, רוב ההתמקדות במשימה הייתה לבחון טכניקות חדשות שיהפכו את טיסות מעבורות החלל לבטוחות יותר, שכוללות פיקוח ושיפור הטכניקות הקיימות. הצוות השתמש במערכת Orbital Boom Sensor System החדשה, חלק באורך 15 מטרים שכולל ציוד שמצלם את המעבורת מכל הזוויות האפשריות כדי לאתר נזקים ובנוסף מערכת ליזר Laser Dynamic Range Imager כדי להבחין בתקינות מגיני החום בגחון המעבורת. הצוות סרק את קצוות כנפי המעבורת במטרה לזהות נזקים. צילומים אלו נשלחו לכדור הארץ כדי שהמומחים יבחנו אותם לעומק.
מעבורת החלל דיסקברי נשאה במטענה את מודול הלוגיסטיקה הרב תכליתי, רפאלו, שנבנה על ידי סוכנות החלל האיטלקית.

לוח אירועי המשימה

כל הזמנים לפי שעון מזרח ארצות הברית. למידע נוסף ראו לוח אירועי המשימה באתר נאס"א
תאופיק אל-חכים

קורות חייו

תופיק אל-חכים נולד בשנת 1898. אביו שימש כפקיד בשירות התביעה הכללית באלכסנדריה. אמו הייתה בתו של בעל ספינות עשיר ממוצא עות'מאני ובעלת השכלה כללית רחבה למדי אשר נטעה בבנה את החיבה למוזיקה ולספרות. בשנת 1921 לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים החל ללמוד משפטים באוניברסיטה המצרית בקהיר. את מחזותיו הראשונים כתב בהיותו סטודנט. בשנת 1925 קיבל אל-חכים רישיון לעריכת דין. על אף ציוניו הנמוכים בלימודי המשפטים המשיך אל-חכים את חוק לימודיו בפריז, שם שהה לצורך כך מספר שנים, אולם חדל להתעניין בלימודי המשפטים ובילה את עיקר זמנו בצפייה במחזות וקריאת ספרים. ב-1927 חזר אל-חכים למצרים שם עבד במשרות שונות במשרדי המשפטים והחינוך. בתחילת שנות הארבעים שימש אל-חכים כעיתונאי בעיתון המצרי "אל-אח'באר אל-יום". בשנת 1951 התמנה למנהלה של הספרייה הלאומית המצרית "דאר אל-כתב אל-מצריה". בשנת 1945 מונה לחבר באקדמיה ללשון ערבית ובשנת 1956 לחבר במועצה הארצית לאומנויות. בשנת 1960 זכה בפרס המדינה לספרות. תופיק אל-חכים נפטר בשנת 1987.

יצירותיו

המחזה הראשון של תופיק אל-חכים "אהל אל כהף" ("אנשי המערה") שפורסם בשנת 1933 והועלה על הבימה בשנת 1935, נכשל מבחינה מסחרית, אך זכה לביקורת נלהבות ולשבחים רבים מצד מבקרים כמו טה חוסיין. בשנות השלושים פרסם אל-חכים כמה מן הרומנים החשובים בתולדות היצירה המצרית המודרנית אשר הפכו את אל-חכים לאחד מדובריה החשובים של הספרות הלאומית המצרית הייחודית שצמחה לאחר מהומות 1919 במצרים. בחלק מן הרומנים הללו אל-חכים שזר חלקים מן הביוגרפיה האישית שלו עצמו. הראשון שבהם "שיבת הרוח" ("עודת אל-רוח") משנת 1933, תיאר את נעוריו. הרומן השני מ-1937, "יומנו של תובע בכפרי מצרים" ("יומיאת נאיב פי אל-אריאף") תיאר בלשון היתולית סטירית את חוויותיו היומיומיות כתובע במחוזות השונים של מצרים. הרומן השלישי "ציפור מן המזרח" (עספור מן אל-שרק") משנת 1938 תיאר את חייו כסטודנט בפריז. בנוסף לרומנים פרסם אל-חכים גם מספר גדול של סיפורים קצרים, קטעי דרמה וכן שתי יצירות אוטוביוגרפיות נוספות כגון "פריחת החיים" ("זהרת אל-עמר") מ-1943 ו"כלא החיים" ("סגן אל-עמר") מ-1964. בסך הכל אל-חכים כתב למעלה מחמישים ספרים ובהם סיפורים, רומנים ומחזות.

הגותו האינטלקטואלית

בניגוד לשאר האינטלקטואלים המצרים שפעלו בשנות העשרים והשלושים, נמנע תאופיק אל-חכים מלהיות חבר בארגון פוליטי כלשהו, וזאת למרות הפופולריות הרבה לה זכה בקרב הציבור. עם זאת, ביצירותיו הרבה לעסוק בביקורת חריפה כלפי המערכת הפוליטית המצרית. במחזותיו "פרקסגורה או בעיית השלטון ("פראכסא או משכלת אל-חכם") מ-1939, ו"עץ השלטון" ("שגרת אל-חכם") מ-1945, ביקר את המערכת הפוליטית במצרים של בין שתי מלחמות העולם והגדיש בהם את משנתו הליברלית וההומנית. כמו כן, היה בין הראשונים שהתפכחו מאשליית שלטונו האוטוריטרי של גמאל עבד אל-נאצר, כאשר עיקר ביקורתו נגד העידן הנאצריסטי מופיעה בספרו "שיבת ההכרה" ("עודת אל-ועי") מ-1974. אל-חכים הטיף לשלום ולהבנה בין ישראל למצרים ותמך בהסכם השלום עם ישראל. כובע הברט הצרפתי אותו אימץ בזמן שהותו בפריז, הפך לסימן ההיכר המפרסם שלו בקרב הציבור.
ולנטין גאפט

חייו

ולנטין גאפט נולד ב-2 בספטמבר 1935 במוסקבה. אביו, יוסיף רומנוביץ' גאפט, היה עורך דין מצליח ואמו גיטה הייתה עקרת בית. המשפחה הגיעה למוסקבה מהעיר פולטבה שבאוקראינה. כאשר היה גאפט בן 7 פלשו הנאצים לברית המועצות ואביו של גאפט, שהיה רב-סרן בצבא האדום, נאלץ לחזור ולשרת בצבא.
כאשר הסתיימה המלחמה החל לימודיו באקדמיית הסטודיו של התיאטרון האמנותי של מוסקבה, שם למד בין השנים 1953-1957. בקורסים למד ביחד עם שחקנים מפורסמים אחרים כמו אולג טבקוב ואנדריי מייגקוב. את תפקידו הראשון שיחק דווקא בקולנוע בשנת 1956, בסרטו של מיכאיל רום Убийство на улице Данте (רצח ברחוב דנטה). לאחר סיום לימודיו החל גאפט לעבוד במספר בתי תיאטרון ברחבי מוסקבה כגון תיאטרון מוסובייט, תיאטרון לנקום ותיאטרון הסאטירה. בשנת 1969 החל גאפט לעבוד באופן קבוע בתיאטרון סוברמניק, שם הוא מופיע על הבמה עד היום.
כיום, ולנטין גאפט נחשב לאחד משחקני התיאטרון הטובים ביותר ברוסיה וגם לשחקן קולנוע מוצלח. גאפט גם ידוע בתור כותב אפיגרמות עם ביקורות קשות כלפי דמויות תיאטרון וקולנוע.
מאז 1996 גאפט נשוי לאולגה אוסטרואומובה, בעבר שחקנית קולנוע פופולרית. בהשפעתה הוא התנצר. לזוג אין ילדים, אולם אוסטרואומובה היא אם לשניים מנישואים קודמים. גאפט הוא גם חתן פרס הידידות של רוסיה לשנת 1995, וחתן פרס שירות המולדת מדרגה שלישית לשנת 2005 ומדרגה שלישית לשנת 2010.