google/wiki40b huggingface dataset:
Tik Tok

רקע

השיר נכתב והולחן בידי קשה עצמה, בני בלאנקו וד"ר לוק. הוא עוסק בצעירה המגיעה למסיבה ויוצאת ממנה מעט שיכורה. לדבריה של קשה, התרחשות זו מאפיינת את אורח חייה שלה עצמה.

הצלחת הסינגל

הסינגל יצא ב-7 באוגוסט 2009, ובתוך חודשים ספורים הגיע לראש מצעדי המכירות במדינות שונות: ניו זילנד (4 שבועות), אוסטרליה (7 שבועות), קנדה (8 שבועות לא רצופים), מצעד בילבורד האמריקני (8 שבועות; התקופה הממושכת עבור סינגל בכורה של זמרת ביותר מאז "You Light Up My Life" של דבי בון מ-1977), נורווגיה (שבוע אחד), בלגיה (5 שבועות), צרפת (5 שבועות), אוסטריה (9 שבועות), שווייץ (9 שבועות לא רצופים) וגרמניה (שבועיים). באיטליה, הולנד, הונגריה, סלובקיה, פינלנד וצ'כיה הגיע הסינגל בשיאו למקום השני בטבלאות המכירות, באירלנד, דנמרק ושוודיה למקום השלישי, בבריטניה למקום הרביעי ובספרד למקום החמישי.
בקנדה הגיעה הסינגל למעמד של שבעה אלבומי פלטינה, באוסטרליה למעמד של ארבעה אלבומי פלטינה, בניו זילנד לשני אלבומי פלטינה, באוסטריה, בגרמניה ובשווייץ לאלבום פלטינה אחד, ובבלגיה, דנמרק, ספרד ושוודיה לאלבום זהב אחד.]
במצעדי הפזמונים השנתיים, הגיע הפזמון למקום הרביעי בניו זילנד ולמקום התשיעי באוסטרליה. באוסטרליה התברג גם למקום ה-42 במצעד הפזמונים של העשור הראשון של המאה ה-21. בישראל שהה השיר 9 שבועות בראש מצעד ההשמעות של מדיה פורסט, 5 שבועות בראש מצעד הפזמונים של רדיוס 100FM ו-4 שבועות בראש מצעד הפזמונים של גלגלצ. במצעדים השנתיים של גלגלצ ומדיה פורסט לשנת 2010, הגיע השיר למקום ה-3 וה-2 בהתאמה.

הקליפ

הקליפ שליווה את השיר בוים בידי Syndrome. הוא צולם בשכונה בה התגוררה קשה בילדותה, והמכונית המצולמת בקליפ אף שייכת לקשה, והבחור הנוהג בה הוא חבר ילדות שלה.
עלילת הקליפ מתחילה כאשר קשה מתעוררת באמבטיה בביתה, כשלצידה בקבוק של וודקה. היא יורדת במדרגות בקושי רב, ובקומה התחתונה נתקלת בבני משפחתה אוכלים ארוחת בוקר. היא יוצאת במהירות ומשפחתה צופה בה דרך החלון. בהמשך היא לוקחת אופניים מוזהבות שזרוקות ברחוב, ונוסעת בהן עד שהיא פוגשת חבורת ילדים, ומחליפה את האופניים ברמקולים ניידים. הקליפ ממשיך בסצנה חדשה, שמתחילה בכך שקשה מסרבת לבחור צעיר שמתחיל איתה, ואז נאספת על ידי אדם מבוגר ומשופם (אותו מגלם סיימון רקס). הם נוסעים במכונית מוזהבת, מעוכבים בידי המשטרה. אחר כך מגיעה קשה למסיבה וחוגגת. הקליפ מסתיים כאשר היא מוצגת שוב מתעוררת באמבטיה, בדיוק כמו בתחילת הקליפ.
פונטוס גרדינגר

ביוגרפיה

גרדינגר נולד באזור הפרברי של מחוז סטוקהולם (מחוז).
הוא הגיש מספר תוכניות טלוויזיה בערוץ 5 השוודי וביניהן מ-2000 ועד 2001 את הגרסה השוודית של תוכנית המציאות "החפרפרת", ב-2008 הנחה את הגרסה השוודית של השעשועון "Schlag den Raab" שיצר סטפן ראב.
ב-1990 הופיע בפרק הסדרה "Fiendens fiende" המבוססת על ספר של סופר השוודי.
ב-1996 הנחה את המלודיפסטיבלן ביחד עם סיב מאלמקוויסט.
באירוויזיון 1999 מסר את הניקוד השוודי.
ב-2000 שיחק מוכר בגדים בסרט הקומדייה "Naken" עם ויקטוריה סילבסטד.
ב-2001 במיני סדרה "Pusselbitar" של SVT.
ב-2002 הופיע בתפקיד עצמו בקומדייה הרומנטית "Hundtricket – The Movie" עם אלכסנדר סקארסגארד, בשנה זו גם הנחה את התוכנית הרומנטית "Temptation Island" בהפקה משותפת לשלוש ארצות סקנדינביה - שוודיה, נורווגיה ודנמרק.
ב-2008 לקח חלק בהנחיית טקס פרס הטלוויזיה "Kristallen", בשנה זו גם התארח בפרק של תוכנית ההומור "Morgonsoffan" בערוץ SVT1.
מ-2009 ועד 2010 הפיק את "Expedition Robinson" המקבילה השוודית של התוכנית הישרדות.
טרה אינקוגניטה

טרה אינקוגניטה (בלטינית: Terra incognita, בעברית: ארץ לא-נודעת) הוא המונח הלטיני בו השתמשו בקרטוגרפיה לתיאור שטחי יבשה שעדיין לא מופו או תועדו. 
הביטוי נזכר לראשונה בספר 'גאוגרפיה' של פטולומאיוס תַלְמָי בסביבות שנת 150 לספירה. המונח הוחזר לשימוש במאה החמש-עשרה בעידן התגליות. ביטויים מקבילים ניתן למצוא בצרפתית (terres inconnues) ובאנגלית (Parts Unknown). על אותו משקל נעשה השימוש במונח Mare incognitum לתיאור שטחים ימיים לא נודעים. 
הביטוי טרה אינקוגניטה מתייחס לעיתים ליבשת הדמיונית בדרום טרה אוסטרליס כפי שניתן לראות במפה משנת 1564 (Theatrum Orbis Terrarum), פרי עבודתו של אברהם אורטליוס.
חלקים נרחבים באפריקה נותרו עם שם זה עד המאה תשע-עשרה. במהלך מאה זו, עם סיום המיפוי המלא של כדור הארץ, הביטוי טרה אינקוגניטה נעלם ממפות העולם. 
כיום הביטוי משמש בקרב קהיליות מחקריות שונות כמטפורה לתחומים בתוליים שעדיין לא נחקרו.

אריות ודרקונים

הרומאים נהגו לרשום על חלקי ארץ באפריקה שלא תוירו "כאן יש אריות" ( בלטינית "HIC SVNT LEONES") ומנהג זה נמשך לתוך ימי הביניים. יש הסוברים שזו הייתה מטפורה לסכנה. בגלובוס האנט-לנוקס משנת 1510 מופיע הכיתוב "כאן יש דרקונים" בלטינית ("HIC SVNT DRACONES") על אזור בדרום-מזרח אסיה.  מפות אחרות ציירו בשטחים לא נודעים חיות מיתולוגיות שונות, כמו דרקון ונחש עקלתון ללא כיתוב. עם זאת, אגדה אורבנית טוענת שהתיוג  "כאן יש דרקונים" (באנגלית: Here Be Dragons) היה נפוץ במפות.
גואנאקאסטה

הפארק הלאומי סנטה רוסה

הפארק הלאומי סנטה רוסה (בספרדית: Parque Nacional Santa Rosa) הוקם בשנת 1971 על מנת להגן על האתר שבו התחולל קרב סנטה רוסה (20 במרץ 1856), והקצה המזרחי שלו משיק לכביש המהיר הפאן-אמריקאי. מרכז הפארק נמצא במרחק 36 ק"מ צפונית לעיר ליבריה, שהיא בירת מחוז גואנאקאסטה. הסיבות הנוספות להקמת הפארק היו הצורך להגן על הסוואנה, היער הנשיר הממוזג, אדמות הביצה והמנגרובים. שטחו של הפארק הוא 495 קמ"ר וניתן למצוא בו זאבי ערבות, פקאריים, חוטמן אדום, טפירים, שלושה מינים של קופים, ומגוון צבי ים וצבי יבשה. בפארק יש מספר מינים של חתוליים, אך קשה מאוד לצפות בהם.

הפארק הלאומי גואנאקאסטה

הפארק הלאומי גואנאקאסטה (בספרדית: Parque Nacional Guanacaste) משתרע על המורדות המערביים של הרי הגעש אורוסי וקאקאו, והוא מגיע עד לכביש המהיר הפאן-אמריקאי הסמוך לסנטה רוסה. הפארק הוקם ב-1989, בין השאר בזכות הלחץ שהפעיל דוקטור דניאל יאנסן לטובת הקמת "מסדרון" בין היער היבש ליער הגשום, שדרכו יוכלו לעבור מינים רבים של בעלי חיים בכל עונה. שטחו של הפארק הוא כ-340 קמ"ר, ויש בו 140 מינים של יונקים, 300 מיני עופות, 100 מינים של דו-חיים וזוחלים, ולמעלה מ-10,000 מינים של חרקים.
העיר הקרובה ביותר לפארק היא לה קרוס, ובפארק נמצאים כמה מתקנים שהידועים שבהם הם משרדי הנהלת אזור השימור, שלה סניפים בפיטילה (הפינה הצפון-מזרחית של הפארק), קאקאו (המדרון הדרום-מערבי של הר הגעש) ומריצה (בין שני הרי הגעש).

הפארק הלאומי רינקון דה לה וייחה

בפארק הלאומי "הר הגעש רינקון דה לה וייחה" (בספרדית: Parque Nacional Volcán Rincón de la Vieja) נמצאים הרי הגעש רינקון דה לה וייחה וסנטה מריה (Santa María), כמו גם הר הגעש הכבוי סרו פון סיבאך (Cerro Von Seebach). ההתפרצות האחרונה של רינקון דה לה וייחה הייתה ב-1998. העיר הקרובה ביותר לפארק היא ליבריה, הנמצאת דרומית לו, וישנם שני בניינים בפארק עבור לשכת המודיעין לתיירים ועבור המדריכים.
בפארק יש חיי טבע עשירים, וניתן למצוא בו 300 מינים של עופות, כגון קצאל ועיטים, ואוכלוסיות היונקים העיקריות בפארק הן פומה, קופים רחבי אף וקופים בעלי זנב, קינקז'ו, יגוארים וכדומה.

מפרץ חונקייאל

מקלט חיי הטבע מפרץ חונקייאל (Junquillal) הוא אזור מקלט טבעי המגן על אזורים של יער טרופי יבש ומנגרובים הנמצאים בסמוך לחוף.
מבנה משרד התחבורה היבשתית של גאורגיה הסובייטית

מבנה משרד התחבורה היבשתית של גאורגיה הסובייטית בטביליסי (בגאורגית: საქართველოს საავტომობილო გზების სამინისტროს შენობა) הוא בנין בעל מבנה ארכיטקטוני ייחודי בטביליסי. הוא תוכנן על ידי האדריכל גיאורגי צ'אחווה (გიორგი ჩახავა) עבור המשרד לתחבורה יבשתית של גאורגיה הסובייטית, ובנייתו נסתיימה בשנת 1975.

היסטוריה

בשנות השבעים כיהן צ'אחווה כשר לתחבורה יבשתית של גאורגיה הסובייטית. לכן, הוא היה גם הלקוח וגם התכנן הראשי של הפרויקט. עקב היותו השר הממונה על הנושא הוא בחר את המיקום האידיאלי עבור המבנה במקום הבולט והאטרקטיבי ביותר בטביליסי באותם ימים.

האדריכל

צ'אחווה נולד בשנת 1923 בטביליסי. בשנת 1941 הוא סיים את חוק לימודיו בבית הספר התיכון. לאחר מכן גויס לצבא האדום והשתתף במלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה למד בפקולטה לאדריכלות באוניברסיטה הפוליטכנית של טביליסי. הוא סיים את לימודיו בשנת 1949. מאותה תקופה עבד כאדריכל בסטודיו משלו והוציא לפועל פרויקטים בגאורגיה, אוקראינה, אוזבקיסטן, טג'יקיסטן, אפגניסטן ולוב.
בתקופת פעילותו קיבל צ'אחווה מספר פרסים ותעודות הוקרה, ביניהם: תעודה מאיגוד האדריכלים של ברית המועצות (נוסד ב-1932), העיטור הממלכתי של מועצת הקומיסרים העממיים של ברית המועצות בשנת 1983 ומדליה מאיגוד האדריכלים של גאורגיה - "עיטור מיוחד לאדריכלות". בשנת 1991 הוא הפך לחבר כבוד באקדמיה הבינלאומית לארכיטקטורה אוריינטלית.

המבנה

האתר המיוער שוכן בפרוורי העיר טביליסי על גדת נהר הקורה, על מדרון תלול, היורד ממערב למזרח. חלק גדול של המבנה מוגבה מעל פני הקרקע. את המבנה ניתן לראות ממרחק ושלושה כבישים מרכזיים המובילים מטביליסי צפונה חולפים בסמוך למבנה. ניתן להגיע למבנה דרך הקצה הגבוה שלו או הקצה הנמוך.
המבנה כולל קומות בטון בצורת תיבות המונחות זו על זו שתי וערב. חמישה חלקים, שכל אחד מהם מהווה שתי קומות. בסך הכל שמונה קומות (שתי הקומות הלפני אחרונות נמצאות בשני חלקים מקבילים. שלושה חלקים פונים ממזרח למערב ושני החלקים הנותרים, המונחים במאונך אליהם, פונים מצפון לדרום.

אדריכלות

המבנה בנוי בסגנון אריטקטורה קונסטרוקטיביסית (קונסטרוקטיביזם) ואחד מהדוגמאות המובהקות לסגנון בנייה זה בטביליסי. אחד ממבקרי האכיטקטורה בניו יורק טיימס תיאר את המבנה: 
הלבנות תמוכות הכבדות של המבנה, הצומחות מתוך מדרון בין שני כבישים ראשיים, משקפות את המשיכה של העידן הסובייטי לקנה מידה הרואי. ... הקומפוזיציה של הצורות המשולבות, הדומה לטור של גשרים, ומזכירות עבודה של התנועה המטבוליסטית (Metabolist Movement) היפנית של שנות השישים ותחילת שנות השבעים, מלמדת כי האדריכלים הסובייטים לא פעלו בוואקום אינטלקטואלי
— ניו יורק טיימס
אניטה או'דיי

ביוגרפיה

נולדה כאניטה בל קולטון (Anita Belle Colton) בשיקגו ועזבה את בית הוריה בגיל 14. היא עבדה כרקדנית במועדונים ומדי פעם נקראה לשיר. בשנת 1934, בת 15 בלבד כבר יצאה לסיבוב הופעות במערב התיכון. ב-1936 הפכה לזמרת מקצועית בשורת-מקהלה במופעים שהועלו בשיקגו ופגשה את המתופף דון קרטר, שהחל ללמד אותה תאוריה של מוזיקה. בשנת 1937 נישאה לו. בשנת 1938 שכר אותה בעל מועדון Off Beat ועורך המגזין דאון ביט, קארל קון, לשיר במועדונו, שהיה מקום מפגש חביב על מוזיקאי שיקגו. שם פגשה את מקס מילר וג'ין קרופה והשתתפה בהופעותיהם.
החל מ-1941 הפכה לזמרת הקבועה בביג בנד של ג'ין קרופה, שם ביצעה את הדואט Let Me Off Uptown עם רוי אלדריג', שהפך ללהיט. באותה שנה הוכתרה על ידי דאון ביט כ"כוכב העולה של השנה". ב-1942 נישאה שנית, לקארל הוף. ב-1943, כאשר נעצר קרופה על שימוש במריחואנה השתלבה או'דיי בתזמורתו של וודי הרמן. היא פרשה מהלהקה על מנת לפתח קריירת סולו אך באפריל 1944 הצטרפה שוב לביג בנד, לתזמורתו של סטן קנטון. יחד עם תזמורתו הופיעה בסרט Artistry in Rhythm. ב-1945 הצטרפה שוב לג'ין קרופה למשך כשנה.
ב-1946 פתחה או'דיי בקריירה של זמרת סולו. היא הקליטה שירים פופולריים כ-Hi Ho Trailus Boot Whip, Key Largo, How High the Moon ו-Malaguena. ב-1947 נעצרו היא ובעלה על שימוש במריחואנה והיא נידונה ל-90 יום בכלא. לאחר שהשתחררה הקליטה עם קאונט בייסי. תקליט הסולו הראשון שלה (ראשון בסדרה בת 17 תקליטים עד 1962), Anita O'Day Sings Jazz, יצא ב-1952. לאורך שנות החמישים הופיעה והקליטה או'דיי עם הרכבים שונים, שכמעט בכולם נטל חלק המתופף ג'ון פול. בין שיתופי הפעולה שלה בתקופה זו ניתן למנות את ביצוע ה"סקאט" הסוחף שלה לסטנדרט "ארבעה אחים" של ג'ימי ג'ופרה ולהקתו של וודי הרמן, שיתופי פעולה עם לואי ארמסטרונג, דיינה וושינגטון, אוסקר פיטרסון (שיתוף פעולה שהפיק את תקליטה המצליח ביותר Anita Sings the Most), ג'ורג' שירינג, ת'לוניוס מונק ואחרים. היא הופיעה במסעי הופעות, בתוכניות טלוויזיה, באירועים ובפסטיבלים שונים והייתה שנייה רק לפרנק סינטרה ואלה פיצג'רלד. בד בבד עם הצלחתה, שקעה בהתמכרות לסמים, כולל הרואין. בשנת 1958 הופיעה בפסטיבל ניופורט, וקצרה שבחים רבים. ההופעה מתועדת בסרט התיעודי שנעשה על הפסטיבל באותה שנה - Jazz On A Summer's Day. בשנת 1959 הצטרפה למסע הופעות של בני גודמן באירופה במצב נפשי רעוע. בשנת 1968 כמעט נפטרה כתוצאה מנטילת מנת יתר של הרואין.
בשנת 1970, לאחר גמילה, הופיעה בפסטיבל הג'אז של ברלין ובסרטים "זיג זג" (1970) ‏ ו-(The Outfit" (1973". בשנת 1972 הקימה חברת תקליטים בשם "תקליטי אמילי". בשנת 1981 הוציאה אוטוביוגרפיה בשם High Times, Hard Times ובה היא מגוללת את סיפור התמכרותה לסמים. בשנת 1985, לרגל מלאת חמישים שנה לפעילותה, נערך לכבודה מופע בקארנגי הול בניו יורק. ב-2006, כשנה וחצי לפני מותה יצא תקליטה הראשון לאחר 13 שנה, !Indestructible. ב-2007 פתח סרט תיעודי בשם Anita O'Day: The Life of A Jazz Singer, המלווה יום בחייה, את פסטיבל טרייבקה. בעיצומו של מה שנדמה כ"קמבק", נפטרה או'דיי בשנתה, בגיל 87.
חרדל השדה

מאפיינים

הגבעול התפרחת והתרמילים הטריים של חרדל השדה הם אכילים. לזרעי החרדל מיוחסות סגולות רפואיות, וניתן להפיק מהם שמן המוכר בטיפול בכאבי גב ומפרקים. ערבובו עם שמן זית משמש טיפול להצטברות נוזלים ודלקת אוזניים. בנוסף הוא משמש כתבלין. ככלל, בכמויות גדולות, עלי הצמח רעילים, ואינם ראויים למאכל בעלי חיים, אך הם נאכלים על ידי זחלים של פרפראים שונים כגון לבנין הכרוב. 
גובהו של הצמח 60–120 סנטימטרים. גבעוליו ישרים ומכוסים בשיער זיפני. עלי חרדל הבר הם דמויי כינור, מנוצים ומפורצים, ומכוסים בזיפים קצרים. הפרחים צהובים וערוכים באשכולות. הפרי הוא תרמיל זיפני, צר וארוך. חרדל השדה פורח בחודשים דצמבר-מאי הזרעים מבשילים ומתייבשים באוקטובר-ינואר.
למרות ייחודיותו של חרדל השדה ביצירת שטחים ענקיים המכוסים בפריחה צהובה, הוא אינו היחיד האחראי למרבדים אלו. פרחיהם של צמחים נוספים ממשפחת המצליבים צבעם צהוב, ויש המזהים צמחים אלו בטעות כחרדל השדה. בין צמחים אלו ניתן למנות את החרדל הלבן, בן-חרדל מצוי, איסטיס, תודרה סיגית, חטוטרן מצוי, בקבוקן מקומט, אליסון, מצלתיים מצויים, משקפי הזקנה, רשתון השדות, טוריים זיפניים, טוריים קטנים וצנון משולשל.
חרדל השדה מוזכר פעמים רבות במקורות חז"ל לעניין מצוות התלויות בארץ, והוא אף נזכר לשבח בתיאור גידולי ארץ ישראל: "מעשה בשיחין באחד שהניח לו אביו שלשה בדי חרדל, ונפשח אחד מהן, ונמצאו בו תשעה קבין חרדל, ועציו סיככו בו סוכת יוצרין". הצמח מוזכר במקורות כצמח מאכל, והוא נודע גם בשל סגולותיו הרפואיות, וזרעיו אף שימשו כמשקולת מידה.
גז חרדל לא מופק מחרדל השדה, אלא נקרא כך משום ריחו, הדומה לשום, חרדל או חזרת.
פירמידה הפוכה (אדריכלות)

באדריכלות, פירמידה הפוכה היא מבנה ההולך ומתרחב כלפי מעלה, ולכן מזכיר בצורתו פירמידה שהועמדה על קודקודה. מבני פירמידה הפוכה רבים היו אופנתיים בעיקר באדריכלות הברוטליסטית של שנות ה-60 וה-70.
ידועה במיוחד "הפירמידה ההפוכה" (La Pyramide Inversée) שתכנן איי אם פיי במוזיאון הלובר בפריז שהיא אכן בצורה של פירמידה הפוכה אמיתית ולא בצורה המזכירה כזו. פירמידה זו היא לא בניין כשלעצמו אלא חלון עליון (סקיילייט) שמחדיר אור לקומה תת-קרקעית וצורתו נועדה ליצור ניגוד עם הפירמידה הגדולה בכניסה אל המוזיאון. פירמידה זו מוזכרת בספר "צופן דה וינצ'י", ולפיו תחת פירמידה הפוכה זו קבורה לכאורה מרים המגדלית (מריה מגדלנה).
Theatre of Tragedy

היסטוריה

הלהקה הוקמה ב-2 באוקטובר 1993 בסטוונגר, נורווגיה, ושינתה פעמיים את שמה (במקור Suffering Grief ואחר כך La Reine Noir ובסוף Theatre of Tragedy). מייסדיה היו הזמר ריימונד אישטבן רוהוני (Raymond István Rohonyi), הגיטריסט Pål Bjåstad וטומי לינדל (Tommy Lindal). אליהם הצטרף המתופף היין פרודה הנסן. מאוחר יותר הם הזמינו את ליב קריסטין להיות זמרת אורחת למספר שירים אך מהר מאוד התרשמו ממנה והיא נהפכה לחברה קבועה בלהקה.
ב-1994 יצא לאור הדמו הראשון שלהם וב-1995 אלבומם הראשון Theatre of Tragedy (אלבום). הלהקה הוציאה עוד מספר אלבומים וב-1998 הוציאה את האלבום Aégis שנחשב לשיא היצירה שלהם. בתקופה זו ניגנה הלהקה מטאל גותי כבד המשלב בין שירת היפה והחיה לדום-דת'.
בשנת 2000 שינתה הלהקה את סגנונה וממטאל גותי עברה לנגן אינדסטריאל משולב ברוק גותי ואלקטרופופ. דבר זה התבטא באלבומם Musique וגרם להלם בקרב הרבה ממעריצי הלהקה.
ב-2003 הודיעה הלהקה על עזיבתה של ליב קריסטין, סולנית הלהקה, עקב "חילוקי דעות מוזיקליים שאינם ניתנים לגישור".
את קריסטין החליפה נל זיגלנד (Nell Sigland) שהצטרפה ללהקה ב-2004. ב-2004 ו-2005 יצא הלהקה למסע הופעות כאשר זיגלנד היא הסולנית המובילה. הלהקה הוציאה עוד מספר אלבומים אך שינוי הסגנון ושינוי הרכב הלהקה גרם לדעיכה ולירידה בכמות המעריצים.
ב-1 במרץ 2010 הודיעה הלהקה על החלטתה להתפרק ב-2 באוקטובר 2010. היא ערכה מסע הופעות אחרון בליווי להקת המטאל הגותי הסימפוני הנורווגית Where Angels Fall ובעזרת מימון המונים הוציאה סרט המתעד את ההופעה האחרונה שלהם.

סגנון מוזיקלי

הלהקה התחילה כלהקת מטאל גותי/דום-דת' והשתמשה בשיטת שירת היפה והחיה: קול בס גברי ולעיתים אף גרואלינג לצד שירת סופרן נשי עדינה. בשלושת אלבומיה הראשונים דבקה הלהקה בסגנון זה ומילות השירים נכתבו באנגלית מודרנית מוקדמת.
החל משנת 2000 והאלבום Musique שינתה הלהקה את סגנונה באופן דרסטי לרוק אינדסטריאל המשלב רוק גותי ואלקטרופופ. המטאל הכבד נזנח ואיתו הגרואלינג והשירים נכתבו באנגלית מודרנית פשוטה. 
בשני אלבומיה האחרונים, Storm ו-Forever Is The World, חזרה הלהקה לנגן רוק גותי ומטאל גותי.
עלי ח'אמנאי

נעוריו ותחילת דרכו

ח'אמנאי נולד במשהד, השני מבין שמונה ילדים. אביו היה איש דת עני, ואימו הייתה ילידת יזד. ח'אמנאי קיבל חינוך מוסלמי דתי כבר בילדותו. שניים מאחיו גם הם אנשי דת. אחיו הצעיר חדי חמינאי הוא עורך עיתון בכיר ואיש דת.

תחילת דרכו הפוליטית

ב-1963 נעצר עקב פעילותו בארגון מחאת סטודנטים מוסלמים אדוקים כנגד השלטון. הוא שוחרר אחרי זמן קצר, אך לאחר מכן נעצר שוב עוד כמה פעמים במרוצת השנים.
במקצועו עסק בהוראת לימודי דת, חיבר ותרגם ספרים בנושאי אסלאם.
ב-1975 נעצר ח'אמנאי על ידי הסאוואכ, המשטרה החשאית של השאה, הפעם לתקופה ארוכה יותר. הוא שוחרר לאחר כמה חודשים, אך לא הורשה עוד למסור שיעורים.

המהפכה ונשיאות

במהפכה האסלאמית ב-1979 היה דמות מפתח ואיש סודו של רוחאללה ח'ומייני. הוא קיבל שלל תפקידים בכירים, ב-1980 מונה על ידי ח'ומייני לתפקיד האימאם של תפילות יום השישי בעיר קום, לאחר התפטרותו של חוסיין עלי מונתזרי מהתפקיד. הוא שימש תקופה קצרה כסגן שר ההגנה הלאומי מסוף יולי עד 6 בנובמבר 1979 וכמפקח על משמרות המהפכה האסלאמיים.
ב-1981, לאחר ההתנקשות בחייו של מוחמד עלי רג'אי, נבחר ח'אמנאי לתפקיד נשיא איראן ברוב מוחץ של הקולות (97%), ובכך הפך לאיש הדת הראשון שכיהן במשרה. בבחירות, שנערכו באוקטובר 1981, אושרו רק ארבעה מועמדים מטעם מועצת שומרי החוקה. במקור רצה ח'ומייני להשאיר על חכמי הדת מחוץ לנשיאות, אך מאוחר יותר שינה את דעתו. ח'אמנאי נבחר מחדש בבחירות לנשיאות איראן ב-1985, שם רק שלושה מועמדים אושרו על ידי מועצת שומרי החוקה, וקיבל 87% מהקולות.
מעט אחרי בחירתו לנשיא הצליח לחמוק מניסיון התנקשות. במהלך מסיבת עיתונאים התפוצץ לידו מכשיר הקלטה, אך הוא יצא בפציעה קלה. האחראי להתנקשות היה ארגון המוג'אהדין ח'לק. ב-1985 נבחר לתקופת כהונה שנייה. יחסיו עם המנהיג העליון דאז, האייתוללה ח'ומייני, התאפיינו בהרמוניה. שניהם היו שותפים בין היתר לאותו קו פונדמנטליסטי נוקשה, כנגד המערב.
ח'אמנאי היה אחד ממנהיגי איראן בתקופת מלחמת איראן-עיראק בשנות השמונים, ופיתח בתוך כך קשרים הדוקים עם משמרות המהפכה. כנשיא, נודע כמי שהביע התעניינות עמוקה בפרטי הצבא והביטחון, דוחות תקציביים ועניינים מנהליים.

משפחתו


בנו הוא מוג'תבא ח'אמנאי.
מערכת המשפט בקוריאה הצפונית

עצמאות שיפוטית

סעיף 157 של חוקת קוריאה הצפונית קובע כי "המקרים השיפוטיים יידונו באופן פומבי, ולנאשם מובטחת הזכות להגנה; דיונים מסוימים יהיו סגורים בפני הציבור, במקרים שייקבעו בחוק".
ראיה נוספת להיעדרה של עצמאות שיפוטית בבתי המשפט במדינה, היא נוסח סעיף 11 של ״חוק הפיקוח על התביעות״ במדינה, המגדיר כי "מתפקידו של התובע להשגיח שבית המשפט או הבורר במקרה ספציפי פועלים בצורה יעילה לפתרון המקרה, בהתבסס על הוראות החוק ובתוך פרק זמן סביר."

מקצוע עריכת הדין בקוריאה הצפונית

עורכי דין בקוריאה הצפונית מחויבים להיות חברים בלשכת עורכי הדין צ׳וסון, המשמשת כגילדה המקצועית לעוסקים בעריכת הדין במדינה. הלשכה מגדירה סטנדרטים מקצועיים לעיסוק במקצוע, כמו גם תנאי קבלה ונהלים לפסילת עורכי דין קיימים.
בניגוד למקובל במערכת המשפט במדינות קפיטליסטיות, תושב או ארגון אינו רשאי לשכור עורך דין מייצג באופן ישיר. כלל הבקשות לייצוג משפטי מועברות לידי לשכת עורכי הדין, כאשר הלשכה קובעת את זהותם של עורכי הדין שיטפלו בכל מקרה ספציפי, וכן משלמת להם את שכר עבודתם. יצוין עם זאת, כי בקוריאה הצפונית, עורכי הדין אינם בעלי מונופול על מתן שירותים משפטיים, כאשר כל תושב במדינה רשאי מבחינה פורמלית לספק ייצוג בעניינים אזרחיים או פליליים.
הפקולטה למשפטים באוניברסיטת קים איל-סונג היא האוניברסיטה היחידה בקוריאה הצפונית המספקת השכלה משפטית פורמלית.
עיצוב אתר אינטרנט

עיצוב אתר אינטרנט הוא תהליך של המשגה (conceptualization), תכנון, ועיצוב אתר המיועד לצפייה באמצעות דפדפן, ומוגדר באמצעות שפת תגיות (markup language) שאותה הדפדפן מסוגל לפענח ולהציג. האתר מורכב מדפים המוצגים כל אחד בנפרד, ובדרך כלל מקושרים ביניהם. העיצוב כולל את העיצוב של כל אחד מהדפים המוצגים, במסגרת עקרונות העיצוב של האתר כולו.
הדפים בנויים מאלמנטים עיצוביים (כמו מסגרות, טבלאות, רקעים וכדומה), מלל, תמונות, טפסים, ועוד.
שיפורים בתאימות של הדפדפנים עם הסטנדארטים של W3C הובילו לכך שרוב אתרי האינטרנט מוצבים בעזרת שפת HTML או XHTML בשילוב CSS.
עם הגידול במספר אנשי המקצוע בתחומי עיצוב תקשורת חזותית (Communication Design) וטכנולוגיית המידע (Information technology), נהוג להבדיל בין מקצוע עיצוב אתרי אינטרנט (Web design) לבין פיתוח רשתות (Web Development) - עבודה שמתמקדת בתחזוקה הכוללת של כל השירותים מבוססי הרשת.

היסטוריה

טים ברנרס-לי, ממציא ה-World Wide Web, פרסם אתר אינטרנט לראשונה באוגוסט 1991. דפי אינטרנט נכתבים בשפת תגיות הנקראת HTML.
תכונות כמו הטבלות, שהוגדרו מלכתחילה כדי להציג מידע טבלאי, עברו במהרה לשימוש בוני האתרים ככלי עיצובי לשליטה על צורת הדף. מאוחר יותר הסטנדרט התפתח, ונוספה אליו הגדרת גיליונות סגנון מדורגים (CSS) שנחשב כיום לדרך נכונה יותר לשלוט בעיצוב הדף, וכיום רוב המעצבים משתדלים להגביל את השימוש בטבלאות להצגת מידע טבלאי בלבד.

דרישות רב תחומיות

עיצוב אתרי אינטרנט כולל דיסציפלינות שונות, ובהן - מערכות מידע, טכנולוגיות מידע ועיצוב תקשורת חזותית. נהוג להפריד את העבודה על אתר אינטרנט ל-Front-end ול-Back-end. העבודות שמתמקדות בצד הויזאולי של האתר (כגון מבנה העמוד, ממשק המשתמש, הגרפיקה, והאודיו) נכללות תחת שם הגג "Front-end". התחום שעוסק בבנייה הדינמית של הדפים בעזרת המידע שנאסף מהמקורות השונים ועיבוד הקלט מהמשתמש, מכונה "Back-end".

מעצב אתרים ואפליקציות

מעצב אתרים ואפליקציות (נקרא גם מעצב Web) הוא אדם העוסק בעיצוב גרפי וטיפוגרפיה של אתרים ואפליקציות אינטרנט ("עיצוב אתרים"). הידע הנדרש כדי לעסוק בתחום זה כולל ידע ב-HTML, בCSS (כולל CSS Preprocessors דוגמת SASS), וכן ידע בJavascript ובספריות שלה (כגון Jquery). מעבר לכך נדרש גם ידע בתוכנות עיצוב גרפי, כגון תוכנה לבניית תמונות וקטור (כגון Illustrator) ותוכנות ליצירה ועיבוד תמונה (כגון Photoshop).
יש מעצבים המפתחים תבניות (Themes) עבור מערכות ניהול תוכן ספציפיות דוגמת דרופל או מג'נטו.
מעצבי אתרים מסייעים למתכנתים, בעלי אתרים, ואחרים, בפתרון בעיות עיצוב ובפיתוח ויישום של תקדים עיצובי ברמת התמונה, שהוכן על ידי ארט-דיירקטור או גרפיקאי. על מעצב האתרים לדעת גם את המגבלות הטכניות שאולי עומדות בפני מתכנת מסוים המפתח את האתר או האפליקציה, וליצור עיצובים שיהיה לו נוח ויעיל לעבוד עימם מבחינה טכנית.
יעקב שטארק

ביוגרפיה

יעקב שטארק נולד בקרקוב, פולין, בשנת 1881. בשנת 1906 עלה לארץ ישראל מגליציה והצטרף כתלמיד ל"בצלאל". בשנת 1911 נשא לאשה את הניה בן יעקב. בשנים 1913-1912 יצר שטארק את ציור-הקיר בנושא "עשרת השבטים" בבית הכנסת עדס בשכונת נחלאות בירושלים. בזמן מלחמת העולם הראשונה נפטר שטארק ממחלה. עיקר יצירתו היה בתחום הטיפוגרפיה. העבודות שיצר שטארק הושפעו מזרם ה-"אר נובו" וה"יוגנדסטיל" האירופי, כמו גם מעיצוב הערבסקות האיסלמיות.
נחום גוטמן שיער כי דמותו של שטארק שימשה את עגנון בתיאור דמותו של יעקב בלויקוף, שבספר תמול שלשום.
פלוריאן קליין

קריירת מועדונים

קליין החל לשחק כדורגל בספטמבר 1994, בקבוצת הילדים של ל.א.ס.ק. לינץ. הוא עבר בכל מחלקות הנוער של המועדון, עד אשר קודם לסגל הבכיר של הקבוצה ביולי 2004. לפני כן, הספיק לשחק כמושאל לעונת 2003-04 בקבוצת בלאו-וייס לינץ. אחרי 14 שנים במועדון ילדותו, 163 משחקי ליגה ו-13 שערים, קליין חתם ב-30 באפריל 2009 על חוזה לשנתיים בקבוצת אוסטריה וינה. ב-2012 עבר לשחק בשורות רד בול זלצבורג. במדי רד בול, קליין היה שותף לזכייה בדאבל המקומי לעונת 2013-14. אחרי שפג חוזהו בזלצבורג, חתם ב-1 ביולי 2014 בשורותיה של שטוטגרט הגרמנית בהעברה חופשית. בעונת 2015/16 נשר קליין עם שטוטגרט לבונדסליגה השנייה. ב-23 באוגוסט 2017 חזר קליין לאוסטריה וינה.

קריירה בינלאומית

אחרי ששיחק בנבחרות האוסטריות הצעירות, קליין ערך את הופעת הבכורה שלו עבור הנבחרת האוסטרית ב-19 במאי 2010, במשחק מול קרואטיה.