לוצ'יאן בלאגה

ילדותו

לוצ'יאן בלאגה נולד בכפר לאנקרם על יד העיר סבש- אלבה (בגרמנית - מיהלבאך) בדרום טרנסילבניה, אז חלק מהונגריה במסגרת האימפריה האוסטרו-הונגרית כאחד מתבין תשעה ילדים של כומר. הוריו, הכומר איזידור באלגה ואמו, אנה לבית מוגה, היו רומנים ממוצא ארומני. התחיל לדבר רק בגיל 4.
את לימודיו הראשונות (1906-1902) עשה בלאגה בבית הספר היסודי הגרמני בסבש, לאחר מכן למד בשנים 1906-1914 בתיכון "אנדריי שאגונה" בבראשוב, שבו לימד קרוב משפחה שלו, יוסיף בלאגה, מחבר הטקסט הרומני הראשון בתחום תאוריית התיאטרון. באותה תקופה התעמק בלאגה, בין השאר, ביצירותיו של פרידריך שילר. 
אחרי מות אביו בשנת 1909 עברה המשפחה לגור בסבש.

פרסומיו הראשונים

בשנת 1910, בגיל 15, פרסם לוצ'יאן בלאגה את שירו הראשון "על החוף" בעיתון הרומני "טריבונה" ("הבמה") בארד. בשנת 1914 פרסם העיתון "רומנול" ("הרומני") את מסתו "הרהורים על האינטואיציה אצל ברגסון.
בשנת 1911 טייל הצעיר באיטליה, שבו בילה את זמנו בחיפוש אחר כתבי פילוסופיים בספריות ובביקורים באתרים הארכאולוגיים.

לימודיו האקדמיים

בלאגה התכוון לנסוע כדי ללמוד באוניברסיטה בגרמניה, אך פריצת מלחמת העולם הראשונה מנעה זאת ממנו. כדי להתחמק מהשרות הצבאי בצבא האוסטרו-הונגרי העדיף ללמוד בסמינר לתאולוגיה אורתודוקסית (1916-1914) בסיביו ובאוראדיה. ההיבטים המעשיים של לימודי הכמורה לא התחבבו עליו ובלאגה לא הצטיין בהם. אולם עלה על חבריו בלימודים בתחומים התאורטיים. בתקופה זו נמשך יותר במיוחד על ידי תחום הפילוסופיה של הדת ועל ידי תולדות האמנות. 
בתחילת שנת 1916 ביקר בווינה, בה התוודע לזרם האקסרפסיוניסטי. בשנת 1917 סיים את לימודיו לתואר ראשון ואחר כך המשיך בווינה לימודי פילוסופיה וביולוגיה עד שנת 1920, כשגמר את עבודת הדוקטור שלו בתחומים אלה. לעבודת הדוקטורט שלו בפילוסופיה נתן את הכותרת" תרבות וידיעה" (Kultur und Ertkentnnis). בווינה הכיר בלאגה את קורנליה ברדיצ'אנו, שהפכה לאשתו.

פעילותו הספרותית והאקדמית

המחזה הראשון שלו, "זמולקסה" פורסם לראשונה בעיתון "ווֹאִינצה" הוא זיכה אותו בפרס "אדמאקי" של האקדמיה הרומנית. גם אוניברסיטת קלוז' במתכונתה הרומנית החדשה, אחרי איחוד טרנסילבניה עם רומניה (1918) ציינה מחזה זה לשבח.
באותה שנה פרסם בלאגה את תרגומו הראשון לשירים גרמניים בעיתון הרגמני די בריקה" (הגשר) בצ'רנוביץ.
ב-1924 ו-1925 התגורר בלוגוז', ערך את העיתונים "ווֹאִינצה" ו"פאטריה", היה חבר במועצת המנהלים של כתב העת "קולטורה" ותרם קבוע מאמרים לכתבי העת "גנדיריה", "אדוורול ליטראר וארטיסטיקז", ו"קובנטול" 
בשנת 1937 נבחר לאקדמיה הרומנית ונאום הקבלה שלו בפורום זה היה "הוקרה לכפר הרומני". ב-1939 התמנה לפרופסור לפילוסופיה של התרבות באוניברסיטת קלוז' בקתדרה שנוצרה במיוחד בשבילו. ההרצאה הראשונה שלו הייתה Despre plenitudinea istorică ("על המלאות ההיסטורית"). לימד שם עד שנת 1948, כשסולק מן התפקיד על ידי השלטון הקומוניסטי. 
כשבעקבות תכתיב וינה השני צפון טרנסילבניה סופח שוב להונגריה, ליווה בלאגה את האוניברסיטה הרומנית של קלוז' למקום הגלות שלה בסיביו (1946-1940). בלאגה השפיע מאוד על ה"חוג הספרותי של סיביו" ועל הוגה יון דזידריו סרבו.
בשנת 1943 היה העורך של כתב העת "סקולום" (המאה, בלטינית).

פעילותו כדיפלומט

בשנת 1926 צורף בלאגה לשרות הדיפלומטי הרומני ומילא תפקיד של נספח תרבות בוורשה, פראג, ליסבון, ברן ווינה. בשנים 1936-1939 כיהן כתת-מזכיר במשרד החוץ הרומני ובשנים 1938-1939 היה ציר של רומניה בפורטוגל.

תחת השלטון הקומוניסטי ברומניה

כפרופסור באוניברסיטת קלוז' פעל עד שנת 1948 כשסולק מן התפקיד על ידי הרשויות ה קומוניסטיות. נאסר עליו ללמד ועד שנת 1960 הורשה לפרסם רק תרגומים בלבד.
אחרי הרחקתו מהקתדרה הועסק בלאגה בסניף בקלוז' של המכון למדעי ההיסטוריה של האקדמיה הרומנית. בשנים 1961-1949 עבד כחוקר במכון להיסטוריה ופילוסופיה, בהתחלה כספרן ראשי (1954-1951) ואחר כך כמנהל שותף (1959-1954) של השלוחה בקלוז' של ספריית האקדמיה. בתקופה זו השלים בלאגה תרגום לרומנית של המחזה פאוסט מאת גתה. ב-1948 פרסם גם את הכרך א של יצרותיו של לסינג בתרגומו.
הוא תרגם גם טקסטים אחרים מן הספרות הקלאסית והמודרנית הגרמנית.
בשנת 1956 חוגים מחו"ל הציעו את מועמדותו לפרס נובל לספרות, אך ממשלת רומניה מחתה נגד הרעיון.
שיריו שנכתבו בתקופה הקומוניסטית פורסמו רובם אחרי מותו. כך גם הרומן בעל איפיונים אוטוביוגרפיים "סירתו של כארון"
מאז נפילת השלטון הקומוניסטי ברומניה פורסמו כתביו במלואם.
לוצ'יאן בלאגה הלך לעולמו בשנת 1961 בקלוז'. שלושה ימים מאוחר יותר, ביום הולדתו ה-66 הובא לקבורה בכפרו לנקרם.
בלאגה היה נשוי לקורנליה ברדיצ'אנו ולזוג הייתה בת בשם דורלי.