google/wiki40b huggingface dataset:
יועזר אריאל

תולדותיו

נולד בירושלים, בנם של משה ואסתר שטיגליץ. הוא בן המחזור הראשון בישיבת נחלים ובוגר ישיבת כנסת חזקיהו בכפר חסידים. כיהן כדיין בבית הדין האזורי בטבריה וצפת, בבית הדין לגיור בירושלים ובבית הדין לדיני ממונות בקרית ארבע. כמו כן שימש כראש הכולל של ישיבת ניר בקריית ארבע.
הרב אריאל נחשב מומחה בדיני בוררות ופרסם מספר ספרים בנושא. בשנות ה-90 ערך את קובצי פסקי דין של בית הדין האזורי לדיני ממונות של קריית ארבע. הוא מפרסם מאמרי הלכה בנושאים אקטואליים בכתבי עת שונים, ובהם תחומין ואסיא.
בינואר 2013 פרש לגמלאות. מספר שבועות לאחר מכן ייצג רבנים ודיינים שנבצר מהם להשתתף בכנס בחירת מועמד מטעם הציונות הדתית לכהונת הרב הראשי לישראל.
אחיו הם הרב יעקב אריאל רב העיר רמת גן, הרב ישראל אריאל מייסד מכון המקדש, והרב יגאל אריאל לשעבר רב המושב נוב.
מתגורר במושב מירון, ומשמש כראש כולל בראש פינה.
לרב אריאל שלושה עשר ילדים. בתו הבכורה, רבקה, נשואה לרב אוריה שחור, ראש הגרעין התורני ברמלה לשעבר.
נחל עמירם

נחל עמירם הוא נחל באורך כ-3 ק"מ בכרמל, שמו לקוח משמו הערבי "ואדי עמיר". ראשיתו בשכונת אחוזה בחיפה ומשם הוא יורד מערבה בגיא בין שכונת בגין ושכונת רמת אשכול ויוצא לים מצפון למוסד כפר גלים. נחל עמירם לא תוחזק והוא הפך לאתר פסולת עד שבשנת 2015 שולב מסלול הנחל בשביל ההליכה החדש בגיאיות העיר חיפה. בגדה הצפונית של הנחל נמצאים שרידי מחצבה.

צמחיית הנחל

הפרחים השולטים בנחל ובגדותיו הם עכנאי יהודה, תגית ארץ ישראלית, צברים וחרצית עטורה. לקראת סוף האביב פורח הלבנה הרפואי לאורך הנחל. ברוב הנחל מדובר על הליכה בחורש מוצל, ער אציל.
ניתן לראות לאורך המסלול גם את צמחי עצבונית החורש.
ביראג' מוהאן דאס גופטה

קורות חייו

עם סיום לימודי הרפואה החל דאס גופטה, בשנת 1921, לעבוד בתור חוקר במחלקה לפרוטוזואולוגיה בבית הספר לרפואה טרופית שבקולקטה. בשנת 1931 הובא מסינגפור אל בית הספר מקוק סרטנים אשר הפגין סימנים ברורים של מלריה. G. H. Campbel, אחד החוקרים בבית הספר, הצליח לזהות את טפילי ה-Plasmodium בדמו של המקוק וסיפר על כך למנהלו ליונל אברארד נאפייר (Lionel Everard Napier), אשר הזריק בתורו את טפילי ה-Plasmodium לשלושה קופים בריאים (שני מקוקי סרטנים ומקוק רזוס). מקוק הרזוס פיתח סימני מלריה חריפים ונאפייר, שהיה מודע למחקר שהתנהל במחלקת פרוטוזואולוגיה אודות מחלת המלריה בקופים, החליט להעביר לדאס גופטה את המקוק החולה. דאס גופטה, אשר עבד עם נולס, שמר על הטפיל עד לשובו של האחרון מחופשה ויחד החלו לחקור את המיקרוביולוגיה, המורפולוגיה והפתוגנזה של הטפיל. תחילה הם הראו כי בהיותם מאכסנים טבעיים של הטפיל, מפגינים מקוקי סרטנים פרזיטמיה נמוכה לעומת מקוקי רזוס. בשנת 1932 פרסמו השניים מאמר בו הם תיארו מין חדש של Plasmodium וכיצד יש ביכולתו להדביק הן קופים והם בני אדם, וזאת לאחר ביצוע ניסוי מוצלח בו הדביקו במלריה שלושה מתנדבים. במאמר אף ציינו כי לטפיל זה מחזור אריתרוציטי של כ-24 שעות ולו מורפולוגיה המזכירה את Plasmodium malariae. נולס ודאס גופטה לא נתנו שם לטפיל החדש והיו אלה החוקרים Sinton ו-Mulligan, אשר בשנת 1932 הוכיחו כי המחזור האריתרוציטי של הטפיל המדובר אכן אורך כ-24 שעות, תבעו את השם המדעי Plasmodium knowlesi כהוקרה לפועלו של רוברט נולס. 
בשנת 1943 מונה דאס גופטה לתפקיד מנהל בית הספר לרפואה טרופית בקולקטה, תפקיד אותו מילא עד למותו בשנת 1945. בכך היה למנהלו ההודי השני של המוסד.
בנו, הַרִיסְדְּהָאן דָּאסגּוּפְּטַה (Harisadhan Dasgupta), היה במאי קולנוע הודי.
טאנו בונין

קריירת מועדונים

טאנו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מאיורקה בה שיחק 11 שנים. לאחר תקופה קצרה בקבוצת המילואים הושאל לריאל חאאן.
בקיץ 2010 טאנו חתם בריאל מדריד והצטרף לקבוצה השלישית של המועדון. בהמשך הוא שיחק גם בקבוצת המילואים של ולנסיה.
בפברואר 2013, טאנו רשם הרחקה מהקו בבעיטת מספרים במהלך משחק הליגה נגד הוספיטאלט. ב-3 בספטמבר 2013 חתם בנוחה, אך חודש לאחר מכן הצטרף לויאריאל ג'.
ב-8 ביולי 2015 חתם באוסאסונה מהליגה הספרדית השנייה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עבור המועדון ב-30 באוגוסט בניצחון 0-1 נגד מיראנדס. טאנו היה שותף להעפלה של הקבוצה לליגה הראשונה בתום העונה. ב-10 בספטמבר 2016 טאנו רשם את הופעת הבכורה שלו בליגה הספרדית בהפסד 5-2 נגד ריאל מדריד בו גם הורחק.
באוגוסט 2018 חתם בליידה מהליגה השלישית.
ב-11 ביוני 2019 בונין חתם באלמריה מהליגה השנייה, אך ב-9 בספטמבר 2019 שוחרר מהקבוצה וחתם בראפיד בוקרשט מהליגה הרומנית השנייה.

קריירה בינלאומית

אימו של טאנו נולדה ברפובליקה הדומיניקנית ולכן לטאנו הייתה אופציה לייצג את הרפובליקה הדומיניקנית. ב-24 במרץ 2013 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הרפובליקה הדומיניקנית בניצחון 1-3 נגד האיטי.
לבסקי סופיה (כדורסל)

היסטוריה

הקבוצה נוסדה בשנת 1923, וזכתה 18 פעמים באליפות בולגריה. 15 פעמים זכתה בגביע הבולגרי. בין ההשתתפות  הבינלאומית שלהם: סופרוליג בשנת 1984, יורוקאפ בשנת 1978 ו- 1979. 
בעונת 2009/10, זכתה הקבוצה באליפות היורוהולד (הליגה הבלקנית) לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת לובצ'ן צטיניה. בעונת 2011/12 הגיעה הקבוצה עד לגמר היורוהולד והפסידה לקבוצת הפועל גלבוע גליל. בעונת 2012/13 שוב הגיעה הקבוצה לגמר היורוהולד והפסידה לגלבוע גליל. בעונת 2013/14 זכתה שוב באליפות היורוהולד לאחר ניצחון 69-75 מול גלבוע גליל, באליפות בולגריה ובגביע הבולגרי. בעונת 2014/15 משתתפת הקבוצה במסגרת הליגה האדריאטית.
פונדו

פונדו (בצרפתית: Fondue, הגייה: [fɔ̃ˈdy], פירוש: "מותכת") הוא מאכל שווייצרי המורכב לרוב מגבינה מותכת, הנאכל בצורה שיתופית על ידי קבוצת אנשים. הפונדו נחשב למאכל הלאומי של הקנטונים דוברי הצרפתית של שווייץ, ומסמל את המטבח השווייצרי. הסועדים טובלים מאכלים בסיר שבו יש נוזל חם באמצעות מזלגות ארוכים. מתחת הסיר מונח מתקן חימום (לרוב החימום מתבצע באמצעות נר או פתילייה כוהלית). סיר החימום מכונה "קאקלון" ("caquelon") ומתקן החימום "רשו" ("rechaud").
סוג הפונדו הידוע והנפוץ ביותר הוא פונדו גבינה, בו מתיכים בסיר גבינה והסועדים טובלים בגבינה קוביות לחם יבש. סוגי פונדו אחרים כוללים טבילת קוביות בשר בשמן רותח לטיגונם.
מקורו של מאכל זה בהיותו מאכל חסכוני המאפשר שימוש בלחם או גבינות שהתייבשו. 
בשנות ה-70 הפך הפונדו למאכל פופולרי בארצות הברית, ובשנות ה-80 הפך למקובל בישראל.

מנהגים

סביב אכילת הפונדו התפתחו מנהגים חברתיים שונים, ההופכים את אכילת הפונדו לאירוע חברתי. לפי אחד המנהגים, אם נופל המאכל הנטבל ממזלגו של אחד הסועדים אל תוך סיר הפונדו, עליו לשלם עבור שאר הסועדים, או לקנות משקאות לשאר הסועדים. לפי מנהג אחר, במקרה כזה עליו לנשק את הסועדת שיושבת מולו.
כמו כן התפתחו מנהגי נימוס הקשורים להיות מאכל זה מאכל שיתופי, כך למשל לא מקובל לטבול פעמיים את המאכל בתוך הסיר לאחר שנגסו ממנו פעם אחת.

פונדו גבינה

מקורו של פונדו הגבינה הראשון בציריך שבשווייץ, בשנת 1699. קיימות גרסאות רבות של מאכל זה, הכוללות תערובות שונות של גבינה, יין ותבלינים. יש המוסיפים למאכל קמח או קמח תפוחי אדמה על מנת לעבותו.
סוגי הגבינות כוללים לרוב גבינת גרוייר, אמנטל ושרין או רקלט לתערובות מוסף יין לבן יבש ומעט קירש.

הפונדו כקינוח

החל משנות ה-70 הפך פונדו השוקולד לקינוח פופולרי. מקורו של קינוח זה בשנות ה-60 (ככל הנראה משנת 1964). מאכל זה כולל טבילת פירות, פרוסות עוגה, מרשמלו או מאפים בסיר המכיל גנאש שוקולד ולרב שמנת מתוקה.
הסולטאן (סדרת טלוויזיה)

עלילה

בגיל 26, עם תחילת שלטונו, הסולטאן סולימאן הראשון מנסה לבנות אימפריה גדולה ויקרה יותר מזו של אלכסנדר הגדול ולהפוך את העות'מאנים לבלתי מנוצחים. במשך 46 שנות שלטונו, תהילתו כשליט ולוחם גדלה והולכת ונודעת היטב הן במזרח והן במערב. יחד עם בן לווייתו פרגלי איברהים, מצליח סולימאן להשיג ניצחונות רבים. הוא מכנה את איברהים אח, חבר ויועץ.
בתקופת שלטונו של סולימאן מתמנה איברהים לווזיר המדינה, המבסס את שלטונו של סולימאן ומכין את צבאות האימפריה למאבק לביסוס השלטון העות'מאני ולהתחזקותו אל מול אירופה הנוצרית. לצד דמויות אלה מופיעה שפחה מרדנית בשם אלכסנדרה (מאוחר יותר הורם סולטאן), המיועדת תחילה לשרת את הסולטאן ועם הזמן הופכת מפילגשו לאשתו החוקית. היא יולדת את רוב ילדיו, כולל יורשו סלים השני ושחזאדה באיזיט האכזר, שולטת באימפריה באמצעות שפיכות דמים ותככים, ושמה נודע באימפריה כולה.

מחלוקת

הסדרה יצרה מחלוקת ותלונות אצל מספר צופים, שכינו אותה "לא מכובדת" ו"גסה" ומתארת את הסולטאן ההיסטורי בצורה שלילית. הרדיו והמועצה העליונה של הטלוויזיה של טורקיה טענו כי קיבלו מעל 70,000 תלונות על הסדרה והזהירו את ערוץ Show TV שעליהם להתנצל בפומבי על שחשפו לא בצדק "את הפרטיות של אדם היסטורי". ראש הממשלה רג'פ טאיפ ארדואן גינה את הסדרה כ"מאמץ להראות את ההיסטוריה שלנו באור שלילי לדורות הצעירים". אוקטיי סלן, חבר פרלמנט למשפטים המסדירים ופיתוח מפלגה, אף איים להוציא אל מחוץ לחוק את "מצג השווא של דמויות היסטוריות" בסדרות כגון "הסולטאן". קבוצות קטנות של אסלאמים ולאומיים הפגינו ליד האולפן בו מצולמת הסדרה, אך הסדרה המשיכה להצליח ושמרה על רייטינג גבוה.

פופולריות בינלאומית

לסדרה יש קהל בינלאומי של 200 מיליון צופים.
מחקר תקשורתי של נילסן חשף כי זאת הסדרה הנצפית ביותר בבוסניה והרצגובינה ב-2013 והסדרה הרביעית המצליחה ביותר בסרביה.
בפקיסטן, הסדרה נקראת "Mera Sultan" (משמעותה "הקיסר שלי") ומשודרת בערוץ Geo Kahani. הערוץ טוען כי זאת הסדרה הפופולרית ביותר של הערוץ וממשיך לקבל רייטינג גבוה. אף על פי שאנשים רבים לא אהבו את השחקנית החדשה שמחליפה את מריים אוזרלי בתפקיד הורם סולטאן, הסדרה עדיין מצליחה בפקיסטן.
ביוון, הסדרה זכתה לפופולריות רבה. היא הפכה לכה פופולרית שבישופ אנת'ימוס מסלוניקי ומהשחר הזהוב גינה את הסדרה ודחק ביוונים שלא לצפות בה. "אף אחד לא צריך לצפות ב-Muhteşem Yüzyıl" אמר אנת'ימוס. הוא הוסיף: "על ידי צפייה בסדרה הטורקית אנחנו מראים להם שאנחנו נכנעים".
בישראל שודרה הסדרה בערוץ 9 החל מדצמבר 2013 ועד אפריל 2015. עם סיום שידור כל פרקי הסדרה, החל ערוץ 9 בשידור חוזר שלה אחת לשבוע.

סדרת המשך

סדרת ההמשך, הנושאת את השם "המאה המפוארת - קסם", עלתה לשידור בטורקיה ב-12 בנובמבר 2015. הסדרה, אשר מבחינה היסטורית עוסקת באירועים שהתרחשו עשורים ספורים לאחר מותו של סולימאן הראשון, מתמקדת בקסם סולטאן, אשתו של הסולטאן אהמט הראשון, אשר בהמשך שימשה גם כעוצרת עבור שניים מבניה ועבור נכדה, והחזיקה בכוח והשפעה חסרי תקדים באימפריה העות'מאנית.
קרב לושונקואו

רקע

לאחר הניצחון בקרב ג'יוליאנצ'נג ובמספר תקריות אחרות, הציבו היפנים לעצמם את כיבוש לושונקואו כמטרה אסטרטגית. לעיר הנמל נודעה חשיבות בשל אופייה הגאוגרפי, הביצורים שלה והנמל המוגן שלה, ונחשבה כבלתי ניתנת לכיבוש. בנמל היה גם המבדוק היבש היחיד ברשות צי בייאנג, ציה הקיסרי של סין, וציוד מודרני אחר, ואובדנם פירושו אובדן היכולות לתקן ולצייד את ספינות הצי. בנוסף, מיקומה בקצה חצי האי ליאודונג חולש למעשה על נתיבי השייט לטיינג'ין ולבייג'ינג, ולכך נודעה חשיבות אסטרטגית רבה.

הקרב

הארמייה הראשונה של צבא יפן, תחת פיקודו של גנרל איוואו אויאמה, התחלקה לשתי קבוצות. קבוצה אחת נעה צפונה לכיוון העיר מוקדן, כפעולת הסחה, והקבוצה השנייה צעדה במורד חצי האי ליאודונג לכיוון לושונקואו. הארמייה השנייה נחתה מצפון ללושונקואו וכבשה את העיר ג'ינז'ואו ב-6 בנובמבר, ובכך למעשה בודדה את עיר הנמל. ביום המחרת כבשה הארמייה גם את דאליין ללא התנגדות מרובה, שכן מגיניה נסו דרומה. 
צי בייאנג, שעגן באותה עת בלושונקואו, קיבל פקודה מהרשויות הסיניות לסגת לנמל ווייהאיוויי, על מנת להימנע מעימות עם ספינות הצי הקיסרי היפני, שעתידות היו להגיע לאזור על מנת לסייע לכוחות הקרקע. כך נותרו מגיני העיר חשופים למתקפה מהים. 
עימותים בפאתי העיר החלו ב-20 בנובמבר, ובשעה 02:00 ב-21 בנובמבר נפתחה המתקפה היפנית. הרעשה ארטילרית הקדימה את ההתקדמות החיילים, ועל אף שהסינים ניסו להעמיד התנגדות, היא לא הספיקה על מנת לעצור את היפנים, ששלטו בקרב. עד שעות הצהריים התמוטטה ההגנה הסינית והיפנים השתלטו על כל עמדות ההגנה מסביב לעיר ועל מתקני הנמל, כולל המבדוק היבש.

טבח

בכניסה לעיר עצמה תלו הסינים את גופותיהם המושחתות של מספר חיילים יפנים שנהרגו, והדבר עורר זעם בקרב היפנים, כשאלה נכנסו לעיר. בנוסף, בעיר עצמה לחמו הסינים מבית לבית, וירו על החיילים היפנים ממחסה. בתגובה, פתחו היפנים במסע טבח חסר הבחנה, במהלכו נרצחו לפחות 2,000 בני אדם חפים מפשע.
שילינג אוגנדי

היסטוריה

עד שנת 1966 נוהלה המדיניות המוניטרית של אוגנדה על ידי מועצת המטבע המזרח-אפריקאית, אשר הנפיקה את השילינג המזרח-אפריקאי. עם קריסת מועצת המטבע המזרח אפריקאית והקמת בנק אוגנדה, החל בנק אוגנדה להנפיק את השילינג האוגנדי לפי ערכו של השילינג המזרח-אפריקאי. בשנת 1987, בשל אינפלציה גבוהה, החליף בנק אוגנדה את השילינג בשילינג חדש שערכו 100 שילינגים ישנים. שמו של אמנם המטבע לא שונה, אך סימונו שונה מ-UGS ל-UGX.

שילינג ישן

בשנת 1966 הונפקו מטבעות שילינג בעריכים של 5, 10, 20 ו-50 סנט ושל 1 ו-2 שילינגים. אלה נשאו עיצוב דומה למטבעות השילינג המזרח-אפריקאי. המטבעות של 5, 10 ו-20 סנט היו עשויים ארד, מן הצד האחד הופיע ערך המטבע במספר מעל חטים מוצלבים, ומן הצד השני הופיע ערך המטבע במילים וסביבו עיטור מעגלי בצורת ענף. מנגד, המטבעות של 50 סנט ושל 1 ו-2 שילינגים היו עשויים קופרניקל, כאשר מן הצד האחד נוף של עגור כתר לבן-לחיים עם הרים ברקע וסביבו עיטור מעגלי בצורת ענף, ומן הצד השני סמל אוגנדה. ערכי המטבעות, הן במספר והן במילים תפסו מקום משני בעיצובים אלה. המטבע של 2 שילינגים לא הונפק שנית לאחר מכן.
בשנת 1968 הונפק מטבע הנצחה של 5 שילינגים במסגרת תוכנית המטבעות של ארגון המזון והחקלאות. המטבע היה עשוי קופרניקל ונשא הטבעה של פרה ועגל, עם הכיתוב "PRODUCE MORE FOOD" (יצרו עוד מזון) ויום ייסודו של ארגון המזון והחקלאות, 16 באוקטובר. בשנת 1972 הונפק מטבע 5 שילינגים בעל צורת משובע בהרכב ועיצוב דומה לשלושת העריכים הקטנים ממנו, אולם עד מהרה המטבע הוצא מהמחזור להתכה.
בשנת 1976 הוחלפה מתכת הארד, שממנה היו עשויים המטבעות של 5 ו-10 סנטים, בפלדה מצופה נחושת, ומתכת הקופרניקל, שממנה היו עשויים המטבעות של 50 סנט ו-1 שילינג, הוחלפה בפלדה מצופה קופרניקל, כל זאת ללא שינוי של העיצוב.

שילינג ישן

בשנת 1966 הדפיס בנק אוגנדה שטרות בעריכים של 5, 10, 20 ו-100 שילינג. השטרות נשאו סימן מים של עץ דקל. ב-1973 הודפסה סדרה חדשה של שטרות, בתוספת שטר של 50 שילינג. שטרות אלה נשאו את דיוקנו של אידי אמין. ב-1979, לאחר בריחתו של אמין, הודפסה סדרת שטרות שנשאה תמונתו של משכן בנק אוגנדה. ב-1982 הודפסה סדרה נוספת שנשאה את מפת אוגנדה ועל גביה סמל המדינה. ב-1983 הודפסה סדרת שטרות בעריכים 50, 100, 500 ו-1,000 שילינג שנשאה את דיוקנו של מילטון אובוטה. בשנת 1986 הונפקה סדרת שטרות בעריכים של 500, 1,000 ו-5,000 שילינג שנשאה את מפת אוגנדה ועל גביה סמל המדינה.
אתר ארכאולוגי

אתר ארכאולוגי הוא מקום בו השתמרו שרידים לפעילות אנושית בעבר הפרהיסטורי, ההיסטורי או המודרני, ובו עשוי להתקיים מחקר שדה ארכאולוגי כסקר או חפירה. ההגדרה של "אתר" יכולה לכלול גם מספר אתרי-משנה בעלי קרבה גאוגרפית, ועשויה להשתנות בהתאם לתקופה הנבחנת באתר, ובהתאם לגישה התאורטית של הארכאולוג החוקר. לעיתים אף נבדקות עדויות מחוץ לגבול הגאוגרפי של האתר, המשמשות להשוואה עם השרידים הארכאולוגיים בתוך האתר.
באתרים ארכאולוגיים ניתן למצוא בדרך כלל חפצי עתיקות וממצאים שונים. ממצאים אלו הם למשל שרידי בתים, כלים מחרס, אבן ועצם, קברים, עצמות אדם ובעלי חיים, וחומרים טבעיים שהובאו לאתר. כאשר מתבצעת באתר חפירה ארכאולוגית חומרים אלה נאספים באופן שיטתי, נלמדים ומשרטטים את השימוש באתר זה בעבר.

בישראל

אתרים ארכאולוגיים רבים בישראל נמצאים בתוך גנים לאומיים, פארקים ושמורות טבע. על-פי חוק העתיקות תשל"ח (1978) אתר עתיקות הוא אתר שהוכרז רשמית על ידי רשות העתיקות כשטח המכיל עתיקות. כיום ידועים בישראל למעלה מ-22,000 אתרי עתיקות, אך נוספים עשויים להתגלות בעתיד. אתרי עתיקות מתגלים בסקרים שיטתיים או נושאיים, פיקוח על ידי מפקחי רשות העתיקות, בעת פעולות פיתוח שונות ברחבי הארץ וגם באופן אקראי על ידי אנשים שונים. יש אתרי עתיקות שנחפרו ויש שלא, החוק אינו מבדיל ביניהם ולכולם אותה חשיבות וכולם מוגנים על ידי החוק. גם אתרים שאינם ידועים ומתגלים בעתיד מוגנים על ידי חוק העתיקות. על-פי חוק העתיקות אסור לפגוע באתר עתיקות בשום צורה שהיא.
לואי פילו

ביוגרפיה

פילו החל את קריירת הכדורגל שלו בקבוצת פוֹלָה אֶש מלוקסמבורג. בגיל 20 חתם בסטנדרד ליאז' הבלגית, ובמהלך 7 שנותיו במועדון זכה ב-4 אליפויות ו-2 גביעים, וכבש 38 שערים ב-264 משחקים. הוא נחשב לכדורגלן הלוקסמבורגי המצליח בהיסטוריה. לזכותו של פילו 49 הופעות בנבחרת לוקסמבורג, במהלכן כבש 7 שערים.
בשנת 1978 פרש מכדורגל, ומונה למאמן הנבחרת הלאומית של לוקסמבורג. בשנת 1984 מונה למאמן סטנדרד ליאז', בה אימן במשך עונה אחת. בשנת 1985 מונה למאמן אטזלה אטלברוק.
בשנת 2003 נבחר לייצג את לוקסמבורג במסגרת כדורגלן היובל של אופ"א, תחרות המציינת 50 שנה לאופ"א.
מעבר פאזה

מעבר פאזה הוא שם כולל לתופעות פיזקליות רבות בהן חומר עובר מפאזה (מצב) אחת לאחרת כתוצאה משינוי של פרמטר פיזיקלי. לדוגמה, מעבר מצב צבירה (שהוא פאזה של החומר) כתוצאה משינוי הטמפרטורה. כתוצאה ממעבר פאזה, שינוי קטן באותו פרמטר גורם לשינויים גדולים בתכונות החומר.
לדוגמה, כאשר מחממים מים בלחץ אטמוספירי הם עוברים מעבר פאזה בטמפרטורה 0 שבו הם הופכים ממוצק לנוזל, מעבר פאזה נוסף בטמפרטורה של 100 מעלות צלזיוס שבו הם הופכים מנוזל לגז, ובטמפרטורות גבוהות אף יותר הם הופכים לפלזמה. דוגמאות נוספות למעברי פאזה נוספים הם המעברים בין נוזל לנוזל-על, בין מוליך למוליך-על, בין גז לעיבוי בוז-איינשטיין, מגנטיזציה, ועוד.
דיאגרמת פאזות או תרשים פאזות הם תרשים המתאר את תחומי הפאזות השונים בתלות בפרמטרים של המערכת (לדוגמה, טמפרטורה ולחץ במקרה של אידוי מים) לתחומי הפאזות השונים. ראו איור לדוגמה.

סיווג מעברי פאזה

ההגדרה הפורמלית של מעבר פאזה, היא נקודה שבה תכונות החומר מתנהגות בצורה לא רציפה כתלות בפרמטר פיזיקלי כלשהו - הנקרא המשתנה התרמודינמי. לדוגמה עבור מים, בטמפרטורה של 0 מעלות ישנה קפיצה בקיבול החום, כאשר המשתנה התרמודינמי במקרה זה הוא הטמפרטורה.
על פי סיווג ארנפסט , מעברי פאזה מסווגים לאחד משני סדרים: מעבר הוא מסדר ראשון אם קיימת חוסר רציפות בנגזרת הראשונה של האנרגיה החופשית כפונקציה של המשתנה התרמודינמי בנקודת המעבר (לדוגמה: חוסר רציפות באנטרופיה שהיא נגזרת של פונקציית גיבס לפי הטמפרטורה במעבר בין מוצק לנוזל). מעבר מכונה מעבר מסדר שני אם קיימת חוסר רציפות בנגזרת השנייה של האנרגיה החופשית כפונקציה של המשתנה התרמודינמי ורציפות בנגזרת הראשונה בנקודת המעבר (לדוגמה: חוסר רציפות במקדם הדיאלקטרי).
סיווג ארנפסט אינו מדויק כיוון שאינו לוקח בחשבון התבדרות של נגזרות של האנרגיה החופשית, שעשויה להתרחש בגבול התרמודינמי.
הסיווג המודרני מסווג מעברים כמעברים מסדר ראשון כאשר במעבר כרוך חום כמוס, שהוא הפרש אנרגיה בין הפאזות (לדוגמה במעבר מוצק-נוזל), ומסווג מעברים כמעברים מסדר שני כאשר אין חום כמוס במעבר (למשל מעבר מוליך-מוליך על במוליכי על מהסוג השני).

פרקולציה כמעבר פאזה

מעבר פאזה גאומטרי (ללא טמפרטורה) הוא מודל הפרקולציה. פרקולציה היא חלחול, ובהקשר של מעבר פאזה ניתן ליישם גם כן את המושג. לדוגמה, בחומר בעל שתי פאזות, אחת הפאזות היא בצבירים קטנים, והשנייה ממלאת את רוב הגביש. כאשר ריכוז הפאזה הקטנה עולה מעל לריכוז קריטי, שבו נוצרים גושים מחוברים ברובם (הפאזה "מחלחלת"), מתרחש לרוב מעבר פאזה בחומר ותכונותיו משתנות באופן חד.
נדגים את המודל בסריג רבועי. בוחרים באופן אקראי אתרים בסריג. הם נחשבים תפוסים בסיכוי  וריקים בסיכוי .
ב- מעל לסיכוי קריטי נוצר צביר ענק (בסדר גודל של הסריג כולו) ואילו ב-p מתחת לריכוז הקריטי נוצרים רק צבירים קטנים.
תופעה זו היא מעבר פאזה סדר-אי סדר.
אפריל אשלי

ראשית דרכה

אשלי נולדה בליברפול, אחת מששת ילדיהם של פרדריק ג'ימיסון, הקתולי, ואשתו אדה בראון ג'יימיסון, הפרוטסטנטית. בילדותה, סבלה אשלי מהיפוקלצמיה, והזדקקה לזריקות סידן שבועיות בבית החולים.}} בכל תקופת ילדותה התעמרו והציקו לה בשל מראה הנשי.
ב-1951, בגיל 16, היא התגייסה לצי הסחר של הממלכה המאוחדת, אך שוחררה בקלון לאחר ניסיון התאבדות. ניסיון שני בגיל 17 הביא לאשפוזה במוסד פסיכיאטרי. באוטוביוגרפיה שלה, כתבה אשלי שהיא עברה אונס על ידי שותפה לחדר בתקופה בה עדיין זוהתה כגבר, ושהיא נפגעה פיזית באופן חמור.

מעבר מגדרי

כששוחררה מבית החולים, עברה אשלי ללונדון. בתקופה זו היא החלה להתלבש כאישה. בשנות ה-1950 המאוחרות, היא עברה לפריז, והזדהתה שם בשם "טוני אפריל", והצטרפה למופיעה המפורסמת קוקסינל בקברט הדראג בתיאטרון הקרוסל. שם, היא זכתה להצלחה כמופיעה. בגיל 25 היא חסכה כ-3000 ליש"ט, ועברה ניתוח להתאמה מגדרית בקזבלנקה, שבמרוקו, ב-12 במאי 1960. היא מעידה שכל שיערה נשר, והיא סבלה מכאבים איומים, אך הניתוח עבר בהצלחה.

קריירה כדוגמנית והוצאתה מן הארון

כשחזרה לבריטניה, אשלי אמצה את השם אפריל אשלי, והייתה לדוגמנית מצליחה, והופיעה בז'ורנלי האופנה המובילים, ביניהם ווג, וצולמה על ידי צלמים ידועים. היא גם זכתה בתפקיד קטן בסרט הקולנוע The Road to Hong Kong עם בינג קרוסבי ובוב הופ. אחד מחבריה מכר את סיפורה לעיתון, וב-1961 יצא הסיפור בכותרת: "'Her' secret is out" ב-Sunday People, וכך התגלה לציבור שהיא טרנסג'נדרית. היא הפכה לקוריוז וסקנדל, והקרדיט שלה בסרט הושמט במיידית.
בנובמבר 1960 פגשה אשלי את ארתור קמרון קורבט, הברון רוואלן. השניים נישאו ב-1963, אך הנישואים התפרקו עד מהרה. עורכי דינה של אשלי כתבו לקורבט ב-1966 בדרישה למזונות, וב-1967 הגיב קורבט בעתירה לבית המשפט לבטל את הנישואים. בית המשפט ביטל את הנישואים, על אף שקורבט היה מודע למעבר המגדרי של אשלי כשהם נישאו.

המשך חייה

לאחר שחוותה התקף לב, עברה אשלי לגור בעיירה קטנה על גבול ויילס. בשנות ה-1980, היא נישאה לג'פרי וסט על ספינת שייט בלונג ביץ' שבקליפורניה.
בשנת 2005, לאחר שנחקק בממלכה המאוחדת חוק ההכרה במגדר של שנת 2004, אשלי סוף-סוף זכתה להכרה חוקית כאישה, ולתעודת לידה מחודשת עם המין הנכון.
אשלי מרצה על חייה וסיפורה בפני קהלים מגוונים. היא מתגוררת בפולהאם, פרוור של לונדון.

ביוגרפיות

בשנת 1982 יצא ספר ביוגרפי אודות אשלי, מאת דנקן פאלוול, April Ashley's Odyssey. בשנת 2006, יצאה אשלי עם אוטוביוגרפיה, The First Lady. בעקבות צאת הספר, היא זכתה לפרסום מחודש, והופיעה בתוכניות אירוח והתראיינה בעיתונים ומגזינים. בין היתר, היא טענה בספר שניהלה רומנים עם מייקל האצ'ינס, פיטר אוטול, עומר שריף, ומגוון ידוענים אחרים מעולם הבידור והאמנות ומן החברה הגבוהה של בריטניה. ואולם, הספר נגנז על ידי ההוצאה לאור לאחר שהתגלה שהיה בו פלגיאט מספר הביוגרפיה משנת 1982.
ב-2012 יצאה הודעה מחברות ההפקה Pacific Films ו-Limey Yank Productions שנפתח פרויקט לסרט קולנוע המבוסס על סיפור חייה של אשלי. נכון לתחילת 2019, הסרט עוד לא יצא. בשנת 2016, אימנה אשלי את השחקן אדי רדמיין לתפקידו בסרט הנערה הדנית, וזכתה בו לקרדיט תודה.
דינמו ברסט

היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1960 תחת השם "ספרטק ברסט". בשנת 1972 שונה שם הקבוצה ל"בוג ברסט", על שם נהר הבוג המערבי. בשנת 1976 שונה שם הקבוצה לשמה הנוכחי, דינמו ברסט.
דינמו ברסט הופיעה לראשונה במפעל אירופי בעונת 2007/08 בסיבוב המוקדמות הראשון של גביע אופ"א, בו היא פגשה את ליאפייס מטאלורגס הלטבית. המשחק הראשון נגמר בתוצאה 1-1 והמשחק השני נגמר בתוצאה 2-1 לליאפייס מטאלורגס, שהעפילה לשלב הבא.
בעונת 2016/2017 זכתה בפעם השנייה בתולדותיה בגביע הבלארוסי. ב-2018 זכתה בסופר קאפ הבלארוסי.
ב-15 במאי 2018 חתם דייגו מראדונה על חוזה לאימון הקבוצה למשך שלוש שנים וישמש גם כנשיא הקבוצה לאחר רכישת 20% מהשליטה בה. הוא נכנס לתפקידו לאחר סיום מונדיאל 2018.
ב-2018 זכתה שוב בגביע הבלארוסי ובפעם השנייה ברציפות זכתה גם בסופר קאפ הבלארוסי, אחרי שגברה על באטה בוריסוב, במרץ 2019.

אצטדיון הקבוצה

הקבוצה מארחת את משחקיה בקומפלקס הספורט המחוזי "ברטסקי", שמשמש בעיקר לאירוח תחרויות אתלטיקה. האצטדיון מכיל 10,169 מושבים והוקם בשנת 1937. בשנת 1996 בוצע שיפוץ מקיף שנמשך עד 2005. הנהלת הקבוצה מתכננת בניית אצטדיון חדש בעל תכולה של 30,000 מושבים וחניכת אקדמיה על שמו של דייגו מראדונה.
ג'ון פילד

חייו

פילד נולד באירלנד למשפחת מוזיקאים. סבו היה נגן עוגב ואביו כנר. בגיל תשע הופיע לראשונה כפסנתרן וזכה להצלחה רבה. בשנת 1793 עברה המשפחה ללונדון ופילד נתקבל ללימודים אצל המלחין, הפסנתרן ויצרן הפסנתרים מוציו קלמנטי.
עם קלמנטי ערך מסעות קונצרטים באירופה ובנגינתו היה מציג את הפסנתרים לפני הקונים.
בשנת 1806 התיישב בסנקט פטרבורג והפך למורה מבוקש לפסנתר בקרב המעמד העליון. הוא המשיך להופיע בקונצרטים אך לפתע חלה בסרטן החלחולת. הוא שכב חודשים רבים בבית חולים בנפולי עד שאציל רוסי שפגש אותו ריחם עליו והביאו לביתו במוסקבה, שם נפטר בגיל 54.
פילד חיבר 7 קונצ'רטי לפסנתר ותזמורת ויצירות רבות לפסנתר סולו אבל זכור עד היום בזכות 16 הקטעים לפסנתר, שכינה לראשונה בשם "נוקטורנים". פילד השפיע רבות על מלחינים רומנטיים ובעיקר על שופן, שכתב את 21 הנוקטורנים שלו בהשראתו של פילד.
הר קראדוק

מקור השם

הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים קראה בשנת 1965 למסיב קראדוק כולו בשם "הר קראדוק", אולם במפות הופיע השם לצד הפסגה הדרומית ביותר של המסיב. כדי למנוע בלבול, בשנת 2006 החליטה הוועדה המייעצת לקרוא לפסגה זו "הר קראדוק" ולמסיב כולו "מסיב קראדוק".  
ההר והמסיב נקראים על שם ג'י. קמפבל קראדוק ( J. Campbell Craddock) שהוביל את משלחת החקר של אוניברסיטת מינסוטה (שנערכה בין השנים 1963–1962, וערכה סקרים קרטוגרפיים, ובדיקות גאולוגיות ברכס סנטינל וברכס הריטג' שבהרי אלזוורת').

הטיפוס על ההר

מטפסים הגיעו לראשונה לפסגת ההר בינואר 1992.

לקריאה נוספת

• Damien Gildea and John Splettstoesser, Craddock Massif and Vinson Massif remeasured, U.S. Geological Survey and The National Academies; USGS OF-2007-1047, Short Research Paper 069, doi:10.3133/of2007-1047.srp069
• H. Adams Carter, American Alpine Journal, 1994, P 198
• Damien Gildea, Ellsworth Moutains - Mountaineering in Antarctica: Travel Guide
וינסנט רוצה לים

תקציר עלילת הסרט

וינסנט, בחור בן 27, הוא אדם עם תסמונת טורט שנלקח לבית חולים פסיכיאטרי על ידי רוברט, אביו הפוליטיקאי לאחר מותה של אימו. עם שותפו לחדר אלכסנדר, ששיש לו הפרעה אובססיבית-כפייתית, והאנורקסית החבר החדש, מארי, הם גונבים מכונית השייכת לאחת הפסיכיאטריות של המקום הם נוסעים לאיטליה כדי להגשים את רצונה האחרון של אמו: לזרוק את אפרה בים התיכון במקום שבו היא ואביו של וינסנט יצאו לירח הדבש שלהם. ד"ר רוזה, הבעלים של הרכב הגנוב, יוצאת עם אביו של וינסנט כדי למצוא ולהחזיר אותם. במהלך הטיול, וינסנט ומארי מפתחים מערכת יחסים ורוברט מבין עד כמה הוא טיפל לא טוב בבנו.
כאשר וינסנט, אלכסנדר ומארי מגיעים לים, מארי מתמוטטת מדום לב שנגרם לה עקב האנורקסיה בה היא לוקה. וינסנט ואלכסנדר מסיקים כי הטיול היה ניסיון התאבדות מצידה - היא זו שגנבה את המכונית והיא שיזמה את רעיון העזיבה. ד"ר רוז ורוברט לוקחים אלכסנדר ווינסנט הביתה בעוד מארי נלקחת לאשפוז. בדרך חזרה, וינסנט מחליט להחזיר את האפשר של אמא שלו לאביו וחוזר אל העיר היכן שמארי מאושפזת כשאלכסנדר מלווה אותו.

הפקה

צילומי הסרט נערכו בבוואריה, גרמניה ובאיטליה מ-28 ביולי 2009 עד ל-15 בספטמבר 2009.

רימייק

ביוני 2014 נערכה הקרנת הבכורה של סרט קולנוע אמריקאי, המהווה עיבוד ישיר. עלילת הסרט בשם "The Road Within" מתרחשת במדינת קליפורניה ומככבים בו רוברט שיהאן כוינסנט, דב פאטל כאלכס, זואי קרביץ כמארי, רוברט פטריק כרוברט וקירה סדג'וויק כד"ר מיה רוז. לדברי הבמאית, גרן וולס, היא הושפעה מקדימון הסרט הגרמני בלבד ושהיא הפיקה את הסרט בעקבות הפרעות אכילה שהיו לה. קרביץ השילה ממשקלה 40 קילוגרם עבור הסרט. הסרט הוקרן בהקרנה מסחרית החל מאפריל 2015.