אנה קוואן

מהלך חייה כהלן וודס

אנה קוואן נולדה ב-1901 בצרפת בשם הלן וודס, הוריה היו אנגלים ממעמד חברתי רם. היא חוותה ילדות לא מאושרת, הוריה התנכרו זה לזה וגם העניקו יחס קר נטול רגשות להלן, ילדתם היחידה. ב-1905 בהיותה בת ארבע הוריה הותירו אותה למשמרת אצל קרובי משפחה ונסעו לארצות הברית. רק בהיותה בת חמש הגיעה הלן וודס לארצות הברית כדי להתאחד עם הוריה ומיד נשלחה אל פנימייה. בשנת 1915 התאבד אביה של הלן לאחר שקפץ מאונייה במהלך מסע בדרום אמריקה.

מהלך חייה כהלן פרגסון

ב-1920 נישאה הלן וודס והפכה באופן רשמי להלן פרגסון. בעלה על פי מקורות שונים, היה בן זוגה לשעבר של אימה ושירת כפקיד קולוניאלי בבורמה. הבורמזים נהגו לכנות את בעלה דונלד פרגסון בשם "מר ראש כלב." הנישואים היו לא מאושרים בלשון המעטה, ומאוחר יותר הלן השתמשה בכינוי "מר ראש כלב." בסיפרה "מי את?" בספר זה היא תיארה אישה נשואה שעקב יחסו של בעלה, איבדה את זהותה כאישה וכאדם. ב-1922 עזבה הלן את בעלה יחד עם בנם המשותף בריאן והם חזרו לאנגליה. יחסיה של הלן עם בנה לאורך השנים לא היו טובים והתאפיינו בהיעדר רגש. ב-1926 החלה הלן לנהל מערכת יחסים עם הצייר האלכוהוליסט סטיוארט אדמונדס. עוד לפני שהכירה את אדמונדס התוודעה הלן לסם הקוקאין והחלה להשתמש בו בעיקר כדי להמריץ את עצמה במהלך משחקי טניס שנהגה לשחק, אך בעקבות הקשר עם אדמונדס היא התוודעה אל סם ההרואין ובמהרה החלה להיות מכורה (ועד יום מותה לא תגמל מהרואין.) מאידך הלן הגדירה את התקופה בה ניהלה מערכת יחסים עם סטיוארט אדמונדס כמאושרת בחייה. היא נהגה לתאר ביומניה את ההזיות אשר השימוש בסמים הוליד. הסופרת השמידה את רוב היומנים המכילים תיאורי הזיות. יחד עם הכתיבה, הפכה הלן לציירת מוערכת, ציוריה הוצגו בגלריות נחשבות באנגליה. בשנת 1938 ניסתה הלן פרגסון להתאבד וזאת לאחר שניסיון הגמילה שלה מהרואין נכשל ובעקבותיו נטש אותה אהובה סטיוארט אדמונדס, היא אושפזה ועברה טיפולים ממושכים עקב הדיכאון הקליני בו הייתה מצויה.

מהלך חייה כאנה קוואן

ב-1940 בפעם הראשונה בחייה, הגדירה הסופרת את זהותה באופן עצמאי מבלי שהזהות נכפתה עליה. היא החליפה את שמה לאנה קוואן כבן אדם וכסופרת, בהתאם לכך היא צבעה את שערה הערמוני לבלונדיני בהיר ומבחינתה שנות חייה כהלן פרגסון היו חסרות משמעות. כמכורה להרואין סבלה אנה קוואן מרזון קיצוני והוא הפך לאחד המאפיינים הבולטים שלה. הספר הראשון שפרסמה הסופרת בשמה החדש היה Asylum piece and other stories בספר זה היא תיארה תקופת המעבר בין דמותה כהלן פרגסון לדמותה כאנה קוואן, תקופה שהתאפיינה בדיכאונות וסבל נפשי רב, ומלחמתה העיקשת להישאר שפויה. היא עקרה לניו יורק לאחר טיול שערכה סביב העולם, אך ב-1942 בעקבות נפילתו של בנה החייל האנגלי במהלך מלחמת העולם השנייה, נאלצה אנה קוואן לשוב לאנגליה ואז שוב ניסתה לשים קץ לחייה. כתיבתה בשנים שלאחר מות בנה התאפיינה במרכיבים אוטוביוגרפים רבים אך מאידך על בנה מעולם לא כתבה. היא זכתה לעדנה בתחום היצירה הספרותית וכתבה רומנים וסיפורים קצרים, היצירות היו בדרך כלל קודרות למדי וב-1964 יצא לאור סיפרה המצליח ביותר שנשא את השם: Ice הרומן הושפע מאד מתחום המדע הבדיוני ובעקבות הספר הסופרת כונתה "אחותו של קפקא." הרבה בגלל שיקוף הריקנות הנפשית שקוואן תיארה באמצעות הקרח. ב-5 בדצמבר 1968 נמצאה הסופרת נטולת חיים בדירתה בלונדון, הדירה הכילה כמויות גדולות של סם ההרואין אך לבסוף נמסר שהמוות נגרם עקב בעיות לב. בימי חייה אנה קוואן כמעט שלא זכתה להד כלשהו בעולם הספרות, מאידך לאחר מותה החלו להתפרסם כתבי יד שהשאירה, ספריה זכו לאחר מותה לתרגומים רבים ולהד ספרותי רב, (ביקורות ספרותיות, דיונים על ספריה, וכיו...)

ספריה שתורגמו לעברית

הניחו לי, כתר ספרים, תרגמה מאנגלית ברוריה בן ברוך, אחרית דבר: יערה שחורי, 2010