מחטי קלאופטרה

מחטי קלאופטרה הוא שם עממי לשני אובליסקים ממצרים העתיקה שהוצבו בלונדון ובניו יורק במהלך המאה ה-19. יש הכוללים בקבוצה זו אובליסק נוסף שנמצא בפריז.

תיאור מחטי קלאופטרה

האובליסקים נבנו במצרים העתיקה, והוצבו בזוגות בכניסה למקדשים. מקורם במחצבות הגרניט שבמעלה הנילוס ליד אסואן, לאחר חציבתם היו העמודים מועברים בשיט ובאמצעים אחרים אל המקדשים. כיום שרדו רק 27 אובליסקים חלקם נלקחו ממצרים לקשט כיכרות רבות בעולם מפריז ועד איסטנבול. מחטי קלאופטרה הם בעצם שני עמודים מתוך שבעה שנבנו על יד תחותמס השלישי באון (הליופוליס) ובכרנך, בערך בשנת 1468 לפנה"ס. שניהם הוצבו זה מול זה במקדש לאל השמש רע בעיר און. על פני העמודים בכל אחד מצדיהם, חרוטה כתובת של תחותמס השלישי שמספרת את הסיבות להקמת האובליסק. מימין ומשמאל לה, כתובות של רעמסס השני, שנוספו 200 שנה מאוחר יותר וכוללות את שמו, תאריו וניצחונותיו הצבאיים. בראש האובליסק נמצא פירמידיון, על כל אחד מצדדיו מצויר תחותמס כספינקס שמגיש מנחה לאלים של און. בין השנים  23 – 14 לפנה"ס העביר אוגוסטוס קיסר את שני האובליסקים מהליופוליס לאלכסנדריה והשתמש בהם לקישוט החזית של המקדש הקיסרי בעיר, אירוע שהתרחש למעשה 20 שנה לאחר מותה של קלאופטרה. שמה שורבב כנראה מאוחר יותר בשל אפנה רומנטית של המאה ה-19 . בשנת 1303,קרתה באזור רעידת אדמה ואחד משני האובליסקים נפל לים. מאוחר יותר הועבר אובליסק זה ללונדון, והוא מוצב ברציף ויקטוריה בסיטי של וסטמינסטר. גובהו 20.87 מטר, משקלו בערך 187 טון. זה של ניו יורק נמצא בסנטרל פארק גובהו 21.6 מטר משקלו בערך 193 טון בסיס האובליסק משקלו בערך 50 טון ורוחבו כשני מטרים.

האובליסק בלונדון

תהליך הבאתו של האובליסק מאלכסנדריה ללונדון נמשך קרוב לשמונים שנה. תחילתו ברצון להנציח את הניצחון הבריטי בקרב הנילוס. מוחמד עלי אישר את העברתו ללנדון כמתנה למלכה ויקטוריה, אולם מחסור במזומנים גרם לעיכוב הפרויקט. בשנות ה-70 של המאה ה-19, תרם המליונר סר ג'יימס ארסמוס וילסון את הסכום הנדרש והתהליך הארוך החל. כדי להכיל להעביר את האובליסק, תכנן האחראי על המבצע, גון דיקסון, ספינה מיוחדת שנקראה "קלאופטרה". זו הייתה למעשה מכולה סגורה שעליה התנוססו כמה תרנים. ספינה זו נקשרה בכבל אל אניית הקיטור "אולגה". במפרץ ביסקאיה ניתק גל גדול את הכבל בין שתי הספינות. ששה מלחים טבעו וקלאופטרה עמדה גם היא על סף טביעה. בסופו של דבר, אניית הקיטור "גלאזגו" הביאה את קלאופטרה לשפך התמזה ב-21 בינואר 1878. מסעו של האובליסק ללונדון. נמשך שמונה חודשים. דיקסון תכנן להציבו בחצר המוזיאון הבריטי, אולם התברר שאי אפשר להעבירו לשם דרך הרחובות הצרים, גם האפשרות להציבו ממול לכנסית וסמינסטר התבררה כבלתי אפשרית, לבסוף נבחר רציף ויקטוריה בבסיסו של העמוד ארבעה לוחות זיכרון שכוללים תיאור קצר של השתלשלות המסע ושמות האנשים שנספו במהלך ההעברה. בתוך הבסיס יש אוסף מוזר של חפצים ביניהם, תמונה של המלכה ויקטוריה, אוסף מטבעות בריטיות, עותק התנ"ך בכמה שפות ועוד.

האובליסק בניו יורק

כאות הוקרה על עזרת ארצות הברית, בבניין תעלת סואץ, הציע השליט המצרי מוחמד עלי להעניק לאומה האמריקאית אובליסק במתנה. הממשל האמריקני, שבתחילה היה אדיש למחווה זה, החל להראות עניין בנושא לאחר שהוברר שאנגליה מתכוננת להעביר לשטחה אובליסק אחר. Henry H. Gorringe רב-סרן בצי האמריקני, נתמנה לאחראי על ההעברה וההקמה של האובליסק בניו יורק. העמוד ובסיסו הוטענו על אניית קיטור, שבצידה הימני נקדח חור, כדי לאפשר את אחסונו של האובליסק. בהגיעה למחוז חפצה, עגנה האנייה מחוץ לסטטן איילנד ומשם הורדו הבסיס והעמוד והועברו לחוף דרך נהר ההדסון. משם, בעזרת כרכרות רבות וכוח אדם רב. התהליך נמשך חמישה חודשים ובסופו הגיעו האובליסק ובסיסו למקומם בסנטרל פארק. בטקס הפתיחה שנערך ב-22 בפברואר 1881 השתתפו אלפים.
מתחת לאובליסק טמונה קפסולת זמן בתוכה: מפקד אוכלוסין של ארצות הברית משנת 1870, התנ"ך, מילון וובסטר, כלל יצירות ויליאם שייקספיר, מדריך למצרים ומהדורת פקסימיליה של הכרזת העצמאות של ארצות הברית.

האובליסק בפריז

האובליסק עשוי גוש גרניט אדומה. הוא מוצב בכיכר הקונקורד בפריז ונבנה בתקופתו של רעמסס השני. גובהו 22.83 מטרים (32 מטרים כולל הבסיס) ומשקלו 227 טון. בן זוגו נמצא עדיין במקומו המקורי בחזית המקדש בלוקסור. הפירמידיון של האובליסק שבפריז כנראה נגנב במאה ה-6 לפנה"ס על ידי פולשים אשורים או פרסים. בחלק העליון של העמוד נראה רעמסס מגיש מנחה לאל אמון-רע. מתחת, שלושה טורים של כתב חרטומים המשבחים את גבורתו וגדולתו של רעמסס השני. האובליסק של פריז כונה ה"מחט של קלאופטרה", כבר בשנת 1887, אולם כיום הוא מוכר יותר כ"אובליסק של לוקסור".
בחודש מאי שנת 1830 החליט מוחמד עלי לתת את האובליסק במתנה לשארל העשירי, מלך צרפת. המבצע כולו נוהל על ידי מהנדס ימי בשם ז'אן-בטיסט אפולינר לאבה, והסתיים ב-25 באוקטובר שנת 1836 כאשר האובליסק הוצב במקומו הנוכחי. בטקס שנערך בנוכחות לואי פיליפ מלך צרפת הוענקו למתכנן המבצע מדליה וסכום כסף נכבד. כמו כן העניק המלך למוחמד עלי שעון גדול שנמצא עד היום במסגד מוחמד עלי בקהיר. מאז הצבתו של האובליסק בפריז הייתה שאיפה להשלים את הקצה החסר, אולם דבר זה בא לידי ביצוע רק לאחר החלטתו של נשיא צרפת ז'אק שיראק לממן את הפרויקט. הפירמידיון שבראש האובליסק נבנה במאי 1998. הוא עשוי מברונזה ועלי זהב. גובהו 3.6 מטר.