חלל תקשורת

היסטוריה

חלל תקשורת נוסדה בתחילת שנות ה-90 של המאה העשרים כדי לספק שירות ללקוחות ולשווק את אפשרויות התקשורת שהלוויין נותן. החברה הצליחה לממן ולתכנן את הלוויינים העתידיים בעצמה תוך פרק זמן קצר. 
היזמים הראשונים של לוויין תקשורת ישראלי היו מאיר עמית (שר התקשורת לשעבר) וחזי כרמל (מומחה ישראלי בעל שם בתחום הלוויינים) שהגו את הרעיון בתחילת שנות השמונים של המאה ה-20. מטרתם הייתה לספק שירותי לוויין ישראלי לכל מדינות המזרח התיכון ואפריקה. 
לעמוס 1, הלוויין הראשון של החברה, לא היו ביום השיגור לקוחות כלל וזאת משום ששום גורם לא היה מוכן להתחייב לפני שתופגן יכולת שיגור, ורק לאחר השיגור החלו מגעים. לאחר השיגור לקוחות כמו HBO הסכימו להיפגש עם החברה ולהפוך ללקוחותיה והם לקוחות של  חלל תקשורת עד היום. 
חלל תקשורת הצליחה במהירות למלא את כל יכולת השידור של עמוס 1 ואף צברה בקשות נוספות, אי לכך החליטה החברה להרחיב את פעילותה ולשם כך יזמה את עמוס 2, אשר באמצע העשור השני של המאה ה-21 נמצא בבעלותה המלאה. בהמשך שיגרה את עמוס 3 שהחליף את עמוס 1.
החברה הפעילה את עמוס 2 במשך 13 שנים עד לאפריל 2017 ואת עמוס 3 (שהחליף את עמוס 1 לאחר שנמכר לחברת אינטלסאט). ב־2013 שוגר עמוס 4 במיקום אחר בחלל, מה שהביא את מספר הלוויינים המופעלים במקביל על ידי החברה לארבעה.
ב-21 בנובמבר 2015 אבד הקשר עם הלוויין עמוס 5 שתוכנן לפעול עד 2027. עמוס 5 סיפק כשליש מהכנסות חלל תקשורת. ב-15 בדצמבר 2015 הודיעה החברה כי הכשל הוא מוחלט וסופי ואין אפשרות להחזיר את הלוויין לפעולה.
שיגור "עמוס 6" לחלל תוכנן לשבוע הראשון של ספטמבר 2016, אך ב-1 בספטמבר 2016 נהרס הלוויין כליל בעת פיצוץ שאירע במשגר הלוויין.
ב-24 באוגוסט 2016 פורסם שחברת "חלל תקשורת"  תימכר לקבוצת התקשורת "Beijing Xinwei" הסינית, תמורת 285 מיליון דולר הצלחת השיגור של "עמוס 6" היוותה אחד מהאלמנטים שהגדירו את מחיר העסקה. לאחר הכשל, הוצאתה לפועל של העסקה עלולה להתבטל. באוגוסט 2017  פורסם באופן רשמי כי עסקת המכירה של "חלל תקשורת" לחברה הסינית בוטלה.
באפריל 2018 הודיעה על דוח הצעת מדף לקראת גיוסי כספים בדרך של הנפקות הון וחוב.
ב-7 באוגוסט 2019, שוגר הלווין עמוס 17, אשר נבנה לחברה על ידי חברת בואינג, ויספק שירותי תיקשורת ואינטרנט מעל אפריקה.

שיתוף הפעולה עם התעשייה האווירית

חלל התחילה כספקית שרותי תקשורת לוויינית של עמוס 1 שיוצר על ידי התעשייה האווירית ולכן לא הייתה תחרות על הייצור שלו. עמוס 2, 3 ו-4 הוזמנו מהתעשייה האווירית אבל דבר זה איננו מחייב את החברה (אף על פי שהיא מצהירה על עדיפות לחברות ישראליות). עמוס 5 היה הלוויין הראשון של החברה שלא פותח על ידי התעשייה האווירית, אלא על ידי חברת JSC Information Satellite Systems  הרוסית. עמוס 6 נבנה על ידי התעשייה האווירית, תמורת 195 מיליון דולר. 
הלווין החלופי, עמוס 17 (השם לפי הנורמה של מתן שם לפי מיקום הלווין) נרכש מאת בואינג האמריקאית. ב-2018, הודיעה החברה כי עמוס 8 ייוצר על ידי חברת SSL האמריקאית.
באפריל 2018, הודיעה החברה כי קיבלה הודעה מגורם ממשלתי על כוונת גורמים ממשלתיים לפעול למימוש לווין מתוצרת התעשייה האווירית בנקודת השמיים 4 מערב.

אזורי כיסוי

המדינות המקבלות שירות במזרח התיכון הן בעיקר קפריסין וישראל ואילו המדינות האחרות מקבלות שירות בעיקר מהלוויינים הערביים. ניסיונות לשתף פעולה עם מדינות עוינות נכשלו, ניסיון כזה עם הרשות הפלסטינית סוכל על ידי יאסר ערפאת. מעבר לכך משרתים הלוויינים הישראלים לקוחות במזרח אירופה. עם שיגורם של עמוס 4 ועמוס 5 הורחב אזור הכיסוי לאסיה ולאפריקה בהתאמה. עמוס 7 הוא לווין שנשכר באופן זמני מאסיהסאט, מפעילת לוויינים שבסיסה בהונג קונג, כדי לשמש תחליף זמני לעמוס 6, עד להתנעת פרויקט עמוס 8. עמוס 17 הוא הלווין שנועד להחליף את עמוס 5 .