google/wiki40b huggingface dataset:
מסדר ע"ש זאב ז'בוטינסקי

מסדר ע"ש זאב ז'בוטינסקי הוא ארגון חברתי של נאמני משנת ז'בוטינסקי ודרכו.

תולדות ומבנה המסדר

הוקם בשנת 1955. פועל על פי חוקה, שהתקבלה בכינוס הארצי השני בשנת 1959. ניתן לשנות את החוקה רק ברוב של 75% ממשתתפי הכינוס הארצי של רֵעי המסדר. בראשית המאה ה-21 הוחלט שנשים יכולות להתקבל למסדר.
המסדר פועל כמסגרת חברתית, החותרת להגשמת הרעיונות הבאים לידי ביטוי במגילת היסוד של המסדר על ידי פעולות תרבות ורֵעוּת, על ידי קביעת דפוסים של טקס והתנהגות ועל ידי חינוך עצמי והצבת דוגמה אישית. מטרותיו הן הפצה של רעיונותיו ופועלו של זאב ז'בוטינסקי וקיום מסגרת ידידותית בין החברים בו המזדהים עם דרכו הרעיונית ועם יעדיו.
במסגרת המסדר פועלות "מצודות", המהוות סניפים למסדר. שש מצודות פועלות ברחבי הארץ, בירושלים, תל אביב חיפה, באר שבע ונתניה. בכל "מצודה" ראש מצודה, משמר המצודה, בית דין וועדה לביקורת. כדי להתקבל למסדר כחבר או חברה בו יש להיות תושב ישראל מעל גיל 25, לקבל את המלצת שלושה מחבריו, ולהגיש בקשה למשמר המצודה. חברי המסדר משתתפים בהצבעות ויכולים להתמודד לראשות מוסדותיו.
בראש המסדר עומד "נגיד", בין נגידי המסדר נמנים אליהו גלעזר, יצחק ילין, בן-יוסף גורבי, משה יזרעאלי, ראובן ילין, אהרן צבי פרופס, משה גולד, חיים אדר, מרדכי קרנובסקי, ברוך מינקוביץ, צבי ליכטנברג, יהודה קפלן, נפתלי סילצקי, שלמה מאירי, תיאודור בלבריסקי, עמנואל וייזר  וסמי ישראל. הנגיד נבחר אחת לשנתיים על ידי רעי "הכינוס הארצי", המהווה את גוף החברים העליון של המסדר, ומתכנס אחת לשנתיים. 
בתקופות שבין קיומי הכינוסים הארציים, פועל "משמר הבסיס", בו פועלים לפחות שבעה חברים הנבחרים בכינוס הארצי. התפקידים בו עוסק משמר הבסיס כוללים את ארגון המסדר, טקסים, פעילויות, רישומים, ענייני כספים וגנזך המסדר. ליד משמר הבסיס פועלת מועצת המסדר המשמשת גוף מייעץ המעלה נושאים לדיון, ובראשה עומדים נגיד המשמר, כמו גם נגידים לשעבר וראשי מצודות.

פרסים ומענקים

המסדר מעניק מדי שנתיים את "פרס ז'בוטינסקי לספרות ומחקר", בתחומי הגות, מחקר, פובליציסטיקה, ספרות: שירה ופרוזה, אומנות, או על מפעל חיים ברוח משנתו של זאב ז'בוטינסקי. 
בין הזוכים בפרס, נמנים: בנימין נתניהו, חיים לזר-ליטאי, יהושע ייבין, אב"א אחימאיר, דוד ניב, יגאל ידין, מנחם שריד, יעקב אורלנד, עוזי נרקיס, עדו נתניהו, נעמי שמר, הרצל רוזנבלום, אפרים קישון, יצחק אורן, יוסף נדבה, יעקב העליון, אורי מילשטיין, אסתר ויתקון, דוש, אביגדור שחן, יהודה בלום, אייזיק רמבה, ירמיהו הלפרן, יעקב וינשל ויחיעם ויץ.
המסדר מעניק אחת לשנה "אות הוקרה על מפעל חיים". וכן, מלגות לתלמידי בתי ספר וסטודנטים על עבודותיהם בנושאים לאומיים.
ארנה סולברג

ראשית חייה

ארנה נולדה בברגן, שבמערב נורווגיה וגדלה בשכונת קלפארט בעיר. אביה, אסביורן סולברג (Asbjørn Solberg) עבד כיועץ לחברת התחבורה Bergen Sporvei AS. אמה, אינגר ונץ' טורגרסן הייתה מזכירה ולסולברג שתי אחיות.
בגיל 16, סולברג אובחנה כלוקה בדיסלקסיה, אולם חרף זאת הייתה פעילה מאוד. בעת לימודיה בבית ספר תיכון נבחרה מטעם בית הספר לאגודת התלמידים של נורווגיה. ב-1986 השתלמה במדע המדינה, סוציולוגיה, סטטיסטיקה וכלכלה באוניברסיטת ברגן ובשנתה האחרונה באוניברסיטה עמדה בראש ליגת הסטודנטים של המפלגה הקונסרבטיבית בברגן.

קריירה פוליטית

סולברג הייתה חברת מועצת העיר ברגן בשנים 1979–1983 ובשנים 1987–1989. היא נבחרה לראשונה לסטורטינג, הפרלמנט הנורווגי מטעם מחוז הורדלאנד ב-1989 ונבחרה מחדש לא פעם. היא אף עמדה בראש התאחדות הנשים של המפלגה הקונסרבטיבית, מ-1994 ועד 1998.
מ-2001 ועד 2005 כיהנה כשרת השלטון המקומי והפיתוח האזורי תחת ראש הממשלה קיל מגנה בונדוויק. בשל מדיניות קשיחה שנקטה בעת כהונתה כשרה בעיקר במדיניות המקלט העניקו לה כלי התקשורת במדינה את הכינוי "אשת הברזל" (או "ארנה הפלדה", Jern-Erna, בנורווגית). אף שלמעשה ממשלת בונדוויק בשנים 2001–2005 העניקה מקלט לאלפי מבקשי-מקלט.
ב-2003 סולברג הציעה להקים מועצות של השריעה האסלאמית בנורווגיה, לאחר שדווח לה על קיומן של מועצות כאלה בבריטניה וב-2004 ביקשה להרחיב את ההגירה לנורווגיה.
בשנים 2002–2004 הייתה סגנית יו"ר המפלגה הקונסרבטיבית והחל מ-2002 היא יו"ר המפלגה.

ראש ממשלה

בבחירות הפרלמנטריות שנערכו ב-9 בספטמבר 2013 זכתה מפלגת השמרנים ב-30 מושבים בפרלמנט והייתה למפלגה השנייה בגודלה לאחר מפלגת הלייבור שזכתה ב-64 מושבים. מפלגת השמרנים הייתה למפלגה הגדולה בגוש הימין-ליברלים וסולברג הצליחה להרכיב קואליציה שהביאה למינויה לראש ממשלה באוקטובר 2013.

פרשת ואנונו

באפריל 2008 נחשף כי ב-2004 סולברג, שכיהנה כשרת השלטון המקומי והפיתוח האזורי, דחתה את בקשתו של מרדכי ואנונו למקלט בנורווגיה. כאשר מינהל ההגירה הנורווגי הכין מסמכים לקליטת ואנונו, הוחלט כי לא יוענק לו מקלט. במסמך פנימי נחשף כי סולברג והממשלה באותה עת העריכו כי הענקת מקלט לואנונו עלולה להתפרש כפעולה נגד מדינת ישראל באופן שאינו תואם את מדיניותה של ממשלת נורווגיה כידידה של ישראל ופעילה מדינית במזרח התיכון.
קמבודיה אנגקור אייר

תולדות החברה

חברת התעופה נוסדה ב-2009 בהחלטת ממשלת קמבודיה בתור חברת התעופה הלאומית של קמבודיה במקום חברת התעופה הלאומית "רויאל אייר קמבודיה" שנאלצה לפשוט רגל בשנת 2001. החברה החלה את טיסותיה ב-28 ביולי 2009 והיא מופעלת על ידי וייטנאם איירליינס. החברה מתמקדת בהפעלת קווי טיסות ליעדים תיירותיים כמו אנגקור ואט.
פרח הקקטוס

תקציר העלילה

ד"ר ג'וליאן וינסטון (וולטר מתאו) הוא רופא שיניים מצליח בניו יורק. חלק מהצלחתו נזקף לזכותה של מזכירתו סטפאני דיקינסון (אינגריד ברגמן), רווקה מבוגרת המנהלת את המרפאה וסדר יומו של הרופא.
ג'וליאן הוא רווק מבוגר מבוקש ונשים רבות, צעירות ומבוגרות נמשכות אליו אבל הוא רוצה להישאר חופשי ולא להתחייב לנישואין. סטפאני מאוהבת בחשאי בדוקטור אבל אינה מסוגלת לבטא זאת. הוא מצדו אינו רואה אותה כאובייקט מיני אלא כמזכירה יעילה אבל מבחינת אישה היא יבשה לדעתו כמו הקקטוס היבש והקוצני הנמצא על שולחנה במרפאה והיא מקפידה להשקותו מדי יום. הם אינם פונים אחד לשנייה בשמותיהם הפרטיים.
בת זוגו הנוכחית של הדוקטור היא צעירה חיננית בת עשרים ואחת בשם טוני סימונס (גולדי הון). היא רוצה למסד את הקשר ביניהם על ידי נישואין אבל הוא אומר לה שהוא נשוי ויש לו שלושה ילדים.
טוני מחליטה להתאבד בשאיפת גז אך שכן צעיר בשם איגור סאליבן (ריק לנץ) מציל אותה. ג'וליאן מרגיש אשמה ומבטיח לטוני שייתגרש מאשתו ויישא אותה. טוני מבקשת ממנו לפגוש את אשתו כדי לשוחח אתה ולהבהיר שאינה כזאת שמפרקת משפחות.
ג'וליאן מחליט לבקש ממזיכרתו שתתחזה לאשתו. הוא מזמין אותה למסעדה והיא נענית לו ברצון ומתחילה לספר לו שם על עצמה וכי שמה הפרטי הוא סטפאני. כשג'וליאן מבקש ממנה שתתחזה לאשתו היא נעלבת ובורחת מהמסעדה.
לאחר זמן מה היא מחליטה בכל זאת לשתף פעולה. ג'וליאן "משדך" לה אחד מחוליו ושני הזוגות נפגשים "במקרה" במועדון לילה. סטפאני מחליטה לזרז את ההתחזות הזאת. בפעם השנייה היא מגיעה עם שמלה מהודרת ולאחר שתיית מספר כוסות היא נלהבת ורוקדת ביחד עם טוני כשג'וליאן מביט בהם וספק מתחיל לכרסם בו. במקום המזכירה הקקטוסית היבשה הוא רואה אישה יפה ומושכת.
העניינים מסתבכים וסטפאני מחליטה להתפטר. ג'וליאן מגיע לחדרה של טוני ומוצא שם את איגור. רק אז הוא מבין כמה מגוחך הקשר אתה וכי האישה המתאימה לו היא סטפאני.
כשסטפאני חוזרת למרפאה לקחת את חפציה הוא ממתין לה ומגלה את רגשותיו. הם מתחבקים ואז שמים לב שהקקטוס היבש הפריח פרח יפהפה בדיוק כמו שסטפאני "הקקטוס" פורחת, זה שם הסרט.
מנזר פאנונהאלמה

היסטוריה

במקור נבנה המנזר לכבודו של מרטין הקדוש מטור. בנו של הנסיך גזה, המלך אישטוון הראשון העניק למנזר שטחים ופריבילגיות. אב-המנזר הראשון נקרא אסתריק. המבנים הראשונים במנזר נחרבו בשנת 1137 ושוקמו לאחר מכן. ב-1486 בנה המלך מתיאש הראשון את המנזר מחדש בסגנון הגותי. המנזר הפך להיות מנזר ראשי (Archabbey) בשנת 1541 ובמהלך המאות ה-16 וה-17 בוצר בגלל הפלישות העות'מאניות. במהלך מאה וחמישים שנות הכיבוש העות'מאני של הונגריה נאלצו הנזירים לעזוב את המקום לתקופות מסוימות ורק לאחר מכן שבו אליו. 
במאות ה-17 וה-18 התווספו למנזר תוספות וקישוטים בסגנון הבארוק ורוב החזית הנוכחית שלו היא מאותה תקופה. את צורתו הסופית קיבל המנזר ב-1832 עם בניית הספרייה והמגדל שנבנו בסגנון נאו-קלאסי. 
ב-1950, חמש שנים לאחר הפיכתה של הונגריה למדינה קומוניסטית, הוחרמו נכסי המסדר הבנידקטיני בידי המדינה והם הושבו רק עם נפילת הקומוניזם בהונגריה. ב-1995, שנה בטרם מלאו למנזר אלף שנים, הוא שוקם ובשנת המילניום שלו, 1996 זכה בתואר אתר מורשת עולמי של אונסק"ו.
נועה קירל

ביוגרפיה

קירל נולדה וגדלה ברעננה. בגיל 10 עשתה אודישן לתוכנית המציאות "בית ספר למוסיקה" בערוץ 2, אך לא התקבלה.
החלה להתפרסם כאשר הופיעה בעונה השנייה של סדרת הדוקו-ריאליטי "פושרז" מבית HOT, העוקבת אחר הורים שדוחפים את ילדיהם להצלחה בתחומים שונים, והציגה את קירל ואביה, התומך כלכלית בפיתוח קריירת הבידור שלה. קירל מנוהלת בידי הסוכן רוברטו בן-שושן.
הקריירה המוזיקלית של קירל החלה בשנת 2015 כאשר הוציאה שיר בשם "מדברים", השיר נכתב בידי הראפר איזי וזכה להצלחה מפתיעה לאחר שצבר צפיות רבות. בעקבות הצלחתו הוציאה באותה שנה שיר נוסף בשם "קילר", פרי עטו של עומרי סגל. הווידאו קליפ הפרובוקטיבי המלווה עורר סערה בשל גילה הצעיר של קירל. הקליפ צבר צפיות רבות באתר YouTube והפך למזוהה ביותר שלה. היא הוציאה שירים נוספים, שהוצגו באתר יוטיוב והושמעו בתחנות רדיו שונות, בהם "יש בי אהבה" (נובמבר 2015) אשר היה לשירה הראשון להיכנס לפלייליסט של גלגלצ, "רק אתה" (אפריל 2016), "חצי משוגע" (יולי 2016), "ביי לחופש" (יולי 2016) ו"תן לי סימן" (דצמבר 2016). בסוף שנת 2016 זכתה בתואר "זמרת השנה" בטקס נבחרי הילדים.
במאי 2017 הוציאה שיר בשם "מקום לשינוי" אותו שרה בדואט עם אביאור מלסה שאף כתב והלחין את השיר. קירל הוציאה מספר שירים נוספים במהלך השנה כאשר כולם הם סינגלים שיווקים ביניהם: "לרקוד", "כמעט מפורסמת", "Wow", "מי ייתן לי את הכוח".
ב-28 באוגוסט 2017, הוציאה קירל סינגל אשר ביצעה יחד עם אגם בוחבוט, גרסת כיסוי לשירו של דני סנדרסון; "אצל הדודה והדוד", כחלק ממסע פרסום לחברת בזק.
בנוסף ב-2017, כיכבה בתפקיד מרכזי בסרט הקולנוע לבני הנעורים "כמעט מפורסמת", לצד עומר דרור. באותה שנה גם הופיעה במופע "שלושת המוסקטרים" לצדו של עומר דרור.
בנובמבר 2017 יצגה את ישראל בטקס "פרסי המוזיקה של MTV אירופה" (EMA), בקטגוריית "האמן הבינלאומי".
ב-2017 קירל הנחתה את התוכנית המוזיקלית "ליפסטאר" בערוץ kidZ, לצד שגיא ברייטנר.
מאז ינואר 2018 משחקת בתפקיד ראשי כפול בסדרת הטלוויזיה "כפולה", בתפקיד כפול כנועה קירל (עצמה) וכקיטי פופר (ליבי עומר), בלוגרית שכותבת כל דבר שקורה עם עצמה המפורסמת. הסדרה משודרת בערוץ KidZ ב-yes וב-HOT.
ב-18 בפברואר 2018 החלה קירל לשפוט בתוכנית הכשרונות "גוט טאלנט ישראל" שעלתה ברשת 13, לצד השופטים ג'ורדי, מיה דגן ומאור זגורי. בכך, הייתה לשופטת הצעירה ביותר מבין כל שופטי התוכניות גוט טאלנט על כל גרסאותיה בעולם. בנוסף ב-2018, השתתפה כמנחה אורחת ב"טין ניק סטנדאפ שואו" שבערוץ TeenNick.
בשנת 2018 החלה לשחק בתפקיד משני בדרמה היומית של HOT "שלטון הצללים" בתפקיד בושמת, אחת מששת ילדיה של אורלי.
בחנוכה 2018 השתתפה לראשונה בפסטיגל, "פסטיגל FreeStyle#", לצד יהונתן מרגי, בתפקיד ראשי.
ב-10 בפברואר 2019 הוציאה את שירה הלועזי הראשון, "Drum". נכון ליולי 2019, השיר הגיע ל-20 מיליון צפיות. הקליפ לשיר צולם בתאילנד ועלות הפקתו נעמדה על כחצי מיליון שקלים. השיר ליווה את קמפיין פברואר - אפריל 2019 של מותג האופנה הישראלי "רנואר".
קירל היא בת זוגו של הזמר יהונתן מרגי.
קתדרלת לוזאן

קתדרלת הגבירה הצפונית של לוזאן היא כנסייה גדולה, הממוקמת במרכז העיר של לוזאן, בירת קנטון וו, שבשווייץ. הקתדרלה של לוזאן היא המבנה הגותי המפורסם ביותר בשווייץ. בנייתה החלה ב-1275 וארכה יותר ממאה שנה (קשה לקבוע מתי הושלמה ויש הטוענים שהיא מעולם לא הושלמה).
אורך הקתדרלה הוא כמאה מטרים וגובה הצריח המחודד שלה הוא כ-80 מטרים. אדריכל-מהנדס של כנסייה, בתקופת הבנייה השלישית שלה, היה ז'אן כוטרל (Jean Cotereel). שמם של שני קודמיו בתפקיד לא נשמר. כוטרל השלים את בניית מרבית מבנה קתדרלת לוזאן, שקיים כיום, כולל רחבת הכניסה, מגדל הפעמון והמגדל השני. התוכניות כללו מגדל שלישי, שמעולם לא הושלם.
יוסי, ילד שלי מוצלח

תוכן השיר

השיר עוסק בילד שאמו מַנְחָה אותו, בהנחיה חוזרת בכל בית הפותח סצנה בשיר, למשימה להביא מוצרים מן המכולת, בכל פעם מוצר אחר: בקבוק חלב, כיכר לחם וזיתים, אך הוא שב בכל פעם עם מתנה אחרת: גור כלבים, מפוחית ופרח אדמוני.
השיר בנוי מעשרה בתים, שלוש סצנות ובית אחרון מסכם. כל סצנה נמשכת על פני שלושה בתים ומתחילה ב"שֶׁמֶשׁ בַּמָּרוֹם זוֹרַחַת...", ויוסי המתבקש לצאת למשימה על ידי אמו ולהביא מוצרים מן המכולת. ההוראה ברורה (כנראה מכיוון שהאם מכירה את נטייתו של בנה לחולמנות), "לך הבא" או "לך ישר" ומצטרף אליה ביטוי המביע את אהבתה של האם "יוסי, ילד שלי מוצלח". 
הסצנה מתחילה בבית בו נמצאים יוסי ואמו, היא עוברת לשדרה בחוץ בה יוסי פוסע. השדרה מקבלת האנשה והיא לוחשת לו ומצייצת לו והוא שוכח את המשימה שאליה נשלח. עיניו רוקדות (דוגמה לסינסתזיה), ונאורות לנוכח השדרה והטבע. דעתו של יוסי מוסחת ולבסוף הוא חוזר אל הבית ואמו כשבידיו מתנות אחרות, והיא מקבלת את הדברים בקינה מהולה בסלחנות "אוי לי, ילד שלי מוצלח". 
פירוט הסצנה הראשונה המורכבת משלושה בתים, שני בתים בעלי חמישה טורים ובית שלישי שהוא ססטט, שחוזרים על עצמם עם שינויים קלים בשתי הסצנות הנוספות:
הבית הראשון בנוי מחריזה צמודה א–א–ב–ב–ב כשחָלָב משמש כחרוז בלתי מדויק לתִּשְׁכַּח ומֻצְלָח. בו ניתנות הוראות האם ליוסי ללכת ישר ולא לשכוח להביא בקבוק חלב. בית המסתיים במילים "יוסי, ילד שלי מוצלח" שהוא גם שם השיר.
שֶׁמֶשׁ בַּמָּרוֹם זוֹרַחַת

אִמָּא אֶת יוֹסִי בְּנָהּ שׁוֹלַחַת

לֵךְ הָבֵא בַּקְבּוּק חָלָב

לֵךְ יָשָׁר וְאַל תִּשְׁכַּח

יוֹסִי, יֶלֶד שֶׁלִּי מֻצְלָח.
הבית השני, האמצעי בסצנה, בנוי מחריזה סרוגה א–ב–ב–א–ב. יוסי הפוסע בשדרה ועיניו נאורות לכלב צולע שאותו הוא מחבק, ותמימות עיניו של יוסי מצביעה גם על טוב ליבו בחום ובעזרה שהוא מעניק לגור הכלבים.
יוֹסִי בַּשְּׂדֵרָה פּוֹסֵעַ

וּפִתְאוֹם אוֹרוֹת עֵינָיו

אָץ הוּא רָץ הוּא לְפָנָיו

גּוּר כְּלָבִים מִסְכֵּן צוֹלֵעַ

הוּא חוֹבֵק בִּשְׁתֵּי יָדָיו.
הבית השלישי, האחרון בסצנה, הוא ססטס הבנוי בחריזה סרוגה ההופכת לצמודה א–ב–א–ב–ג–ג. בו יוסי חוזר אל הבית, ואל האם המחכה בלי חלב, אך עם כלבלב מתנה. והאם מקבלת את המתנה כפי שרק אם אוהבת יכולה, היא אינה מרוצה מהעדר החלב, אך שמחה על יַלְדָּהּ הטוב והמוצלח שהביא משהו משמח אל הבית. 
אִמָּא מֵחַכָּה בַּבַּיִת

אֵיפֹה יוֹסִי?  אֵין חָלָב 

אַךְ הִנֵּה הַיֶּלֶד בָּא עִם 

מָה זֶה?  חֹמֶד שֶׁל כְּלַבְלַב 

מַתָּנָה הֵבֵאתִי לָךְ 

אוֹי לִי,  יֶלֶד שֶׁלִּי מֻצְלָח.
השיר מסתיים בבית מסכם ובו תיאור הרגשות הקיימים בבית, על אף חסרונם של המצרכים אותם נתבקש יוסי להביא, "מָלֵא הַבַּיִת זֶמֶר מַפּוּחִית וּפֶרַח וּנְבִיחוֹת כְּלַבְלַב". כל המתנות שהביא ממלאות את שאר מערכות החושים בבית באופן חיובי. רגשי אהבה, קולות נגינה, נביחות הכלבלב וריחו של הפרח האדמוני.

ביצועים

השיר הולחן על ידי סשה ארגוב וזכה למעל 50 ביצועים שונים, בהם של להקת התרנגולים, חוה אלברשטיין, גלי עטרי ודני מסינג.
השיר זכה לביצוע בימתי בסרט בלוז לחופש הגדול של הבמאי רנן שור והתסריטאי דורון נשר מ-1987 שהפך במשך השנים לסרט פולחן.
בשנת 1975 שלמה ארצי הוציא את אלבום "משחקי 26" כיוון שזה היה גילו דאז, בתוכו השיר "יוסי בן 26", שכתב ארצי כהמשך אירוני לשיר "יוסי, ילד שלי מוצלח".
בשנת 2002 עלתה הצגת ילדים "יוסי ילד שלי מוצלח" שהיא עיבוד של השיר המקורי, בה יוסי מנסה להגיע לאפריקה שם יוכל לצוד אריות. יוצרי ההצגה הם: סשה ארגוב, שלמה גרוניך, טל עומר, ואפי שושני.
ג'ואנה ניוסם

ביוגרפיה

ניוסם נולדה בקליפורניה שבארצות הברית, למשפחה מרקע נוצרי.
מאז 2013 היא נשואה לשחקן והקומיקאי האמריקאי-יהודי, אנדי סמברג, וב-2017 נולדה להם בת.

קריירה

ניוסם הוציאה לאור אלבום באופן עצמאי EP בשם "Walnut Whales" בשנת 2002, ו-EP בשם "Yarn and Glue" בשנת 2003.
לאחר שהופיעה עם בוני פרינס בילי חתמה בלייבל "דראג סיטי", הוציאה ניוסם את אלבום הבכורה שלה, "The Milk-Eyed Mender" שהורכב ברובו מביצועים חדשים לשירים שיצאו בהקלטות הקודמות שלה, ב-2004, ממנו יצא הסינגל היחיד שלה נכון להיום, "Sprout and the Bean". לאחר מכן הופיעה בין השאר עם דוונדרה בנהארט.
שיר של ניוסם בשם "Bridges and Balloons" נכלל באוסף הפולק "Golden Apples of the Sun" שערך בנהארט.
המוזיקה של ניוסם בלטה בסצנת האינדי, והיא נעשתה פופולרית.
אלבומה השני, "Ys", יצא בנובמבר 2006, בהפקה גרנדיוזית יותר - באלבום השתתפו נגני תזמורת, ונכללו בו חמישה שירים, כשאורכו של הקצר ביניהם, "Cosmia", הוא 7 ורבע דקות ושל הארוך מביניהם, "Only Skin", כ-17 דקות. לאלבום תרם קולות הזמר סמוג.
בשנת 2007 הוציאה ניוסם EP בשם "Joanna Newsom and the Ys Street Band" בלייבל "דראג סיטי". ב-EP שלושה שירים בלבד: חידושים לשירים "Cosmia" ו"Clam, Crab, Cockle, Cowrie", ושיר חדש בשם "Coleen".
בפברואר 2010 יצא לחנויות אלבומה השלישי, Have One on Me, כאלבום משולש שאורכו כשלוש שעות.
ניוסם הופיעה עם להקתה במשכן לאמנויות הבמה בתל אביב ב-30 בספטמבר 2010, בהופעה שנעלה את סיבוב ההופעות הבינלאומי שלה.
בדצמבר 2014 יצא לאקרנים הסרט "מידות רעות" המבוסס על ספרו של תומאס פינצ'ון בו היא קריינה ושיחקה את דמותה של סורטילאג'.
אלבום האולפן הרביעי של ניוסם, "Divers", הושק ב-23 באוקטובר 2015. אל השקת האלבום התלווה סיבוב הופעות של ניוסם שכלל כ-20 הופעות ברחבי אירופה וארצות הברית. סיבוב ההופעות החל בתחילת נובמבר בעיר ברייטון, אנגליה וננעל ב-18 בדצמבר במדינת וויסקונסין, ארצות הברית.

סגנון

התקשורת כינתה את ניוסם אחד הקולות הבולטים של סצנת הפסיכו-פולק, אף על פי שהיא עצמה לא הזדהתה מעולם עם אף סגנון מוזיקלי.
אפשר לתאר את סגנון המוזיקה שלה כאקספרימנטלי. בשיריה ניתן למצוא אלמנטים של פולק אמריקני, מוזיקת אוונגרד ומקצבים אפריקאיים.
מלבד קולהּ, היא יודעת גם לנגן על נבל, צ'מבלו, ופסנתר.
נצר אחרון

המושג "נצר אחרון" מכוון לאדם האחרון שנשאר ממשפחה או מקהילה שהושמדה, בדרך כלל בשואה.
בחברה הישראלית נקשר מושג זה לניצולי השואה שהיו נצר אחרון למשפחתם שנספתה, עלו לישראל, בדרך כלל כמעפילים, התגייסו לצה"ל במסגרת גיוס חוץ לארץ, השתתפו בקרבות מלחמת השחרור ונפלו. בנפילתם נכרת אותו נצר אחרון של המשפחה.

הנצחת חללי נצר אחרון

בשנת 1998 יזם יהודה שטרנפלד את הנצחת חללי נצר אחרון: 
יהודה ביקש ממשרד הבטחון את רשימתם של אותם ניצולים שנפלו ללא קרוב. בזכות יוזמתו של יהודה החל פרויקט מחקר לאיסוף מידע על ניצולי השואה, שריד אחרון למשפחותיהם, שנפלו במערכות ישראל. עשרות בתי ספר בכל רחבי הארץ התנדבו לפרויקט. במחקר התגלו קרובי משפחה לרבים מאלו שנחשבו כנופלים שלא נותר להם קרוב. כיום (2008) עומד מספר המונצחים בפרויקט על 144.
 ביוזמתו של שטרנפלד הוקמה גם אנדרטת "משֶבֶר לתקווה" ביער המגינים סמוך ללטרון.
משה אורן, שהיה ראש תחום מפעלי ההנצחה במשרד הביטחון בשנת 2002 המשיך בדרכו של שטרנפלד, יזם את כבישת השביל המחבר בין מוזיאון יד ושם לבין בית הקברות הצבאי בהר הרצל, את הקמת אנדרטת נצר אחרון בשביל,  וערך את ספר "נצר אחרון" שיצא לאור בשנת 2008.
ב-14 במרץ 2019 נחנכה אנדרטה לזכר 'נצר אחרון' שנפלו במלחמת העצמאות בגוש עציון. לפי המחקר של ארכיון כפר עציון נפלו 15 שורדי שואה-נצר אחרון בגוש עציון המהווים יותר מ-10% מכלל נופלי 'נצר אחרון'. באנדרטה לוח שבו כתוב חלק ממגילת הנטיעה הקושרת בין השואה לבין הקמת כפר עציון.
אנטוניו לבריולה

ביוגרפיה

לבריולה נולד ב-1843 בקסינו (Cassino), אשר במחוז לאציו, באיטליה. למד פילוסופיה הגליאנית באוניברסיטת נאפולי אצל ברטרנו ספוונטה, שראה במדינה האיטלקית החדשה את התגשמות האידיאל ההגליאני. לבריולה רצה להבין בצורה קונקרטית את צורכי ההמונים, בעיקר את הצורך בחינוך לאומי, שאליו הוא התייחס כאל רפורמה אינטלקטואלית ומוסרית. 
ב-1874 קיבל לבריולה את התואר "פרופסור לפילוסופיה מוסרית וחינוך" באוניברסיטת רומא. הוא שינה את רעיונותיו בהדרגה וניתק את ההיסטוריציזם ההגליאני מהאידיאליזם. מדינה, דת וחינוך נתפסו על ידי לבריולה ככלים המאפשרים קיום של אסטרטגיה פוליטית מתקדמת. 
לבריולה החל את דרכו כליברל-דמוקרט ותמך בג'וזפה מציני. החל מ-1873 ואילך הוא התאכזב מחיי הפוליטיקה האיטלקיים. הדשדוש של המדינה הליברלית וחוסר היכולת שלה להגשים את חלום התרבות החילונית החדשה, "המדינה האתית" ההגליאנית. 
במחצית השנייה של שנות ה-80 של המאה ה-19, בתגובה לתנועה עממית ספונטנית שהתפתחה סביב גריבלדי ובאקונין (אבי הניהיליזם הרוסי), החל לבריולה לנוע יותר ויותר שמאלה במפה הפוליטית. בעיניו, המדינה הפכה לשבויה יותר ויותר בבורגנות מושחתת ודקדנטית. עם זאת, הוא האמין כי מהפכה דמוקרטית לחלוטין תיתכן רק אם היא תגן קודם כל על מעמד הפועלים העירוני. סביב 1890 החל לבריולה להתעמק בעבודות של מרקס ואנגלס והשתכנע כי הכוח המהפכני היצירתי ביותר בעולם המודרני הוא התנועה הסוציאליסטית. 
ספרו "מאמרים בנושא המטריאליזם ההיסטורי" מיקם אותו בין התאורטיקנים האירופים הגדולים של זמנו.
ניקולס לינדהרסט

ביוגרפיה

לינדהרסט נולד באמסוורת' במחוז המפשייר שבאנגליה. כילד היה תלמיד בבית הספר לתיאטרון "קורונה" אנ Corona Theatre School. בסוף שנות השבעים של המאה העשרים הופיע בפרסומות לטלוויזיה ובסרטי ילדים.
הוא זכה להכרה בגיל 17 כשהופיע בסיטקום "פרפרים" שכתבה קלרה ליין, בו גילם את אדם פרקינסון. אחר כך שיחק בתפקיד ריימוד פלטשר, בנו בן העשרה של נורמן סטנלי פלטשר (בגילומו של רוני בארקר) בסדרה "Going Straight". ב-1982 זכה להכרה רחבה יותר כשכיכב בתפקיד רודני טרוטר בסדרה הקומית "על שוטים ואנשים" לצידו של דייוויד ג'ייסון שגילם את האח הבכור דרק "דל בוי" טרוטר.
בתחילה הייתה הסדרה "על שוטים ואנשים" קומדיה קטנה שהחלה לצבור פופולריות בבריטניה עד שהגיעה לשיא בספיישל חג המולד של שנת 1996. לינדהרסט השתתף בסדרה מהפרק הראשון ועד לשידור הפרק האחרון בחג המולד 2003. בסקר של ה-BBC שנערך ב-2004 הגיעה הסדרה "על שוטים ואנשים" למקום הראשון מבין קומדיות המצבים הבריטיות מכל הזמנים.
בשנות התשעים של המאה העשרים הופיע לינדהרסט בסיטקום של רשת ITV בשם "The Two of Us" לצדה של ג'נט דיבלי כמו כן שיחק בסדרה "The Piglet Files" ובהופעות אחדות על במת התיאטרון.
משנת 1993 ועד 1999 שיחק לינדהרסט בתפקיד הראשי, גארי ספארו, בסיטקום הפנטזיה "Goodnight Sweetheart". באותה תקופה הופיע בפרסומות לרדיו ולטלוויזיה של רשת התקשורת "People's Phone". ב-1997 הוא דחה את ההצעה לככב בסרט "ללכת עד הסוף" בתפקיד הראשי של גארי.
מ-1997 ועד 1999 הופיע לינדהרסט בפרסומות של רשת החנויות "WH Smith", וגילם ארבע דמויות שונות של בני משפחה אחת. על משחקו בפרסומת זכה בפרס האקדמיה הבריטית לאומנויות הקולנוע והטלוויזיה (BAFTA). ב-1999 שיחק בתפקיד אוריה היפ הנבל במיני-סדרה "דייוויד קופרפילד" לצדם של דניאל רדקליף ומגי סמית'.
ב-2006 גילם את דמות הנהג של קרואלה דה ויל, רג' פרנסוורת', במופע "Children's Party at the Palace" (מסיבת ילדים בארמון).
ב-2007 חזר לינדהרסט אחרי 14 שנים לככב בסיטקום של ה-BBC. בסדרה "אחרי שהלכת" הוא מגלם אב גרוש שאשתו עוזבת את הבית כדי להתנדב כאחות במדינת עולם שלישי, והוא חוזר לגדל את בתו (דאני הרמר) ואת בנו (ריאן סמפסון) יחד עם חמותו בגילומה של סיליה אימרי.
בפריקוול ל"על שוטים ואנשים" שיחק לינדהרסט בתפקיד פרדי רודבל, הגנגסטר שהוא אביו הביולוגי של רודני טרוטר. הסדרה בת שלושת החלקים הנקראת "אבנים וחטיפים"  עוקבת אחרי חייהם של דל-בוי, רודבל וג'ואן טרוטר בשנות השישים של המאה העשרים בפקהאם שבלונדון. הפרק הראשון שודר ב-24 בינואר 2010, פרק ספיישל שודר ב-29 בדצמבר 2010 והפרק האחרון שודר בחג הפסחא של 2011.
בתיאטרון שיחק לינדהרסט מעט יחסית, אך קיבל ביקורות טובות על תפקידו כנורמן במחזה "המלביש" מאת רונלד הארווד בבימויו של פיטר הול, ועל תפקידו כטרינקולו במחזה "הסערה".
בשנת 2013 הצטרף לעונה העשירית של הסדרה "סדר חדש" . ב-2014 שב וגילם לינדהרסט את תפקידו הישן ב"על שוטים ואנשים", רודני טרוטר, במופע הספיישל "ספורט רליף" ששודר ב-21 במרץ 2014.

חיים אישיים

לינדהרסט חי במערב סאסקס עם אשתו לוסי, רקדנית בלט לשעבר. הם התחתנו בצ'יצ'סטר שבמערב סאסקס בשנת 1999. לבני הזוג בן אחד, ארצ'י (נולד ב-2000). בין תחביביו של לינדהרסט צלילה וטיסה.
יופ טר הול

העלילה

הסדרה עוקבת אחרת מהלך חייה של נערה בשם יופ טר הול, בת למשפחה מבוססת מאמסטרדם. הסדרה מתארת את לימודיה בתיכון, התבגרותה, נישואיה, לידת ילדיה ומעורבותה במפעלי צדקה. יופ טר הול היא נערה עקשנית ועליזה כלפי חוץ, אך בעלת עולם פנימי רוחני ועשיר. ב-1946 התפרסם ספר נוסף בסדרה העוסק בבתה של יופ, אשר חברה במחתרת ההולנדית הנלחמת בנאצים במלחמת העולם השנייה (ספר זה הוקדש לבעלה של מרקסוולט אשר היה בעצמו לוחם התנגדות והוצא להורג בידי הנאצים).
הסדרה זכתה לפופולריות עצומה, והפכה את סיסי ואן מרקסוולט לסופרת מפורסמת. ספרי הסדרה אינם נחשבים לספרות מופת הולנדית אך היו פופולריים בקרב נערות ונשים הולנדיות צעירות החל משנות ה-20 של המאה ה-20 ועדיין נמכרים לקהל של נשים צעירות במספרים לא מבוטלים. בין מעריצותיה המפורסמות של ואן מרקסוולט נמנתה אנה פרנק, אשר קראה את כל סדרת יופ טר הויל בטרם נכנסה למחבוא שלה, והמשיכה לקרוא אותה ואת שאר ספריה של ואן מרקסוולט במחבוא. ביומנה המפורסם היא מציינת על אחד מספריה האחרים של מרקסוולט: "נחמד אבל לא מתקרב לקרסוליים של יופ טר הול" וכן: "סיסי ואן מרקסוולט כותבת נהדר. בטוח שאתן גם לילדים שלי לקרוא אותה". מחקרים מראים את השפעת הסדרה על יומנה של אנה פרנק הן במבנה והן בתוכן. הדמות שאליה פונים המכתבים ביומן, "קיטי" מבוססת על דמותה של קיט פרנקן (Kit Franken) אחת מחברותיה הטובות של יופ בסדרה. בגרסה המקורית של היומן (טקסט א') אף היו מכתבים המיועדים לדמויות אחרות בסדרה (למעט יופ עצמה).
ב-1968 יצא לאקרנים בהולנד סרט בשם "יופ טר הול" המבוסס על ספרי הסדרה.