google/wiki40b huggingface dataset:
אדם פינטר

קריירת מועדונים

פינטר החל את הקריירה המקצוענית שלו ב-2006, בגיל 18 בלבד, כאשר עלה לקבוצה הבוגרת של קבוצת מ.ט.ק. בודפשט. אחרי 4 עונות מוצלחות, חתם ב-2010, בריאל סרגוסה הספרדית. ב-9 באוגוסט 2013, הוחלט בין המועדון לשחקן על ביטול החוזה בין השניים, וכך הפך פינטר לשחקן חופשי. ביום האחרון של חלון ההעברות, ה-2 בספטמבר 2013, הוכרז רשמית שפינטר חתם במועדון הרוסי טום טומסק, על חוזה לעונה אחת. משחק הבכורה שלו ברוסיה, היה מול אנז'י מחצ'קלה. בסיום העונה, ב-5 באוגוסט 2014, פינטר חתם בקבוצת ליגת העל היוונית לבדיאקוס על חוזה לשנתיים. בסיום עונתו הראשונה בלבד, החוזה בין המועדון לשחקן הותר, דבר שהוביל את חזרתו של פינטר להונגריה, עת שחתם ב-19 באוגוסט 2015 בפרנצווארוש.
בינואר 2016 חתם פינטר בגרויטר פירט מהבונדסליגה השנייה.

קריירה בינלאומית

החל משנת 2010, פינטר משחק בהונגריה. הוא זומן לסגל הנבחרת לקראת טורניר הגמר של יורו 2016 בצרפת.
אלחנדרה בניטס

חייה

בניטס נולדה בקראקס ב-1980. כנערה החלה להתאמן בסיף, והתמקצעה בחרב. ב-1999 זכתה באליפות העולם לנוער שנערכה בדיז'ון, ובשנת 2000 הייתה שותפה לזכייה הקבוצתית במדליית הארד באליפות העולם לנוער שנערכה בארצות הברית. בשנת 2003 זכתה במדליית הכסף במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בסנטו דומינגו. שנה מאוחר יותר השתתפה באולימפיאדת אתונה (2004), אך הודחה בסיבוב הראשון. בשנת 2005 רשמה את ההישג הגבוה ביותר שלה בזירה העולמית, כשזכתה במדליית הזהב בתחרות שנערכה בהוואנה במסגרת סבב הגביע העולמי. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בריו דה ז'ניירו ב-2007 הודחה ברבע הגמר, אך הייתה שותפה לזכייה במדליית הזהב בטורניר הקבוצתי. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) שוב הודחה בסיבוב הראשון, ובאולימפיאדת לונדון (2012) הודחה בשמינית הגמר. את הישגיה המשמעותיים האחרונים בזירה הבינלאומית רשמה במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בגואדלחרה ב-2011, אז זכתה במדליית הכסף בטורניר היחידות ובמדליית הארד בטורניר הקבוצתי.
במקביל לעיסוקיה בסיף, למדה בניטס שיננות באוניברסיטה המרכזית של ונצואלה, והוסמכה בשנת 2006. בנוסף, עסקה בדוגמנות.
בשנת 2012 נבחרה בניטס לאספה הלאומית של ונצואלה מטעם המפלגה הסוציאליסטית המאוחדת. באפריל 2013 מינה אותה הנשיא ניקולאס מאדורו לשרת הספורט בממשלתו, אך כבר בינואר 2014 הוחלפה בטוני אלוורס במסגרת חילופי גברי נרחבים שערך מאדורו בממשלתו.
דלקת כלי דם

סיווג

יש מספר דרכי סיווג לדלקות כלי דם, בהן גורמי המחלה, מיקום כלי הדם הדלקתיים, אולם הדרך המקובלת לסווג דלקות כלי דם שונות היא לפי קוטר העורקים הנפגעים: גדול, בינוני או קטן.
ציד רוחות רפאים

ציד רוחות רפאים (באנגלית: Ghost Hunting) הוא תחביב שכרוך בחקר אתרים שונים, אשר לכאורה רדופים על ידי רוחות רפאים, ובאיסוף הוכחות לקיומה של פעילות על-טבעית באותם האתרים. 
ציד רוחות הרפאים הפך פופולרי במיוחד בארצות הברית במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 בזכות הזמינות הגוברת של מיכשור אלקטרוני מתקדם, ובזכות תוכניות טלוויזיה פופולריות שונות העוסקות בנושא בהם Ghost Hunters (בערוץ Syfy)‏, Ghost Lab (בערוץ דיסקברי), ו-Ghost Adventures (בערוץ Travel Channel). בעקבות העלייה בפופולריות החלו ארגונים שונים בארצות הברית לערוך בלילות סיורי "ציד רוחות רפאים" באתרים היסטוריים שונים ברחבי ארצות הברית תמורת תשלום.
על אף שקבוצות ציידי רוחות רפאים רבים משתמשים בשיטות "מדעיות" לכאורה כדי לנסות ולהוכיח את קיומם של רוחות רפאים, שום גוף מדעי לא מכיר בקיומן של רוחות רפאים ולא מתייחס ל"הוכחות" אלו ברצינות.

מהלך הציד

לרוב ציד רוחות הרפאים נעשה בקבוצות קטנות של 4-8 אנשים כאשר כל חבר צוות מבצע בדרך כלל משימות שונות הקשורות בתחום התמחות או תחום עניין מסוים.
המשתתפים בקבוצות של ציד רוחות רפאים לרוב משתמשים במגוון רחב של גאדג'טים אלקטרוניים על מנת להקליט נתונים בשטח, בהם: מכשירים לקריאת השדה האלקטרומגנטי, מדי טמפרטורה דיגיטליים, מצלמות וידאו דיגיטליות ניידות ונייחות (בהם מצלמות אינפרא אדום ומצלמות ראיית לילה), מכשירי אודיו דיגיטליים, מכשירי מגנטומטר, גלאי מתכות, מונה גייגר ומחשבים.
נחמיה ארגוב

ביוגרפיה

נולד ליהושע-חיים וצפורה נימויטין בריגה (כיום בלטביה), אז חלק מן האימפריה הרוסית.
אביו נמנה עם מייסדי הגימנסיה העברית "תושיה" בעיר, שימש שם כמורה ומנהל המוסד וכן היה פעיל בתנועת המזרחי.
האווירה בביתו הייתה ציונית והוא למד גם עברית.
ארגוב חבר בנעוריו לתנועת הציונית "השומר הצעיר - נצ"ח" וסיים את לימודיו התיכוניים ב"תושיה".
בשנת 1935 עלה ארגוב לארץ ישראל.
בארץ הצטרף להגנה והיה בין מייסדי קיבוץ עין גב. הוא עזב את הקיבוץ ב-1940 ועבר לחיפה, שם שימש כקצין ההסברה של ההגנה בעיר ולאחר מכן התמנה לשלישו של מפקד-העיר. בהמשך שימש כשלישו של ראש המטה הכללי של ההגנה, יעקב דורי וכן של ישראל גלילי ויצחק שדה.
אחיו דוד שרד את השואה ועלה ארצה לאחר תום מלחמת העולם השנייה.
בדצמבר 1947 עבר דוד בן-גוריון לגור בתל אביב. ה"הגנה" הפקידה עליו משמר של אנשי פלמ"ח ובראשם עמד ארגוב, שעבד במטה ההגנה ב"בית האדום" ומונה כעבור מספר חודשים לשלישו. עם קום המדינה התמנה לשלישו הצבאי ובינואר 1950 נתמנה למזכירו הצבאי, בדרגות סגן-אלוף ולאחר מכן אלוף-משנה. ארגוב נמנה עם מקורביו של בן-גוריון. 
בתחילת 1952 עבר ארגוב קורס מפקדי גדודים וחטיבות ובתחילת 1955 סיים קורס צניחה.
בתקופה בה שהה בן-גוריון בשדה בוקר, החל מדצמבר 1953, לא שימש ארגוב בתפקידו. עם שובו של בן-גוריון לתפקיד ראש הממשלה בפברואר 1955, שב ארגוב לתפקידו.
ב-2 בנובמבר 1957, בדרכו מתל אביב לירושלים, פגע ארגוב במכוניתו בסביבות רמלה ברוכב אופניים, דוד קדוש, נשוי ואב לארבעה ילדים. ארגוב הכניס את קדוש הפצוע למכוניתו ונסע לבית החולים, שם הביעו הרופאים ספקות אם יוכלו להציל את חייו. במשטרה סיפר ארגוב כי עקיצת דבורה בעינו גרמה לו לסטות ולפגוע ברוכב האופניים.
בעקבות האירוע, שם ארגוב בן ה-43 קץ לחייו בביתו, ביריית אקדח ברקתו. את גופתו גילה עוזר קצין הביטחון של המשרד, שנשלח לחפש אותו בביתו. לאחר מכן הוזעק למקום ידידו שמעון פרס. ארגוב נטמן בבית העלמין הצבאי קריית שאול.
ארגוב השאיר על שולחנו שני מכתבים, אחד עבור חבריו ואחד עבור בן-גוריון. במכתב לחבריו, ביקש את סליחתם של הקורבן ומשפחתו וציווה להם את כל כספו, משום ש"גם אם דוד קדוש יחיה, מי יודע אם יוכל להמשיך לדאוג למשפחתו". קדוש שרד את התאונה וכעבור זמן החלים מפצעיו, אולם הוא ומשפחתו סירבו לקחת את הירושה.
ארגוב סבל מדיכאון או מרה שחורה כבר זמן מה לפני התקרית, בעקבות אהבה נכזבת. יש הקושרים את התאבדותו לצערו בעקבות אירוע השלכת הרימון בכנסת שהתרחש ימים מספר קודם לכן בכנסת ובו נפצעו קל בן-גוריון וחברי כנסת נוספים. מחשש לבריאותו של בן-גוריון הסתירו את דבר מותו של ארגוב. העיתונים באותם ימים הדפיסו מהדורה מצונזרת מיוחדת שהתעלמה ממותו הטרגי של ארגוב, ואשר הופצה במתכונת זו רק בבית החולים, כדי שבן-גוריון לא יבחין. ב-5 בנובמבר בישר לו משה דיין את הבשורה המרה. כעבור שבועיים עמד בן-גוריון דום לזכרו על דוכן הנואמים של הכנסת.
ספסרות

ספסרות היא רכישת טובין בתנאי היצע וביקוש התחלתיים במחיר רגיל, מתוך תקווה כי כאשר יפחת ההיצע, יעלה המחיר, והספסר יוכל למכור את הטובין לאנשים הרוצים בהם במחיר גבוה בהרבה מזה שבו נרכשו. במקרים בהם ההיצע החזוי אינו עומד בציפיות נוחל הספסר הפסד כספי ונאלץ למכור את הטובין במחיר נמוך ממחיר הקנייה. המושג מקובל במיוחד בתחום רכישת הכרטיסים להופעות ולאירועי ספורט.

ספסרות כרטיסים

ספסרי כרטיסים פועלים באופן דומה לרוכשי סחורות עתידיות: הם רוכשים מראש כמות גדולה של כרטיסים למשחק או אירוע המושך מבקרים רבים (ובכך מבטיחים למפיק האירוע מכירה וודאית של כרטיסים רבים בכסף מלא) כשהם מהמרים כי הביקוש לכרטיסים יעלה על היצע הכרטיסים שנותרו בקופות והקהל יבקש לרכוש כרטיסים אצל הספסרים וישלשל לכיסם תשלום גבוה יותר. כאשר הימורו של הספסר אינו צולח, לעומת זאת (לדוגמה, כאשר נרכשים כרטיסים רבים למופע שאין לו ביקוש בקהל) נאלץ הספסר למכור את הכרטיסים שרכש בהפסד. 
סיכון נוסף בו נושא הספסר קשור למועד התפוגה של הכרטיסים: ברגע שבו מתקיים האירוע (הופעה או משחק ספורט, למשל) ערכם של הכרטיסים צונח לאפס, והספסר עתיד להפסיד את כל הכסף שהשקיע בקניית הכרטיס. משום כך רווחת התופעה בה מחירי כרטיסים לאירועים מבוקשים מאוד עולים בחדות עד לנקודה מסוימת בזמן, ימים ספורים לפני פתיחת האירוע, ואז צונחת במהירות ככל שקרב מועד האירוע, שכן בנקודה זו רצונו של הספסר למכור את הכרטיס הולך ומתעצם (גידול בהיצע), שעה שמספר הקונים הנלהבים ביותר לקנות כרטיס הולך ויורד (קיטון בביקוש).
ספסרות היא תופעה נפוצה מאוד מאז המאה התשע עשרה, במקביל להיווצרותן של בורסות לסחורות עתידיות ומכירה עתידית של כרטיסים, וזכתה לאינספור גינויים מוסריים. אלו הופנו גם כלפי ספסרות קמעונאית (בעיקר קוני כרטיסים המעוניינים להיפטר מהם) וגם כלפי ספסרות סיטונאית (רכישת כמות גדולה של כרטיסים). הספסר נתפש כמי שמנצל את חולשתו של הקונה, אך עיקר העוינות כלפיו הייתה על התפקיד הכלכלי שהוא ממלא כמשקף מחיר המכירה של סחורה מסוימת, בסתירה לניסיון של הגורם המוכר לשלוט במחיר או בהפצה של סחורות מסוימות. בישראל, בשנת 1948, ארגן הוועד הלאומי כנס ארצי למלחמה בספסרות במגמה להלחם בספסרות, בהפקעת מחירים ובסוחרי השוק שחור. מנגנון הפיקוח על המחירים הורחב, המפקח על המזונות הפיץ את רשימת המחירים הקמעונאיים הרשמיים ודרש לידע את הרשויות על הפקעת מחירים.

בשנת 2002 אישרה הכנסת את תיקון מס' 67 לחוק העונשין "איסור ספסרות בכרטיסי מופעים", שאותו יזם ח"כ אליעזר זנדברג. על פי סעיף 194 א' לחוק, המוכר כרטיסים ל"מופע" (המוגדר כאירוע ספורט, או מופע אמנותי – בתחומי הנגינה, השירה, הקולנוע, הדרמה או כל תחום אמנותי אחר) במחיר העולה על הנקוב בכרטיס, ואין לו רישיון למכירת כרטיסים ציבוריים על פי חוק רישוי עסקים, דינו קנס כספי גבוה. החוק איפשר למשטרה להלחם בתופעת הספסרות, כאשר קודם לקבלת החוק לא הוגדרה הספסרות בכרטיסי מופעים כעבירה.
בית התה של בבינגטון

בית התה של בבינגטון (באנגלית: Babington's tea room - מילולית: "חדר התה של בבינגטון") הוא בית תה וחנות לממכר תה הממוקמת למרגלות המדרגות הספרדיות ובצמוד להן (מצפון להן) בפיאצה די ספניה שברומא בירת איטליה. בית התה מהווה אתר היסטורי (לא רשמי) ואתר תיירות מפורסם.

היסטוריה

חנות התה נוסדה בשנת 1893 על ידי איזבלה קרגיל (Isabel Cargill) ואן מארי באבינגטון (Anne Marie Babington), שתי נשות אצולה בריטיות אשר התגוררו ברומא, ואשר לא הצליחו לרכוש תה באיכות הרצויה להן (באותה עת באיטליה נמכר התה בבתי מרקחת כתרופה נגד התקררות). הן ייסדו את בית התה במטרה לספק את צורכי האצולה האנגלית שהתגוררה ברומא באותה עת.
מיקומו הראשון של בית התה היה בויה דיי דואה מצ'לי (Via dei Due Macelli), בסמוך למדרגות הספרדיות, אולם בשל הפופולריות וההצלחה שזכה לה בית התה בסמוך לפתיחתו, הוא עבר למיקומו הנוכחי - במבנה מהמאה ה-18 הצמוד למדרגות הספרדיות.
בית התה מגיש מאכלים מסורתיים של תה של מנחה ובהם סקונס עם מרמלדה, עוגות תה, מאפינים, כמו כן במקום חנות לממכר מאות סוגים של תה וכלי הגשת תה.
גמישות יתר

גמישות יתר, ובשמה המקצועי: תסמונת היפרמוביליות (באנגלית: Hypermobility) היא יכולת המתארת כיפוף מפרקים בזווית רחבה יותר מהרגיל. לדוגמה, ישנם אנשים היכולים לכופף את אגודלם לכיוון האמה, את חיבור הברכיים לכיוון האחורי, להניח את רגלם מאחורי ראשם, וסוגים נוספים של גמישות. הלקות מתבטאת בסוגים רבים ממפרקי הגוף.
גמישות יתר היא שכיחה, וכ-10 עד 25 אחוזים מהאנשים סובלים מכך. חלק מהאנשים הסובלים מכך מפתחים בעיות נוספות עקב אי-היציבות של המפרקים.

אבחון

גמישות יתר חולקת תסמינים עם עוד מחלות כגון תסמונת מרפן, תסמונת אהלרס-דנלוס ופרכת. מומחים בהפרעות רקמות חיבור הסכימו כי צורות חמורות של תסמונת היפרמוביליות וצורות מתונות של תסמונת אהלר-דנלוס הן סוג היפר-ניידות של אותה הפרעה.
היפרמוביליות כללית היא תכונה נפוצה בכל אותן הפרעות רקמות חיבור תורשתיות ותכונות אחרות רבות חופפות, אבל לעיתים קרובות התכונות הקיימות אינן מאפשרות הבחנה של הפרעות אלה. דפוס הירושה של תסמונת אהלר-דנלוס משתנה לפי סוג. ארתרוכלזיה, קלאסי, היפרמוביליות וצורות כלי הדם בדרך כלל יש דפוס אוטוסומלי (כרומוזומי אך אינו קשור לכרומוזום מין) דומיננטי של ירושה. ירושה דומיננטית אוטוסומלית מתרחשת כאשר עותק אחד של גן בכל תא מספיק כדי לגרום להפרעה. במקרים מסוימים, אדם מושפע יורש את המוטציה מהורה אחד מושפע. מקרים אחרים נובעים ממוטציות גנטיות חדשות (לא רציף). מקרים כאלה יכולים להתרחש אצל אנשים ללא היסטוריה של ההפרעה במשפחה שלהם.

סולם בייטון

החל מיולי 2000, אבחון של גמישות יתר נעשה בסולם בייטון. גמישות יתר מאובחנת בנוכחות שני קריטריונים מרכזיים, אחד משמעותי ושני קריטריונים קלים, או ארבעה קריטריונים קלים. הקריטריונים הם:

טיפול גופני

חשוב כי אנשים בעלי גמישות יתר ישארו בכושר, אפילו יותר מאשר האדם הממוצע בכדי למנוע פציעות חוזרות. פעילות גופנית קבועה ופעילות גופנית אשר מפוקחת על ידי רופא ומטפל פיזי, יכולה להקטין את הסימפטומים משום ששרירים חזקים מגבירים את יציבות המפרק הדינמי.
טיפול בחום ובקור יכול לעזור באופן זמני להקלה בכאבי המפרקים והשרירים הכואבים, אך אינו מטפל בבעיות היסוד.

תרופות

תרופות אינן הטיפול העיקרי עבור גמישות יתר, אבל יכולות לשמש כטיפול תומך עבור כאב במפרקים. נוגדי דלקת שאינם סטרואידים (NSAIDs) הם הממולצים העיקריים. התרופות אינן מומלצות לטיפול ראשוני או ארוך טווח ומוגדרות לשימוש לטווח קצר לאחר פציעה חריפה.
טיפול אמבולטורי

טיפול אַמְבּוּלָטוֹרי, או טיפול חוץ, הוא טיפול רפואי הכולל ייעוץ או התערבות רפואית אחרת הניתנת למטופל בבית חולים או במרפאה, ובהם המטופל משתחרר מהמתקן הרפואי באותו היום שבו הגיע אליו. בדיקות וטיפולים רפואיים רבים למחלות, או טיפולי רפואה מונעת ניתנים במסגרת אמבולטורית, כולל ניתוחים קטנים והליכים רפואיים אחרים, כולל רוב טיפולי השיניים, בדיקות אבחוניות רבות; כגון: בדיקת דם, צילום רנטגן, אנדוסקופיה,ביופסיה, בדיקת CT ו-MRI). טיפולים אמבולטוריים אחרים כוללים ביקורי רופא דחופים, טיפולי רפואה שיקומית ואף התייעצויות טלפוניות.
מקור המלה אמבולטורי בלטינית.
יחידת המתאבדים: כרטיס לעזאזל

עלילה

לאחר תבוסת מאסטר האוקיינוס בידי ליגת הצדק במאורעות כס אטלנטיס, אמנדה וולר שולחת את כוח משימה X המורכב מדדשוט הרוזן ורטיגו פאנץ' וג'ולי להשיג כונן נשלף בעל מידע מודיעיני מידי הפושע טוביאס וויל, הם מצליחים אך ורטיגו וג'ולי (שהתאהבו בכלא) רוצים למכור את הכונן בעצמם ולשטות בוולר, הורגים את פאנץ' אך דדשוט משדר זאת לוולר שהורגת את שניהם,
בעיר גות'אם, סקנדל ונוקאאוט חוטפים את פרופסור פיג עבור "חולה הנזקק לעזרתו" בעוד וולר מגלה שהיא חולה במחלה סופנית, היא מכינה את צוות היחידה מחדש כשהפעם כלולים בו בנוסף ללוטון/דדשוט גם הארלי קווין, קפטן בומרנג, קופרהד, קילר פרוסט, וברונזה טייגר, ומצמידה להם פצצות. משימתם היא למצוא אדם בשם סטיל מקסים ולהשיג ממנו כרטיס מיסטי שעליו כתוב "יציאה חופשית מן הגיהנום".
כוח המשימה מאתר אותו, אך נאלץ לנהל קרב עם פרופסור זום, בנשי ובלוקבוסטר, שרוצים אותו אף הם, הם מצליחים לקחת אותו ולהימלט, וכאשר הם חוקרים את מקסים הוא מספר שהוא דוקטור פיית לשעבר, והכרטיס מאפשר פעם אחת מעבר לגן עדן, אך סקנדל ונוקאאוט גנבו אותו מן המגדל שלו ולכן גם פוטר מתפקידו כפיית'.
הצוות מוצא את הדירה של סקנדל ונוקאאוט ומשיג את הכרטיס, אך ואנדל סאבאג' אביה של סקנדל מופיע עם צבא, במהלך הקרב הוא יורה בנוקאאוט למול עיני בתו, ומשיג את הכרטיס תמורת חיי הצוות ועוזב, זום מדביק למטוסו איתורן GPS, בלילה שלאחרי דדשוט מבקר את בתו זואי אך מותקף על ידי טייגר שכועס על כך שעזב את המשימה, למחרת הם עוצרים בתחנת דלק וזום חוטף את פרוסט ומסיר לה את הפצצה והיא מצטרפת אליו, הוא טומן אותה בתור מלכודת ומפתה את היחידה להגיע אליו, כשהיא מגיעה הוא מפוצץ אותה וטייגר נפצע קשה.
סקנדל סאבאג' שולחת לדדשוט את מיקום אביה בתור נקמה על כך שירה בחברתה, והיחידה מתגנבת לבסיסו, היא מגלה שפרופסור פיג הכניס את הכרטיס לחזהו של ואנדל - כלומר אם יוציאו אותו הוא יהיה חסר שימוש - זום מגיע אף הוא ומסביר שכיוון שנורה על ידי באטמן בקו זמן אחר חייו נהרסו, והוא משתמש בכח המהירות כדי לעכב זמנית את מותו ולכן הוא רוצה את הכרטיס, הוא מוציא אותו בעזרת פרוסט שבוגדת בו והורגת את בנשי ובלוקבוסטר ומקפיאה אותו, קופרהד מתנפל עליה וולר הורגת את שניהם באמצעות הפצצה, דדשוט נבגד על ידי קפטן בומרנג שמעלף אותו ובורח אך נעצר על ידי טייגר, זום מפשיר ותוקף את טייגר עד שגוסס, אך טייגר מנצל הסחת דעת ובשארית כוחותיו משליך פיגיון על ידו ודדשוט יורה בזום, דדשוט נותן לטייגר הגוסס את הכרטיס והוא משתמש בו, וולר מגיעה ודדשוט נותן לה את הכרטיס מבלי לספר לה דבר, בסצנה האחרונה לוטון מבקר את בתו כאדם חופשי.

הפקה

הסרט הוכרז ב-21 ביולי 2017 בכנס קומיקון סן דייגו, זהו הסרט האחרון שאלן ברנט עבד עליו קודם פרישתו.

ביקורות

באתר Rotten Tomatoes קיבל הסרט 88% בהתבסס על 8 מבקרים, דירוגו הממוצע היה 7.2/10. באתר IGN קיבל הסרט 7.5/10, המבקר הוסיף: "אמנם לא כל פרט בסרט עבד אך מגיע לו שבחים על חוש ההומור ועל הנכונות להרוג דמויות מפתח", באתר WeGotThisCovered.com קיבל הסרט 9/10, "אחד מסרטי האנימציה הטובים, הכתיבה והטון יפים וכן גם החקירה המיסטית", כריס צ'אנג ביקר את הסרט על הגרפיקה, "אך עדיין זהו הסרט הטוב ביותר על היחידה שמראה כיצד מתנהלת קבוצת פושעים בצורה אכזרית, ולא בצורה ידידותית כבסרט הלייב אקשן".
סך כל מכירות הסרט הגיעו ל-2,396,370 דולרים.
אבי אסרף

קריירה ציבורית

בתקופת כהונתו של אסרף, הוגשו נגדו תלונות שונות על אי סדרים. מתנגדי אסרף דרשו משר הפנים למנות ועדת בדיקה לתפקודו. ועדת הבדיקה של משרד הפנים מצאה כשל תפקודי-תקציבי, בהנהלתו של אסרף, כמו גם אי-ביצוע תוכנית הבראה ופיטורי עובדים והעסקתם שלא כדין.
בשנת 2007 הודח אסרף מראשות העירייה בידי שר הפנים, מאיר שטרית, לאחר אשרור השר רפי איתן, ובמקומו מונתה ועדה קרואה. משזו סיימה את תפקידה, מונתה לעיר ועדה קרואה נוספת. אסרף הוא אחד המוחים הבולטים בעיר נגד הוועדות הקרואות, והוא אף עתר לבג"ץ נגד החלפתו בהן, אולם עתירתו נדחתה.
בלמונט (מצודה)

בלמונט (צרפתית Belmont - "הר יפה") הוא שרידי מבצר צלבני היושב בראש תל צובה שנבנה על פי ההערכות בתקופת שלטונו של המלך פולק מאנז'ו בין השנים 1140-1160.

היסטוריה

תל צובה השוכן בתחומי קיבוץ צובה, הוא תל ארכאולוגי עתיק המזוהה עם היישוב המקראי צובה, הנזכר לראשונה בתנ"ך כציון מקום ישובו של יגאל בן נתן מצובה, אחד מגיבוריו של דוד (שמואל ב', פרק כ"ג, ל"ו). משנת 1986 נערכו בתל צובה חפירות ארכאולוגיות מצומצמות על ידי בית הספר הבריטי לארכאולוגיה בירושלים מהן עולה כי המקום נושב ברציפות החל מתקופת בית ראשון (1000-586 לפנה"ס) ועד התקופה הביזנטית (324-638 לספירה).

המבצר בתקופה הצלבנית

בתקופה הצלבנית בין השנים 1140–1160 לספירה בנו אבירי המסדר ההוספיטלרים על שרידי היישוב הביזנטי מצודה צלבנית שזכתה לשם בלמונט קרי ההר היפה. המבצר התקיים זמן קצר בלבד שכן לאחר קרב קרני חיטין שנערך בשנת 1187 ובמהלכו הובסו הצלבנים, נכנעו תושבי מבצר בלמונט לכוחותיו של צלאח א-דין, שהורה על הריסת המבצר.

המבצר לאחר התקופה הצלבני

בתקופה הממלוכית הוקם על שרידי המבצר הצלבני הכפר הערבי סובא. כפר זה המשיך להתקיים גם במהלך התקופה העות'מאנית, דבר זה ידוע מתעודת מיסוי עות'מאנית, על פי המוכסים חיו בכפר כששים משפחות מוסלמיות וכ-7 משפחות נוצריות, שגידלו זיתים, גפן, חיטה ושעורה. בשנת 1834, בימי מרד האפנדים, ברחו לכפר צובא בני משפחת אבו גוש (על שמם היישוב אבו גוש הסמוך לתל צובה) יחד עם נאמניהם לאחר שמרדו בשלטון מצרים. שליט מצרים אברהים פחה כבש את המקום והרס את המצודה בראש ההר. בתקופת המנדט הבריטי הייתה בתחומי הכפר מצודה קטנה לשמירת הדרך לירושלים. במלחמת העצמאות שימש הכפר (בדומה לכפר ששכן בקסטל הסמוכה) בסיס לכוחות הערבים שניסו לחסום את הדרך שהובילה לירושלים. עד למלחמת העצמאות היה במקום הכפר הערבי צוּבַא שנכבש ב-13 ביולי 1948 על ידי חטיבת הראל של הפלמ"ח במסגרת מבצע דני. קיבוץ צובה, שנוסד בחודש אוקטובר 1948, הוקם ממערב לתל.

שרידים ארכאולוגיים

במקום ניתן לראות כיום את שרידי הכפר הערבי החרב צובא, את שרידי המבצר הצלבני בלמונט, הכוללים חומה חיצונית הבנויה מאבני גזית, שהונחו על בסיס משופע חצוב בסלע, לחומות הצלבניות יש שמונה צלעות ואורכן 215 מטר. במרכז המבצר שרידי מגדל ובסיסי אמנות שתמכו את הקומה שמעל. זו שימשה, למגורי המפקד וחייליו. בקומת הקרקע יש גם שרידי מחסנים וגת מטויחת. בקיר המבנה הכיפתי הסמוך יש חריתה של סוס (או חמור), באבן אחרת ישנה חריתה צלבנית של צמח תלתני הפוך. המבצר מוקף בחפיר, כמו כן ישנה חומה פנימית עם מספר שערים, מנהרת מילוט, כנסייה, ובורות מים. מסביב לתל שרידים חקלאיים רבים, ובעיקר טרסות, מערכות מים וגיתות. עוד מצויים באזור קברים מימי בית ראשון.
מדברידג'

מדברידג' (באנגלית: MedBridge) הוא ארגון אירופי הפועל לחיזוק הדו-שיח וההבנה ההדדית בין מדינות אירופה והמזרח התיכון. מטרתו היא לאפשר לפוליטיקאים ומנהיגי דעת קהל אירופאים אשר מעוניינים לקבל מידע אודות המזרח התיכון, או לתמוך במאמצי השלום בין ישראל ומדינות ערב, גישה למידע הישיר, המקיף והאובייקטיבי ביותר. משרדי הארגון נמצאים בפריז.
הארגון נוסד בשנת 2003 על ידי פוליטיקאים אירופאים המשתייכים לזרמים שונים, בין היתר וילי דה קלר (Willy De Clercq), מרקו פנלה (Marco Pannella), אנה פלאסיו (Anna Palacio), פרנסואה לאוטאר ( Francois Leotard), ופרנסואה זימריי (Francois Zimeray).

פעילות

מאז שנוסד בשנת 2003, יזם הארגון כתריסר אירועים בינלאומיים: הרצאות, תערוכות, וביקורים של חברי פרלמנט ומובילי דעת קהל אירופאים במזרח התיכון.

ביקורים במזרח התיכון

מדברידג' מארגן באופן קבוע ביקורים של פוליטיקאים אירופאים במזרח התיכון. עד כה נטלו בהם חלק כ-500 חברי פרלמנט משלושים ארצות.
הדיפלומט הישראלי יגאל פלמור טען כי הארגון ליווה את המשלחת הפרלמנטרית הגדולה ביותר אשר ביקרה אי פעם במזרח התיכון בשנת 2003 . במשלחת זו השתתפו כ-160 חברי פרלמנט מ-28 ארצות אירופאיות. בינואר 2008, ביקרה במזרח התיכון משלחת גדולה נוספת, של 60 חברי פרלמנט מ-21 ארצות.
בנוסף למשלחות פוליטיות, אירגן מדברידג' גם ביקורים של מובילי דעת קהל אירופאים. ביוני 2007 יזם הארגון ביקור של סופרים צרפתים יחד עם עיתון "לה מונד".

פעילויות אחרות

מדברידג' אירגן מספר הרצאות בהן השתתפו בין היתר אהוד ברק, אדית קרסון, אנטואן ספר ואלכסנדר אדלר.
מדברידג' אירגן גם תערוכות, בין היתר בסנאט הצרפתי.
בשנת 2005, יחד עם ארגון "הום דה פרול" (באנגלית: Hommes de Parole), אירגן מדברידג' את קונגרס "רבנים ואימאמים למען השלום" הראשון, בו השתתפו כמאה רבנים ואימאמים מכל העולם, בחסות מוחמד השישי, מלך מרוקו, ואלברט השני, מלך בלגיה. בשנת 2006 ו-2008 אורגנו מפגשים נוספים.
טעם (פיזיקה)

בפיזיקת חלקיקים, טעם הוא תכונה (מספר קוונטי) של חלקיקים יסודיים הקשורה לכוח החלש. למרות השם, אין שום קשר בין תכונת הטעם של חלקיקים לבין חוש הטעם.
בתורה האלקטרו-חלשה קיום הטעם קשור לסימטריית כיול, וקיימים תהליכים משני טעם. בכרומודינמיקה קוונטית סימטריית הטעם היא סימטריה גלובלית.
בפיזיקת חלקיקים, ישנם שישה סוגים של קווארקים, הנבדלים ביניהם במסה ובמטען החשמלי. סוגים אלה מכונים טעמים.
לכל קווארק יש תכונה נוספת, המכונה צבע (ראו כרומודינמיקה קוונטית).

הגדרה

כאשר ישנם שני חלקיקים או יותר בעלי אינטראקציות דומות, אפשר לעיתים להחליף ביניהם ולא להשפיע על הפיזיקה. כל צירוף ליניארי של שניהם נותן את אותה הפיזיקה. במילים אחרות, בתאוריה ישנן טרנספורמציות סימטריה כמו: , כאשר  ו- הם השדות הקוונטיים (החלקיקים) ו-M היא מטריצה אוניטרית. מטריצות כאלה פורשות את חבורת לי המכונה (SU(2.
המונח "טעם" נטבע לראשונה בהקשר של מודל קווארקי של הדרונים ב-1968. שם לקבוצה של מספרים קוונטיים הקשורים לאיזוספין, היפרמטען ומוזרות כנראה הומצא על ידי מארי גל-מאן והרלד פיצג'רלד בעת שהיו בדרכם לארוחת צהריים ועברו ליד פרסומת של בסקין רובינס שהכריזה על הימצאותם של 31 טעמים שונים בסניפיה.
יעקב מצר

יעקב (קובי) מצר (נולד ב-1942) הוא פרופסור אמריטוס לכלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים והנשיא השמיני של האוניברסיטה הפתוחה.

ביוגרפיה

בשנת 1967 קיבל תואר ראשון בכלכלה ובהיסטוריה מהאוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1969 קיבל תואר שני בכלכלה ובשנת 1972, תואר דוקטור (Ph.D) לכלכלה, שניהם מאוניברסיטת שיקגו. תחום מחקרו העיקרי הוא היסטוריה כלכלית. חלק ממחקריו הוקדשו לנושאים שונים בהיסטוריה הכלכלית של רוסיה הצארית ושל ארצות הברית, ביניהם חקר תרומת הרכבת להתפתחות השוק הכלל ארצי ברוסיה, וסוגיות בכלכלת העבדות בארצות הברית. בעשורים האחרונים עוסקת עבודתו בעיקר בכלכלת ארץ ישראל המנדטורית וישראל ובהיבטים כלכליים של אתנו-לאומיות ושל חברות מתיישבים. 
בשנת 1972 הצטרף לסגל האוניברסיטה העברית, ובמהלך השנים כיהן בה כראש המחלקה לכלכלה (בשנים 1990–1992), דיקן הפקולטה למדעי החברה (בשנים 1995–1999), חבר הוועד המנהל של האוניברסיטה (בשנים 2001–2003), יו"ר מייסד של רשות הספריות האוניברסיטאית (בשנים 2003–2009), ויו"ר המועצה המדעית של הוצאת הספרים ע"ש מאגנס (בשנים 2011–2013). שימש פרופסור אורח באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, באוניברסיטת סטנפורד, באוניברסיטת נורת'ווסטרן ובבית הספר לכלכלה של לונדון. היה חבר מערכת של כתבי עת מובילים בהיסטוריה כלכלית, חבר הוועדה האקדמית המנהלת של האגודה הבינלאומית להיסטוריה כלכלית (בשנים 1998–2006), נשיא האגודה הישראלית לכלכלה (בשנים 2009–2010). בשנת 1994 הופקד כפרופסור מן המניין על הקתדרה להיסטוריה כלכלית על שם אלכסנדר ברודי באוניברסיטה העברית, ובשנת 2010 פרש לגמלאות כפרופסור אמריטוס. 
ב-3 בספטמבר 2013 החל לכהן כנשיא האוניברסיטה הפתוחה וסיים את תקופת כהונתו בת חמש השנים ב - 30 בספטמבר 2018.
חבר המועצה הציבורית של הקרן החדשה לישראל.
כדנית אטינבורו

תיאור הצמח

הצמח מתנשא לגובה של 1.5 מטרים.

העלים

מרקם העלים דומה לעור והם יושבים על הקרקע. אורך שושנת העלים הוא 30 סנטימטר ורוחבה הוא 10 סנטימטר וישנם כאלה שאורכם אף מגיע ל-40 ס"מ ורוחבם ל-15 ס"מ. צורת עליו של הצמח היא מאורך עד אליפסה ודמויי כד. הכדים מכילים כ-1.5 ליטרים כאשר חלקם יכולים להכיל למעלה משני ליטרים. רוחבם של הכדים נע בין 12 ל-16 ס"מ וגובהם נע בין 30 ל-40 ס"מ.

הפרחים

אשכול הפרחים של הצמח הזכר מתנשא לגובה של מעל ל-80 סנטימטרים ואשכול הפרחים של הנקבה מתנשא לגובה של כ-65 סנטימטרים.

מערכת הטריפה, הלכידה והמשיכה

הכדים/עלים ממולאים בשני נוזלים האחד צמיג ונמצא בתחתיתו של הכד והשני דליל יותר ומצוי מעל הנוזל הסמיך, שני נוזלים אילו אינם מתערבבים. הנוזל הדליל תומך באוכלוסייה של בעלי חיים המסוגלים לחיות בתוכו, ובמיוחד בפגיות של יתושים. בעלי חיים אלה מסייעים לכדנית בעיכול טרפה. הנוזלים הללו מכילים אנזימי עיכול שמפוררים את הטרף ומעכלים אותו. בשוליו של הכד ובתחתית העלה שלו ישנם צופנים רבים המפרישים צוף מתוק שמושך אליו חרקים שונים. כמו כן, צבעיו של הכד וצורתו בולטים מאוד בסביבה ומושכים אליהם בעלי חיים וחרקים. הדפנות הפנימיות של הכד מצופות בפתיתי שעווה חלקים וכאשר הטרף נופל לתחתית הכד, הם מקשים עליו מאוד לטפס החוצה. בנוסף, הכד מכיל בתוכו נוזלים שמקשים על הטרף עוד יותר את היציאה, ויש שטוענים שהנוזל אף מטשטש את ראייתו של הטרף.
הפרסומים הראשונים בתקשורת תיארו כדנית זו כטורפת חולדות ועכברים אך מקרה כזה לא נצפה מעולם.
בובי לוקווד

קריירה

לוקווד דיבב את פאטש' בעל כלבים וגנבים 2 ב-2003. הוא הופע כטיילור הקטן בשלושה פרקים ב"The Bill" ב-2006. הוא כיכב כמיק קמפבל בבית אנוביס בין השנים 2011–2012 וכרידיאן מוריס ב-wolfblood ב-2012. הוא חזר לעונה שנייה בשנת 2013 לאחר מכן גם לעונה השלישית.
הרומנובים

תיאור

הסדרה מגוללת את האירועים ההיסטוריים ותולדות שושלת רומנוב החל בשלטונו של מיכאיל פיודורוביץ' וכלה בהוצאה להורג של המשפחה הקיסרית. כל פרק מוקדש לאחד או מספר קיסרים משושלת רומנוב.