google/wiki40b huggingface dataset:
חיזיון לאחר הדרשה: יעקב נאבק עם המלאך

תיאור היצירה

היצירה מתארת נשים ברטאניות בלבוש אופייני לתקופה כאשר הנשים מצויות בתחתית היצירה ובשמאלה. בחלקה הימני העליון של היצירה מתואר חיזיון אותו חוזות הנשים אשר יצאו מהדרשה. החיזיון מופרד מהנשים באמצעות ענף של עץ. בחיזיונן רואות הנשים את יעקב נאבק במלאך, בהתאם למסופר בספר בראשית: 
וַיִּוָּתֵר יַעֲקֹב לְבַדּוֹ, וַיֵּאָבֵק אִישׁ עִמּוֹ, עַד עֲלוֹת הַשָּׁחַר.
— בראשית, ל"ב, כ"ה
את חלק החיזיון של התמונה, המייצג את החיזיון המשותף של הנשים, צובע גוגן ברקע אדום, המדגיש כי זהו סופו של המאבק - מאחר שמדובר בעלות השחר.
יצירה זו, המושפעת מסגנון הציור היפני (ענף עץ המפריד בין חלקי התמונה הוא אלמנט בסגנון זה), וכן מושפעת מפגישתו של גוגן עם הצייר אמיל ברנאר (Bernardt) באותה שנה בה צייר את היצירה. בהיותם בפונט אוון פתחו השנים סגנון במסגרתו אלמנטים שונים ביצירה מפרידים בין חלקיה של היצירה ויצרו את זרם הסינתטיזם.
ביצירה זו חורג גוגן מסגנונו האימפרסיוניסטי - נטורליסטי הקודם. הוא משתמש בצבעים עזים ולא טבעיים (בעיקר הצבע האדום שבחזיון), וכמעט ואינו משתמש בגווני צבע. חריגה נוספת מהסגנון הנטורליסטי היא העובדה שדמויות המשנה (הדמויות הריאליסטיות) גדולות במידה ניכרת מיעקב והמלאך, ובכך הדבר חורג מכללי הקומפוזיציה המקובלים.
יוזף ברויר

טיפול בדיבור

פפנהיים הגיעה אל ברויר כשהיא לוקה בתסמינים שונים כשיעול טורדני, עייפות, שיתוק של הגפיים הימניות ושרירי הצוואר, מצבי רוח משתנים, הפרעות בראייה, בשמיעה ובדיבור.
כושר דיבורה התדרדר כך שבשלב מסוים עברה לדבר אנגלית בלבד. אבחונו של ברויר היה כי מדובר בהיסטריה נשית, כלומר בתסמינים פסיכוסומטיים. במהלך טיפולו של ברויר הוא שוחח ארוכות עם החולה, שיחות שבמהלכן היא תיארה בפניו את כל המתחולל במוחה (תהליך שכונה על ידה "ניקוי ארובות"). ברויר גילה כי כאשר הצליח להגיע לשורש הבעיה, כלומר הסיבה הבלתי מודעת שהביאה להתהוות סימפטום זה או אחר - השתפר מצבה של ברתה.
בשנת 1882 הפסיק ברויר את טיפולו בפפנהיים. ככל הנראה, סיבת הפסקת הטיפול הייתה יחסי משיכה שהתפתחו בין הרופא למטופלתו, שלא יכלו להגיע לידי מימוש.
הספר "כשניטשה בכה" מאת ארווין יאלום מתאר פגישות דמיוניות בין ברויר לפרידריך ניטשה, בהן הוא מתאר לפניו את פרטי המקרה באריכות.

משפחתו

ברויר התחתן עם מתילדה אלטמן בשנת 1868, והיו להם חמישה ילדים. בתם דורה התאבדה מאוחר יותר ולא גורשה על ידי הנאצים. אחת מבנותיו, מרגרטה שיף, נספתה בטרזיינשטט ב -9 בספטמבר 1942, ובתה-נכדתם, חנה שיף, מתה בזמן שנאסרה על ידי הנאצים.
אל-מסתרשד

אל-מסתרשד באללה (מילולית: המבקש הנחיה מן האל), אבו אל-מנצור אל-פצ'ל בן אל-מסתט'הר באללה (בערבית: المسترشد بالله, ابو المنصور الفضل بن المستظهر بالله) היה הח'ליף העבאסי העשרים ותשעה שמשל בבגדאד בין השנים 1118 ל-1135. בימיו זכתה הח'ליפות לתקופה של עצמאות יחסית, עת הייתה עסוקה הסולטנות הסלג'וקית במלחמות במזרח. עם זאת, תקופת שלטונו עמדה גם בסימן אי יציבות ומרידות רבות יחסית בעיראק.
וולטר קרטר

ביוגרפיה

קרטר גדל בעיירה פסאקוג שברוד איילנד. אמו הייתה מורה בתיכון ואביו עבד בבית המדינה של מדינת רוד איילנד. כנער הצטיין בענפי ספורט רבים. ב-1977 סיים את לימודיו בתיכון בורילוויל והחל ללמוד באקדמיה הימית של ארצות הברית. בתקופת הלימודים היה חבר נבחרת ההוקי קרח של האקדמיה, ושימש הקפטן שלה בשנתו האחרונה. 
התגייס לצי ב-1981 ושנה אחר כך סיים קורס טיס והוכשר כנווט קרב במטוסי F-4 פנטום. הוא זכה לאות הקריאה "סלאפ-שוט" בשל עברו כשחקן הוקי קרח. ב-1985 סיים הכשרה בבית הספר טיסה קרבית ("טופ גאן") במחזור הפנטום האחרון. בהמשך שירותו הוכשר כמפעיל מערכות (RIO)‏ במטוסי F-14 טומקט והשתתף במלחמת המפרץ.
ביולי 1997 מונה לסגן מפקד טייסת הקרב 14 של הצי ובנובמבר 1998 מונה למפקדה. הוא הוביל את הטייסת שהוצבה על נושאת המטוסים "תאודור רוזוולט" במהלך "מבצע כוח מאוחד" לתקיפה כוחות הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה במהלך מלחמת קוסובו. הוא הוביל את מבנה התקיפה הראשון של הצי וסך הכל נטל חלק ב-70 גיחות במהלך המבצע. על פועלו עוטר בצלב התעופה המצוינת עם סימון V לאומץ לב. 
קרטר שירת כראש מטה כנף הקרב הפסיפית וכעוזר לסגן מפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית. הוא פיקד על אוניית העזר "USS Camden" ושימש סגן מפקד נושאת המטוסים "הארי טרומן". באוקטובר 2006 מונה למפקד נושאת המטוסים "קרל וינסון" ושירת בתפקיד עד יולי 2009. שימש מפקד פיקוד היכולת המשותפות בפיקוד התובלה של ארצות הברית ועמד בראש צוות התכנון למעבר בעת פירוק פיקוד הכוחות השלובים (הפיקוד האטלנטי).
בספטמבר 2011 מונה למפקד קבוצת התקיפה 12 בראשות נושאת המטוסים "אנטרפרייז", ופיקד עליה עד אפריל 2013. 
הוא הוביל את כוח המשימה "RESILIENT" שביצע מחקר בנושא התאבדויות. בעקבות המחקר עמד בראש המשרד שהקים הצי ב-2013 ("21st Century Sailor and Marine)" שמטרתו לספק לאנשי הצי, חיל הנחתים ומשפחותיהם את הכלים הדרושים על מנת להתמודד עם אתגרי המאה ה-21. 
ביולי 2013 מונה לנשיא מכללת המלחמה של הצי. במהלך כהונתו הקים במכללה את המרכז למנהיגות ואתיקה. ביולי 2014 קודם לדרגת תת-אדמירל ומונה לנשיא האקדמיה הימית של ארצות הברית. הוא שירת בתפקיד עד פרישתו מהצי ביולי 2019.
במהלך שירותו צבר 6,150 שעות טיסה במטוסי F-4, ‏F/A-18 הורנט, ו-F-14 טומקט. 4,500 שעות הטיסה שלו במטוסי F-14 טומקט מציבים אותו שני בתולדות הצי. הוא השתתף ב-2,016 נחיתות על נושאות מטוסים, שיא לאנשי צוות אוויר, ועשה זאת על 19 נושאות מטוסים שונות, כולל כל 10 נושאות המטוסים מסדרת נימיץ. הוא נטל חלק ב-125 גיחות קרביות בבוסניה, קוסובו, עיראק ואפגניסטן. 
קרטר עוטר במדליית השירות המצוין של הצי, פעמיים במדליית השירות העילאי של משרד ההגנה, שלוש פעמיים בלגיון ההצטיינות, בצלב התעופה המצוינת עם סימון V לאומץ לב, בכוכב הארד, פעמיים במדליית האוויר עם אות V וחמש פעמים במדליית האוויר היחידתית. הוא זכה בפרס הצי למנהיגות על שם ג'יימס סטוקדייל ובפרס הצי למנהיגות על שם ג'ון פול ג'ונס והיה בכך לקצין היחיד בתולדות הצי שזכה בשני הפרסים היוקרתיים ביותר שלו. ב-2014 נבחר להיכל התהילה של רוד איילנד. 
קרטר נישא ב-1982 ללינדה והם הורים לשני ילדים.
שנות ה-50 של המאה ה-2

אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
בודו אלעזר

בודו אלעזר (814–876), דיאקון הארמון בחצרו של לואי החסיד, שהתגייר.
בודו נולד כבן למשפחת אצולה אלמנית קתולית. בילדותו התחנך בחצרו של לואי החסיד מלך הפרנקים באאכן, קיבל חינוך קתולי גבוה ובמהרה הצליח להתחבב על אנשי החצר, וכתוצאה מזה בגיל צעיר התמנה לדיאקון הארמון.
ב-839, לאחר שהתעוררו בלבו ספקות לגבי אמיתותה של הדת הנוצרית, יצא מחצר המלך לרומא באמתלה שהוא יוצא לברר שאלות בענייני דת. לאחר ששהה ברומא שנה אחת, הוא למד יותר ויותר על אורחות חייהם של היהודים, עד שלבסוף החליט להתגייר, עבר ברית מילה וקיבל שם נוסף: "אלעזר". גיורו מתועד היטב במקורות שונים מהתקופה, לא ברורים מניעיו להמרת הדת אך הם נתפסו כדחיית התרבות הקרולינגית בעקבות השחיתות שלה היה עד בחצר המלך לואי. נראה שהייתה לבודו היכרות עם המקורות היהודיים גם בהיותו כומר.
משום שאיטליה הייתה קתולית נאלץ בודו אלעזר להגר לאחת המדינות המוסלמיות, שבהן התייחסו השלטונות בצורה טובה יותר ליהודים מאשר במדינות הנוצריות. הוא החליט להגר לאמירות קורדובה (בספרד של ימינו), התגייס שם לצבא והוצב בסרגוסה. הוא ניסה להשפיע על הציבור והממשל המורי להתנגד לנצרות. מהלכיו גרמו לנוצרים בספרד לפנות ב-847 למלך הפרנקי קרל הקירח בבקשה שידרוש את הסגרתו. לא ידוע על גורלו של בודו אלעזר לאחר שנה זו.
ב-840 החל בודו לנהל חליפת מכתבים עם פאבלו אלווארו (אלווארוס) מקורדובה, מלומד נוצרי שטען לשורשים יהודיים. מאחר שגם בודו וגם אלווארו המירו את דתם, החל ביניהם דיאלוג שבו ניסה כל אחד לשכנע את השני שדתו החדשה היא האמיתית. רבים ממכתביהם נשתמרו. במכתביו הביע בודו אלעזר דעות חריפות נגד הנצרות, ואילו אלווארוס טוען שאהבתו לאישה היא שהסיטה אותו מהאמונה הנוצרית הנכונה.
הארכיבישוף אמולו מליון מספר את סיפורו של בודו בחיבורו האנטישמי Liber contra Judaeos ("הספר נגד היהודים", 846) שבו קרא לנוצרים לנתק כל מגע עם היהודים.
מגהמיט

הרכב וקריסטלוגרפיה

נוסחת המבנה הכימי של המגהמיט היא γ-Fe⁺³₂O₃. 
ניתן להתייחס למגהמיט כאל מגנטיט נטול ברזל בערכיות 2 בנוסחה:
 כאשר  מייצג מקום פנוי,  מייצג מיקום טטרהדרלי ו- מייצג מיקום אוקטהדרלי.
המטיט (α-Fe⁺³₂O₃) הוא פולימורף של המגהמיט.
המגהמיט מתגבש במערכת הקובייתית, חבורת סימטריות נקודתית "טטרטואידלית"  וחבורת סימטריות מרחבית P2₁3. הפרמטר של תא היחידה הוא: Å‏a=8.33. למגהמיט יש גם תא על (Supercell) שצורתו טטרגונלית וחבורת הסימטריות המרחבית שלו היא P4₁ או P4₃ והפרמטרים של תא היחידה הם Å‏a=8.33, ו-c=24.99Å.‏

תכונות פיזיקליות

המינרל מופיע לעיתים נדירות כגבישים אוקטהדרליים או כצמיחה מחטית, בדרך כלל המינרל מופיע כגוש חסר צורה (מסיבי) או כשהוא מצפה דפנות של חללים בסלעים כשהוא מחליף מגנטיט. אין למינרל פצילות, והוא נשבר לחלקים מעוגלים למחצה (שבירה תת-קונכייתית). קשיותו בינונית-גבוהה - 6 בסולם מוס, ומשקלו הסגולי הוא בממוצע 4.86. המינרל הוא פרומגנטי והמגנטיות שלו חזקה.

תכונות אופטיות

אופטית המינרל הוא איזוטרופי. גבישי המגהמיט אטומים (אם כי בשקף מנוסר המגהמיט הוא שקוף). צבעם חום, שחור כחלחל. הברק של המגהמיט עמום עד מתכתי.

גילוי ומקור שם

המינרל נתגלה לראשונה ב-1927 במכרה איירון מאונטיין (Iron mountain), כ-15 קילומטרים צפונית מערבית לרדינג (Redding) מחוז שסטה (Shasta) בקליפורניה שבארצות הברית. השם הוא הלחם של שמות שני מינרלים - מגנטיט והמטיט - בהתייחס למגנטיות החזקה של המינרל ולהרכבו הכימי.

מקור ותפוצה

המגהמיט הוא בדרך כלל תוצר של התחמצנות בחום נמוך של ספינלים המכילים ברזל בערכיות 2, בדרך כלל מגנטיט או מגנטיט המכיל טיטניום.
מקומות בהם מוצאים מגהמיט כוללים את מכרה איירון מאונטיין (Iron mountain), כ-15 קילומטרים צפונית מערבית לרדינג (Redding) מחוז שסטה (Shasta) בקליפורניה שבארצות הברית (המקום בו נתגלה המינרל לראשונה); במרבצי הברזל של אגם סטיפ רוק (Steep Rock Lake) בפרובינציה אונטריו שבקנדה; צפונית לפטוס דה מינאס (Patos de Minas) במדינת מינאס ז'ראיס בברזיל; במתחם בושוולד בטרנסוואל שבדרום אפריקה; בהר הגעש הכבוי קצנבוקל (Katzenbuckel) שברכס ההרים אודנוולד (Odenwald) במדינת באדן-וירטמברג  בגרמניה; ובמכרה טקנוקורה במחוז פוקושימה,  ובמכרה קומנו במחוז ימאגוצ'י ביפן. 
בישראל ניתן למצוא מגהמיט בתצורת חתרורים בבקעת חתרורים מזרחית לערד. מקורו של המינרל בהתמרה של פיריט לתחמוצת ברזל, והוא מופיע כתרכיזים כדוריים מגנטיים בקוטר של כמה ס"מ שגונם צהוב-ירוק, השקועים בסלעי החוואר המותמרים של תצורת טקיה.
מחקר שנערך באוניברסיטת פרנקפורט גילה כי במקורם של יוני דואר יש מבנה תלת ממדי של תאי עצבים המכילים מגהמיט ומגנטיט המאפשרים להם ניווט תוך שימוש בשדה המגנטי של כדור הארץ.
צו 9

צו 9 הוא פקודת גיוס מיידי של חיילי המילואים לצה"ל. הוראותיו מעוגנות בסעיף 9 לחוק שירות המילואים, ומכאן שמו.
הסמכות להוציא צו 9 הוסדרה לראשונה עם חקיקתו של חוק שירות המילואים מ-2008. החוק קובע הוראות לעניין תקופת השירות המרבית בשירות המילואים, וכן הוראות המגבילות את הקריאה לתעסוקה מבצעית. חריג להוראות אלה הוא צו 8, שמאפשר קריאה מיידית לשירות מילואים בנסיבות חירום, ללא הגבלת זמן. בצד זאת, נדרש מענה גם למצב הביניים, שבו לא מתקיימות נסיבות חירום, אך עקב צרכים ביטחוניים דחופים, פגיעה חמורה בשלום הציבור, הנפש או הרכוש או חשש לפגיעה כזאת, יש צורך בתגבור של כוחות הצבא בחיילי מילואים. לשם כך נחקק סעיף 9, המקנה את הסמכות לקריאה לשירות המילואים בנסיבות אלה. בניגוד לצו 8, שתוקפו אינו מוגבל בזמן, תוקפו של צו 9 מוגבל ל-25 ימים.
ככלל, הסמכות להורות על הוצאת צווי 9 נתונה לממשלה, לפי המלצת שר הביטחון. על השר להביא את הצווים לאישור ועדת החוץ והביטחון של הכנסת בתוך 48 שעות, ואם זו לא אישרה אותם, תוקפם יפקע בתוך שבוע. בנסיבות חירום, רשאי שר הביטחון להוציא את הצווים אף ללא אישור הממשלה, אלא בהסכמת ראש הממשלה בלבד.
הפעם הראשונה בה נעשה שימוש בצווי 9 הייתה בספטמבר 2011, לאחר מתקפת הטרור בדרום ישראל (2011), כשעיבו משמעותית את הסד"כ לאורך גבול סיני.
ביטאון שירה (כתב עת)

ביטאון שירה הוא כתב עת דיגיטלי לשירה עברית עכשווית, הרואה אור החל מ-12 בדצמבר 2013. עורך הביטאון הוא ד"ר אורן עילם. נכון לאוגוסט 2017 ראו אור למעלה מ-190 גיליונות של כתב העת, בהשתתפות למעלה מ-300 יוצרים. הביטאון מפרסם שירים מקוריים בלבד, הרואים בו אור לראשונה. נוסף לכך מתפרסמות עבודות אומנות, בעיקר ציור וצילום.

פלורליזם

הביטאון מפרסם שירים מאת משוררים ידועים וזוכי פרסים, ולצידם משוררים שאינם בעלי שם עדיין. מתפרסמות יצירות של גברים ונשים, מבוגרים וצעירים, ובני עדות שונות. היצירות עוסקות בנושאים מגוונים, בין הגיליונות ובתוך כל גיליון.

אירועי שנה לביטאון

בחודשים דצמבר 2014 וינואר 2015 נערכו שלושה אירועים לרגל שנה לביטאון. הראשון מביניהם נערך בבית הסופר בתל אביב ב-11 בדצמבר 2014. האירועים השני והשלישי שילבו תצוגת אומנות חזותית עם הקראת שירה. באירוע השלישי הוצגו עבודות של האומן הבאר שבעי אורי פרץ, שרבים מציוריו מתפרסמים בביטאון.

גיליון המאה

ב-30 באוקטובר 2015 ראה אור גיליון המאה של הביטאון, בפורמט מורחב ובהשתתפות שורה ארוכה של יוצרים, הן בתחום השירה והן בתחום האומנות החזותית.

הוצאה לאור

ב-1 בספטמבר 2016 נוסדה "ביטאון שירה - הוצאה לאור".
תומאס ריד

חייו

ריד חי תחילה באברדין, שם ייסד את "מועדון החכמים" (אגודה ספרותית-פילוסופית), וסיים את לימודיו באוניברסיטת אברדין. ניתנה לו משרת מרצה בקינגס קולג' באברדין ב-1752, שם כתב את המאמר "מחקר במוח האנושי על עקרונות השכל הישר" (1764). זמן קצר אחר כך, ניתנה לו משרת פרופסור באוניברסיטת גלאזגו, בה היה אמור להחליף את אדם סמית. הוא פרש ממשרה זו ב-1781.
עמדתו הפילוסופית של ריד הייתה כי שכל ישר צריך להיות בבסיסה של כל חקירה פילוסופית. הוא מצטט רבות את קיקרו, ממנו לקח את המושג "sensus communis" ("שכל ישר"). הוא תמך בריאליזם ישיר, או ריאליזם של השכל הישר, וטען כנגד הרעיונות בהם תמכו ג'ון לוק, רנה דקארט, ובאופנים שונים כל שאר הפילוסופים המודרניים המוקדמים. ריד העריץ את בן דורו דייוויד יום, ובין השאר ביקש ממנו לבדוק את כתב היד של ספרו. בימיו, ולתקופה מסוימת במאה ה-19, זוהה כחשוב יותר מדייוויד יום. 
לתאוריית הידע שלו הייתה השפעה על תאוריית המוסר. הוא ראה את האפיסטמולוגיה כהקדמה לאתיקה מעשית: כאשר אדם בטוח באמונותיו על ידי הפילוסופיה, כל שהוא צריך לעשות הוא לנהוג על פיהן, מכיוון שהוא בטוח שהן נכונות.
המוניטין שלו ירד לאחר שעמנואל קאנט וג'ון סטוארט מיל תקפו את האסכולה הסקוטית לשכל ישר. יחד עם זאת, עדיין לימדו את הפילוסופיה שלו באוניברסיטאות בצפון אמריקה במאה ה-19, וכן תמך בה ויקטור קוזין, פילוסוף צרפתי. תמיכת ג'. א. מור בשכל הישר כמתודה פילוסופית בתחילת המאה ה-20 עזרה להחיות את הגותו, כמו גם תשומת הלב שהוסבה אליו על ידי פילוסופים כגון ויליאם אלסטון ואלווין פלנטינגה.
ריד כתב מספר חיבורים פילוסופיים חשובים נוספים בהם: "מאמרים על הכוחות האינטקלטואליים של האדם" (1785), ו"מאמרים על הכוחות הפעילים של רוח האדם" (1788).
מסך מגע

מסך מגע (מכונה גם מרקע מגע, "טאץ'", צג מגע ולפי האקדמיה ללשון העברית  מצג מגע) הוא אמצעי קלט פלט למחשב, לטלפון סלולרי ולמכשירים אלקטרוניים שונים. המסך משמש אמצעי פלט ויזואלי כמו כל מסך מחשב אחר, ובו-זמנית משמש כאמצעי קלט מסוג אמצעי הצבעה (תחליף לעכבר). בנגיעה במסך המגע ניתן להזיז את הסמן למקום בו האצבע של המשתמש נוגעת או עט מיוחד שהמשתמש אוחז בו נוגע.

היסטוריה

מסך המגע הראשון יצא לשוק בשנת 1972 כחלק מפרויקט פלאטו  בדגם PLATO IV. המחשב האישי המסחרי הראשון בו שולב מסך מגע היה HP-150 של חברת היולט פקארד שיצא לשוק בשנת 1983. חברת אפל פיתחה ב-1992 מחשב כף יד המופעל באמצעות נגיעה במסך בלבד, שנקרא ניוטון, בשלב מאוחר יותר "ניוטון" היה השם שניתן לתוכנה, והמכשיר עצמו כונה MessagePad אולם המכשיר נכשל מסחרית. חברת IBM הוציאה לשוק ב-1993 את מכשיר ThinkPad 750P/360P שכלל מסך מגע ובשותפות עם חברת בלסאות' את הטלפון הסלולרי הראשון שכלל מסך מגע - הסיימון. ב-1996 הוציאה חברת פאלם את מכשיר הפיילוט שהחדיר את הטכנולוגיה לשוק, הזנת המידע בוצעה באמצעות מצביע מגע דמוי עט. בשנת 2002 מיקרוסופט ביחד עם חב' ויוסוניק הכריזו על מוצר חדש - מסך מגע במכשיר נייד שניתן לחבר לאינטרנט. אומנם כבר בשנת 2003 החברות נטשו את הרעיון.
ב-2007 הכריזה חברת אפל על ה-iPhone, טלפון חכם שכלל כפתור אחד ומסך מגע קיבולי ייחודי התומך ב-Multi-Touch, שימוש במספר אצבעות על-מנת לשלוט במוצג על המסך. ה-iPhone הפך להצלחה מסחרית ורוב הסמארטפונים המשווקים בעולם מבוססים על מסכי מגע, בהם גרסאות נוספות של ה-iPhone, מכשירי סמסונג, HTC, ‏LG, נוקיה ומוטורולה.
ב-2010 החייתה אפל את עקרון הטאבלט כשהשיקה את ה-iPad, מסך מגע בגודל 9.7 אינץ' עם ממשק המבוסס על ממשק ה-iPhone. לאחר שגם מכשיר זה זכה להצלחה, החלו חברות נוספות לייצר מכשירי טאבלט, בהן גם מיקרוסופט.
הצילו! עכבר בבית!

תקציר העלילה

הסרט מתחיל במשפט 'בלי חוטים היו החיים תוהו ובוהו'. הסרט מספר על שני האחים שמונץ, שאביהם נפטר והוריש להם מפעל לייצור חוטים, שהיה כל חייו, ובית עתיק. האח האחד הוא צעיר ותמים, המנוצל על ידי אשתו והמקורב לאביהם, ואילו האח השני הוא טבח ציני, המרוחק מאביהם. לאחר שהם מגיעים לבית, מתברר שהוא יצירתו האחרונה של אדריכל מפורסם ומאותו רגע הם מחוזרים על ידי אספן עשיר של בתיו של האדריכל. במקביל, הם מגלים שבבית יש עכבר, ומנסים להרוג אותו - אולם הלה מהתל בכל מאמציהם. את מלכודת העכברים הוא לא פותח, אך מכרסם את השיירים מסביב. לאחר מכן הוא מהתל במלכודותיהם בצורות שונות ומשונות וגורם להם לפעול עליהם במקום עליו. לבסוף, הוא מצליח לפוצץ את הבית במהלך מכירה פומבית בו הגיעו להצעה של עשרים וחמש מיליון דולר על הבית, אך ברגע האחרון הבית, כאמור, מתפוצץ. אשתו של האחד עוזבת אותו ושניהם משחזרים את מפעל החוטים והופכים אותו למפעל לייצור חוטי גבינה, כשהעכבר עומד בראש.
הנרי רולינס

הופעות בישראל

רולינס הגיע לישראל ב-1998 וב-2007. בשני ביקוריו לא הופיע כמוזיקאי אלא כאמן ספוקן וורד. סגנון הופעה אשר רולינס הגדירו כסטנד אפ נטול פואנטה בסוף כל משפט.

מודעות חברתית ופוליטית

בשנים האחרונות רולינס מרבה לעסוק בהופעותיו בנושאים פוליטיים וחברתיים שונים. בתקופת כהונתו של ג'ורג' בוש דיבר רבות נגדו, הגדיר אותו כטיפש ולא חסך ממנו את שבטו. רולינס נוהג לעדכן בעקביות את הופעותיו ובהופעה בארץ הכניס את הוצאותו להורג של סדאם חוסיין אשר נערכה ימים ספורים קודם. בנוסף, הוא ידוע כמתנגד חריף לרדיפת הומואים, הומופוביה וגזענות וקטעים רבים בהופעותיו עוסקים גם בתחומים אלה.
גוראן וישניץ'

ביוגרפיה

וישניץ' נולד בשיבניק, הוא הופיע במחזות במהלך ילדותו ובגיל שש עשרה הופיע לראשונה בסרט קולנוע, הוא שירת בצבא היוגוסלבי והקרואטי והוא היה השחקן הצעיר ביותר שנבחר לגלם את המלט בפסטיבל התיאטרון של דוברובניק.
הוא שיחק בתחילה תפקיד קטן במספר סרטים וביניהם "פיסמייקר" ובסרטו של גריפין דאן "קסם מעשי", לצידה של סנדרה בולוק. התפרסם כשגילם את הרופא ד"ר לוקה קובאץ' בדרמה הרפואית "ER", החל משנת 1999. 
ב-2000 שיחק בקומדיה "מטורפת מאהבה" בכיכובה של הת'ר גראהם. ב-2002 דובב בסרט "עידן הקרח", ב-2005 שיחק בסרט "אלקטרה" לצד ג'ניפר גארנר ובאותה שנה היה אחד המועמדים לתפקיד ג'יימס בונד אך לבסוף נבחר דניאל קרייג, ב-2009 שיחק בסרט "אוהב אותך, ניו יורק", ב-2011 הופיע בסרט "נערה עם קעקוע דרקון". בשנת 2013 גילם את התפקיד הראש בסדרה "אלמנה אדומה". ב-2014 שיחק בסרט הדרמה "אסתמה" לצד קריסטן ריטר. ב-2017 שיחק בסרט "שבטי פאלוס ורדס", לצד ג'ניפר גארנר, ובמותחן "אף פעם לא כאן" לצד מיריי אינוס.    
ב-1999 דורג על ידי מגזין "פיפל" כ"ייבוא הסקסי ביותר" של השנה.
ברוך יהושע ירחמיאל רבינוביץ

ביוגרפיה

נולד כבנם השלישי של יוטא והאדמו"ר רבי נתן דוד רבינוביץ מפארציווא. שמעו הגיע לאוזני רבי חיים אלעזר שפירא ממונקאץ' שחיפש חתן לבתו היחידה - חיה פרימא רבקה. רבי חיים אלעזר נסע לשדליץ לפגוש את הילד והחליט על השידוך. התארס בגיל צעיר. נישואיו התקיימו במונקאטש בי"ז באדר ה'תרצ"ג (15 במרץ 1933).
בב' בסיוון ה'תרצ"ז, בהיותו בן 22 שנה, נפטר חותנו והרב רבינוביץ הפך לאדמו"ר. הוא עמד בראשות ישיבת "דרכי תשובה" שמנתה למעלה מארבע מאות תלמידים, עסק בפיקוח על כשרות, מקוואות, גיטין וקידושין. כאב"ד וישב בדיני תורה מסובכים שהגיעו מכל המחוז. כחודש לאחר פטירת חותנו, ב-11 ביוני 1937, נקרא לשירות בן חצי שנה בצבא הצ'כוסלובקי. הוא התפרסם גם מחוץ לארצו. במאמר בביטאון המפלגה הנאצית, ה"פלקישר באובכטר", נכתב שהוא "שליטה למעשה" של רותניה הקרפטית.
מלחמת העולם השנייה פרצה כשנתיים וחצי לאחר מינויו לאדמו"ר. מאחר שהייתה לו אזרחות פולנית, הוא גורש עם עוד 80,000 יהודים אזרחי פולין למחנה קמניץ-פודולסקי. בדרך למחנה ברח עם בנו בכורו לבודפשט. במהלך שהותו בבודפשט סיכן את עצמו אצל השלטונות ההונגרים כדי להציל אלפי יהודים, בין היתר כדי להשיג סרטיפיקטים ליהודי פולין כדי שיוכלו להיכנס להונגריה.

בארץ ישראל

בשנת 1944 הצליחו בעזרת יעקב גריפל, נציג אגודת ישראל בקושטא, לקבל סרטיפיקטים לארץ ישראל, לו ולבני משפחתו, והוא עלה לארץ. בכ"ו בניסן ה'תש"ה (1945) נפטרה אשתו משחפת בירושלים. בתקופת חוליה הוא טיפל בה ממושכות וחדל לנהוג באדמו"רות.]
לאחר הקמת מדינת ישראל אימץ הרב רבינוביץ' גישה של תמיכה והכרה בה, בניגוד לעמדת חותנו. בעקבות היותו "ציוני", הפסיק למעשה לשמש כאדמו"ר לחסידי מונקאטש. רובם קיבלו כעבור כ-16 שנה לאדמו"ר את בנו - רבי משה יהודה לייב רבינוביץ. בינו לבין בנו וחסידיו התנהל מאבק משפטי על רכוש אדמו"רי החסידות הקודמים.
בשנת ה'תש"ז נישא ליהודית ולהאוז, אז בת 18, עבר לברזיל וקיבל את רבנות סאו פאולו ויהדות ברזיל.
בשנת ה'תשכ"ג מונה כרב הראשי לעיר חולון, על אף שבאותה העת כיהן כרב העיר הרב שמעיה דוד ויין, שתבע אותו על כך לדין תורה. לאחר שפרש לגמלאות בשנת ה'תשל"ו עבר לפתח תקווה והקים שם בית מדרש בשכונת כפר גנים. בבית הכנסת שלו הוא נהג לציין את יום העצמאות בהלל ובשמחה. כן פעל לקרב נערים ליהדות.
בפתח תקווה עבר אירוע מוחי ובעקבותיו קיבל שיתוק. לאחר שהבריא חלקית הוציא לאור את הספרים "דברי נבונים" על התורה ו"בינת נבונים" על השואה על-פי מאמרי חז"ל.
ביום חמישי האחרון לחייו הדליק הרב רבינוביץ נר שלישי של חנוכה ונפטר. נקבר בבית הקברות סגולה ליד אביו.
שימש כמוהל, בין הנימולים על ידו הוא רבי ישראל הגר, האדמו"ר מוויז'ניץ.

משפחתו

ילדיו מנישואיו הראשונים: צבי נתן דוד, חיים אלעזר, האדמו"ר רבי משה יהודה ליב רבינוביץ ממונקאץ', האדמו"ר רבי יצחק יעקב מדינוב, יוטא.
ילדיו מנישואיו השניים: רחל לביאה (גרוסמן), ועו"ד מאיר בצלאל יאיר, הנשוי ליואלה, יו"ר אמונה בפתח תקווה. הם מפעילים את בית הכנסת שהקים.

לקריאה נוספת

נתן דוד רבינוביץ, קווים קצרים לחייו ודמותו של האדמו"ר ממונקאטש זצ"ל ופעילות ההצלה הנרחבת שלו בימי השואה, במבוא לספר בינת נבונים, מהדורת ה'תשע"ב
אדיס אבבה

היסטוריה

העיר נוסדה ב-1886 על ידי הקיסר מנליק השני. מיקומה של העיר - על ההר אנטוטו - נבחר על ידי הקיסרית, טאיתו בטול. העיר כמעט שננטשה עקב המחסור בעץ להסקה, עד שהובאו אליה אקליפטוסים. על פי המסורת המקומית, התפעלותו של הקיסר מהתפרחת של עץ האקליפטוס, תפרחת שנקראה "פרח חדש" בהיעדר שם מקומי לעץ, היא זו שקבעה את שם העיר. על פי מסורת אחרת, אשתו טאיתו העניקה את השם לעיר.
אקליפטוס באמהרית נקרא "בָּהַר זָף" (באמהרית: ባህር ዛፍ), שפירושו -"עץ הים", עקב הבאתו מאוסטרליה שמעבר לים. 
בשנת 1936 כוחות איטלקים פלשו לעיר כחלק מהמלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה, ולאחר המלחמה הפכו את העיר לבירת מזרח אפריקה האיטלקית. העיר נכבשה בחזרה ב-1941 על ידי כוחות בריטים ואתיופים כחלק מהמערכה במזרח אפריקה במלחמת העולם השנייה.

כלכלה

העיר מהווה שער כניסה לאתיופיה עבור תיירים מכל רחבי העולם, בהיותה המרכז הפוליטי, התרבותי והמסחרי של המדינה.

תחבורה

ב-2003 נפתח בנמל התעופה של העיר, נמל התעופה הבינלאומי אדיס אבבה בולה, בית נתיבות חדש.
דרך נמל התעופה של העיר הועלו כ-14,400 מיהודי אתיופיה במבצע שלמה בשנת 1991.
העיר הייתה מחוברת לג'יבוטי במסילת רכבת, אך המסילה אינה פעילה. ישנן תוכניות להקמת מסילה חדשה בעתיד הקרוב.
בשנת 2015 נחנכה מערכת הרכבת הקלה של אדיס אבבה שכוללת 39 ק"מ של מסילה ושני קווים.

חינוך

האוניברסיטה המקומית נקראה בעבר אוניברסיטת היילה סלאסי, על שם הקיסר הקודם של אתיופיה. היא הוקמה ב-1950.
קרל וולפגנג דויטש

ביוגרפיה

דויטש נולד בפראג, צ'כיה, והשתקע בארצות הברית. במהלך מלחמת העולם השנייה השתתף כסטודנט בוועידת האומות המאוחדות בנושא ארגון בינלאומי, אשר נערכה בסן פרנסיסקו, ארצות הברית, שתוצאותיה היו חתימת מגילת האומות המאוחדות והקמת האו"ם בשנת 1945.
דויטש שימש כפרופסור אמריטוס לשלום בינלאומי באוניברסיטת הרווארד, תפקיד שהחזיק בו עד יום מותו.
דויטש חקר את נושא הקיברנטיקה, בדגש על היישום של הדמיה, מודלים והדינמיקה של מערכות לימוד חברתיות, בעיות פוליטיות וכלכליות.
דויטש חיבר את הספר "עצבי הממשל", העוסק בהתמודדויות עם הרעיונות החדשניים של למידה, שליטה וניטור עצמי. 
דויטש נפטר בשנת 1992.
Bc (שפת תכנות)

היסטוריה

bc הופיע לראשונה בגרסה 6 של מערכת ההפעלה יוניקס בשנת 1975, ונכתבה על ידי רוברט מוריס, ולורינדה צ'רי במעבדות בל. ל-bc קדם המחשבון dc‏ ("desk calculator"), אשר נכתב על ידי אותם המפתחים. dc היה גם הוא בדיוק משתנה, אך תחבירו היה מבוסס על כתיב פולני מהופך, אשר הקשה מאוד על המשתמשים. מסיבה זו, bc נכתב כמהדר פשוט, אשר המיר את התחביר החדש, שנכתב בהשראת שפת C, לתחביר של dc, ובכך שימש לו כממשק משתמש.
בשנת 1991 POSIX הגדירה ותקננה את bc. קיימים שני מימושים עיקריים של תקן זה: הראשון, הוא המימוש המקורי של dc במערכות יוניקס וPlan 9. השני הוא המימוש של פרויקט הקוד הפתוח גנו, אשר נכתב ב-1991 על ידי פיליפ נלסון. המימוש של גנו מכיל הרחבות מעבר לתקן של POSIX, ואיננו עוד ממשק ל-dc.