google/wiki40b huggingface dataset:
פיטר לורה

ביוגרפיה

נולד בשם לאדיסלב (לאסלו) לוונשטיין (László Löwenstein) במשפחה יהודית בעיר רוזנברג באימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום רוזומברוק, סלובקיה). בגיל 17 ברח מהבית ועבד בשורת עבודות, ובהן משחק על במת התיאטרון בווינה ברסלאו (כיום ורוצלב בפולין), ובציריך. בסוף שנות ה-20 עבר לברלין, שם עבד עם המחזאי הנודע ברטולט ברכט. אז התגלה על ידי הבמאי פריץ לאנג, אשר ליהק אותו לתפקיד הראשי בסרטו "M"‏ (1931). הסרט היה להצלחה גדולה, אך הצלחתו המסחררת של לורה בתפקיד רוצח הילדות הביאה לליהוקו כרוצח, פושע ונבל, למשך כל הקריירה הקולנועית שלו.
כאשר עלו הנאצים לשלטון בגרמניה בשנת 1933, נאלץ לורה להימלט בשל מוצאו היהודי. הנאצים ראו בלורה אבטיפוס של היהודי, ולא הבחינו בין דמות הרוצח הקולנועי שגילם ובין האדם שמחוץ למסך. יוזף גבלס השתמש בקטעים מסרטיו של לורה לתעמולה אנטישמית בסרט התעמולה "היהודי הנצחי".
בתחילה השתקע לורה בפריז, ולאחר מכן בלונדון שם שיחק בגרסתו הראשונה של אלפרד היצ'קוק לסרט "האיש שידע יותר מדי" (1934). לבסוף הגיע להוליווד שם התמחה בגילומם של זרים מרושעים. הוא שיחק בסדרת סרטים בשם "מר מוטו", בהם שיחק בלש יפני. כן שיחק בקומדיה "רעל ותחרה" של הבמאי פרנק קפרה בשנת 1944. לפופולריות רבה זכה בסדרת סרטי פשע של אולפני האחים וורנר, בחלקם היה שותפו בתפקיד נבל, השחקן הבריטי גדול הממדים סידני גרינסטריט. "האיש הטוב" שעמד מולם היה המפרי בוגרט. סרטים אלו כללו סרטים כ"הנץ ממלטה" (1941), ו"קזבלנקה" (1942). לורה וגרינסטריט שיתפו פעולה בשמונה סרטים, עד לפרישתו של גרינסטריט בסוף שנות הארבעים, כתוצאה ממחלה. בשנת 1942 היה לורה לאזרח ארצות הברית.
לאחר מלחמת העולם השנייה דעכה קריירת המשחק של לורה, והוא התרכז במשחק על הבמה ובתשדירי רדיו. הוא שב לגרמניה שם ביים והופיע בסרט אמנותי בשם "האבוד" ("Der Verlorene") בשנת 1951. לאחר מכן שב לארצות הברית והמשיך להופיע בטלוויזיה ובקולנוע. הוא היה הנבל הראשון בסרטים שנעשו על פי ספרי ג'יימס בונד, כאשר שיחק את הנבל "שיפר" בעיבוד טלוויזיוני ל"קזינו רויאל" משנת 1954 שהקדים במעט את סדרת סרטי הקולנוע. בתחילת שנות השישים עבד עם הבמאי רוג'ר קורמן בסרטי אימה דלי תקציב שזכו לפופולריות רבה. הוא מת בשנת 1964 מהתקף לב בגיל 59. עשרות שנים לאחר מותו מוסיפה נעימת קולו הייחודית, ואישיותו הקולנועית, להופיע בחיקויים ובמחוות בסרטים רבים.
ת'ראפי?

היסטוריה

הלהקה מושפעת מאינדי רוק ומאופיינת במבני שירים בלתי שגרתיים ובטקסטים אפלים וביזאריים. שני אלבומיה הראשונים הגיעו למקום הראשון במצעד האינדי הבריטי. ב-1993 הוציאה "ת'ראפי?" את הסינגל המצליח "Screamager" שסייע לה להפוך לאחת הלהקות הבולטות בסצנת הרוק האלטרנטיבי הבריטית של תחילת שנות התשעים. הלהקה תוארה על ידי התקשורת וחלק ממעריציה כגרסה בריטית של להקת נירוונה.
לאחר שני אלבומים מצליחים, שבהם הפכה הלהקה את המוזיקה שלה למעט יותר קומוניקטיבית, יצא האלבום החמישי "Infernal Love" שכלל בלדות רבות, לא זכה להצלחה גדולה ובעקבותיו עזב המתופף המוערך פייף יואינג. "ת'ראפי?" חזרה לסגנון האפל והמוכר באלבומה הבא, "Semi-Detached". לאחר מכן עזבה הלהקה את חברת A&M. הלהקה ממשיכה להוציא אלבומים ונכון ל-2006 מקיימת סיבוב הופעות לקידום האלבום "One Cure Fits All".
תבואי היום

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי אבי אוחיון, הולחן על ידי אוחיון ומתן דרור והופק על ידי דרור גם כן. השיר הוא שיר טרופי, בסגנון הפופ, המשולב גם עם סגנון הטרופיקל-האוס. אתר התוכן הישראלי מאקו, השווה את השיר הזה לגרסתו של ג'ונאס בלו לשיר "Fast Car", של טרייסי צ'פמן.

הצלחה

השיר זכה להצלחה רבה בישראל, כאשר הצליח לכבוש את פסגת המצעד של מדיה פורסט ארבע פעמים, בסיכום של כ-8 שבועות בצמרת. בגלגלצ, הצליח השיר לכבוש את פסגת המצעד גם כן, שם שהה כמה שבועות בצמרת. במצעדי סוף השנה של שנת 2017, התברג השיר במקום ה-10 במצעד של גלגלצ, במקום ה-1 במצעד של כאן גימל, ובמקום ה-3 במצעד של מאקו, ערוץ 24 ותחנות הרדיו האזוריות.
הקליפ שיצא עבור השיר זכה להצלחה רבה גם כן, ונכון ל-29 בספטמבר 2019, מונה הצפיות שלו עומד על כ-30 מיליון צפיות, דבר אשר הופך אותו לסרטון הישראלי ה-33 הנצפה ביותר בכל הזמנים, לסרטון הנצפה ביותר של גולן, ולסרטון ה-6 הנצפה ביותר בישראל לשנת 2017.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שיצא עבור השיר, הוא קליפ מילים אותו עיצבו והפיקו "Avoxvision". בקליפ המילים נראה גולן על רקע של אי טרופי, ולעיניו משקפי שמש.
קליפ המילים הפך לויראלי כאשר צבר למעלה מ-21 מיליון צפיות, והפך לסרטון הישראלי ה-28 הנצפה ביותר בכל הזמנים.
המנון סינגפור

מקור ההמנון

ההמנון הלאומי נכתב על רקע תחיית הלאומיות בין 1956 ל-1957. המחבר של ההמנון, זוביר סעיד, כתב את ההמנון בהתבסס על שתי המילים "מג'ולה סינגפורה" שמשמעותן "קדימה סינגפור". ההמנון נחשף לראשונה ב-3 בדצמבר 1959, יחד עם דגל סינגפור וסמלה, בבנין העירייה. ההמנון אומץ כהמנון הלאומי בשנת 1965 לרגל עצמאותה של סינגפור.
You Don't Know What to Do

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי קארי עצמה ג'רמיין דופרי, בראיין מייקל קוקס, פטריק אדמאס וטרי גונזלס והופק על ידי השלושה הראשונים. פטריק אדמאס וטרי גונזלס מופיעים בקרדיטים על כתיבת השיר מאחר שהשיר מסמפל את השיר "I'm Caught Up in a One Night Affair" שנכתב על ידי אדמאס וגונזלס למרות שבפועל השיר נכתב רק על ידי קארי, דופרי וקוקס.
השיר עורר סערה בעולם בעקבות כך שעטיפת הסינגל בה מצולמת קארי עצמה עברה עבודת פוטושופ. קארי הגיבה לדברים והצהירה כי אין לה ידיעה באיך נראות התמונות והעטיפות עד ליציאתן. על מנת לקדם את השיר הופיעו קארי ווייל עם השיר בתוכנית "Today" בארצות הברית.

ניתוח מוזיקלי

מבחינה מוזיקלית השיר הוא שיר דיסקו ואילו מבחינה לירית השיר מדבר על הניסיונות הכושלים של בן זוגה של קארי להיות רומנטי כלפיה. בשל היעדר קליפ השיר לא זכה להצלחה בעולם פרט לבלגיה ודרום קוריאה שהיו שתי המדינות היחידות בהם השיר נכנס למצעד שלהם. 
למרות זאת, השיר זכה לביקורות חיוביות בקרב מבקרי המוזיקה אשר החמיאו לעובדה שהזמרת המשתמשה שדסיקו בשיר וכינו את המהלך הזה כ"החזרת הדיסקו לתחייה" ואף כינו אותו השיר הכי טוב באלבום והשוו אותו לשירים של ג'וסלין בראון, דאפט פאנק, להקת שיק ופארל וויליאמס.
יוזיאס, נסיך הכתר של ולדק ופירמונט

ביוגרפיה

יוזיאס נולד ב-13 במאי 1896 בארולזן לפרידריך, נסיך ולדק ופירמונט ובטילדיס, נסיכת שאומבורג-ליפה, בתם של וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה ובטילדיס, נסיכת אנהלט-דסאו, והיה אחיינם של אמה, נסיכת ולדק ופירמונט והלנה, נסיכת ולדק ופירמונט, ובן דודם של וילהלמינה, מלכת הולנד וקרל אדוארד, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה. בשנת 1914 התגייס יוזיאס לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-83 (נסיכות הבוחר מהסן ה-3 - פון ויטיך), עמו לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה, שבה אף נפצע כמה פעמים. ב-13 בנובמבר 1918 התפטר אביו מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה.
לאחר המלחמה למד יוזיאס חקלאות, בשנת 1929 הצטרף למפלגה הנאצית, ובשנת 1930 הצטרף לאס אס. בתחילה הוא שימש כשלישו של סף דיטריך, ולאחר מכן כשלישו של היינריך הימלר. בשנת 1933 הוא נבחר כחבר הרייכסטאג מטעם דיסלדורף, והועלה לדרגת גרופנפיהרר. בשנת 1939 הוא מונה למפקד האס אס והמשטרה בוויימאר, ובכך היה ממונה גם על בוכנוואלד. במסגרת תפקידו פיקח יוזיאס בשנת 1944 על מעצרו והוצאתו להורג של קרל אוטו קוך, מפקד המחנה, ועל מעצר אשתו אילזה קוך. בשנת 1942 הוא מונה לנציב המשטרה הראשי בצרפת, ואחד ממעשיו הראשונים בתפקידו החדש היה הוראה על הצבת בני ערובה צרפתיים על רכבות גרמניות, כדי למנוע ניסיונות חבלה עליהם.
ב-19 באפריל 1945 הוא נפל בשבי האמריקני, ובשנת 1946 מת אביו פרידריך, נסיך ולדק ופירמונט, ויוזיאס ירש את תאריו ונחלותיו. בשנת 1947 היה יוזיאס אחד מהנאשמים במשפט בוכנוולד, ונגזרו עליו 20 שנות מאסר, אולם הוא השתחרר בשנת 1950 בשל בריאות לקויה. ב-30 בנובמבר 1967 מת יוזיאס בטירת שאומבורג בריינלנד-פפאלץ, ובנו ויטקינד, נסיך ולדק ופירמונט ירש את תאריו ונחלותיו.
קסנופידידיים

מאפיינים

נחשים אלו הקרובים לזעמניים, מגיעים לאורך 30 ס"מ ובעלי שיניים מעטות בלסת התחתונה, ראש קצר וקשקשים קטנים. הם חיים בין פסולת העלים או בין העלים שבקרקע היער ומחפשים יצורים קטנים.
הסוג נחקר כבר ב-1995 על ידי החוקר ריינר גינטר, שסיווג את הסוג במשפחה עצמאית, נפרדת מהזעמניים ומקורב למשפחת הקסנדוררמטיים וגם לבולייריים, דמויי הפיתונים.
עין השלושה

היסטוריה

הקיבוץ הוקם על ידי בני גרעין של הנוער הציוני מאמריקה הלטינית שקיבל הכשרה בקיבוץ ניצנים. הקיבוץ עלה על הקרקע באופן זמני ביוני 1950 בנוה יאיר שהתפרק, תוך שהשתמשו בהתחלה בצריפים טרומיים, שדות מעובדים וציוד שהושארו להם על ידי אנשי נוה יאיר. 
בתחילת נובמבר 1950 עברו לנקודת הקבע כ-2.5 ק"מ דרומה משם.
כקיבוץ שנוסד בידי יוצאי דרום אמריקה היווה הקיבוץ אחת מנקודות ההתיישבות אליו הובאו מבקרים מדרום אמריקה בישראל לביקור.

אתגרי הביטחון

בשנותיו הראשונות סבל הקיבוץ מהתנכלויות מסתננים. טרקטוריסט חבר הקיבוץ נהרג מירי מסתננים וחברו נפצע. במאי 1955 סבל היישוב, יחד עם קיבוץ נירים, מהפגזה של צבא מצרים. פעילות גנבה של המסתננים נמשכה גם לאחר הנסיגה הישראלית מעזה לאחר מלחמת סיני.
ב-15 בינואר 2008 נהרג מתנדב בקיבוץ מירי צלפים מרצועת עזה. 
במהלך פעילות של צה"ל באזור נחשפה באוקטובר 2013 מנהרת טרור, שנחפרה מדרום רצועת עזה עד למאגר המים ליד הקיבוץ, באורך של כקילומטר.
במהלך מבצע צוק איתן, בשל המצב הביטחוני הקשה, הוחלט לפנות משפחות עם ילדים ותושבים מבוגרים משטח הקיבוץ.
הקיבוץ הוא היישוב שבו נפל המספר הרב ביותר של רקטות במהלך מבצע עמוד ענן, ומספר הפצמ"רים השני בגודלו במהלך מבצע צוק איתן.
בית הכנסת בביאלה

היסטוריה

מבנה בית הכנסת הוקם ב-1889 לפי תוכניותיו של האדריכל קרל קורן  מביילסקו, שבנה גם את בית הכנסת הגדול של ביילסקו.
ב-14 בספטמבר 1939 נהרס בית הכנסת בידי כוחות גרמניה הנאצית שפלשו לפולין.
יהודה בונה

ביוגרפיה

בונה היה פעיל ההגנה והיה מפקד במערך הנוטרות בצפון הארץ. במלחמת השחרור שירת בחטיבת גולני ועם תום מלחמת העצמאות הצטרף למשטרה ושירת כסגן מפקד משטרת טבריה, בדרגת מפקח ראשון. לאחר מכן עבר לשרת במחוז מרכז.
עם הקמת המרכז ללימודי משטרה בשנת 1956 מונה למפקד המרכז, בסיס האימונים הארצי של המשטרה. בתפקיד זה שימש בדרגת ניצב משנה כ-15 שנים. בספטמבר 1970 מונה לסגן מפקד המחוז הצפוני. באפריל 1971 הועלה לדרגת תת-ניצב ובשנת 1972 מונה לממלא מקום מפקד מחוז הצפון. בשנת 1973 עבר לפקד על המשמר האזרחי בחיפה. במאי 1975 הוא התפטר מהתפקיד וטען שהציבור אינו מתנדב מספיק למשמר האזרחי.
יהודה בונה התאלמן מרעייתו רות שנפטרה לאחר מחלה ממושכת בשנת 1952. בנו גדעון נפטר בשנת 1950 ובנו השני, דני, נפטר בשנת 1983 בגיל 41.
יהודה בונה נישא בשנית לחנה בן-קיקי מטבריה, שגם לה היו אלו נישואים שניים, אמא לענת. ליהודה וחנה שני ילדים משותפים, מיכל ועודד.
קספר וולף

חייו ויצירתו

קספר נולד למשפחה של בוני ארונות ממוּרי. הוא עבר לקונסטנץ ב-1749 ללמוד תחת יוהאן יעקב אנטון וון לנץ, ובין 1753 ו-1759 עבד כצייר באאוגסבורג, מינכן ופסאו. ב-1768 גר בבזל, ושנה לאחר מכן הגיע לפריז, לסטודיו של פיליפ ג'יימס דה לוטנבורג, שם עבד למשך שנתיים, ונחשף לערך המחודש של ציורי הנופים.
ב-1774 עבר לברן, שם קיבל הזמנה ממוציא לאור מקומי בשם אברהם ווגנר ל-200 ציורים של האלפים. הוא ערך טיולי רישום קבועים לאלפים עד 1778, והציורים הוצגו בסופו של דבר בגלריה של ווגנר, במסגרת תערוכה שעברה שנה לאחר מכן לפריז. יצירות אלו, המצוירות בדיוק ובאותנטיות אך גם בעלות נופך רומנטי ואידילי, הן החשובות ביותר בציור הנופים בשווייץ של המאה ה-18.
מפריז עבר וולף לבלגיה, בתקווה למצוא לקוחות. לאחר מכן עבד באאכן, שם סיפק ציורי נוף לבעלי אדמה מקומיים. גם בשנות חייו האחרונות, בהן עבד בערים הגרמניות קלן ודסלדורף, המשיך לצייר את האלפים. הוא נפטר בשנת 1783 בבית חולים בעיר היידלברג.
ג'ון קבט-זין

חייו ועבודתו

קבט-זין נולד בעיר ניו יורק ב-1944 לאלווין קבט, מדען ביו-רפואי, ולסאלי קבט, ציירת. הוא סיים את לימודיו במכללת האברפורד והחל לעבוד על דוקטורט בביולוגיה מולקולרית ב-MIT ב-1971 תחת סלבדור לוריה, חתן פרס נובל לרפואה. קבט-זין נולד למשפחה יהודית, ואולם תיאר את אמונותיו כשילוב של מדע ואמנות. על אף קרבתו לבודהיזם ואימוניו בתחום, הוא אינו מגדיר עצמו כבודהיסט, אלא מעדיף את זהותו כמדען.

קריירה

קבט-זין נחשף למדיטציה לראשונה על ידי פיליפ קפלאו, מיסיונר זן שבא לשאת דברים ב-MIT בעת שהיה סטודנט במוסד. הוא המשיך ללמוד מדיטציה עם מורים בודהיסטים אחרים כגון טיך נהאט האן וסאונג-סאן.
Folding@home

Folding@home (קרי: Folding at home) הוא פרויקט של חישוב מבוזר קהילתי להדמיית חישוב קיפולי חלבונים. הפרויקט החל את דרכו ב־1 באוקטובר 2000, והוא מנוהל על ידי המחלקה לכימיה של אוניברסיטת סטנפורד.
מאז הקמת הפרויקט נכתבו 212 מאמרים מדעיים כתוצאה מהפרויקט.

שימושים בפרויקט

הדמיות מדויקות של קיפולי חלבונים מאפשרות למדע להבין יותר טוב את תהליך התפתחות המחלות, בהן מחלת אלצהיימר, הפרה המשוגעת, סרטן, מחלת פרקינסון וסיסטיק פיברוזיס. בזכות כוח המחשוב הרב העומד לרשות הפרויקט, מחקרי התקפלות חלבונים הם עתה מהירים הרבה יותר ממה שציפו.
מאמרים מדעיים רבים נכתבו לאור ממצאי הפרויקט.

איך זה עובד?

הפרויקט אינו מסתמך על מחשבי-על אלא דווקא על אלפים רבים של משתמשים ביתיים שהתקינו במחשבם תוכנת לקוח קטנה. התוכנה רצה ברקע ומנצלת את המעבד כשהוא לא בשימוש. במחשבים של היום, תוך כדי עבודה רגילה, נדיר להגיע לצריכת 100% מכוח העיבוד שלו, והתוכנה מסתמכת על עובדה זו.
התוכנה מתקשרת עם שרת כדי לקבל "יחידות עבודה" - כמות נתונים קטנה שעליה מבוצעים החישובים. כל יחידת עבודה שהחישובים עבורה הסתיימו נשלחת בחזרה לשרת עם התוצאות, ומתקבלת יחידת עבודה נוספת, וחוזר חלילה.
לכל אחד מן התורמים לפרויקט יש שם משתמש ושם צוות, שבעזרתם הוא יכול לעקוב אחר ההתקדמות וכמות המידע שהוא תרם. כמו כן, אם לרשות אדם מסוים שני מחשבים, ניתן להתקין את התוכנה על שניהם ולהשתמש באותו שם. בנוסף, משתמשים רבים יכולים לחבור לשם צוות משותף. כל משתמש וצוות מקבלים מעין "ניקוד", בהתאם לכמות המידע שנשלח. הניקוד מתפרסם באתר הפרויקט.

המצב כיום ומבט לעתיד

פרק זה דורש שכתוב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולשכתב אותו. 
נכון ל-9 בפברואר 2006 נספרו יותר מ־220,000 משתמשים פעילים, ויותר ממיליון וחצי משתמשים רשומים. עם כמות מעבדים כזו, מעריכים שביצועיו הכוללים של הפרויקט הם כ־210 טרה-הרץ.
היה קיים שיתוף פעולה עם מעבדות גוגל (Google Labs), בתוכנת גוגל חישוב (Google Compute), שהייתה פעילה בגרסאות ישנות של סרגל הכלים של גוגל, אך זמינה מאוקטובר 2005.
כמו כן, מתנהל מחקר המנסה לרתום את המעבד הגרפי של כרטיס המסך עבור חישובים כאלה, בנוסף למעבד.
בקונסולת המשחק PlayStation 3 שולבה התוכנה באופן אינטגרלי, והיא מאפשרת בקלות את הפעלתה ורתימת כוח העיבוד של המכשיר לצורך המחקר.
שינגטי

היסטוריה

אזור שינגטי היה בעבר סוואנה רחבת ידיים והיה מיושב משך אלפי שנים. במערות סמוכות לעיר נמצאו ציורי סלע של ג'ירפות, פרות ובני אדם, על רקע צמחייה עשירה, השונה לחלוטין מנופו של מדבר סהרה כיום. 
העיר עצמה נוסדה בשנת 777, ובמאה ה-11 היא הייתה למרכז סחר של קונפדרציה של שבטים ברברים שנודעה בשם סנהאג'ה (صنهاجة). אלה התערבבו במורים. לאחר כ-200 שנות שקיעה, העיר נוסדה שוב במאה ה-13, הפעם כמרכז מבוצר בנקודת המפגש של מספר דרכי מסחר החוצות את הסהרה, שקישרו בין חופי הים התיכון מצפון לאפריקה המערבית שמדרום לסהרה. 
העיר הפכה לנקודת מעבר חשובה לעולי רגל בדרכם למכה על מנת לקיים את מצוות החג', ואט אט צברה מעמד של עיר קדושה בפני עצמה, במיוחד עבור אלה שלא היו יכולים לקיים את המצווה במלואה ולעמוד בתלאות הדרך עד לחצי האי ערב. שינגטי הפכה למרכז ללימודי האסלאם והמדע במערב אפריקה, ובין מקצועות הלימוד נכללו משפטים, אסטרונומיה, מתמטיקה ורפואה. במשך מאות שנים הייתה מאוריטניה כולה ידועה בשם "ארץ שנקיט".
שדה נפט שהתגלה לאחרונה מול חופי המדינה נקרא על שמה של העיירה בשל היותה כה חשובה ומפורסמת בעבר.

האתר

בתי שינגטי עשויים אבן מיובשת ולבני בוץ בגווני אדום, המכוסים בגגות שטוחים עשויים מגזעי ומענפי דקל. חלק מהבתים ערוכים סביב חצרות פנימיות ודלתותיהם של בתים עתיקים פוסלו מעצי שיטה שנעלמו מהנוף המקומי זה לא מכבר. 
המבנה הבולט בעיירה הוא מסגד יום השישי שלו מינרט מרובע ובראשו נישאים חמישה תרנים בצורת ביצי יען. מסגד זה נחשב לאחד מסמליה של מאוריטניה.
מבנים בולטים נוספים בעיירה הם המצודה אשר שימשה בעבר את הלגיון הצרפתי ומגדל מים גבוה. ברובע העתיק של שינגטי חמש סיפריות המשמשות אכסניה לכתבי יד מדעיים ולטקסטים של הקוראן. העיר הנטושה בחלקה הגדול מתמודדת עם סכנת החולות הנודדים המאיימים לכסותה.
משחקים בחצר האחורית

משחקים בֶּחצר האחורית הוא מחזה מאת עדנה מזי"א, שהוצג לראשונה בתיאטרון חיפה בשנת 1993. המחזה נכתב בהשראת פרשת האונס בקיבוץ שמרת שזעזעה את המדינה בראשית שנות ה-90. במהלך הפרשה אנסה חבורת נערים, חלקם בני הקיבוץ, לאורך מספר ימים נערה בת 14 וחצי בת הקיבוץ. הפרשה עוררה הדים רבים בישראל והביאה לשינוי בהתייחסות החוק למעשה אונס. 
עדנה מזי"א צמצמה את הדמויות ותחמה את ההתרחשות לאירוע בודד, המתרחש בגן המשחקים של הקיבוץ, במהלך אחר צהריים אחד, קייצי, דחוס ומהביל.
המחזה הפך עם השנים לאחד המחזות הישראליים המצליחים ביותר בכל הזמנים. הוא זכה לאין ספור ביצועים, בארץ ובעולם, הוא עורר הדים, הכה גלים, הוליד מאמרים ופולמוס ציבורי.
בשנת 2007 זכה המחזה להפקה בימתית שנייה בתיאטרון הקאמרי בבימויו של נועם שמואל ובהשתתפות חני פירסטנברג, יפתח אופיר, מורן קל, רוני שובל, ליאור רוכמן וארז כהנא.
כיום המחזה רץ בתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער בבימוי של נועם שמואל ובהשתתפות רוני שובל/דפי אלפרן, יפתח אופיר/נדב נייטס/עמית אפשטיין/גל אמיתי, מורן קל/רמי קאשי, ארז כהנא/ עידן ממן, ליאור רוכמן/דן קיזלר.
אקליפטוס כהה קליפה

תיאור העץ

אקליפטוס כהה קליפה הוא עץ שגובהו בדרך כלל נמוך עד בינוני אך לפעמים גבוה. קליפת העץ קשה ובעלת קמטים עמוקים ובעלת גוני אפור עד שחור, בענפים גבוהים ובהמשכו של הגזע כלפי מעלה הקליפה נעשית לבנבנה וחלקה.
לעלים הבוגרים יש גבעול וצורתם הצרה וחדה בקצותיהם (דמויי רומח) בגודלי 14 x 1.8 cm ובעלי צבעי כחול-ירוק (מכוסים בחומר אבקי אפרפר) או ירוק כהה. הפרחים הם בעלי צבע לבן, ורוד, אדום או צהוב חיוור המופיעים בתחלת הסתיו ועד אמצע הקיץ.
תפוצתו משתרעת באופן לא אחיד: דרום מזרח קווינסלנד, ונפוץ באופן נרחב ב-western slopes ובמישור של New South Wales דרומית בתוך צפון מזרח ויקטוריה.
עדי סופר תאני

ביוגרפיה

נולדה וגדלה בסביון כבת בכורה מבין שלוש בנות. אמהּ עבדה כמנהלת בית ספר ואביה כאדריכל. שירתה בצה"ל כמאבחנת מחקר בבית הספר לטיסה. 
בשנת 1993 נסעה לארצות הברית כדי ללמוד ספרות אנגלית באוניברסיטת ברקלי. לאחר כשנה החלה בלימודי תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת תל אביב אותם סיימה בשנת 1997. 
בשנת 2001 החלה בלימודי תואר שני במנהל עסקים בתוכנית Kellogg-Recanati של אוניברסיטת תל אביב אותם סיימה בשנת 2003.
בגיל 26, בתחילת דרכה העסקית-ניהולית, החלה לעבוד כעוזרת האישית של שי רשף, מנכ"ל ויו"ר רשת ההכנה לבגרות "קידום" העוסקת בתחום הלימודים. במסגרת תפקידה הייתה אחראית על הנפקה פרטית שערכה קבוצת קידום. 
בפברואר 1998 הייתה הממונה על המשא ומתן לקבלת הזיכיון של המותג וול-סטריט האמריקאי בישראל מטעם קידום. לאחר חתימת עסקה זו ויציאתה לפועל הקימה וניהלה את רשת בית הספר ללימודי אנגלית "וול-סטריט ישראל". בינואר 2002 עבר רשף להולנד ותאני החלה לנהל את "קבוצת קידום" (כולל רשת בתי הספר לחמן), עד שנמכרה לחברת קפלן הבינלאומית, העוסקת גם היא בתחום החינוך. לאחר המכירה ניהלה במשך תקופה קצרה חטיבה בחברת קפלן עד ספטמבר 2008, עת מונתה למנכ"לית יחידת ה-B2C (חטיבת הלקוחות הפרטיים) בתאגיד ההימורים המקוונים 888 אחזקות (שבבעלות משפחת שקד). במסגרת תפקיד זה הייתה אחראית על פעילות החברה תחת מותגיה השונים. במאי 2011 פרשה מתפקידה.
בספטמבר 2009 נבחרה על ידי מגזין TheMarker לאחת מארבעים צעירים מבטיחים אשר "יובילו את עולם העסקים בשנים הקרובות". 
בין ספטמבר 2012 לינואר 2014 כיהנה כדירקטורית בחברת סרגלי הכלים פריון נטוורק.
ביולי 2013 תאני השקיעה באתר האופנה StyleRiver והחלה לכהן בו כדירקטורית. בנוסף להשקעה זו ביצעה סופר תאני שורה של השקעות נוספות בסטארט-אפים ישראליים. כגון: באתר הילדים Ekoloko, בשירות המשלוחים המקוון Habaitta.com שפעילותו הופסקה ובחברת Zula App של ג'ף פולבר המפתחת יישום תקשורת לצוותי עבודה. באוקטובר 2013 החלה לכהן כיושבת ראש חברת הסטארט-אפ Ginger Software, המפתחת טכנולוגיה לתיקון שגיאות כתיב, תחביר ודקדוק באנגלית.
במרץ 2014 מונתה למנכ"לית פייסבוק ישראל, שהעסיקה אז 20 עובדים, והפעילה מרכז פיתוח של פייסבוק בניהולו של רואי טיגר. בינואר 2015 התארחה בכנס go mobile, ובמהלכו התייחסה לראשונה בפומבי בנושא פרשת הסרת הדף "סטטוסים מצייצים" שאותו הפעיל העיתונאי אבי לן ובת זוגו עדי בנטוב.
במאי 2015 הגישה תביעה למתן צו מניעה נגד עורך הדין גיא אופיר, בשל איומו לפרסם את פרטי ההתקשרות שלה אם לא תפרסם את פרטי ההתקשרות של פייסבוק ישראל. ביוני 2015 הגיעה עמו להסכם פשרה.
באוגוסט 2015 דורגה במקום הראשון במשותף עם מירי רגב ברשימת 50 הנשים המשפיעות ביותר בישראל לשנת 2015 על ידי המגזין "פורבס ישראל". ביולי 2016 הנחתה את כנס העסקים הקטנים של פייסבוק "Boost Your Business" שהתקיים לראשונה בישראל.
סופר תאני משמשת כחברת המועצה המייעצת של מיזם "קמא-טק" הפועל למען שילובם של בני ובנות המגזר החרדי בעולם ההיי-טק הישראלי. 
מתגוררת בסביון עם בן זוגה בנימין גיא תאני, מבעלי השליטה בחברת netline המייצרת ציוד ביטחוני, ולהם שתי בנות.
הר גורדון

הר גורדון (באנגלית: Mount Gordon) הוא הר געש כבוי מסוג חרוט אפר, המהווה חלק מהרי ראנגל שבמזרח מדינת אלסקה שבארצות הברית. ההר ממוקם בין קרחון נאבסנה לבין הר הגעש השכבתי הר דראם. הר גורדון התפרץ לאחרונה בתקופת הפליסטוקן.
גובהו של ההר 2,755 מטרים. ההר הוא הגבוה בהרי חרוטי האפר מתקופת הפליסטוקן וההולוקן שבהרי ראנגל אשר מרביתם בגובה של פחות מ-100 מטרים.
אריק אנדרה

חייו המוקדמים

אנדרה נולד בבוקה רטון, פלורידה שבארצות הברית. אביו הוא פסיכיאטר ממוצא אפריקאי מהאיטי, ואימו אמריקאית-יהודיה. אנדרה השלים את לימודיו התיכוניים בבית הספר לאומנות ״דרייפוס״ בוסט פאלם ביץ׳ ולאחר מכן למד מוזיקה בברקלי והתמחה בנגינה על קונטרבס.

קריירה

אנדרה הוא היוצר והמנחה בתוכנית ״המופע של אריק אנדרה״, קומדיה פארודית המשודרת ב- Adult Swim (רצועת הלילה של Cartoon Network's). התוכנית כוללת מתיחות, הומור קיצוני, מערכונים ואירוחים של סלבריטאים. 
אנדרה שיחק את דמותו של מארק בקומדיה "Don't Trust the B---- in Apartment 23"  מאת רשת ABC והתארח בסדרה מרוששות בתפקיד דיק, מושא אהבתה של מקס וחברה ללימודי קונדיטוריה. בנוסף, אנדרה שיחק את דמותו של מייק בקומדיה ״Man Seeking Woman"  מאת רשת FFX. שידוריה החלו בשנת 2015 ועונתה השלישית והאחרונה, הכוללת עשרה פרקים, שודרה לראשונה ב-4 בינואר 2017.
ב-29 במרץ 2018 הופיע בישראל.

חיים אישיים

אנדרה מזהה את עצמו כאתאיסט, ומגדיר את עצמו הן כיהודי והן כשחור.
ארגון אבו נידאל

ארגון אבו נידאל או פת"ח – המועצה המהפכנית היה ארגון טרור פלסטיני בראשותו של אבו נידאל, שנוצר כתוצאה מפיצול מסיעתו של יאסר ערפאת באש"ף, הפת"ח. הארגון ביצע פיגועי טרור בישראל, בארצות הברית ובמדינות אירופה.

הקמת הארגון

אבו נידאל נולד ביפו למשפחת פלאחים, לאחר קום מדינת ישראל נמלטה משפחתו לשכם, שם גדל ועבד כמורה. אחרי מלחמת ששת הימים עבר לערב הסעודית, שם היה מורה. הצטרף לפת"ח באמצע שנות השישים, וב-1969 היה ראש נציגות פת"ח בסודאן ואחר מכן בעיראק. בתקופת שהותו בעיראק יצר קשרים חמים עם המודיעין העיראקי. הוא גם ראה ביאסר ערפאת בוגד ברעיון הפלסטיני בשל נכונותו לפעול גם באופן מדיני. ב-1973  נידון למוות על ידי בית דין של הפת"ח. הוא נמלט בעזרת העיראקים והקים את ארגון אבו נידאל.
עמדתו האידאולוגית של הארגון לא הייתה ברורה, אך הוא התנגד באופן תקיף לכל פשרה או משא ומתן עם ישראל. הארגון היה ידוע כאחד הארגונים הפלסטינים המלחמתיים ללא פשרות אי פעם. כמות חברי הארגון הוערכה בכמה מאות.

פיגועים שביצע הארגון

הארגון ביצע פיגועים ב-20 מדינות, שהרגו ופצעו כמעט 900 בני אדם. בין מטרות הפיגועים שבוצעו על ידי הארגון היו ארצות הברית, הממלכה המאוחדת, צרפת, פלסטינים מתונים, אש"ף ומדינות באירופה. הארגון הפסיק לבצע פיגועים במדינות המערב בסוף שנות ה-80.
בין הפיגועים שביצע הארגון היו חטיפת טיסה 648 של איג'יפטאייר, הפיגועים בנמלי התעופה של וינה ורומא, פיגוע בבית כנסת באיסטנבול, חטיפת טיסה 73 של פאן אם, ופיגוע בסירה ביוון ביולי 1988.
הארגון התנגד בכל תוקף לניהול משא ומתן עם ישראל, וראה בה כבגידה לכל דבר, מה שהוביל את הארגון לבצע פיגועים גם מול אש"ף, משום שהצהיר שהוא מוכן לקבל פתרון מוסכם לסכסוך הישראלי-פלסטיני. הארגון הרג מספר אנשי אש"ף בולטים, שהיו מתונים מידי לטעמו, בהם אבו איאד ועיסאם סרטאווי, ונציגים דיפלומטיים של אש"ף ברחבי העולם. הוא אף ניסה להתנקש ביושב הראש הנוכחי של אש"ף, מחמוד עבאס. התקפות אלו הובילו את אש"ף לגזור על מנהיג הארגון אבו נידאל גזר דין מוות, שלא בפניו. בתחילת שנות ה-90 ניסה הארגון להשתלט על מחנה פליטים בלבנון, אך ניסיון זה סוכל על ידי ארגוני אש"ף.
אבו נידאל עצמו נמצא ב-16 באוגוסט 2002 ירוי בבגדאד. לא ידוע אם התאבד, נרצח בידי שלוחיו של סדאם חוסיין או חוסל על ידי מנגנוני מודיעין בריטיים או אמריקאיים.

שיתוף פעולה מצד מדינות באירופה

בשנת 2019 פורסם בעיתון "לה פריזיאן" ראיון עם ראש המודיעין הצרפתי לשעבר, איב בונה (צר'), לפיו לאחר הפיגוע במסעדת גולדנברג באוגוסט 1982 הגיעה צרפת להסכם בעל-פה עם ארגון אבו נידאל, לפיו הארגון יימנע מפיגועים על אדמת צרפת, ובתמורה פעיליו יזכו בחופש פעולה ולא ייעצרו בידי הרשויות. גם גרמניה ושווייץ הגיעו להסכמים דומים עם הארגון. לאחר הסכמים אלו בוצעו רוב פיגועי הארגון במדינות אחרות, בהן איטליה, אוסטריה ויוון.
יחסי אוסטריה–מקדוניה הצפונית

יחסים מדיניים

אוסטריה, כחברה באיחוד האירופי, תומכת במאמצי מקדוניה להצטרף לארגון. בנוסף היא גם תומכת בה במהלך הליברליזציה של הוויזה, ואף תמכה בדיוני הנציבות האירופית, אשר קיבלה בשנת 2009 החלטה חיובית לגבי התחלה של משא ומתן להצטרפות מקדוניה לאיחוד האירופי.
אוסטריה היא אחת מ-131 מדינות המכירות בשמה החוקתי של מקדוניה.

יחסים דיפלומטיים

אוסטריה מחזיקה במקדוניה שגרירות בסקופיה. מאידך, מקדוניה מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה ו-2 קונסוליות באינסברוק וסנקט פלטן.