שביל ישראל

שביל ישראל הוא נתיב הליכה ארוך שנמשך לאורך כל מדינת ישראל. הוא מתחיל בבית אוסישקין שבקיבוץ דן בצפון ומסתיים בבית ספר שדה אילת, על חוף מפרץ אילת. אורכו היום, לאחר השינויים שבוצעו בו במהלך השנים, הוא כ-1,030 קילומטרים. שביל ישראל הוא גולת הכותרת ברשת סימון השבילים הארצית שיזמה ויצרה החברה להגנת הטבע, המסמנת וממפה את כל מסלולי הטיול בארץ, על ידי הוועדה לשבילי ישראל.
בינואר 2016 החלה חברת גוגל להציג גם את שביל ישראל כחלק משירות "StreetView"‏.

היסטוריה והווה

השביל נחנך בפסח, אפריל 1995, לאחר כ-16 שנות עבודה ודיונים על התוואי. הרעיון הועלה בראשית שנות השמונים על ידי אברהם תמיר, שהתרשם משביל האפלצ'ים בארצות הברית. את הרעיון העביר תמיר לאורי דביר שתכנן וביצע. בתכנונו הושם דגש על מתן ייצוג לכל נופי ואזורי הארץ וכן על מעבר באתרים חשובים לכל הדתות. השביל מהווה מעין שלד לשאר שבילי הטיול בארץ שרבים מהם יוצאים ממנו. בשונה מסימון השבילים הנפוץ בארץ, פס צבעוני בין שני פסים לבנים, מסומן שביל ישראל באמצעות שלושה פסים מקבילים במדורג: לבן, כחול וכתום. הסימון הוא מדורג: כשהפס הלבן גבוה יותר, פירוש הדבר שכיוון ההליכה הוא צפונה; ואילו כשהפס הכתום גבוה יותר - המטייל עומד כשפניו לשביל ההולך דרומה (הלבן מייצג את החרמון המושלג, הכחול מייצג את ים התיכון, והכתום מייצג את המדבר).
לכל אורכו, שביל ישראל נמצא בתחומי הקו הירוק. בשנת 2003 הוסט חלק מתוואי השביל באזור השרון משפלת ההר לכיוון הים. הסיבות העיקריות להסטה זו הן התפתחות כביש חוצה ישראל (כביש מספר 6) שדרס קטעים מהשביל, הימנעות מסיכון ההולכים לאורך קו התפר והרצון להוסיף נופי ערים וחוף ים. שינויים מהותיים נוספים נעשו בשביל באזור הנגב, משום שהתוואי הקודם כלל קטעים ארוכים לאורך כביש 40 לשם הימנעות מכניסה לשטחי האש הרבים משני עבריו.
שביל ישראל נבחר כאחד מ-20 מסלולי ההליכה הטובים ביותר על ידי נשיונל ג'אוגרפיק, ותואר על ידי צוות השופטים כמשלב טבע, היסטוריה, מורשת ותרבות עם "נופים תנ"כיים בקנה מידה גדול וכן [נופים] מחיי היום-יום של הישראלים המודרניים".

הגליל העליון

דן,
תל דן,
נחל שניר,
מעיין ברוך,
כפר יובל,
כפר גלעדי,
תל חי,
רכס רמים,
נחל קדש,
מצודת כ"ח,
נבי יושע,
רמות נפתלי,
קרן נפתלי,
בקעת יחמור,
נחל דישון,
נחל צבעון,
חרבת חממה,
הר מירון,
חורבת ב"ק,
עין זבד,
מירון,
נחל מירון,
גן לאומי נחל עמוד,
עין יקים,
בריכות שכווי.

הגליל התחתון

חוקוק,
הר ארבל,
מגדל,
ואדי אל-חמאם,
כפר חיטים,
מצפהטבריה,
יער שווייץ,
כנרת (מושבה),
כנרת,
ביצת כנרת,
אתר ירדנית,
דגניה א',
ביתניה תחתית,
נחל יבנאל,
מעלה אלות,
כפר קיש,
שבלי,
הר תבור,
יער בית קשתהר דבורה,
הר יונה,
נוף הגליל,
משהד,
הושעיה,
אלון הגליל,
ציפורי,
כעביה,
נחל ציפורי (טחנות עליל וטחנת הנזירים),
נופית,
כפר חסידים.

רכס הכרמל

יגור,
נחל נחש,
עספיא,
רום הכרמל,
נחל חיק,
נחל אורן,
בקעת אלון,
הר שוקף,
חורבת רקיתמערת אצבע,
עין הוד,
נחל מערות,
מצפה עופר,
כרם מהר"ל,
גבעות טלימון,
מאיר שפיה,
הר חורשן,
רמת הנדיב,
תל צור,
עין צור,
חרבת עקב,
שמורת חוטם הכרמל, צוקי חוטם וחוטם הכרמל.

השרון

בית חנניה,
אמת המים לקיסריה,
ג'סר א-זרקא,
קיסריה,
שדות ים,
נחל חדרה ופארק נחל חדרה,
גבעת אולגה,
חדרה,
יער חדרה,
נחל אלכסנדר,
ח'ירבת סמארה,
בית ינאי,
נתניה,
מכון וינגייט,
געש,
אפולוניה,
הרצליה,
ת"א,
נחל ירקון,
תל אפק,
גבעת השלושה,
קיבוץ עינת,
כפר סירקין,
נחשונים,
אלעד,
מאוזוליאום מזור,
יער קולה,
פארק יער שוהם.

פרוזדור ירושלים

חרבת נבלט,
בית נחמיה,
תל חדיד,
יער בן שמן,
גמזו,
עמק איילון,
שעלבים,
לטרון,
מנזר השתקנים,
מבצר לטרון,
דרך בורמה,
דרך המשלטים,
עין לימון,
צובה,
סטף,
עין חנדק,
אבן ספיר,
חרבת סעדים,
עין קובי,
צור הדסה,
מטע,
חורבת חנות,
דרך הקיסר,
נתיב הל"ה.

השפלה

פארק בריטניה,
תל עזקה,
שריגים,
מצפה משואה,
חרבת צורה,
תל גודד,
בית גוברין,
תל לכיש,
לכיש,
אחוזם,
נחל שקמה,
תל קשת,
נחל סד,
תל נג'ילה,
הגשר הטורקי,
שמורת פורה,
תל מלחה,
דביר,
יער להב,
להב,
סנסנה,
מיתר,
יער יתיר,
הר חירן,
חירבת חירן,
נח"ל יתיר,
חרבת יתיר,
עמשא,
הר עמשא,
חרבת דרגות,
דריג'את,
תל ערד,
ערד.

מדבר יהודה והנגב

מצדה,
ים המלח,
נחל רום,
נחל זוהר,
נחל פרצים,
מישור עמיעז,
מעלה צורים,
נחל פרס,
נחל צפית,
מעלה חצרה,
המכתש הקטן,
מעלה עלי,
מצד צפיר,
מעלה ימין,
נחל חתירה,
מעלה הפלמח,
עין ירקעם,
הסנפיר הגדול,
הר כרבולת,
נחל עפרן,
גבעת מדור,
בקעת צין,
נחל תלול,
נחל צין,
שדה בוקר,
מעלה צין,
חוד עקב,
עין עקב,
עין זיק,
נחל חווה,
הר הסדקים,
מצד מחמל,
מצפה רמון,
נחל רמון,
שן רמון,
קיר האמוניטים,
מפער גוונים,
הר סהרונים,
פרסת נקרות,
כרבולת חררים,
נחל גלד,
הר יהב.

הערבה

הקלדרה של נחל כרכשת,
ספיר,
דרך המעיינות,
מואה,
צופר,
נחל ברק ונחל ורדית,
שיטים,
נאות סמדר,
בקעת עובדה וחולות כסוי,
שחרות.

הרי אילת

מעלה זוגן,
באר מילחן,
צוקי תמנע,
מעלה מלחן,
פארק תמנע,
הר תמנע,
הרי חכליל,
באר אורה,
נחל רחם,
גבי רחם,
מעלה עמרם,
קניון שחורת,
הר שחורת,
חורבת בודדה,
עין נטפים,
הר יואש,
נחל גשרון,
מעלה גשרון,
הר רחבעם,
הר צפחות,
ובית ספר שדה אילת. השביל נגמר מול חוף אלמוג.

הצועדים בשביל ישראל

על פי הערכות שנעשו במשך הזמן, צועדים בכל שנה כמה מאות מטיילים את כל 1,000 הקילומטרים ברציפות. צעידה רצופה כזו דורשת 30 עד 60 יום, תלוי בקצב ההליכה של הצועד. חלק מההולכים העושים זאת בסוף החורף נעים בדרך כלל מדרום לצפון ואילו אחרים עושים זאת בסוף הקיץ מצפון לדרום.
השביל מיועד להולכי רגל, אך על רקע התפתחות התחום ושדרוג מתאים של המפות, החלו מטיילים רבים לעבור קטעים מהשביל באופניים וברכב שטח. כמו כן כמה מוסדות חינוך צועדים את השביל.
קבוצות מטיילים מתארגנות לכיסוי השביל בקטעים מצטברים. הקבוצות נפגשות אחת לחודש ומשלבות הליכה וסעודות משותפות. הליכה בקבוצה מאפשרת את השארת המכוניות בסוף המסלול ועקב כך, הליכה בקטעים ארוכים יותר.
יש הצועדים את השביל בקטעים - השביל נפרס למקטעים, כאשר כל מקטע נצעד בנפרד, למשל ביום אחד של הליכה. מיטיבי לכת במיוחד כנראה יכולים לסיים את ההליכה בכ־46 ימים, ומיטיבי לכת בכ־62-65 ימים. ישנן מספר חלוקות של השביל למקטעים. למשל באתר שביל ישראל של "טיולי" (אתר האינטרנט של "למטייל", ראה קישור למטה) החלוקה היא ל-46 מקטעים (שיכולים להתאים ל-46 ימי הליכה), ואילו באתר שביל ישראל של "ארץ הצבי" החלוקה היא ל-62 מקטעים אשר שלשה מהם הם קשים במיוחד ובדרך כלל מומלץ לפצלם, כך שבסך הכל ישנם 65 מקטעים של הליכה יומית, שחלקם קלים ויכולים להתאים גם לטיולי משפחות. ניתן גם ללכת על פי אתר Shvil Net אשר במפותיו החלוקה היא ל-51 מקטעים של הליכה יומית. אתרים נוספים המציעים חלוקה של השביל למקטעים כוללים את אתר "מפה", ואתר Shvilist המחלקים את השביל ל-44 מקטעים שאינם מותאמים להליכה על-פי ימי הליכה (למשל, ביניהם ישנו קטע של 83 ק"מ).
ישנן קבוצות הצועדות בשביל ישראל למען מטרה חברתית או סביבתית. לדוגמה: בשנת 2004 התפרסם סיפורו של ניר צורן, חולה במחלת ALS (ניוון שרירים), שיצא למסע לאורך קטעים מן השביל למען העלאת המודעות למחלה.
בכלי התקשורת התפרסם מסעם של חברי קבוצת אב"י ("אפשר ביחד"), בראשותם של יוסי ורעיה אפנר, שבנם, אבי אפנר, נהרג באסון המסוקים, בשיתוף עם ארגון צו פיוס, המדרשה באורנים וארגונים נוספים. אלה, עורכים מדי שנה מסע בשביל ישראל לזכר חללי אסון המסוקים וחללי מערכות ישראל ונפגעי הטרור. לאורך המסע משולבים קטעי מורשת וקטעי זיכרון, ורבים מצטרפים למסע השלם או למקטעים שונים.
הצועד הידוע הראשון של השביל, טרם חניכתו הרשמית, היה יריב יערי שיצא ב־5 באפריל 1994 והשלים את המסלול המקוצר בזמנו תוך 21 יום. הקבוצה הראשונה שצעדה את השביל רשמית לכל אורכו הורכבה מ-6 נערים מקיבוץ בארי ומחנכם דני גספר (שמאז עבר את השביל עוד 7 פעמים עם קבוצות שונות), אשר צעדו בקיץ 1994 במשך 20 יום כהכנה לקראת גיוסם לצה"ל. קרלוס גולדברג, רץ מרתון בן 53 מרמות נפתלי, סיים ב־5 באוקטובר 2007 את שביל ישראל לאחר 12 יום, 13 שעות ו־37 דקות ובכך הפך לאדם שסיים את השביל בפרק הזמן הקצר ביותר.

הוועדה לשבילי ישראל

עד ליולי 2011, יו"ר הוועדה לשבילי ישראל היה אורי דביר. מנהל הוועדה הוא מוטי בן שטרית. בוועדה מיוצגים גופים רבים בהם החברה להגנת הטבע, רשות הטבע והגנים, קרן קיימת לישראל, משרד החינוך התרבות והספורט, אגודת אכסניות הנוער, משרד התרבות והמרכז למיפוי ישראל. סימון השבילים נעשה בידי עובדי הוועדה לשבילי ישראל. כמו כן, הוועדה יוצרת מפות סימון שבילים מעודכנות, ומוכרת אותן לציבור המטיילים וחובבי הטבע.

סימון השביל

סימון השביל מורכב משלושה פסים אנכיים - לבן מימין, כחול באמצע וכתום משמאל. כשהפס הלבן מדורג גבוה מהאחרים, פירושו שהמטייל עומד ופניו לכיוון השביל ההולך לצפון (לבן - לכיוון השלג). כשהפס הכתום מדורג גבוה מהאחרים, המטייל עומד ופניו לכיוון ההפוך - לדרום (כתום - צבע הנגב והמדבר). סימון שביל ישראל עשוי להופיע לצד סימון שבילים רגיל (אדום, כחול, שחור או ירוק). לעיתים שביל ישראל חופף גם עם שבילים נושאיים אחרים, ובמקרה זה מתלווה לסימון שביל ישראל נקודה סגולה או כתומה.

ספריית השביל

ספריית השביל הוא מיזם קריאה של רשות הטבע והגנים, המרכז האקדמי שלם ו'נפגשים בשביל ישראל' שפועל החל מאוגוסט 2015. המיזם נועד להעשיר את חווית ההליכה ולתרום ערך מוסף למטיילים.
הספרים מאוחסנים בארגזים הצבועים בצבעי סימון השביל, מפוזרים ב-16 נקודות לאורכו. והמטיילים נוטלים ומחזירים ספרים מהארגזים השונים לאורך התקדמותם בשביל.

הדרכון הסמלי של שביל ישראל

כחלק מהמגמה להוסיף מימד רשמי לטיול לאורכו של השביל, הוחלט בחברה להגנת הטבע בראשית שנת 2010, להנפיק מעין דרכון אותו ירכשו המטיילים ויחתימו אותו במספר נקודות לאורכו של השביל' בדומה לדרכון של דרך סנטיאגו.