אנגליה

פוליטיקה

בעקבות חקיקה בשנים 1284 ו-1535–1542, ויילס חלקה את מעמדה החוקי עם זה של אנגליה כ"אנגליה וויילס". חוק האיחוד של הממלכה עם סקוטלנד ב-1707 יצר את "ממלכת בריטניה הגדולה", אשר מיזגה את אנגליה, ויילס וסקוטלנד לישות פוליטית אחת. סקוטלנד, יחד עם צפון אירלנד, שמרה על מערכת משפטית נפרדת. דוכסות קורנוול ודוכסות לנקסטר שמרו גם הן מספר זכויות ייחודיות.
כל בריטניה הגדולה נשלטת על ידי ממשלת הממלכה המאוחדת החל משנת האיחוד. בשנת 1999 נערכו לראשונה בחירות לפרלמנט האזורי בסקוטלנד ולאספת נבחרים האזורית בוויילס, כך שאנגליה נותרה היחידה מבין המדינות באי שלא הקימה לעצמה בית מחוקקים משל עצמה. מכיוון שכל החקיקה עבור אנגליה מועברת בפרלמנט של הממלכה המאוחדת בווסטמינסטר, ישנן מספר תלונות לגבי יכולתם של לא-אנגלים להשפיע רבות על חקיקה שנוגעת אך ורק לאנגליה. בעיה זו הוצגה על ידי פוליטיקאים אנגלים ולא-אנגלים, במיוחד אלו המתנגדים להעברת סמכויות, וזכתה לכינוי "שאלת וסט לות'יאן" (על שם מחוז בסקוטלנד).
מבחינת שלטון, אנגליה היא תופעה חריגה בממלכה המאוחדת. שלא כמו שלוש האומות האחרות, אין לה פרלמנט מקומי או ממשלה וענייני השלטון הקשורים אליה מטופלים על ידי ממשלת הממלכה המאוחדת, פרלמנט הממלכה המאוחדת ומספר ארגונים קטנים ואוטונומיים, הדואגים לנושאים ספציפיים, כמו המורשת האנגלית. בימים אלו מתרבות הקריאות לפירוק הממלכה המאוחדת וליצירת אנגליה עצמאית.
הממשל הנוכחי מעדיף הקמת רשויות מקומיות בטיעון לפיו אנגליה גדולה מדי מכדי להיות מדינה ריבונית בתוך הממלכה המאוחדת.
בירת אנגליה כיום היא לונדון. וינצ'סטר הייתה הבירה המקורית של אנגליה עד המאה ה-11. עם הזמן הפכה לונדון לבירה המסחרית של האומה בזמן שווסטמינסטר (בה נמצאת חצר המלוכה) הפכה לבירה הפוליטית. תפקידים אלו, במובן רחב יותר, השתמרו עד היום.

גאוגרפיה

אנגליה מהווה שני שלישים מהאי הבריטי וממוקמת במרכזו ובדרומו. בנוסף, ישנם מספר איים קטנים השייכים לאנגליה, הגדול בהם הוא האי וייט. אנגליה גובלת בסקוטלנד בצפון ובוויילס, במערב. מרחקה מאירופה היבשתית הוא 38 ק"מ.
הנוף באנגליה מתאפיין בעיקר בגבעות, אבל אלה הופכות בהדרגה להרים של ממש בצפון. ישנו גם אזור מישורי ונמוך המורכב בעיקר מביצות במזרח. רוב הביצות יובשו לצורכי חקלאות.
מנהרת התעלה מחברת את אנגליה ליבשת האירופית. הגבול הצרפתי-אנגלי עובר באמצע המנהרה. הנמל הגדול ביותר באנגליה הוא פול, במרכזו של החוף הדרומי. נמל זה נחשב כנמל השני בגודלו בעולם, על אף שיש חולקים על קביעה זו.
הטמפרטורה הגבוהה ביותר שאי פעם תועדה באנגליה היא 38.5 מעלות צלזיוס ב-10 באוגוסט 2003 בקנט. הטמפרטורה הנמוכה ביותר שנמדדה היא 26.1- מעלות צלזיוס ב-10 בינואר 1982 ליד ניופורט.

הערים הגדולות

רשימת הערים הגדולות באנגליה נתונה לוויכוח עקב ההגדרה הבריטית-אנגלית לעיר (אזור אורבני שמתפתח תדיר). לפי הגדרה זו, לונדון היא העיר הגדולה ביותר באנגליה ובהפרש ניכר. מנצ'סטר וברמינגהאם צמודות במקום השני. מספר ערים נוספות, בעיקר בצפון אנגליה, הן בעלות גודל והשפעה ניכרים, כמו ליברפול, לידס, ניוקאסל, נוטינגהאם, בריסטול ושפילד.
אם משתמשים בהגדרה האמריקאית (ארצות הברית) לגבולות העיר, שש הערים הגדולות באנגליה הן ברמינגהאם, לידס, שפילד, ברדפורד, ליברפול ומנצ'סטר. לפי הגדרה זו, לונדון איננה ברשימה (כיוון שהעיר עצמה היא זעירה ורק חלק מאזור לונדון-רבתי). עקב ההבדלים בתוצאות הדירוג, יש המשתמשים בשיטת דירוג זו או אחרת לפי טעמיהם.

כלכלה

בעבר, בזמן ימי הביניים, אנגליה הייתה מיצרניות הצמר החשובות בעולם. המדינה ייצאה את הצמר לאירופה וערי מסחר ונמלים רבים קמו בעקבות תעשייה זו. תשתית בעייתית הקשתה על התפתחות המרכזים התעשייתיים לגודל משמעותי, אך כאשר החלו להיבנות תעלות ומסילות רכבת (במאות ה-18 וה-19), החלה התקדמות בפיתוחם.
אנגליה הייתה מחלוצות המהפכה התעשייתית במאה ה-18. באותה תקופה האימפריה הבריטית שלטה על מספר רב של מושבות באוסטרליה, אמריקה וקנדה, למשל. כלכלת אנגליה נתמכה על ידי המושבות האלה, אשר סיפקו לה משאבים שונים כגון כותנה וטבק. המפעלים האנגלים עיבדו את המוצרים האלו ומכרו אותם הן לשוק המקומי ולשוק הבינלאומי.
כיום אנגליה היא אחת מהמדינות המתועשות ביותר בעולם. היא מייצרת מספר מוצרים, החל ממחטי תפירה ועד לציוד מכרות. המדינה מובילה בבניית ספינות ויצרנית חשובה של טקסטיל ומוצרים כימיים. מכוניות, רכבות ומטוסים הם גם מוצרי תעשייה חשובים באנגליה.
העיר לונדון הפכה במהלך העשורים האחרונים במאה ה-20 לאחד המרכזים הפיננסיים הגדולים בעולם, יחד עם טוקיו וניו יורק.
תעשיות כבדות, כגון כריית פחם, תעשיות פלדה ועוד, צנחו באמצע המאה ה-20 והוחלפו עם הזמן בתעשיות היי-טק וכדומה.

דמוגרפיה

אנגליה היא גם המדינה המאוכלסת ביותר בממלכה המאוחדת וגם בעלת הגיוון האתני הרב ביותר. תושביה מונים כ-55 מיליון, מתוכם כ-10% בני מיעוטים. אנגליה היא המדינה השנייה בצפיפות האוכלוסין באירופה.
ישנו ויכוח לגבי מוצאה של האוכלוסייה האנגלית - האם מוצאה מהשבטים המקוריים ששרדו והתערבבו, או שמא עיקרה מהתיישבויות והגירות של עמים אחרים לתוך האי. הדעה המסורתית קובעת כי האוכלוסייה היא ברובה צאצאים של גלי הגירה, אך עדויות DNA מראות שייתכן כי אבות האוכלוסייה גרו באי עוד בתקופה הפרה-היסטורית.
גלי ההגירה העיקריים הם: הקלטים בסביבות 600 לפני הספירה, התקופה הרומית, השבטים הגרמניים (350–550), ויקינגים ודנים (800–900), נורמנים (1066), פליטים מאירופה (1650–1750), אירים (1840–1850), אירים ויהודים (1880–1940), אירים, קריביים, אפריקאיים ודרום-אסייתים (1955 ואילך), אירים, מזרח-אירופאים, איראנים, כורדים ופליטים רבים (1985 ואילך).
בשנת 2001 המיעוטים הגדולים ביותר באנגליה היו ממוצא: אירי (495,000), הודי (466,000), פאקיסטני (321,000), גרמני (262,000), קריבי (255,000) ואמריקאי מארצות הברית (155,000).
בנוסף, ישנה הגירה פנים-בריטית מסקוטלנד, מוויילס ומצפון אירלנד.
ההתפלגות הדתית היא: 59.4% נוצרים, 24.7% ללא השתייכות דתית, 5% מוסלמים ו-3.7% בני דתות אחרות.

הזהות האנגלית

הדרך הפשוטה ביותר להידרש לשאלה "מיהו אנגלי?", היא אדם אשר נולד באנגליה או בעל אזרחות אנגלית, וזאת בנוסף למוצאו האתני שגם הוא לרוב עשוי להיות אנגלי. אך המציאות איננה כה פשוטה, ולו עקב העובדה שבאופן שכיח ביותר נוהגים האנגלים להזדהות כ"בריטים". מקור הבעיה הוא בכך שהדומיננטיות האנגלית בבריטניה נמשכה זמן כה רב עד שישנו גבול דק בהבדל הלשוני בין השתיים. הסקוטים והוולשים, לדוגמה, רואים עצמם כלאומים מובחנים לפני הזהות ה"בריטית" שלהם.
מאז המאה ה-16 האנגליקניות הפכה למרכיב מרכזי בזהות האנגלית. המלחמה עם ספרד בסוף המאה ה-16 והתמיכה בהולנד מיצבו את אנגליה בחזית המאבק כנגד הכוחות הקתוליים. עד היום הכנסייה האנגליקנית היא כנסייה לאומית ובראשה עומד מלך אנגליה.

תרבות


הספרות הבריטית הפכה לחלק חשוב מהספרות העולמית הודות למחזותיו של ויליאם שייקספיר הנחשבים בעיני רבים למחזות הגדולים ביותר שנכתבו בשפה האנגלית ובתרבות המערב, מחזאים אנגלים נודעים הם כריסטופר מרלו וסומרסט מואהם. ג'ורג' ברנארד שו, מגדולי המחזאים אמנם נולד באירלנד אך חי ופעל שנים בלונדון ובאנגליה.
הרומן האנגלי כבש את מקומו הודות לדניאל דפו שנחשב, יחד עם סמואל ריצ'רדסון, לאבי הרומן האנגלי ("רובינזון קרוזו" הוא ספרו הידוע ביותר). גם הנרי פילדינג היה אחד ממייסדי הרומן האנגלי. מרי שלי וצ'ארלס דיקנס. כמו כן בתחום סיפורי המסתורין והבלשים תופסים האנגלים מקום של כבוד כאשר אגת'ה כריסטי ואף ארת'ור קונאן דוייל( רוב חייו הבוגרים וכל ימיו כסופר עברו באנגליה) נחשבים לגדולי סופרי הבלשים בכל הזמנים.
כמו כן, אנגליה ידועה במשורריה המהוללים כאשר בין מיטב משורריה נמנים: ג'פרי צ'וסר, ג'ון מילטון, וויליאם בלייק, ג'ון קיטס, פרסי שלי והלורד ביירון. 
בתחום המדעים אנגליה תרמה לעולם את אייזק ניוטון ואת צ'ארלס דרווין.
ליגת הכדורגל האנגלית, הפרמייר ליג, היא אחת מליגות הכדורגל המצליחות בעולם, ומדורגת נכון לעונת 2015/2016 במקום השלישי בדירוג אופ"א. יחד עם הפריימר ליג נמצאות הליגה השנייה "פוטבול ליג צ'מפיונשיפ", השלישית "הפוטבול ליג הראשונה" והרביעית "הפוטבול ליג השנייה".