google/wiki40b huggingface dataset:
ג'יימס ג. ארתור

חייו

ארתור נולד בהמילטון שבקנדה. את תוארו הראשון קיבל בשנת 1966 באוניברסיטת טורונטו. את התואר השני קיבל ב-1967, גם הוא מאוניברסיטת טורונטו. את הדוקטורט קיבל ב-1970 באוניברסיטת ייל, החל משנה זו עבד שם במשך שש שנים. המנחה שלו היה פרופסור רוברט לנגלנדס. ב-1976 הוא הצטרף לפקולטה של אוניברסיטת דיוק, והחל משנת 1978 הוא פרופסור באוניברסיטת טורונטו. בין השנים 1976 ו-2002 הוא הרצה במכון למחקר מתקדם ארבע פעמים. נכון להיום לארתור יש שבעה תלמידים.

עבודתו

פרופסור ג'יימס ארתור פרסם כ-56 מאמרי מחקר, יותר מ-2000 עמודים בכתבי עת מתמטיים. בנוסף למחקר ארתור גם מרצה במגוון מוסדות אקדמיים. הוא נודע בעיקר בזכות פיתוח נוסחת העיקבה לחבורות רדוקטיביות. זהו השיג חשוב לעין שיעור אשר מכליל את נוסחת העיקבה של סלברג לחבורה SLׂ(2) משנת 1956. בעבודתו הציג ארתור כלים מרכזיים רבים באנליזה הרמונית לא קומוטטיבית על חבורות רדוקטיביות כלליות. בהסתמכו על עבודותיהם של לנגלנדס, שלסטד, קוטביץ, וולדספורג'ה ואחרים, ארתור השיג את נוסחת העיקבה בצורתה היציבה. 
ארתור היה הקנדי הראשון שזכה במדליית הזהב של קנדה למדע והנדסה , והקנדי השני שזכה בפרס וולף למתמטיקה. הראשון היה המנחה שלו, פרופסור רוברט לנגלנדס. 
לעבודתו של ארתור נודעה השפעה עצומה. למשל, היא שימשה כלי מרכזי בהוכחת לאפורג את התאמת לנגלנדס לשדות פונקציות. לאחרונה, השתמשו בה קלוזל, האריס, טיילור ואחרים בבנייתן, בשיטות p- אדיות, של הצגות גלואה המתאימות לתבניות אוטומורפיות. לרעיונותיו של ארתור, הישגיו והטכניקות שהציג יהיו עוד שימושים רבים וחשובים בתורת ההצגות האוטומורפיות ובחקר מרחבים סימטריים מקומית. עבודתו של ארתור היא אבן דרך במתמטיקה, אשר תתן השראה לדורות של מתמטיקאים בעתיד.
— קרן וולף

לקריאה נוספת

רשימה של כל המאמרים והמחקרים שפרופסור ג'יימס ארתור פרסם
The Remix Collection

רקע והוצאה

אלבום הרמיקס הופק על ידי ריקי ויילד, אשר הפיק עבור קים ויילד במהלך הקריירה שלה אלבומי אולפן ושירים רבים. אלבום הרמיקס יצא לאור בשנת 1993, והכיל בתוכו רמיקסים למרבית להיטיה של ויילד, כדוגמת "Kids in America" ו-"You Keep Me Hangin' On".
אלבום הרמיקס מכיל בתוכו שירים שונים, בסגנון המוזיקה האלקטרונית.
ראלף באקשי

ביוגרפיה

באקשי נולד ב-29 באוקטובר 1938 בחיפה בתקופת המנדט הבריטי למשפחה יהודית ממוצא קרימצ'קי. בשנת 1939 היגרה משפחתו לארצות הברית, והשתקעה בברוקלין שבניו יורק.
באקשי החל לעבוד כמנקה דפי הצלולואיד השקופים עליהם צוירו הדמויות המצוירות באולפני "Terrytoons" (אשר יצרו את סרטוני "מייטי מאוס"), התקדם לצייר את הסקיצות של הדמויות על דפי הצלולואיד, לאחר מכן כ-Inker (האדם אשר אחראי לצייר את הקווים התוחמים על הסקיצות), לאחר מכן כאנימטור ולבסוף החל לביים סרטי אנימציה לטלוויזיה בסטודיו. באקשי עבד באולפני האנימציה של חברת פרמאונט (Famous Studios) בשנת 1967 לפני שפתח אולפן אנימציה משלו בשנת 1968. באקשי הפיק את סרט האנימציה הראשון שלו "פריץ החתול" בשנת 1972, הסרט המצויר הראשון אשר דורג כ-"x-rated" (סרט למבוגרים בלבד) על ידי איגוד הקולנוע האמריקאי. בהמשך באקשי הפיק את הסרטים "Heavy Traffic" בשנת 1973 ו-"Coonskin" בשנת 1975 - כל שלושת הסרטים היו שנויים במחלוקת בשל התוכן הפרובוקטיבי.
בשנות השבעים המאוחרות ותחילת שנות השמונים החליט באקשי לנסות ולהתמקד בסגנון אנימציה שונה וחדשני כאשר ביים את הסרט "American Pop" בשנת 1981, את סרטי הפנטזיה "Wizards" בשנת 1977 ו-"Fire and Ice" בשנת 1983 ביחד עם אמן ציורי הפנטזיה פרנק פראזטה ואת הגרסה הקולנועית הראשונה של ספרו של טולקין "שר הטבעות".
באמצע שנות השמונים באקשי הפיק סרטונים חדשים של הדמות מייטי מאוס, את הסרטון המצויר "Christmas in Tattertown" ואת סרטון האנימציה "The Butter Battle Book" אשר מבוסס על ספרו של דוקטור סוס. בעקבות קשיי ההפקה הרבים שהיו כרוכים בסרטו של באקשי משנת 1992 "Cool World", באקשי החליט להפסיק להפיק סרטי אנימציה באורך מלא.
באקשי מתגורר כיום בניו מקסיקו.
ג'ו ג'ונס

חייו

ג'ונס נולד בשיקגו, ובצעירותו עבר עם משפחתו לאלבמה שם למד לנגן על מספר כלים, כולל סקסופון, פסנתר ותופים. הוא עבר בין הרכבים בשנות העשרים המאוחרות ובראשית שנות השלושים עד שהשתקע בביג בנד של קאונט בייסי בשנת 1933.
הוא המשיך עם בייסי עד 1948 אז החל לפתח קריירה כמוביל. סגנונו היה מהמשפיעים ביותר בתקופת הסווינג, אך כמו רבים מנגני הסווינג ג'ונס התקשה במעבר למוזיקת הבי בופ.
ג'ונס הופיע באופן קבוע במועדונים בניו יורק. להופעות הללו היו מגיעים אורחים מכובדים כמו מקס רואץ' ורוי היינס. הוא אף כיכב במספר סרטים, המוכר ביניהם "Jammin' the Blues" מ-1944.
כינויו בערוב חייו היה "פאפא" ג'ונס (Papa Jones). ב-3 בספטמבר 1985 נפטר ג'ונס בשנתו ה-74.

סגנונו והשפעתו

סגנונו של ג'ונס היה ייחודי ומהפכני. בין השאר הוא העביר את שמירת הקצב מתוף הבס למצילת הרייד, ועשה שימוש שונה בהיי האט. רבים רואים אותו אחראי לשימוש במברשות בנגינה.
ג'ונס השפיע מאד על מתופפים רבים. בין המתופפים שציינו אותו כהשפעה משמעותית ניתן למנות את מקס רואץ', באדי ריץ' וקני קלארק.
אבא אווזה

תקציר העלילה

הסרט מספר על ג'ק האווז שחי את חיוו עם להקת אווזים גדולה, למרות חלומו להיות עצמאי, חופשי מאושר. בוקר אחר, ג'ק נפצע ונותר מאחור כאשר להקת האווזים מתעופפת לה. מפה לשם, ג'ק מציל את עצמו ושני ברווזונים קטנים מטלפיו של באנזו, חתול מסוכן. שני הברווזונים נצמדים לג'ק ומחליטים שהוא אבא ואמא שלהם. כיוון שגם להקתם כבר איננה, ולמרות התנגדותו הגדולה, ג'ק מבין כי עליו לשמור על שני הברווזונים ולוקח אותם איתו למסע לאחר הלהקות שלהם. במהרה, המסע הופך למיוחד, משעשע, מרגש ובעיקר מלמד את כל השלושה מהי חברות אמיתית. במהלך המסע ג'ק לומד איך הוא יכול להיות אחראי ובוגר כמו שהוא בעצמו לא חשב שהוא יכול.

הפצה

הסרט הופץ לראשונה בסין ב-9 במרץ 2018, שם הוא הרוויח כ-5,865,892 דולר עד סוף חודש אפריל. בשטחים אחרים הסרט הרוויח כ-9,434,082 דולר. סך הכל הסרט הרוויח כ-15,299,974 דולר.
בארצות הברית הסרט היה אמור להיות מוקרן בבתי הקולנוע החל מה-20 באפריל 2018 על ידי חברת ההפקה "Open Road Films", בסופו של דבר הסרט הופץ כסרט מקורי של נטפליקס ב-20 ביולי 2018.
בישראל הסרט הוקרן לראשונה בדיבוב לעברית ב-2 באוגוסט 2018.
יוסף בן נאים

קורות חיים

נולד לרב יצחק בן נאיים ב-24 באוגוסט 1882 (ט' באלול ה'תרמ"ב) בפאס שבמרוקו, למשפחה שמוצאה ממגורשי ספרד. בהיותו כבן 8 החל ללמוד אצל הרב רפאל אהרן אבן דנאן. אביו שכר לו מורים חשובים, בהם הרב שלמה אג'ייני והרב יוסף כהן (בין השנים תרנ"ז-תר"ס; 1896-1900). בהיותו כבן 16 נישא לפריחה בת הרב יעקב אסולין. בקיץ של שנת 1900 נדבק ממחלת הקדחת שהתפשטה בתקופה ההיא וגבתה קורבנות רבים, אולם ניצל והתאושש. כשהבריא, המשיך ללמוד בישיבתו של הרב חיים כהן. 
בשנת 1903 הוציא לאור את חיבורו הראשון: "הדרת פנים לזקן". בתקופה זו הגיע לפאס הרב אברהם בן סוסאן מהעיר דבדו. הרב בן סוסאן עמד על טיבו וכישרונותיו, והציע לאביו לפתוח לבנו ישיבה, בה יוכל להגדיל תורה ולהתפתח. בשנים 1902-1909 חלה הרעה בביטחונם של יהודי מרוקו בשל מרידות. הפרעות ביהודים הגיעו לשיאן בשנת 1912 בה פרצו המוסלמים את שערי המלאח (שכונת היהודים) וערכו בשכונה פוגרום, הידוע בשם התריתל. היהודים ברחו לכל עבר וישיבתו של בן נאים נסגרה. לאחר מכן החל לשמש כמורה ליהדות בבית הספר של כל ישראל חברים, אולם לאחר שעמד על אופי המקום, עזב את עבודתו. בהמשך עסק לפרנסתו כסופר שטרות (נוטריון) מטעם הממשלה הצרפתית. בנוסף לכך נתמנה לסופר גיטין בעיר מגוריו פאס. ההכנסה ממלאכות אלו לא הספיקה, ולכן עסק במלאכת השחיטה והבדיקה. כן שימש כמוהל, אך ללא תמורה כספית.
בשנת 1912 (ה'תרע"ב) נבחר לשליח ציבור ורב בית הכנסת של 'התושבים' (כינוי ליהודים שישבו במרוקו לפני בוא המגורשים בשנת רנ"ב - 1492). הוא כיהן בתפקידו במשך 27 שנים. 
למרות שלא כיהן בתפקיד רשמי ברבנות, נראה מתשובותיו כי היה משיב רבות לשאלות בהלכה. כן נמנה עם ראשי הנואמים באירועים שונים בעיר פאס ובערים הסמוכות לה.
לאחר שאשתו נפטרה בגיל 38, נישא לשמחה, שהייתה קרובת משפתה של אשתו הראשונה, וטיפלה בשמונת ילדיו במסירות.

ספרייתו

בחדר מרווח ששכן בעליית ביתו הקים בן נאים ספרייה גדולה. לאורך כל ארבעת קירות החדר היו מדפי ספרים מסודרים עד לתקרה. בספרייה היו כ-7,000 ספרים בשנות החמישים. אוצר ספרייתו היה מגוון בכל תחומי היהדות, והכיל ספרי השכלה כלליים וכתבי יד עבריים. הספרים היו מסודרים לפי נושאים ותקופות, כתבי יד לחוד וכתבי דפוס לחוד. הוא שקד על תורתו בספרייתו זו, ובה העלה על הכתב את חידושיו ופירושיו.
שמה של ספרייתו הענפה יצא למרחוק, והנשיא יצחק בן-צבי ביקש כי יעלה ארצה עם ספרייתו, שכללה אז כעשרת אלפים ספרים, אולם החשש לספריו גרם לו לדחות את ההצעה. הספרייה נרכשה לאחר פטירתו על ידי בית המדרש לרבנים בניו יורק, אך שריפה שפרצה במחסן בו היו הספרים, הותירה ממנה 134 ספרים בלבד.
הלך לעולמו ב-2 בפברואר 1961 (ט"ז בשבט ה'תשכ"א) ונקבר בפאס, ליד קברי אבותיו.
על שמו נקרא רחוב ביישוב יד רמב"ם.
קשקשת

אבחון האטיולוגיה לקשקשת

אבחון האטיולוגיה (סיבתיות) לקשקשת נעשה אצל רופא עור (דרמטולוג). לרוב מדובר בפתולוגיה דרמטולוגית מוכרת הניתנת לטיפול בשמפו רפואי ולעיתים גם בשימוש באמצעים נוספים, לאו דווקא רפואיים גרידא, עליהם הרופא יכול להמליץ.

מניעת הקשקשת

סילוק הפטרייה מביא לשינוי מהותי בהיקף תופעת הקשקשת. שימוש קבוע בשמפו נגד קשקשים מפחית הופעה חוזרת של הפטרייה ואיתה הקשקשת.
קיימים סוגים רבים של שמפו המונעים את תופעת הקשקשת באמצעות רכיבים פעילים שונים. קיימים שמפואים רפואיים המיועדים לסוגים מסוימים של קשקשת, ואלו ניתנים לרוב אחרי אבחון של רופא עור.
להלן המרכיבים המקובלים בשימוש בתכשירים אלה: אבץ פיריתיון , קטוקונאזול , סלניום גופרי , פירוקטון אולאמין , תמצית אלכוהולית של בזלת פחם, שמן עץ התה ועוד.
יחסי יוון–פולין

סקירה כללית

היחסים בין שתי המדינות כוננו ב-1919 ושתי המדינות החליפו שגרירויות ב-1922. שתי המדינות הן ריבוניות וחברות מלאות בנאטו ובאיחוד האירופי.
בפולין קיימת קהילה של 3,000 יוונים, כמחצית מהם מתגוררים בורוצלב, שאריתם בפוזנן ובוורשה. בכל שלוש ערים אלו קיימת כנסייה יוונית-אורתודוקסית ובתי ספר יווניים. השפה היוונית המודרנית נלמדת במספר אוניברסיטאות בפולין ונושא יוון העתיקה נלמד בכולם. ביוון קיימת קהילה פולנית לא משפיעה למדי של למעלה מ-50,000 איש.
אזרחי יוון לא חייבים באשרה כדי להיכנס בגבולותיה של פולין. גם אזרחי פולין לא חייבים באשרה כדי להיכנס בגבולותיה של יוון.
אסלאם סלימאני

קריירה

סלימאני החל את הקריירה שלו בקבוצת WBAB מעין בניין בהמשך עבר לקבוצת החובבים מהעיר שראגה ששיחקה בליגה השלישית של אלג'יריה. בעונה בה שיחק בשראגה הוא הבקיע 18 שערים ב-20 משחקים. בעקבות זאת בתום העונה הוא עבר לקבוצת בלויזדאד מהליגה הראשונה באלג'יריה. ב-17 במאי 2011 סלימאני הבקיע רביעייה במשחק ליגה.
ביולי 2013 סלימאני קיבל שחרור מהתאחדות לכדורגל של אלג'יריה וכשחקן חופשי הוא יצא למצוא קבוצה אירופאית. הוא התאמן יחד עם קבוצת נאנט אך לבסוף חתם בספורטינג ליסבון בה שיחק שלוש שנים. באוגוסט 2016 עבר לקבוצת לסטר סיטי תמורת 27 מיליון ליש"ט, ההעברה היקרה ביותר בתולדות לסטר.
ב-31 בינואר 2018 סלימאני הושאל לניוקאסל יונייטד עד לסוף העונה. ב-11 באוגוסט 2018 הושאל סלימאני לפנרבחצ'ה לעונה אחת. ב-21 באוגוסט 2019 הושאל סלימאני למונקו עד לסוף העונה.
ב-2 ביוני 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי אלג'יריה במוקדמות מונדיאל 2014. סלימאני נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014. בשנת 2019 זכה עם אלג'יריה בגביע אפריקה לאומות לשנה זו.
אלקסיס ארקט

ביוגרפיה

ארקט הייתה טרנסג'נדרית, ונולדה כזכר בלוס אנג'לס, לברנדה אוליביה "מארדי" (לבית נובק), שחקנית, משוררת, מפעילת תיאטרון, אקטיביסטית, מורה למשחק, ותרפיסטית, וללואיס ארקט, שחקן ובמאי. אמה הייתה יהודייה ממוצא רוסי ופולני. אביה המיר דתו מקתוליות לאסלאם, והיה ממוצא קנדי-צרפתי. אחיה היו רוזנה, פטרישה, ריצ'מונד, ודייוויד ארקט.
בשנת 1982, בגיל שתים עשרה, ארקט הופיעה בתפקיד המשחק הראשון שלה בקליפ של להקת The Tubes. ב-1986, ארקט הופיעה לראשונה על המסך הגדול בתפקיד אלקסיס, חבר/ה אנדרוגני/ת של הנער האמביוולנטי מינית מקס וויטמן (אוון ריצ'רדס) בסרט "היחפן מבברלי הילס".
בתחילת שנות האלפיים, ארקט הודיעה על המעבר המגדרי שלה, והתהליך שהשלימה תועד בסרט הדוקומנטרי משנת 2007 Alexis Arquette: She's My Brother, שהוצג לראשונה בפסטיבל הסרטים טרייבקה באותה שנה.

קריירה

בגיל תשע עשרה, ארקט שיחקה בתפקיד המשמעותי הראשון שלה, בסרט "יציאה אחרונה לברוקלין", בתפקיד ג'ורג'ט הטרנסווסטיט. עיקר עבודתה של ארקט הייתה בסרטים עצמאיים. תפקידים ראשיים שגילמה כוללים את הסרט  Jumpin' at the Boneyard, בו גילמה נרקומנית מכורה לקראק, לצד טים רות'; וסרט פנטזיה שצולם בניו זילנד, Jack Be Nimble, כאיש המחפש נקמה על התעללויות שעבר בילדות; והקומדיה דלת-התקציב  Killer Drag Queens on Dope, בתפקיד מלכת דראג רצחנית. 
ארקט הופיעה גם בסרטים I Think I Do, Children of the Corn V: Fields of Terror, ו-Sometimes They Come Back... Again, בין יותר מ-40 סרטים עצמאיים נוספים.
היו לה גם תפקידים משניים בסרטי מיינסטרים רבים, הכוללים את הסרט שלושה במיטה אחת וסרט האימה "הכלה של צ'אקי". היא גילמה חקיין בוי ג'ורג' בסרטים של אדם סנדלר ודרו ברימור "זמר החתונות" ו-Blended. היה לה גם תפקיד קטן בסרט "ספרות זולה". בטלוויזיה, ארקט חזרה ב-2001 לניו זילנד כדי לגלם את הקיסר הרומי קליגולה בשני פרקים של סדרת הקאלט "זינה: הנסיכה הלוחמת". היא הופיעה גם בתפקידי אורח בסדרה "חברים", וכן בתוכניות כגון "רוזאן", "קליפורניקיישן", "פליסיטי", "באפי ציידת הערפדים", ועוד.
בשנת 2005 שיחקה לצד הית' לדג'ר בדרמה שמספרת על תרבות הסקייטבורד, "שליטי דוגטאון" בבימויה של קתרין הארדוויק. בספטמבר 2005, VH1 הודיעה על השתתפותה של ארקט כאחת הסלבריטים בעונה השישית של תוכנית הריאליטי  The Surreal Life. ב-31 בינואר 2007, ארקט השתתפה כלקוחה-סלבריטאית ואף כשופטת אורחת בפרק הבכורה של תוכנית הריאליטי של רשת בראבו, Top Design. לארקט גם הייתה הופעת קמע בקליפ של רובי ויליאמס לשיר "She's Madonna".

מותה

לאחר שאובחנה ב-HIV, מצבה הבריאותי של ארקט החל להדרדר בעקבות הסימפטומים הקשים של המחלה. בתקופה הזו, היא החלה להתייחס לעצמה, לעיתים, כגבר. ארקט ראתה בעצמה אדם שגבולות הג׳נדר שלו גמישים והסבירה שהיא יכולה להרגיש כגבר בסיטואציות מסוימות וכאישה באחרות. 
ארקט נפטרה ב-11 בספטמבר 2016, בעקבות מה שתואר כמאבק ממושך בסימפטומים שנגרמו ממחלת האיידס ממנה סבלה. היא הייתה בת 47.
הפועל בלפוריה

הפועל בלפוריה הייתה קבוצת כדורגל ישראלית שפעלה בשנות ה-40 ובשנות ה-50, ונחשבת לאחת מקבוצות ההגנה הגרועות ביותר ששיחקו אי פעם בליגת העל בכדורגל על גילגוליה השונים. הקבוצה ערכה את משחקי הבית שלה במגרש משופץ ששכן בחלק המזרחי של מושב בלפוריה ובמגרש של הפועל עפולה, והמימון לפעילותה הגיע מכיסם של שחקניה.
הקבוצה הוקמה בשנת 1945 על ידי אהרון פודולר, מתושבי בלפוריה, והחלה את דרכה במחוז צפון של ליגה ב' (אז הליגה השנייה) בעונת 1946/1947, שבסיומה דורגה במקום החמישי מתוך 13. זמן קצר לאחר מכן הוקמה מדינת ישראל ופרצה מלחמת העצמאות, ובשל כך הופסקו כל פעילויות הכדורגל. הקבוצה חידשה את פעילותה בעונת 1949/1950, בה סיימה במקום השביעי מתוך תשעה במחוז צפון של ליגה ב'. הקבוצה כלל לא ערכה אימונים באמצע השבוע מאחר שהשחקנים היו חברי בלפוריה והיישובים שבאזור שעבדו במשך רוב שעות היום, והשחקנים היו מגיעים ישירות למשחקי הליגה שנערכו בשבת.
יכולתה של הקבוצה השתפרה במשך השנים. בעונת 1951/1952 היא התמודדה על העלייה לליגה א' במשך כל העונה, והבטיחה זאת לאחר שניצחה את זיכרון יעקב במחזור האחרון של העונה. ברם, יריבתה של בלפוריה בצמרת, הפועל חדרה, ערערה בפני ההתאחדות לכדורגל על תוצאת המשחק בינה לבין בלפוריה, ובסופו של דבר ואף שהעונה הסתיימה החליטה ההתאחדות להורות על עריכת משחק חוזר שהיה עתיד לקבוע את זהות העולה לליגה א'. משחק זה נערך בסופו של דבר ב-20 בדצמבר 1952, והסתיים בניצחונה של בלפוריה בתוצאה 2 - 1.
הקבוצה פתחה את הופעותיה בליגה הראשונה בעונת 1953/1954 בהפסד חוץ למכבי נתניה, ובמחזור השני היא רשמה את ניצחונה הראשון במשחק מול הפועל כפר סבא. הקבוצה סיימה את העונה במקום האחרון עם מאזן של 4 ניצחונות, 3 תוצאות תיקו ו-15 הפסדים, ויחס שערים של 20 לעומת 57. הפסדה הגדול ביותר של הקבוצה היה 0 - 6 למכבי תל אביב במחזור ה-7. על אף שהקבוצה הייתה אמורה לרדת בחזרה לליגת המשנה, היא ניצלה מכך כיוון שלאורך כל העונה היה סכסוך בין ארגוני הפועל ומכבי, ובשל כך החליטה ההתאחדות להגדיל את מספר הקבוצות בליגה הבכירה ל-14 ולבטל את הירידות.
עונתה השנייה של הקבוצה הייתה עוד פחות טובה מהראשונה. היא סיימה את הליגה במקום האחרון פעם נוספת, עם מאזן של 3 ניצחונות, 2 תוצאות תיקו ו-21 הפסדים. במחזור ה-12 הובסה הקבוצה בתוצאה 0 - 12 על ידי מכבי תל אביב, ובמחזור ה-23 ספגה את ההפסד הכבד ביותר בתולדותיה, 2 - 13 לאלופה הפועל פתח תקווה. הפסד זה הוא גם המשחק שהסתיים עם מספר השערים הגבוה ביותר בתולדות הליגה. הקבוצה סיימה את העונה עם הפרש שערים 32 - 129, שגם הוא שיא שלילי בתולדות הליגה. בלפוריה הייתה הקבוצה האחרונה בתולדות הליגה שספגה למעלה מ-100 שערים בעונה רגילה. גם סקציה נס ציונה (54 - 123) ספגה למעלה מ-100 שערים, אך היא עשתה זאת בעונה הכפולה של 1966/1968 שנמשכה על פני 60 מחזורים לעומת 26 מחזורים של בלפוריה.
בעונת 1956/1957 גברה הקבוצה במשחק בית על הכח תל אביב בשמינית גמר גביע המדינה, ולראשונה בתולדותיה העפילה לשלב רבע הגמר. בשלב זה היא התמודדה מול מכבי יפו, והובסה בתוצאה 1 - 4. היה זה ההישג המשמעותי האחרון של הקבוצה, ולאחר זמן לא רב היא התפרקה בעקבות היעדר מחלקת נוער שהוביל לצמצום סגל השחקנים עם פרישתם של השחקנים המבוגרים יותר, וגם בגלל היעדר תקציבים.
יחסי אזרבייג'ן–דנמרק

היסטוריה

דנמרק הכירה בעצמאות אזרבייג'ן ב-31 בדצמבר 1991, ושתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-2 באפריל.
הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האזרית ודנמרק שמרו על יחסים ידידותיים ולאזרבייג'ן הסובייטית היה שליח לדנמרק. בשנת 1996 פתחה מועצת הפליטים הדנית במבצע למען הפליטים. ובין השנים 1997 ל-2004 סיפרה דנמרק 14 מיליון דולר לפליטים אזרים. בשנת 2006, בעת פרשת פרשת קריקטורות מוחמד, אזרים יצאו לרחובות באזרבייג'ן ומחו כנגד הקריקטורות. בשנת 2010 שתי המדינות דנו בפוטנציאל היחסים, כגון שיפור הסחר הכלכלי בין שתי המדינות.
הנרי (מוזיקאי)

קריירה

בשנת 2002 הוחתם על ידי חברת וירג'ין הבינלאומית. שלושת הסינגלים מאלבום הבכורה שלו, "Plastic Sound", לוו בוידאו קליפים והגיעו לצמרות מצעדי הסינגלים בצרפת, הולנד ובלגיה. אחד מהם, "Clubbing", יצא גם בישראל.
בשנת 2004 בעקבות מיזוגה של חברת וירג'ין עם EMI, חזר הנרי לישראל והחל לכתוב, להלחין לאומנים כגון ריטה, עברי לידר, שרית חדד, רוני סופרסטאר, שירי מימון, רמי קלינשטיין, אישתאר, פבלו רוזנברג, רגב, שרון חזיז ועוד. בנוסף הלחין הנרי פסקולים ושירי נושא לסדרות כמו "טלנובלה בע"מ" ו"האלופה".
הוא הכיר את הזמרת ניקה, איתה הקים את הצמד הנרי וניקה. בין הסינגלים שהוציאו השניים: "(See Me Now (Finally",
 "Naked In The Wind" וחידוש לשירה של ריטה משנת 1986 "בגידה", והוציאו אלבום בשם Revolution, שרובו מוקלט באנגלית והופק כולו על ידי הנרי.
בשנת 2006 היה הנרי שותף להפקת שירים במופע הענק של ריטה "One", בהם "עבד של הזמן", "שביל הבריחה" ו"תפתח חלון".
שרית חדד היא הזמרת הבולטת ביותר מבין כל האמנים שהנרי עבד איתם, בלהיטיה הגדולים: "חגיגה", "בחום של תל אביב", "בין כל הבלגן", "מיס מיוזיק", "תצאי מהכלים", "חופשייה", "מרוץ החיים", "מאחלת לך", "Do You Love Me", "קומי וצאי" ו-"מימי". בנוסף, הנרי לקח חלק פעיל בהפקתם של חמשת אלבומיה האחרונים של חדד והאחרון שבהם 20 ניצח הנרי על יצירתם והפקתם של 12 שירים ושימש מפיק מוזיקלי ראשי.
בשנת 2013 שימש כמפיק מוזיקלי בתוכנית המציאות "פרויקט הלהקה" בערוץ הילדים.
מולה עשת

מולה עשת (נולד ב-1934) הוא צלם אופנה ופרסום ישראלי שהיה פעיל בשנות ה-60, ה-70 וה-80 של המאה ה-20.

ביוגרפיה

מולה עשת נולד בשנת 1934 לצבי ולמלכה אייזנשטט בקיבוץ סאסא. החל לצלם בכיתה ה', לאחר שקיבל מצלמה במתנה.
בסוף שנות ה-50 עזב את הקיבוץ והתחנך בבית הספר המקצועי "מקס פיין".
החל בצילום מקצועי לראשונה בעקבות בקשתו של חברו, המפיק איציק קול, לסייע לו במהלך צילומי הסרט "הם היו עשרה", של ברוך דינר.  מפיקי הסרט התלהבו מצילומים שעשה לסצינות ולשחקנים של והפך לצלם הסטילס של ההפקה.
בשנות ה-60 חלה ההתפתחות של תחום האופנה והפרסום בישראל, ועשת היה הצלם היחיד במקצועו.] כך הפך עשת לצלם האופנה הראשון והגדול בישראל, ובאותן שנים עבדו איתו כ-90% מחברות הפרסום בישראל.] עשת עבד עם את מיטב הדוגמניות בשנות ה-60, ה-70 וה-80 ובהן: קארן דונסקי, חני פרי, חלי גולדנברג, רונית יודקביץ', אביבה בנאי, רונית ויגלר ופנינה רוזנבלום.
עשת עסק בצורה נרחבת גם בצילומי תיאטרון במקביל לצילומי האופנה, והיה הצלם של להקות מחול כמו בת דור, וקול ודממה. בשנות ה-70 יצרו עשת והצלם שרוליק הרמתי מיזוג ופתחו עסק משותף של צילומי אופנה ופרסום בשם "סטודיו מולה הרמתי".
מבין העבודות המפורסמות של עשת: לוח האופנה הראשון בישראל, צילום עבור חברת אגרקסקו, צילומי שערים לעיתונים לאשה והעולם הזה.

צילומי אופנה

עשת היה מהראשונים שהכניסו את ה"תנועה" לצילומי סטילס. עשת העדיף לבצע רבים מצילומיו דווקא מחוץ לכותלי הסטודיו, ולנסות לפרוץ גבולות אל השטח. בשנת 1981 הקים עשת את תערוכת האופנה הראשונה בישראל, במסגרת שבוע האופנה הישראלי. בסוף שנות ה-80 החליטו עשת והרמתי לפרק את השותפות.
בפברואר 2012 נפתחה תערוכת יחיד של עשת המציגה את צילומי האופנה של ישראל משנות ה-60, ה-70 וה-80.
נכון ל-2012 מתגורר עשת בשכונת אפקה בתל אביב יחד עם אשתו דליה. הוא אב לבן ושתי בנות. אשתו דליה, הייתה שותפתו לעשיה ותפקדה כסטייליסטית, הראשונה בישראל.]
עשת הפסיק לעבוד כצלם מקצועי באמצע שנות ה-90, אך ממשיך לצלם להנאתו.

הכישלון העסקי

בשנות ה-90 הקים עשת ביחד עם שותפים חברה בשם "מולה סנטר" אשר עסקה בעיקר בהדרכה מקצועית לאיפור, קוסמטיקה, סטיילינג ומכירת מוצרים הקשורים בתחום. החברה הונפקה בבורסה והעסיקה 450 עובדים בשיאה.
כתוצאה מהתרחבות מהירה ללא בסיס כלכלי והערכות שוק בלתי ריאליות אשר נבעו מניהול כושל, נקלעה החברה בסוף שנות ה-90 להפסדים כספיים של עשרות מיליוני שקלים ולמשבר כלכלי אשר הוביל אותה לפשיטת רגל. עשת ושותפיו הותירו עשרות עובדים וספקים, רובם קטנים וחסרי כושר מיקוח וגביה, בפני שוקת שבורה בשל חוסר יכולת לגבות את חובם. בנו של מולה, צביקי עשת, שכיהן כמנכ"ל החברה, עזב את ישראל ב-1997 עם משפחתו, בסמוך למועד קריסתה, והשתקע בניו זילנד. לאחר כעשור שב לישראל. הוא מחזיק מספר מסעדות בתל אביב.
עזאזל (ספר)

עלילת הספר

הספר נפתח ב-13 במאי 1876 ומתמקד בפתיח באחד מהסטודנטים הצעירים של אוניברסיטת מוסקבה, בגן אלכסנדר שבמוסקבה, המתאבד בירייה לעיני עוברי האורח. אראסט פנדורין הוא פקיד רישום זוטר במחלקת הבילוש של משטרת מוסקבה, שמחליט לחקור את ההתאבדות המוזרה של הסטודנט.  הסטודנט הוריש את כל רכושו לגברת עשירה מאנגליה בשם ליידי אסתר, המנהלת ומממנת בית יתומים. פנדורין נפגש עם הליידי אך מתבייש בחשדו כאשר הוא משוחח איתה - היא פועלת ומקדישה את כל מרצה למען היתומים. פנדורין עוקב אחרי סטודנט חשוד, חברו של המתאבד, ומגיע לגברת אמיליה. מדברי הסטודנט מבין פנדורין שאמיליה היא ששיכנעה את הסטודנט וחברו המנוח להוריש את רכושם לרשת בתי היתומים של הליידי אסתר. 
הסטודנט נרצח ופנדורין ניצל במזל. מתברר שרצח הסטודנטים קשור לכנופיה בשם עזאזל. פנדורין מקודם בדרגה ונוסע לבריטניה כדי לחקור את העניין לעומק. הוא נחטף, נבגד וכמעט נרצח שוב ומגיע למידע החושף חברים ברשת עזאזל. הוא חוזר לרוסיה, משיג את המידע שנית ומגלה שקיים קשר למנהל רשת בתי היתומים. הוא מדווח למפקדו והלה נוסע מיד עם פנדורין לאסור את המנהל, אך אז מתגלה שגם המפקד חבר ברשת "עזאזל". פנדורין מצליח להינצל בעור שיניו, אך מפקדו ומנהל הרשת מתים. פנדורין משוחח עם הליידי אסתר ומבין שבעצם היא זו שעומדת מאחורי הכנופיה כולה, שמורכבת מהיתומים שהיא מגדלת ונותרים נאמנים לה בבגרותם. הליידי אסתר מנסה לברוח ופנדורין רודף אחריה. היא כולאת אותו בחדר יחד איתה, ומאיימת לפוצץ את שניהם כדי להגן על יתומיה. פנדורין מתחנן על חייו ומשוחרר, לאחר הבטחה שלא ירדוף את היתומים. הוא רץ החוצה וממתין לפיצוץ, שמתרחש באיחור קל. 
פנדורין מועלה שוב בכמה דרגות ונישא לאהובתו, בתו של בכיר רוסי. מיד בסיום החתונה מתקבל מכתב משליח מיוחד. פנדורין חותם והשליח ממהר לברוח החוצה תוך ספירה לאחור "עשר, תשע, שמונה..." שמעוררת את חשדו של פנדורין, והוא יוצא לרדוף אחריו. שניות ספורות לאחר צאתו, נשמע פיצוץ עז מהבניין ממנו יצא פנדורין. האנשים ששהו שם, ביניהם אשתו ואביה, מתו בפיצוץ. בסוף הספר הולך פנדורין גלמוד ושערותיו הלבינו, על אף שהוא בן עשרים.

עיבוד טלוויזיוני

בשנת 2002 הערוץ הראשון ברוסיה הפיק מיני-סדרת טלוויזיה בשם "עזאזל" המבוססת על הספר בבימויו של אלכסנדר אדבשיאן ובכיכובם של איליה נוסקוב כאראסט פנדורין, סרגיי בזרוקוב כאיוואן ברילינג, מרינה אלכסנדרובה כיליזבטה פון אוורט-קולוצולצבה ואולג באסילשווילי כגנרל מיזינוב.
עץ הכוכבים

תוכן

השיר מתאר, מנקודת הראות של הנכד או הנכדה (במקור: אחיין או אחיינית), אדם זקן בעל עץ פלאי המצמיח כוכבים. הסב (במקור: הדוד אֵליה)  יורד לעיר ומנסה למכור את הכוכבים אך אנשי העיירה צוחקים עליו, ובכל זאת הוא חוזר הביתה מאושר מאחר שכל כוכביו עדיין באמתחתו.

פרשנות

השיר מתאר את היהודי הגלותי העני וחסר כל אשר אושרו נובע מהיבטים רוחניים ולא גשמיים.

היסטוריה

המשורר לייב מורגנטוי (מאָרגנטוי; 1905–1979), יליד העיירה פינסק שבפולין, כתב את השיר בעירו בשנת 1938. זהו חלק ממחזור השירים "מײַן פֿעטער עליע" – דוֹדי אֵליה (אליהו) – המספר על הדוד. השיר התפרסם בספר שיריו "בײַ דער ארבעט קלינגט דאָס ליד" (ורשה 1950), ולימים נכלל בקובץ שיריו "צער און פֿרייד: לידער און פּאָעמען, 1928–1968" (תל אביב 1968).
"פֿעטער עליע" הולחן על ידי השחקן היידי נח נַחבּוּש (נאַכבוש; 1888–1970) והושר על ידו בתקליטו Noah Nachbush – Gems of Yiddish‏ (1955). בשנת 1969 הקליטה הזמרת חוה אלברשטיין את השיר (ביידיש, בלחן נחבוש) בתקליטה "מאַרגאַריטקעלעך" (1969). באותה שנה תרגם יורם טהרלב עבורה את השיר לעברית, נורית הירש חיברה לו לחן חדש, ואלברשטיין ביצעה גם את הגרסה העברית. בשנה שלאחר מכן הופיע השיר בתקליטה "מרדף" (1970).