google/wiki40b huggingface dataset:
הומוגניות (פיזיקה)

הומוגניות בפיזיקה מציינת אחידות במרחב או בנפח מסוים במרחב. במלים אחרות, במרחב הומוגני גדלים פיזיקליים אינם תלויים בהזזה במרחב, או במיקום במרחב. לכן הומוגניות נקראת גם סימטריה להזזות. באסטרונומיה, הומוגניות היקום היא אחד מנושאי המחקר החשובים והפעילים ביותר כיום, והיא נחקרת בעיקר דרך קרינת הרקע הקוסמית.
סימטריות בפיזיקה הקלאסית והמודרנית הן עקרונות יסוד, שמהם נגזרים חוקי הטבע. סימטריות מקושרות לחוקי שימור על פי משפט נתר. במקרה של סימטריה להזזות, מתוך ההנחה שהמרחב הומוגני ניתן להסיק את חוק שימור התנע, ומתוך ההנחה שהזמן הוא הומוגני ניתן לגזור את חוק שימור האנרגיה.
הומוגניות בחומר מתייחסת לאחידות של תכונותיו של החומר, בדרך כלל ביחס לסקאלה (גודל) מסוים. למשל הומוגניות של תווך בו עוברים גלים קשורה לגדלים בסביבות אורך הגל, ואי-הומוגניות שגודלה קטן בהרבה מאורך הגל אינה רלוונטית. אי-הומוגניות בסקאלה גדולה בהרבה מגודל הגל גם היא לא רלוונטית להתפשטות מקומית של הגל.
סימטריה אחרת המשלימה את הסימטריה להזזות היא הסימטריה לסיבובים, שנקראת איזוטרופיות. חוקי הפיזיקה היסודיים דורשים סימטריה להזזות וגם לסיבובים. הזזות וסיבובים בפיזיקה מודרנית נקראים יחד טרנספורמציות לורנץ שהן אחד הבסיסים לתורת היחסות.

הומוגניות במשוואות

לא תמיד הומוגניות מיוחסת רק למרחב, לעיתים גם מדובר על אחידות בשינוי של גודל פיזיקלי אחר. הומוגניות במתמטיקה מתייחסת להומוגניות במשוואות בלי תלות במשמעות הפיזיקלית שלהם.
הומוגניות היא הבחנה חשובה בניתוח מערכות מרובות חלקיקים. כך למשל, כאשר מחשבים הרחבות ספקטרליות של תווך מסוים, מסווגים את ההרחבה להומוגנית (כזו שנגרמת מהתנהגות זהה של כל החלקיקים), כמו הרחבת לחץ לדוגמה, או כהרחבה אי-הומוגנית, כגון הרחבת דופלר, שבה כל חלקיק מושפע באופן שונה, בהתאם למהירותו.
הומוגניות וסימטריה להזזות משמשות גם ככלי בפתרון משוואות, בהגבלת הפתרונות למשפחה מסוימת ובהגבלת ממדי הפתרונות.
רוני גינוסר

ביוגרפיה

בהיותה בת 7 החלה רוני את לימודי הפסנתר בקונסרבטוריון "שטריקר", ומיד אחר כך ובמקביל נטלה חלק במקהלת הילדים של שלמה גרוניך. בגיל העשרה הצטרפה למקהלת "לירון" בניצוחה של רונית שפירא. כמו כן, השתתפה בסדנאות מוזיקה בקנדה ובארצות הברית עם מיטב המורים מבית הספר ג'וליארד. בגיל 18 סיימה את המגמה למוזיקה בתיכון עירוני חדש בהרצליה.
רוני היא בוגרת רימון בית הספר לג'אז ומוזיקה עכשווית ומכללת ברקלי למוזיקה. בזמן היותה סטודנטית השתתפה בפרויקטים חברתיים לרווחת הקהילה: תו המשווה, הופעות במקלטים בזמן מלחמת לבנון השנייה, ובמועדונים של ניצולי שואה ומחלקות ילדים בבתי חולים.

קריירה מוזיקלית

ב-2007 הופיעה בפסטיבל הג'אז באילת, שם הוענקה לה מלגת הלימודים לברקלי.
ב-2010 השתתפה בעונה השמינית של כוכב נולד, וזכתה לשלל מחמאות מהשופטים: דנה אינטרנשיונל, גל אוחובסקי, פבלו רוזנברג, מרגלית צנעני וצביקה הדר.
מ-2013 הופיעה עם גון הלוי בערב שירי סשה ארגוב "כשאור דולק בחלונך", ערב שזכה לביקורות יוצאות דופן מלילית וגנר, נחום היימן, יואב קוטנר, ומבקרים אחרים. במקביל הופיעה עם סימפונט רעננה, סימפונט באר שבע, סימפונט רשות השידור, בערבי שירים פורטוגל-לאדינו, ובערבי אינדי פופ עם סתו גרמן. מ-2015 היא מופיעה לצידו של יובל דור בערב של נשמת ארץ, שירים ארץ ישראליים, ובאנסמבל של מערב פינת מזרח עם הגיטריסט ארי קטורזה, המתופף יפתח בועז, והבאסיסט יוסי אוחיון.
ב-2017 החלה להופיע עם הפסנתרן שגיא סגל במופע מחווה לאייטיז. מופע דואו (לעיתים בשילוב סקסופון) ובו עיבודים חדשים לקלאסיקות משנות ה-80.
וינזור מקיי

קריירה

בצעירותו עסק מקיי ביצירת כרזות ובהופעה במופעים במרכזים קהילתיים קטנים. ב-1898 החל לאייר עבור עיתונים ומגזינים שונים. ב-1903 הצטרף לצוות העיתון "ניו יורק הראלד" ובו פרסם רצועות קומיקס כגון "Little Sammy Sneeze" ו-"Dream of the Rarebit Fiend", שזכו לפופולריות. ב-1905 החל לפרסם את רצועת הקומיקס "ליטל נמו", קומיקס בסגנון ארט נובו אודות ילד קטן וחלומותיו ההרפתקניים.
מקיי נחשב מחלוצי סרטי האנימציה בארצות הברית. בשנים 1911–1921 יצר במימון עצמי עשרה סרטים, בהם "גרטי הדינוזאור". על סרטו השאפתני והפטריוטי "The Sinking of the Lusitania"‏ (1918) עבד עם צוותו במשך 22 חודשים, אך הסרט לא זכה לפופולריות כמו סרטיו הקודמים. דמותו של גרטי הדינוזאור זכתה לפופולריות ולביקורות חיוביות, ובהמשך לאזכורים רבים במחוות קולנועיות שונות. היוצר וולט דיסני תיאר את יצירותיו של מקיי כמקור השפעה משמעותי על עבודתו.
מקיי היה נשוי למוד לאונור מקיי, ונולדו להם בן ובת. הוא מת בניו יורק ב-1934. לאחר מותו יצירותיו כמעט ולא נשמרו; רבות מהן עלו באש בשריפה שפרצה בביתו בסוף שנות ה-30, ועבודות נוספות נמכרו על ידי צאצאיו. מבין עבודותיו, נשמרו סרטי "גרטי הדינוזאור" בצורה הטובה ביותר, והסרט הראשון בסדרה נמצא כיום בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית.
יורה פראנצטיץ'

קורות חייו

פראנצטיץ' נולד ב-1912 בעיירה אוטוצ'אץ שבאזור קרואטיה. הוא למד משפטים באוניברסיטת זאגרב. במהלך לימודיו הצטרף לתנועת האוסטאשה, ועל רקע זה עזב את לימודיו. בשל פעילותו בתנועה היה מבוקש על ידי השלטונות ונאלץ לגלות לאיטליה. בהמשך, שהה באוסטריה ובהונגריה. ב-1937 שב ליוגוסלביה, נעצר ושוחרר מספר פעמים, ובראשית 1941 נמלט לגרמניה הנאצית.
לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית וכינון מדינת קרואטיה העצמאית בשליטת האוסטאשה, שב פראנצטיץ' ליוגוסלביה ומונה לקומיסר האוסטאשה לאזורי בוסניה והרצגובינה. הוא הגיע לסרייבו בלוויית סלאבקו קווטרניק ו-1,100 שוטרים ואנשי מיליציה אוסטאשים ועד מהרה הפך לדמות הדומיננטית בשלטון האוסטאשה בעיר. עם הגיעו ובהנחייתו הוחל ברדיפת יהודים וסרבים. באוגוסט 1941 מונה למפקד מיליציית "הלגיון השחור".
באוגוסט הוחל באקציות בכל רחבי בוסניה ובראשית ספטמבר בסרייבו עצמה. ב-4 בספטמבר 1941 לפנות בוקר נעצרו 500 מיהודי העיר וגורשו למחנה הריכוז קרושצ'יצה. משם הועברו הגברים ליאסנובאץ, והילדים והנשים למחנה לובורגראד. יורה פראנצטיץ' פיקד על האקציה שביצעה מיליציית "הלגיון השחור". בהמשך, ביצע "הלגיון השחור" שתחת פיקודו מעשי טבח באוכלוסייה הסרבית ברחבי בוסניה ותקף את מעוזי הפרטיזנים.
פראנצטיץ' נחשב בן טיפוחיו של אנטה פאבליץ' ואחד המועמדים לרשת אותו. בספטמבר 1942 סיים את תפקידו כקומיסר לאזורי בוסניה והרצגובינה. ב-27 בדצמבר 1942 הופל מטוסו מעל מוצ'ילה. פראנצטיץ' נפצע קשה בהתרסקות, נלקח בשבי על ידי כוחות הפרטיזנים של טיטו ומאוחר יותר מת מפצעיו.
גרנד פרי גרמניה

אבוס (1926)

מרוץ הגרנד פרי הגרמני נוסד בשנת 1926 במטרה להפוך למרוץ הבכיר ביותר למכוניות ספורט המתקיים בגרמניה, זאת בהשראת הגרנד פרי הצרפתי שהיה לאירוע הספורט המוטורי המרכזי והגדול ביותר של אותן שנים. מרוצים בינלאומיים גדולים אחרים של התקופה היו מרוץ אינדיאנפוליס 500 בארצות הברית, גרנד פרי איטליה במונזה, גרנד פרי סן סבסטיאן ומרוץ הטארגה פלוריו בסיציליה, כאשר לצד מרוצים אלו חסרה גרמניה תחרות מוטורית גדולה. המרוץ הראשון התקיים במסלול האבוס בדרום מערב ברלין אשר היה מורכב משתי ישורות באורך 9.65 קילומטר כל אחת המחוברות בינן על ידי קשתות. מנצח המרוץ היה הנהג רודולוף קרציולה מקבוצת מרצדס-בנץ לאחר שהשלים 20 הקפות בזמן של 2:54:17 שעות. תקרית אשר העיבה על מרוץ זה הייתה תאונתו של הנהג אדולף רוזנברגר אשר גרמה למותם של שלושה בני-אדם. החל משנת 1927 החל מרוץ הגרנד פרי הגרמני להתקיים במסלול נורבורגרינג, וחדל מלהתקיים עוד במסלול האבוס, זאת עד לשנת 1959 כאשר התקיים שם המרוץ באופן חד פעמי.

מרוצי הגרנד פרי למכוניות (1932–1939)

לאחר השנים הראשונות מאז נוסד החל מרוץ הגרנד פרי הגרמני לצבור במהרה מוניטין חיובי, זאת לאחר שיצרני רכב גדולים ומרכזיים התחרו בו דוגמת מרצדס-בנץ, אוטו-יוניון, בוגאטי, אלפא רומיאו ואחרים, כאשר החל משנת 1932 הפך הגרנד פרי הגרמני לחלק מאליפות העולם במרוצי הגרנד פרי למכוניות. אליפות העולם של 1932 הורכבה משלושה מרוצים בסך הכל כאשר שני המרוצים הנוספים היו הגרנד פרי הצרפתי והאיטלקי. המרוץ התקיים במסלול הנורבורגרינג והנהג המנצח בו היה רודולוף קרציולה מקבוצת אלפא רומיאו. בשנים 1930 ו-1933 לא התקיים המרוץ מסיבות כלכליות. אליפות העולם של 1934 הורכבה משישה מרוצים בסך הכל כאשר הגרנד פרי גרמני היווה את המרוץ השלישי באליפות וניצח בו הנהג הנס שטוק מקבוצת אוטו-יוניון. מרוץ 1939 היה האחרון להתקיים בעקבות פרוץ מלחמת העולם השנייה, כאשר לאחריה נאסר על גרמניה מלהשתתף בתחרויות ספורט מוטורי, זאת עד לשנת 1950.
בשנת 1950 חזר לראשונה להתקיים מרוץ הגרנד פרי הגרמני. מרוץ זה התקיים כמרוץ פורמולה 2 במסלול הנורבורגרינג בו ניצח הנהג אלברטו אסקארי.

פורמולה 1 (מאז 1951)

החל משנת 1951 הפך הגרנד פרי הגרמני לחלק מסבב מרוצי הפורמולה 1 החדשים אשר הפכו בשנה שלפני כן לאליפות העולם במרוצי מכוניות. המרוץ התקיים במסלול הנורדשלייפה בנורבורגרינג בין השנים 1951–1969 ברציפות, למעט שנת 1959 כאשר התקיים באבוס בברלין.
בשנת 1970 התקיים מרוץ הגרנד פרי הגרמני לראשונה במסלול הוקנהיים החדש. בין השנים 1971–1976 הוסיף עוד להתקיים בנורבורגרינג, כאשר מרוץ 1976 היה האחרון להתקיים במסלול הנורדשלייפה הישן, זאת לאחר ליקויי בטיחות חמורים במסלול ותאונתו של הנהג ניקי לאודה.
בשנת 1985 חזר הנורבורגרינג באופן חד פעמי לאחר את מרוץ הגרנד פרי הגרמני לאחר שבשנת 1984 הושלמה במקום בנייתו של מסלול גרנד פרי ייעודי חדש. בין השנים 1986–2008 התקיים המרוץ במסלול הוקנהיים ברציפות, כאשר במקביל לכך אירח מסלול הנורבורגרינג את מרוץ הגרנד פרי האירופי לעיתים רבות בשנים אלו. החל מעונת 2009 המרוץ מתקיים כל שנה לסירוגין במסלולים בנורבורגרינג ובהוקנהיים.
מרינה, נסיכת יוון ודנמרק

ביוגרפיה

מרינה נולדה ב-13 בדצמבר 1906 באתונה, לניקולאס, נסיך יוון ודנמרק, בנו של גאורגיוס הראשון, מלך היוונים ולילנה ולדימירובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, בתם של ולדימיר אלכסנדרוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה ומריה, דוכסית מקלנבורג-שוורין. סנדקיה היו סבה גאורגיוס הראשון, מלך היוונים, אדוארד השביעי, מלך הממלכה המאוחדת, מרי, נסיכת ויילס, דודיה אנדראס, נסיך יוון ודנמרק, בוריס ולדימירוביץ, הנסיך הגדול של רוסיה וויקטוריה מליטה, נסיכת סקסה-קובורג-גותה.
ב-29 בנובמבר 1934 התחתנה מרינה עם הנסיך ג'ורג', דוכס קנט, בנו של ג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת, ושמונת השושבינות שלה היו בנות דודיה, אירנה, אוגניה ואלקטרינה, נסיכות יוון ודנמרק, וקירה קירילובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, יוליאנה, נסיכת הולנד, אחייניתו של בעלה אליזבת, נסיכת יורק, ובני הדודים של בעלה ליידי איריס מאונטבטן וליידי מרי קיימברידג'.
בשנת 1942 נהרג בעלה בהתרסקות מטוס בסקוטלנד, במהלך שירותו בחיל האוויר המלכותי, ובמהלך מלחמת העולם השנייה הוכשרה מרינה כאחות במשך שלושה חודשים תחת השם הבדוי "האחות קיי", ולאחר מכן היא שירתה כאחות אזרחית.
מרינה הייתה נשיאת אליפות וימבלדון באצטדיוני הטניס בווימבלדון במשך 26 שנים, ונשיאת המכון הלאומי המלכותי לסירות הצלה משנת 1943 ועד מותה, ובשנת 1967 היא זכתה במדליית הזהב של RNLI לציון תרומה זו. בשנת 1947 התחתן בן דודה פיליפוס, נסיך יוון ודנמרק, שקיבל את התואר דוכס אדינבורו, עם הנסיכה אליזבת מוויילס, בתו של ג'ורג' השישי, מלך הממלכה המאוחדת.
בשנת 1952 ביקרה מרינה גם בסראוואק (אז מושבת כתר בריטית), שם הניחה את אבן היסוד של קתדרלת סנט תומאס בקוצ'ינג. היא גם ביקרה במחנה באטו לינטנג, מחנה מעצר יפני במלחמת העולם השנייה שהוסב למכללה להכשרת מורים, ובעיר סיבו, שם פתחה את מחלקת האשפוז בבית החולים לאו קנג האו. במרץ 1957, כאשר חוף הזהב (מאוחר יותר גאנה) - קיבלה עצמאות  מבריטניה, מונתה מרינה לייצג את המלכה בחגיגות, וחמישים שנה לאחר מכן, ביום השנה ה-50 לעצמאות גאנה, יהיה זה בנה, הנסיך אדוארד, דוכס קנט, שימונה על ידי המלכה לייצגה.
מרינה זכתה במקום ברשימת הטובים ביותר בהיכל התהילה הבינלאומי בשנת 1960, יחד עם הנסיכה גרייס ממונקו, פטרישיה לופז-וילשאו ומרלה אוברון.
בספטמבר 1966, כאשר הפרוטקטורט הבריטי של בצ'ואנאלנד הפך לרפובליקה החדשה של בוטסואנה, מונתה מרינה שוב לייצג את המלכה בחגיגות, ובית החולים הציבורי הראשי בגבורון, בירת בוצואנה, נקרא "בית החולים הנסיכה מרינה".
ב-27 באוגוסט 1968 מתה מרינה בביתה בארמון קנזינגטון, לונדון, והלווייתה הייתה הטקס הציבורי האחרון שהשתתף בה גיסה אדוארד, דוכס וינדזור.
CMV

טיפול

קיימות כמה תרופות לטיפול בזיהום על רקע הדבקה ב-CMV, הנפוצה בהן היא גנציקלוביר. תרופות אלו מותרות לשימוש בזיהום על רקע CMV אצל חולים עם דיכוי של מערכת החיסון. בזיהום הנגרם מ-CMV מולד, טיפול בגנציקלוביר יכול למנוע בחלק מהמקרים פגיעה בשמיעה, אך נדרש טיפול ממושך.
Open Wide

וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה בוים על ידי אמיל נאוה, והוא קליפ קולנועי המציג ירי מדברי. כאשר שני צדדים מתנגדים יורים אחר ירייה זה על זה, רוקדת בלרינה באמצע קרב היריות, ומתחמקת מהכדורים באופן דומה לזריזותו של קיאנו ריבס במטריקס.
קמליה סינית

מאפיינים

מקורו בדרום מזרח אסיה, אך היום הוא תורבת בכל העולם, באזורים טרופיים וסובטרופיים. זהו שיח ממוצע, או עץ קטן, שנגזם בדרך כלל בגובה של שני מטרים כשהוא מתורבת ומגודל בשביל עליו. יש לו שורש ראשי חזק. הפרחים שלו בצבע לבן-צהוב בקוטר של 3 עד 4 ס"מ עם 7 או 8 עלי כותרת בפרח. מהזרעים של הצמח ניתן להפיק שמן.
תה לבן, תה ירוק, תה אולונג ותה שחור מיוצרים משיח זה, אך מעובדים באופן שונה כדי להשיג רמות שונות של חימצון.
העלים באורך של 4 עד 15 ס"מ וברוחב של 2 עד 5 ס"מ. עלים טריים מכילים כ-4% קפאין. העלים הצעירים בצבע ירוק בהיר נקטפים לצורך ייצור תה. יש להם שערות קצרות בצבע לבן על החלק התחתון של העלה. עלים זקנים יותר הם בצבע ירוק כהה. גילאי עלים שונים מניבים תה באיכויות שונות מפני שההרכב הכימי שלהם שונה. בדרך כלל הניצן ושניים-שלושה עלים ראשונים נקטפים לצורך עיבוד. הקטיף ביד נעשה אחת לשבוע או שניים.
לשיח זה שני תת-מינים מרכזיים המשמשים להפקת תה- הקמיליה סיננסיס-סיננסיס (C. sinensis sinensis), שמקורו בסין ונהוג לכנותו התה הסיני, והקמיליה סיננסיס אסאמיקה (C. sinensis assamica), שמקורו בהודו ונהוג לכנותו "תה אסאם" על שם מדינת אסאם אשר בהודו.
הזן הסיני מרובה בגבעולים ובעל עלים קטנים שגדלים לגובה 3 מטרים. לזן האסאם יש גזע אחד ועלים גדולים יותר.
קיים גם זן קמבודי בשם סיננסיס פרוויפוליה בעלים בגודל בינוני. זהו שיח קטן עם מספר גבעולים.
דורון בן-עמי

קריירה מוזיקלית כיום

בן-עמי שירת בלהקות חיל הים וחיל החינוך והנוער. עם שחרורו מצה"ל החל להדריך מקהלות והרכבים קוליים ברחבי הארץ כמעבד קולי ומנצח.
בשנת 2006 הקים את הרכב הא-קפלה קוינטה וחצי, אותו הוא מנהל מוזיקלית עד היום, והוא גם אחראי על כתיבת רוב העיבודים ברפרטואר ההרכב. בעשר שנות פעילותו הופיע ההרכב במגוון רחב של אירועים ברחבי ישראל ובחו"ל ובשנת 2012 אף זכה ההרכב במלגה מיוחדת מטעם קרן בוכמן-היימן על פעילותו המוזיקלית.
בין הפרויקטים הבולטים שבהם לקח חלק, זכה לכתוב בשנת 2008 עיבודים למופע "מומנטום", של להקת המחול מיומנה, לקונצרטים של מקהלת הזמיר, לשמינית ווקאל ועוד.

הוראה וקהילה

בשנת 2001 נמנה עם חתני פרס "גלר" על עשייה התנדבותית למען הקהילה. משנת 2005 משמש כמורה בתיכון כצנלסון בכפר סבא כמורה למוזיקה, היסטוריה ומזרחנות.
בשנת 2011 סיים את לימודי התואר הראשון שלו בחוג להיסטוריה כללית ובחוג להיסטוריה של המזרח התיכון ואפריקה באוניברסיטת תל אביב.
כיום, בן-עמי מעבד מוזיקלי מספר מקהלות והרכבים קוליים ברחבי ישראל.
עדה בן-נחום

ביוגרפיה

בן-נחום נולדה בחיפה, לימודיה בפילוסופיה ומתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים נקטעו עם הכרזת החלוקה על ידי האו"ם.
בשנת 1947 התגייסה לחיל השדה ובמלחמת השחרור הייתה חבלנית ולוחמת קרבית, עם סיום המלחמה נכללה ברשימת מומלצי צה"ל לעיטור גיבורי ישראל, ולאחר המלחמה סיימה את לימודיה, תוך עבודה בשירותי המודיעין וגידול ארבע בנות.
בן-נחום הוזמנה להשתתף בתוכנית הרדיו "שלושה בסירה אחת" בקול ישראל, הופעתה המוצלחת הובילה להזמנה לתוכניות שונות וכתיבת מערכונים ופזמונים עבור אמנים ולהקות סאטיריות ובהמשך גם תסריטים עבור הטלוויזיה והקולנוע כמו "אריאנה" ו"פישקה במילואים".
בן-נחום כתבה טור שבועי סאטירי במעריב, ותרגמה כמאתיים מחזות שמרביתם הגיעו להציג על בימות תיאטראות הרפרטואר בישראל, כמו גם בבימות לימודיות וניסיוניות. עם המחזאים שאת מחזותיהם תרגמה נמנים: מולייר, קרלו גולדוני, מישל דה-גלדרודה, אדוארדו דה פיליפו, מרסל פניול, ז'ורז' פדו ואוגו בטי.
החל משנות ה-70 כתבה ועיבדה מחזות, בהם: המחזמר "עלי כינור", "כפיים", "מטורף על הגג", "מתי תתחתן עם אשתי?", "שבעה במכה אחת", "החייט הקטן", "איפה ארץ ישראל?" ו"היטב הרה לך יונה" על פי סיפור יונה הנביא המקראי.
בשנת 1973 הייתה שותפה להקמת תיאטרון באר שבע, יחד עם גרי בילו, ביימה מספר מחזות והייתה חברה בהנהלתו הציבורית. בין השנים 1976–1979 ניהלה את תיאטרון הילדים והנוער של אורנה פורת. 
בשנים 1981–1984 הייתה המנהלת הכללית של תיאטרון החאן הירושלמי, ובין השנים 1978–1990 הייתה המנהלת האמנותית של תיאטרון בית ליסין.
בן-נחום כתבה תסריטים דוקומנטריים עבור הטלוויזיה הלימודית, ובהם "המלחמה על השלום", "לאן נעלמה אירנה קליין?", "ערי שוליים" - סרט שניבא את התפרצות "הפנתרים השחורים". עבור תסריטה "סליחה תקלה" זכתה בשנת 1976 בפרס הראשון לתסריטים של המועצה לתרבות ואמנות. בנוסף, כתבה את "קרפיון חי" - סרט טלוויזיה באורך מלא. 
בשנת 1990 התמנתה למנהלת האמנותית של תיאטרון הבימה, ולאחר מספר שבועות נפטרה ממחלה. הותירה אחריה בעל, ארנון בן-נחום, וארבע בנות.
לאחר מותה מוענק לזכרה פרס לתרגום מחזות, הפרס בגובה 5,000 שקל, מחולק מדי שנה מטעם קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב ומאורגן על ידי תיאטרון בית ליסין.
ב-2013 הוצבה לוחית זיכרון על ביתה בתל אביב.
דיר עזיז

היסטוריה

הכפר הסורי  הוקם על הריסות יישוב יהודי ששכן במקום בתקופת המשנה והתלמוד, וכלל בית כנסת, בית בד, בית קברות וכנראה גם בית יוצר לכלי חרס.
ביישוב נמצאו שרידים של שני מבני ציבור. האחד בראש הגבעה, גדול מאוד אך טרם נחפר עד היום ולא ידוע למה ששימש. השני, על המורדות לכיוון דרום נחפר בחפירות ארכאולוגיות וכנראה שימש כבית הכנסת.
בית הכנסת העתיק בדיר עזיז הוא אולם מלבני שמידותיו 11 מטר על 18 מטר, ובו ערמת אבני גזית, אשר לפי הסברה מקורן בבית הכנסת שחרב ב"רעש שביעית" בשנת 749 לספירה. מתחת לרצפת האולם נמצאו מאות מטבעות, שהמאוחרים ביניהם מימי יוסטיניאנוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית (הרבע השני של המאה ה-6 לספירה), ובקיר הדרומי גומחה בולטת לארון הקודש.
על אחד ממשקופי בית הכנסת הקדום נמצא הכיתוב בשפה היוונית: AZIZO, המצביע על כך שיש אפשרות שהשם "עזיז" קשור לשמו המקורי של היישוב התלמודי במקום.
הכפר והיישוב הקדום ממוקמים כשני קילומטרים דרומית מזרחית למושב כנף, ובקרבת ההריסות מצוי מעיין כנף, אשר שימש את היישוב לאורך ההיסטוריה.
הכפר היה בשליטת סוריה, כחלק ממחוז קוניטרה שבנפת פיק, עד למלחמת ששת הימים, שבה נכבש על ידי ישראל וננטש על ידי תושביו. תחת שלטון ישראל נכלל שטחו בנפת גולן של מחוז הצפון.
אוניברסיטה פתוחה

אוניברסיטה פתוחה היא אוניברסיטה אשר איננה דורשת מתלמידיה תעודות על לימודים קודמים או מעבר מבחני קבלה לצורכי קבלה למסלולי הלימוד לתואר ראשון שהיא מציעה. בדרך כלל הלימודים בה מתקיימים בטכניקה של למידה מרחוק. 
ברוב המוחלט של האוניברסיטאות בעולם הלימודים מתקיימים בעיקר בצורה של הוראה פרונטלית, כלומר התלמידים נפגשים עם המורה בכיתת לימוד שבקמפוס האוניברסיטה, ושומעים הרצאה מפיו. אופי זה של הלימודים דורש מהמוסד האקדמי להגביל את מספר התלמידים הלומדים בו בהתאם למשאבים הפיזיים המאפשרים הוראה, למשל מספר הכיתות. באוניברסיטה פתוחה נעשה עיקר הלימוד בביתו של התלמיד, באמצעות ספרי לימוד שמספקת לו האוניברסיטה הפתוחה, וכן באמצעות כלים נוספים ללמידה מרחוק, כגון משדרי רדיו וטלוויזיה (או תחליפיהם בצורת קלטות אודיו ווידאו), שיחות ועידה ועוד. השימוש בהוראה פרונטלית באוניברסיטה פתוחה מצומצם יותר, ובנוי בדרך כלל על מספר מרכזי לימוד המפוזרים במקומות שונים ובנוסף על כיתות לימוד המושכרות ממוסדות שונים, כגון בתי ספר, מה שמאפשר גמישות רבה במספר התלמידים הלומדים בו זמנית. התפתחות האינטרנט הפכה אותו לכלי חשוב של למידה מרחוק, וצמצמה את מרכזיותו של הדואר כאמצעי לתקשורת בין הסטודנט לאוניברסיטה.
אוניברסיטה פתוחה, בדומה לאוניברסיטה רגילה, משמשת להכשרתו של הסטודנט לתואר אקדמי – בדרך כלל תואר ראשון, אך גם תואר שני.

אוניברסיטאות פתוחות בעולם

האוניברסיטה של דרום אפריקה עוסקת בלמידה מרחוק מאז שנת 1946.
האוניברסיטה הפתוחה בבריטניה היא מהגדולות בקטגוריה זו, ונוסדה בשנת 1969. בגרמניה נוסדה אוניברסיטה פתוחה בשנת 1974 (האוניברסיטה של האגן). בישראל נוסדה האוניברסיטה הפתוחה בשנת 1974 והחלה בהכשרת תלמידים ב-1976, ולומדים בה עשרות אלפי סטודנטים.
אליין תומפסון

ביוגרפיה

תומפסון נולדה באזור של מטעי בננות, במחוז מנצ'סטר, ג'מייקה. כיום, היא לומדת באוניברסיטה הטכנולוגית של ג'מייקה. היא מתאמנת בהדרכתו של סטיבן פרנסיס.

2015

בתחרות שנערכה באוניברסיטה שבה היא לומדת ב-11 באפריל 2015 קבעה תומספון בריצת 100 מטר את תוצאת השנה בעולם באותה העת 10.92 שניות. בתחרות שנערכה במאי היא קבעה בריצת 200 מטר שיא אישי חדש של 22.37 שניות. בתחרות שנערכה ביוג'ין, אורגון ב-30 במאי היא קבעה בריצת 100 מטר שיא אישי חדש של 10.84 שניות, המדרג אותה במקום 30 בכל הזמנים. באליפות ג'מייקה באתלטיקה היא זכתה ביום הולדתה שחל באותו היום במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.51 שניות. במסגרת ליגת היהלום שנערכה בלונדון היא קבעה בריצת 200 מטר (מקצוע שאינו בליגה) שיא אישי חדש של 22.10 שניות.

מדליית זהב באליפות עולם

חודש לאחר מכן, באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בבייג'ינג, סין באוגוסט 2015 זכתה תומפסון בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, בריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם ורוניקה קמפבל-בראון, נטשה מוריסון ושלי אן פרייזר בשיא אליפות חדש ושיא ג'מייקה חדש של 41.07 שניות, לפני ארצות הברית (41.68) וטרינידד וטובגו שקבעה שיא לאומי חדש של 42.03 שניות. מדליית כסף, בריצת 200 מטר בשיא אישי חדש של 21.66 שניות המדרג אותה במקום חמישי בכל הזמנים, אחרי דפנה סחיפרס מהולנד שקבעה שיא אליפות ושיא אירופה חדש של 21.63 שניות, המדרג אותה במקום השלישי בכל הזמנים ולפני ורוניקה קמפבל-בראון בת ארצה (21.97 שניות).

2016

באליפות העולם באולם שנערכה בפורטלנד, אורגון ארצות הברית במרץ 2016 זכתה תומפסון במדליית ארד בריצת 60 מטר בתוצאה של 7.06 שניות, אחרי ברברה פייר מארצות הברית (7.02 שניות) ודפנה סחיפרס (7.04 שניות). ביולי 2016 קבעה שיא אישי בריצת 100 מטר של 10.70 שניות, תוצאה המדרגת אותה רביעית בכל הזמנים.
אקין אומוטוסו

ראשית חייו וחינוכו

אקין אומוטוסו נולד בניגריה וגדל באילה איפה  שבמדינת אוסון  בניגריה. משפחתו היגרה לדרום אפריקה בשנת 1992 לאחר שאביו, קולה אומוטוסו, קיבל משרה אקדמית באוניברסיטת הכף המערבי  בדרום אפריקה. המשרה של אביו עודדה את אומוטוסו ללמוד באותה אוניברסיטה, שבה קיבל דיפלומה בתורת הנאום ובדרמה.

קריירה

אומוטוסו נכנס לתעשיית הבידור בזמן שלמד באוניברסיטה. תפקיד הבכורה שלו כשחקן היה בסרט Sunjata של מארק פליישמן. בזכות משחקן בסרט זה זכה אומטוסו בפרס פלר דה-קאפ (Fleur du Cap) לתלמיד המבטיח בשנת 1995. הוא השתמש בכסף שקיבל על תפקידי המשחק הראשונים שלו על מנת לממן את בימויים של הסרטים הקצרים הראשונים שלו, The Kiss of Milk ("נשיקת החלב"), The Nightwalkers ("הולכי הלילה") ו-The Caretaker ("המשגיח"). עד 1999, הוא כתב הסרט הראשון שלו באורך מלא, ששמו God is African ("אלוהים הוא אפריקאי"). הסרט יצא לאור בשנת 2003. ב-2003 הקים אומוטוסו יחד עם רובי ת'ורפ ועם קגומוטסו מטסוניאנה חברת הפקות שלה קראו T.O.M Pictures, כאשר שמה הוא ראשי התיבות של שלושת שמות מקימיה.
אומוטוסו ביים את סדרת הטלוויזיה "הצלב של ג'ייקוב" (Jacob's Cross) ששודרה בערוצי הטלוויזיה Africa Magic, M-Net ו-SABC בין השנים 2007 ו-2013. בשנת 2010, הוא החל לעבוד על הסרט Tell Me Sweet Something ("ספר לי משהו מתוק"); כאשר דיבר על תסריטו של הסרט עם אתר האינטרנט Pulse Nigeria, הוא ציין כי לסרט "מדברים ועושים אהבה" (Love Jones; 1997) הייתה השפעה רבה על הדרך שבה ביים ויצר את סרטו. אומוטסו ציין גם כי הוא קיבל מענק ליצירת הסרט מקרן הפיתוח של נשות אפריקה ("African Women's Development Fund"). בזכות הסרט זכה בשנת 2016 בפרס הבמאי הטוב ביותר בטקס פרסי הקהל לקולנוע "אפריקה מג'יק" במדינת לאגוס.
בראיון עם אזאניה מוסאקה (Azania Mosaka), הוא תיאר את האווירה בתעשיית הסרטים של דרום אפריקה כסביבה המאפשרת ליוצרי סרטים שאפתניים להוציא לפועל את רעיונותיהם. הוא הודה במיוחד למענקים הכספיים שמעניקים מחלקת המסחר והתעשייה (Department of Trade and Industry) וקרן הקולנוע והווידאו הלאומית (National Film and Video Foundation; NFVF) המכין מעוניינים ביצירת סרטים לתעשייה.
מפרץ מיקאווה

מפרץ מיקאווה (ביפנית: 三河湾) הוא מפרץ בחופו הדרומי של האי הונשו ביפן. המפרץ שוכן מדרום למחוז אאיצ'י ומוקף ממערב על ידי חצי האי צ'יטה וממזרח ודרום על ידי חצי האי אצומי. שטחו של המפרץ כ-604 קמ"ר. מימיו הרדודים של המפרץ נתונים לבעיה של זיהום.
ללא הגבלת הכלליות

ללא הגבלת הכלליות הוא ביטוי המשמש בהוכחות מתמטיות כדי לציין שניתן להוכיח טענה למקרה פרטי וההוכחה עדיין תהיה תקפה גם למקרה הכללי. כלומר, זהו מצב בו מניחים הנחה נוספת בשביל להקל על הוכחה, וזאת בתנאי שההנחה לא מצמצמת את קבוצת האובייקטים עליהם ההוכחה חלה.
שימוש נפוץ במונח הוא כשרוצים להוכיח טענה על שני משתנים, x ו-y שונים, השייכים לקבוצה כלשהי, שאין להם מאפיינים נוספים. ההוכחה עשויה לפתוח במשפט "נניח ללא הגבלת הכלליות כי x<y". הנתון החדש הזה עשוי לעזור בהוכחת הטענה ומצד שני הוא לא פוגם בנכונותה למקרה הכללי כי ההוכחה למקרה y<x אנלוגית לחלוטין.
מקרה נפוץ נוסף הוא כשמוכיחים טענה רק למקרה הקיצוני ביותר שלה, ולכן היא נכונה גם למקרים מתונים יותר.