google/wiki40b huggingface dataset:
סגור אלגברי

באלגברה, הסגור האלגברי (algebraic closure) של שדה F הוא השדה הקטן ביותר המכיל את F, שהוא סגור אלגברית. את הסגור האלגברי אפשר לבנות על ידי שילוב של כל ההרחבות ממימד סופי של השדה המקורי. כדי לשלב בין השדות השונים כראוי, יש להפעיל את הלמה של צורן.
לכל שדה יש סגור אלגברי, שהוא יחיד עד כדי איזומורפיזם. לכן אפשר לדבר על 'הסגור האלגברי', בהא הידיעה. הסגור האלגברי שווה לשדה עצמו רק כאשר השדה כבר סגור אלגברית. כל שדה סגור אלגברית המכיל את F, מכיל גם את הסגור האלגברי של F. כאשר F שדה אינסופי הסגור האלגברי של שדה F הוא בעל אותה עוצמה כמו של F. לדוגמה, הסגור האלגברי של שדה המספרים הרציונליים הוא שדה המספרים האלגבריים, והסגור האלגברי של שדה המספרים הממשיים הוא שדה המספרים המרוכבים. לפי משפט של ארטין ו- Schreier מ-1927, הממד של הסגור האלגברי מעל השדה הוא 1, 2, או אינסוף. 
בנוסף לבניה המופשטת של סגור אלגברי, היוצאת משדה נתון ומחזירה הרחבה שלו, אפשר להתבונן גם בסגור האלגברי היחסי. אם  שני שדות, אז הסגור האלגברי של  ב-  (או - הסגור האלגברי היחסי) הוא אוסף האיברים של K שהם אלגבריים מעל F.
רוברט הנסן

רוברט הנסן (באנגלית: Robert Hanssen) (נולד ב-18 באפריל 1944), מראשי הריגול הנגדי של ה-FBI, שמכר סודות לרוסים.
רוברט הנסן, בנו של שוטר משיקגו, שירת במשך 25 שנה ב-FBI והיה מראשי אגף הריגול הנגדי של הסוכנות. הנסן חי חיים כפולים, מחד איש משפחה, שמרן וקתולי ומאידך בליין במועדוני חשפנות ומוכר סודות ארצו לרוסים בעד בצע כסף.
הנסן ריגל עבור הרוסים משנת 1985 למשך 15 שנה וגרם לנזק ביטחוני כבד ביותר לארצות הברית. בתחילה פעל הנסן עבור ברית המועצות ומשזו התפרקה המשיך בפעולתו עבור הפדרציה הרוסית. עבור שירותיו שילמו לו הרוסים במרוצת השנים סכום כולל של כ-1.4 מיליון דולר.
הנסן נחשף על ידי האמריקנים בשלהי שנת 2001. חשיפתו הייתה בעקבות מידע, שנצבר עם חשיפתו של איש ה-CIA אולדריץ' איימס שריגל אף הוא עבור הרוסים. במשך 22 שנות ריגול בגד הנסן ב-50 מקורות לפחות ידוע כי לפחות שלושה מתוכם הוצאו להורג על ידי הק.ג.ב. היקף הנזק שגרם הנסן לארצות הברית ולבעלות בריתה נשאר חסוי. הנסן הועמד לדין והיה צפוי לעונש מוות, אך עקב שיתוף פעולה עם חוקריו נגזר עליו מאסר עולם ללא זכות חנינה, במתקן בעל אבטחה מקסימלית בפלוורנס קולורדו בו הוא מבלה 23 שעות ביממה בבידוד.
סו אן לנגדון

ביוגרפיה

לנגדון נולדה בשם סו לוקהוף בעיר  פטרסון שבניו ג'רזי, בתם של גרייס ואלברט לוקהוף. היא למדה ב"אוניברסיטת צפון טקסס" וב"אוניברסיטת איידהו".
לנגדון החלה את הקריירה בתחילת שנות ה-60 בסרטיו של כוכב הרוקנרול אלביס פרסלי "פרנקי וג'וני" בתור הזמרת מיצי ו"קרניבל העליצות". כמו כן שיחקה לצד כוכבי קולנוע ענקים נוספים: בסרטיו של ג'ין קלי "מדריך לגבר הנשוי" לצד וולטר מתיאו, "מועדון הגברים" לצידם של ג'יימס סטיוארט ושירלי ג'ונס ובסרט הבוקרים לצידם של גלן פורד והנרי פונדה.
בשנת 1970 הופיעה לנגדון בסדרה הקומית " ארני" בתפקיד ליליאן אשתו של עובד המפעל ארני נובו (הרשל ברנרדי). על כישרונה הקומי שהציגה בסדרה זכתה לנגדון בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה.
לנגדון הייתה נשואה לבמאי הקולנוע והתיאטרון ג'ק אמרק משנת 1959 עד למותו בשנת 2010.
אפלול אמריקאי

תיאור

אפלול אמריקני הוא עטלף בגודל בינוני בעל גוף מוצק וראש גדול, אף גדול ושפתיים בשרניות. אורכו הכולל 138-87 מילימטרים ומשקלו 23-11 גרם. הנקבות גדולות במעט מהזכרים (דו-צורתיות זוויגית). אוזניו קצרות וכאשר הוא משתמש בהן הן עוברות במעט את קצה אפו. אפרכסת האוזן רחבה ונוטה מעט קדימה בקצה. כנפיו קצרות ורחבות, מוטת הכנפיים בין 28 ל-33 סנטימטרים. פרוותו חומה, רכה ומבריקה, ועובייה כ-10 מילימטרים בגבו. הגוון של האפלול משתנה בין חום בהיר לחום שוקולד, כשלצפק גוון בהיר יותר מאשר לגב. האפלול האמריקני שונה מנשפוניים אחרים בתחום תפוצתו בראשו הגדול והרחב, בגוף הקצר המוצק, באוזניו המעוגלות ובכנפיו הקצרות הרחבות. בנוסף יש למין זה ארבע שיניים חותכות עליונות. זהו המין היחיד של הסוג אפלול באמריקה הצפונית והמין הגדול ביותר באמריקה המרכזית והדרומית.

אורח חיים

כמו מרבית העטלפים האפלול האמריקני הוא בעל חיים הפעיל בלילה. במהלך היום הוא ישן בחללים בעצים, מתחת לקליפה רופפת של גזעי עצים, בחרכים בסלעים או במבנים כמו עליות גג, אסמים, בניינים ישנים, מרזבים, ותריסי חלונות. בעת התעופה בלילה משתמש האפלול באיכון באמצעות קול להתמצאות בשטח ולציד. הוא מסוגל ליצור קולות בספקטרום רחב בתום 45-10 קילוהרץ. האפלול עוסק בציד כל לילה במשך כ-100 דקות ובשאר הלילה הוא נח במחבוא, שאיננו המקום שבו הוא נוהג לישון במשך היום. האפלול הוא אוכל חרקים וניזון מעשים, חיפושיות, יתושים וצרעות. מחקרים הראו שאפלול בוגר אוכל עד 2.7 גרם חרקים לשעה. מהירות תעופתו היא 18-13 קילומטרים לשעה במקומות סגורים, אבל הוא עשוי להגיע למהירות תעופה של 33 קילומטרים לשעה באוויר הפתוח. בזמן התעופה האפלול מנפנף בכנפיו בקצב העולה על תשע פעמים בשנייה. בתחילת נובמבר האפלול נכנס לתרדמת חורף. המקום אותו בוחר האפלול לתרדמת החורף הוא קר, יבש ובדרך כלל שוכן בבניינים, מכרות ומערות. במקומות אלו זוחל האפלול לסדקים צרים, לבד או בקבוצות קטנות. לפני שהוא שוקע בתרדמת החורף ניזון האפלול מעתודות השומן. משקלו הממוצע לפני תרדמת החורף 21 גרם, ובהגיע אפריל הוא מאבד כרבע ממשקל זה. בקובה האפלול לא נכנס לתרדמת חורף, אם כי בלילות קרים הוא נכנס למצב של נמנום ומטבוליזם מואט (torpor).
אפלול אמריקני יכול לחיות עד 19 שנים.
הטורפים העיקריים של האפלול כוללים: Quiscalus quiscula (באנגלית common grackle), עוף ממשפחת הפזאיים, בז אמריקני (Falco sparverius), סמורים, חולדות, חתול בית וצפרדע שור אמריקנית (Rana catesbeiana).

רבייה

לאחר שהן מתעוררות מתרדמת החורף יוצרות הנקבות מושבות בנות 5 עד 700 פרטים, בעוד שהזכרים מתבודדים או שוהים בקבוצה של זכרים בלבד. יותר מ-90% מהנקבות במושבה נכנסות להיריון במהלך עונת הרבייה. במהלך השלב הראשון של ההיריון מגדילות הנקבות את עתודות השומן, שיתמכו בגידול של העובר במהלך השלבים האחרונים של ההיריון. משך ההיריון של האפלול האמריקני הוא כ-60 יום. במערב אמריקה הצפונית כולל השגר ולד אחד בעוד שבמזרח ארצות הברית ובקובה כולל השגר שני ולדות. הלידה מתרחשת בין מאי ליולי. הוולדות נולדים חסרי פרווה, אבל עם עיניים ואוזניים פקוחות ושוקלים כ-20% ממשקל אפלול בוגר. הגורים נגמלים מחלב אם בין 32 ל-40 ימים אחרי הלידה ומתחילים לעוף אחרי 18 עד 25 ימים. בין 7 ל-10 אחוזים מהגורים מתים לפני תום תקופת הגמילה. אם הגורים נפרדים מאימם הם משמיעים קולות מצוקה, שלהם האם מגיבה בציוץ בתחום העל קולי ומסוגלת לזהות את צאצאיה.

תת-מינים

תת-המין E. f. fuscus שוכן בכל המחצית המזרחית של ארצות הברית מלבד פלורידה. ביוטה שוכן תת-המין E. f. pallidus.
שחמט 360

הגנת גדר

בין הצריחים שלך לצריחים של שכניך ישנה הגנת גדר. חוץ מלפרש, אין לעבור עם כלי מסוים מעל לגדר. חוק זה מסייע במניעת לקיחת הצריח של חברך ומניעת הצרחות כבר בתור הראשון.

הכאה דרך הילוכו

אם החייל שליד הקצוות של המגרש "שלך" הולך שניים קדימה, החייל החיצוני שלך יכול לקחת אותו במשבצת הראשונה אחרי קו ההתחלה שלו.

מט

לאחר מתן מט, מקבל המט יכול להמשיך ולשחק עד אשר השחקן המאיים יכה את המלך. לאחר הכאת המלך אין השחקן יכול להזיז את כליו. אך כל עוד לא ניטל המלך, השחקן ממשיך במשחק. לאחר ששחקן אחד הפסיד, נותרו השניים האחרים לשחק עד שאחד מהם יקבל מט.

משבצות

בלוח שחמט 360 יוצאת מן המעגל 24 רצועות, שבכל אחת מהן ישנן 6 משבצות. הרצועות ממוספרות מA ועד X, כאשר ב-A נמצא הצריח השמאלי הלבן. המעגל החיצוני הוא 1, והפנימי הוא 6, כך שהצריחים הלבנים ממוקמים h1 וב-a1, והרץ הלבן ממוקם בc1.

המלך והמלכה

לבן: המלך מימין והמלכה משמאל שחור: המלך מימין והמלכה משמאל צבע מעבר: המלך משמאל והמלכה מימין
משל החלון השבור

משל החלון השבור הוא משל שהגה הכלכלן והוגה הדעות הצרפתי פרדריק בסטייה בחיבורו "מה שרואים ומה שאין רואים" שפורסם במאה ה-19.
על פי המשל, ילד שובר את חלונו של ז'אק. עוברי אורח מנחמים את ז'אק בכך שלפחות הוא יספק פרנסה לזגג. המנחמים מציגים את שבירת החלון כתרומה לכלכלה. אולם בכסף שבו נאלץ ז'אק לתקן את החלון הוא תכנן קודם לכן לקנות זוג נעליים חדשות, ועתה אינו יכול. הפרנסה שנוספה לזגג נגרעה ממוכר הנעליים. יתרה מכך, ז'אק עצמו ניזוק, שכן אילולא שבירת החלון היו לו חלון וזוג נעליים, ועתה יש לו חלון בלבד. כלומר הכלכלה ניזוקה משבירת החלון. אבל מכיוון שאת הפרנסה שנוספה לזגג רואים כל תושבי הכפר, ואילו את הפרנסה שנגרעה ממוכר הנעליים אין רואים, מכיוון שלא נעשתה, קל לטעות ולחשוב ששבירת החלון תרמה לכלכלה.
על פי בסטייה, תפישתם של המנחמים מאפיינת מוסדות כלכליים רבים. המשל ממליץ בעת ניתוח סוגיות כלכליות לעמול על מנת להבין את ההשלכות של כל צעד על כלל האוכלוסייה בטווח הארוך, ולא רק על גורם זה או אחר בטווח הקצר. לדברי בסטייה, בחינה כזו תביא למסקנות התומכות במדיניות כלכלית ליברלית, סחר חופשי ומיסוי נמוך.
Dota 2

מהלך המשחק

המשחק משוחק על ידי שתי קבוצות בנות חמישה שחקנים כל אחת, המשחקות אחת נגד השנייה. כל קבוצה נמצאת בתוך אזור מבוצר בצד אחר של המגרש ומטרתה היא להשמיד את העתיק ("Ancient") של הקבוצה השנייה - מבנה הממוקם בקצה המגרש המבוצר. כל שחקן שולט באחת מתוך 117 דמויות אפשריות, אשר כל אחת מהן מספקת יכולות שונות וטכניקות ייחודיות. במהלך המשחק כל שחקן אוסף זהב, חפצים ונקודות ניסיון (XP) בשביל הדמות בה הוא שולט, בזמן שהוא נלחם עם דמויות מהקבוצה השנייה.
בית הכנסת בלשייא ברונייא

המרכז היהודי-קהילתי במרכז העיר מוסקבה, בבית הכנסת בלשייא ברונייא (על שם הרחוב בו הוא שוכן. להבדיל מהמרכז היהודי-קהילתי במוסקבה "בית הכנסת מרינה רושצ'ה", בצפון-מערב העיר) שמו הרשמי הישן: בית הכנסת פוליאקוב (ברוסית: Московская Синагога на Большой Бронной улице, תרגום: בית הכנסת המוסקבאי ברחוב בולשייא ברונייא), הוא מבנה של בית כנסת עתיק במחוז האדמיניסטרטיבי המרכזי במוסקבה בירת רוסיה. בשנות האלפיים חודש המבנה ונבנתה סביבו מעטפת שימור מבנים וכיום שוכן בו מרכז קהילתי גדול ליהודי האזור, והוא כולל בית כנסת, מקווה, מסעדה כשרה, מוזיאון ומשרדים, עם מספר מבנים נספחים ובהם אולמות, ישיבה וסמינריונים.
בית הכנסת נמצא בחזקת אגודת חסידי חב"ד העולמית, נשיא ורב המרכז הוא הרב יצחק קוגן (מוכר כ"הצדיק מלנינגרד").

היסטוריה

המבנה נבנה על ידי לזר פוליאקוב מראשי משפחת פוליאקוב ב-1872. ב-1883 קיבל אישור להסב בו בית כנסת. הוא נבנה בתכנון האדריכל מ. צ'צ'יגוב בסגנון בריטי ובחזיתו חרוט מגן דוד.
ב-1937 עצר השלטון הסובייטי את חזן וראש הקהילה, חיים רוטנברג, והוא הומת בירייה. ב-1938 הומת בירייה גם רב הקהילה שמריהו יהודה לייב מדליה. מאז נסגר המבנה לתפילה.
בשנות ה-50 שופץ המבנה והתקיים בו מועדון אמנות של הסתדרות העובדים.
ב-1991 הציע הרבי מלובביץ' להשיב את המבנה לייעודו המקורי. לאחר תקופה באה קבוצת יהודים והתמקמה במקום באופן פיראטי, לאחר זמן יצא צו ממשלתי להחזיר את בית הכנסת לקהילה היהודית, בפקודת יורי לוז'קוב, ב-8 במאי 1991.
ב-2001 החלה בניית 6 קומות חדשות על המבנה הישן, תוך שימור החלק הפנימי, בתרומת ודים רבינוביץ' ואלי יעקבי. הבנייה הסתיימה ב-2004. כיום המבנה מאובטח וכולל שירותי קהילה רבים, ואולמות תצוגה בשם "אולם הגבורה" ו"אולם הזיכרון".
בשנות האלפיים התקיימו בבית הכנסת מספר אירועי תקיפה, פיגועים והשלכות בקבוקי תבערה, והוגברה בו האבטחה. בין היתר ב-1999 נמצא במבנה חומר נפץ במשקל חצי ק"ג, לא היו נפגעים. ב-2006 דקר מחבל נאו-נאצי 8 אנשים, בהם רב הקהילה הרב קוגן. לאחר האירוע התקיימה סעודת הודיה על שלא נגדעו חיי אדם והרב קוגן קיבל אות הוקרה מראש העיר. על המחבל נגזרו 16 שנות מאסר.
מדי שנה מתקיים במקום טקס גדול כחלק ממצעדי יום הניצחון במוסקבה.
רות פוקס

ביוגרפיה

פוקס נולדה באגלן שבסקסוניה-אנהלט. בשנת 1964 החלה ללמוד בבית הספר לרפואה בקמניץ ובשנת 1966 קיבלה תואר טכנאית רפואי. משנת 1968 התאמנה בהדרכתו של קרל הלמן. 
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי שבפינלנד באוגוסט 1971 זכתה פוקס במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 59.16 מטר.

שיאנית עולם ואלופה אולימפית

בתחרות שנערכה בפוטסדאם ב-11 ביוני 1972 קבעה פוקס בהטלת כידון שיא עולם חדש של
65.06 מטר. שלושה חודשים לאחר מכן, באולימפיאדת מינכן (1972) היא זכתה במדליית זהב בהטלת כידון בשיא אולימפי חדש של 63.88 מטר, לפני בת ארצה ז'קלין טודן (62.54 מטר) וקייט שמידט מארצות הברית (59.94 מטר).
בתחרות שנערכה באדינבורו סקוטלנד ב-7 בספטמבר 1973 קבעה פוקס בהטלת כידון שיא עולם חדש של 66.10 מטר

אלופת אירופה

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה ברומא שבאיטליה בספטמבר 1974 זכתה פוקס במדליית זהב בהטלת כידון בשיא עולם חדש של 67.22 מטר. 
בתחרות שנערכה בברלין ב-10 ביולי 1979 קבעה פוקס בהטלת כידון שיא עולם חדש של 69.12 מטר. שבועיים לאחר מכן, באולימפיאדת מונטריאול (1976) היא זכתה במדליית זהב בהטלת כידון בשיא אולימפי חדש של 65.94 מטר, לפני מריון בקר ממערב גרמניה (64.70 מטר) וקייט שמידט (63.96 מטר) ובכך הגנה על תוארה והייתה למטילת כידון אישה הראשונה שזכתה פעמיים במדליית זהב אולימפית.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בפראג אז צ'כוסלובקיה בספטמבר 1978 זכתה פוקס במדליית זהב בהטלת כידון בשיא אירופה חדש של 69.16 מטר ובכך הגנה על תוארה. 
בתחרות שנערכה בדרזדן אז מזרח גרמניה ב-13 ביוני 1979 קבעה פוקס בהטלת כידון שיא עולם חדש של 69.52 מטר.
בתחרות שנערכה בספליט אז יוגוסלביה ב-29 באפריל 1980 קבעה פוקס בהטלת כידון שיא עולם חדש של 69.96 מטר. חודשיים וחצי לאחר מכן, באולימפיאדת מוסקבה (1980) היא סיימה במקום שמיני בהטלת כידון בתוצאה של 63.94 מטר ולא הצליחה לזכות בפעם השלישית ברציפות. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 64.26 מטר.

לאחר הקריירה הספורטיבית

בשנת 1981 קיבלה פוקס תואר דוקטור בחינוך גופני בלייפציג. לאחר שפרשה מספורט תחרותי, בשנים 1990-1984 היא שימשה בתפקיד סגן נשיא התאחדות האתלטיקה של מזרח גרמניה ועבדה כעוזרת מחקר באוניברסיטת פרידריך שילר בעיר יינה. לאחר איחוד גרמניה, הייתה חברת פרלמנט בבונדסטאג במפלגת השמאל, מפלגת הסוציאליזם הדמוקרטי (PDS) בשנים 1990 ובין השנים 1992 ו-2002. בשנים 2004 עד 2009 היא הייתה חברת פרלמנט של תורינגיה.

תוכנית האימרוץ

לאחר איחוד גרמניה נחשפה תוכנית האימרוץ של גרמניה המזרחית, בה נתנו סטרואידים אנאבוליים באופן שיטתי לספורטאים רבים. פוקס הודתה שהשתמשה באימרוץ.

חייה האישיים

בשנת 1966 נישאה לראשונה לאצן למרחקים בינוניים אולריך פוקס, לאחר גירושיהם היא נישאה למאמנה בעבר, קרל הלמן.
לובצ'ן צטיניה

היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1947 והשתתפה בליגה היוגוסלבית/סרבית. ובליגה המונטנגרית שהוקמה בשנת 2006. לאחר פירוקה של המדינה המשותפת של סרביה ומונטנגרו. היריבה העיקרית שלה במירוץ לאליפות היא קבוצת בודוצ'נוסט פודגוריצה החזקה.
הקבוצה השתתפה במפעלים אירופאים כגון: גביע קוראץ' בעונת 1998/99. בליגה האדריאטית בעונת 2003/04. וביורוהולד בעונת 2009/10 (הפסד בגמר ללבסקי סופיה  77-65).
תקר

תקר, או נקר או פנצ'ר (מאנגלית: puncture) הוא נקב בגלגל. מקור המילה פנצ'ר במילה האנגלית puncture (ניקוב).
תקר יכול לקרות רק בגלגלים המבוססים על מילוי אוויר. בגלגלים כאלו יש צמיג עשוי גומי קשיח ומחוספס הבא במגע עם הכביש. הצמיג מלא באוויר בלחץ, או בפנימית עדינה יותר הנמצאת בתוך הצמיג ומלאה באוויר. חפץ חד כגון מסמר עשוי לחדור את הצמיג בלי להסב לו נזק משמעותי, ולפוצץ את הפנימית, או ליצור קרע בצמיג ללא פנימית, כך שהאוויר הכלוא בגלגל משתחרר. מצב זה קרוי תקר.
תת-לחץ אוויר בצמיגים מגדיל את הסיכוי לתקר, בייחוד כאשר הרכב עמוס.
בכלי רכב מסוימים, למשל אופניים לגיל הרך, עשויים הצמיגים גומי מלא, ואין בהם אפשרות לתקר. חסרונותיהם של צמיגים מגומי מלא הם משקלם הגבוה יותר ויכולת בלימת הזעזועים הפחותה בהשוואה לצמיגים מלאים אוויר.
בהשאלה משמש המושג גם לכל תקלה בלתי צפויה, ואף לתיאור לידתו של ילד בלתי מתוכנן.
להרוג את איב

עלילה

איב פולסטרי, היא אישה מתוסכלת ומשועממת בעבודה המשרדית שלה כקצינת MI5. איב נאלצת לעצור ולמצוא את וילאנל אשר היא רוצחת מוכשרת ופסיכופתית אכזרית ובלתי צפויה בעליל. כאשר שתי הנשים נפגשות הן נהפכות לאובססיביות זו לזו.
אברהם יוסף קרייזווירט

הרב אברהם יוסף קרייזווירט (ח' באייר תרל"ו, 1876 – ט"ו בתשרי תש"ב, 1941) היה רבה של וואויניטש שבגליציה, מחבר הספר בית אברהם.

קורותיו

נולד במגנישוב שבפולין לרב יעקב שרמן, מצאצאי הרב חיים רפופורט, רבה של לבוב. בשנת תרס"ה (1905) עבר לגליציה והתיישב בעיר וואויניטש. נישא לפרלה, בתו של רבי אהרן קרייזווירט מוואיניטש. לאחר נישואיו שינה את שם משפחתו כשם משפחת חותנו. כעבור זמן התמנה למרא דאתרא. בשנת תרס"ט הוציא את ספרו "בית אברהם".
חיבוריו "שו"ת מהרי"א" ו"שמלה רחבה" על הלכות טרפה עמדו לצאת לאור, אך נאבדו בתקופת השואה.
במלחמת העולם השנייה עבר לקוז'ניץ, שבסמוך לעיירת הולדתו. בתחילת שנת תש"ב הובל למחנה ההשמדה טרבלינקה, שם נספה עם אשתו וארבעת ילדיו. בנו, הרב חיים קרייזווירט, הוא היחידי שניצל מכל משפחתו.
You Need to Calm Down

רקע וכתיבה

באפריל 2019, יצא לאור הסינגל הראשון מתוך האלבום העתידי של סוויפט, "Me!". מאוחר יותר, הכריזה טיילור בחשבון היוטיוב שלה, כי שמו של האלבום העתידי, מופיע בתוך קליפ השיר עצמו.
לראשונה, סינגל זה יוצא על ידי חברת התקליטים "Taylor Swift Productions".

וידאו קליפ

ב-13 ביוני 2019, הודיעה סוויפט בשידור חי באינסטגרם כי האלבום השביעי שלה ייקרא Lover. כמו כן, פורסם הקליפ הרשמי של השיר בערוץ היוטיוב של סוויפט ב-17 ביוני באותה השנה. הקליפ מתמקד בלהט"בים, ובו משתתפים ידוענים כדוגמת: לברן קוקס, ג'סי טיילר פרגוסון, סיארה, אדם למברט, אלן דג'נרס, רופול, קייטי פרי וראיין ריינולדס.
בנוסף לכך, בסוף הקליפ, ישנו אזכור לאריאנה גרנדה, ליידי גאגא, אדל, קארדי בי, ביונסה, קייטי פרי וניקי מינאז' המגולמות על ידי מלכות דראג.
ברברה לי-האנט

ביוגרפיה

לי-האנט נולדה בעיר באת' שבמחוז סאמרסט באנגליה.
השתתפה בהפקות תיאטרון רבות בהן אלה של להקת התיאטרון בריסטול אולד ויק, הלהקה השייקספירית המלכותית והתיאטרון המלכותי הלאומי. בין תפקידיה בקולנוע היה בסרט "פרנזי" של אלפרד היצ'קוק משנת 1972, בו גילמה אשה שהרוצח הסדרתי אנס ורצח אותה.
ב-1983 השתתפה בסרט "וגנר" בתפקיד מלכת בוואריה, והופיעה לצידם של ראלף ריצ'רדסון, לורנס אוליביה וג'ון גילגוד שגילמו שרים בחצר המלוכה. ריצ'רד ברטון גילם את דמותו של ריכרד וגנר, ובסרט השתתף גם ריצ'רד פסקו בעלה של לי-האנט.
ב-1995 השתתפה בסדרת הטלוויזיה גאווה ודעה קדומה בתפקיד דודתו של דארסי, ליידי קתרין דה ברג. היא דיבבה את קפטן מילדרד ואת הפיה מרי בסדרת האנימציה של ה-BBC "צ'ארלי צ'וק". עוד הופיעה בסרטים "Paper Mask" ב-1990 וב"בילי אליוט" ב-2000. הרבתה להופיע בתפקידי אורח בתוכניות טלוויזיה שונות.
ב-1967 התחתנה עם השחקן ריצ'רד פסקו.
PW4000

רקע

המנוע PW4000 של חברת פראט אנד וויטני נולד לפני יותר מ - 20 שנה והיווה ציון דרך ועלית מדרגה בעולם התעופה. המנוע תוכנן לשמש כמחליף למשפחת מנועי JT9 ששמשו את המטוסים רחבי הגוף של אותה תקופה: בואינג 747, MD-11 ו-A300. 
פיתוח המנוע נועד להשיג שתי מטרות: תוספת דחף באמצעות בשיפורים במבנה המנוע, שימוש במתכות מתקדמות והרכבת חלקים בצורה מדויקת.
הפתרון לרצון ליצור מנוע חסכוני מבלי לפגוע בביצועי המנוע נמצא במחשוב בקרת המנוע. במנועים שהיו קיימים באותה תקופה, בקרת המנוע, כלומר חישוב כמות הדלק שצריכה להישרף בכל רגע נתון הייתה מכנית. בנוסף הפקודות להפעלת המנוע מתא טייס הגיעו אל ווסת הדלק במנוע על ידי מערכת כבלים.

החידוש שבמחשב המנוע

ווסת הדלק הוחלף במחשב שיודע בכל רגע נתון באיזה סביבה המטוס טס ומה דרישות מערכת בקרת הטיסה. הפקודות מתא הטייס מועברות למנוע בצורה חשמלית (חיסכון במשקל). המחשב מקבל את הנתונים השונים ומחליט איזה כוח סחב המנוע יפתח וגם כיצד יופעלו מערכותיו השונות. כדי לשמור על בטיחות הטיסה המחשב שמפקח על המנוע בנוי משני ערוצים בעלי יכולת עצמאית לשלוט בכל הפעולות הנדרשות מהמחשב. לשיטה זו של בקרת מנוע ניתן שם FADEC ראשי התיבות של Full Authority Digital Engine Control
המעבר לבקרה ממוחשבת תרם לחישוב וביצוע מדויק של כמות הדלק הנשרפת בתא הבעירה. ניתן לנצל בצורה מיטבית את יכולות מדחס המנוע מבלי שיווצרו תקלות בזרימת האוויר במנוע (תופעת הנחשול SURGE) ובמידה וישנה סכנה של התפתחות נחשול המחשב יזהה זאת ויבצע פעולות מקדימות שימנעו תקלות בפעולה. בנוסף, מחשב מנוע PW4000 מפקח על פעולות של תת-מערכות נוספות מעבר לפיקוח על הדלק. המחשב מסדיר את אופן זרימת האוויר לאורך מדחס המנוע ומונע בזבוזים מיותרים כמו במנועים הנטולי מחשב. שמירה על כמות האוויר מדויקת במדחס כמובן מועילה לנצילות וחיסכון בדלק. במנוע PW4000 הטילו על המחשב גם את מטלת שמירה על טמפרטורת שמן המנוע והדלק. כיוון שמשתמשים גם באוויר לקרר את שמן המנוע, הקפדה על סגירת הקירור על ידי האוויר, כאשר טמפרטורת השמן לא גבוהה חוסכת כמובן בביצועי מנוע. ומצד שני כאשר טמפרטורת הדלק גבוה מידי המחשב יפעיל את קירור האוויר שיקטין את הטמפרטורה. השג נוסף של המנוע פליטת החומרים המזהמים קטנה משמעותית ביחס ל JT9.
גם החברות המתחרות GE עם המנוע CF6-80 וחברת RR עם ה- RB211-524 עברו לבקרה ממוחשבת. את החיסכון שהושג בצריכת דלק אפשר לראות בדוגמה הבאה: מטוס B747-300 צורך בערך בכל שעת טיסת שיוט כ 10 טון דלק (4 מנועים JT9) ואילו B747-400 עם 4 מנועי PW4000 צורך כ 9.5 טון דלק לכל שעה של טיסת שיוט. כיום ניתן לומר שכל המנועים בעולם התעופה, האזרחי והצבאי, פועלים עם בקרה ממוחשבת, היעילה והבטוחה.
מנוע ה- PW4000 לא הצליח כמצופה מבחינה מסחרית. ה- CF6-80 דחק את רגליו כי ל PW4000 היו הרבה מחלות ילדות. היו ליקויים שקשורים לתכנון מבנה המנוע שגרמו אף לכיבוי מנוע באוויר. הרבה מפעילים בחרו במתחרה. במשך הזמן בוצעו שיפורים למבנה המנוע וגם עדכונים למערכת הממוחשבת. היום המנוע נחשב לאמין מאוד. המנוע מאפשר מעל 20,000 שעות טיסה לפני שיש צורך לשלוח אותו לשיפוץ.
מוסד עלייה

מוסד עלייה היה מוסד של נשות המזרחי באמריקה שהוקם בשנת 1944 עבוד ילדי עולים חדשים בכפר אברהם על השטח ששימש קודם לכן את קבוצת רודגס. 
בתחילת המאה ה-20 נרכשו האדמות עליהן הוקם מוסד עלייה לצורך הקמת בית יתומים, אך כוונה זאת לא יצאה אל הפועל. בשנות ה-30 התיישבו במקום חברי קבוצת רודגס. לאחר שאלו עברו להתיישבות בקבוצת יבנה ובטירת צבי, הוקם במקום בית ספר חקלאי עבור ילדי עולים, בידי נשות המזרחי באמריקה. 
במקום הוקמו ארבעה בתים לבנים לשיכון התלמידים ובמרכזם מבנה בית ספר. התלמידים הראשונים, כ-70 במספר, עלו לישראל  מרומניה בקיץ 1944. לפחות חלקם עלו לישראל באוניות המעפילים "בולבול" ו"מורינה". המדריך הראשי של הילדים היה הרב יהושע בכרך. 
באוקטובר 1945 היו במוסד עלייה כ-130 ילדים. בשנת 1949 למדו בבית הספר כ-220 תלמידים ובשנת 1954 כ-250 תלמידים בגילאי 12-17. 
בשנות ה-50 וה-60 ניהל את המוסד יואל שיפטן. בשנת 1964 למדו במוסד כ-400 תלמידים.
בשנת 1961 הוקם במוסד עלייה סמינר להכשרת מורים.
בשנת 1969 היו במוסד כ-350 תלמידים בשני מסלולים: תיכון חקלאי דתי ובית מדרש דתי למורים למוזיקה.
משה שמעון פסח

הרב משה שמעון פסח (ביוונית: Μωυσής Πεσάχ or Πέσαχ;‏ 1869 - 13 בנובמבר 1955) היה רבה של העיר וולוס שביוון. נודע בפעולותיו להצלת יהודי קהילתו בזמן השואה.

קורות חייו

נולד בלאריסה לרב שמעון פסח. הוא למד בישיבה בלאריסה, ובשנת 1898 עבר ללמוד בישיבת בית יוסף בסלוניקי ושם גם הוסמך לרבנות. במקביל רכש השכלה כללית בתחומי הרוח. בשנת 1892 מונה לרב העיר וולוס, שם שימש גם כמוהל, שוחט ומורה לעברית. שנתיים אחר כך נשא לאשה את שרה בורלא. לזוג נולדו שבעה ילדים.
בשבתו בוולוס פתח הרב פסח מחדש את בית הספר של הקהילה. והשתדל לארגן מחדש את חיי הקהילה. הוא סבל רבות מגורמים בקהילה שלא הכירו בסמכותו, רצה לעזוב את עבודתו, אך בעזרת אישים מבחוץ, בהם הרב עוזיאל אותו הכיר מתקופת היות הרב עוזיאל רב בסלוניקי – הוא נשאר בתפקידו. סכסוכים פנימיים כאמור, ומצב כלכלי לא יציב גרמו לדלדול הקהילה ולמעבר יהודים רבים לסלוניקי, אתונה וארצות אחרות. 
עם כיבוש יוון בידי הנאצים סבלה הקהילה מרעב ומחסור ונאלצה לבקש עזרה מקהילת סלוניקי. במרץ 1943 הוחל בגירוש יהודי סלוניקי לאושוויץ ופליטים יהודים רבים הגיעו לוולוס. באותו זמן מנתה הקהילה כ-900 נפש כולל הפליטים. 
בראש השנה תש"ד, נשלחו לרב פסח שליחים על מנת להביא אותו בפני המפקד הגרמני. הרב פסח ביקש קודם להתייעץ עם ראש העיר. שם התברר לרב פסח כי משרד מרשם האוכלוסין התבקש למסור את רשימת כל יהודי העיר. בבואו לפני המפקד הגרמני הוא נצטווה להכין עבורו את רשימת כל היהודים בעיר, על מנת (לדבריו) להכין רשימת הקצבת מזון. הרב פסח הודיע למפקד הגרמני שהרשימה תוגש תוך שלושה ימים. הרב פסח התייעץ עם ידידו הבישוף יואכים. הלה התייעץ עם ידידו הקונסול הגרמני, שיעץ לכל היהודים להמלט במהירות מהעיר. הרב פסח עצמו בהיותו בזמן הזה בן 74, עזב להרים על גבי חמורים, ובכך נתן סימן לכל בני עדתו להמלט. 
בעזרת ידידו הבישוף, כמרים נוספים, ראש העיר הצלב האדום, מריה ואפוסטולוס ווליוטיס ואחרים, נמלטו רוב יהודי וולוס להרים וניצלו. רבים מהיהודים ובהם הרב פסח עצמו הצטרפו למחתרת היוונית, וביצעו פעולות חבלה. שנים מבניו של הרב וכן בתו נרצחו בידי הגרמנים. אשתו מתה באותו זמן מתלאות ומצער על מות ילדיה. 
עם תום הקרבות ועזיבת הגרמנים בנובמבר 1945, חזר הרב פסח להנהיג את קהילת יהודי וולוס. בשנת 1946 הוא מונה לרב הראשי ליהודי יוון. 
בשנת 1952 העניק פאול מלך יוון לרב פסח את "צלב הזהב", עיטור הכבוד של מסדר המלך ג'ורג' הראשון, על "גילוי נאמנות ופטריוטיות למולדת יוון". 
באפריל 1955 פגעה בוולוס רעידת אדמה קטלנית והרב נאלץ לעבור לגור באהל. לאחר מכן ויתר על ביתו כדי לבנות באותו מקום בית-הכנסת.
הרב פסח נפטר ב-13 נובמבר 1955 ונקבר בבית הקברות היהודי בוולוס. שנה לאחר מכן בהסכמת ממשלת יוון הועלו עצמותיו לקבר בהר המנוחות בירושלים, והוא נטמן סמוך לקברו של הרב עוזיאל. ספרייתו העשירה הועברה למשמרת במכון יד בן צבי.
ב-16 באפריל 2015 הונצח הרב פסח בטקס מיוחד של  בני ברית וקרן קיימת לישראל ביער הקדושים בירושלים.
סצובון

סֶצוּבּוּן (ביפנית: 節分) הוא מועד המסמל את היום לפני תחילת כל עונה. משמעות המילה "חלוקה של עונה" ובדרך כלל נחוג רק הטסובון של האביב המכונה רִישּׁוּן (ביפנית: 立春) שנחוג מידי 3 בפברואר ונחשב גם ראש שנת הירח.

מנהגי החג

החג נחוג על ידי טקס בו ראש המשפחה או בעל הבית עומד בפתח ביתו וזורק החוצה ממחבת פולי סויה חמים מבעד לדלת בעודו אומר "אוֹני ווָה סוֹטוֹ, פוּקו ווָה אוּצ'י" (鬼は外! 福は内!) - "שדים החוצה, מזל טוב פנימה", וזאת בהתאם לאמונה הבודהיסטית כי ניתן להבריח שדים על ידי פולי סויה חמים.
כמו כן נערכים טקסים במקדשים בודהיסטים ומקדשי שינטו, בהם זורקים המתפללים פולי סויה.
אנשים נוהגים לשים בפתחי בתיהם ראשי דגים או קישוטים עליהם מצוירים ראשי דגים על מנת להבריח רוחות רעות.
אח"י סופה (סער 3)

בשירות חיל הים

הספינה אח"י סופה נבנתה במספנות קונסטרוקסיון מקאניק דה נורמאנדי בשרבורג שבצרפת, והובאה לישראל בשנת 1969 במסגרת מבצע נועה, בו הוברחו מצרפת חמש ספינות טילים של חיל הים לאחר שצרפת הטילה אמברגו על יצוא נשק ממנה לישראל. מפקד הספינה במבצע היה אריה רונה והוא הביא אותה ארצה.
המבצע הראשון בו השתתפה אח"י סופה היה מבצע אביב נעורים והיא נשאה עליה את סגל הפיקוד שכלל בין השאר את אהוד ברק ואמנון ליפקין-שחק, והנחיתה אותו בחופי ביירות. במבצע זה חוסלו כמה מבכירי אש"ף.
במלחמת יום כיפור השתתפה בפעולות התקפיות, בהטבעת ספינות מצריות בפורט סעיד בה הוטבעו שלוש ספינות מצריות ופעילות נגד חיל הים הסורי בערי החוף הסורים. ב-10 באוקטובר 1973 פעלה בנמל טרטוס ויום לאחר מכן השתתפה בשורה של פעולות התקפה בחופי סוריה, היא סיימה את שירותה הקרבי בהנחתת כוחות של גולני וצנחנים בחופי לבנון במלחמת לבנון הראשונה.
בתאריך 11 באפריל 1994 הובאה הספינה מול חופי אילת, שם הוטבעה לעומק של כ-25 מטר על מנת שתשמש אתר צלילה.