google/wiki40b huggingface dataset:
קנאים פוגעים בו

מקור הדין

בתורה מופיע רק מקרה אחד של "הבועל ארמית - קנאים פוגעים בו" והוא בסיפור על חטא בעל פעור. זמרי בן סלוא זנה עם כזבי בת צור בפרהסיה והשניים נהרגו על ידי פינחס בן אלעזר:
וְהִנֵּה אִישׁ מִבְּנֵי יִשְׂרָאֵל בָּא וַיַּקְרֵב אֶל אֶחָיו אֶת הַמִּדְיָנִית לְעֵינֵי מֹשֶׁה וּלְעֵינֵי כָּל עֲדַת בְּנֵי יִשְׂרָאֵל וְהֵמָּה בֹכִים פֶּתַח אֹהֶל מוֹעֵד. וַיַּרְא פִּינְחָס בֶּן אֶלְעָזָר בֶּן אַהֲרֹן הַכֹּהֵן וַיָּקָם מִתּוֹךְ הָעֵדָה וַיִּקַּח רֹמַח בְּיָדוֹ. וַיָּבֹא אַחַר אִישׁ יִשְׂרָאֵל אֶל הַקֻּבָּה וַיִּדְקֹר אֶת שְׁנֵיהֶם אֵת אִישׁ יִשְׂרָאֵל וְאֶת הָאִשָּׁה אֶל קֳבָתָהּ וַתֵּעָצַר הַמַּגֵּפָה מֵעַל בְּנֵי יִשְׂרָאֵל.
— ספר במדבר, פרק כ"ה, פסוקים א'-ט'
התורה משבחת את המעשה של פינחס, שבזכותו נעצרה המגפה, נצלו רבים מבני ישראל ופינחס עצמו קיבל ברית כהונה לעצמו ולצאצאיו לעולם.
וַיְדַבֵּר ה' אֶל מֹשֶׁה לֵּאמֹר. פִּינְחָס בֶּן אֶלְעָזָר בֶּן אַהֲרֹן הַכֹּהֵן הֵשִׁיב אֶת חֲמָתִי מֵעַל בְּנֵי יִשְׂרָאֵל בְּקַנְאוֹ אֶת קִנְאָתִי בְּתוֹכָם וְלֹא כִלִּיתִי אֶת בְּנֵי יִשְׂרָאֵל בְּקִנְאָתִי. לָכֵן אֱמֹר הִנְנִי נֹתֵן לוֹ אֶת בְּרִיתִי שָׁלוֹם. וְהָיְתָה לּוֹ וּלְזַרְעוֹ אַחֲרָיו בְּרִית כְּהֻנַּת עוֹלָם תַּחַת אֲשֶׁר קִנֵּא לֵאלֹהָיו וַיְכַפֵּר עַל בְּנֵי יִשְׂרָאֵל.
— במדבר, כ"ה, י'-י"ג

מדרשי חז"ל

בתלמוד מסופר מעשה זמרי בהרחבה רבה (מובא כאן בקיצור):
אמר לו [זמרי למשה]: בן עמרם, זו [כזבי בת צור המדיינית] אסורה או מותרת [ביחסים]? ואם תאמר אסורה, בת יתרו [ציפורה בת יתרו המדייני] מי התירה לך [לקחתה לאשה]?  נתעלמה ממנו הלכה [משה שכח באורח פלא הלכה זו]. געו כולם בבכיה ... וכתיב (במדבר כה, ז) וירא פינחס בן אלעזר. מה ראה? אמר רב: ראה מעשה [שרצה זמרי לבוא על כזבי] ונזכר הלכה. אמר לו [פינחס למשה], אחי אבי אבא [אתה, אח של סבי אהרן], לא כך לימדתני ברדתך מהר סיני, [אלא למדתנו הלכה] "הבועל את הארמית קנאין פוגעין בו". אמר לו [משה לפינחס]: קריינא דאיגרתא איהו ליהוי פרוונקא [מי שקורא את האגרת ראוי שיקיימנה בעצמו]"
— תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף פ"ב, עמוד א'
התלמוד מבאר בהמשך, כי אילו משה היה זוכר את ההלכה והיה אומר אותה, לא יכול היה פינחס ליישם אותה כי אז לא היה פועל מתוך קנאות אלא הוראת בית דין. לכן השכיח אלוהים את ההלכה אצל משה ודיינים אחרים כדי שיוכל לתת שכר לקנאות של פינחס.

ההלכה בשולחן ערוך

שולחן ערוך אינו מביא הלכה זו במפורש. הרמ"א בהגהותיו לשולחן ערוך מביא דין זה להלכה על פי דברי הרמב"ם, אך מוסיף עליהם את חובת ההתראה:
הבא על הגויה בפרהסיא לעיני עשרה ישראלים, קנאין פוגעין בו ומותרין להרגו. ודוקא בשעת מעשה, אבל אם פירש אסור להרגו. ודווקא שהתרו בו ולא פירש. ודוקא שבא הקנאי להורגו מעצמו, אבל אם שאל לבית דין אין מורים לו כך.
— הגהות רמ"א על שולחן ערוך, חושן משפט, סימן תכ"ה, סעיף ד'

תוקף ההלכה

דין הקנאי הוא רק בישראל שבעל גויה, ולא בגוי שבעל ישראלית. הדין אינו נוהג בשעת מלחמה והיתר "אשת יפת תואר".
יש פוסקים הטוענים כי אין דין "קנאים פוגעים בו" תקף בימינו.
ציקלוסירין

שחפת

לטיפול בשחפת, ציקלוסירין מסווג כתרופה משנית, כלומר השימוש בו נחשב רק אם אחד או יותר מהתרופות הראשוניות לא ניתנים לשימוש. לפיכך, ציקלוסירין מוגבל לשימוש רק נגד מספר רב של עמידות לתרופות ועמידות לתרופות של מ 'שחפת. סיבה נוספת לשימוש מוגבל בתרופה זו היא תופעות הלוואי הנוירולוגיות שהיא גורמת, מכיוון שהיא מסוגלת לחדור למערכת העצבים המרכזית ולגרום לכאבי ראש, נמנום, דיכאון, סחרחורת, בלבול, פרסטיזיה, דיסארטריה, פסיכוזה, עוויתות ורעד (רעידות).
מנת יתר של ציקלוסירין עלולה לגרום פרזיס, התקפים, ו תרדמת, בעוד צריכת אלכוהול עלולה להגביר את הסיכון של התקפים. הטיפול המקביל בפירידוקסין יכול להפחית את ההיארעות של חלק מתופעות הלוואי של מערכת העצבים המרכזית (למשל עוויתות) הנגרמות על ידי ציקלוסירין.

פסיכיאטרה

בסקירה של "קוקרן" שהתבצעה ב 2015,, לא נמצאה כל עדות לתועלת בהפרעות חרדה. בדיקה נוספת מצאה ראיות ראשוניות לתועלת. עדויות לשימוש בהתמכרות הן מהוססות, אך גם לא ברורות.

מנגנון פעולה

ציקלוסירין עובד כמו אנטיביוטיקה המעכבת את הביו סינתזה של דופן התא בחיידק.כמו אנלוגיה טבעתית של ד- אלנין, ציקלוסירין פועל נגד שני אנזימים מכריעים החשובים בשלבים הציטוסוליים של סינתזת הפפטידוגליקאן: אלנין רסמאז ו ד-אלנין: ד-אלנינן ליגאז. האנזים הראשון הוא אנזים פירידוקסאל תלויי פוספט, הממיר את ל-אלנין לצורת ד-אלנין.
האנזים השני מעורב בהצטרפותם של שניים משאריות ד-אלנין אלה יחד על ידי הקטליזציה של יצירת אדנוזין טרי פוספט תלוי הקשר הדו פפטידי ד-אלנין-ד-אלנין, בין המולקולות ד-אלנין שהתקבלו. אם שני האנזימים האלה מעוכבים, אזי שאריות ד-אלנין לא יכולות להיווצר ואינן יכולות להיות מחוברות יחד. זה מוביל למעשה לעיכוב של סינתזת הפפטידוגליקאן.

תכונות כימיות

תחת תנאים מעט חומציים, ההידרוליזה של ציקלוסירין נותנת הידרוקסילאמין וד-סירין.ניתן לחשוב על גרסה טבעתית של סירין, עם הפסד חמצוני של דיהידרוגן כדי ליצור את הקשר חנקן חמצן.
ציקלוסירין יציב בתנאים בסיסיים, עם היציבות הגדולה ביותר בדרגת חמצון 17.5.

היסטוריה

התרכובת בודדה לראשונה כמעט בו זמנית על ידי שתי קבוצות. עובדים ב"מירק" בודדו את התרכובת, שאותה כינו אוקסמיצין, ממין של סטרפטומיס.אותו צוות הכין את המולקולה באופן סינתטי.עובדים ב"אלי לילי" בודדו את התרכובת מזנים של סטרפטומיאצ'ס אורצ'ידאסוס.

מחקר

יש כמה ראיות ניסיוניות המציעות כי ד-ציקלוסירין עוזרת בלמידה על ידי יצירת קשרים עצביים חזקים.הוא נחקר כסיוע על מנת להקל על טיפול בחשיפה באנשים עם הפרעה פוסט-טראומטית והפרעות חרדהוכן טיפול בסכיזופרניה.
רקדניות קטנות

תקציר

הסדרה עוקבת אחרי קבוצת רקדניות צעירות בסטודיו של אבי לי מילר בפיטסבורג, פנסילבניה, המורכבת מחבורה של ילדות בגילאי 8-16. הן נוסעות שבוע אחר שבוע לתחרויות ריקוד מגוונות, זוכות בפרסים כדי שהיו מוכנות לתחרות הארצית שרק אבי תבחר מי תתחרה בה אחרי שראתה את העבודה הקשה של כולם. הרבה פעמים בתוכנית האמהות של הרקדניות מוצגות כיריבות, לא רק אחת של השנייה, אלא גם כחבורה המגינה על המוניטין של הקבוצה.
לקראת כל ההופעות, הרקדניות לומדות כוראוגרפיה שנוצרה על ידי אבי לי מילר והצוות שלה, ולעיתים בידי מספר כוראוגרפים אורחים.
בעונה 5, מילר מביאה את הקבוצה ללוס אנג'לס כדי לעזור לבנות את המוניטין שלה. בעונה השישית והשביעית הקבוצה ממשיכה בסטודיו בלוס אנג'לס.
בעונה 6, מילר נתבעת משפטית ומחליטה להקים להקת קטנטנות תחרותית.
כל שבוע בתוכנית, מילר משתמשת בפירמידה כדי להציג את מי שהיא מרגישה שהופיעה הכי טוב בעיניה, ומבססת זאת על התנהגות, הופעות קודמות ומי צריכה שיפור. מילר מעולם לא השתמשה בפירמידה בסטודיו שלה לפני רקדניות קטנות, וכשפעם נשאלה על כך אמרה "לעולם לא עשיתי דבר כזה, זה לא קשור אליי. זאת התוכנית, הם באו עם כל התהליך". הפירמידה משתנה כל שבוע, וההתנהגות של האמהות ממשיכה להיות גורם במיקום הבנות בפירמידה.
ליאת אזר

קורות חייה

אזר נולדה וגדלה בראשון לציון, לפנחס שהיה אז סגן-אלוף ומהנדס טילים בצה"ל וכיום מנהל את מועדון השחמט של ראשון לציון, ולחנה מנהלת חשבונות וציירת. לה שני אחים בוגרים ממנה שעוסקים באלקטרוניקה ומחשבים. החלה ללמוד משחק עוד כשהייתה בכיתה ה' בחוג דרמה, והתמידה בו עד תחילת גיוסה לצבא.
בהיותה בת חמש עשרה שיחקה בקומדיית המצבים "הכל נשבר במשפחה", שהוקרנה בערוץ 1 (1995-1994). היא גילמה את ליאת, הילדה הבוגרת במשפחה חד-הורית של אבא (דב רייזר), פרועה בהתנהגותה.
אזר עשתה בגרות באדריכלות בבית ספר מקצועי. בצבא שירתה בתיאטרון צה"ל. במסגרת תיאטרון צה"ל שיחקה בתפקיד מיקה בהצגה "טירונות בנות" מאת הלל מיטלפונקט בבימויו של נתן דטנר והציגה מערכונים של חנוך לוין בבימויו של יונתן צ'רצ'י.
עם שחרורה החלה ללמוד בסטודיו למשחק ניסן נתיב תל אביב. היא סיימה ב-2003, וזכתה בשתי מלגות הצטיינות מקרן שרת אמריקה ישראל. בכיתתה למדו בין השאר לוסי דובינצ'יק, רועי אסף, אודי רוטשילד, שרון דנון, יובל רז ומיכל שפירא. בתום לימודיה שיחקה מספר חודשים בהצגה "הקמצן" בתיאטרון החאן בבימויו של מיקי גורביץ'.
בשנים 2005–2008 שיחקה בהצגה "בן לבין" מאת רוני אלמוג ובבימויו של איסי ממנוב. ב"בן לבין" גילמה אזר בחורה שרוצה להיות בחור. ההצגה הוצגה בבית ציוני אמריקה והופיעה באנגלית ברחבי העולם: ניו יורק, סן פרנסיסקו, ברלין, דבלין, איסטנבול ועוד.
היא שיחקה בשתי עונות בסדרה "המקום" ששודרה בערוץ 10 (2008-2007). היא גילמה את קרן, זמרת רוק לסבית, שאביה הוא זמר מאוד ידוע (שמיל בן-ארי) והיא מנסה להצליח בזכות עצמה תחת שם אנונימי ולא בגלל היותה "הבת של".
היא שיחקה בסרט "נעמונת קטנטונת" במסגרת "פרויקט 48 שעות", לצידו של עזרא דגן, וזכו יחד בפרס המשחק.
ליאת אזר שיחקה בסדרה "סימני שאלה" (2011) בתפקיד בתיה, אישה חרדית שבעלה יצא בשאלה והם התגרשו בעקבות כך. מאז היא ניתקה אתו קשר, אך אשפוזו של בנם המשותף בבית חולים מאלץ אותם לבלות זמן יחד ולהתעמת עם משקעים מן העבר.
אזר כיכבה בתפקיד הראשי בסרט "אחותי את" (2011). היא גילמה את רוחי, נערה חרדית לפני שידוך, שאחת מאחיותיה היא בעלת תסמונת דאון, דבר המקשה עליה למצוא שידוך. הסרט זכה בפרס נשיא חבר השופטים בפסטיבל מינכן 2011 והשתתף בפסטיבלים שונים בארץ ובעולם.
ב-2012 הצטלמה לסרט הקולנוע החרדי "מלאכיות בלבן" בבימויה של טלי אברהמי באחד התפקידים הראשיים. היא מגלמת את רייזי, יהודיה מאמינה ששורדת את השואה בזכות הכוחות שמעניקה לה אמונתה הדתית. בסרט שיחקו לצדה בין היתר ליאל דניר, אליענה שכטר, עינת ברנובסקי.
משנת 2012 שייכת ליאת אזר לשני אנסמבלים: האחד הוא אנסמבל "אספמיה" של דליה שימקו, והיא משחקת בהצגה "אחוזת וייס" בבימויה של שימקו בתיאטרון תמונע. השני הוא אנסמבל "מסע", ובמסגרת זו שיחקה בשתי הצגות: "מסע אל פנים החדר" ו"HEAVEN לטריסטן", את שניהם ביים הפולני ווייטק קלם. בעבר שיחקה באנסמבל "זיגוטה" של מרינה בלטוב ונתלי שילמן, במסגרתה הציגה את הצגת התיאטרון-מחול "התיבה" (2007-2005).
אזר מביימת ומלמדת בסדנאות נוער של תיאטרון אורנה פורת זו השנה השלישית, ושימשה כעוזרת במאי בהצגה "הילד" בתיאטרון הקאמרי (2007) וכן של יענקל'ה יעקובסון בהצגה "הקץ של העץ" בתיאטראות החאן ומדיטק (2008).
מקריינת באנגלית ובעברית באתר ללימוד עברית Learn Hebrew Pod.
ביוני 2014 החלה לשחק בסדרה הקומית של קשת "70 מיליון סיבות לעושר" בערוץ 2, לצדם של שמוליק לוי ודב נבון.
בנוסף לכך משתתפת בפרסומת לקפה טורקי של עלית. בשנת 2016 השתתפה בסרט "האוצר מעבר לנהר" בבימויו של קובי מחט.
בשנת 2018 הצטלמה לסדרה הקומית של החינוכית ״המחלקה לחפצים מיוחדים״, לצד אביעד בנטוב ואודי גוטשלק.
חיים אחרים

עלילה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  וכן מה שכתוב כאן זה ציטוט מהפרומו, חסרה העלילה של הסדרה, ההתאהבות, משברי האהבה, יחס המשפחה וכל שאר תוכן הסדרה.
יקיר (עוז זהבי), תלמיד ישיבה דתית לאומית משתקם מפציעה קשה. תוך כדי השיקום הוא עובר טיפול בתנועה שמושך אותו לעולם הריקוד. חסמי הצניעות לא מאפשרים לו להתמסר מיד, אבל לאט לאט הוא מגלה את עצמו מחדש, בקבוצת ריקוד מעורבת של נשים וגברים, בעידודה של שרון מאמנת השיקום שלו. זה מתחיל בריקוד ונמשך לגילוי של חיים שלמים. במהלך הסדרה נקלע יקיר למשבר אמונה ואף עוזב את הישיבה ומתחיל ללמוד מחול בסטודיו בתל אביב.אביו בתחילה לא כל כך מקבל את העזיבה של יקיר מהישיבה ולאחר מכן אמו מנסה להסביר לאביו שכדאי לא "לחנוק" אותו יותר מדי ולנסות למצוא דרך כדי לא לאבד אותו לגמרי.
עוזר רבין

עוזר רבין (1921 – 9 במאי 1999) היה משורר עברי ישראלי.

ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
עוזר רבין נולד בפרנקפורט שבגרמניה, בשנת 1921, ועלה לארץ ישראל עם משפחתו בשנת 1926, בהיותו ילד בן 5. אביו היה רופא במושבות, ובילדותו הם עברו ממקום למקום. עם גירושי הוריו הוא עבר לתל אביב, עם אמו ובה למד והתחנך. לאחר תום לימודיו הוא התנדב בקיבוץ מרחביה כעגלון, ואז הכיר את אשתו רות. לאחר שירותו במלחמת העצמאות השלים את לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים. כמה שנים לאחר מכן יצא להשתלמות באנגליה.
עבד שנים רבות כעורך בהוצאת הספרים מסדה, אשר הייתה בבעלות דודתה של אשתו.
ב-1973 הצטרף לסגל המחלקה לספרות השוואתית באוניברסיטת חיפה.
את דרכו כמשורר התחיל בכתב העת "דפים לשירה" שערך המשורר אברהם שלונסקי. רבין פרסם ספרי שירה מעטים, אך שירתו קנתה לה אוהדים רבים. שיריו לא היו קלים, ורחוקים מאוד מהטעם של הזרם המרכזי בשירה העברית של דורו. אף על פי כן זכתה שירתו להתייחסות נרחבת בביקורת, ומאמרים רבים מאת טובי החוקרים ופרשני הספרות נכתבו עליה.
עוזר רבין לא היה נואם גדול, אבל את שיריו קרא בצורה כובשת. הוא היה מקורב לחבורת היוצרים של דור הפלמ"ח, ובהם משה שמיר, אמיר גלבוע ואחרים. המשורר טוביה ריבנר, ששירתו אף היא באה ממקורות התרבות של הגרמנית, היה קרוב אליו.
רבין נפטר בישראל בשנת 1999, ונקבר בקיבוץ עינת.
מיצוב

מיצוב הוא מושג שהוצג בעולם האסטרטגיה העסקית והשיווק בשנות השבעים ונוגע לעמדה הייחודית של חברה או מוצג בשוק. המושג צמח משני כיוונים שונים ונושא שתי משמעויות נבדלות - מיצוב כמהלך אסטרטגי ומיצוב כמהלך שיווקי. 
את המונח העברי "מיצוב" (שילוב של מיקום ומצב) טבע פרופסור מיכאל פרי בתחילת שנות ה-80.

המיצוב כמושג אסטרטגי

המשמעות האחת מתייחסת להיבט האסטרטגי של הארגון. המשמעות הזו יוחסה לאחת מהאסכולות של גיבוש אסטרטגי, שהוצגה על ידי מייקל פורטר בספרו "אסטרטגיה תחרותית" (Competitive Strategy). המשמעות היא של "עמדה בשוק" של ארגון כלשהו מול המתחרים. המטרה של מיצוב אסטרטגי היא ליצור יתרון תחרותי בר-קיימא, קשה לחיקוי, שיגרום להעדיף את המוצרים או השירותים של הארגון לעומת אלו של המתחרים. הממדים של "המיצוב האסטרטגי" כוללים את הייעודים של הארגון (מה להציע ולמי להציע), הפריסה הגאוגרפית שלו, מידת האינטגרציה האנכית והאופקית, גודל הארגון בעיקר במונחי נתח שוק, ועוד.

המיצוב כמושג שיווקי

המשמעות השנייה הוצגה על ידי הפרסומאים אל ריס וג'ק טראוט, בתחילה בסדרה של מאמרים ולאחר מכן בספר בשם "Positioning – The Battle for Your Mind". המשמעות שניתנה למושג הזה היא הדימוי של אובייקט כלשהו (כמו מוצר, חברה, אישיות, מקום, ארגון ציבורי או פוליטי, ואחרים) אשר ניטע בתודעתם של בני אדם. התהליך אמנם מתחיל עם האובייקט הנבחר, אבל הוא לא עוסק במה שעושים לאובייקט, אלא במה שעושים לתודעה של אוכלוסיית המטרה ביחס לאובייקט. המושג של "מיצוב תדמיתי" קנה מקום של כבוד בכל החשיבה הנוגעת לשיווק, לפרסום ולמכירות.

ההבדל בין מיצוב למיתוג

בשל המשמעות המקובלת של מיצוב תפיסתי, המונח מבולבל פעמים רבות עם תהליך המיתוג, אולם מדובר בתהליכים שונים (אם כי מושפעים זה מזה ובעלי נקודות השקה רבות). בעוד שתהליך מיתוג עוסק בחיבור של ערכים ותפיסות עם המותג, מטרתו של המיצוב היא ליצור הגדרה לזהות המותג ולמקם אותו בשוק ביחס למתחרים.

דוגמה למיצוב תדמיתי

ערכים המרכיבים את המותג קוקה קולה הם "מוזיקה", "נעורים", "רעננות", "כיף","לאהוב את החיים", "אמריקאי" או "בינלאומי" וכו'. מיצובים העשויים להיקשר למותג הם: "משקה קל", "מלך המשקאות", "המרענן הרשמי", "המשקה שכולם שותים", או "טעם החיים".
ערכים היכולים להרכיב את המותג "אביב גפן" הם "בוטות", "מרדנות", "מלנכוליות". להבדיל, הזמר יכול להיות ממוצב כזמר רוק (על סקאלת סגנונות מוזיקה), כאמן יוצר (על סקאלת תחומי העיסוק במוזיקה), כאליל נוער (בסקאלה סוציולוגית) או כ"ילד הרע של המוזיקה הישראלית".
אינקלוזיו

בספרות, אינקלוזיו (בעברית: מסגרת, מבנה מעטפת, חתימה מעין הפתיחה) הוא אמצעי ספרותי שמבוסס על עקרון המבנה הקונצנטרי. מבנה שכזה יוצר מסגרת ספרותית ליצירה באמצעות שיבוץ או חזרה על יסודות דומים מתחילתו של הטקסט בסופו. באופן כזה האינקלוזיו יוצר כמעין סגירת מעגל לסיפור, ולעיתים אף משמש כסיום דרמטי. אינקלוזיו מופיע ביצירות שונות, הן עתיקות והן חדשות, ובמיוחד בתנ"ך. למשל, "כי אויל עמי אותי לא ידעו בנים סכלים המה ולא נבונים המה חכמים המה להרע ולהיטיב לא ידעו" (ירמיהו ד כב)
חלב סויה

חלב סויה הוא תוצר נוזלי של פולי סויה ונחשב למזון אולטרה מעובד. חלב הסויה הומצא בסין לפני יותר מ-2,000 שנה, וכיום הוא נמכר ומשווק ברחבי העולם.
לפי המסורת הסינית, חלב הסויה וגם טופו הומצאו על ידי הנסיך ליו אן (劉安‏, Líu Ān), משושלת האן הקיסרית, בערך בשנת 164 לפני הספירה, אולם אין עדות היסטורית נוספת שמבססת את המסורת הזאת. אחרי כ-900 שנה יוצאו הטופו והסויה ליפן, ולאחר מכן יוצאו לרחבי ארצות המזרח. במאה ה-20 הגיע חלב הסויה בתפוצה רחבה גם למדינות המערביות, בעיקר לחנויות טבע. משנות ה-90 של המאה העשרים ועד היום חלה עליה בצריכת הסויה והטופו בעולם המערבי.

הבטים בריאותיים

ערכו התזונתי של חלב סויה דומה לערכו התזונתי של חלב. כמות החלבונים דומה, קיים הבדל בהרכב השומן. בפולי הסויה, שהם מוצר מהצומח, אין כלל כולסטרול או שומן רווי, לעומת חלב שבו יש. בחלב סויה יש מעט יותר סידן, אם כי ספיגתו נמוכה יותר.
יחסית לצמחים אחרים סויה מכילה יותר פיטואסטרוגנים. פיטואסטרוגנים מועילים למערכות שונות בגוף כגון מערכת השלד והלב. הפיטואסטרוגנים שבסויה הם אנטגוניסטיים לתאים סרטניים בשד ובערמונית וברקמות נוספות, ומורידות את הסיכון לסוגי סרטן אלה.
קווין פולאק

ביוגרפיה

פולאק נולד בסן פרנסיסקו שבארצות הברית למשפחה יהודית. בנם של איליין הארלו ורוברט פולאק. החל את דרכו בתחום הבידור בגיל צעיר עם מופעי סטנדאפ. 
פולאק החל את דרכו כשחקן בשנת 1988 בפנטזיה של רון הווארד "ווילו והנסיכה" בתפקיד הבראון רול. בתחילת שנות ה-90 החל לצבור פופולריות בזכות הופעות בדרמות ההוליוודיות "בחורים טובים" של רוב ריינר בתפקיד לוטננט סם וויינברג עוזרו של הפרקליט הצבאי דניאל קאפי (טום קרוז) "אוולון" של בארי לוינסון, בקומדיות "עולמו של וויין 2","זקנים חסרי מנוח" ובמותחן הפשע "ריקושט" לצידו של דנזל וושינגטון.
ב-1995 שיחק פולאק במותחן הפסיכולוגי עטור השבחים של בריאן סינגר "החשוד המיידי" בתור טוד הוקני מרשימת החשודים ברצח. באותה שנה הופיע פולאק גם בדרמת הפשע של מרטין סקורסזה "קזינו" ובקומדיה "בייקון קנדי".
ב-1998 זכה פולאק לביקורות טובות על תפקידו בסדרת הדוקו דרמה של רשת HBO בהפקת טום הנקס "מכדור הארץ לירח". .בסדרה הוא הופיע בתור ג'וזף פרנסיס שיאה, ראש צוות תוכנית החלל של מעבורת תוכנית אפולו. ב-1999 הופיע פולאק במותחן הפעולה "סוף העולם" בתפקיד הבלש בובי שיקגו שותפו של השוטר ג'ריקו קיין (ארנולד שוורצנגר) ובקומדיה "יש לה את זה" בתפקיד ויין אביה של הסטודנטית לני בוגס.
בשנת 2000 שיחק פולאק בקומדיית הפשע "ללכת על הכול" בתור המאפיונר יאני גוגולאק. ב-2001 הופיע בסרט הפשע הפריצה ללאס וגאס בתפקיד המארשל דמיטרי ובקומדיה "ד"ר דוליטל 2" בתפקיד ריילי.
ב-2004 הופיע פולאק לצידו של ברוס וויליס בקומדיה "ללכת על הכול 2" בתפקיד מנהיג כנופיית המאפיה ההונגרית לאזלו גוגולאק. ב-2005 שיחק פולאק בתפקיד ראשי לצידו של וויליס במותחן "בן ערובה" בתור וולטר סמית' הנלקח כבן ערובה עם ילדיו.
פולאק נהנה מפופולריות מסוימת בזכות תפקידיו בטלוויזיה, בסדרת הדרמה "הכריש" בתור הפרקליט ליאו קוטלר ובמיני סדרה המדע בדיונית "החדר האבוד" בתור אספן החומרים קרל קראוצפלד.
ב-2010 שיחק פולאק בקומדיית הפעולה של קווין סמית' "קופ אאוט" בתפקיד האנסקר.  
בשנת 2016 ביים פולאק את הסרט "פריחה מאוחרת" שצולם חלקו בבולגריה, וכיכבו בו בריטני סנואו, מריה בלו וג'יי קיי סימונס.  
בשנת 2017 שיחק בעונה השנייה של הסדרה "דברים טובים יותר" בכיכובה של פמלה אדלון. ב-2019 שב לגלם את אותה דמות בתפקיד אורח. 
בחייו האישיים היה פולאק נשוי לקומיקאית והשחקנית לוסי ווב משנת 1995 עד לגירושין בשנת 2008.
מריו ורגס יוסה

ביוגרפיה

מריו ורגס יוסה נולד בארקיפה שבפרו, למשפחה מהמעמד הבינוני. רכש את השכלתו במולדתו ובבוליביה בבתי ספר פרטיים. ב-1959 הוענק לו תואר דוקטור מאוניברסיטת מדריד.
הוא פרסם קובץ סיפורים קצרים ראשון ב-1959, אך זכה להכרה עם הופעת ספרו "העיר והכלבים" ב-1962. הספר מבוסס על ניסיונו בשנות נעוריו בבית ספר צבאי, זכה להצלחה מיידית, תורגם ליותר מעשרים שפות, וזכה בפרסים חשובים.
בשנות ה-80 עסק בפעילות פוליטית, ונודע בדעותיו הליברליות. ב-1990 התמודד לנשיאות בפרו מול אלברטו פוג'ימורי, אך הפסיד. לאחר שהתגורר יותר משלושים שנה באירופה, ואף קיבל אזרחות ספרדית, חזר לחיות בלימה.
בספריו הוא מבקר את ההיררכיה של המעמדות החברתיים והגזעיים השוררת בפרו ובאמריקה הדרומית. בתחילת דרכו כתב ספרים אוטוביוגרפיים, כמו "הבית הירוק" ו"דודה חוליה והכתבן", אחר כך פנה לכתיבת רומנים היסטוריים, תעלומות רצח, מותחנים פוליטיים ואפילו קומדיות. רוב ספריו תורגמו לשפות רבות וזכו לשבחי הביקורת והקוראים.
כיום הוא ממשיך לכתוב רומנים היסטוריים, כמו "חגיגת התיש", וספרו האחרון, El paraíso en la otra esquina, הוא רומן על חייהם של פלורה טריסטן ונכדה, פול גוגן.
בשנת 1995 קיבל את פרס ירושלים.
חוג נעול מופע

חוג נעול מופע (באנגלית: Phase-locked loop, בראשי תיבות: PLL) הוא מערכת בקרה להפקת אות התלוי באופן כלשהו במופע של אות ייחוס כלשהו. ה-PLL ממומש באמצעות מעגל חשמלי אשר שולט בתדר של מתנד, כך שהמופע של מוצא המתנד יתאים למופע של אות הייחוס. ה-PLL מאפשר לייצר תדר קבוע ומדויק (לרוב כפולה של תדר הייחוס), לפענח אות רצוי מתוך תווך תקשורת רועש, או כחלק ממערך ייצור שעונים במעגלים ספרתיים.
ה-PLL נפוץ במשדרי ומקלטי רדיו וטלוויזיה, רכיבי מחשבים, והתקני תקשורת כגון טלפונים סלולריים, Wi-Fi, ADSL ועוד, אך גם בתחומים רחוקים יותר כמו מוזיקה אלקטרונית והולכת חשמל בין תחנות כוח.
המימוש של ה-PLL מבוצע בדרך כלל ברכיב אלקטרוני יחיד. כיום קיימים רכיבים המכילים מעגלי PLL רבים הפועלים במקביל ומייצרים תדרים רבים. מעגלים כאלה מכונים לעיתים בשם סינתסייזר.
מישל יאו

ביוגרפיה

יאו נולדה באיפוה, מלזיה לג'נט יאו ויאו קיאן טיאק עורך דין ופוליטיקאי. כילדה למדה בלט.
בגיל 15 עברה יאו עם משפחתה ללונדון ושם למדה ריקוד (בעיקר בלט) ב"אקדמית הריקוד המלכותית". פגיעת עמוד שדרה מנעה מיאו מלהפוך לבלרינה מקצועית, לכן התמקדה במשחק וכוריאוגרפיה. את לימודייה באקדמיה סיימה יאו עם תואר בתחום הדרמה.
בשנת 1983 כשהיא בת 21 זכתה יאו בתואר "מיס מלזיה", ב-1983 ייצגה יאו את מלזיה בתחרות "מיס עולם" שנערכה בלונדון.
את קריירת המשחק שלה החלה יאו בהונג קונג בסרטי פעולה מקומיים, הבולטים שבהם היו "סופר שוטר 3" "סופר שוטרת", "השלישייה ההירואית", "מאסטר הטאיי צ'י" ו"האחיות סונג". בשנת 1985 היא הצטלמה בסרט "כן מאדאם" לצד סינתיה רות'רוק.
יאו פרצה לתודעה העולמית בשנת 1997 כשלוהקה להיות נערת בונד בסרט ה-18 בסדרת סרטי ג'יימס בונד, "מחר לנצח". בסרט גילמה יאו את דמותה של קולונל וואי לין, סוכנת סינית שנשלחה על ידי ממשלתה להילחם לצדו של ג'יימס בונד (פירס ברוסנן). לין אף מצליחה במהלך הסרט להשתוות אל בונד בפטנטים ובכושר ההישרדות שלה.
בנוסף לפרסום הרב הייתה יאו מועמדת לפרס ה-MTV בקטגוריית הקרב הטוב ביותר.
בשנת 2000 נבחרה יאו לשחק בתפקיד ראשי בדרמת אמנויות הלחימה המרהיבה של אנג לי "נמר, דרקון". בסרט שהיה מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר גילמה יאו את דמותה של יו שאו לין, שותפתו ואהבתו של סמוראי בשם לי מו באיי (צ'או יון-פאט). לין מתבקשת על ידי באיי לנסוע לבייג'ינג ולהעביר חרב בת 400 שנה לאדם הראוי לה, במהלך מסע פוגשת לין את ג'ן (ג'אנג דזה יי), נערה צעירה ממשפחת מלוכה הרוצה לחיות חיים עצמאיים. כאשר החרב נגנבת על ידי אדם מסתורי מתחיל מרדף מסחרר ללא גבולות על מנת להשיבה. על תפקידה בסרט הייתה יאו מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי.
בשנת 2005 הופיעה יאו בדרמה התקופתית זוכת 3 פרסי האוסקר "זכרונותיה של גיישה", בסרט המבוסס על רומן מאת ארתור גולדן מגלת יאו את מאמהה, גיישה מפורסמת המתיימרת להפוך את גיבורת הסרט צ'יו (ג'אנג דזה יי) לגיישה הגדולה ביפן.
ב-2007 שיחקה יאו במותחן ההרפתקאות הבדיוני של דני בויל "שמש", שם מגלמת יאו את קוראזון, ביולוגית הנשלחת לחלל עם עוד צוות של אסטרונאוטים בניסיון גורלי להטיל פצצת ענק אל ליבת השמש ובכך להציל את עתיד האנושות.
ב-2008 שיחקה יאו בחלק השלישי בטרילוגיית סרטי המומיה, "המומיה 3: שובו של קיסר הדרקון".
בסרט שיחקה יאו את זי יאן, מכשפה בת אלמוות שעוזרת למשפחת אוקונל במשימתה להחזיר את הקיסר האן (ג'ט לי) לקברו. בנוסף הופיעה יאו במותחן הבדיוני "בבילון לספירה".
בשנת 2017 גילמה יאו את קפטן החללית "שנזו" בסדרת המדע הבדיוני "מסע בין כוכבים: דיסקברי".

חיים אישיים

יאו הייתה נשואה משנת 1988 לאיש העסקים מהונג קונג בשם דיקסון פון, אולם הנישואים החזיקו מעמד 4 שנים בלבד.
בשנת 2008 אישרה יאו את הדיווחים על אירוסיה עם מנהל קבוצת הפורמולה 1 "פרארי" ז'אן טוד.
שיקגו סאן-טיימס

היסטוריה

העיתון יצא לאור לראשונה בשנת 1844 כעיתון ערב תחת השם "Chicago Evening Journal". בשנת 1929 שינה העיתון את שמו ל"Chicago Daily Illustrated Times" ובשנת 1948 התמזג לתוכו העיתון "Chicago Sun" (אשר נוסד בשנת 1941), ובכך נוצר העיתון "Chicago Sun-Times" במבנהו המודרני הקיים עד היום.
בשנת 1994 נרכש העיתון על ידי קבוצת "הולינג'ר" של  איל עיתונות קונרד בלק.
בשנת 2004  הודה העיתון בניפוח נתוני התפוצה שלו למפרסמים. החשיפה באה בתקופה שבה הולינג'ר הציעה למכירה את נכסיה העיתונאיים לאחר שנקלעה למצוקת מזומנים, והמנכ"ל שלה ובעל השליטה, קונרד בלק, הודח.
גשר סנטאנג'לו

היסטוריה

הגשר נבנה בין השנים 134-139 מעל נהר הטיבר ברומא על ידי הקיסר הרומי אדריאנוס, על מנת לקשר בין מרכז העיר למאוזוליאום שבנה - כיום טירת סנטאנג'לו
בעבר השתמשו עולי רגל בגשר זה על מנת להגיע לבזיליקת פטרוס הקדוש ועל כן נקרא הגשר "גשר פטרוס הקדוש" (pons Sancti Petri). בתקופת כהונתו של האפיפיור גרגוריוס הראשון שונה שם הטירה והגשר ל"סנטאנג'לו", בשל האמונה שהמלאך גבריאל הופיע על ראש הטירה והכריז על סופה של מגפת הדבר שפשטה בעיר.
בשנת 1450, בשל המון עולי הרגל, קרסו גדרות הגשר ורבים טבעו בנהר. בעקבות אירוע זה נהרס שער ניצחון רומי שעמד בפתח הגשר על מנת להרחיב את המעבר.
בשנת 1535 הציב האפיפיור קלמנס השביעי פסלים של השליחים פטרוס ופאולוס, ובהמשך נוספו פסלי ארבעה שליחים נוספים, וכן פסלי אדם, נח, אברהם ומשה, מעשי ידי הפסל רפאלו דה מונטלופו.
בשנת 1669, ביוזמת האפיפיור קלמנס התשיעי הוצבו פסלים חדשים עבור הגשר. הפסל ברניני תכנן הצבת עשרה פסלי מלאכים, אולם הספיק להקים שנים בלבד, ואלה לא הוצבו לבסוף על הגשר אלא ממוקמים כיום בכנסיית סנט אנדראה דלה פראטה.