איסלנד באירוויזיון

היסטוריה

רשות השידור האיסלנדית הייתה האחרונה מבין מדינות מערב אירופה שהצטרפה לתחרות, מלבד מדינות אירופה הקטנות סן מרינו ואנדורה, אולם רשות השידור האיסלנדית שידרה את התחרות מדי שנה החל מ-1970. הסיבה לכך שאיסלנד הצטרפה מאוחר יחסית לשורות התחרות היא בשל מיקומה הגאוגרפי של איסלנד, מדינת אי בצפון האוקיינוס האטלנטי, הרחק מרשת שידור האירוויזיון של איגוד השידור האירופי ובלי קשר לוויני.
בתחילת שנות ה-80, כאשר נוצר קשר לוויני בין איסלנד לרשות השידור האירופי, התאפשר לה ליטול חלק בתחרות, ואיסלנד נטלה לראשונה חלק בתחרות ב-1986.
נכון ל-2019, איסלנד, יחד עם מלטה, הן המדינות שנמצאות במקום השני כשיאניות התקופה הארוכה ביותר שחלפה מהצטרפותן לתחרות מבלי לנצח בה, כאשר במקום הראשון מדורגת קפריסין, אשר נטלה חלק בתחרות 36 פעמים מבלי לנצח בה.

הישגים

איסלנד נטלה חלק בתחרות כ-32 פעמים: מתוכן היא הגיעה פעמיים למקום השני בגמר התחרות שהוא הישגה הטוב ביותר בתחרות. הפעם הראשונה הייתה ב-1999 כאשר סלמה הופיעה עם השיר "All Out of Luck" שסיים את גמר התחרות עם 146 נקודות. איסלנד, אף על פי שהובילה ברוב הצבעת הניקוד, הפסידה את הניצחון לשוודיה, שניצחונה היה מובטח לאחר הקראת הניקוד של בוסניה והרצגובינה וטרם הקראת הניקוד של אסטוניה, מגישת הניקוד האחרונה בתחרות. סלמה נשלחה כנציגת איסלנד פעם נוספת ב-2005 עם השיר "If I Had Your Love", אך אף על פי שהייתה אחת מהמועדפות לניצחון, היא כשלה להעפיל לגמר התחרות משלב חצי-הגמר. איסלנד הגיעה למקום השני בפעם השנייה כעבור עשור ב-2009 כאשר יוהאנה הופיעה עם השיר "Is It True?" שסיים את גמר התחרות עם 218 נקודות, פער של 169 נקודות, שנחשב לגבוה ביותר בין המקום הראשון לשני נכון לשנת 2019, מנורווגיה, שהגיעה למקום הראשון בתחרות.
איסלנד הגיעה למקום האחרון פעמיים בתולדותיה: לראשונה ב-1989 כאשר דניאל אוגוסט הופיע עם השיר "Það sem enginn sér" וסיים את גמר התחרות עם אפס נקודות ובפעם השנייה ב-2001 כאשר להקת הבנים "Two Tricky" הופיעה עם השיר "Angel" וסיים את גמר התחרות עם שלוש נקודות.
מהחלת שלב חצאי-הגמר ב-2004, העפילה איסלנד באותה שנה אוטומטית לגמר לאור המיקום הגבוה אליו היא הגיעה ב-2003. רק ב-2008 העפילה איסלנד לגמר התחרות לראשונה מ-2004 כאשר להקת "אירובאנד" הופיעה עם השיר "This Is My Life", שסיים את גמר התחרות במקום ה-14 עם 64 נקודות. החל מ-2008 עד 2014, איסלנד הצליחה להעפיל לגמר התחרות משלב חצאי-הגמר, אולם החל מ-2015 איסלנד כשלה להעפיל לגמר התחרות ואף הגיעה ב-2018 למקום האחרון בשלב חצי-הגמר.
ניתן לסכם את הישגיה של איסלנד בתחרות כמעורבים: בשנים הראשונות בהן נטלה חלק בתחרות היא כשלה להתמקם במקומות גבוהים בגמר התחרות ולעיתים אף כשלה להעפיל לתחרות משלב הסינון המקדים של איגוד השידור האירופי. מהחלת שלב חצאי-הגמר ב-2004 איסלנד הצליחה לעלות לגמר התחרות משלב חצי-הגמר שמונה פעמים ב-2004, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013 ו-2014. עם פעמיים בהן הגיעה למקום השני בגמר התחרות, ועל אף הישגיה המעורבים, איסלנד מדורגת במקום השני ברשימת המדינות המצליחות ביותר בתחרות שמעולם לא ניצחו בתחרות אחרי מלטה, שהגיעה פעמיים למקום השני ופעמיים למקום השלישי.

היעדרויות

איסלנד נעדרה משתי תחרויות אירוויזיון לאורך השנים:
במהלך שנות ה-90 ושנות ה-2000 המוקדמות, איסלנד הייתה אחת המדינות המושפעות בתחרות מהחלטתו של איגוד השידור האירופי לפסול מדינות שהגיעו להישגים נמוכים בתחרות בשנים קודמות, כדי לאפשר למדינות חדשות להצטרף לתחרות. נבע הדבר מריבוי המדינות שביקשו לקחת חלק בתחרות, דבר שחייב את איגוד השידור האירופי לסנן את המדינות שביקשו ליטול חלק בתחרות. שתי שיטות לסינון נקבעו לשם כך: סינון של השירים הפחות טובים ומניעה ממדינות שהישגיהן בשנים קודמות היו נמוכים לקחת חלק בתחרות. באותן שנים, הוחלט לערוך הצבעה מוקדמת של צוותי שיפוט מכל המדינות שלוקחות חלק על סמך גרסאות מוקלטות של השירים, ולנפות מן התחרות את השירים שהגיעו לשבעת המקומות האחרונים. זאת, כתוצאה מהצורך לנפות את מספרן הגדל של המדינות שביקשו ליטול חלק בתחרות בשל תוצאות נמוכות בתחרות, איסלנד לא לקחה חלק בתחרויות האירוויזיון ב-1998 ו-2002. ניפוי שיר לאחר שנבחר בתחרות מקומית, תוך השקעת משאבים בארגונה, גרמה אי-נחת בקרב רשתות השידור הלוקחות חלק בתחרות, ולפיכך שונתה המדיניות בשנים שלאחר מכן. כדי לפתור מחלוקות, החל מ-2004 הונהגה שיטת חצאי-גמר.
לאחר ניצחונה של ישראל ב-2018, איסלנד שקלה אם ליטול חלק בתחרות ב-2019 לאחר שכ-26,000 איסלנדים חתמו על עצומה אינטרנטית להחרים את התחרות עקב העימותים עם הפלסטינים, על אף כי איסלנד נטלה חלק בתחרות בירושלים ב-1999. כמו כן, האמן האיסלנדי דאוי פריואיר הצהיר כי לא יצטרף לשורות קדם-האירוויזיון האיסלנדי וקרא לה להחרים את התחרות עקב "פעילות צה"ל בשטחי הרשות הפלסטינית". למרות העצומה, בספטמבר 2018 אישרה רשות השידור האיסלנדית כי תיטול חלק בתחרות ב-2019. הלהקה האיסלנדית "הטארי" הצליחה בסופו של דבר להביע את מחאתה במופע הגמר של התחרות, באמצעות הנפת דגלי הרשות הפלסטינית. לאחר שנציגי איסלנד הניפו את דגלי הרשות הפלסטינית בשידור חי במהלך גמר התחרות, עצומה שרצה ברשת וצברה אלפי חתימות קוראת למנוע מאיסלנד ליטול חלק בתחרות ב-2020.

שפה

עד התחרות ב-1999, מדינות חויבו לשיר בשפה הרשמית של המדינה. החל מהצטרפותה של איסלנד לתחרות ב-1986 עד 1997 השירים אשר שלחה איסלנד לתחרות היו באיסלנדית. החל מביטול חוק השפה ב-1999, איסלנד שלחה בעיקר שירים שהושרו באנגלית אולם ב-2010 חלק מהשיר הושר בצרפתית וב-2013 וב-2019 השיר הושר באיסלנדית.

הצבעות

שוודיה, נורווגיה, דנמרק ופינלנד, שכנותיה התרבותיות של איסלנד, נתמכות על ידי איסלנד אשר נוהגת להעניק להן מספר רב של נקודות. ב-1986, 1991, 2012, 2015 ו-2016 (הצבעת הקהל) איסלנד העניקה את מרב הנקודות לשוודיה, ב-1995, 2003, 2005, 2008 ו-2009 איסלנד העניקה את מרב נקודות לנורווגיה, ב-1999, 2000, 2001, 2008, 2010, 2011, 2013 ו-2018 (הצבעת הקהל) איסלנד העניקה את מרב הנקודות לדנמרק וב-2006 ו-2007 איסלנד העניקה את מרב הנקודות לפינלנד.
שוודיה העניקה לאיסלנד את מרב הנקודות ב-1999, נורווגיה העניקה לאיסלנד את מרב הנקודות ב-2003 ו-2009, דנמרק העניקה לאיסלנד את מרב הנקודות ב-1999, 2000 ו-2008 ופינלנד מעולם לא העניקה לאיסלנד את מרב הנקודות. הדבר דומה למדינות רבות אשר יש להן קשרים כמו יוון וקפריסין, מדינות ברית המועצות לשעבר והמדינות הבלטיות.

פופולריות התחרות

איסלנד היא המדינה עם נתוני הצפייה הגבוהים ביותר מכל המדינות הנוטלות חלק בתחרות, עם 95.3% רייטינג בכל שנה, והמספר עמד על כנו גם כאשר איסלנד כשלה להעפיל לגמר התחרות משלב חצאי-הגמר בין 2015-2018. ניתן להסביר את נתוני הצפייה הגבוהים של הציבור האיסלנדי בתחרות על ידי מחסור בערוצים אחרים ברחבי האי וגם כי איסלנד שוכנת במערבה של היבשת האירופאית, כלומר, איסלנד נמצאת שעתיים לפני ברלין ב-CET, והתחרות עצמה משודרת באיסלנד ב-19:00 כאשר בחוץ יש אור יום והדבר משמר לאיסלנד קהל צפייה משפחתי נאמן.