מלונות הרצליה

מלונות הרצליה בחיפה היו שלושה מלונות ששמם היה "מלון הרצליה" שהוקמו במחצית הראשונה של המאה ה-20 בעיר חיפה על ידי דוד משה הלוי-אפשטיין. המלון הראשון הוקם בשנת 1910 והיה מראשוני בתי המלון העברים בחיפה. מלונות הרצליה פעלו בחיפה במשך 29 שנים בין השנים 1939-1910 בארבעה מבנים שונים. השם הרצליה ניתן על שם הרצל.
רוב אורחי המלונות היו יהודים. בניו של הלוי-אפשטיין נהגו להתייצב מדי יום בנמל או בתחנת הרכבת כדי לקבל את הנוסעים ולהפנותם למלונות. המלון שימש גם אורחים שעברו בחיפה בדרכם מבירות ומדמשק למקומות אחרים.

משפחת הלוי-אפשטיין

מייסד המלונות דוד משה נולד בחברון בשנת 1874 למשפחת הלוי שמקורה בספרד ועזבה לאחר גירוש ספרד. הם היגרו לעיר אפשטיין בגרמניה והוסיפו את שם העיר לשם משפחתם. המשפחה היגרה לרוסיה והקימה שם עם משפחות נוספות קהילה של חסידי חב"ד. בשנת 1848 עלתה המשפחה לארץ ישראל והתיישבה בחברון. בשנת 1887 עברה המשפחה לירושלים. דוד משה התחתן עם רחל לבית רוזין. בשנת 1908 עבר עם משפחתו ליפו שם פתח מלון בשם "יפה נוף". בשנת 1910 עברה המשפחה לחיפה והקימה בו את מלון הרצליה הראשון. רחל נפטרה בשנת 1924 ונקברה בבית העלמין היהודי הישן של חיפה. דוד משה נפטר בשנת 1954 ונקבר בבית הקברות שבכפר סמיר.

מלון הרצליה ברחוב הגפן

המלון הראשון הוקם במבנה שנבנה בסוף המאה ה-19 ששכן על גבול שכונת ואדי ניסנאס והמושבה הגרמנית (בבית הגפן של היום) פינת דרך ההר ורחוב הגפן. מלון זה פעל ביו השנים 1915-1910.
הקומה השנייה של המבנה שימשה למגורי אורחי המלון, חדר הסבה וחדר אוכל. בקומה הראשונה התגוררו בני המשפחה וכן שימשה לשירותי המלון. בחצר המבנה היו עצי פרי גן ירק ובור מים לאגירת מי גשמים. מלון זה היה המלון הראשון בבעלות יהודית שהיה ברמה אירופאית שהוקם בחיפה. בכל חדר הוצבו קערת רחצה, קנקן מים וסיר לילה בארונית. החלפת המצעים והמגבות נעשתה מדי יום. המזון שהוגש בו היה כשר.
כבר מתחילת הפעלתו היה המלון למקום שהיה מקובל על הקהילה היהודית כמקום המתאים לקבלות פנים חשובות, כגון קבלת הפנים של ועד הספרדים והאשכנזים לרבי נחום החכם באשי ביולי 1910.
בשנת 1913 בעת מתקפת כולרה שארעה בחיפה, התגייס דוד משה שהיה בעל ניסיון רפואי לסייע לרופא שטיפל בחולים. חלק גדול מהאוכלוסייה היהודית האשכנזית של חיפה סעד בעת המגפה במלון שהניקיון הרב ששרר בו עזר במניעת ההתדבקות במחלה.
בשנת 1915, בעת מלחמת העולם הראשונה, המלון הוחרם על ידי השלטון העות'מאני כדי לשכן בו את קציני המטה העות'מאני-גרמני. משפחת לוי-אפשטיין נדרשה לפנות את המלון תוך 48 שעות תוך השארת כל רכושה במלון.
בשנת 1917 גויס דוד משה לצבא הטורקי ובני המשפחה סבלו מרעב. ביום שחרור חיפה על ידי הצבא הבריטי שהו ילדי המשפחה במרתף המבנה.

מלון הרצליה ברחוב אלנבי

המלון השני נפתח בשנת 1917 בעיר התחתית ברחוב אלנבי 7 (בצומת הרחובות אלנבי המגינים ושיבת ציון), במבנה מרובע דו קומתי שנשכר לצורך זה.  המלון פעל עד שנת 1939. הקומה הראשונה של המבנה שימשה לדלפק קבלה, חדר אוכל, חדרי המגורים של המשפחה ושל עובדי המלון. הקומה השנייה שימשה לאולם הסבה וחדרי אורחי המלון, חדר אמבטיה ושירותים. המטבח שכן בקומת המרתף. המזון הועלה לחדר האוכל באמצעות מעלית המופעלת ידנית. מרתף נוסף שהיה מקורר שימש לאחסון יין ומוצרים נוספים. בחזית המבנה הייתה מרפסת גדולה ששימשה את בני הבית והאורחים במיוחד בקיץ. 
המלון שכן באזור שהיה מרכז חברתי פעיל באותה תקופה, ליד בית העירייה, קרוב לכיכר חמרה (כיכר פריז של היום). על אורחי המלון נמנו אהרון אהרונסון, חיים נחמן ביאליק, חיים ויצמן, לורד בלפור התגורר במקום כשבא לטקס פתיחת האוניברסיטה העברית ועוד. מיכאל פולק היה דייר של קבע במלון. 
בעקבות מאורעות 1939-1936 פחתה תנועת התיירות לארץ והשפיעה על מצבו הכלכלי של המלון. המלון נסגר סופית לאחר שנזרקה פצצה על ידי פורעים ערבים למטבח המלון. פצצה זו הבריחה את אחרוני האורחים.