google/wiki40b huggingface dataset:
לובנגו

התקופה הקולוניאלית

בשנת 1882 הגיעו לאזור שבו נמצאת היום לובנגו כאלף מתיישבים פורטוגזים מהאי מדיירה. חקלאים אלה פיתחו בהצלחה את האזור והקימו את היישוב. העיר, שנוסדה בשנת 1885 כדי להיות מרכז אזורי למתיישבים אלה, שוכנת בגובה של 1760 מטרים מעל פני הים בתוך עמק ברמת חוילה ומוקפת בנוף הררי מכל עבריה.
בשנת 1910 חיו כבר מעל 1700 פורטוגזים בלובנגו. ב-1923 חובר היישוב למסילת הברזל שבין מוסמדס (Moçâmedes, כיום נמיב)  שעל חוף הים לבין מנונגה. ממשלת פורטוגל העניקה ליישוב מעמד של עיר וקראה לה סא דה בנדרה, על שמו של המרקיז דה בנדרה שהיה ראש ממשלת פורטוגל בשנים 1836-1837. עקב סירובם של השבטים המקומיים הנוודים-למחצה להתיישב בעיר, היא הייתה העיר היחידה במושבה עם רוב לבן. בהיותה המרכז הראשי של העורף החקלאי של דרום אנגולה, היא נבנתה בסגנון בניה פורטוגזי, עם קתדרלה, מרכז מסחרי, מרכז תעשייתי, בית ספר תיכון, בניין עירייה, בית חולים, בניין דואר, בנקים, חברות ביטוח ושירותים אחרים. העיר התפתחה כמרכז חקלאי ותחבורתי, עם תחנת רכבת ושדה תעופה משלה, שאליהם צמודים סדנאות תיקונים למטוסים ולרכבות.

לאחר העצמאות

לאחר קבלת עצמאותה של אנגולה מפורטוגל בשנת 1975 שונה בחזרה שמה של העיר ללובנגו. במהלך מלחמת האזרחים באנגולה בשנים 1975-2002, שימשה העיר כבסיס מרכזי לכוחות הקובנים, לכוחות הממשלה ולארגון SWAPO. הכלכלה המשגשגת שלה מתקופת השלטון הפורטוגזי צנחה.
לאחר סיום המלחמה בשנת 2002, כמו בכל אנגולה, חזרה העיר לתהליך של התפתחות וגידול בכלכלתה והשקט והיציבות חזרו אליה.

כלכלה

כלכלת לובנגו מבוססת על חקלאות, במיוחד על תעשיית בשר, דגנים, אגבה, טבק, פירות וירקות. המגזר התעשייתי מבוסס על ייצור מזון, עיבוד עורות ומוצרי צריכה שונים. כמה בנקים ארציים מפעילים סניפים בעיר. מרכז קניות חדיש מציע מגוון של חנויות בתחומים שונים.

תחבורה

שדה התעופה של העיר פעיל לטיסות אזרחיות ליעדים שונים כמו לואנדה הבירה ולוינדהוק בירת נמיביה. כמו כן משמש השדה בסיס לחיל האוויר האנגולי. מסילת הברזל מעיר הנמל נמיב משרתת את לובנגו והיא מהווה צומת רכבות לשלוחה שמובילה לעיר צ'יאנגה (Chiange). בתוך העיר קיים שירות מוניות. ושירות אוטובוסים מקשר את לובנגו עם העיר לוביטו.
תומר בר (מוזיקאי)

ביוגרפיה

בר, בהיותו בכיתה ד', לאחר שהחל להוציא לבד אקורדים של שירים, פגש את איתי רוזנבאום, פסנתרן ומורה לפסנתר ולמוזיקה במגמת המוזיקה של הצוללת הצהובה ובאקדמיה למוזיקה בירושלים, אצלו לומד תומר עד היום. בשנת 2006 החל תומר ללמוד פסנתר קלאסי אצל ד"ר אסף זוהר, אחד המורים הבכירים בישראל. בשנת 2001 קיבל תפקיד אורח בסדרה  לחיי האהבה  שבה משחקת אימו וגילם את דמותו של איתי קדמי
בהיותו בן 10 התקרב לתחום הג'אז והחל להלחין מוזיקה בסגנון זה. לאחר מכן החל להופיע כחימום למופעי ג'אז בצוללת הצהובה ובאוקטובר 2006 ערך את הופעתו הראשונה המלאה, בצוללת הצהובה ובמועדון המיילסטון, עם אודי שלמה, ירון מוהר ואצ'ה בר. חודשיים לאחר מכן הקליט תומר את הדיסק הראשון שלו - "Memories" ביחד עם יוראי אורון, איתן איצקוביץ' וירון מוהר, בהפקתו המוזיקלית של אצ'ה בר. הדיסק מופץ בחברת "התו השמיני". ביוני 2007 השיק תקליטור זה במופע חגיגי במסגרת פסטיבל ישראל.
בשנת 2008 הקליט תומר את אלבומו השני – "Reflections", גם הוא בחב' התו השמיני, אשר אותו השיק חגיגית בפסטיבל הג'אז תל אביב 2009 בו אירח את הפסנתרן היוצר והזמר, דניאל סלומון. בשנת 2010 הקליט תומר אלבום שלישי, כמו כן הופיע במופע מיוחד בפסטיבל ישראל במאי 2010.
ביוני 2011 הקליט תומר את אלבומו הרביעי, אלבום ג'אז, כולו קומפוזיציות של תומר, בהפקתו המוזיקלית של מוזיקאי הג'אז הבינלאומי, אלי דג'יברי. באוגוסט 2012 השתתף תומר בפסטיבל ג'אז הים האדום. תומר הוא תלמיד האקדמיה למוסיקה בירושלים במסלול יצירה רב תחומית.
תומר הוא בוגר בית הספר לאומנויות ע"ש תלמה ילין בגבעתיים.
ב-27 ביוני 2018 הוציא את אלבומו החמישי לדעת הכל (אלבום). בעמוד הפייסבוק שלו סיפר שהקלטת האלבום הגיעה לאחר תקופה ארוכה של דיכאונות ושימוש כבד של סמים.

חיים אישיים

בר הוא נינה של הצ'לנית תלמה ילין, נכדה של ויולה הכהן, מורה למוזיקה בקריית טבעון, בנם של השחקנית שרון הכהן בר והמוזיקאי, מנהל הצוללת הצהובה, אצ'ה בר ואחיו של הגיטריסט ניצן בר.
אשיו

אשיו (ביפנית: Ashiyu 足湯), הוא בית מרחץ מסורתי המקובל ביפן המיועד לרחיצת כפות הרגליים בלבד. לרוב, שירותי בתי מרחץ אלו הם חופשיים הניתנים ללא תשלום.

פרטים

המונח "אשיו" הוא הרכב של שתי מילים: "אשי" (足), כלומר "כף רגל", ו "יו" (湯), כלומר "מים חמים".
בתי אשיו רבים ממוקמים בפינות הרחוב בעיירות שבהם מצויים מעיינות חמים (אונסן). העוברים והשבים יכולים בקלות ליהנות מהם אף מבלי להסיר את בגדיהם, מלבד נעליהם וגרביהם. ניתן למצוא גם תחנות רכבת, תחנות צדי הדרך, שדות תעופה, נמלים ופארקים ברחבי יפן שבהם נמצאים בתי אשיו. 
בעוד שרוב שירותי ה"אשיו" ניתנים בחינם, בחלק מהמקומות נדרש תשלום סמלי או עמלה של עד 200 ין.
האשיו שונה מהאונסן הרגילים. באונסן הגוף כולו שקוע בתוך המים, עד לצוואר, ואילו באשיו האיברים היחידים הנמצאים במים הם כפות הרגליים ולעיתים גם כל החלק התחתון של הרגליים עד הברכיים. על אף הבדל זה, רחיצת הרגליים באשיו עדיין יכולה לחמם את כלל הגוף בגלל העורקים וכלי הדם הגדולים הנמצאים ברגליים לצורך הליכה וריצה.
לפני תחילת רחיצת הרגליים נדרש לחלוץ נעליים, להסיר את הגרביים ולהשאר עם רגליים יחפות. בדרך כלל נהוג גם לגלגל  את המכנסיים עד לאזור הברכיים. עם זאת, בניגוד לאונסן שבו נדרשים המתרחצים לשטוף את גופם עם סבון לפני הכניסה למעיין,  באשיו לא קיימת דרישה לרחוץ את כפות הרגליים לפני הכנסתם למים החמים. 
ישנן בתי אשיו עם מלתחות לצידם לצורך רחיצת הרגליים והחלפת הבגדים, אולם הם נדירים ביותר בשל כך שמלבד חליצת הנעליים והורדת הגרביים לא נדרשת שום הסרת בגדים או אמבטיה לפני הכנסת כפות הרגליים למים החמים. 
במקומות מסוימים, חלק מבתי האשיו מאפשרים גם לספוג את הידיים: "טיו" (אמבטיית יד), בנוסף לרגליים.
נעילת גאות

נעילת גאות היא מצב בו גרם שמים הנמצא במסלול סביב גוף נוסף מפנה תמיד את אותו צד כלפי הגוף האחר; בלשון אחרת, זמן הסיבוב של גרם השמים זהה לזמן בו הוא משלים הקפה אחת סביב הגוף השני.
הנעילה מתרחשת כתוצאה מכוח גאות. לדוגמה: בדומה לגאות ושפל בכדור הארץ הנגרמים כתוצאה מכוח המשיכה של הירח על האוקיינוסים בכדור הארץ, כך גם כדור הארץ גורם לגאות מעטה בקרקע הירח. הירח אמנם נראה ככדור מושלם, אך הוא מעט אליפטי (אליפסואיד). בעבר, כאשר קדקוד אחד של האליפסה פנה כלפי כדור הארץ והירח הסתובב סביב צירו קמעה, כוחות המשיכה של כדור הארץ כלפי הירח גרמו לירח להתעוות מעט כך שהוא חזר שוב למבנה אליפטי עם קדקוד האליפסה כלפי כדור הארץ. ההתעוותות החוזרת ונשנית של הירח גרמה לו להאט את הסיבוב סביב צירו, עד שהוא תמיד מפנה את הקדקוד כלפי כדור הארץ ואין לו צורך להתעוות יותר.

התופעה

נעילת גאות נוצרת בגרם שמיים המקיף גוף כבד ממנו, אשר מפעיל כוח משיכה שונה על צדדיו השונים של גרם השמיים. מצב כזה יתקיים באחד משני תרחישים: תרחיש אחד הוא שחלוקת המסה של גרם השמיים המקיף אינה סימטרית, ולכן מרכז הכובד שלו לא נמצא במרכזו. במצב כזה, כוח המשיכה שמפעיל הגוף המרכזי גורם למומנט סיבוב על גרם השמיים, עד למצב בו מרכז הכובד מופנה כלפי הגוף המרכזי. אפשרות אחרת מתרחשת כאשר גרם השמיים מאורך, ואז יפעל מומנט סיבוב על גרם השמיים עד שצירו הארוך יפנה כלפי הגוף המרכזי.
הדוגמה המוכרת ביותר לנעילת גאות היא הירח הנעול על ידי כדור הארץ. מרכז הכובד של הירח נמצע במרחק 1,900 מטרים ממרכזו, ועם חלוף הזמן מומנט הסיבוב על הירח גרם לכך שמרכז הכוכב יפנה תמיד לכיוון כדור הארץ. אדם העומד על כדור הארץ רואה רק צד אחד של הירח –  הצד הקרוב של הירח. עם זאת, נעילת הגאות של הירח אינה מושלמת. שינויים קטנים הנגרמים מהאקסצנטריות של מסלול הירח, הנקראים ליברציות, מאפשרים צפייה בכ-59% מפני הירח מכדור הארץ. עם זאת, ברגע נתון ניתן לצפות רק בכמחצית פני שטחו של הירח.

אסטרואידים, ירחים וכוכבי לכת

רוב הירחים הגדולים במערכת השמש נעולים, כיוון שרובם במסלול קרוב יחסית לכוכב הלכת אותו הם מקיפים, וכוח הגאות גדל בחזקה השלישית עם ירידת המרחק. החריגים הם לוויינים בעלי מסלול מרוחק של ענקי הגז. במערכת השמש אין אף כוכב לכת הנמצא בנעילת גאות מול השמש, אך ככל הנראה התגלו כאלה סביב כוכבים אחרים.
אמנם פיזיקלית אין מניעה שאסטרואידים ינעלו בנעילת גאות, אך לא ידועה דוגמה לכך במערכת השמש, בשל הקפי המסלול הגדולים של האסטרואידים.

כוכבים

כוכבים עשויים להיות בסוג שונה של נעילת גאות, הן זה עם זה והן עם כוכבי לכת שלהם. הנעילה במקרה זה אינה יכולה להיות עם הכוכב עצמו, שכן הוא עשוי מגז, ואין לו פני שטח קבועים שיכולים להיות נעולים (קצב הסיבוב שלו משתנה עם קו הרוחב). עם זאת, יכולה להתרחש נעילה מול השדה המגנטי של הכוכב. ייתכן שדוגמה לכך היא τ ברועה דובים (Tau Boötis), שאולי נעול מול אחד מכוכבי הלכת שלו.
אהרן הימן

קורות חיים

הימן נולד בעיירה סלוצק שבתחום המושב של האימפריה הרוסית (כיום בבלארוס) למרדכי ולפייגיל דבורה. בגיל 14 למד בישיבת רבי זלמן ר' עקיבא'לעס בבוברויסק, שלוש שנים למד בישיבת נובהרדוק ולאחר פטירת אביו (1880) בישיבת וולוז'ין. בגיל 21 שנים, בשנת תרמ"ד (1883/1884), הוסמך לרבנות על ידי גדולי רבני ליטא. רבו, הנצי"ב, שראה בו את אחד המצטיינים שבתלמידיו, שידך לו לאישה את רחל בתו של הרב ראובן לפידות. לאחר נישואיו למד אצל רבי חיים צבי ברוידא, לימים רבה של זאגר ישן.
בשנת תרמ"ה (1884) נסע הימן ללונדון, ושם התקבל על ידי הקהילה וראשיה וכיהן כרב ומו"צ במשך כ-45 שנה. היה מן המייסדים של ישיבת עץ חיים בלונדון, אחת הישיבות הגדולות באנגליה. כן ייסד בלונדון את אגודת הת"ת ואת אגודת השוחטים.
בשנת 1929 עלה לארץ ישראל, והתגורר בתל אביב. נפטר ב-3 בפברואר 1937.
נינו הוא שופט בית משפט השלום בתל אביב יפו, גיא הימן.
אהרון מדואל

רקע

מדואל נולד בכפר שלם ב-1961 להורים שומרי מסורת ילידי תימן שהגיעו לשכונה ב-1949. הוא התחנך בחינוך הממלכתי דתי ובתנועת בני עקיבא, למד בבתי הספר עוזיאל ועמיאל בשכונת התקווה, במכינת בני עקיבא בגבעת שמואל ובישיבה תיכונית כפר הרא"ה. בשירותו הצבאי שימש מדואל בתפקיד קרבי בחיל הקשר (קשתות). לאחר שירותו הצבאי עבד בעיריית רמת גן ובמסגרת תפקידו סייע לדיירים להתאגד ולהקים ועדי בית. כיום הוא נשוי, אב לארבעה, ועובד כקבלן רשום.

מאבקים בדרום תל אביב

מאז 1992 מוביל מדואל, כמזכיר הוועד, את מאבקם המשפטי והציבורי של תושבי כפר שלם נגד ניסיונות חברת השיכון העירונית חלמיש לפנות את תושבי הכפר מבתים שהתיישבו בהם לאחר מלחמת העצמאות, עת ננטשו בתי הכפר הפלסטיני סלמה. הוועד בראשות מדואל יזם את "חוק כפר שלם" המסדיר את זכויותיהם של תושבי השכונה, שזכה לתמיכה מכל קצוות הקשת הפוליטית, מחד"ש ועד הבית היהודי. מדואל הוא גם מיוזמיה של רוח דרומית, מסגרת לתיאום ושיתוף פעולה בין פעילים חברתיים משכונות דרום ת"א ויפו, שהובילה את המאבק נגד ביטול פרויקט שיקום שכונות. במסגרת המאבק נגד פינוי תושבים מבתיהם בדרום תל אביב וביפו סייע מדואל בארגון הפגנות מול העירייה ומול ביתו של ראש העירייה רון חולדאי. כך גם התבלט מדואל במחאה הציבורית נגד התוכניות של חברת הזרע להקים שכונת מגורים בשטחים המיועדים לפארק אריאל שרון.

עיר לכולנו

ב-2008 נבחר מדואל לסגן יו"ר תנועת עיר לכולנו והוביל את כניסתם של קבוצת פעילים מדרום תל אביב אל התנועה. מדואל שימש כחבר מועצת העיר ונציג עיר לכולנו בוועדה המקומית לתכנון ובנייה. עקב ערר שהגיש מדואל על החלטת ועדה נדרשו יזמי פרויקט "גינדי תל אביב" להוסיף 54 דירות להשכרה במחיר הנמוך ב-30% ממחיר השוק. לאחר הודעתו של דב חנין שלא ישוב לרוץ לראשות העיר נבחר ב-24 באפריל 2013 פה אחד כמועמדה של התנועה ליו"ר התנועה ומועמדה לראשות העיר. בבחירות לראשות העיר זכה מדואל בכ-8.6% מהקולות, ועיר לכולנו זכתה ב-3 מנדטים בלבד. מדואל הוביל את עיר לכולנו לחתימה על הסכם קואליציוני עם רון חולדאי וסיעת תל אביב אחת, ובכך הוביל להפסקת היותה תנועה אופוזיציונית.

פוליטיקה ארצית

מדואל הוא חבר בליכוד אך מזדהה כאיש שמאל חברתי.
אנז'ה (כדורגל)

היסטוריה

המועדון נוסד בשנת 1919 ושיחק בליגת חובבים ובליגות הנמוכות של צרפת עד עונת 1945/1946. בעונת 1930/1931 הגיע לשלב רבע גמר הגביע הצרפתי והפסיד לקבוצת ניס. מעונת 1945/1946 שיחק בליגה השנייה בצרפת. בעונות 1946/1947, 1947/1948, 1954/1955, 1955/1956 הגיע לשלב שמינית גמר הגביע הצרפתי והפסיד לקבוצות סטאד ריימס, ליל, לה הבר וסנט אטיין בהתאמה. בסוף עונת 1955/1956 עלה מהליגה השנייה לעונתו הראשונה בליגה הראשונה בצרפת. בעונתו הראשונה בליגה הראשונה בצרפת 1956/1957 הגיע לגמר הגביע הצרפתי, הישג השיא בגביע נכון להיום.
המועדון שיחק בליגה הראשונה בצרפת במשך 12 עונות ברציפות מעונת 1956/1957 ועד עונת 1967/1968. בעונות 1958/1959, 1959/1960 הגיע לשמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצות סושו וניס בהתאמה. בעונת 1961/1962 הגיע לחצי גמר הגביע והפסיד לקבוצת סנט אטיין. בעונת 1962/1963 הגיע לשמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצת ספורטינג טולון ור. בעונת 1965/1966 הגיע לחצי גמר הגביע והפסיד לקבוצת נאנט. בעונת 1966/1967 הגיע לרבע גמר הגביע והפסיד לקבוצת אולימפיק ליון. בעונת 1967/1968 הגיע לשמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצת סנט אטיין ובסוף העונה ירד לליגה השנייה.
לאחר עונה אחת בליגה השנייה שבה הגיע לשלב חצי גמר הגביע והפסיד לקבוצת אולימפיק מרסיי עלה המועדון לליגת העל של צרפת ושיחק במשך 6 עונות ברציפות מעונת 1969/1970 ועד עונת 1974/1975. בעונת 1969/1970 הגיע לרבע גמר הגביע והפסיד לקבוצת נאנט. בעונת 1971/1972 סיים במקום הרביעי בליגה הראשונה ושיחק בפעם היחידה במפעלים האירופאיים במסגרת גביע אופ"א בעונת 1972/1973. בסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת דינמו ברלין והודח מהטורניר. בעונת 1973/1974 הגיע לשמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצת סנט אטיין. בעונת 1974/1975 הגיע לרבע גמר הגביע והפסיד לקבוצת בסטיה ובסוף העונה ירד לליגה השנייה.
מעונת 1975/1976 ועד עונת 1978/1979 שיחק המועדון לסירוגין בליגה השנייה ובליגה הראשונה. מעונת 1978/1979 ועד עונת 1980/1981 שיחק 3 עונות ברציפות בליגה הראשונה. בעונת 1978/1979 הגיע לשמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצת אולימפיק מרסיי. בסוף עונת 1980/1981 ירד לליגה השנייה.
המועדון שיחק בליגה השנייה במשך 12 עונות ברציפות מעונת 1981/1982 ועד עונת 1992/1993. בעונת 1988/1989 הגיע לשמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצת סטאד רן. בעונת 1991/1992 הגיע לגמר גביע הליגה הצרפתית והפסיד לקבוצת מונפלייה. בסוף עונת 1992/1993 עלה המועדון לליגת העל של צרפת. המועדון שיחק עונה אחת 1993/1994 בליגה הראשונה וירד לליגה השנייה. מעונת 1994/1995 ועד עונת 2006/2007 שיחק לסירוגין בליגה השנייה ובליגה השלישית.
המועדון שיחק בליגה השנייה במשך 8 עונות ברציפות מעונת 2007/2008 ועד עונת 2014/2015. בעונות 2010/2011, 2013/2014 הגיע לשלב חצי גמר הגביע והפסיד לקבוצות פריז סן-ז'רמן וסטאד רן בהתאמה. בסוף עונת 2014/2015 חזר המועדון לליגת העל הצרפתית אחרי 21 שנים. בעונת 2016/2017 העפילה לגמר הגביע הצרפתי לראשונה לאחר 60 שנה והפסידה לפריז סן ז'רמן בתוספת הזמן משער עצמי.
הגייה ספרדית

הגייה ספרדית (או הברה ספרדית) היא הגיית השפה העברית כפי שהתקיימה אצל יהדות ספרד, יהדות איטליה וחלק מיהודי ארצות האסלאם בתקופת הביניים של העברית. בתוך ההגייה הספרדית יש מגוון גדול של דרכי הגייה שונות, אך יש להן קווים משותפים המבדילים אותן מן ההגייה האשכנזית וההגייה התימנית. ככל הגיות העברית בימי הביניים אף היא לא שימשה לדיבור עברי, משום שזה לא היה קיים כמעט בימי הביניים, אלא בעיקר לצרכים ליטורגיים (פולחניים).

היסטוריה

ההגייה הספרדית הגיעה מיהדות ארץ ישראל. לפי עדויות שונות מניחים שגם יהודי אשכנז, או לפחות חלקם, דיברו בהגייה ספרדית עד המאה ה-13. ההגייה הספרדית דוברה בכל קהילות עדות המזרח עד העת החדשה, ואף הושפעה מן השפות שדוברו באותן ארצות. היא נשמעת עד היום אצל זקני העדות ובבתי הכנסת.
כשהחלה החייאת הדיבור העברי בארץ ישראל, בראשית המאה ה-20, הוחלט לאחר דיונים בוועד הלשון לאמץ את ההגייה הספרדית כהגייה התקנית של העברית. מה שאירע למעשה הוא יצירתה של הגייה עברית חדשה המשלבת בין ההגייה האשכנזית והספרדית: בשטח התנועות - נשתמרה מערכת חמש התנועות של ההגייה הספרדית, ואולם לא התקיים ביצוע השווא הנע והדגש החזק, שהיו בהגייה הספרדית. בשטח העיצורים - נשתמר אי ביצועם של העיצורים הנחציים, כפי שהיה נהוג בהגייה האשכנזית ואצל מרבית דוברי ההגייה הספרדית. את העיצורים הלועיים (ח וע, ובמידה פחותה יותר ר) יש כאלה שהוגים (חלק מהמזרחים) ויש כאלה שאינם (אשכנזים וחלק מהמזרחים). בניגוד להגייה הספרדית, ובהתאם לזו האשכנזית, הגיית דגש חזק לא נשמרה. בניגוד להגייה האשכנזית, ובהתאם לזו הספרדית, לא השתמר ההבדל בין ת רפה ודגושה. בשטח ההטעמה - נשתמרה ההטעמה הספרדית, הדקדוקית.
ה. ל. מנקן

חייו

הנרי לואיס מנקן נולד ב-12 בספטמבר 1880, בבולטימור, מרילנד, שבארצות הברית. בן למשפחה אמידה, אביו היה בעל מפעל סיגרים ממוצא גרמני. 
כאשר היה בן 3 עבר לביתו שבבולטימור, שם חי עד סוף ימיו, פרט ל-5 השנים בהן היה נשוי. 
הוא החל כעיתונאי ב "Baltimore Morning Herald" בשנת 1899, ועבר ל "The Baltimore Sun" ב-1906. באותה תקופה גם החל לכתוב מאמרים שהראו כבר את איכויותיו כסופר שיהיה. הוא כתב סיפורים קצרים ורומן. 
ב-1908 התמנה לעורך בעיתון "The Smart Set" יחד עם George Jean Nathan, איתו הוא ייסד את העיתון "The American Mercury" ב-1924, שהפך להיות בעל השפעה רבה בחוגים אוניברסיטאים ברחבי ארצות הברית. 
הוא המשיך בתפקיד זה עד שנת 1933. הוא זכור בעיקר מפרסום ספרו "The American Language", עבודת מחקר מקיפה על השפה האנגלית בארצות הברית. 
מנקן שאב את השראתו מסופרים רבים, בהם רודיארד קיפלינג, ג'וזף קונרד ועוד, אך נראה שמרק טוויין ובמיוחד פרידריך ניטשה הטביעו חותם על כתביו. 
הנושא בו עסק בעיקר בשנות ה-20, שבהן כתיבתו הייתה בשיאה, היה הפונדמנטליזם הנוצרי או הפוריטנים ומעמד הביניים הבוּר או כמו שאהב לכנותו "Booboisie". 
ב-1926, הוא הובל למעצר בשל מכירה של עותק של "The American Mercury", שנאסר לפרסום בבוסטון. 
ב-1930 נשא לאישה את Sara Haardt שהייתה פרופסור לאנגלית, נישואים אלה נמשכו 5 שנים עד לפטירתה ממחלה. 
בזמן מלחמת העולם השנייה תמך בנאצים ובגישת הדרוויניזם החברתי שלהם והביע דעות אנטישמיות. 
ב-1948 לקה בשבץ מוחי, ממנו לא התאושש לגמרי עד סוף ימיו. מאז לא כתב יותר. 
הוא נפטר כשהיה בן 75 ב-1956.
סובטסק (מחוז קלינינגרד)

היסטוריה

טילזיט התפתחה סביב טירה שבנו הטבטונים בשנת 1410, וקיבלה זכויות עירוניות לראשונה בשנת 1552. ביולי 1807 נחתמו חוזי טילזיט בין נפוליאון בונפרטה, קיסר צרפת, לבין שליטי רוסיה ופרוסיה, על גבי אסדה שהוצבה בנהר.
החוזה הראשון, עם אלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה נחתם ב-7 ביולי. החוזה השני, עם פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה, נחתם ב-9 ביולי.
שלושה ימים לפני החתימה על החוזה, ניסתה לואיזה ממקלנבורג-שטרליץ לשכנע את נפוליון להקל את תנאי ההסכם המשפילים עם פרוסיה. פעולה זו, על אף שנכשלה, גרמה לעליית קרנה של המלכה לואיזה.
עד שנת 1945 סימן לוח שיש את הבית שבו התגוררו פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה ואשתו לואיזה. כמו כן בשנקנדורף פלאץ, הוקמה אנדרטה לזכרו של המשורר מקס פון שנקנדורף (Max von Schenkendorf), יליד העיר.
בשנות המאה ה-19 עת השפה הליטאית נאסרה לשימוש ברחבי האימפריה הרוסית, שימשה טילזיט מרכז חשוב להדפסת ספרים בליטאית, משם הוברחו לשטחי ליטא שבשליטה רוסית.
בתחילת המאה העשרים שגשגה טילזיט, בשנת 1900 הופעלו בעיר חשמליות, והתגוררו בה כ-34,500 תושבים. מסילת הרכבת חיברה בין טילזיט לקניגסברג וללביאו (Labiau, כיום פולסק), וספינות קיטור עגנו בנהר מדי יום. בשנת 1918 נחתם בעיר חוק טילזיט על ידי מנהיגי הליטאים-פרוסים, שדרש לספח את חלקיה הצפוניים של פרוסיה המזרחית, אז מובלעת גרמנית, לליטא.
לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה ביקר היטלר בעיר. ב-20 בינואר 1945 נכבשה טילזיט על ידי הצבא האדום, וסופחה לברית המועצות באותה השנה. תושבי העיר הגרמנים גורשו, והוחלפו באזרחים סובייטים. השליטים הקומוניסטים החדשים, שינו את שמה לסובטסק על שם הסובייט, המועצה המהפכנית שנבחרה על ידי הפועלים, האיכרים והחיילים.
סובטסק המודרנית ביקשה לנצל את המסורת רבת השנים של ייצור גבינות טילזיט, אבל השם החדש, גבינת סובטסק, לא יירש את המוניטין של קודמו.
מאפריל 2007 התהדקו ההגבלות הממשלתיות על ביקורים באזורי הגבולות. זרים ורוסים המתגוררים חוץ לאזורים אלו, המעוניינים לבקר בעיר, נדרשים להוציא אישור מראש משירות משמר הגבול הפדרלי. הליך זה מאט את התפתחותה של העיר, על אף הפוטנציאל שלה.

אדריכלות

מבנים רבים בעיר נהרסו במהלך מלחמת העולם השנייה. עם זאת, במרכז העיר העתיקה, עומדים על תילם מספר מבנים מהתקופה הגרמנית, מהם המעוצבים בסגנון אר נובו.

אורדנסבורג טילזיט

בנייתה של אורדנסבורג טילזיט (מגרמנית: טירת טילזיט) הסתיימה בשנת 1410. כיום נותרו שרידי מספר קירות חיצוניים של המבנה המרכזי.

דמוגרפיה

בשנת 1946 גורשה כלל האוכלוסייה הגרמנית, ובמקומם אכלסו את העיר מהגרים מאזורים שונים מהרפובליקה הסובייטית הסוציאל-פדרטיבית של רוסיה.
אהוב יקר

רקע

השיר נכלל באלבום הבכורה של רונית שיר "שלום לתמימות", והיה מהבולטים ממנו. "אהוב יקר" הוא בלדת אהבה שבו פונה הדוברת לאהובה. "זה סיפור על אהבה של התממשה בסוף" סיפרה רונית שחר על נסיבות כתיבת השיר.
אף שהשיר לא נכתב ככזה, הוא קיבל פרשנות של שיר זיכרון המושמע ביום הזיכרון לחללי צה"ל. תרמה לכך העובדה שמספר חודשים לאחר הוצאתו של השיר, בעת שתפס תאוצה ברדיו, אירע אסון המסוקים.
הוידאו קליפ לשיר צולם בשחור-לבן וביימה אותו שירי שחר.
במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשנ"ז הגיע השיר למקום הרביעי.
טאוסרט

טואוסרת (לערך 1191 לפנה"ס - 1189 לפנה"ס) הייתה הפרעה השמינית בשושלת ה-19 של מלכי מצרים והשלישית למלוך כאישה בימי הממלכה החדשה במצרים (אחרי חתשפסות ונפרטיטי). מלכה כ-6 שנים יחד עם בנה החורג סי פתח השני ואחר כך כשנתיים לבדה, ובכך הייתה הפרעה האחרון של השושלת ה-19 (למרות שיותר מאוחר פרעה סת נ אחת' הסיר אותה מהרשימה הרשמית).

משפחתה

טואוסרת הייתה בתו של פרעה מרנפתח שלחם בהצלחה במרידות בכנען ובלוב. הוא השאיר את מצבת מרנפתח שהיא המקור החיצוני הראשון המזכיר את עם ישראל. באסטלה זו הוא מתפאר במלחמותיו וניצחונותיו. בין שאר המלחמות נכתב "ישראל חרב, אין לו זרע". בעקבות איזכור זה, היו ששיערו כי ייתכן ובימיו התרחשה יציאת מצרים. אך כיוון שמתוארת כאן הימצאותם בארץ ישראל, מרבית החוקרים הגיעו למסקנה כי יציאת מצרים הייתה דור או שניים קודם לכן, ייתכן שבתקופת מלכות אביו, רעמסס השני. 
לאחר מות מרנפתח הייתה במצרים תקופה של חוסר יציבות שבסופה מלך בנו פרעה סתי השני וטואוסרת (אחותו מאב) הייתה לאשתו השנייה.

מלכותה

לאחר מות סתי השני עלה לשלטון סי פתח השני, בנו מפילגש כנענית בשם סוטאילג'ה. יש הטוענים כי סוטאילג'ה הייתה בכלל אחת מנשותיו של רעמסס השני.  בדיקת המומיה שלו מראה שסבל משיתוק ילדים והיה נכה ברגלו. אימו החורגת טואוסרת תיפקדה כעוצרת הממלכה, יחד עם יועץ בעל כח בשם ביי. ביי הוצא להורג כנראה בשנתו הרביעית למלוכה של סיפתח, שבעצמו מת כשנתיים אחר כך (בגיל 16 לפי המומיה). טואוסרת נשארה למלוך לפחות למשך שנתיים. 
מלכותה של טואוסרת הסתיימה במלחמת אזרחים כפי שתועד באסטלת יב של סת נ אחת' שמלך אחריה. לא ברור אם טואוסרת הופלה ממלכותה או שמתה בשלווה. בכל אופן סת נ אחת' תיאר את ימי השושלת ה-19 כתקופת אי סדר. הוא השתלט על מבנה הקבר של טואוסרת וסתי השני, העביר את סתי לקבר חלופי, כיסה את תמונותיה של טואוסרת בגבס וצייר עליו את תמונותיו שלו. סת נ אחת' גם הסיר את טואוסרת ואת 
סיפתח מרשימת הפרעונים הרשמית שנמצאה במדינת האבו.
מלבד מבנה הקבר שלה (KV14 בעמק המלכים בתבאי שבמצרים) הכולל איורים המראים אותה מלווה את סיפתח, טואוסרת השאירה אחריה גם שרידים ומונומנטים נוספים, הכוללים בין השאר אוצר תכשיטים בקבר KV56 ופסל של סיפתח על ברכיה של טואוסרת (כיום במוזאון לאומנות מצרית במינכנן גרמניה). שמותיהם של טואוסרת ושל סיפתח הופיעו גם בהקשר למכרות הטורקיז בסיני ובבקעת תמנע.
סביאטוסלב פיודורוב

ביוגרפיה

סביאטוסלב פיודורוב נולד בעיר חמלניצקי (אז בברית המועצות כיום באוקראינה) למשפחה איש הצבא האדום ממוצא רוסי. במהלך הטיהורים הגדולים אביו נאסר. עם תחילת מלחמת העולם השנייה המשפחה נמלטה לירוואן בו הוא סיים בית הספר. פיודורוב חלם על טייס והתקבל לבית הספר של חיל האוויר. בעקבות פציעה בשנת 1945 הוא שוחרר משרות צבאי.
פיודורוב סיים מכון לרפואה בעיר רוסטוב על דון והתמחה ברפואת עיניים. לאחר מספר שנים של עבודה במרפאות בעיר שדה בשנת 1958 פיודורוב עבר לעיר צ'בוקסרי והתחיל לעבוד במכון לחקר מחלות עיניים. בשנת 1960 הוא לראשונה בברית המועצות ביצע ניתוח להחלפת קרנית. הנהלת המכון פיטרה אותו בטענה שניתוחים שהוא ביצע לא הוכנו כראוי ובוצעו ללא הוכחה מדעית מספקת. אומנם לאור החלמת המנותחים וההד הציבורי פיודורוב הוחזר לעבודה.
בשנים 1961-1967 עמד פיודורוב בראש קתדרה למחלות עיניים במכון לרפואה בארכנגלסק. בשנת 1967 פיודורוב הועבר למוסקבה והועמד בראש קתדרה למחלות עיניים במכון לרפואה ה-3 במוסקבה. בתקופה זו הוא פיתח מספר שיטות חדשות לניתוחי עיניים שנמצאות בשימוש עד היום. פיתוחים שלו קיבלו הכרה בינלאומית.
בשנת 1974 הוא הועמד בראש מעבדה לניתוחי עין שבשנת 1980 אורגנה למכון לניתוחי עיניים ופיודורוב מונה למנהל המכון. לאור הצלחות גדולות ופיתוחים רבים של המכון בשנת 1986 הוחלט על פתיחת סניפי המוסד בערי ברית המועצות. בסך הכול נפתחו 11 סניפים.
עם תחילת הפרסטרויקה סביאטולסב פיודורוב החל בפעילות ציבורית ופוליטית ענפה. הוא היה בין תומכיו של בוריס ילצין ובאוקטובר 1991 היה אף מועמד לתפקיד ראש הממשלה אך סירב לקבלו. במהלך תחילת שנות ה-90 פיודורוב היה בין מקימי מספר ארגונים ציבוריים אך בכל פעם היה עוזב אותם עקב חילוקי דעות בנושאים שונים. בינואר 1995 פיודורוב הקים מפלגה חדשה - "מפלגת שלטון עצמי של העובדים" (Партия самоуправления трудящихся). פיודורוב התנגד למדיניות כלכלית של הממשל ודגל בכלכלה חופשית אך שימוש ברגולציה ממשלתית, ניצול מושכל של משאבי טבע ופיתוח הדרגתי של המדינה. בשנת 1995 המפלגה השתתפה בבחירות לדומה וזכתה במקום בודד. בשנת 1996 פיודורוב העמיד את עצמו כמועמד המפלגה למשרת נשיא רוסיה. במהלך הבחירות הוא זכה בכ-700 אלף קולות ולא עבר לשלב השני.
לאחר בחירות 1996 פיודורוב התרחק מפעילות פוליטית וחזר במלואו המרץ לפעילות מדעית. במהלך עבודתו פיודורוב פרסם מעל 500 מאמרים, 7 ספרים מדעים וקיבל 108 פטנטים על המצאותיו בתחום רפואת עיניים.
פיודורוב נהרג בתאונה אווירית ב-2 ביוני 2000 כאשר חזר במסוק מכנס מדעי.
ריברסייד (מחוז)

היסטוריה

מחוז ריברסייד נוסד בשנת 1893 על חלק מהשטחים של המחוזות סן ברנרדינו וסן דייגו. 
השם למחוז ניתן לו על שמה של העיר ריברסייד שהוקמה בשנת 1871, כאשר נחפרה אליה תעלה מנהר סנטה אנה העובר בשטח המחוז. 
בשנת 1980 אוכלוסיית המחוז הגיעה למיליון תושבים.

גאוגרפיה

שטח המחוז מסתכם ב-18,915 קילומטרים מרובעים. מתוכם 18,667 קילומטרים מרובעים אדמה ו-248 קילומטרים מרובעים מים (1.31%).
המחוז עצמו ארוך מאוד ממזרח למערב (כ-290 ק"מ) וצר מצפון לדרום. 
המחוז גובל במחוז סן ברנדינו מצפון, מחוז אורנג' במערב, מחוזות סן דייגו ואימפריאל בדרום ומדינת אריזונה ממזרח.
נהר הקולורדו, המסמן את הגבול בין מדינת קליפורניה למדינת אריזונה, זורם בגבולו המזרחי של מחוז ריברסייד.

תחבורה

אחת הסיבות לגידול האוכלוסייה במחוז היא תחבורה ציבורית נוחה ממנו ללוס אנג'לס. רכבת פרברית של מטרולינק מחברת את ערי המחוז ללוס אנג'לס ולמחוז אורנג'. קו רכבת של אמטרק עובר בשטח המחוז עם תחנות בריברסייד ובפאלם ספרינגס.
ישנם 14 נמלי תעופה ברחבי המחוז, אך כולם קטנים ומשמשים לטיסות פנים. נמל תעופה הבינלאומי הקרוב ביותר הוא נמל תעופה סן ברנדינו הנמצא בעמק סן ברנדינו ו'נמל תעופה בינלאומי אונטריו' הנמצא גם הוא בעמק סן ברנדינו.

חוק ופוליטיקה

בית המשפט העליון של מחוז ריברסייד אחראי על קיום חוקים במחוז. ישנם 13 בתי משפט הפזורים בערי המחוז. 
בניין בית המשפט העליון הוקם בשנת 1904 ועדיין משמש כבית משפט העליון.