google/wiki40b huggingface dataset:
אינגלוז

אנגלוז או אַנגליזציה (Anglicisation) הוא הטמעה של תבניות לשוניות שמקורן באנגלית בשפות אחרות. השפעת האנגלית עשויה להתבטא בכל תחומי השפה, החל בתחביר, בביטויים או במורפולוגיה, ועד לשינויים בשפה היומיומית ובסלנג. 
ייתכן שמקור המושג "אינגלוז" הוא בערבית מדוברת], שבה כונו הבריטים כובשי ארץ ישראל "אינגליזים". 
השפעת לשונות נוספות על טקסטים עבריים יצרה צורך במילים עבריות חדשות. לא נמצא עדיין פתרון הולם לבעיה, אבל נוצרו מילים כגון "לצַרפֵת", להסב עברית לצרפתית, "צירפות", או "לאנגלת"/"לאנגלז", "אינגוּל", או "לגַרמֵן", "גירמון", וכיוצא באלו.

אנגליזציה כתהליך כלל-עולמי

תהליך האנגליזציה העובר על העברית קיים בשפות רבות, הן בשפות בעלות מספר דוברים מצומצם יחסית, כדוגמת ההולנדית, והן בשפות בעלות מספר דוברים רב, כדוגמת צרפתית. למעשה, מצב האנגליזציה של השפה העברית אינו שונה ממצבי האנגליזציה הקיימים בצרפתית ובערבית. הפיכתה של האנגלית, בהדרגה, ללינגואה פרנקה של העולם המודרני, בצירוף מקומה של ארצות הברית בתרבות, במסחר ובהתפתחויות הטכנולוגיות, הם תהליך כלל-עולמי, המשפיע על שפות מקומיות רבות. 
ברוב המדינות מוכרת שפה נוספת מלבד השפה הרשמית כשפה שנייה. ההכרה היא: 1 שפה שנייה - כאשר השפה משמשת לצורכי תקשורת, ויש לה מעמד רשמי במדינה. אנגלית משמשת כשפה שנייה ביותר משבעים מדינות. 2. שפה זרה - השפה מועדפת ללימוד כשפה זרה אך אין לה מעמד רשמי במדינה. כיום האנגלית נלמדת כשפה זרה בלמעלה ממאה מדינות.
לעיתים קרובות מהווה ההתנגדות לתהליך האנגליזציה חלק משאיפה רחבה יותר ללאומיות, וחשש מהיטמעות ב"כפר הגלובלי" ומאיבוד הייחוד והזהות הלאומיים והאתניים. 
ניתן לראות כנגזרת נוספת של האנגליזציה גם את הניסיונות לכתיבת מילים עבריות בתעתיק אנגלי, המכונה "ליטון של העברית".
הפעמון המזמר

עלילה

העבריין הפלילי לואי פייטון מבלה כל אוגוסט באחוזה מבודדת לחלוטין בהרי רוקי מאחורי שדה כוח חזק. באחת השנים, הוא טס עם אדם בשם אלברט קורנוול לירח, כדי למצוא מטמון של "פעמוני ירח" (סלעי ירח שאחרי ליטוש משמיעים צליל יפה מאוד כשמכים עליהם) בעלי ערך רב, שקורנוול השיג את מיקומם על ידי הריגת המחביא שלהם. פייטון הורג את קורנוול ולוקח את הפעמונים.
המשטרה יוצרת קשר עם ונדל אורת', מדען אקסצנטרי, כדי שיעזור להם להוכיח שפייטון היה על הירח, וכך לקבל אישור להשתמש בחיישן-מוח עליו, כדי לקבל ראיות מספיקות להרשעה. עם זאת, מאחר שאפשר להשתמש עם חיישן-מוח על אדם רק פעם אחת, המשטרה רוצה להיות בטוחה שפייטון אכן היה על הירח.
אורת' נותן לפייטון את הפעמון הפגום שלו לבדיקה, ומבקש ממנו לזרוק אותו עליו. פייטון מטיל את הפעמון בצורה גרועה והפעמון נופל לריצפה ונשבר לרסיסים. אורת' מוכיח שפייטון היה על הירח לאחרונה, ולא הצליח להטיל את הפעמון מאחר שטרם הסתגל בחזרה לכוח המשיכה של כדור הארץ. בתמורה לעזרתו אורת' מבקש פעמון מזמר מלוטש.
הדוד טוביה הטוב

תקציר העלילה

כל פרקי הסדרה התמקדו בשני גורי כלבים שובבים וסקרנים אשר בפרקי הסדרה השונים הם לומדים לשחות יחד עם בררוז, רודפים אחר חפרפרת, או הורסים את הגינה של דודם. בשל סקרנותם הם נקלעים לעיתים למצבים מסובכים, אבל תמיד ניצלו בשנייה האחרונה על ידי דודם, כלב בוגר מעופף המכונה "דוד הליקופטר". בסוף כל פרק הדוד שלהם היה מביא אותם חזרה הביתה ישר למיטותיהם ומשכיב אותם לישון טום וטים היו אומרים לו "לילה טוב הדוד טוביה, לילה טוב דוד הליקופטר" והדוד טוביה היה אומר להם בתגובה "לילה טוב גם לכם חברים קטנים ויקרים, לילה טוב".
מלאך שחור

תקציר עלילה

חבורת ילדים נמלטת מפרויקט הנדסה גנטית של הצבא, שהיה אמור להפוך אותם לחיילי-על. עשר שנים אחר כך, אחת הניצולים מאותה חבורה - מקס (ג'סיקה אלבה) - עובדת בשירות שליחויות בסיאטל העתידנית - עיר המנסה להשתקם מנזק של פעימה אלקטרומגנטית ששיתקה אותה והפכה אותה לעיר העולם השלישי. מקס מסתובבת ברחובות הזועמים על אופנוע ומנסה לאתר את יתר הניצולים מהפרויקט, בעוד ראש הפרויקט ליידקר (ג'ון סאבאג') מנסה לצוד אותה. בסוף העונה מקס משמידה את חדר המדע והניסוים של מנטיקור אך נפצעת ונתפסת ע״י מנטיקור.
בתחילת העונה השנייה מקס מצליחה לברוח בעזרת ג׳ושוע ומשחררת את כל החיילים מנטיקור, ביניהם הרבה בעלי לקויות ומראה מכוער ומפחיד הנקראים מוטציות,  הממשלה ממנה סוכן מיוחד בשם וויט שיתפוס ויהרוג את כולם כדי שלא יתגלה לעולם על מטיקור,  במהלך העונה מקס מצילה מוטציות שוויט מנסה לצוד מקס נעזרת בלוגן בסינדי בג׳ושוע ובאלק שותפה לחדר במנטיקור.

פרסים

השחקנית ג'סיקה אלבה זכתה על תפקידה בסדרה בפרס סאטורן לשנת 2000 בקטגוריית השחקנית בסדרת טלוויזיה הטובה ביותר. כמו כן, היא זכתה בחמישה פרסים בשנת 2001: פרס בחירת הקהל לתפקיד בסדרה דרמטית, פרס מגזין TV Guide עבור פריצת הדרך הטובה ביותר לשחקנית בסדרת טלוויזיה, פרס בחירת הנוער לשחקנית, פרס הצילום האומנותי הטוב ביותר ואפקטים מיוחדים הטובים ביותר לסדרת טלוויזיה.
ביאטה לוסמן

ביוגרפיה

לוסמן נולדה במאלמה ואמה הייתה ספרנית.
ב-1961 סיימה תואר בגטנבורג, ב-1965 גמרה תואר שני בהיסטוריה וב-1960 קיבלה דוקטורט מטעם אוניברסיטת גטנבורג.
ב-1962 החלה להיות מועסקת בסניף של הארכיון הלאומי השוודי בגטנבורג.
מ-1981 ועד 1985 הייתה בעלת תפקיד במועצה למחקרים במדעי החברה (Humanities-Social Sciences Research Council).
ב-1987 מונתה למנהלת הארכיון הלאומי, בנוסף היא הייתה חברה בפורום לנשים חוקרות של גטנבורג.
היא כתבה מספר ספרים וביניהם ביוגרפיה של בת האצולה מרגרטה הוייטפלדט (Margareta Huitfeldt).
מילס

מילס, (ביוונית: Μύλης) הוא דמות מהמיתולוגיה היוונית, נחשב לרוב למלך ספרטה השני.
מילס היה בנו של ללקס והנימפה קלאוקאריה. אביו היה המלך של לאקוניה הקדומה לפני ייסוד ספרטה, ומילס ירש אותו בתפקיד זה. היה לו בן בשם אאורטס ולו הייתה בת בשם ספרטה, שנישאה ללאקדיימון, שייסד את העיר ספרטה וקרא לה על שם אשתו. לספרטה נולדה בת בשם אורידיקי שנישאה לאקריסיוס, וילדה לו את דנאה שילדה את פרסאוס.
דארן מקדיו

ביוגרפיה

מקדיו נולד ברנטול  שבאילינוי. ב-1982 סיים את לימודיו במכון הצבאי של וירג'יניה. התגייס לחיל האוויר ושירת כטייס מטוסי תדלוק ותובלה. 
בשנים 1997–1999 פיקד על טייסת התובלה 14. ביולי 2000 מונה למפקד להק המבצעים של כנף תובלה 62 ובמסגרת זו שימש מפקד כוח המשלוח למזרח התיכון לאחר פיגועי 11 בספטמבר. בינואר 2002 מונה למפקד כנף תובלה 375 (מטוסי תובלה מקדונל דאגלס C-9 ומטוסי C-37). ביולי 2003 מונה לקצין קישור לסנאט בלשכת מזכיר חיל האוויר של ארצות הברית. בינואר 2005 מונה למפקד כנף תובלה 43 (מטוסי לוקהיד C-130 הרקולס), בתפקיד זו שימש בתחילת 2006 גם כמפקד כוחות התובלה באזור דרום-מערב אסיה. ביולי 2006 מונה לסגן מפקד חיל האוויר ה-18 (שמשימתו תובלה אווירית) ובנובמבר 2007 עבר לשרת בפנטגון, תחילה כעוזרו של מזכיר חיל האוויר ולאחר מכן כסגן ראש מחלקת תכנון במטות המשולבים. 
בדצמבר 2010 מונה למפקד כוחות חיל האוויר בוושינגטון די. סי. בבסיס אנדרוז. באוגוסט 2012 מונה למפקד חיל האוויר ה-18. 
במאי 2014 קודם לדרגת גנרל ומונה למפקד פיקוד התובלה של חיל האוויר. באוגוסט 2015 מונה למפקד פיקוד התובלה של ארצות הברית במחלקת ההגנה. הוא שירת בתפקיד עד אוגוסט 2018.
במהלך שירותו צבר מעל 3,300 שעות טיסה, על מטוסי T-37 טוויט, T-38 טאלון, בואינג KC–135‏, בואינג C-17‏, לוקהיד C-14 סטארליפטר, מקדונל דאגלס C-9‏, לירג'ט C-21, לוקהיד C-130 הרקולס, C-37,‏ ומסוקי בל UH-1N. 
מקדיו נשוי לאוולין והם הורים לבן ובת.
טורסטן ויזל

ביוגרפיה

ויזל נולד בעיר אופסלה שבשוודיה, ב-3 ביוני 1924. ב-1954 החל לעבוד במעבדות "קארל גוסטף ברנהרד" שבמכון קארולינסקה, אוניברסיטה לרפואה הממוקמת מעט מחוץ לסטוקהולם. ב-1955 עבר ויזל לארצות הברית כדי לעבוד באוניברסיטת ג'ונס הופקינס תחת הנוירופיזיולוג סטפן קופלר. ב-1958 פגש ויזל לראשונה את דייוויד הובל, והם החלו בשיתוף הפעולה המדעי ביניהם, שהתפרש על יותר מ-20 שנים. ב-1959 עבר ויזל לאוניברסיטת הרווארד, וב-1983 עבר לאוניברסיטת רוקפלר. מ-1991 ועד פרישתו ב-1998 כיהן ויזל כנשיא אוניברסיטת רוקפלר.

מחקר

ניסויהם של ויזל והובל הרחיבו מאוד את הידע המדעי על אופן עיבוד המידע החושי. בניסוי אחד, שנעשה ב-1959, החדירו מיקרואלקטרודה לקליפת הראייה העיקרית של חתול מורדם. לאחר מכן, הקרינו תבניות אור וצל על מסך הנמצא מול עיני החתול. הם גילו כי מספר תאי עצב ירו אותות עצביים במהירות כאשר הוצגו לעיני החתול קווים בזווית מסוימת (אורנטציה מסוימת), בעוד שתאים אחרים הגיבו בעוצמה הרבה ביותר לקווים בזווית אחרת. כמה מתאי עצב אלו הגיבו באופן שונה לתבניות אור ולתבניות צל. הובל וויזל כינו תאים אלו "תאים פשוטים". תאים אחרים, שכונו על ידם "תאים מורכבים", הגיבו באופן זהה לתבניות האור ולתבניות הצל. מחקרים אלו הראו איך מערכת הראייה מרכיבה יצוג מורכב כל כך של המידע החזותי מגירויים בעלי מאפיינים פשוטים כמו קו.
הובל וויזל קיבלו את פרס נובל עבור שתי תרומות מרכזיות: האחת, עבודתם בנושא התפתחות מערכת הראייה, הכוללת גם את תיאורם של עמודות השליטה העיניות בשנות השישים והשבעים. השנייה, מעורבותם בייסוד בסיס נוירופיזיולוגי בחקר הראייה, תיאורם לדרך שבה אותות מן העין מעובדים במוח כדי ליצור גירויים ל"גלאי" קצוות, תנועה, עומק מרחבי וצבע, אבני הבניין של חוש הראייה. על ידי מניעת השימוש בעין אחת אצל חתלתולים, הם הראו כי העמודות בקליפת הראייה העיקרית המקבלות קלט מן העין העין השנייה, השתלטו גם על האזורים שבאופן רגיל היו מקבלים קלט מן העין העשוקה והלא משומשת. 
למחקר זה יש יישום חשוב להבנה של תופעת העין העצלה, סוג של ליקוי ראייה הנגרם מקיפוח חד-צדדי (של עין אחת) במשך תקופה קריטית מסוימת בילדות. חתלתולים אלו גם לא פיתחו אזורים המקבלים קלט משתי העיניים, דבר הדרוש לצורך ראייה דו-עינית. ניסויהם של הובל וויזל הראו כי העדפת קלט מעין אחת על מידע מהשנייה מתפתחת בשלב מוקדם בילדות, באופן בלתי הפיך. מחקרים אלו פתחו את הדלת להבנת וטיפול בקטרקט ילדות ופזילה. מחקרים אלו חשובים גם לשם הבנת הפלסטיות הקליפתית (תופעה בה קליפת הראייה, והמוח בכלל, משנים ומתקנים את עצמם במשך הזמן), וההבנה הכללית יותר, כי המוח הוא מבנה דינמי המשתנה ללא הרף. זאת ועוד, הבנת תהליך עיבוד המידע החושי בבעלי חיים שימש השראה ל-SIFT (ראשי תיבות של: Scale-invariant feature transform), שהוא אלגוריתם בתחום הראייה הממוחשבת, המזהה ומתאר מאפיינים מקומים של תמונה. יישום של אלגוריתם זה נמצא במשימות כמו זיהוי חפץ על פי מספר נקודות וקצוות וכיוצא בזה, וזהו האלגוריתם שבו משתמשים בצורה הרחבה ביותר בעולם למשימות מעין אלה.
US CSB

המועצה לחקירת חומרים מסוכנים ובטיחות כימית של ארצות הברית (באנגלית: U.S. Chemical Safety and Hazard Investigation Board) ידועה בתור המועצה לבטיחות כימית והיא בעצם סוכנות פדרלית עצמאית שחוקרת תאונות של התעשייה הכימית במדינה ותאונות במתקנים כימיים. ראש המועצה מתמנה על ידי נשיא ארצות הברית באישור הסנאט.

היסטוריה

המועצה לבטיחות כימית הוקמה על בסיס התיקונים לחוק האוויר הנקי מ-1990. המועצה הפכה למבצעית בינואר 1998. המועצה היא ארגון חקירות עצמאי שאינו כפוף לאף ארגון ממשלתי בארצות הברית. הסוכנות פועלת על בסיס המודל המצליח של NTSB כארגון חקירות עילי בנושא התחבורה. הסוכנות משתפת פעולה באופן נרחב עם הסוכנות להגנת הסביבה והמינהל לבטיחות הבריאות והתעסוקה.
חליפת מכנסיים

חליפת מכנסיים היא חליפה הכוללת מכנסיים וז'קט תואם.
חליפת מכנסיים לגברים הייתה רווחת בתרבות המערב.
חליפת מכנסיים לנשים נוצרה בשנות ה-20 של המאה ה-20, כשנשים אימצו סגנון לבוש גברי שכלל מכנסיים וז'קט. בבריטניה החלו נשים ללבוש חליפות מכנסיים בעת מלחמת העולם הראשונה.
במשך שנות ה-60 של המאה ה-20 הפכה חליפת מכנסיים לנשים רווחת, והפכה ללבוש העסקי המקובל לנשים.
מעצב האופנה הבריטי אוסי קלארק עיצב חליפת מכנסיים לנשים ב-1964 שהקדימה את העיצוב של איב סן לורן.
ב-1966 הציג איב סן לורן חליפות מכנסיים לנשים להן קרא לה סמוקינג (Le Smoking) שהיה חיקוי לטוקסידו הגברי.
עד 1993 נאסר על נשים ללבוש חליפות מכנסיים בסנאט של ארצות הברית. ב-1993 הסנטוריות ברברה מיקולסקי וקרול מוסלי בראון לבשו מכנסיים בעת הופעתן בסנאט, ומאז הותר לנשים ללבוש חליפות מכנסיים בסנאט.
שלמה זיידר

שלמה זיידר (Shlomo Seider;‏ 10 בדצמבר 1933 – 12 בספטמבר 1991) היה מבכירי הפרובלמאים והשחמטאים בקהילה הישראלית והבינלאומית. הישראלי הראשון אשר עוטר בתואר אמן בינלאומי בחיבור בעיות שחמט (1985) מטעם התאחדות השחמט הבינלאומית. כן שימש שופט בינלאומי בתחרויות חיבור בעיות שחמט.

ביוגרפיה

שלמה זיידר נולד בשנת 1933 בעיירה בוחוש בחבל מולדובה שברומניה.
היה פעיל כשחמטאי עוד מילדותו. בחודש ינואר 1951, בגיל 17, עלה יחד עם משפחתו לישראל, ושהה במשך שנה בקיבוץ מענית, תקופה שהתבררה כמכריעה בעיצוב השקפת עולמו הפוליטית, החברתית, והתרבותית. לאחר תקופה זו התגייס לנח"ל, אך כעבור שנה עבר לחיל השריון, והגיע לתפקיד של סמל מחלקה בכיר בחרמ"ש, תפקיד בו לחם בשלוש מלחמות כמילואימניק. בדצמבר 1962 התחתן עם ורה. לזוג נולדו שלושה בנים.
בהיותו בן 40 לקה בליבו לראשונה. חיבתו לשחמט, שהחלה עוד בילדותו ברומניה, וליוותה אותו גם לאורך כל שנותיו בארץ, תפסה תאוצה בתקופה זו. מאז ועד מותו הקדיש את כל זמנו לעיסוק בשחמט. הוא התייחס לתחום חיבור בעיות השחמט כאל אמנות, והשקיע בה ממרצו בלהט ובדבקות.
הוא היה לישראלי הראשון שזוכה (בשנת 1985) בתואר אמן בינלאומי בחיבור בעיות שחמט (International Master for Chess Compositions) מטעם FIDE, התאחדות השחמט הבינלאומית. כן החזיק בתואר שופט בינלאומי בתחרויות חיבור בעיות שחמט (International Judge for Chess Compositions) החל משנת 1978. במהלך חייו חיבר כ-650 בעיות שחמט, רובן זכו בפרסים ובציונים לשבח.
מחלת הלב שבה לקה בגיל 40 המשיכה ללוות אותו ב-18 השנים האחרונות לחייו. בשנת 1991 סבל מהתקף לב נוסף ונפטר.
משנה מקום משנה מזל

משנה מקום משנה מזל הוא ביטוי רווח בעברית המתאר את השפעת שינוי המקום על מזלו של האדם.

מקור הביטוי

הביטוי אינו מופיע במפורש בדברי חז"ל, אבל יש לו הדים בשני התלמודים. בתלמוד הבבלי נאמר: 
ואמר רבי יצחק ד' דברים מקרעין גזר דינו של אדם אלו הן: צדקה, צעקה, שינוי השם ושינוי מעשה. צדקה דכתיב (משלי, י') וצדקה תציל ממות. צעקה דכתיב (תהילים, ק"ז) ויצעקו אל ה' בצר להם וממצוקותיהם יוציאם. שינוי השם דכתיב (בראשית, י"ז) שרי אשתך לא תקרא את שמה שרי כי שרה שמה, וכתיב וברכתי אותה וגם נתתי ממנה לך בן. שינוי מעשה דכתיב (יונה, ג') וירא האלהים את מעשיהם, וכתיב (יונה, ג') וינחם האלהים על הרעה אשר דבר לעשות להם ולא עשה. ויש אומרים אף שינוי מקום דכתיב (בראשית, י"ב) ויאמר ה' אל אברם לך לך מארצך והדר ואעשך לגוי גדול ואידך ההוא זכותא דארץ ישראל הוא דאהניא ליה.
— תלמוד בבלי, מסכת ראש השנה, דף ט"ז, עמוד ב'
 מקור זה מתייחס לשינוי מקום כבעל סגולה לקריעת גזר דין. בדומה לכך, וביחס לשינוי המזל בכלל, נאמר גם בתלמוד הירושלמי: "שנה מקומך [...] פעמים ששינוי המקום גורם".

הסברים שונים

הסברים שונים ניתנו על השפעת שינוי המקום על מזלו של האדם. על פי אמונת חז"ל לכל מדינה ומדינה יש "שר ממונה", דהיינו מלאך ששולט על גזירותיה של אותה מדינה וביציאתו של האדם ממדינה למדינה הוא יוצא משליטתו של מלאך אחד ועובר לשליטתו של מלאך אחר שגזירותיו שונות.
כמו כן לארץ ישראל וירושלים בפרט יש מעלות מיוחדת המשפיעות על מזלו של האדם וזאת בין היתר בשל מצוות התלויות במקום. כמו כן על פי אמונת ימי הביניים לארץ ישראל וירושלים יש מעלות הנגזרות מ"תורת האקלימים" הנפוצה באותה עת שייחסה למקומות אלו מעלה יתרה בשל היותם בעלי האקלים הממוזג ביותר המתאים ביותר לנבואה שבכוחה של זאת לגבור על גזירת הכוכבים.
הסבר נוסף הוא שבכוחו של האדם היהודי להשתחרר מגזירות הכוכבים על ידי קיום המצוות ולימוד התורה ובכך הוא דבק באלוהים שהוא נעלה ממערכת הכוכבים השולטת בדרך כלל על גורלו של האדם.
יש שנתנו הסבר לאימרה זאת ברוח הקבלה התיאורגית. בכוחו של האדם לשנות את ה"מקום" שהוא אחד מכינויו של האל, ובשל כך הוא זוכה למשוך אליו שפע ומזל.
קרולין גרסיה

ביוגרפיה

גרסיה נולדה בסן-ז'רמן-אן-לה שבצרפת, בתם של מרלן ולואי-פול גרסיה. אביה משמש מאמנה בטניס.

קריירת יחידות

ב-2007 התחרתה לראשונה בטורניר של הפדרציה הבינלאומית לטניס. ב-2011 העפילה לסיבוב השני באליפות אוסטרליה הפתוחה ולסיבוב השני באליפות צרפת הפתוחה. 
ב-2013 נכנסה לראשונה לדירוג 100 המובילות בעולם וסיימה את השנה במקום ה-75. במהלך השנה העפילה לסיבוב השני באליפות צרפת הפתוחה, באליפות וימבלדון ובאליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס, היא זכתה בטורניר סבב ה-ITF הראשון שלה ביחידות, כשזכתה בטורניר קאן-סור-מר שבצרפת. ב-2014 זכתה לראשונה בטורניר מסבב ה-WTA כשניצחה את ילנה יאנקוביץ' בגמר טורניר בוגוטה בקולומביה, היא העפילה לסיבוב השלישי בווימבלדון ולרבע הגמר בטורנירים במדריד, נירנברג ובווהאן. ב-2015 העפילה לסיבוב השלישי באליפות אוסטרליה הפתוחה, והעפילה פעמיים לגמר טורנירים מסבב ה-WTA, באליפות מקסיקו הפתוחה ובטורניר מונטריי. ב-2016 זכתה בטורנירי שטרסבורג ומיורקה ופעמיים העפילה לחצי הגמר בטורנירי דובאי ומונטריי. היא ייצגה את צרפת באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו והודחה בסיבוב השני. את השנה סיימה במקום ה-23 בעולם.
ב-2017 זכתה באליפות סין הפתוחה ובטורניר ווהאן. בטורניר הגראנד סלאם, העפילה לסיבוב השלישי באליפות אוסטרליה הפתוחה, לרבע הגמר באליפות צרפת הפתוחה בה הודחה על ידי קרולינה פלישקובה, לסיבוב הרביעי בווימבלדון בו הודחה על ידי ג'והנה קונטה ולסיבוב השלישי באליפות ארצות הברית הפתוחה בו הודחה על ידי פטרה קביטובה. באוקטובר 2017 דורגה לראשונה בין עשר הטניסאיות הטובות בעולם.

קריירת זוגות

גרסיה היא שחקנית זוגות מצטיינת שבשיאה דורגה במקום השני בעולם. ב-2014 זכתה לראשונה בטורניר WTA כשניצחה בטורניר בוגוטה יחד עם בת זוגה לארה ארובארנה. באותה שנה העפילה לגמר טורנירי ג'נראלי ליידיז לינץ, ווהאן וקרמלין קאפ. ב-2015 העפילה יחד עם קטרינה סרבוטניק לרבע הגמר באליפות ארצות הברית הפתוחה, לגמר קנדה מאסטרס, לחצי גמר אליפות דובאי בטניס ואליפות איטליה הפתוחה ולסיבוב השלישי באליפות אוסטרליה ובאליפות צרפת. 
ב-2016 שיתפה פעולה עם בת ארצה כריסטינה מלדנוביץ'. השתיים זכו באליפות צרפת הפתוחה, העפילו לגמר אליפות ארצות הברית הפתוחה, לרבע גמר וימבלדון ולסיבוב השלישי באוסטרליה. כמו כן זכו בטורניר מדריד והעפילו לגמר אליפות סין הפתוחה. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו הודחו כבר בסיבוב הראשון. ב-2017 הודחו השתיים בחצי גמר אליפות אוסטרליה הפתוחה.

גביע הפדרציה

גרסיה חברה בנבחרת גביע הפדרציה של צרפת משנת 2013. יחד עם כריסטינה מלדנוביץ' ניצחה במשחק הזוגות בהתמודדות עם קזחסטן בפלייאוף. ב-2014 סייעה לנבחרת לנצח את ארצות הברית 3–2 בפלייאוף, כשניצחה בשני משחקי היחידות ובמשחק הזוגות. ב-2015 גברה עם הנבחרת ברבע הגמר על איטליה שניצחה במשחק יחידות אחד והפסידה בשני וניצחה במשחק הזוגות. בחצי הגמר הודחה הנבחרת על ידי צ'כיה כשגרסיה מפסידה בשני משחקי היחידות שלה. 
ב-2016 גברה הנבחרת על איטליה ברבע הגמר, כשגרסיה מנצחת בכל שלושת המשחקים, גברה על הולנד בחצי הגמר כשגרסיה מנצחת משחק יחידות אחד, מפסידה בשני ומנצחת בהתמודדות הזוגות. בגמר הגביע הפסידה לנבחרת צ'כיה אף על פי שני ניצחונות ביחידות של גרסיה על פטרה קביטובה ועל קרולינה פלישקובה.
אלביט הדמיה

היסטוריה

החברה הוקמה בשנת 1996 כחברת בת של אלביט, ועסקה בפעילות הדמיה רפואית. החברה נרכשה ב-1999 על ידי חברת 'אירופה ישראל' שבשליטת מוטי זיסר, ושינתה את פעילותה העיקרית. תחומי הפעילות של החברה עוסקים בהקמה ותפעול של מרכזים מסחריים ונעזרת בחברת פלאזה סנטרס לבנייה, תפעול, ניהול ומכירה של מרכזי קניות ובידור במרכז ומזרח אירופה וגם בהודו. החברה משקיעה גם במלונאות, בהדמיה רפואית, באופנה ובהשקעות הון-סיכון.
לאלביט הדמיה יש רקורד מגוון של השקעות הון סיכון בתחום ההייטק, בתחום התקשורת על ידי EasyRun ו-Olive, ובתחום הביוטכנולוגיה על ידי חברת הבת 'אלביט מדיקל טכנולוג'יס' (83%) המחזיקה ב-2 חברות ביוטכנולוגיה:
1. 'אינסייטק'  (40%), העוסקת בהדמיה רפואית לצורך ביצוע טיפולים לא פולשניים בגידולים בתוך גוף האדם.
2. 'גמידה-סל' (Gamida Cell) ‏(30%) [מוחזקת גם על ידי חברת כלל ביוטכנולוגיה], העוסקת במחקר ופיתוח של טכנולוגיות לריפוי באמצעות תאי גזע שמקורם מדם טבורי. ב-18 במרץ 2014 הודיעה גמידה סל כי קיבלה הצעה לרכישתה על ידי חברת תרופות גלובלית תמורת מאות מיליוני דולרים. אך ב-1 במאי הודיעה החברה כי הופסקו המגעים. כעבור תקופה קצרה, ב-19 באוגוסט שוב הודיעה החברה כי נחתם הסכם השקעה עם ענקית הפארמה הבינלאומית נוברטיס [Novartis Pharma AG] לפיו תשקיע נוברטיס 35 מיליון דולר בגמידה סל תמורת 15% מהחברה ואופציה לרכישת החברה בשלמותה, בכפוף לעמידה באבני דרך הקשורים בפיתוח תרופת ה-Nicord שמפתחת גמידה סל. תוקף האופציה עד המחצית הראשונה של 2016, ובמקרה מימוש תשלם נוברטיס לבעלי המניות של גמידה סל סך של 165 מיליון דולר ועוד 435 מיליון דולר בכפוף לעמידה באבני דרך נוספים כולל מכירות התרופה.
לאחר הסכם זה ירדה אחזקתה של אלביט מדיקל בגמידה סל ל-24.7%.
החברה הצליחה מאוד עד שנת 2007, והגיעה לשווי שוק של 5.5 מיליארד שקלים. אולם בעקבות המשבר בכלכלה העולמית החברה נקלעה לקשיים ובפברואר 2013 נסחרה בפחות מ-140 מיליון ש"ח. בדצמבר 2013 גובש הסדר חוב שהעביר את הבעלות על החברה לבעלי אגרות החוב שלה, בתמורה למחיקת חוב בגובה 1.8 מיליארד ש"ח. כיום נסחרת החברה לפי שווי שוק של כ-400 מיליון ש"ח.
גראובינדן

גאוגרפיה

שטח הקנטון הוא 7,105 קמ"ר, אך רק כשליש ממנו מעובד. חמישית משטח הקנטון מיוער. אופיו הטופוגרפי הררי ונחצה על ידי עמקי הנהרות המרכזיים ריין ואין. חלק מהשטחים הפתוחים בקנטון מהווים חלק מהפרק השווייצרי הלאומי "פארק אלה" (Parc Ela).
כמה מפסגות האלפים המרכזיים נמצאות בקנטון, בהן הטודי (Tödi) המגיעה לגובה של 3,614 מ', פסגת הברנינה המגיעה לגובה של 4,048 מ'. חלק מפסגות ההרים כולל קרחונים מהמרשימים בעולם, אשר בשנים האחרונות עוברים תהליכי המסה בשל עליית החום העולמית.
רכסי ההרים כוללים כמה מהעמקים העמוקים ביותר באירופה, אשר יושבו במקורם על ידי מתיישבים קלטים.
הקנטון גובל במדינת ליכטנשטיין מצפון, אוסטריה מצפון וממזרח ואיטליה מדרום ודרום-מזרח. הקנטון גובל בקנטונים סנט גלן וגלרוס מצפון-מערב, אורי ממערב וקנטון טיצ'ינו מדרום-מערב. עיר הבירה של קנטון גראובינדן היא כור המונה כ-35,000 תושבים.
העיירות סנט מוריץ ודבוס אשר זכו לשם עולמי ממוקמות בקנטון זה.

היסטוריה

רוב שטחי הקנטון היו בעבר חלק מפרובינציה רומית שהוקמה בשנת 15 לפנה"ס ושנקראה רטיה (Raetia). מאוחר יותר הפך האזור לחלק מאדמות הבישופות של העיר כור.
בשנת 1367 הוקמה בכור "הליגה לבית אל" (Gotteshausbund), אשר התנגדה לבישוף של כור. בעקבות ההתנגדות שקמה, נוסדה בשנת 1395 "הליגה האפורה" (Grauer Bund) - שעל שמה נקרא הקנטון.
מאוחר יותר הצטרפו ל"ליגה האפורה" שתי ליגות נוספות, ויחד הפכו למה שכונה קנטון גראובינדן. סמליהן של שלוש הליגות מרכיבים את סמל הקנטון.
בשנת 1496 חברה הליגה לקונפדרציה השווייצרית, אך נמנעה מלהתאחד עימה עד לשנת 1803.

כלכלה

הענפים העיקריים עליהם מתבססת כלכלת הקנטון הם חקלאות ותיירות. היעדים התיירותיים המרכזיים הם העיירה סנט מוריץ שבעמק אנגדין והעיירה דבוס, בה נערך מדי שנה כנס הפורום הכלכלי העולמי. עיקר התיירות מתרכז סביב אתרי הסקי היוקרתיים והמפותחים, אך היא נמשכת גם בעונות הקיץ. מספרי אתרי מרחצאות בקנטון, שהמרכזי שבהם בעיירה סנט מוריץ, מושכים אליהם קהל רב מכל רחבי העולם לאורך כל עונות השנה.
העיירה כור היא מרכז תעשייה אזורי מפותח, וכמו כן מרכז לייצור יינות מקומיים.

דמוגרפיה

השפות המדוברות בקנטון הן גרמנית (54%), רומאנש (31%) ואיטלקית (15%). הדתות הנפוצות במקום הן נצרות פרוטסטנטית ונצרות קתולית.

מחוזות ומועצות מקומיות

הקנטון מחולק ל-11 מחוזות, שהם עצמם מחולקים ל-39 מחוזות משנה. המחוזות מחולקים בהתאם לגבולות הטופוגרפיים של הנוף. בקנטון קיימות 207 מועצות מקומיות (נכון לשנת 2006).
אלן גורדון קנינגהם

קורות חייו

קנינגהם נולד בדבלין, אירלנד והתחנך בקולג' צ'לטנהם ובאקדמיה הצבאית המלכותית בוולוויץ', בטרם קיבל דרגת קצונה בצבא הבריטי בשנת 1906. אירלנד הייתה בשנים אלו חלק בלתי נפרד מן האימפריה הבריטית. במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת בארטילריה הרכובה, וזכה בעיטור הצלב הצבאי בשנת 1915 וכן בעיטור "אות השירות המצוין" בשנת 1918. במשך שנתיים לאחר תום המלחמה שירת בהאחזויות הבריטיות במזרח הרחוק.
בשנת 1937 קנינגהם הפך למפקד הדיוויזיה הראשונה של הארטילריה המלכותית, ולאחר מכן למפקד דיוויזיה של כוחות ההגנה כנגד מטוסים.
בתחילת מלחמת העולם השנייה קיבל קנינגהם את הפיקוד על האגף הדרומי של הכוחות הבריטים במערכה במזרח אפריקה, שהיה מורכב בעיקרו מחיילים דרום אפריקאים וחיילים אחרים ממושבות אפריקה. הוא הוביל את המערכה בסומליה ומשם המשיך לכיבושה של אדיס אבבה מן האיטלקים. המערכה החלה בכיבוש הנמלים קיסמאיו ומוגדישו על הים האדום. האיטלקים נסוגו לפנים הארץ. ב־6 באפריל 1941 נכנסו כוחותיו של קנינגהם לאדיס אבבה. שישה שבועות לאחר מכן, ב־20 במאי, בשיתוף עם כוחותיו של ויליאם פלאט הביאה המתקפה לכניעתו של הצבא האיטלקי בפיקודו של הנסיך אמדאו הדוכס השלישי מאאוסטה על פסגת ההר אמבה אלגי.
המערכה המזרח אפריקנית הייתה פעולה מהירה שתוצאתה הייתה לקיחת 50,000 שבויים איטלקים במחיר של חמש מאות אבידות מאנשי קנינגהם. הצלחת המבצע הובילה להצבתו של קנינגהם בפיקוד על הארמייה השמינית של הצבא הבריטי בצפון אפריקה. משימתו המידית הייתה להוביל את כוחותיו של הגנרל קלוד אוקינלק בהסתערותם על כוחותיו של רומל במדבר הלובי, במבצע צלבן. המערכה החלה ב-18 בנובמבר 1941, אך אבדות מוקדמות הובילו את קנינגהם להמליץ על השעייתה. המלצה זו לא התקבלה על דעתם של הממונים על קנינגהם, אשר הדיחו אותו מתפקידו. במהלך שארית המלחמה שירת באקדמיה הבריטית לפיקוד ומטה, וכן בצפון אירלנד. בשנת 1941 הוכתר בתואר אבירות.
לאחר מלחמת העולם השנייה, בתחילת נובמבר 1945 קיבל קנינגהם, אשר הועלה לדרגת גנרל בשנת 1945, את משרת הנציב העליון על ארץ ישראל והוא הגיע לירושלים ב-21 בנובמבר 1945. לימים סיפר כי כשקיבל את התפקיד פנה לראש ממשלת בריטניה קלמנט אטלי בשאלה מה ההנחיות המדיניות שלפיהן עליו לנהוג וקיבל את התשובה: "הו, פשוט צא ומשול בארץ". וכך, כשהוא מצויד בהוראות מעורפלות, שירת קנינגהם במשרה זו בין 1945 ו־1948, עד להכרזתה של מדינת ישראל. בין השאר, אישר בחתימת ידו את הוצאתם להורג של דב גרונר, יחיאל דרזנר, אליעזר קשאני ומרדכי אלקחי. בראשית כהונתו סבר קנינגהם כי את בעיית הסכסוך היהודי ערבי בארץ ישראל יש לפתור על ידי צמצום העלייה היהודית לארץ ישראל, אך במהלך כהונתו כנציב הפך לתומך בתוכנית החלוקה של הארץ. עוזרו של קנינגהם היה ארנסט סטפורד, שמילא את תפקיד עוזר הנציב העליון עוד משנת 1931.
החלטה אחת של קנינגהם שינתה כפי הנראה את המצב בירושלים במלחמת העצמאות. בניגוד לדרישת הצבא הבריטי החליט קנינגהם שלא לפנות את ירושלים כבר בסוף ינואר 1948. הצבא הבריטי דרש לפנות את ירושלים ולהעביר את מרכז השלטון המנדטורי לחיפה עד תום המנדט, וקנינגהם איים בהתפטרות אם לונדון תאלצו לעשות כן. האיום עשה את שלו, ובירת המנדט הבריטי נותרה בירושלים עד ליומו האחרון בארץ ישראל.
לאחר מכן שירת כמפקד הארטילריה המלכותית עד שנת 1954.
אלן קנינגהם מת במחוז קנט באנגליה בשנת 1983 והוא בן 96 שנים.