google/wiki40b huggingface dataset:
צינוק

היסטוריה

תאי צינוק מקושרים כיום בדרך כלל עם טירות ימי הביניים, שם לעיתים שימש, בנוסף לתא כליאה, גם כחדר עינויים. הסוג הידוע ביותר מימי הביניים של צינוק הוא אובליאט, שבו הדלת היחידה היא בתקרה.
לא נשמרו טירות נורמניות רבות מימי הביניים המכילות תאי צינוק, הן היו נפוצים יותר בסקוטלנד. מאסר לא היה עונש מקובל בימי הביניים כמו שהוא מקובל כיום, רוב האסירים היו ממתינים למשפט, פסיקה או פשרה. בימי הביניים, אסירים אצילים לא חיו כלל במרתפים, הם חיו בנוחות בחדרים שמורים בטירה.

אטימולוגיה

המילה העברית "צינוק" היא מילה יחידאית במקרא: "וְנָתַתָּה אֹתוֹ אֶל הַמַּהְפֶּכֶת וְאֶל הַצִּינֹק" , ועל פי הקשרה היא קשורה לענישה ולכליאה, ויש ששיערו שהיא קשורה למילה דומה באכדית שמשמעה אגידה, ואף בלשון חז"ל מופיעה המילה במשמעות "אגודה".
נקודה צפה

נקודה צפה (floating-point) היא שיטת ייצוג למספרים ממשיים. הנקודה משתמשת בייצוג ספרתי על מנת לשמור ערך המהווה קירוב של מספר ממשי. השיטה יעילה גם לרישום מספרים ארוכים. שיטת הנקודה הצפה היא שיטה מקובלת לייצוג מספרים במחשב.
השם "נקודה צפה" מציין את העובדה שבשיטת ייצוג זו, מספר הספרות משמאל לנקודה העשרונית ומימין לה גמיש, בהתאם למספר המיוצג (להבדיל מייצוג בשיטת נקודה קבועה, שבו מספר הספרות של המספר המיוצג קבוע).

אי-דיוק ושגיאות עיגול

אחת הבעיות המרכזיות של שיטת הנקודה הצפה היא אי-דיוק. למשל, המספר 0.1 לא יכול להיות מיוצג באופן מדויק לפי בסיס 2 (בעיה זו קיימת גם בייצוג בשיטת הנקודה הקבועה בבסיס 2). המספרים שלא ניתנים לייצוג מדויק מיוצגים בעזרת עיגול. בניגוד לשיטת הנקודה הקבועה, שם שגיאת העיגול הגדולה ביותר קבועה, שגיאת העיגול בשיטת הנקודה הצפה גדלה ככל שהמעריך גדל. ערכה של שגיאת העיגול הוא המנטיסה הקטנה ביותר שניתנת לייצוג כפול הבסיס בחזקת המעריך. כדי להקטין ככל האפשר את שגיאת העיגול יש להקטין את המעריך לקטן ביותר האפשרי. ייצוג בנקודה צפה בעזרת המעריך הקטן ביותר האפשרי באופן הייצוג המסוים נקרא מנורמל. בדרך כלל אופן הייצוג של המנטיסה מאפשר רק ייצוג מנורמל.
מידת אי-הדיוק עלולה לגדול ככל שמבוצעות פעולות נוספות על המספר.

ספיגה

תוצאת פעולה בין מספר גדול מאוד ומספר קטן מאוד יכולה להיות שונה מהמספר הגדול מאוד בפחות מרמת אי-הדיוק. למשל, ייתכן שבאופן ייצוג מסוים 10⁹⁹ = 1 + 10⁹⁹. במקרה כזה, המספר הגדול "סופג" את המספר הקטן לתוכו.
תכונה זו גורמת לכך שתכונות אריתמטיות מוכרות כגון חוק הקיבוץ וחוק הפילוג לא תקפות בייצוג בנקודה צפה. לכן, ישנה חשיבות לסדר הפעולות, ושני ביטויים זהים לכאורה יפיקו תוצאות שונות. למשל, 1 = 1 + (10⁹⁹ - 10⁹⁹) לעומת 0 = (1 - 10⁹⁹) - 10⁹⁹.

גלישה וחמיקה

פעולה על מספרים בנקודה צפה עלולים לגרום לגלישה (overflow) אם מעריך התוצאה גדול מהניתן לייצוג. במקרה כזה, התוצאה תהיה בדרך כלל אינסוף (חיובי או שלילי).
כאשר תוצאת פעולה על מספרים בנקודה צפה היא בעלת מעריך קטן מהניתן לייצוג נגרמת חמיקה (underflow). במקרה כזה, התוצאה תהיה סימון מיוחד למספר שונה מ-0 אבל קטן (אם חיובי) או גדול (אם שלילי) מכל מספר חיובי או שלילי אחר.

פעולה לא חוקית

כאשר מבוצעת פעולה לא חוקית, למשל שורש ריבועי של מספר שלילי, התוצאה תהיה NaN לפי תקן ה IEEE.

נקודה צפה במחשב

בזכות האפשרות לייצוג מספרים באופן ספרתי, שיטת הנקודה הצפה היא שיטה מקובלת לייצוג מספרים במחשב (בנוסף לייצוג מספרים בנקודה קבועה). מרבית המחשבים המודרניים מממשים את תקן IEEE 754 לייצוג בנקודה צפה. 
יתרונו העיקרי של ייצוג בנקודה צפה על-פני ייצוג בנקודה קבועה הוא היכולת לייצג טווח רחב הרבה יותר של מספרים (בגודל נתון של מילה), הנחוץ בחישובים במספרים גדולים מאוד, או קרובים מאד לאפס. במחשב "גולם א", למשל, היה גודל מילה גדול במיוחד של 75 סיביות, והחומרה ביצעה חישובים בשיטת נקודה צפה, שבה סיבית אחת לסימן, 10 סיביות למעריך ו־64 סיביות למנטיסה. כך יכלו לייצג מספרים שגודלם עד 2¹⁰²⁴ × 2⁶³,
לעומת ייצוג מספרים שגודלם עד 2⁷⁴ בלבד בייצוג בנקודה קבועה.
חישובים במחשבי-על נעשים בדרך כלל באריתמטיקה של נקודה צפה, ולכן מהירותם של מחשבי-על נמדדת ב-FLOPS (קיצור של floating point operations per second).
בזיכרון המחשב נקודה צפה נשמרת בשיטת סדר בתים כאשר כל 8 ביטים צמודים נשמרים בכתובת מסוימת בסדר מסוים.
יחסי פפואה גינאה החדשה–קנדה

סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים שבין פפואה גינאה החדשה לקנדה כוננו ב-16 בספטמבר 1975, אותו היום בו קיבלה מאוסטרליה עצמאות. שתי המדינות נהנות מיחסים דיפלומטיים "קרובים ולבביים" על פי משרד החוץ הקנדי, שמבוססים בעיקר על חברות משותפת בארגונים בינלאומיים. לקנדה ולפפואה גינאה החדשה אותו הריבון ואותו המונרך.
ביחסים שבין המדינות שימת דגש על שיתופי פעולה בנושא הדייג, ענף כלכלי חשוב בשתי המדינות. פפואה גינאה החדשה חברה גם בפורום האוקיינוס השקט, בו קנדה משמשת כבת דיאלוג פוליטי.
קנדה תומכת בפרויקטים מפפואה גינאה החדשה למען הקהילה ופיתוח המדינה בין אם בכספים או במשאבים גולמיים.
המסחר שבין שתי המדינות קיים, ומנוהל בידי לשכת המסחר וההשקעות הרשמית של קנדה בנציבות הגבוהה באוסטרליה. בשנת 2017 הסחר הכולל בין קנדה לפפואה גינאה הוערך בשווי של כ-14.6 מיליון דולר אמריקאי. הייצוא הקנדי ב-2017 הוערך בשווי של כ-10.8 מיליון דולר אמריקאי וכלל בעיקר מכונות חשמליות ומכוניות. הייבוא הקנדי מפפואה גינאה החדשה באותה השנה הוערך בשווי של כ-3.8 מיליון דולר אמריקאי וכלל בעיקר קפה ותבלינים.
קאוצ'וק

קאוצ'וק הוא מונח המתייחס לסוג של גומי טבעי (Castilloa elastica) המופק מזנים שונים של עץ ה-Castilla (בעיקר משני הזנים Castilla elastica ו-Castilla ulei). עץ הקסטילואה אלסטיקה נפוץ בצפיפות נמוכה ברמות שבשולי אגן האמזונאס באזור גידול שצורתו כמעיין קשת המשתרעת מקולומביה, עובר באקוודור ופרו ועד לבוליביה. מחוץ לדרום אמריקה גדלים עצי הקסטילה גם במרכז אמריקה ובמקסיקו והעמים הילידים באזורים אלו הפיקו מהעץ גומי.
בו בזמן מתייחס המונח גם לצמג המופק מעצי גומי שונים, למשל כזה המופק מההוואה הברזילאית. בשפות שונות מציין הקאוצ'וק "עץ גומי" באופן כללי ומזוהה, כתוצאה מכך, עם ההוואה הברזילאית הנפוצה יותר מהקסטילואה אלסטיקה.
בשונה מההוואה הברזילאית הפקת הקאוצ'וק איננה נעשית על ידי חריצת חתכים בגזע ואיסוף החלב אלא על ידי גדיעת העץ כולו וניקוז הנוזלים שבו.
חקיין גלאפגוס

מאפיינים

חקיין גלאפגוס מגיעלאורך 25-26 ס"מ ומגיע משקל 50 גרם. הוא בעל נוצות אפורות עם מקור שחור וארוך ועיניים בולטות וצהובות עם "מסיכה" שחורה בין העיניים. זנבו חום וארוך יחסית וגם הרגליים ארוכות מעט. החקיין נפוץ רק באיי גלאפגוס לאורך מגוון טווחי בתי גידול ממדבריות קקטוסים ועד חופים געשיים. הוא מקנן בעיקר באזורים של עצי קקטוס. הוא הנפוץ ביותר מבין 4 מיני החקיינים האנדמיים לגלאפגוס. החקיין הוא אוכל כל הניזון מזרעים, פרחים וחרקים כמו רוב הציפורים אך גם מביצי צבי ים, שליות של אריות ים ואף תוקף עופות ים גדולים ומוצץ את דמם כמו הפרוש הערפדי. הוא גם מפיץ זרעים של פירות פולשים לאיים.
ויקטוריה דה לוס אנחלס

חייה

דה לוס אנחלס נולדה כויקטוריה גומז סימה למשפחה קטלאנית עניה, בברצלונה. היא למדה בקונסרבטוריון של ברצלונה וסיימה את לימודיה תוך שלוש שנים בסך הכל, בשנת 1941, כשהייתה בת 18. אותה שנה הופיע לראשונה באופרה בתפקיד מימי בליציאום, אך אחר כך שבה ללימודי המוזיקה.
בשנת 1945 חזרה לוס אנחלס לליצאום לביצוע הבכורה המקצועי שלה בתפקיד הרוזנת בנישואי פיגארו בברצלונה. אחרי שזכתה בפרס ראשון בתחרות הבינלאומית בז'נבה בשנת 1947, שרה ב"החיים הקצרים" של פאיה עם תזמורת BBC בלונדון, בשנת 1948. 
בשנת 1949 הופיעה לראשונה באופרה של פריז בתפקיד מרגריט ב"פאוסט" של גונו. בשנת 1950 הופיעה בפעם הראשונה בפסטיבל זלצבורג ובבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בתפקיד מימי ב"לה בוהם" של פוצ'יני, ושם המשיכה להופיע בקביעות עד 1961. כמו כן שרה בלה סקאלה מ-1950 עד 1956.
באוקטובר 1950 הופיעה דה לוס אנחלס הופעה ראשונה באמריקה, ברסיטל בקרנגי הול. בחודש מרץ שאחריו שרה בפעם הראשונה במטרופוליטן אופרה בניו יורק בתפקיד מרגריט ושרה עם הלהקה עד 1961. בשנת 1957 שרה באופרה של וינה.
אחרי הופעתה הראשונה בפסטיבל ביירוית בתפקיד אליזבת ב"טאנהויזר" של וגנר, בשנת 1961, דה לוס אנחלס הקדישה את זמנה בראש ובראשונה לקריירה קונצרטנטית. עם זאת, המשיכה מזמן לזמן להופיע באחד מתפקידיה האהובים, כרמן, במשך עשרים השנים הבאות. 
אף כי כרמן ננמצאה במנעד נוח לשירתה (ייתכן שהייתה מצו-סופרן מטבעה), בכל זאת שרה את תפקידי הסופרן הגדולים. יחד עם מונסראט קאבאייה, הייתה נאמנה תמיד לשירת הבל-קאנטו. דה לוס אנחלס הופיעה בקביעות ברסיטלים של זמרה עם הזמרים אליזבט שוורצקופף ודיטריך פישר-דיסקאו והפסנתרנים ג'רלד מור וג'פרי פארסונס.
בין תפקידיה האופראיים המוכרים ביותר היו דונה אנה בדון ג'ובאני ורוזינה ב"נישואי פיגרו" של מוצרט, מאנון ב"מאנון לסקו" של פוצ'יני, נדה, דזדמונה באותלו של ורדי, צ'ו-צ'ו סאן ב"מאדאם באטרפליי" של פוצ'יני, ויולטה בלה טרוויאטה של ורדי ומליסנד ב"פליאס ומליסנד" של דביסי.
ויקטוריה דה לוס אנחלס מתה בשנת 2005 בברצלונה, בגיל 81. הקרובים אליה אמרו, שקולה שמר על יופיו עד הסוף.
דה לוס אנחלס נישאה לאנריקה מאגריניה בשנת 1948 וילדה שני בנים, שאחד מהם האריך ימים אחריה.
מריה איזבל, נסיכת פורטוגל

ביוגרפיה

מריה איזבל נולדה ב-19 במאי 1797 בקואלוז', לז'ואאו השישי, מלך פורטוגל ולקרלוטה ז'ואקינה מספרד, בתם של קרלוס הרביעי, מלך ספרד ומריה לואיסה מפארמה.
עם כיבוש פורטוגל על ידי צבאות נפוליאון בשנת 1807 בעקבות סירובה להשתתף באמברגו על בריטניה, נמלטה המשפחה המלכותית וכל הממשלה הפורטוגלית למושבה ברזיל, שם התיישבו בריו דה ז'ניירו.
ב-29 בספטמבר 1816 התחתנה מריה איזבל עם דודה פרננדו השביעי, מלך ספרד, לאחר שאשתו הראשונה, מריה אנטוניה, נסיכת נאפולי וסיציליה, מתה ללא ילדים 10 שנים קודם לכן. מריה איזבל נכנסה עד מהרה להיריון, אבל הלידה הייתה קשה. התינוק היה במצג עכוז, והרופאים גילו עד מהרה שהילד מת. מריה איזבל הפסיקה לנשום זמן קצר לאחר מכן, והרופאים חשבו שהיא מתה, ובשל כך התחילו לחתוך אותה כדי לחלץ את העובר המת. לפתע היא צעקה מכאב והתמוטטה על המיטה שלה, תוך שהיא מדממת בכבדות, וב-26 בדצמבר 1818 היא מתה בארנחואס.
ניקולאוס הירשל

ביוגרפיה

הירשל נולד בווינה למשפחה יהודית אורתודקסית בעלי אטליז כשר. אביו עמד בראש בית הכנסת. הוא התאמן בקבוצת הכח וינה.
בהיותו בן 15 זכה באליפות אוסטריה לנוער בהדיפת כדור ברזל ובזריקת דיסקוס. בגיל 16 הוא זכה באליפות אוסטריה לנוער בהרמת משקולות במשקל כבד ובהיותו בגיל 17 הוא זכה באליפות אוסטריה בקרב חמש והחזיק בתואר במשך שבע שנים רצופות.
בשנת 1924 זכה הירשל בפעם הראשונה באליפות אוסטריה בהיאבקות במשקל כבד, למשך 10 שנים רצופות. בשנים 1929 ל-1934 זכה ב-127 תארים בינלאומיים.
במכביה הראשונה שנערכה באפריל 1932 זכה הירשל במדליית זהב בהיאבקות במשקל כבד. שלושה חודשים לאחר מכן, באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) הוא זכה בשתי מדליות ארד בהיאבקות במשקל כבד, בסגנון יווני-רומי ובהיאבקות חופשית. הוא היה מועמד לזכייה במדליית הזהב אך נפצע בקרבות המוקדמים בתחרות בהיאבקות יווני-רומי.
בשנת 1936 הירשל החליט להחרים את אולימפיאדת ברלין (1936) בגלל מדיניות הגזע של הנאצים.
הירשל הצליח לברוח מאוסטריה לפני מלחמת העולם השנייה. רוב בני משפחתו נרצחו בשואה. הוא ברח לארץ ישראל והצטרף לקומנדו הבריטי ושרת בצפון אפריקה. לאחר המלחמה הוא התחתן ובשנת 1947 עבר להתגורר באוסטרליה.

תארים והישגים

בשנת 1993 זכה הירשל להיכלל ביד לאיש הספורט היהודי במכון וינגייט.
משפחת כספי

עלילה

הסיפור מתחיל בכך ששיר ילדה בת 14, אומרת להוריה (דניאלה, גברי) שהיא רוצה לנסוע ללונדון למחנה קיץ שעולה 3,500 שקלים אך הוריה לא מסכימים לה ואומרים שאין להם כסף משום שהפטנטים של אביה לא נדרשו בשוק כמו שהם חשבו. בהמשך הפרק מגיע לבית דיטפריד, אורח משווייץ, שיר מתרעמת על כך שלהוריה יש כסף לארח את דיטפריד ואין כסף לטיולה. לבסוף שיר מציעה שהיא תשיג את הכסף בעצמה ושמו של דיטפריד מומר לדני משום שממש קשה להגות אותו. בסוף הסדרה, שיר משיגה את הכסף למחנה ויש לה דייט עם דיטפריד ובסופו של דבר היא משתמשת בכסף בשביל חופשה לשווייץ ולא בשביל מחנה הקיץ.
מגדל אזאדי

היסטוריה

המבנה הוקם ב-1971 לכבוד חגיגות 2500 שנים לאימפריה הפרסית על ידי מוחמד רזא שאה פהלווי. הוא נקרא תחילה "מגדל שַהְיַאד" (برج شهیاد) לכבוד מלכי פרס ונועד לפאר את הישגיה של שושלת פהלווי, אך שמו שונה ל"מגדל החירות" (אזאדי) בשנת 1979, לאחר המהפכה האיראנית. 
האדריכל, חוסיין אמאנאת, שתכנן את המבנה לאחר שזכה בתחרות, הוא בן הדת הבהאית אשר אחראי גם לתכנון של שלושה מבנים במרכז הבהאי העולמי בחיפה. בשל דתו, הנרדפת כיום על ידי הממשל האיראני, הוא מתגורר בקנדה.
תכנונו האדריכלי של המגדל משלב אלמנטים של הבנייה הסאסאנית ואדריכלות אסלאמית ומדמה מוטיבים של מזבח זורטואסטרי, דתה של האימפריה הפרסית הקדומה. גובהו 50 מ' והוא מחופה כולו בשיש.
תרשים המגדל הופיע בגב שטר של 200 ריאל בשנת 1974. מספר אנשי דת טענו כי הכוכבים המשושים ברקע דומים מדי למגן דוד, והשטרות הוחלפו ברקע של כוכבים בעלי 12 קודקודים.
Speechless (שיר של ליידי גאגא)

רקע וכתיבה

את השיר כתבה גאגא לבדה, והוא הופק על ידה ועל ידי רון פייר. על השיר אמרה גאגא כי:
ובכן, לאבי הייתה מחלת לב במשך כ-15 שנה. הייתה לו בעיה בשסתום אבי העורקים וגופו שאב רק שליש מכמות הדם שצריך היה לקבל אדם בכל יום. הוא סירב לעבור ניתוח לב פתוח ואמר לי ולאמי שיתן לחייו "לעשות את שלהם". נכנסתי לסטודיו וכתבתי את השיר. אבי נהג לקרוא לי אחרי שהיה שותה משקאות אלכוהול משכרים ואני הייתי דוממת, לא היה לי מה להגיד. חששתי שאאבד אותו לתמיד. כתבתי את השיר בתור בקשה לאבי.

הופעות

גאגא הופיעה עם השיר בטקס פרסי הגראמי ה-52, טקס פרסי המוזיקה האמריקאית ה-37, וטקס פרסי רויאל וראייטי באותה שנה. בנוסף, הופיעה גאגא עם השיר גם בסיבוב ההופעות השני שלה, "The Monster Ball Tour", ואף בשאר סיבובי ההופעות שלה.
בנוסף, הופיעה גאגא עם השיר בטקס "VEVO Launch Event", שנערך בשנת 2009. בהופעה נראתה גאגא כשתסרוקתה בצורת פפיון, העשוי משיערה. ההופעה מתחילה כאשר אורות בצבע סגול מאירים את הבמה, ואת גאגא שמנגנת בפסנתר. ההופעה הפכה במהרה לויראלית, ונכון לנובמבר 2017, מונה הצפיות שלה עומד על קרוב ל-30 מיליון צפיות.
אנה טיבאיג'וקה

ביוגרפיה 

אנה טיבאיג'וקה נולדה במולאבה טנזניה, למשפחה של חקלאים זעירים. היא למדה כלכלה חקלאית באוניברסיטה השוודית למדעי החקלאות (Sveriges Lantbruksuniversitet) באופסלה.
בין השנים 1993 ל-1998, טיבאיג'וקה כיהנה פרופסור לכלכלה באוניברסיטת אוניברסיטת דאר א-סלאם בטנזניה. במהלך תקופה זו, היא הייתה חברה במשלחת הטנזנית למספר מספר ועידות של האו"ם ובניהן: ועידת האו"ם להתיישבות אנושית (איסטנבול, 1996); פסגת המזון העולמית (רומא 1996); הוועידה העולמית הרביעית לזכויות נשים (בייג'נג 1995) והפסגה העולמית לפיתוח חברתי (קופנהגן, 1995). בפסגת המזון העולמית ברומא, היא נבחרה לרכז את רשת הביטחון התזונתי למסחר ופיתוח בר קיימא במזרח אפריקה (מטעם קואליציית ארגוני אפריקה לביטחון תזונתי, ריבונות ופיתוח בר קיימא - COASAD). טיבאיג'וקה הייתה חברה בוועדה המדעית המייעצת הבינלאומית של אונסק"ו, כמו כן היא חברת חוץ באקדמיה המלכותית השוודית לחקלאות וייעור.

קריירה באומות המאוחדות

בספטמבר 2000, מזכ"ל האו"ם קופי אנאן מינה את טיבאיג'וקה כמנכ"לית מרכז האו"ם להתיישבות האדם. במהלך השנתיים הראשונות לכהונתה המרכז פיקח על רפורמות מרכזיות אשר הביאו את העצרת הכללית לשדרג המרכז לתוכנית - תוכנית האו"ם להתיישבות האדם Programme (UN-HABITAT). טיבאיג'וקה נבחרה על ידי העצרת הכללית לקדנציה של ארבע שנים כראש הסוכנות וביולי 2002 קיבלה את דרגת תת-מזכ"ל, והיא האישה האפריקאית הראשונה והיחידה שהחזיקה בתואר זה בכל מוסדות האו"ם.

שליחה מיוחדת של מזכ"ל האו"ם

ביוני 2005, המזכיר הכללי מינה את טיבאיג'וקה כשליחה מיוחדת זימבבואה כדי לחקור את ההשפעת פנוי משכנות העוני שערכה ממשלת זימבבואה (מבצע מורמבצווינה). הממשלה פינתה סוחרים ושוהים בלתי חוקים מאזורים עירוניים שונים במדינה. האזורים שפונו היו אזורים בהם הייתה תמיכה רחבה לאופוזיציה של המשטר - התנועה לשנוי דמוקרטי. פרשנים רבים טענו כי הפינוי של עשרות אלפי איש היה ממניעים פוליטיים. טענה זו, נדחתה על ידי ממשלת זימבבואה. ביקורת בינלאומית נשמעה על המהלך.
טיבאיג'וקה סיכמה את הדו"ח באומרה כי "בעוד שמטרתו של המבצע הייתה לבלום ולהרוס בנייה ופעילות לא חוקית, [המבצע] נערך בחוסר רגישות לסבל האנושי".

המועצה לאספקת מים ותברואה שיתופית

ועדת ההיגוי של המועצה לאספקת מים ותברואה שיתופית (Water Supply and Sanitation Collaborative Council ארגון חבר באו"ם) בחרה בטיבאיג'וקה כיושבת הראש ארגון באוקטובר 2010.

ועדת אפריקה

בשנת 2004 ראש ממשלת בריטניה, טוני בלייר, הזמין טיבאיג'וקה להיות חברה בוועדת אפריקה, אשר הוקמה על ידי ממשלת בריטניה על מנת לפתח רעיונות ודרכי פעולה, שיאיצו ויחזקו את הצמיחה וההתחזקות של אפריקה. הוועדה, הכוללת 16 דמויות בינלאומית דמויות מוכרות הוודעה השלימה את הדו"ח שלה במרץ 2005.

פרשת השחיתות בממשלת טנזניה

ב־2014 התגלתה פרשת שחיתות בה מאות מיליוני דולרים חולקו לבכירים בממשל טנזניה. ראש ממשלת טנזניה, ד"ר ג'קאיה קיקווטה (Jakaya Kikwete), טען שטיבאיג'וקה מעורבת בפרשה. הוא ביקש ממנה להתפטר משום שלא הצהירה שקיבלה כמיליון דולר אמריקאי מחברה הקשורה לפרשת השוחד. טיבאיג'וקה טענה כי הכסף לא ניתן לה אישית אלה היה תרומה לקרן ג'ונסון לחינוך בנות והיא העבירה את הכספים לקרן לאחר שהתקבלו בחשבונה האישי .

בבחירות 2015

ב-2015 היא נבחרה מחדש על ידי 63% מהנציגים האזוריים של מפלגת המהפכה כמתמודדת המפלגה מחוז מולאבה. היא זכתה בבחירות, וחזרה לכהן בפרלמנט.

פרסים

2009: פרס גטבורג עבור פיתוח בר-קיימא.
יער שווייץ

יער שווייץ הוא יער המצוי במדרון היורד מרכס פוריה לעבר הכנרת (ממערב למזרח). היער נמצא ממערב ומדרום לעיר טבריה ואף בשטחי העיר עצמה. היער ניטע על ידי מחלקת הייעור של ממשלת המנדט הבריטי החל משנת 1927. ההחלטה על שתילת היער התקבלה לאור העובדה שכמות שברי הענן באזור רבה - היער ימנע את הישחקות המדרון ומפולות הבוץ, וימתן את נזקי השיטפונות באזור. כפי שאכן קרה בבשיטפון בטבריה בשנת 1934, בו 32 תושבים מצאו את מותם מהיסחפות במים, ומספר תושבים נוסף מתו בשל מפולות הבתים.
ביער סוגים מגוונים של עצים: עצי שיטה, ברושים, אקליפטוסים, טטרקליניסים, עצי אלה וחרובים. מתכנני היער החליטו לא לטעת ביער עצי אורן.
באזור היער בנתה הקרן הקיימת דרכי מעבר למטיילים, חניונים לעשיית פיקניקים וכן מצפורים. באזור שרידים ארכאולוגיים שנחפרים על ידי רשות העתיקות.
בקרבת יער שווייץ בהמשך הדרך נובע עין פוריה ששוקם ושופר על ידי הקרן הקיימת לישראל.
הולדת בהאא אללה

הולדת בהאא אללה הוא אחד מתשעת החגים בדת הבהאית בהם שובתים המאמינים ממלאכה, והוא חל ב-12 בנובמבר. ביום זה חוגגים הבהאים את הולדתו של נביא האמונה, בהאא אללה, בשנת 1817.
החג נקבע על ידי בהאא אללה עצמו אשר מנה אותו בין ארבעת חגי הדת בכיתאב-אי אקדס, הספר שכתב והנחשב לטקסט הדתי הבהאי הקדוש ביותר. שלושת החגים האחרים שמנה בהאא אללה הם רידוואן, הכרזת הבאב ויום הולדתו של האחרון החל ב-20 באוקטובר. בהאא אללה ציין כי יום הולדתו ויום הולדת הבאב נחשבים כאחד בעיני האל, והגדירם כ"ימי הולדת תאומים". בלוח השנה המוסלמי חלים השניים בימים עוקבים - בהאא אללה נולד ביום השני בחודש מוחרם בשנת 1817, בעוד שהבאב נולד ביומו הראשון בשנת 1819. 
עוד קבע בהאא אללה כי אם שני חגים אלה יחולו לפי הלוח המוסלמי במהלך חודש עַלַאאְ, הוא חודש צום תשעה עשר הימים, יש להימנע בהם מצום. דבר זה קרה בשנים 2002 ו-2003, וצפוי להתרחש שוב ב-2034 וב-2035. עם זאת, מאחר שלוח השנה הבהאי מבוסס על שנת השמש ולא על השנה הירחית, ומקביל לחלוטין ללוח הגרגוריאני, יהיה על בית הצדק העולמי להכריע לפי איזה לוח שנה יש לחגוג אותם. כיום חוגגים רוב הבהאים בעולם את שני החגים האלה לפי הלוח הבהאי השמשי, ועל כן אין משמעות להוראת בהאא אללה.
עולמה הסודי של אלכס

עלילה

הסדרה עוסקת באלכסנדרה "אלכס" מאק, ילדה בת שלוש עשרה מפרדייס ואלי, שביומה הראשון בחטיבת הביניים "אטרון" נקלעת לתאונת דרכים עם משאית הנושאת חומר כימי נסיוני (שלפי האזהרות רדיואקטיבי) בשם GC-161. במהלך התאונה נשפך על אלכס חלק מהחומר וכתוצאה מכך היא מקבלת כוחות על טבעיים כמו טלקינזיס, יכולת לירות זרמים חשמליים מקצות אצבעותיה או להפוך לנוזל, ובתוספת מאכלים מסוימים גם יכולת להרמת משאות כבדים לזמן מוגבל (החל מעונה 3). במהלך הסדרה אלכס מתמודדת עם מצבים יומיומיים כמו לחץ בלימודים או אירועים חברתיים, כשלפעמים היא משתמשת בכוחותיה על מנת לפתור את הבעיות. בינתיים, מנסים בעלי המפעל הכימי לו שייכת המשאית שפגעה באלכס לגלות מיהי "הילדה מהתאונה" ולכלוא אותה במתקן מיוחד, אך חברה הטוב ריימונד "ריי" אלברדו ואחותה הגדולה אנני עוזרים לה להסתיר את כוחותיה.
קלשון

קִלשון הוא כלי ארוך המתפצל בסופו למעין שיניים, המשמש להרמה וזריקה של חומרים כגון חציר, עלים וענבים ושאר תוצרת חקלאית. קלשון מכיל בין שתיים לשש שיניים באורכים ורווחים שונים בין השיניים בהתאם למטרה.

הקלשון ככלי נשק

הקלשון, יחד עם החרמש, שימש פעמים רבות כנשק ביד אנשים שלא יכלו להרשות לעצמם חרבות או רובים או ללא גישה לנשק כגון זה. לדוגמה, הקלשון, או הטרידנט (תלת-שן), היה נשק מקובל לגלדיאטורים ברומא העתיקה. כמו כן פותחו נשקי מוט הדומים לקלשון/טריידנט והיו בשימוש בימי הביניים המאוחרים.

הקלשון בתרבות

בתרבות הפופולרית הפך הקלשון המשולש להיות מזוהה עם שתי דמויות מיתולוגיות: פוסידון - אל הים היווני, והשטן - דמות מיתולוגית המסמלת רוע.
קרן אלעזרי

ביוגרפיה

אביה של קרן אלעזרי הוא סגן-אלוף עמי אלעזרי, שהיה מראשי יחידת 8200 של צה"ל.
אלעזרי היא בוגרת תואר ראשון בהיסטוריה ופילוסופיה מאוניברסיטת תל אביב. אך במהלך התואר החליטה להחליף מסלול וללמוד במקומו תואר בהיסטוריה ופילוסופיה. היא בעלת תואר נוסף בלימודי ביטחון של אוניברסיטת תל אביב.
אלעזרי היא עמיתת מחקר במרכז האינטרדיסציפלינרי ללימוד ומחקר סייבר ע"ש בלווטניק, סדנת יובל נאמן למדע, טכנולוגיה וביטחון באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2014 הייתה אלעזרי לאישה הישראלית הראשונה שהופיעה בכנס TED העולמי ]. בהרצאתה דיברה קרן על האקרים ועל תפקידם החיובי בפיתוח מנגנוני הגנה למידע. היא טענה שהאקרים הם למעשה המערכת החיסונית של האינטרנט. על ידי חשיפת נקודות התורפה של האינטרנט, הם דוחפים אותו להפוך לחזק יותר ובריא יותר. הרצאתה נבחרה על ידי TED כאחת מההרצאות החשובות של שנת 2014.
ב-2017 נבחרה לאחת מ-50 הנשים המשפיעות ביותר בישראל על ידי מגזין פורבס.
מתגוררת בתל אביב.
ארז דריגס

ביוגרפיה

ארז דריגס נולד וגדל בתל אביב, האמצעי במשפחה בת שלושה ילדים. אביו, שרל דריגס, שעלה מצרפת, עסק באמנות קלאסית ועיצוב תפאורה לתיאטרון, וכיום עוסק בעיצוב פנים. בילדותו למד טניס מספר שנים, בכלל זה אצל שלמה צורף, מאמן נבחרת ישראל. במהלך לימודי בתיכון עירוני ד' השתתף במשך שנתיים בפרויקט הצעירים של תיאטרון הקאמרי, במסגרת זו שיחקו בהצגה "ילדי הנרות". מחזה פרי עטו של יגאל אבן-אור, בבימויו של עמית גזית. בצבא שירת כמפקד טנק בחיל השריון.
בשנים 2004–2007 למד ארז דריגס בסטודיו למשחק של יורם לווינשטיין. בכיתתו למדו גם יובל ינאי, יפתח אופיר, יעל טל, רוי מילר, אסף בן-שמעון ועדי בילסקי. בתקופת לימודיו דריגס זכה פעמיים במלגת קרן שרת אמריקה ישראל. בתום לימודיו ביים כתרגיל את המחזה "אנדורה" פרי עטו של מקס פריש. לאחר לימודיו בסטודיו שיחק בהצגה "אבק" שעלתה בפסטיבל "פותחים מסך" של בית ליסין ובהצגה "כך צחקנו – ערב חנוך לוין", שעלתה בפסטיבל בתיאטרון הבימה. שתי ההצגות היו בבימויו של שמעון מימרן.
בתום לימודיו החל ארז דריגס לשחק בתיאטרון גשר. בגשר שיחק בתפקיד סר אנדרו אגיצ'יק, אחד ממחזריה של אוליביה, ב"הלילה ה-12" של שייקספיר, בבימויו של רפי ניב. שיחק ב"טרטיף" בבימויו של יבגני אריה, בתפקיד מר לויאל, נציג ההוצאה לפועל. בגשר שיחק גם ב"הקליינט" בבימויו של רוני ניניו. 
ארז דריגס כתב ומככב ביחד עם נועה קולר בהצגה "אחד + אחת", בבימויו של יבגני אריה, שהציגה בהאנגר של גשר מאז מאי 2010. דריגס וקולר ביססו את ההצגה על חייהם כזוג לשעבר ויצרו ממנה סיטואציות קומיות. ההצגה מתארת שנה בחייו של זוג מכניסתם לדירה משותפת ועד לפרידה. 
בשנת 2008 שיחק ב"בן הפתעה", קומדיה פרי עטו של ריי קוני, בתפקיד הראשי. ההצגה, שהחלה כהפקה בסטודיו של יורם לוינשטיין, המשיכה לאחר מכן כהפקה עצמאית בתיאטרון צוותא, בהפקתו של ארז דריגס.
בשנים 2009/2011 שיחק ארז דריגס בשתי העונות של סדרת הטלוויזיה "תמרות עשן". הוא גילם את דמותו של לויקו. -2011 דריגס עיבד וביים בסטודיו של יורם לווינשטיין את המופע "דלתות". המופע ממונולוגים מתורגמים וישראליים, שמחוברים על ידי שירי להקת הדלתות. 
בשנת 2011 ביים דריגס בפרויקט 14/48 בפסטיבל תיאטרון קצר בצוותא. ב-2015 ביים בתיאטרון גשר את המחזה "פציעות קטנות" וב-2016 עיבד את ספרו של ירמי פינקוס "בזעיר אנפין" למחזה אותו גם ביים.
בשנים 2013–2016 גילם בתפקיד משני את כתב החדשות בסדרת הקומדיה של אודי ואביעד, גן חיות.
ב-2017 שיחק בתפקיד אורח את המג"ד בכיפת ברזל.
Visit Palestine

כרזת Visit Palestine הייתה כרזה אמנותית מימי המנדט הבריטי שקראה לבקר בארץ ישראל ולמעשה לעלות אליה.
את הכרזה עיצב בשנת 1936 הגרפיקאי היהודי פרנץ קראוס, בהזמנת גוף ציוני שנקרא "האגודה לפיתוח התיירות בארץ ישראל" (The Tourist development Association of Palestine), המטרה הגלויה הייתה לעודד תיירות לארץ ישראל ואילו המסר הסמוי היה קריאה ליהודי התפוצות לעלות לארץ ישראל.
הכרזה מראה נוף פנורמי של העיר העתיקה בירושלים.
הכרזה פורסמה בשנת פרוץ מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט ובשיא ימי העלייה החמישית. ציור הכרזה נמסר לגרפיקאי היהודי הנודע פרנץ קראוס, שעבד אצל מוציא לאור נודע בברלין ועלה לארץ ישראל שנתיים קודם לכן, בשנת 1934.
קראוס יצר כרזה בגודל של 100 ס"מ על 70 ס"מ, המראה את ירושלים ממרומי הר הזיתים בשעת שקיעה, כשהקרקע מקבלת גוון אדמדם והשמים גוון צהוב, והרקע לנוף הוא עץ עבות. בחזית הכרזה נראה הר הבית שבמרכזו כיפת הסלע, ומאחוריו, באופק, בתיה הלבנים של ירושלים המערבית. הכרזה המקורית מ-1936 נחשבת עד היום ביטוי אמנותי מעולה של ירושלים והיא פריט לאספנים. בשנת 1995 הפיק אותה מחדש הגרפיקאי דוד טרטקובר.
על אף שבמקור הפיק את הכרזה גוף ציוני במטרה לעודד את העלייה ארצה, גם הפלסטינים רואים בה את אחד מסמליהם, היות ששם הארץ המופיע בה הוא Palestine ובמרכז הכרזה מופיעה כיפת הסלע המקודשת עליהם. כן רואים הפלסטינים בכרזה אישור לטענתם כי בימי הופעת הכרזה לא הייתה הארץ ריקה, אלא בנויה ומיושבת.
מדד טריינור

מדד טריינור הוא מדד כלכלי אשר פותח על ידי ג'ק ל. טריינור, ומודד את רמת הסיכון של תיק השקעות באמצעות בדיקת תשואת נייר הערך מעבר לתשואתו של נכס חסר סיכון, וזאת כפונקציה של הבטא של התיק.
הנחת היסוד של המדד היא תיק השקעה שאינו מפוזר בצורה מספיקה.
ככל שהתוצאה של המדד גבוהה יותר כך הקרן טובה יותר.

מגבלות

כמו מדד שארפ, מדד טריינור (T) אינו מכמת את הערך המוסף, אם בכלל, של ניהול תיקים פעילים. 
זהו קריטריון הדירוג בלבד. דירוג של תיקים על בסיס מדד טריינור שימושי רק בהנחה שהתיקים הם תתי תיקים שמהווים חלק מתיק רחב ומגוון ביותר.
אם זה אינו המקרה, תיקים עם סיכון שיטתי זהה, אך בעלי סיכון כולל שונה יהיו מדורגים בדירוג דומה, 
כלומר לתיק פחות מגוון בעל אותו מדד טריינור יהיה סיכון כולל גבוה יותר, הנובע מסיכון לא-שיטתי גבוה אשר אינו מתומחר בשוק.
שיטה נוספת של לדירוג תיקים הוא אלפא של ג'נסן, אשר מכמת את התשואה העודפת מעל ממוצע שוק המניות לפי המודל לתמחור נכסי הון הידוע כCAPM.
כיוון ששתי שיטות הדירוג מבוססות על סיכון שיטתי בלבד, הן ידרגו תיקים באופן זהה.