אנג לי

ביוגרפיה

לי נולד בפינגטונג שבדרום טיוואן, המבוגר מבין חמישה אחים. הוריו ברחו מסין לטייואן לאחר המהפכה הקומוניסטית בסין ב-1949 ומותם של סבו וסבתו שהוצאו להורג בשל היותם בעלי קרקעות. 
בגיל 19 (1973) הפתיע את הוריו כשהודיע להם על כוונותיו ללמוד משחק. לאחר 5 שנים של לימודי משחק עבר לי לארצות הברית שם למד באוניברסיטת אילינוי ואף פגש את אשתו לעתיד, ג'ניס לין, איתה התחתן ב-1983. את תואר מוסמך אוניברסיטה רכש באוניברסיטת ניו יורק שם למד בבית הספר לקולנוע באותו מחזור עם ספייק לי ואף השתתף בצוות בסרט התזה של לי. הסרט ששימש כעבודת התזה שלו מ-1984 נקרא Fine Line. 
לאחר שסיים את לימודיו התקשה לי למצוא עבודה, ופרויקטים שונים שעליהם עבד לא יצאו אל הפועל. באותה תקופה שימש לי כעקר בית בעוד אשתו, ג'ניס לין, מיקרוביולוגית, הייתה המכלכלת הראשית של המשפחה. תפקידו במשפחה הקנה לו כישורים רבים בתחום האוכל, כישורים שמאוחר יותר הוכנסו כמוטיבים בסרטיו הראשונים.
ב-1990 הכניס לי שני סרטים לתחרות לאומית בטיוואן. הסרטים, "ידיים דוחפות" ו"מסיבת החתונה", זכו במקום הראשון והשני. שני הסרטים יחד עם הסרט השלישי, "אוכל, שתייה, גבר, אישה", היוו טרילוגיה בעלת קונספט אחיד אודות האב המתערב בעסקי ילדיו. הסרטים שילבו את המסורת הטייוואנית לצד המודרניות שחדרה למדינה. מוטיב האוכל ניכר בשלושת הסרטים. 
לי הגיע להכרה ציבורית בינלאומית לאחר סרטו השני, "מסיבת החתונה", ב-1993. הסרט נחשב לרווחי ביותר באותה שנה (החזיר את ההשקעה פי 4,000) ואף היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר באותה שנה ובכך היה לסרט הטייוואני הראשון שמגיע למעמד שכזה. "אוכל, שתייה, גבר, אישה" זכה אף הוא למועמדות לאוסקר הזר ב-1994. 
ב-1995 ביים את "על תבונה ורגישות", על פי ספרה של ג'יין אוסטן, תבונה ורגישות. זהו סרטו הראשון דובר האנגלית של אנג לי. הסרט היה מועמד לשבעה פרסי אוסקר בקטגוריות שונות וזכה בפרס אוסקר על התסריט המעובד.
ב-1997 יצא "סופת קרח" העוסק בהתפוררות מוסד המשפחה המסורתי בשנות ה-70, על רקע תקופת ניקסון, חילופי זוגות וההתברגנות האמריקנית, דרך עיניהם של הצעירים והמבוגרים בעיירה אמריקנית בלילה חורפי. 
ב-1999 יצא סרטו של לי "לרכוב עם השטן" שעוסק במלחמת האזרחים האמריקנית ובקבוצת פרשים עצמאית הלוחמת לצד כוחות הקונפדרציה. הסרט זכה להצלחה מסחרית מועטה.
בשנת 2000 התאפשר ללי להגשים את אחד מהפרויקטים הגרדניוזים שאותו תכנן - "נמר, דרקון". בסרט זה חזר לי אל מקורותיו התרבותיים בקולנוע הטייוואני כשהוא משלב רומן היסטורי בסרט "אמנויות לחימה". הסרט זכה להצלחה מסחרית גדולה הן באסיה והן בארצות הברית, וקטף גם את תשואות המבקרים. הסרט היה מועמד לעשרה פרסי אוסקר וזכה באוסקר לסרט הזר.
ב-2003 ביים את הסרט "הענק", המבוסס על הקומיקס "הענק הירוק". הסרט נקטל על ידי המבקרים.
בשנת 2005 יצא סרטו של לי, "הר ברוקבק", העוסק במערכת יחסים הומוסקסואלית של שני בוקרים במערב התיכון בארצות הברית. הסרט זכה בשלושה פרסי אוסקר, כולל פרס הבמאי הטוב ביותר ללי, אשר היה לאסייתי הראשון שזוכה בפרס. לי זכה אף בפרס גלובוס הזהב ובפרס באפט"א על בימוי, בנוסף למספר פרסים נוספים.
בשנת 2007 ביים אנג לי את הסרט "תשוקה, זהירות" (Lust, Caution) שעוסק במערכת יחסים בין סיני המשמש כמפקד המשטרה החשאית של המשטר שמשתף פעולה עם הכובשים היפנים בתקופת מלחמת סין-יפן השנייה ובין פטריוטית סינית החברה במחתרת שמתכוונת להביא לחיסולו.
בשנת 2009 יצא לאקרנים סרטו "לקחת את וודסטוק" המגולל את המאורעות בקיץ 1969 שהביאו לקיומו של פסטיבל וודסטוק ההיסטורי.
ב-2012 יצא סרטו "חיי פיי", המבוסס על הספר רב המכר חיי פיי. סרט זה זיכה אותו בפרס אוסקר נוסף בקטגוריית הבימוי הטוב ביותר.
בשנת 2019 ביים את הסרט "איש מזל התאומים", בכיכובו של ויל סמית'.

סגנון אמנותי

רוב סרטיו של לי עוסקים בקשר שבין המסורת למודרניות. יחודו של לי הוא בטון הקומי הקליל שנושאים סרטיו לעיתים בניגוד לאופי של הקולנוע הטייוואני בתקופה שלאחר סיום המשטר הצבאי במדינה ב-1987. מוטיב חוזר נוסף בסרטיו של לי הוא הסוד המייסר את הדמות עד אשר הוא נדרש לעלות אל פני השטח.
סרטיו של לי הם מז'אנרים שונים - דרמות משפחה, סרט תקופתי בריטי, דרמת משפחה אמריקאית, סרט אקשן סיני, סרט קומיקס אמריקאי ועוד. את הסרטים מביים לי על פי הסגנון הנדרש על פי מסורת הז'אנר, בדיוק כה רב ובאופן כה שונה בין סרט לסרט, עד כי לעיתים קשה לזהות שאותו הבמאי ביים את הסרטים הללו.
בסרטיו הראשונים גם מופיע האוכל האסייתי כמוטיב מרכזי וחשוב. כמו כן בסרטיו אלו מתעסק לי רבות בסוגיית מקום האב במשפחה המסורתית. מוטיב זה מופיע בסרטים "על תבונה ורגישות", "סופת קרח" ובטרילוגיה הטייוואנית.