google/wiki40b huggingface dataset:
מאיר הרשקוביץ

מאיר הרשקוביץ (תשרי ה'תרע"ג הניצ'י (Ganichi) זקרפטיה - ט' באדר א' ה'תשס"ג ירושלים) היה רב, מחנך, חוקר תפילה ויהדות, ואיש אקדמיה.

ביוגרפיה

מאיר הרשקוביץ נולד ב-15 בספטמבר 1912 לאברהם וחנה, בעיירה האוקראינית הניצ'י - שבאותה עת הייתה תחת שלטון זקרפטיה. בילדותו למד בחיידר בעיירה, ובהגיעו לגיל מצוות נסע ללמוד בישיבת קושיצה. לאחר מכן למד בישיבות שונות במוראביה ובסלובקיה. הרשקוביץ הוסמך להוראה, אצל הרבנים יהושע גרינוולד ראש ישיבת אוז'הורוד ויצחק צבי לייבוביץ ראש ישיבת צ'ופּ. כבר בגיל צעיר ניכרה בו חריפות יוצאת דופן. מלבד העובדה שלמד לאורך השנים בקבוצות גיל גבוהות בכמה שנים משלו, גם סיים בכחצי שנה את לימודיו התיכוניים. כאשר נבחן וקיבל ציונים מעולים, חשדו בו שרימה בשל הזמן הקצר שלמד, והשתאו לגלות את חכמתו הרבה. בגיל 17 לערך, החל בלימודים הכלליים (בחצי השנה הראשונה בתיכון), מתוך הזדהות עמוקה עם שיטת הרמב"ם ביחס ללימודי המדעים. במקביל, היה פעיל בתנועת בני עקיבא.
בין השנים 1935–1933 גויס לצבא צ'כוסלובקיה, ולאחר שירותו הצבאי למד לימודים כלליים בגימנסיה בברנו. בשנת 1940 התקבל לאוניברסיטת בודפשט שם החל את מחקרו הגדול על תולדות התפילה. בבודפשט היה פעיל בארגון הצעירים היהודים Magyar Zsido Ifjak Egyesuletenek.
בגיל 32, עם פלישת הנאצים להונגריה, נשלח הרשקוביץ למחנות ריכוז ביניהם מחנה אושוויץ, בהם שהה עד תום המלחמה. בתקופה זו עליה לא הרבה לדבר, ניצל הרשקוביץ, מספר פעמים, ממוות בטוח. לאחר המלחמה היגר לצרפת בה נישא לאסתר לבית מונק. השניים היגרו לארצות הברית שם חי הרשקוביץ כ־30 שנה, ושם נולדו 2 בנותיהם ובנם. הרשקוביץ עסק במחקר ולימד בישיבה יוניברסיטי. תלמידיו הרבים הוקירוהו וכיבדוהו על הידע הרב שלו, ועל אישיותו. בשנת הלימודים 1971-1970 ניצל את הזמן שהתפנה לו כתוצאה מיציאה לשנת שבתון, ובא ללמד באוניברסיטת בר-אילן שבישראל.
ב-12 בפברואר 1979 עלו מאיר ואסתר לישראל, והשתקעו בירושלים. במשך תקופה קצרה חזר ולימד הרשקוביץ באוניברסיטת בר-אילן, אך את עיקר שנותיו בירושלים הקדיש למחקר ולכתיבה.

יצירות שאבדו או שנשארו בכתב יד

חלק מעבודותיו המדעיות של הרב ד"ר מאיר הרשקוביץ לא זכו עד כה להגיע בצורה קריאה לידי הציבור. לאמיתותם של דברים, פועלו האמיתי לא יהיה מדיד לעולם, שכן יצירתו הראשונה, גולת הכותרת של מחקרו, חיבורו האקדמי בנושא תולדות התפילה, אבד בזמן השואה, והרשקוביץ לא חזר לכתוב אותו מעולם. אכן, עקב אהבתו לנושא הוא חזר אליו מפעם לפעם, במאמריו, ובשעוריו השונים. עם זאת לא חזר לכתוב את הספר בשנית. גם יצירתו השנייה תרגום אונקלוס בהלכה ובאגדה, שהוגשה כתזה לישיבה יוניברסיטי, לא נערכה לספר הנגיש לקהל הקוראים. הרשקוביץ הביע את חלומו להוציא לאור את הספר, אך חלום זה לא מומש עד כה. יצירתו השלישית הם מאמריו התורניים-מחקריים שלא קובצו מעולם. הרב הרשקוביץ כתב מאמרי מחקר רבים. חלקם לא נדפסו וחלקם ראו אור בכתבי עת כגון המעיין, הדרום, אור המזרח, סיני ועוד. לדעת מומחים יש חשיבות לאסוף וללקט את החומר ולקבצו לספר.
רות קרטון-בלום

רות קַרטוּן-בלום (נולדה ב-9 באוקטובר 1938) היא פרופסור לספרות עברית, לשעבר ראש החוג לספרות עברית באוניברסיטה העברית בירושלים.

תולדות חייה ומחקריה

נולדה בתל אביב, בוגרת האוניברסיטה העברית ובעלת תואר דוקטור בספרות עברית מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. לימדה באוניברסיטה העברית ובאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
נודעת כחוקרת שירתם של מתתיהו שוהם, נתן אלתרמן, נתן זך ובפרט יוכבד בת-מרים.
טבת

בלוח הקבוע

בחודש טבת 29 יום. א' בטבת יכול לחול בימים ראשון, שני, שלישי, רביעי ושישי. החודש מתחיל בשניים או שלושת הימים האחרונים של חג החנוכה, תלוי אם כסלו היה חודש מלא או חסר.

שם החודש וסמליו

החודש מוזכר בשמו בתנ"ך, במגילת אסתר, המאוחרת לתקופת שיבת ציון: "בחדש העשירי הוא חדש טבת" (פרק ב', פסוק ט"ז). מקור שמו של החודש, כשמותיהם של שאר החודשים בלוח העברי, בגלות בבל. בשפה האכדית שם החודש היה טביתו - tebitu - שפירושו משהו ששוקעים בו. בביתא ישראל החודש נקרא טבית.

סמלים ומאפיינים

נראה כי שמו של החודש, שפירושו "משהו ששוקעים בו", נובע מהגשמים והבוץ העמוק אשר מאפיינים אותו. מזל החודש הוא מזל גדי.
יוהאן שטראוס (האב)

חייו

הוריו היו פראנץ-בורגיאס שטראוס (1764-1816) וברברה דולְמָאן (1770-1811). סבו, יוהאן מיכאל שטראוס, היה יהודי שהוטבל לנצרות וחי כקתולי.
התחיל את הקריירה המוזיקלית שלו בשותפות עם מלחין וינאי נוסף בשם יוזף לאנר. בשנת 1825 התחתן עם מריה אננה סטראים והוליד את יוהאן שטראוס הבן.
הוא ידוע במיוחד בעקבות יצירתו "מארש רדצקי" שהוקדשה למצביא האוסטרי המהולל יוזף רדצקי פון רדץ (1858-1766), יליד בוהמיה.
הוא היה אביהם של יוהאן שטראוס (הבן), יוזף שטראוס ואדוארד שטראוס. אדוארד קרא לבנו יוהאן שטראוס III.
לשטראוס האב נולדו מנישואים שניים עוד שתי בנות - אנה, אשר נולדה בשנת 1829 ותרזה, ילידת 1831. בנו הצעיר ביותר - פרדיננד נולד בשנת 1834 אך נפטר כעבור 10 חודשים.
יוהאן שטראוס האב מת בשנת 1849 ממחלת השנית (מחיידק הסטרפטוקוקוס).
הוא נקבר ליד שותפו בראשית ימיו המוזיקליים - יוזף לאנר, בבית הקברות דובלינגר.
בשנת 1904, גופת 2 המלחינים הועברה לבית הקברות "צנטראל-פרידהוף".
המלחין הצרפתי הקטור ברליוז העיד על שטראוס האב כי "וינה ללא שטראוס שקוּלה לאוסטריה ללא נהר הדנובה".
אזור התעשייה ברקן

אזור התעשייה ברקן הוא אזור תעשייה הנמצא בשומרון, בסמוך לברקן, צפונית לכביש חוצה שומרון. השטח שייך מוניציפלית למועצה אזורית שומרון, ומשרדי המועצה נמצאים באזור התעשייה.

מבנה ומיקום

שטחו המפותח של אזור התעשייה הוא כ-1,300 דונם, מתוכם 650 דונם מגרשים לתעשייה. הבנייה פרוסה בשלוש "אונות", כך שהמרחק בין שני קצות אזור התעשייה הוא כשני קילומטר, מהקצה הצפוני לפינה הדרומית-מערבית. בסמוך לאזור התעשייה הוקם אזור תעשייה נוסף פארק תעשיות אריאל מערב.
לאזור התעשייה יש שתי כניסות, אחת ממחלף ברקן בכביש חוצה שומרון, והשנייה מכביש 505, "חוצה שומרון הישן", בין צומת גיתי ובין קריית נטפים. כביש הגישה ליישוב ברקן עובר דרך אזור התעשייה.
בתחום אזור התעשייה נמצא "קניון לב ברקן", ומפעלים שונים. במפעלים אלו מועסקים ישראלים ופלסטינים תושבי הסביבה.
בסמוך לאזור התעשייה נמצא אתר ארכאולוגי, ח'רבת אל-בורך, ובה גת עתיקה הנחשבת לאחת הגתות הגדולות ביותר בארץ.

היסטוריה

בשנת 2004 הועסקו באזור התעשייה כ-4,500 עובדים.
עקב התנגדות לתוצרת שמקורה במפעלים ישראליים בשטחי יהודה והשומרון, העתיקו חלק מהמפעלים באזור התעשייה את פעילותם לתחומי הקו הירוק. כך למשל בשנת 2008 הועתק מפעל מולטילוק ליבנה ובשנת 2011 הועתק מפעל "בייגל בייגל" לאזור התעשייה של צפת.
האזור העניק את שמו למספר מפעלים, בהם "יקבי ברקן" (שפעל בו משנת 1988, ובשנת 2003 עבר לחולדה).
בפיגוע ירי שהתרחש באזור התעשייה ב-7 באוקטובר 2018 רצח עובד פלסטיני שני עובדים ישראלים במפעל של קבוצת אלון.
טינה

טינה (קרויה גם מרירות) היא רגש שלילי (הדומה לכעס או שנאה), הנוצר כתגובה למאורע אמיתי או מדומיין שבו אדם חש כי נעשה עוול.
רוברט סלומון , פרופסור לפילוסופיה באוניברסיטת טקסס באוסטין, מציב את הטינה באותה שורה יחד עם בוז וכעס. לדבריו, ההבדל בין שלושת הרגשות הללו הוא כדלהלן: טינה מופנית לרוב לאנשים שבעמדת כוח או מעמד גבוה יותר, כעס מופנה לרוב כלפי אנשים שבעמדת כוח או מעמד זהה, ובוז מופנה לרוב כלפי אנשים שבעמדת כוח או מעמד נמוך יותר.
טינה יכולה להיווצר בעקבות חוויה שלילית החוזרת על עצמה, או חוויה שלילית שנצרבת בזיכרונו של אדם. 
כשאדם חש טינה כלפי עצמו, הדבר עשוי להיקרא חרטה.

גורמים

ישנם מצבים רבים העשויים לגרום לתחושת טינה, והמשותף להם הוא שהאדם שמרגיש את הטינה, נתקל במעשה או במצב שנתפס על ידו כפסול (בדרך כלל מצב הכולל חוסר-צדק או השפלה). 
דוגמאות למצבים כאלו עשויות להיות: מצבים בהם ישנה השפלה פומבית של אדם, יחס רע לאדם מסוים מבלי שזה יעז להגיב במחאה, מצבים שבהם יש אפליה, דעות קדומות, קנאה, ותחושה של ניצול על ידי אחרים.
טינה יכולה להיווצר גם כתוצאה מכישלון של מצבים רומנטיים, דחייה על ידי האחר או בגידה באמון.

סימנים

בניגוד לרגשות רבים אחרים, לטינה אין ביטוי פיזי מוגדר שבעזרתו ניתן לזהותה. עם זאת, הביטוי הפיזי של הרגש עשוי להיות זהה לביטוי פיזי של רגשות דומים כמו כעס או שנאה העשויים לבוא לידי ביטוי בחשיפת שיניים, סומק או כיווץ גבות.
טינה היא רגש חבוי בדרך כלל, והיא עשויה להתבטא בזיוף רגשות. (דיבור בצורה צינית כלפי אדם או עליו, זיוף של שמחה למראה אדם מסוים וכדומה)
טינה עשויה לגרום הופעת כעס פתאומי ובלתי מוסבר, רוגז, מחשבות כפייתיות על מושא הטינה או דחייה ממנו.
טכסאט

מיזם הלוויינות בטכניון

באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20 החלו סטודנטים בטכניון במאמץ פיתוח לוויין זעיר אשר יעשה שימוש בטכנולוגיות חלל חדישות. הסטודנטים, בליווי של אנשי הסגל, בנו לוויין שמשקלו 50 ק"ג, גודלו 50 X‏ 50 ס"מ וצורך פחות מ-17 ואט. מרבית החומרה ללוויין נתרמה על ידי חברות ישראליות, אשר רצו לבחון רעיונות חדשים ופיתוחים מקוריים בסביבת חלל על גבי לוויין.
עלות הפיתוח של הלוויין עמדה על כ-3.5 מיליון דולר. הלוויין הראשון שנבנה שוגר על גבי טיל רוסי בחודש מרץ 1995. השיגור נכשל והלוויין לא הגיע למסלול. הלוויין גורווין טכסאט-2 שנבנה בעקבותיו שוגר בהצלחה ביולי 1998 לגובה של 820 ק"מ. באפריל 2010, לאחר 11 שנים של פעילות במסלול, הושלמה משימת הלווין והופסקה פעילותו. זהו שיא ללווין אוניברסיטאי שתוכנן למספר שנים בודדות. 
לוויין הטכסאט הוא פרי פיתוח של הטכניון, במסגרת מכון אשר לחקר החלל, בשיתוף עם המחלקה לפיזיקה, הפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל, סוכנות החלל הישראלית, מפא"ת ותעשיות חלל שונות בארץ, בראשן התעשייה האווירית. בתכנון הלוויין ובבניית מערכותיו השתתפו מספר מומחים וסטודנטים מהטכניון. 
אגודת חובבי הרדיו בישראל הייתה גורם מרכזי בפיתוח מערכות הקשר של הלוויין. חובבי רדיו השתתפו באופן פעיל בתכנון מערכות הקשר על הלוויין ומערכות הקשר בתחנת הקרקע. חובבי רדיו הפעילו את תחנת הקרקע ושידורי הלוויין נעשו בתדרי החובבים הבינלאומיים. דבר זה איפשר האזנה ושידור אל הלוויין וממנו על ידי קהילת החובבים בעולם כולו. שלושה תחומי תדרים הוקצו לצורך זה: בתחומים של 2 מטר, 70 ס"מ ו-23 ס"מ.

מבנה הלווין

הלווין בתצורת קובייה של 445 mm x 445 mm x 445 mm ממנה בולטת אנטנה. הלווין שוקל 48 ק"ג, ומצופה פאנלים סולרים. 

הלווין מיוצב בבקרה תלת-צירית, בעזרת גלגל תנע ושלושה מגנטוטורקרים, ומשתמש במגנטומטרים כחיישנים. הבקרה נעשית על ידי מדידת השדה המגנטי הנמצא במסלול הלווין והשוואתו למודל שדה מגנטי חזוי שהועלה ללווין מהקרקע.
לווין טכסאט הראשון הכיל גם מד אופק, אולם מסיבות תקציביות לא היה ניתן להוסיף אותו ללווין השני.

משימות הלוויין

טכסאט נועד לשימושים מדעיים, והכיל שישה ניסויים: מצלמה, מד אוזון (OM-2), גלאי חלקיקים כבדים (SOREQ), ניסוי הולכת על (SUPEX), גלאי קרינת קרני X, וניסוי למדידת מרחק באמצעות החזרת קרני לייזר (SLRRE)

מצלמה לחישה מרחוק (ERIP)

מצלמת הלווין שנועדה לחישה מרחוק (Earth Remote Sensing Imaging Package) היא מצלמת CCD, אשר נתנה תמונות ברוחב מיפתח המטעד על הקרקע בק"מ (swath) של 25X31 ק"מ, וברזולוציה של בערך 52-60 מ' לפיקסל.

OM-2

OM-2 - OZONE METER 2 הוא מדיד לבדיקת מצב שכבת האוזון. הגלאי בדק את רמת קרינת העל-סגול המוחזרת משכבת האוזון: ככל שיותר קרינה נפלטת - כך השכבה גדולה יותר. הגלאי שוקל 1.8 ק"ג
אברהם שיפרין

ביוגרפיה

שיפרין נולד למשפחה יהודית במינסק. אביו, יצחק שיפרין, נעצר בשנת 1937 ונידון באשמת שווא לעשר שנות "עבודה מתקנת" בקולימה (סיביר) . לאחר פלישת גרמניה לברית המועצות נשלח שיפרין, כבנו של אויב העם, לשרת ב"שטראפבאט" , מגדודי העונשין של ברית המועצות, ימים ספורים אחרי תחילת הקרבות נפצעו או נהרגו רוב מוחלט של חיילי היחידה, שלא אומנו ולא חומשו די הצורך. שיפרין נפצע והובל לבית חולים, בהבינו כי המשטר הסטליניסטי אינו רואה כל חשיבות בהישרדותם של בני אויבי העם, זייף את שמו הפרטי, תאריך ומקום לידתו, והמתין לשחרורו. עם החלמתו הוצב ביחידה אחרת בהתאם לזהותו החדשה, קיבל תפקידי פיקוד ועיטורים שונים, הוא השתתף בקרב קוניגסברג  וזכה למדליה בגין קרב זה . הוא השתחרר מן הצבא האדום ב-1945 בדרגת מאיור.
בין השנים 1949–1953 עבד כפרקליט עבור משרד ההגנה ובמקביל השתתף בפעילות ציונית מחתרתית. בשנת 1953 הואשם בריגול עבור ארצות הברית וישראל ונידון למוות. מאוחר יותר, הומר עונש המוות שלו למאסר של עשרים וחמש שנים בגולאג, חמש שנות גלות לאזורים מרוחקים, וחמש שנים של שלילת זכויות האזרח. בשנת 1963 שוחרר שיפרין מכלאו, לאחר שאיבד את אחת מרגליו בשנות הכלא. בשנת 1970 התאפשרה עלייתו לישראל. בעדות שמסר בפני ועדת החוקה של הסנאט בשנת 1973, מסר שיפרין כי שבויי מלחמה אמריקנים הוחזקו במחנות שבויים סובייטיים. עדות זו פותחה מאוחר יותר בידי הסופר האמריקאי נלסון דה מיל שהעמיד אותה בבסיס ספרו "בית הספר לקסם אישי" (1988).
בהמשך פרסם שיפרין תחקיר קונספירטיבי שבו טען כי טיסה 007 של קוריאן אייר לא התרסקה על נוסעיה, אלא הצליחה לנחות נחיתת חירום ונוסעיה נלקחו למחנות הסובייטים.
שיפרין היה נשוי לאליאונורה שיפרין  ממנהיגות מפלגת הימין הישראלית "ימין ישראל". הוא התגורר בזכרון יעקב ובשנותיו האחרונות בירושלים.
אריק טן האך

קריירת משחק

טן האך החל את קריירת המשחק המקצוענית שלו ב-1989 בטוונטה ההולנדית, בה שיחק בשלוש קדנציות שונות (1989–1990, 1992-1994, 1996 - 2002), כאשר באחרונה שבהם אף זכה עם קבוצתו בגביע ההולנדי בפעם השנייה בתולדות המועדון. בין לבין, שיחק טן האך גם בדה חראפסחאפ, וואלבייק ואוטרכט. בתקופה בה שיחק בדה חראפסחאפ היה שותף טן האך לזכיית המועדון באליפות הליגה השלישית בהולנד ועלייתו לליגה השנייה.
טן האך פרש ממשחק פעיל בגיל 32, בסיומה של עונת 2001–2002, העונה בה זכה עם קבוצתו בגביע ההולנדי.

קריירת אימון

את קריירת האימון המקצוענית שלו החל טן האך בשנת 2006, כאשר מונה לעוזר המאמן בטוונטה, הקבוצה בה פרש ממשחק פעיל. במהלך עבודתו בטוונטה, שימש בין 2006 ל-2008 כעוזר המאמן של פרד רוטן ולאחר מכן, בין 2008 ל-2009 כעוזרו של סטיב מקלארן. ב-2009, לאחר שנה אחת בשלאקה 04 מהבונדסליגה, חזר רוטן להולנד, חתם בפ.ס.וו איינדהובן וצירף לצידו שוב את טן האך. ב-2012, לאחר שש שנים בתפקיד עוזר המאמן, מונה טן האך למאמנה של גו אהד איגלס מהליגה ההולנדית השנייה, על ידי מארק אוברמארס, ששימש באותו הזמן כבעל המניות בקבוצה (והיום משמש כמנהלה הספורטיבי של אייאקס). ב-2013, עזב טן האך את הקבוצה ומונה למאמנה של קבוצת המילואים של באיירן מינכן - באיירן מינכן ב' מהליגה הגרמנית הרביעית. גבות רבות הורמו בהולנד בעקבות המהלך, שכן טן האך זכה להצלחה גדולה בגו אהד איגלס והיה מבוקש על ידי מספר קבוצות בליגה הבכירה. כשנשאל על כך הסביר טן האך כי הוא רוצה ללמוד מפפ גווארדיאולה, מאמנה של באיירן באותו הזמן והוא מעדיף את לשפר את הידע והניסיון שלו לפני שהוא עובר לתחנה הבאה. ב-22 במאי 2015 עזב את תפקידו במועדון הגרמני.

אוטרכט

בקיץ 2015 מונה טן האך למאמנה של אוטרכט מליגת העל ההולנדית, עמה זכה להצלחה גדולה. בעונתו הראשונה במועדון הוביל טן האך את הקבוצה למקום החמישי בטבלה תוך הצגת כדורגל התקפי ומלהיב. בעונתו השנייה שיפר עמדות וסיים את העונה במקום הרביעי בטבלה, המוביל לליגה האירופאית.
ב-10 בינואר 2017 האריך טן האך את חוזהו במועדון לשלוש שנים נוספות.

אייאקס

הצלחתו של טן האך באוטרכט לא נעלמה מראשיה של קבוצת הפאר ההולנדית אייאקס אמסטרדם שסבלה בעונת 2017/2018 מעונה קשה בה הודחה מהגביע, ממוקדמות הליגה האירופאית והפסידה את האליפות לפ.ס.וו. איינדהובן, וב-21 בדצמבר 2017 שילמה אייאקס לאוטרכט כמיליון יורו דמי העברה ומינתה את טן האך למאמן הקבוצה. בעונתו הראשונה במועדון הוביל טן האך את אייאקס להצלחה חסרת תקדים, כאשר הוביל אותה, לראשונה מאז עונת 1996/1997, לחצי גמר ליגת האלופות, תוך כדי שהיא מדיחה את אלופת אירופה המכהנת ריאל מדריד עם ניצחון 1–4 בסנטיאגו ברנבאו ואת אחת הפייבוריטות לזכייה בעיני רבים - יובנטוס ומלך שערי המפעל בכל הזמנים כריסטיאנו רונאלדו, עם ניצחון 2:1 ביובנטוס אליאנץ. בחצי הגמר סיימה קבוצתו את דרכה במפעל לאחר 3:3 מול טוטנהאם האנגלית בסיכום שני משחקים בשיטת בית-חוץ, זאת בעקבות יתרון שערי החוץ שהיה אצל האנגלים. 
ב-5 במאי 2019 זכה עם אייאקס בגביע ההולנדי, לאחר ניצחון 4:0 על וילם II. ב-15 במאי השלימה קבוצתו דאבל וזכתה באליפות ליגת העל ההולנדית.
ב-20 ביוני 2019 האריך את חוזהו בקבוצה עד לסוף עונת 2021/2022.
סיביל ברג

קורות חיים

סיביל ברג נולדה ב-2 ביוני 1962 בויימאר, שם בילתה את ילדותה ונעוריה. אביה היה פרופסור למוזיקה ואמה ספרנית. היא הוכשרה כבובמאית ועבדה בתיאטרון בובות בנאומבורג. בשנת 1984 אושרה בקשתה להגר למערב גרמניה. בזמן שהותה במחנה המעבר מריינפלדה, אמה שהייתה אלכוהוליסטית התאבדה. למשך תקופה קצרה היא למדה אוקיינוגרפיה ב אוניברסיטת המבורג ועבדה בעבודות שונות. ב-1996, עברה לגור בציריך, שווייץ.
היא נישאה בשנת 2004 ומחזיקה אזרחות שווצרית משנת 2012. הזוג מתגורר לפרקים בישראל.

כתיבה

ברג כתבה 20 מחזות, 11 רומנים, כמו גם מאמרים ותורי דעה למגוון עיתונים ומגזינים. יצירותיה תורגמו ל-34 שפות. בנוסף היא כתבה דוחות מסע על קמר רוז' הקונפליקט בבוסניה, שכונות העוני בבנגלדש וכריית זהב לא חוקית באמזונס. הכתיבה של ברג הושוותה לזו של קורט וונגוט, ברט איסטון אליס, מישל וולבק וויל סלף. היא הפכה לדמות איקונית בתת-תרבויות אלטרנטיביות גרמניות, וצברה קהילת מעריצים גדולה מאוד בקרב קהילת להטב"ק ובקהילות האמנותיות באירופה.
רומן הראשון שלה "Leute suchen das Glück und lachen sich " ("כמה אנשים מחפשים את האושר, ומתים מצחוק") פורסם בשנת 1997 והפך לרב מכר, תורגם ליותר מעשר שפות וכ-400,000 עותקים שלו נמכרו. 50 הוצאות לאור סירבו לפרסמו.
ניאמיי

היסטוריה

ניאמיי יושבה כפי הנראה במאה ה-18, אך הייתה בעלת חשיבות מזערית עד שהצרפתים כבשו את אזור ניז'ר ב-1890 וייסדו בו קולוניה. ניאמיי גדלה במהירות למרכז חשוב וב-1926 היא הפכה לעיר הבירה של ניז'ר. בשנות ה-80 של המאה ה-20 הגיעו מהגרים רבים מהסביבה הכפרית של ניז'ר אל העיר, כתוצאה מבצורת. במהלך שנות ה-90 והעשור הראשון של המאה ה-21  חל תהליך פרוור שבמהלכו קמו באופן לא רשמי יישובים מסביב לעיר. בשנים האחרונות ישנה גדילה נוספת מאוד בכמות התושבים, בעיקר בגלל ילודה גבוהה ויצירת מקומות עבודה רבים המושכים מהגרים משאר המדינה.

דמוגרפיה

אוכלוסיית העיר מונה 1,302,910 נפש, נכון לשנת 2011. מתוכם: 80% מוסלמים, 15% נוצרים ו5% אחרים. עקב הגירה בתקופות בצורת במהלך השנים גדלה אוכלוסיית העיר בהתמדה : 3,000 תושבים בשנת 1930, 30,000 בשנת 1960, 250,000 בשנת 1980 ו-674,950 בשנת 2002.

אקלים

האקלים בעיר ניאמיי יבש וצחיח. בחורף יורדים בממוצע 47 מ"מ של גשם, באביב מגיעות הטמפרטורות ל-36 מעלות צלזיוס, בקיץ ניתן למדוד 55 מעלות ובסתיו 21 מעלות.
נתנאל הוכברג

ביוגרפיה

הוכברג נולד בנס ציונה והתחנך בבית הספר החקלאי "מקווה ישראל". לאחר השתלמות בחוץ לארץ חזר ארצה והיה מורה בבית הספר.
באגרונומיה התמחה בתחום הגפנים. ספריו היו במשך מספר עשורים הספרים היחידים בשפה העברית על נושא הגפן, והיוו בסיס מקצועי לגידולו. בתחום המחקר הוכברג היה הראשון בארץ לערוך הכלאות וליצור זני גפן חדשים. הזן הראשון שפותח על ידו הוא "דן בן חנה", הנקרא על שם בנו דן שנהרג במלחמת העצמאות, אשר יוצא לדרום אפריקה. זן גפן נוסף שפותח על ידו הוא "שחרית", המשמש לייצור יין.
בשנת תשט"ו זכה בפרס ישראל לחקלאות.
רעייתו, חנה לבית רוז'נסקי, נפטרה בשנת 1955. בנם הבכור דן נהרג בגיל 17 בקרב על שילתא ובנם הצעיר, נתן, היה בין מייסדי יקב מקווה ישראל.
הוכברג נפטר בשנת 1983.
קאלן סקינק

קאלן סקינק (בסקוטית: Cullen Skink) הוא נזיד (מרק סמיך) מהמטבח הסקוטי שמקורו בעיר קאלן שבמוריי, בחופה הצפון מזרחי של סקוטלנד. מרק זה מכיל "פינן האדי" (Finnan Haddie) - דג חמור ים מעושן, וכן תפוחי אדמה ובצלים. המרק מוגש לרוב כמנה ראשונה בארוחת סקוטית מסורתית.
מקור שמו של המאכל בגאלית סקוטית, כאשר "סקינק" משמעו ברך או פרסה של בשר - מהם נעשו בעבר מאכלי נזיד. לימים התפתח המונח "סקינק" לתאר כל נזיד בשרי סמיך, ולימים כל מרק. מרק זה מוצאו מהעיר קאלן, ומכאן שמו.
מאכל זה מוזכר בתיאור מסעם של ג'יימס בוסוול וד"ר סמיואל ג'ונסון לסקוטלנד, והם כותבים כי אכלו אותו בבקרם בקאלן ב-26 באוגוסט 1773 וכי ד"ר ג'ונסון נגעל מחמור הים המיובש שבושל בנזיד.
דלקת ושט אאוזינופילית

דלקת ושט אאוזינופילית היא מחלה אלרגית המתאפיינת במספר רב של אאוזינופילים בוושט. מגוון רב של גורמים עלולים לעורר את הייצור המוגבר והבלתי תקין של האאוזינופילים, ביניהם סוגים מסוימים של מזון. 
אנשים הסובלים מדלקת ושט אאוזינופילית לרוב חולים גם במחלות אלרגניות נוספות כמו אסתמה או אקזמה. 
הדלקת משפיעה על אנשים מכל הגילאים, מכל המינים ומכל המוצאים האתניים. במשפחות מסוימות קיימת נטייה לחלות במחלה ונטייה זו עוברת בתורשה. דלקת ושט אאוזינופילית היא ההפרעה האאוזינופילית הנפוצה ביותר הקשורה במערכת העיכול.

אבחון

כדי לאבחן דלקת ושט אאוזינופילית, נעשית בדיקה גסטרוסקופית בצירוף ביופסיות שונות ממערכת העיכול. במהלך הבדיקה, רופא גסטרואנטרולוג מחדיר צינור עם מצלמה דרך הפה, בוחן את מראה הושט, הקיבה והתריסריון ולוקח ביופסיות, שאותן בודק פתולוג תחת מיקרוסקופ. הפתולוג בודק תאים שנפגעו, התנפחות והתעבות של שכבות הוושט. אפילו כאשר הוושט נראה תקין בבדיקה, הביופסיות עלולות להצביע על דלקת אאוזינופילית. מספר רב של אאוזינופילים ליחידת שטח, המוגבלים לוושט בלבד, מהווים אישור ודאי לאבחנה של דלקת ושט אאוזינופילית. כאשר יש אבחנה ודאית בודקים גם אלרגיות למזון.
דלקת ושט אאוזינופילית היא הפרעה נדירה למדי שרופאים רבים לא נתקלים בה. האבחנה לעיתים מתעכבת אפילו למשך שנים מחמת חוסר המודעות להפרעה. ברוב המקרים ביופסיות מאשרות את האבחנה אך רופאים רבים חולקים אחד על דעת השני בנושאים ספציפים הקשורים להפרעה.
תאוריית אינטגרציית התכוניות

אינטגרציית התכוניות היא תאוריה בפסיכולוגיה קוגניטיבית העוסקת בשילוב של קשב ותפיסה, אשר פותחה על ידי אן טריזמן מאוניברסיטת פרינסטון וגרי ג'לאדה מאוניברסיטת קיימברידג' בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20. על פי התאוריה, קיימים סוגים נפרדים של תכונות ויזואליות אשר נתפסים בצורות שונות בקשב ומגיעים לתודעה בסדר ותהליכים נפרדים. חלקי עצמים, תכוניות בודדות ופשוטות יותר (כגון: עקמומיות, שיפוע, תנועה, צבע, בהירות וכיוון התאורה) יובחנו בשלב הקדם-קשבי, השלב הראשון של עיבוד המידע, ואילו אובייקטים שלמים המורכבים ממיזוג תכוניות מצריכים הפניית קשב חזותי על מנת לקלוט אותם בתודעה, והם יעובדו רק בשלב השני, השלב הקשבי. התאוריה נחשבת כאחד מהמודלים הפסיכולוגיים המשפיעים ביותר בתחום הקשב חזותי של האדם.

הבסיס לתאוריה

הרעיון המרכזי של התאוריה הוא שקשב חזותי משמש למטרת איתור גירויים ואיחוד גירויים דומים יחדיו. תפיסת העצמים כמכלול מצריכה בדרך כלל אינטגרציה של תכונותיו של העצם הנתון, והדבר מצריך קשב ממוקד וכרוך בעיבוד סדרתי. התאוריה מניחה כי סוגים שונים של קשב אחראים על חיבור וקישור של תכונות שונות לתוך המודעות, ובכך האדם חווה אותם כשלם המוכר.
אן טריזמן שיערה, שתכונות שונות מקודדות ב"מפות תכוניות" (feature maps) שונות באזורי מוח שונים. בשלב הראשוני לעיבוד חזותי, מספר מאפיינים חזותיים ראשוניים מעובדים ומוצגים על ידי "מפות תכוניות", מופרדים, ולאחר מכן ממוזגים לתוך "מפת בולטות" (saliency map), שאליה יש גישה, כדי להפנות תשומת לב ישירה (קשב) לאזורים הבולטים ומגרים ביותר.

פיזיולוגיה

הדעה הרווחת היא שמפת הבולטות יכולה להימצא באזורים בקליפת המוח הראייתית, כגון קליפת הראייה העיקרית (v1), אך דעה זו עדיין שנויה במחלוקת.
רינט עבדולין

קריירה

עבדולין התחיל את הקריירה שלו בקאיראט אלמטי. בשנתיים הראשונות שלו במועדון מיעט לקבל דקות משחק, אך בעונת 2001 הפך לשחקן הרכב מן המניין. בעונת 2009 חתם בלוקומוטיב אסטנה (לימים אסטנה) בה שיחק במשך עונה וחצי. במהלך עונת 2010 חתם בטובול עימה זכה בסיום העונה באליפות קזחסטן, התואר הראשון של השחקן בקריירה. בין היתר הספיק עבדולין לשחק עבור וסטוק, קייסר, אטיראו ואורדבסי בה הוא משחק כיום.
ב-6 ביולי 2003 עבדולין ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קזחסטן בהפסד 3-0 לפולין. ב-1 באפריל 2009 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 5-1 לבלארוס במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010.
בלארוס במשחקים הפאראלימפיים

היסטוריה

הופעת הבכורה של בלארוס כמדינה עצמאית במשחקי הקיץ הפאראלימפיים נערכה במשחקים שנערכו באטלנטה 1996, כששלחה משלחת של 11 גברים וארבע נשים. המשלחת שבה מהמשחקים עם 13 מדליות פאראלימפיות, מהן שלוש מדליות זהב. נושא הדגל של המשלחת היה אלכסנדר מדבד, שבתקופת ברית המועצות זכה ב-3 מדליות זהב אולימפיות. 
להישג השיא שלה הגיעה המשלחת הבלארוסית באולימפיאדת הנכים אתונה (2004) כשקטפה 29 מדליות פאראלימפיות, מהן עשר מדליות זהב. הספורטאים הבולטים בתולדות המשלחת הם השחיין רמאן מקראו שזכה בתריסר מדליות פאראלימפיות, בהן חמש מדליות זהב, חמש מדליות כסף ושתי מדליות ארד, והשחיין סרגיי פונקו שזכה בעשר מדליות, בהן שלוש מדליות זהב פאראלימפיות.
במשחקי החורף זכתה המשלחת הבלארוסית בסך של 25 מדליות, בהן ארבע מדליות זהב פאראלימפיות. הספורטאית הבולטת ביותר במשלחת היא לודמילה ואוצ'וק שזכתה בעשר מדליות, בהן שלוש מדליות זהב פאראלימפיות.
ווסטוק (תחנת מחקר)

ווסטוק היא תחנת מחקר רוסית הממוקמת בקרבת הקוטב המגנטי הדרומי, באנטארקטיקה.

גאוגרפיה

התחנה ממוקמת בגובה של 3,488 מטר מעל פני הים. היא תחנת המחקר המבודדת ביותר ביבשת אנטארקטיקה והיא הנקודה בה נמדדה הטמפרטורה הנמוכה ביותר אי פעם על פני כדור הארץ, 89.2° צלזיוס מתחת לאפס נמדדו ב-21 ביולי 1983. במשך החורף הארוך, הטמפרטורה הממוצעת צונחת לכ-65° מתחת לאפס וגם בקיץ הקצרצר הטמפרטורה לא עולה מעל ל-25 מעלות מתחת לאפס, הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנמדדה בתחנה היא (-12.2°).
המשקעים היורדים בתחנה מועטים ועומדים בממוצע על 21 מ"מ בשנה, זאת עקב הקור העז השורר במקום אשר אינו מאפשר תכולת לחות גבוהה מספיק ליצירת משקעים משמעותיים.

היסטוריה

תחנת המחקר ווסטוק נבנתה ב-1957 ופעלה בכל השנה במשך יותר מ-37 שנה. התחנה נסגרה זמנית בינואר 1994 וכעת היא מופעלת בשיתוף פעולה על ידי מדענים רוסים, אמריקאיים וצרפתיים.