שמוליק צ'יזיק

שנות השישים

הוא נולד לאסיה לבית לוינסקי ויצחק חרפי (צ'יזיק), מחלוצי התעופה בארץ ישראל, למשפחה בת שני ילדים. צ'יזיק החל לכתוב שירים כבר מגיל צעיר ובגלל עבודתו של אביו נאלץ לחיות תקופה מסוימת עם הוריו באפריקה ובשיקגו. שהה קצרות בישראל לאחר פטירת אביו בסוף שנות ה-50 ועבר עם משפחתו ללוס אנג'לס. הוא התגייס לצה"ל, אך לא השתלב במסגרת ושהה באירופה, מתוך כוונה לשוב לארצות הברית. לבסוף, בגיל 20, החליט צ'יזיק לשוב לישראל. הוא סבל מדיכאון ועבר שיקום במוסד "שלוה", שם גם התגורר במשך כשנה וחצי.
בשובו חיבר עם אריאל זילבר שירים בשפה האנגלית וב-1974 הלחין את שירו הראשון בעברית, "ג'וליה", לפסטיבל שירי הילדים. אולם השיר לא התקבל לתחרות.

שנות השבעים

פריצתו הגדולה של צ'יזיק הייתה בשנת 1976, כשכתב והלחין את השיר "רוצי שמוליק". חבר להקת תמוז, אריאל זילבר, קיבל מצ'יזיק את השיר והציע אותו לשאר חברי הלהקה, אך אלה דחו אותו בטענה שאינו רוקיסטי ולא תואם את רוח הלהקה. זילבר החליט להקליט את השיר באופן עצמאי בעזרתו של חיים רומנו והשיר הפך מהר ללהיט שהתנגן ללא הפסק בתחנות הרדיו. במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' נבחר השיר כ"שיר השנה".
בשנת 1976, לאחר ההצלחה של "רוצי שמוליק", עזר צ'יזיק לזילבר, שעזב את להקת תמוז, בעבודתו על אלבום חדש, שכלל את הלהיט המשותף שלהם "רוצי שמוליק". השילוב בין השניים הוביל את האלבום להצלחה רבה ולהיקף מכירות של כשבעים אלף עותקים. בעקבות ההצלחה באותה שנה, הצליח צ'יזיק להכניס שיר ילדים שהלחין - "סיבה למסיבה", לפסטיבל שירי הילדים. את השיר כתבה לאה לופנפלד וביצע אלי גורנשטיין.
בשנת 1977, היה צ'יזיק בתקופה הפורייה בחייו. זילבר המשיך להקליט משיריו, בהם "איך עפות המחשבות", "שיר הזרוק" (שהלחין זילבר) ועם להקת ברוש את "דמעות זולגות על חלוני". באותה שנה הקליט יגאל בשן שני שירים יחד עם צ'יזיק: "She May Be Yours" שכתבו והלחינו שניהם ביחד ו-"My Suzanne" בלחן משותף של שניהם, שתורגם מאוחר יותר, בשנת 1981, ל"סיוון", שהיה להיט גדול ובוצע על ידי בשן עם עיבוד ונגינה של להקת "ברוש".

שנות השמונים ואילך

בשנת 1980 הלחין והקליט עופר אקרלינג את השיר "בחברה להגנת הטבע" שכתב צ'יזיק, אך ההקלטה לא פורסמה. כעבור שנתיים, בשנת 1982, הקליט אריאל זילבר את לחנו של צ'יזיק לשיר, בביצוע שהפך ללהיט גדול.
באוקטובר 1984 הוציא צ'יזיק תקליטון סינגל ובו שני שירים שהקליט באולפני "טריטון": "אף אחד לא מזיל דמעה" ו"מישהו אוהב אותך". בהקלטת הסינגל השתתפו יוצאי להקת "תמוז" - יהודה עדר, שגם היה אחראי על העיבודים וההפקה המוזיקלית של התקליטון ואיתן גדרון בגיטרות, אלון אולארצ'יק בבס, אלון הלל בתופים, משה לוי באורגן האמונד, יהודית רביץ ומזי כהן בקולות.
למרות כישרונו כפזמונאי, לא זכה צ'יזיק להצלחה בקנה מידה נרחב. מצבו, הן הנפשי והן הכלכלי, החל להידרדר והוא החל מסתגר בדירתו הקטנה והמוזנחת בקומה הרביעית ברחוב הרצל בדרום תל אביב, כאשר הוא מעביר את מרבית זמנו בצריכת משקאות חריפים. הוא חי בעוני מתמלוגים מעטים מאקו"ם ומקצבת ביטוח לאומי.
ביום חמישי, הי"ז בניסן חול המועד פסח תשמ"ז, ב-16 באפריל 1987, נמצא צ'יזיק על ידי חברתו ללא רוח חיים בדירתו ברחוב הרצל בתל אביב. לאחר מספר ימים של דיונים בבית המשפט סביב נתיחת גופתו, הובא צ'יזיק למנוחות ביום שלישי כ"ב בניסן תשמ"ז, ב־21 באפריל 1987, בבית העלמין בקריית גת, ונטמן לצד אביו יצחק חרפי שהיה ממקימי העיר וראש המועצה המקומית.
לפי הערכת חוקרי המשטרה, נפטר צ'יזיק מהתקף לב, מאחר שהיה ידוע כחולה לב. אולם, בנוסף לזה, נמצאו ליד גופתו מספר בקבוקי אלכוהול ריקים וכדורי שינה שהיה נוטל.
ב-2010, יותר מ-20 שנה לאחר מותו, הוציא פיטר רוט אלבום בשם "שר צ'יזיק", המוקדש כולו לשיריו של צ'יזיק.
ביוני 2015, הוציא אריאל זילבר את השיר "לאן פנתה אהבתנו", אותו כתב והלחין צ'יזיק בשנות ה-60. זה היה הסינגל הראשון שיצא מתוך אלבומו החדש של זילבר. האלבום, "מישהו", שמורכב כולו משיריו של שמוליק צ'יזיק, יצא במרץ 2016 וזכה להצלחה גדולה בתחנות הרדיו. השירים: "מישהו", "לאן פנתה אהבתנו" ו"הלוואי ויכולתי" יצאו מאוחר יותר גם כן כסינגלים.