google/wiki40b huggingface dataset:
ג'טיקס

היסטוריה

ערוץ ג'טיקס החליף את ערוץ פוקס קידס בשנת 2002. הערוץ נסגר עקב בעיות כספיות, רייטינג נמוך ובעקבות פרישתו של חיים סבן (מנהל הערוץ פוקס קידס) מהפקת סדרות טלוויזיה.
לפני שסבן פרש מהערוץ, הוא מכר את הערוץ ב-1.7 מיליון דולר לחברת וולט דיסני, שמיתגה את הערוץ מחדש ושינתה את שמו לג'טיקס. חברת וולט דיסני הביאה סדרות למשל כמו ואן פיס ועוד. אבל הסדרה הפופולרית ביותר בשלושת הערוצים הייתה "ואן פיס". הוריי ילדים שצפו באנימה תבעו את פוקס קידס על הפסקת הסדרה באמצע. הם הפסידו במשפט, לאור סעיף המתיר לערוץ להפסיק את שידורה של סדרה באמצעה.
בישראל הערוץ שודר במשך כארבע שנים, מ-2005 עד 2009. עם הגעתו של הערוץ לארץ, נהפך לאחד הערוצי הטלוויזיה האהובים והנצפים ביותר, בעיקר בקרב הילדים ובני הנוער.
לב (שם פרטי)

לב (ברוסית: Лев, אריה) הוא שם פרטי סלאבי לגברים. נפוץ במדינות מזרח אירופה דוברות שפות סלאביות. זו הגרסה הרוסית של השם הנפוץ באירופה "לאו" או "לאון" שמקורו יווני (Λέων) ולטיני (Leo או Leon), שפירושו "אריה". אצל יהודים במזרח אירופה בתקופת האמנציפציה, בהשפעת המגמות להסתגלות והתבוללות (אקולטורציה) בסביבה התרבותית והלשונית, בא השם "לב" להחליף את השם העברי "אריה" ואת הגרסה היידי שלו "לייב". נציין שאין קשר בין המילה העברית "לב", המציינת איבר בגוף, לבין השם הרוסי.
במספר שפות סלאביות משמש השם "לב" כתחליף לשמות הקיסרים הביזנטיים והאפיפיורים שנקראו "לאון".
בישראל ניתן השם גם לנשים יהודיות, בעקבות המשמעות העברית של המילה, אך שם זה נדיר יחסית.
מכסחות השדים

עלילה

ארין גילברט (קריסטן ויג) ואבי ייטס (מליסה מקארתי) הן זוג סופרות לא מוכרות הכותבות ספר ("רוחות מעברנו" בתרגום העברי). כעבור מספר שנים גילברט נכנסה ללימודים יוקרתיים באוניברסיטת קולומביה, אולם הספר שלה מופיע מחדש והיא נעשית למושא לעג באקדמיה. כאשר רוחות רפאים פולשות למנהטן, גילברט חוברת לייטס, למהנדסת ג'יליאן הולצמן (קייט מקינון) ולעובדת הרכבת התחתית פאטי טולאן (לזלי ג'ונס - שמצטרפת בהמשך) במטרה להציל את העולם מהשד רואן (ניל קייסי), המסוגל לשלוט בבני אדם.

הפקה

באוגוסט 2014 דווח כי פול פיג מנהל מגעים לבימוי סרט אתחול לזיכיון, עם נשים בתפקידים הראשיים. בספטמבר אותה שנה דן אקרויד הביע רצונו לייצר יקום משותף לסרטי "מכסחי השדים", בסגנון היקום הקולנועי של מארוול ובאוקטובר דווח כי קייטי דיפולד נשכרה לכתוב את התסריט.
בדצמבר 2014 דווח שרבל וילסון וג'ניפר לורנס צפויות לגלם תפקיד ראשי, לבסוף דווח בינואר 2015 כי בסרט תככבנה קריסטן ויג, מליסה מקארתי, לזלי ג'ונס קייט מקינון. בסרט מופיעים גם כריס המסוורת' כאיש הקבלה של צוות המכסחות, אנדי גרסיה כראש עיריית ניו יורק ובנוסף - מופיעים בהופעת קמע שחקני הסרט "מכסחי השדים" המקורי: ביל מאריי, דן אקרויד (כנהג מונית שמסרב להסיע את ארין), ארני הדסון, סיגורני ויבר ואנני פוטס. צילומי הסרט החלו בבוסטון ביוני והושלמו בספטמבר 2015. הסרט עלה לאקרנים ב-15 ביולי 2016.
תלם יהב

ביוגרפיה

יהב נולד ב-1985 בגבעתיים ולמד בבית הספר היסודי 'בורוכוב' ובתיכון 'קלעי'. הוא שרת בנח"ל, בוגר תואר ראשון בתקשורת ומדע המדינה והיה עורך של עיתון הסטודנטים באוניברסיטת תל אביב -'תזה'. יהב כתב טורי דעה וכתבות לאתרים שונים ובשנת 2011 החל לעבוד בידיעות אחרונות וסיקר את תחום הפנים, הכלכלה והמשפט בירושלים. מאז שנת 2013 הוא הכתב לענייני רווחה ועבודה של העיתון ומוביל קו חברתי של סיוע לאוכלוסיות מוחלשות, ניצולי שואה, אנשים עם מוגבלויות וצמצום פערים חברתיים. יהב זכה בשנת 2017 לאות הוקרה מיוחד מטעם "קרן שלם" על "חשיפת הציבור הרחב לסיפורי הצלחה של אנשים עם מוגבלויות שכלית וצרכים מיוחדים"]
יהב הוא אחיו של עורך מדור וואלה! תרבות, ניר יהב.
במסגרת עבודתו יהב חתום על שורה ארוכה של חשיפות ופרסומים עיתונאיים וביניהם: הביקור הסודי של מנהיג הפלג הצפוני, ראאד סלאח, באוניברסיטת תל אביב, המחלוקת החריפה שהובילה לאי שיתוף פעולה בין יועמ"ש השב"כ ובין פרקליטות המדינה כשברקע תמיכתו של היועץ המשפטי לשב"כ בביטול שיטת הפרופיילינג בנמל התעופה - בידוק מחמיר לאזרחים ערבים, חשיפת העובדה שראש עיריית ירושלים, ניר ברקת, לא יגיע למצעד הגאווה, שנה לאחר הרצח של שירה בנקי ז"ל במצעד הגאווה בירושלים, חשיפת מעבר יו"ר ועד עובדי רשות שדות התעופה, פנחס עידן, ותמיכתו בחברת הכנסת שלי יחימוביץ' לראשות ההסתדרות, פרסום הביקורת של השר אופיר אקוניס נגד ראש הממשלה, בנימין נתניהו, פרסום התבטאות שנויה במחלוקת של אשת העסקים, פנינה רוזנבלום שאמרה כי "אישה לא צריכה להתלונן אם זה רק עניין של נתנו לה מחמאה או שעשו לה איזו לטיפה קטנה". ההתבטאות עוררה עניין ציבורי רחב,,, חשיפה כי בנימין נתניהו הציע לחברת הכנסת ציפי לבני את תפקיד שרת החוץ וחשיפת ההתבטאות של שר התיירות יריב לוין כי "רוב שופטי העליון הם מצביעי שמאל".
בשנת 2016 ייסד יהב מדור דיגיטלי ראשון מסוגו בשם 'רצים בתלם'. במסגרת המדור הקבוע מראיין יהב אנשי ציבור, אנשי תרבות ודמויות מוכרות מהחברה הישראלית תוך כדי ריצה. המדור מפורסם ב-ידיעות אחרונות וכן בעמוד הפייסבוק של העיתון ובאפליקציה. המדור זוכה לחשיפה נרחבת ובמסגרתו התראיינו בין היתר שר הבינוי והשיכון יואב גלנט, חברת הכנסת שלי יחימוביץ', הזמר עברי לידר, הדוגמנית נטע אלחמיסטר, גיבור צה"ל סרן (במיל') זיו שילון, השחקן איתי תורג'מן, חברת הכנסת רחל עזריה, הדוגמנית טיטי איינאו, מפיק הסרטים והבעלים של הסינמה סיטי משה אדרי, חבר הכנסת יהודה גליק, ראש עיריית ירושלים ניר ברקת, חברת הכנסת ציפי לבני, השר יריב לוין ועוד רבים אחרים.
יהב הוא רץ למרחקים ארוכים, מרתוניסט ואולטרה מרתוניסט שהשתתף בעשרות מרוצים בארץ ובעולם. יהב נוהג לכתוב על מסלולים מעניינים, סוקר ציוד ריצה וכותב על נושאים נוספים שמעניינים את אוכלוסיית הרצים. הוא החל לרוץ בגיל 17 כהכנה לגיוס והוא חובב ריצות שטח.
אנטון שמיד (חסיד אומות העולם)

אנטון שמיד (בגרמנית: Anton Schmid; ‏9 בינואר 1900 - 13 באפריל 1942), חייל הוורמאכט ממוצא אוסטרי שסייע ליהודי ביאליסטוק בזמן השואה והוכר כחסיד אומות העולם.

קורות חייו

שמיד היה חשמלאי שבבעלותו חנות רדיו קטנה בווינה. הוא לא השתייך לאף מפלגה, ולאחר ה"אנשלוס" סייע למספר יהודים לצאת מאוסטריה.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, בשנת 1939, גויס לוורמאכט, ואחרי תקופה בשירות הגיע לדרגת פלדוובל (מקביל לדרגת סמל ראשון בצה"ל). בסתיו 1941 הוצב ליד וילנה, ביחידה שתפקידה היה לאסוף חיילים גרמנים שנותקו מיחידותיהם. הוא היה עד לכינוס היהודים בגטאות, ולהשמדתם של אלפי גברים, נשים וילדים בפונאר. במכתב לאשתו, סטפי, תיאר את האימה שבמראה הרצח ההמוני, ואת "הילדים שהוכו בדרכם אל המוות". הוא המשיך וכתב - "את יודעת שלבי רך. איני יכול שלא לסייע להם".
באוקטובר 1941 החל שמיד לסייע ליהודים, הסתיר אותם וסיפק להם דרכונים מזויפים. בין היתר סייע למנהיג המחתרת מרדכי טננבוים להעביר את אנשיו מווילנה לביאליסטוק, שם סייע לארגן את המחתרת היהודית. במהלך משפט אייכמן העיד אבא קובנר כי שמיד סייע למחתרת להעביר את לוחמיה לביאליסטוק, ולשם כך העניק להם תעודות מזויפות ואף מכוניות צבאיות. קובנר דיבר בעדותו על אנטון שמיד כ"אחת הפרשיות המופלאות והנדירות בקורות הימים ההם". 
פעולת הרצח בפונאר הייתה ראשונית מסוגה. אנשי המחתרת היהודית בווילנה רצו להאמין כי ייתכן שהשמדת היהודים היא מדיניות מקומית התלויה במפקד זה או אחר. בשיחה עם קובנר, בינואר 1942, כאשר נשאל שמיד מיהו מארגן ההשמדה, והאם פעולת העברת אנשי המחתרת מווילנה לביאליסטוק, הכרוכה בסיכון רב, אינה לשווא, שכן גם גורל יהודי ביאליסטוק נחרץ להשמדה, השיב שמיד כי ישנו "כלב אחד" ושמו אייכמן, והוא המארגן את השמדת היהודים.
שמיד נעצר בינואר 1942. ב-25 בפברואר הועמד בפני בית דין צבאי והואשם בהברחת יהודים מהגטו. הוא נמצא אשם ונידון למוות. הוא הוצא להורג בירייה בווילנה, ב-13 באפריל 1942, ונקבר בשולי בית העלמין הצבאי אנטוקול בעיר.
במכתבו האחרון לאשתו כתב:..."פעלתי כבן אדם ולא רציתי לפגוע באף אחד".
מעריכים כי סייע להציל כ-250 יהודים, גברים נשים וילדים.
טיפול עצמי

טיפול עצמי הוא כל פעולה שאנשים עושים למען בריאות הגוף ובריאות הנפש של עצמם.
לטיפול העצמי יש תרומה משמעותית לבריאות האדם.
השימוש בביטוי "טיפול עצמי" מקובל בעיקר אצל המרפאים בעיסוק ואצל ספקי הטכנולוגיה המסייעת.
טיפול עצמי כולל תחומים כמו תזונה (קניית מזון, אכילתו ופניה לייעוץ דיאטטי), ניקיון (ניקוי הגוף, רחצת ידיים, מקום המגורים והבגדים, עשיית צרכים וכיוצא בזה), קנייה או תיקון של ביגוד, פעילות גופנית הנעשית כדי לשמור על כושר גופני (להבדיל מספורט למטרות הנאה או פרנסה) ופניה לגורמים טיפוליים.
אדם המוגבל ביכולת הטיפול העצמי (למשל מבוגר שצריך עזרה באכילה, בהתלבשות או שימוש בשירותים) עשוי להיחשב לבעל לקות או לנכה. פעילויות חיי יום-יום שאינן "טיפול עצמי" כוללות עבודה לפרנסה, לימודים ופעילויות פנאי.
אומצה

אומצה  (או סטייק; מנורדית עתיקה דרך האנגלית: steik לצלות) היא נתח בשר, בדרך כלל בשר בקר, הנצלה בחום גבוה. שיטות הצלייה מגוונות - הנפוצה ביותר היא צלייה במצלה (גריל). ניתן, אך פחות מקובל, לצלות אומצות גם בתנור. אומצה ניתנת גם לטיגון במחבת כבדה העשויה ברזל או נחושת.
יבגני קרסנופולסקי

ביוגרפיה

קרסנופולסקי נולד בקייב שבאוקראינה. בשנת 1991 עלה עם משפחתו לישראל. הוא החל להתאמן בשנת 1995 במועדון "כוכבים על הקרח", שבקריית שמונה. הוא החל להחליק בתחרויות לבנים יחידים. בשנים 2004, 2005 ו-2009 זכה במדליית כסף באליפות ישראל בהחלקה לגברים. בעונת 2009/2010 החל להחליק בתחרות הזוגות ביחד עם דניאל מונטלבאנו. התאמן בהדרכתם של אולג מקרוב וגלית חייט.

2010

באליפות אירופה בהחלקה על הקרח שנערכה בטאלין שבאסטוניה בסוף ינואר 2010 סיימו קרסנופולסקי ומונטלבאנו בתחרות הזוגות במקום 18. חודשיים לאחר מכן, באליפות העולם בהחלקה על הקרח שנערכה בטורינו שבאיטליה הם סיימו בתחרות הזוגות במקום 25 והאחרון.

2011

באליפות אירופה בהחלקה על הקרח שנערכה בברן שבשווייץ בסוף ינואר 2011 הם פרשו מהתחרות לאחר שמונטלבאנו פרקה את הכתף במהלך החימום לתחרות. באליפות העולם בהחלקה על הקרח שנערכה במוסקבה שברוסיה בסוף אפריל 2011 סיימו קרסנופולסקי ומונטלבאנו בתחרות הזוגות במקום 20. לאחר שחזר מאליפות העולם לישראל הוא נעצר בשדה התעופה על ידי המשטרה הצבאית ונשלח לכלא צבאי בטענה שהוא עריק. הוא התגייס לצבא בשנת 2007 ושירת כשנתיים מתוך שלוש שנות שירות חובה. בכל אותה תקופה הוא התאמן בחו"ל והשתתף בתחרויות בינלאומיות. הוא קיבל דחיית שירות על מנת להתאמן כראוי לאליפות העולם, שנדחתה בחודש והועברה מטוקיו למוסקבה בשל רעידת האדמה שפקדה את יפן. מסיבות מקצועיות בלבד, ההתאחדות הישראלית להחלקה על הקרח החליטה להשאירו בחו"ל להתאמן וזאת בשל אי הבנה בינה לבין רשויות הצבא.
בשנת 2011 החל להתאמן עם קיוקו אינה בניו ג'רזי.

2012

באליפות אירופה בהחלקה על הקרח שנערכה בשפילד שבבריטניה בסוף ינואר 2012 סיימו קרסנופולסקי ומונטלבאנו בתחרות הזוגות במקום 11. חודשיים לאחר מכן, באליפות העולם בהחלקה על הקרח שנערכה בניס שבצרפת הם סיימו בתחרות הזוגות במקום 17.

2013

לאחר שנפרד משותפתו לתחרות הזוגות, מונטלבאנו, בשנת 2013 החל להתחרות ביחד עם אנדריאה דוידוביץ'. הם מתאמנים ב'בית הקרח' בניו ג'רזי בהדרכתו של גנאדי קרסיניצקי, שהיה בעברו פעמיים אלוף העולם לנוער. הכיאוגרפית שלהם היא גלית חייט, שאף היא ייצגה את ישראל במספר אולימפיאדות
בתחרות גביע העולם שנערכה באוברסדורף שבגרמניה ב-27 באוקטובר 2013 סיימו קרסנופולסקי ובת זוגו אנדריאה דוידוביץ' בתרגיל הזוגות במקום העשירי, בתרגיל הקצר הם קיבלו 40.83 נקודות ודורגו במקום 15 ובתרגיל החופשי הם קיבלו 93.03 נקודות ובסך הכל 133.86 נקודות. בכך הם קבעו את הקריטריון הבינלאומי להשתתפות באולימפיאדת סוצ'י (2014), ארבעת הזוגות הראשונים מהמדינות שלא זכו בכרטיס באליפות העולם.

2014

בפברואר 2014 התחרו קרסנופולסקי ודוידוביץ' באולימפיאדת סוצ'י (2014). הם סיימו את התחרות במקום ה-15 לאחר שהשיגו 94.35 נקודות בתרגיל החופשי, ובסך הכול השיגו בניקוד מצטבר של 147.73 נקודות. בכך היו לזוג הישראלי הראשון בישראל שמגיע לשלב הגמר בתחרות לזוגות ספורטיביים בהחלקה אמנותית.
זמן קצר לאחר האולימפיאדה נפרדו הזוג. אנדריאה, בת זוגו עברה לנבחרת ארצות הברית ואילו קרסנופולסקי נשאר בנבחרת ישראל.

2015 ואילך

קטע זה אינו מעודכן, ומאז העריכה האחרונה של הערך אירעו מאורעות הדורשים את עדכונו. 
זמן קצר לאחר שהזוג אנדריאה וקרסנופולסקי נפרדו, הוא התחיל להתאמן עם אדל טנקובה. הם זכו במקום הראשון באליפות ישראל.
מפתח מורס

מפתח מורס הוא אמצעי מכני פשוט, המשמש לשידור קוד מורס.
המכשיר בנוי מידית נוחה ללחיצה, הסוגרת מעגל חשמלי, מה שגורם למשדר לשלוח גל נושא (המתורגם לצליל במקלט). כל עוד הידית לחוצה, ישמע צליל. שידור קוד המורס מורכב ממספר לחיצות מהירות (יותר או פחות, תלוי במיומנותו של המשדר) הגורמות לשידור צליל מקוטע, בהתאם לאות\ספרה המשודרת.
למכשיר מספר גרסאות.

מפתח ישר

"מפתח ישר" הוא מפתח מברקה פשוט המופיע לעיתים בסרטים ישנים. זהו מוט פשוט עם ידית למעלה ומגע בחלק התחתון מול מגע נוסף בבסיס המפתח. כאשר המוט נלחץ כנגד לחץ של קפיץ, המגעים סוגרים מעגל ומאפשרים לחשמל לזרום. באופן מסורתי, מפתחות מברקה אמריקאים היו בעלי ידיות שטוחות ומוטות צרים (לעיתים מעוקלים). מפתחות בריטיים היו בעלי ידיות כדוריות ומוטות עבים. השוני נבע רק מהבדלי תרבות.
המפתח הישר פשוט ואמין אבל תנועת השאיבה המהירה הדרושה על מנת לשלוח רצף של נקודות יוצרת מספר קשיים. קצבי השידור מוגבלים ל-20 מילים לדקה בערך והדבר גרם בימים המוקדמים של הטלגרפיה למספר מומחים לפציעות כתוצאה ממתח. פציעות אלו כונו "יד הזכוכית" ו"שיתוק המברקן".

שימושים יוצאי דופן

מפתחות מורס שימשו בעבר בלימוד ההתניה האופרנטית אצל יונים. החל משנות ה-40 של המאה ה-20, הונחו המפתחות במאונך מאחורי חור עגול שאורכו מתאים למקור יונה בחזית של תא התניה אופרנטית. מכשור הקלטה אלקטרומכני עקב אחרי סגירת המתג בכל פעם שהיונה נגעה במפתח. כתלות בשאלות הפיזיולוגיות שהועלו נגיעות במפתח נבעו בהצגת אוכל או גירוי אחר. "מפתחות תגובה" מודרניים הם מתגים ייעודיים אולם הם עדיין קרויים "מפתחות" בשל מקורם כמפתחות מורס.

פדל מורס

"פדל מורס" (Morse Paddle) הוא מפתח חצי אוטומטי המיועד לאנשים מיומנים ביותר. השידור בו נעשה באמצעות הזזת הידית ימינה ושמאלה, בניגוד למפתח הרגיל, שבו הלחיצה מלמעלה. הזזת הידית לאחד הצדדים מייצרת שורה של "נקודות", ואילו הזזה לצד השני משדרת שידור רציף (שיהפוך ל"קו" על פי לחיצת המשתמש). מפתח זה מאפשר לשדר במהירויות גבוהות במיוחד.
מתיאס קהאיס

קריירה

קהאיס הוא יליד מורון, מחוז בבואנוס איירס. הוא נחשב לאחד הבלמים הצעירים המבטיחים בארגנטינה. הוא ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת של בוקה ג'וניורס ב־25 ביוני 2005 במשחק מול קילמס.
הוא הרשים במהלך אליפות דרום אמריקה לנבחרות צעירות והיה קפטן הנבחרת אשר זכתה בגביע העולם לנוער שנערך בקנדה במהלך החודשים יולי-אוגוסט.
בינואר 2008 הושאל קהאיס לקבוצת חרונינגן מצמרת הליגה ההולנדית עם אפשרות לרכישתו בסוף העונה תמורת 2 מיליון אירו. קהאיס נימק את החלטתו לחתום בקבוצה בכך שהוא רוצה להתקדם באיטיות בקריירה האירופאית שלו במקום להסתכן בישיבה על הספסל בקבוצות צמרת מרחבי היבשת.
ב-2009 הושאל לקבוצה חימנסיה חוחוי מליגת המשנה הארגנטינאית. לאחר כמה זמן הושאל לראסינג קלוב. ב-2010 הפך לשחקן קבוע במועדון.
ישראל פרוש

ביוגרפיה

נולד בירושלים, בן בכור מתוך 12 ילדים למאיר פרוש, יו"ר מרכז אגודת ישראל בירושלים וחבר הכנסת מטעם סיעת אגודת ישראל ביהדות התורה, ולרחל, בת נחום יואל הלפרין ונכדת יעקב הלפרין.
בבחרותו למד בישיבת סלבודקה בבני ברק ובישיבת לוצרן בראשות הרב יצחק דוב קופלמן.
ב-2006 הקים את עמותת "חיים לנפש" המסייעת לנוער נושר, לאסירים ולחולים סופניים. באותה שנה החל לשמש כמנכ"ל אגודת ישראל בירושלים.
בשנת 2008 עבר להתגורר באלעד ונבחר לכהן כסגן ראש עיריית אלעד.
בשנת 2013 נבחר לכהן כראש עיריית אלעד.

פעילותו כראש עיריית אלעד

ב-22 באוקטובר 2013 נבחר לראש עיריית אלעד לאחר מערכת בחירות סוערת, שבה התמודד מול מועמד סיעת ש"ס צוריאל קריספל.
בספטמבר 2015 פרסם העיתון ידיעות אחרונות תחקיר ובו טענות כלפי התנהלותם של פרוש ושל העירייה.
באוגוסט 2017 העביר משרד הביטחון לאלעד שטח אש בן מאות דונמים ששכן ממזרח לעיר. שטח זה יאפשר בנייה של אלפי דירות נוספות. 
ב-30 באוגוסט 2018 הודיעה סיעת שלומי אמונים כי פרוש יתמודד לכהונה שנייה, למרות טענות מפלגת דגל התורה להפרת הסכם בין המפלגות. בבחירות שנערכו ב-30 באוקטובר ניצח פרוש את ברק צברי וזכה בקדנציה נוספת.
אדלן

היסטוריה

באזור אדלן נמצאו כלים מהתקופה הפלאוליתית.
אדלן מוזכרת במקורות מהמאה ה-13. הכפר בורשוד שסופח אליה במאה ה-20 מוזכר במקורות מהמאה ה-12 כמקום מושבה של קהילה שהשתייכה לאציל מקומי, בעל טירה.
במהלך כיבוש הונגריה על ידי העות'מאנים ננטשה העיירה מספר פעמים. בתחילת המאה ה-18 נבנה ארמון בסגנון בארוק שנשמר עד היום ומהווה אטרקציה חשובה למבקרי האזור.
במאה ה-19 עלתה חשיבותה של התעשייה בעיירה, ובשנת 1838 הוקם בה מפעל סוכר ונפתח בה מכרה פחם.
בשנת 1986 קיבלה אדלן מעמד של עיר.

יהודי אדלן

בינואר 1941 נמנו באדלן 260 תושבים יהודים מתוך כ-3,000 תושבי העיירה, רובם אורתודוקסים.
בשנת 1942 גויסו גברים יהודים רבים מהעיירה לעבודות כפייה במסגרת הצבא ההונגרי ורובם נספו באוקראינה.
הצבא הגרמני כבש את הונגריה ב־19 במרץ 1944. במאי יצאה פקודה הונגרית להקים גטו בעיירה ובגטו רוכזו כ-500 יהודים. ביוני גורשו לאושוויץ רוב יהודי העיירה.
אמה מילה

חייו

אמה מילה נולד בפריז כבנו של אמן המיניאטורות פרדריק מילה (1859-1796).
אחרי שלמד בבית הספר מורן נרשם למכללה בוורסאי אותה נאלץ לעזוב אחרי שלקה בסיבוך חמור אך חולף בעיניים עקב אדמת. למד לאחר מכן בבית הספר המלכותי לרישום (לימים בית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות הדקורציה) ברחוב אקול דה מדסין בפריז. הוא השתלם זמן-מה אצל הפסל בברונזה אנטואן דבף (1862-1793). בשנת 1836 התקבל במקום הראשון במבחני הכניסה לבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות בפריז ("בוזאר") והיה לתלמידם של דוד ד'אנז'ה ושל ויולה-לה-דוק. בשנת 1840, אחרי שיצר רישומים וציורים, התחיל לפסל את פסליו הראשונים. התחתן בשנת 1864 
אמה מילה התמנה בפברואר 1870 כפרופסור בבית הספר לאמנויות הדקורציה. עם תלמידיו נמנו לואי מז'ורל, ברת מוריזו, פרנסואה פומפון ולוסיין פאלה. הוא היה ביחסי ידידות עם הפסל פייר לואי רויאר.
אמה מילה נפטר בפריז בשנת 1891 והובא לקבורה בבית הקברות של מונמארטר.
אמה מילה היה דודו של לואי ג'וליאן מילה (1923-1856) אדריכל יליד ניו יורק שפעל בשיקגו . לא היה קרוב משפחה עם הצייר ז'אן-פרנסואה מילה.

יצירותיו

אמה מילה פיסל פסלים רבים, הניתנים לצפייה בעיר פריז, בפרובינציה וכמה מהם גם מחוץ לצרפת.
ג'וסר

תקופת מלכותו

אורך תקופת מלכותו משתנה בהתאם למקורות. על פי מנתון בספרו "אגיפטיקה" (דברי ימי מצרים), ג'וסר שלט 29 שנים. על פי הפפירוס רשימת המלכים מטורינו שמתוארכת לתקופת רעמסס השני, ג'וסר שלט 19 שנים.
ג'וסר שלח מספר משלחות צבאיות לחצי האי סיני, במהלכם הכניע את האוכלוסייה המקומית. משלחות נוספות נשלחו כדי לכרות מינרלים כמו טורקיז ונחושת, המידע על המשלחות צוין בכתובות שנמצאו באזור.
המבנה המפורסם ביותר שהוא בנה היה פירמידת המדרגות בסקארה שתוכננה על ידי אמחותפ. הוא היה השליט הראשון שבנה מבנה קבורה דמוי פירמידה, על פי מנתון, חלה התקדמות גדולה ביכולות הבנייה בתקופת מלכותו. הוא גילה איך בונים עם אבני גזית. מנתון מציין גם שג'וסר עסק ברפואה ובנוסף הכניס רפורמות בשיטת הכתב המצרית. 
שברי תבליטים המציינים את שמו של ג'וסר נמצאו בהליופוליס ליד קהיר של היום ובגבליין (Gebelein) השוכנת 40 ק"מ דרומית לתבאי במצרים העליונה. משברים אלה ניתן לשער שהיו לו מפעלי בנייה גם בערים אלו. ייתכן גם שבזמנו נקבע הגבול הדרומי של הממלכה באשדות הראשונים על הנילוס באזור אסואן.
על פי כתובת על אסטלת הרעב הטוענת שהיא נכתבה בתקופתו של ג'וסר, הוא הקים מחדש את מקדש לאל הנילוס חנום על האי יב וזאת כדי לציין סיום שבע שנות רעב. כתובת זאת נמצאה על ידי פלינדרס פיטרי על האי סהל בנילוס מדרום לאסואן. לדעת החוקרים, האסטלה נוצרה בתקופת בית תלמי ולא בזמנו של ג'וסר, והיא מעידה שגם אלפיים שנה לאחר שלטונו הוא עדיין היה זכור במצרים.
ג'וסר החל כנראה לבנות לעצמו קבר באבידוס שהיה אתר הקבורה של המלכים מהתקופה הפרוטו-שושלתית, מלכי השושלת הראשונה והשושלת השנייה. אבל בסופו של דבר הוא נקבר בפירמידת המדרגות. אגיפטולוגים מתייחסים למאורע זה כעדות שבתקופתו נעשתה השלמת המעבר צפונה של עיר הבירה.

משפחתו

המידע על אמו "נימה אח'אפ" אשתו של חעא סח'מוי מקורו בכתובת על מכסה איטום של קנקן של חעא סח'מוי עליה נכתב "אמם של ילדי המלך". מכסה של קנקן נוסף מתקופתו של ג'וסר מכנה את "נימה אח'אפ" - "האמא של המלך של שתי הארצות". פולחנה של המלכה המשיך להתקיים עד תקופת מלכותו של סנפרו ראשון המלכים של השושלת הרביעית.
זיהוי שם אשתו חתפחרנבתי נעשה באמצעות כתובות על קבוצה של אסטלות שנמצאו בפירמידת המדרגות. רק שמה של בת אחת Inetkaes זוהה בממצאים הארכאולגים. לא ידוע מה היה הקשר המשפחתי בין ג'וסר לבין המלך סחמחת שמלך אחריו.
אורן יאדגר

ביוגרפיה

יאדגר הוא שחקן וסטנדאפיסט, בוגר הסטודיו למשחק ניסן נתיב. שרת בתיאטרון צה"ל. היה בהרכב השכנים של צ'יץ' בשנת 1994.

קריירה בטלוויזיה ובקולנוע

בשנת 1987 השתתף ברצועה רואים 6/6 ובשנת 1998 הופיע ברצועה עובר כל גבול. הופיע בסדרה פרנקו וספקטור התארח בפינת הספורט באקזיט. בשנת 2005 הופיע בסרט הקולנוע "ריקי ריקי", השתתף בסרט הסטודנטים מלחמת המלבי בתפקיד ציון ושיחק בסדרה חדר מלחמה. 
בשנת 2007 שיחק בסדרה החברים של נאור בתפקיד פיקאסו ושיחק בסדרה מרחק נגיעה בתפקיד אורח בעל החניון. בשנת 2008 שיחק בסרט סוף שבוע בתל אביב בתפקיד שאול ובסדרה לה לה לנד. בשנת 2009 שיחק בסדרה הבורר בתפקיד אורח אמירם. 
בשנים 2008 - 2010 שיחק בסדרת הנוער האי בתפקיד קאיראן. בשנים 2009 - 2010 השתתף בתוכנית הריאליטי של ניקולודיאון הקרמבויז בתפקיד חבקוק בן ציון / משה שוקי מעשוש. בשנת 2010 שיחק בסדרה חיים אחרים בתפקיד אורח גורו והשתתף בסדרת הנוער מבצע קיפוד בתפקיד רשף. 
בשנת 2012 שיחק בסרט הדילרים בתפקיד שאול. בשנת 2014 שיחק תפקיד אורח בסדרה פולישוק בתפקיד טייכמן ובתפקיד אורח בסדרה 70 מיליון סיבות לעושר בתפקיד ימיני וכן שיחק בסרט הסטודנטים עד מתי מאדים בשנת 2060 בתפקיד רס"ל לאוניד. 
בשנת 2016 שיחק בתפקיד אורח "מתילדה" בסדרת הנוער גרעינים.
בשנים 2017-2018 שיחק בעונות השנייה והשלישית של סדרת הילדים "גינג'י" בתפקיד בראד.
בשנת 2019 שיחק בסרט "מראות שבורות".
מעלה אפרים

היישוב הזמני מעלה אפרים

היישוב הזמני היה ממוקם מעל היישוב מעלה אפרים של היום, כחצי קילומטר מערבה ממנו.
קבוצת המתיישבים שהקימה את היישוב פצאל, רצתה מלכתחילה להתיישב בבקעה במקום שבו נמצא היישוב פצאל היום, ובמקום שנמצא אדמותיהם החקלאיות גם אז, אך בתחילה לא הותר להם הדבר. הרשויות התנגדו למגורים בבקעה, כנראה מסיבות ביטחוניות, וועדת השמות הממשלתית התנגדה לשם פצאל. לכן הוקם היישוב, בשנת 1970, במקום גבוה יותר, ונקרא בשם מעלה אפרים, משום שהוא נמצא בדרך העולה אל נחלת שבט אפרים. תושבי המקום לחצו על הרשויות להעבירם למקום שבו רצו להתיישב בתחילה, ובקשתם נענתה בשנת 1975.
בחודש ינואר 1975 החליטה הממשלה להקים מרכז עירוני בשם מעלה אפרים.
במרץ אותה שנה עברו תושבי פצאל למקומם הקבוע בבקעה, ומיד אחר כך הגיעה למעלה אפרים קבוצת התושבים שעמדה להקים את היישוב נתיב הגדוד, ואיישה את המקום.
בסוף שנת 1976 התחילו להבנות בתי קבע עבור היישוב המתוכנן מעלה אפרים, במקום הסמוך ליישוב הזמני. באותו זמן הציע יגאל אלון, שהיישוב המתוכנן מעלה אפרים יהיה עיר ולא מרכז עירוני. באותה שנה הגיעו ליישוב הזמני מעלה אפרים גם חברי הקבוצה שעמדה להקים את מושב תומר, ושהו במקום באופן זמני.
בחודש מאי 1977 עברו תושבי המושב נתיב הגדוד למקומם הקבוע בבקעה.
במרץ 1978 החלו תושבים לאכלס את בתי הקבע החדשים במעלה אפרים.
לאחר זמן מה עברו תושבי המושב תומר למקומם הקבוע בבקעה, ואת מקומם ביישוב הזמני מעלה אפרים, תפסו חיילי היאחזות נח"ל מעלה אפרים שהוקמה במקום. באפריל 1979 עזבה היאחזות הנח"ל את המקום.
במקום היישוב הזמני פעל כעבור שנים בית ספר שדה, ואחר כך כפר סטודנטים ומוסדות חינוך.

אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף 2018, מתגוררים במעלה אפרים 1,241 תושבים (מקום 255 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎3.0%‏.   לפי נתוני הלמ"ס נכון לסוף 2017, למעלה אפרים דירוג של 5 מתוך 10, במדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2015.  השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת סוף 2016 היה 6,826 ש"ח (ממוצע ארצי: 8,913 ש"ח).
מבחינת מספר התושבים, מעלה אפרים היא המועצה המקומית הקטנה בישראל. נכון ל-2012 מעלה אפרים עומדת בראש רשימת הרשויות המקומיות המתוקצבות על ידי הממשלה. באותה שנה השקיעו משרדי הממשלה השונים 22,794 ש"ח בכל תושב של מעלה אפרים. אחריה ברשימה עמנואל עם 12,610 ש"ח לתושב.

מערת מעלה אפרים

דרומית למעלה אפרים נמצא אתר של מערת נטיפים ובו מין נדיר של חלזון מערות שזו אוכלוסייתו היחידה הידועה בארץ. המערה התגלתה בראשית שנות ה-90, עם סלילת תוואי משופר לכביש חוצה שומרון, עקב הרצון לשמור על הסביבה הטבעית הייחודית במערה, האתר סגור למטיילים ונעול ואין אפשרות לבקר בו ללא היתר מיוחד של רשות הטבע והגנים.

מוסדות ושירותים ביישוב

ביישוב בית ספר תיכון אזורי שש-שנתי "ירדן", ישיבת הסדר, מכינה קדם צבאית שלוחת מכינת בני דוד, כפר סטודנטים, פארק תעשייה, ומרכז אירוח כפרי. בית הספר היסודי "גפנים - הנ"ד" מנציח בשמו את חללי אסון הנ"ד שהתרחש בסמוך ליישוב בשנת 1977.
מעלה אפרים שוכנת ליד בסיס צבאי שמשמש כמפקדת אוגדה 162.
התחבורה הציבורית ביישוב מופעלת באמצעות 2 חברות, "אפיקים" אשר מחברת את היישוב לאריאל באמצעות קו 161 שהופעל בעבר על ידי דן; ו"אגד תעבורה" אשר מחברת את היישוב לירושלים ויישובי הבקעה דרך חבל בנימין עד בית שאן, באמצעות הקווים 946, 949, 941
הרב מאיר מנחם מנדל גליצנשטיין משמש רב ושליח חב"ד ביישוב.
מחוז סידאמו

סידאמו היה מחוז בחלק הדרומי של אתיופיה, עיר הבירה של המחוז הייתה בירגאלאם, ואחרי כן אווסה. המחוז נקרא על שם הקבוצה האתנית שבאזור הסידאמים, שהיו המרכיב העיקרי של המחוז. המחוז הוקם על חלק משטחה של ממלכת קאפה. המחוז גבל בדרום מזרחה בסומליה בדרומה בקניה במזרחה בבלה בצפון מזרחה בארסי בצפונה בשוואה בצפון מערבה בקפאה ובמערבה במחוז גמו גופה.

היסטוריה

עם מטעי הקפה הגדולים של המחוז, סידאמו הייתה בעלת הכנסות שופעות והשטח ניתן לאצילים כגון דאג'אזמאץ' באלצ'ה אבא נפסו, שהיה המושל של הפרובינציה לפני הכיבוש האיטלקי.
אחרי שחרורה של אתיופיה במהלך המערכה במזרח אפריקה במלחמת העולם השנייה על ידי בעלות הברית, בשנת 1942, סופחו למחוז זה המחוזות בוראנה ווואליטה.
בסידאמו התחולל, ב-1960, מרד המיסים של הגאוודים שהתנגדו לארגון מחדש של מערכת המסים. המרד דוכא באופן ברוטלי כפי שגברו זאוודה ראה וכתב, "האיכרים שהיו חמושים בעיקר בחניתות וחרבות התעמתו כנגד אויב מזוין היטב, שהורכב מחיילים ושוטרים." המתקוממים הגאוודים התנגשו עם כוחות הממשלה מספר פעמים, ואחרי שהוקמה וועדה רק מנהיגי המורדים נענשו.
עם אימוץ החוקה החדשה בשנת 1995, סידאמו נחלקה בין המחוזות האתניים החדשים, אזור בדרום- מזרח המחוז נעשה נפת ליבאן שבמחוז סומלי, אזור נוסף במערב המחוז ניתן למחוז מדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום וחולק למספר נפות כמו סידאמה, וואליטה, נפת גאוודו ומה שנשאר מהמחוז (שרוב האוכלוסייה בו משתייכת לבני האורומו) הפך להיות נפת בוראנה שבמחוז אורומיה.