google/wiki40b huggingface dataset:
דייוויד גפן

ביוגרפיה

גפן נולד ברובע ברוקלין למשפחה יהודית מזרח-אירופאית. הוריו נפגשו בארץ ישראל בימי המנדט הבריטי והיגרו יחד לארצות הברית. גפן למד באוניברסיטת טקסס באוסטין, אך לא סיים את לימודיו.
ב-1971 הקים גפן את אסיילם רקורדס (Asylum Records) והחתים אומנים כגון הנשרים, ג'וני מיטשל, בוב דילן ולינדה רונסטאדט. ב-1972 נרכשה אסיילם על ידי וורנר מיוזיק גרופ (אז חטיבה של האחים וורנר)  תמורת 7 מיליון דולר. גפן המשיך לנהל את אסיילם עד 1975, אז עבר להיות סגן יושב ראש אולפני הסרטים של האחים וורנר.
בשנת 1980 הקים גפן את חברת התקליטים גפן רקורדס, והפיק תקליטים לאומנים שונים, בהם שר, נירוונה, אירוסמית', פיטר גבריאל, Guns N' Roses, ניל יאנג וג'וני מיטשל. החברה נמכרה ל-MCA ב-1990 תמורת 550 מיליון דולר במניות MCA, שהיו 12% ממניות החברה וגפן נעשה בעל המניות הגדול ביותר ב-MCA.
גפן הקים את חברת ההפקות גפן פילם, אשר הפיקה בין השאר את הסרטים חנות קטנה ומטריפה וביטלג'וס.
גפן קבע שיא למכירת תמונה כאשר מכר את "ציור מספר 5, 1948" של ג'קסון פולוק תמורת 140 מיליון דולר לדייוויד מרטינז ב-2006. השיא נשבר בשנת 2011 כאשר משפחת המלוכה של קטר רכשה את אחת היצירות בסדרת "שחקני הקלפים" של פול סזאן תמורת סכום של 250 מיליון דולר. 
גפן הוא הומוסקסואל מוצהר, ובמאי 2007 אף פרסם מגזין "אאוט", הפונה ללהט"ב והגדול ביותר בתפוצתו בארצות הברית לקהל זה, כתבת שער תחת הכותרת "ההומואים והלסביות בעלי הכוח הרב ביותר באמריקה", ושם דורג גפן במקום הראשון.
באותה השנה תרם גפן 200 מיליון דולר לבית הספר לרפואה של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. זו היא התרומה הבודדת הגדולה ביותר לאוניברסיטת קליפורניה והתרומה הגדולה ביותר לבית ספר לרפואה כלשהו בארצות הברית.
אגודת חסרי האל

אגודת חסרי האל (ברוסית: «Общество друзей газеты «Безбожник), שנודעה גם בשמות: איחוד האתאיסטים הלוחמים, ליגת חסרי האל הלוחמים או איחוד חסרי האל, הייתה תנועה חברתית אנטי-דתית, שהתפתחה ברוסיה הסובייטית תחת השפעה של ההשקפות האידאולוגיות, התרבותיות והמדיניות של המפלגה הקומוניסטית, בין השנים 1925–1947. התנועה כללה פועלים, חברי מפלגה, חברי קומסומול, ויוצאי צבא.
האיגוד משך איכרים ופועלים מבתי-חרושת, ממפעלים וממשקים שיתופיים (קולחוזים), לצד סטודנטים ואנשי חינוך, רוח ואקדמיה. עד תחילת 1941 היו באיגוד 3.5 מיליון חברים בני מאה לאומים שונים, והיו לו כ-96,000 משרדים ברחבי המדינה. בהיותו מונחה על ידי עקרונות בולשביקים ותעמולה אנטי-דתית, והוראות המפלגה באשר ליחס לדת, האיגוד שם לעצמו למטרה להילחם בדת על כל צורותיה, ולקדם השקפת עולם מדעית בקרב הפועלים. האיגוד קידם אתאיזם והישגים מדעיים. הוא יזם "עבודה אישית" (שיטה של שליחת מורים אתאיסטים להיפגש עם מאמינים בודדים ולשכנע אותם בנכונות האתאיזם, שהמשיכה בהטרדה ציבורית אם נכשלו) עם אנשים דתיים. התנועה עודדה הוצאה לאור של ספרות מדעית וכתבי-עת, בנתה מוזיאונים וערכה תערוכות, ואף ערכה מחקר מדעי בתחום האתאיזם וביקורת הדת.
הסלוגן של האיגוד היה "המאבק נגד הדת הוא מאבק למען הסוציאליזם", שיצר קישור בין ההשקפות האתאיסטיות שלהם לכלכלה, לפוליטיקה ולתרבות.
לאיגוד היו יחסים בינלאומיים ענפים: הוא היה חלק מהפרולטריון הבינלאומי לחופש הדעה, ולאחר מכן, איחוד חופש הדעה הבינלאומי.
האגודה הייתה "ארגון עצמאי בעיקר שהוקם על ידי המפלגה הקומוניסטית כדי לקדם את האתאיזם". היא פרסמה עיתונים (בהם אחד ביידיש: דער אפיקוירעס), ביטאונים, חומרים אחרים שעשו סאטירה מהדת; היא נתנה חסות להרצאות וסרטים; וארגנה הפגנות ומצעדים; הקימה מוזיאונים אנטי-דתיים, וקיימה מאמץ לשכנע את האזרחים הסובייטים שאמונות דתיות ומנהגים דתיים הם דברים "פסולים" ו"מזיקים", ושכל האזרחים צריכים לקבל השקפת עולם מדעית, ואתאיסטית.

מוצא והקמה

העיתון "Безбожник" ("בזבוז'ניק", ברוסית: "חסר-אל" או "אתאיסט"; 1922–1941), שנוסד ונערך על ידי ימליאן ירוסלבסקי, מילא תפקיד מרכזי בהקמת האגודה, והייתה לו קשת רחבה של עיתונאים וקוראים.
באוגוסט 1924, אנשים בעלי אותן השקפות הקימו את המועדון של חברי "בזבוז'ניק" במוסקבה. באפריל 1925 נערך הקונגרס הראשון של המועדון, ובו נוסד האיחוד האנטי-דתי הכלל-סובייטי תחת השם "איחוד חסרי האל". ב-1929 שינה הקונגרס השני את שם האגודה ל"איחוד האתאיסטים הלוחמים".
הוועדה המרכזית בחרה למנהיגהּ את ירוסלבסקי, אשר המשיך להנהיג גם לאחר מכן.
ב-1947, החובה של האיגוד לתעמולה מדעית ואתאיסטית הועברה לאגודת זנייה (ידע) הכלל-סובייטית.
מיס אירופה

מיס אירופה היא תחרות יופי בה מתמודדות נערות מכל רחבי אירופה. התחרות נוסדה ב-1920 על ידי עיתונאי צרפתי ונערכה לראשונה באופרה הלאומית של פריז. בתחרות הראשונה ניצחה סטפאני ג'וב. בין השנים 1939 ל-1947 לא נערכה התחרות עקב מלחמת העולם השנייה. התחרות חודשה ב-1948.
בשנת 1954 זכתה כריסטל שאאק הגרמנייה בתחרות, אך התואר נשלל ממנה עקב כך שהתגלה כי בעלה מת, ועל פי כללי התחרות באותה עת, לא ניתן היה להכתיר אלמנות כמלכות יופי. במקומה נבחרה דניאל ז'אנו הצרפתייה. עם זאת, כדי למנוע תקרית בינלאומית, הוכרתה שאאק בתואר "מיס אירופה של כבוד".
התחרות נערכה עד שנת 2006, ובשנת 2016 שוב חודשה התחרות.
המתמודדות בתחרות נבחרות לייצג את מדינתן לרוב לאחר שזכו במקום הראשון או באחד המקומות הראשונים בתחרות היופי הלאומית במדינה, ומשתתפות בנוסף לכך גם בתחרות מיס תבל או מיס עולם. נציגת ישראל היחידה שזכתה בתחרות היא לילך בן סימון (איט') ב-1994. אלכסנדרה רוזנפלד, היהודייה הראשונה שנבחרה למלכת היופי של צרפת, זכתה ב-2006 גם בתחרות מיס אירופה.
שמעון גרשון

קריירה ככדורגלן

גרשון החל לשחק כדורגל מגיל צעיר במחלקות הילדים והנוער של הפועל תל אביב. את משחקו הראשון של גרשון בקבוצת הבוגרים של המועדון עשה בעונת 1996/1997 בתפקיד בלם אחורי במשחקה של הקבוצה נגד בני יהודה תל אביב ומאז לא השתנה תפקידו. במהלך השנים צבר גרשון הישגים רבים בקבוצה, ביניהם אליפות ליגת העל (1999/2000), שלושה גביעי המדינה (1999, 2000, 2006), גביע הטוטו (2002) והעפלה לרבע גמר גביע אופ"א באותה עונה, כאשר לגרשון מניות רבות בניצחונות השונים של הקבוצה. במשך שבע שנים שימש גרשון כקפטן הקבוצה.
ב-29 במאי 2006 הודיע גרשון במסיבת עיתונאים על עזיבת הפועל תל אביב, המועדון בו שיחק מילדות (מתוכן 10 שנים במחלקה הבוגרת) ומעבר לקבוצת בית"ר ירושלים תמורת חוזה של 400,000 דולר לעונה. לאור היריבות בין המועדונים, גרמה ההודעה לכעס רב בקרב אוהדי הפועל תל אביב, שראו בגרשון סמל של המועדון וחלקם אף ראה במעבר לבית"ר, אחד המועדונים השנואים עליהם, סוג של בגידה תמורת בצע כסף והם נטרו לו טינה על כך.
בבית"ר, ביסס גרשון את מעמדו כבלם הקבוע בהרכבה. וזכה עמה במספר תארים, בתקופתו בבית"ר בלט שיתוף הפעולה שלו עם חברו להגנה, אריק בנאדו. צמד הבלמים גם שיתפו פעולה באותן עמדות בנבחרת ישראל. בעונת 2006/2007 זכה באליפות, בעונת 2007/2008 זכה בדאבל, בעונת 2008/2009 בגביע המדינה, ובעונת 2009/2010 בגביע הטוטו.
גרשון היה שחקן סגל קבוע בנבחרת ישראל, בה צבר 50 הופעות וכבש ארבעה שערים. בכמה משחקים אף שימש כקפטן הנבחרת.
ב-15 בספטמבר 2010 הודיע על פרישה ממשחק פעיל בעקבות בעיות בלב.

ביוגרפיה

שמעון גרשון נולד וגדל, בשכונה ד' ביפו, הצעיר מבין שלושה אחים, שגודלו על ידי אם חד הורית. אביו שירת כבלש משטרה ונהרג בתאונה כששמעון היה בן שלוש. אמו גידלה לבדה את ילדיה מגיל 28, אחיו הגדול הוא השחקן והבמאי מורדי גרשון. אחיו האחר הוא סבי גרשון, שאיתו היה לו שתופי פעולה מוזיקליים.
ב-2003 נישא לשחקנית מלי לוי, ולהם שלושה ילדים.
בנוסף להיותו כדורגלן מקצועי, גרשון פנה גם לכיוון המוזיקלי. בשנת 1999 שר גרשון את שיר הגביע של הפועל תל אביב, ובשנת 2008 שר את שיר הדאבל של בית"ר ירושלים.
בשנת 2003 אלבום שירים במסגרת להקת "המשולש" במשותף עם אשתו, מלי לוי, ואחיו סבי גרשון. אלבום זה כלל את הלהיט "שמיים כחולים". בתקופת התמקדותו בקריירה המוזיקלית שלו ספג גרשון ביקורת מצד אוהדי הקבוצה שטענו כי אינו משקיע את מירב מאמציו בקריירה הספורטיבית שלו.
במאי 2010 התפרסם ספר ראשון פרי עטו - "סודות הכדורגל של נועם" בהוצאת ידיעות ספרים. הספר זכה באות ספר הזהב של התאחדות הוצאות הספרים בישראל על מכירת 20,000 עותקים.
בשנת 2011 שימש גרשון לתקופה קצרה כפרשן בערוץ הספורט.
ב-2015 יצאו גרשון ואשתו, בפרויקט מוזיקלי משותף, "ביחד או לחוד" מתוכו התפרסם השיר, "פתאום את לבד" שמבצעת לוי, המילים והלחן הם פרי יצירתו של גרשון.
ב-2016 הופיע בתפקיד אורח בסדרה "אלישע" בערוץ הילדים, שבה משחקת גם אשתו מלי לוי.
ב - 2019 התפרסם ספרו השלישי לנוער "המכשף מברזיל", מתוך סדרת הספרים "סודות הכדורגל של נועם". הספר התפרסם גם בגרסת האודיו בוק.
ירון לוי

ביוגרפיה

עם גיוסו לצה"ל השלים קורס חובלים. בשנים 1995–1997 שירת כמפקד ספינת טילים, שימש מדריך ראשי בקורס חובלים, מפל"ג ספינות "דבורה", מפל"ג סטי״לים בשייטת 3 בשנים 2001–2002 ומפקד קורס חובלים בשנים 2002–2004. לאחר מכן שימש  מפקד מחלקת מבצעים במספן המודיעין, מפקד בסיס אשדוד בשנים 2008–2010 וכראש מספן המודיעין בשנים 2010–2011. ב-2012 מונה לראש מספן המטה, תפקיד בו לקח חלק בין היתר במבצע חשיפה מלאה.
לאחר שחרורו שימש בראש מחלקת הסייבר במטה לביטחון לאומי ולאחר מכן עבר לעבוד בחברת אלביט מערכות. 
לוי בעל תואר ראשון במדעי המחשב ומתמטיקה מאוניברסיטת חיפה, תואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה והמכללה לביטחון לאומי.
דב בעריש הרציגר

הרב דוב בריש הרציגר (נולד 1775] - נפטר כ"ה בשבט תר"ו 21 בפברואר 1846), היה רבה של בנדין בדרום מערב פולין. היה נשוי לרבנית שרה בת הרב אברהם אופנהיים.

תולדות חייו

אביו היה הרציג. למד אצל רבי אברהם צבי הירש פצנובסקי, תלמיד החוזה מלובלין שעמד בראש ישיבה בפיוטרקוב. בספר השאלות ותשובות של הרב פצנובסקי, "ברית אברהם", מובאות כמה תשובות לרב הרציגר, שבהן הוא מכתיר את התלמיד "הרב החריף המופלג המושלם במעלות ומדות". כמו כן למד בישיבתו של רבי רבי ירמיה ממטרסדורף 
בספר קדש הילולים מובא סיפור צדיקים שלפיו היהודי הקדוש הסתמך במקרה מסוים על פסיקתו.
בתו אסתר נישאה לברוך, בנו של רבי ישכר דב בארון מרדושיץ. ובזיווג שני לרבי שלמה שטענצל הדיין של העיר צ'נסטוחובה. 
הרב הרציגר נקבר בבית העלמין ב"גבעת הארמון" בעירו והוקם אוהל על קברו. מדי שנה הודלק נר ונאמר קדיש על קברו. הנאצים החריבו את בית העלמין בשואה.
יקטה אוזונוגלו

קורות חיים

אוזונגלו נולד ב-10 במאי 1953 בדיארבקיר שבטורקיה. בשנת 1971, בגיל 18, הגיע לפריז ושם למד צרפתית. בין השנים 1973–1979 למד רפואה באוניברסיטת קארל בפראג באמצעות מלגת לימודים שהעניק לו הנסיך הכורדי האחרון צלאדטא בדיר קאן. בזמן לימודיו התיידד עם מתנגדי המשטר הקומוניסטי דאז של צ'כוסלובקיה, במיוחד משורות הכנסייה האדוונטיסטית של היום השביעי, עבורם הוא הרצה על ארץ ישראל. בשנת 1975, יחד עם סטודנטים כורדים אחרים, נכנס לשטחי שגרירות שוודיה בפראג ושם שבת רעב כמחאה על הסגרתם של סטודנטים כורדים לידי משטרו של הרודן העיראקי סדאם חוסיין על ידי שלטונות צ'כוסלובקיה הקומוניסטית. שנה אחר כך ייסד יחד עם מתנגדי השלטון הקומוניסטי ואנשים אחרים הוצאת ספרים מחתרתית בשם "אררט", הוצאת הספרים הכורדית הראשונה, שהוציאה לאור ספרי סאמיזדאט. הוצאת אררט היא שהוציאה לאור את ספריו בנוסף לספרים אחרים על כורדים ועל כורדיסטן בשפה הצ'כית. 
הוא תרגם קטעים מהתנ"ך וחלקים מספריו של הסופר קארל צ'אפק, מצ'כית לכורדית. כמו כן תרגם שירים וסיפורים כורדיים לצ'כית ולגרמנית. לאחר ההפיכה הצבאית בטורקיה בשנת 1971 קיבל מלגת לימודים בצ'כוסלובקיה, ובשנת 1979 סיים את לימודיו בפקולטה לרפואה כללית של אוניברסיטת קארל (Univerzita Karlova) בפראג. בשנת 1978 ייסד יחד עם חבריו את הסהר הכורדי. בשנת 1979 השלטונות לא האריכו את האשרה שלו, ואוזונוגלו גורש מצ'כוסלובקיה. בדצמבר 1979 שימש כראש המשלחת של הסהר הכורדי בז'נבה, שם התקבל יחד עם עורך דין פרופ' מענך על ידי הנהגת הצלב האדום הבינלאומי.
בתמיכתו של איגוד צרפת-כורדיסטן קיבל מלגת לימודים במוסד המחקר הצרפתי מכון פסטר בפריז. במרץ 1980 נסע כעובד הומניטרי של הארגון רופאים ללא גבולות לחלק הכורדי באיראן, ומאוקטובר 1980 גם לחלק הכורדי בעיראק. בנובמבר 1980 דרכונו נשלל על ידי השלטון הטורקי עקב פעילותו למען הכורדים. בשנת 1981 קיבל מעמד פליט בגרמניה, ושיתף פעולה עם אמנסטי אינטרנשיונל. לאחר שנתיים ייסד עם חבריו את המכון הכורדי בפריז - Institut Kurde de Paris וגם את המכון הכורדי בבון, ועד שנת 1988 שימש כמנהל המכון. בשנת 1986 טורקיה ביטלה סופית את אזרחותו. בשנת 1996 קיבל אזרחות גרמנית. נכון להיום מתגורר ברפובליקה הצ'כית. בשנת 2006 קיבל את פרס קריגל (Cena Františka Kriegla).
טפלון

טפלון (באנגלית: Teflon) הוא שם המותג של חברת דופונט לתרכובת פוליטטראפלואורואתן (או פוליטטראפלואורואתילן; Polytetrafluoroethylene, בראשי תיבות: PTFE).
התרכובת נתגלתה בשנת 1938 על ידי רוי פלנקט בעת שעבד בחברת דופונט. התרכובת הוצגה כמוצר מסחרי בשנת 1946. טפלון, נגזרת של האלקן הפשוט ביותר, אתן, מתאפיין ברמת חיכוך נמוכה במיוחד - השנייה הנמוכה ביותר מכל המוצקים הידועים לאדם (אחרי פחמן דמוי יהלום). תכונה זו מביאה לשימוש הנפוץ בו לציפוי מחבתות (וכלי בישול נוספים) כך שמתאפשר טיגון ללא שמן וללא הידבקות המזון המטוגן למחבת. טפלון הוא הידרופובי (דוחה מים) במיוחד; מעט מים הנמזגים למחבת המצופה טפלון מתפצלים ויוצרים טיפות, זאת בשל נטייתם להקטין ככל האפשר את שטח המגע עם הטפלון. טפלון הוא כל כך חזק, שהוא מסוגל לעמוד גם בפני חומצה פלואורואנטימונית – החומצה החזקה ביותר שידועה.
השימוש הראשון בטפלון נעשה במסגרת פרויקט מנהטן. טפלון משמש גם לציפוי של קליעי רובה, כך שמעבר הקליע בקנה נעשה תוך חיכוך מזערי.
חסידות מאלין

חסידות מאלין הייתה חסידות ווהלינית (כיום אוקראינה) מבית צ'רנוביל. יסודה מרבי גדליה ממאלין.

תולדות החסידות

רבי גדליה היה בנם של רבי ישראל וחיה שרה. נולד בערך בתקע"ו. רבי ישראל היה בנו של רבי יצחק אייזיק רובין מקרמנטשוג חתנו של רבי נחמן מברסלב. חיה שרה הייתה בתו של רבי אהרן טברסקי מצ'רנוביל. רבי גדליה התחנך אצל סבו רבי אהרן לאחר שאביו נפטר בצעירותו ואמו התחתנה בשנית עם רבי שלמה מלודמיר. היה חתנו של רבי פנחס מסאלוויטא. כשגדל מינהו סבו לאדמו"ר. כיהן במאלין שבמחוז ז'יטומיר. נפטר בכ"ב בניסן תרס"ט. שני בניו שימשו אחריו כאדמו"רים.
רבי מרדכי מילא את מקומו של אביו רבי גדליה במאלין. היה חתנו של רבי יצחק קטן מסטניסלב. בניו היו רבי לייבוש ורבי אהרן חתן דודו רבי דוד מאורזיטשוב. רבי מרדכי נפטר בכ"ז באלול תרע"א.
רבי אברהם יהושע העשיל בנו של רבי גדליה שימש כאדמו"ר בראדומישל. היה חתן חתנו של רבי סנדר רוקח מאלעסק. נהרג עם בנו הרב מרדכי בכ"ה באייר תרע"ט בפרעות פטליורה. בנו השלישי של רבי גדליה היה רבי פנחס שנפטר בצעירותו. היה חתן דודו רבי משה שפירא בנו של רבי פנחס מסאלוויטא. חתנו של רבי גדליה היה רבי דוד מאורזיטשוב בנו של רבי אברהם מאורזיטשוב. גם הוא נפטר בצעירותו.
בדור השלישי שימש כאדמו"ר בנו של רבי אברהם יהושע העשיל, רבי חנוך העניך. נולד בשנת תרמ"ו. נישא בשנת תרע"א לבתו של רבי יוסף ירושלמסקי מקישינב. בשנת תרע"ד החל לשמש ברבנות ראדומישל ובשנת תרע"ט אחר פטירת אביו, כאדמו"ר. בשנת תרפ"ד היגר לשיקגו. שימש כרב קהילת 'לב שמח' כ-40 שנה. היה חבר אגודת האדמו"רים חבר מרכז הרבנים בשיקגו וחבר ועד הפועל של קרן הצלה בשיקגו. בשנת תשכ"ח עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים. נפטר בכ"ב באלול תשל"א. אחיו רבי שלום מקייב שימש אף הוא כאדמו"ר. עלה לישראל והתגורר בחיפה.
בנו של רבי חנוך הניך, רבי אברהם יהושע השיל, מילא את מקומו באדמו"רות מלין בשיקגו עד פטירתו בתשס"ד. היה חתנו של רבי ברוך הלברשטאם מגריבוב.
בובקאר טראורה

קריירה

טראורה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של טוטוקויו. ב-5 בדצמבר 2015 טראורה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–1 לפראטו. בקיץ 2016 הושאל לעונה אחת לטורינו ושיחק בקבוצת הנוער של הקבוצה.
בינואר 2018 טראורה הצטרף לטרשיין ריינבורס מליגת העל המלטזית. ב-7 באפריל 2015, טראורה הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 1–3 נגד בלצן.
ב-17 ביולי 2018 טראורה חתם בטאוטה דורס מליגת העל האלבנית. בטאוטה, טראורה רשם 23 משחקי ליגה וכבש 3 שערים.
ב-7 ביולי 2019 טראורה חתם בהפועל כפר סבא מליגת העל.
תעלה נגד טנקים

תעלה נגד טנקים (תעלת נ"ט) היא תעלה שנועדה למנוע מעבר של טנקים ורכב קרבי משוריין. התעלה רחבה דייה כך שטנק לא יכול לעבור על פניה ועמוקה מספיק כך שכאשר הטנק ייפול לתוכה הוא לא יוכל לצאת (למשל: על ידי נסיעה אחורנית). חלק מתעלות הנ"ט אף מוסוות על מנת שכוח האויב לא יראה אותן ואז יוכל להתכונן אליהן בעוד מועד. כמו כן, כאשר התעלה מוסווית טנקים יכולים ליפול אל תוך התעלה, דבר שמשבית אותם בפועל. כיום רוב צבאות העולם מצוידים באמצעים לטפל בתעלות נ"ט, בהם גשרים ניידים וטנקי גישור שנועדו לגשר על התעלה, וציוד מכני הנדסי שיכול לפרוץ את התעלה ולמלא אותה בעפר. בדרך כלל, טנקי הגישור נועדו לאפשר מעבר מהיר של התעלה כדי להמשיך בהסתערות ובקרב (הנדסת סער) בתוך שתפקיד הדחפורים הוא למלא את התעלה בעפר ובכך לאפשר מעבר של כוחות גדולים בבטחה וביעילות (מעבר קבע). בצה"ל החיל האחראי על חפירת תעלות נ"ט מחד ועל פריצתן וגישורן מאידך הוא חיל ההנדסה הקרבית.
בישראל ישנם תעלות נ"ט, שנחפרו במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים כנגד חיל השריון הסורי וכיום משמשות את חיל ההנדסה לאימונים.
זרודור

זרודור (באנגלית: Zerodur,  סימול מסחרי: ®ZERODUR), סימן מסחר רשום על ידי היצרן, Schott AG, היא זכוכית-קרמית מסוג אלומינו-סיליקט המיוצרת על ידי Schott AG מאז 1968. זכוכית זרודור נמצאת בשימוש במגוון מראות טלסקופיות, כולל במצפה הכוכבים קק (קק אחד וקק שתיים), בפרויקט סופיה של נאס"א והמרכז הגרמני לחקר החלל ועוד. הודות למקדם ההתפשטות התרמית הנמוך במיוחד שלו, ניתן להשתמש בו לייצור מראות אשר שומרות על תכונותיהן גם בתנאי קור קיצוני כמו בחלל. 
יש לו יתרונות ליישומים הדורשים מקדם התפשטות תרמית נמוך מזכוכית בורוסיליקט, אולם הוא יקר משמעותית יחסית אליו.
חורבת צלית

חורבת צלית (ח'רבת א-צלנתה) היא אתר ארכאולוגי השוכן במורדות הר חברון, צמוד לנחל אשתמוע וכ-1.5 ק"מ מדרום מזרח ליישוב מיתר.

חפירות באתר

חורבת צלית זוהתה על ידי הארכאולוג דוד אלון ונחפרה על ידו בין השנים 1983–1984 יחד עם הארכאולוג פטר פביאן. בחודשים יולי- אוגוסט 2011 נמשכו החפירות במקום על ידי משלחת מאוניברסיטת בן-גוריון ואוניברסיטת יורק בקנדה, בהנהלת הארכאולוגים פטר פביאן, קרני גולן וחיים גולדפוס.

זיהוי

אלון הציע לזהות את חורבת צלית עם היישוב המקראי "אלתולד" הנמנה כחלק מנחלת שבט יהודה בספר יהושע: "ואלתולד וכסיל וחורמה". פביאן הציע לזהות את האתר עם סאליס (או כאליס), המוזכרת בכתבי יוסף בן מתתיהו כיישוב באידומיאה, שאליו נמלטה קבוצת מורדים יהודים מאשקלון בראשית המרד הגדול.

ממצאים ארכאולוגיים

בנקודה הגבוהה ביותר בחורבה (467 מ' מעל פני הים), התגלתה חצר בגודל 19X30 מטרים, לתוכה פתוחים חדרים ולצדה מגדל. מתחת לחדרים הללו נמצא חלל תת-קרקעי חצוב, עם מקוואות וחדרים. במרכז החצר בור מים חצוב, שאליו הובילה תעלת מים מן החצר. בשלב יותר מאוחר נוסף מגדל בן שתי קומות, שמידות בסיסו 1X20 מטרים. מבנה זה נהרס בשריפה. על קירות הטיח של אחד החדרים נתגלו שרטוטים בהם מצוירת בין השאר מהם תוכנית מגדל - ייתכן שזהו המגדל שנתגלה. שרטוט אחר מראה חייל חמוש, ציפורים ובעלי חיים אחרים, דמויות אנושיות וכתובות. בנוסף לשרטוטים התגלו גם כלי מידה מאבן גיר, כלי זכוכית וקרמיקה מן המאות הראשונה והשנייה, מסמרי ברזל שהיו נעוצים בתוך בולי עץ שכנראה תמכו בתקרות החדרים לפני השריפה. באחד החדרים, מתחת לרצפה, התגלה מטמון של 60 טטרדרכמות ודינרים החל מימי אספסיינוס ועד ימי אדריאנוס. בפינה הצפונית לחדר נמצא מקווה כשר. בין כלי הקרמיקה שנמצאו באתר ישנם קנקנים, אמפורות, פכים, סירי בישול, קדרות ונרות הרודיאניים. נראה שהשימוש במצודה החל אחרי המרד הגדול ונמשך עד תקופת מרד בר כוכבא. באתר נמצאו גם מחילות מסתור מימי מרד בר כוכבא.

גאוגרפיה וסביבה

חורבת צלית נמצאת בסמוך לאפיק נחל אשתמוע, מצפון מזרח ליישוב מיתר, לא הרחק מחורה. בסמוך אליה עובר שביל ישראל.
טירן רוש צבעוני

מאפיינים

טירן הרוש הוא עוף שאורכו 10.5 ס"מ והוא בעל זנב קצר, נוצות מעוגלות וראש עבה ונמוך עם מקור דקיק וכמו ששמו מרמז הוא בעל צבעים רבים: הוא בעל גב ירוק, בטן צהובה, חזה וראש שחורים וכנפיים וזנב מפוספסים בשחור-לבן. הגבות צהובות והשת אדום. הצעירים קצת יותר מוסווים מהבוגרים.
הטירן מצוי בעיקר בסבכי ביצות או נהרות ובין צמחי מים שונים כגון אגמון ועשבי רוש. הוא משוטט בהם רוב הזמן וצד חרקים שמסתרים שם.
בלייזר (מגזין)

ההתחלה

"בלייזר" החל לצאת לאור באוגוסט 2001. קבוצת "ידיעות אחרונות" החלה במהלך של יצירת מגזיני-נישה, ו"בלייזר" היה השם שניתן למגזין הנישה הגברי של הקבוצה. המגזין תוכנן במקור כגרסה ישראלית של מגזיני גברים אמריקאיים מצליחים, כגון "מקסים", "FHM" ו"אסקווייר". לא רבים צפו לו הצלחה: ניסיונות קודמים ליצור מגזין גברים, כגון "מוניטין–פנטהאוז" נכשלו לחלוטין. בתחילה נקט המגזין טון רגוע יחסית, שהתבטא במינון נמוך של כתבות-פרודיות ותמונות של נשים. על השער אף הופיעו גברים ובגיליון הראשון היה זה נשיא ארצות הברית לשעבר, ביל קלינטון.

התפתחות המגזין

עם הזמן, גדל מינון ההומור הפרוע במגזין. תמונות הגברים הוחלפו בתמונות נשים מעורטלות-למחצה, הכתבות הפכו בוטות יותר ונטו לכיוון הניו-ג'ורנליזם, במדור מכתבים למערכת עלבו כתבי העיתון במכתבי הקוראים, נוספו כתבות פרודיות לרוב, בדיחות פנימיות ולעיתים גם קומיקס. אך יותר מכל, נושאים כמו מין, אלכוהול, סיגרים, סמים וספורט נשזרו ברבים מהמדורים והכתבות במגזין, לצד תובנות וחוויות אישיות וכתבות אחרות בנושאים מגוונים. כך לדוגמה, בגליונותיו הראשונים של המגזין סקירות הרכב כללו בעיקר ניתוח נתונים וביצועים של הרכב הנבחן, ואילו כיום, כתבה כזאת עשויה להתמקד בעיקר במסעו של הכתב להשקת הרכב במדינה זרה, נסיונותיו לחזר אחרי המקומיות, שתיית אלכוהול וצריכת חומרים נרקוטיים, זאת כאשר מושא הכתבה - הרכב המדובר, כמעט ונדחק כליל מחוץ לה. כעת המגמה בעיתון היא לשלב בין תכנים כאלה לכתבות רציניות של כותבים כאלון בן דוד, יואב לימור, אורי משגב, רם גלבוע, עמנואל רוזן ואלון פנקס. רם גלבוע הוא גם בעל הטור של העיתון, שמתפרסם בעמודו האחרון. עם כותבי הספורט הקבועים נמנים נדב יעקבי, ערן סלע, רם גלבוע וגידי שפרוט, ואת התחום המוטורי מכסים הלל פוסק ואלי פנגס, לצד חברי מערכת נוספים.

פרובוקציות

במספר מקרים פרסם "בלייזר" כתבות פרובוקטיביות הבוחנות את קצה גבול חופש הביטוי כגון: מהם נתיבי הברחת סמים ונשק לישראל, כיצד לפרוץ כספות, איך להתחמק ממכמונות מהירות וכדומה. אחדות מהכתבות עוררו סערה תקשורתית. בגיליון נובמבר 2005, לדוגמה, פורסמה כתבה שבה, תוך שיתוף פעולה עם עורך הדין ששי גז, פורטו הדרכים לביצוע פשע מושלם (רצח, אונס ופריצה) תוך ניקוי הראיות ומבלי להיתפס. הכתבה גררה ביקורת ציבורית קשה והמגזין אף סבל מגל ביטולי מנויים. לגיליון מרץ 2006 צורף למגזין סטיקר לרכב ובו הכתובת: "אם רכב זה לא ביצע עבירת תנועה, תתקשרו ואנו נבטל לו את המנוי". הדבר גרר מחאות מעמותת אור ירוק באומרה כי המגזין מעודד נהיגה מסוכנת.

גישת המגזין

מחד, המגזין מציג גישה המאדירה את ה"גבר האידיאלי", בן דמותו של האקדוחן הבודד במערב הפרוע - מנהל מערכות יחסים עם נשים רבות, מעשן סיגרים, שותה ויסקי וחובב רובים ומכוניות. מאידך, רוב כתבי העיתון מעידים על עצמם כעל "נשואים וחנונים". כך, שיש הטוענים כי הגישה המוצגת במגזין היא בעצם פרודית/אירונית.
אחרים טוענים שהמגזין אינו שונה ממגזיני נשים, וכמוהם מעודד בידול ושיסוי של המינים זה בזה וחזרה לדרכי חשיבה מיושנות וחלוקת תפקידים מגדרית.
צ'ילפנסינגו

היסטוריה

צ'ילפנסינגו נוסדה ב-1 בנובמבר 1591 וקיבלה מעמד של כפר ב-1636.
לעיר היה תפקיד חשוב במהלך מלחמת העצמאות של מקסיקו, שהתחילה ב-1810. לאחר המצור על אקפולקו וניצחון המורדים בו ב-1813, מנהיג המורדים באותה עת חוסה מריה מורלוס כינס בצ'ילפנסינגו קונגרס בו הוכרזה באופן רשמי עצמאותה של מקסיקו. לאחר הקונגרס צ'ילפנסינגו קיבלה מעמד של עיר. בשלב מסוים שם העיר שונה ל"צ'ילפנסינגו דה לוס בראבו" (מילולית: "צ'ילפנסינגו של (משפחת) בראבו") כהוקרה למשפחת בראבו ילידת העיר שהייתה פעילה בדרום מקסיקו במהלך מלחמת העצמאות.
ב-1849 נוצרה מדינת גררו, ובמשך כ-20 השנים הבירה העברה בין צ'ילפנסינגו וטיקסטלה, עד שהבירה התקבעה סופית בצ'ילפנסינגו ב-1872.

חינוך

בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות, בהן ניתן למנות את האוניברסיטה האוטונומית של גררו.

תחבורה

את העיר משרת נמל התעופה הלאומי של צ'ילפנסינגו, המשמש בעיקר לתעופה כללית.
העיר מקושרת בכביש המקסיקני הפדרלי 95 לאקפולקו מצד אחד ולמקסיקו סיטי מצד שני.
מארק אנטוניו אינג'ניירי

חייו

לא הרבה ידוע על ראשית חייו, אבל קרוב לוודאי שמשפחתו באה מוונציה ונראה שלמד אצל צ'יפריאנו דה רורה בפארמה ואצל וינצ'נצו רופו בוורונה. בסביבות שנת 1570 עבר לקרמונה ושם עשה לו שם כמלחין ונגן. ייתכן שהיה נגן עוגב וידוע, שניגן בכלי קשת. בשנת 1581 התמנה למאסטרו די קאפלה של הקתדרלה בקרמונה וכנראה נשאר בתפקיד זה עד סוף ימיו. ידוע כי בתקופה זו לימד את קלאודיו מונטוורדי, שמילא תפקיד חשוב במעבר אל תקופת הבארוק.
אינג'ניירי היה ידיד קרוב של הבישוף ניקולו ספונדראטו, בהמשך האפיפיור גרגוריוס הארבעה-עשר, שהיה מעורב במידה רבה ברפורמות של הקונטרה-רפורמציה ומועצת טרנט. השפעות אלה ניכרות במוזיקה של אינג'ניירי, שבין היבטיה האופייניים הפשטות והצלילות של סגנון פלסטרינה. למעשה, ספרו המכיל עשרים ושבע רספונסריות יוחס בטעות במשך שנים רבות לפלסטרינה. עם זאת, חלק גדול מן המוזיקה שלו מתעלמת לחלוטין מתכתיב התיקונים של המועצה; נודע בכך ביותר הוא מוטט בארבעה קולות Noe noe שהוא קאנון כפול במהופך, המצריך אוזן חדה במיוחד לשמיעת הטקסט; טקסט ברור וקל להבנה היה הדרישה האחת המחייבת שמועצת טרנט הציגה לכל מלחין פוליפוניה קדושה באשר הוא.
המיסות שלו פשוטות, קצרות ויחסית, הומופוניות, עולות לא פעם על אלה של פלסטרינה בצלילות ופשטות. המדריגלים שלו נוטים לשמרנות ומתעלמים בגלוי מחידושיהם של מלחינים כמו לוצאסקי ומארנציו, שערכו ניסויים בכרומטיות ובציורי מילים באותה תקופה, פחות או יותר.
אינג'ניירי כתב שני ספרי מיסות, ב-1573 וב-1587, לפחות שלושה ספרי מוטטים (שכמה מהם אפשר שאבדו); ושמונה ספרי מדריגלים, לארבעה עד שישה קולות.
גאומטריה חישובית

גאומטריה חישובית היא תחום במתמטיקה ובמדעי המחשב העוסק במבני נתונים ובאלגוריתמים לפתרון בעיות גאומטריות באמצעות מחשב. הבעיות הנדונות בתחום זה נוגעות לעצמים גאומטריים כמו נקודות, קטעים ומצולעים במישור, או לנקודות, לקטעים, למשטחים וכדומה במרחב מממד גבוה יותר. המחקר העיוני בגאומטריה חישובית מיושם בתחומים אחרים במדעי המחשב, כגון: ראייה ממוחשבת, גרפיקה ממוחשבת, רובוטיקה ומערכות תיב"ם וכן בתחומים שאינם נמנים עם מדעי המחשב, כגון: הנדסה, סטטיסטיקה, מערכת מידע גאוגרפית וביולוגיה מולקולרית.
ביצת סוד

מיקום

אזור ביצת סוד מתחיל ממונגאלה עד למקום ההתמזגות עם נהר סובט. גודלה של הביצה משתנה בהתאם לעונות השנה, והממוצע נאמד בכ-57,000 קמ"ר. בעונת הגשמים גודלה עשוי להגיע עד לכדי 130,000 קמ"ר. גורם הידרולוגי חשוב הוא שאזור ביצת סוד מאופיין במגוון תעלות, לגונות, קנים, סופים וגומא פפירוס. עקב כך מאבד הנילוס הלבן חצי מהמים שזורמים בו באזור ביצת סוד מהתאיידות ודיות באופן קבוע.