google/wiki40b huggingface dataset:
שיווק ויראלי

מקורות

יש שטוענים שהמונח "שיווק ויראלי" הומצא על ידי טים דראפר ונטבע על ידי סטיב ג'ורבטסון ב-1997 כדי לתאר את המהלך של הוטמייל, בו אנשי הפרסום של הוטמייל הדביקו פרסומות לעצמם במייל ששלחו המשתמשים שלהם. הראשונים לכתוב על שיווק ויראלי היה דאגלס רושקוף, המבקר התקשורתי, בספרו "מדיה וירוס" מ-1994. ההנחה הייתה שאם פרסום כזה יגיע למשתמש "רגיש" המשתמש הזה יהפוך ל"נגוע" ואז ימשיך וידביק משתמשים "רגישים" אחרים. כל עוד משתמש "נגוע" אחד ישלח את המייל ליותר מאדם אחד בממוצע מצביע על כך מספר המשתמשים ה"נגועים" ימשיך לגדול בהתאם לעקומה הלוגיסטית.
אם כל משתמש ישלח מייל ליותר ממשתמש "רגיש" אחד, אז בתאוריה הקמפיין, ימשיך לנצח, או לפחות עד שכל המשתמשים ה"רגישים" יקבלו את המייל. אפילו אם המייל לא מופץ לעיתים קרובות, המייל עדיין יועבר הרבה יותר פעמים מהמספר ההתחלתי אליו הוא הופץ. למשל, קמפיין שהתחיל בשליחה ל-100 משתמשים. אומנם לא כולם יעבירו את המייל, אבל חלקם יעשה זאת. החלק הזה ייבדק על ידי חקר שוק. נניח ש-80 העבירו הלאה לחבר אחד, במקרה הזה 80 אנשים יקבלו מייל "דור ראשון". גם אם הקמפיין ימשיך להידרדר בסדרה חשבונית עקבית, כלומר מ-80 ל-64, מ-64 ל-51 וכו', עדיין לבסוף שלחנו אותו ל-100 איש וראו אותו 457. כלומר, 357 איש קיבלו אותו ויראלית, וזה לא עלה מאום
רקוויאם גרמני

רקוויאם גרמני (בגרמנית: Ein deutsches Requiem) היא אחת מיצירותיו החשובות והמפורסמות של יוהנס ברהמס. היצירה נשלמה ב-1868, והייתה היצירה הגדולה הראשונה שכתב ברהמס למקהלה ולתזמורת. זוהי יצירתו הארוכה ביותר של המלחין. המושג "רקוויאם גרמני" מתייחס לשפת היצירה (שלא כרקוויאם הקתולי, הכתוב בשפה הלטינית). בניגוד לטקסט המסורתי של הרקוויאם, המתמקד באיומים מפני יום הדין ואזהרות לבני האדם החטאים לחזור בתשובה, בחר ברהמס בטקסטים המביעים תקווה ונחמה לנשארים ומייחלים לתחיית המתים. במידה מסוימת קשה אף להתייחס לטקסט כמילות תפילה. הקטע היחיד הקרוב, מבחינת סגנונו המוזיקלי, למוזיקה הגועשת של ה-dies irae ('יום הדין') המסורתי, הוא הקטע בפרק השישי העוסק בניצחון על המוות.

הרקע

חלקים מן המוזיקה של "רקוויאם גרמני" נכתבו שנים רבות קודם לכן. לדוגמה, הפרק השני התחיל את דרכו כסקרצו עבור סימפוניה שתכנן ברהמס (ושלבסוף הפכה לקונצ'רטו מס' 1 לפסנתר). ברהמס ציין פעם כי הרקוויאם קשור קשר עז למותו של ידידו הקרוב רוברט שומאן. הרקוויאם כתוב בסולם פה מז'ור, ובכך ייחודו כרקוויאם מהבודדים שנכתבו בסולם מז'ורי. פה מז'ור הוא גם סולם קנטטת האבל אקטוס טרגיקוס מאת באך (מס' 106 ברשימת יצירות באך).
הופעת הבכורה של הרקוויאם הייתה ביום שישי הטוב, 1868 בקתדרלה של ברמן (אם כי כמה פרקים בוצעו כמה חודשים קודם לכן בווינה). הפרק החמישי נוסף כעבור כשנה, וכנראה קשור למות אמו של ברהמס (ומכאן ההתייחסות הספציפית לאם המנחמת, והסולו הנשי).

הטקסט

במקום להלחין את טקסט הרקוויאם הלטיני, כפי שהיה מקובל בקרב המלחינים בזמנו, פנה ברהמס, שהתעניין במוזיקה עתיקה, ובמיוחד בבארוק הגרמני, למסורת הפרוטסטנטית הגרמנית המוקדמת, של תפילת אשכבה בגרמנית המבוססת על מבחר פסוקים מכתבי הקודש הלותרניים (ובמיוחד Musikalische Exequien של היינריך שיץ מ-1636 ו-Actus tragicus של באך). את הפסוקים בחר ברהמס בעצמו, רובם מן התנ"ך (מספרי תהילים קכ"ו וישעיהו), ומיעוטם מן הברית החדשה ומבין הספרים החיצוניים. שמה של היצירה מתייחס ללשון הגרמנית (כלומר, הטקסט הוא גרמני ולא לטיני), אך רבים פירשו אותו בטעות כמתייחס לסגנון או ללאומיות היצירה. בראהמס, שנמנע במתכוון מכל איזכור של ישו בטקסט, אמר כי בקלות אפשר לקרוא ליצירה 'רקוויאם אנושי'.

דיסקוגרפיה

"רקוויאם גרמני" הוא אחת היצירות האהובות ביותר ברפרטואר, וזכה לעשרות רבות של הקלטות. אחד הביצועים הוותיקים והידועים ביותר הוא של אוטו קלמפרר עם אליזבת שוורצקופף ודיטריך פישר דיסקאו. ביצוע חדש יותר שהתפרסם הוא הביצוע של הרברט פון קאראיין המנצח על התזמורת הפילהרמונית הווינאית, עם הזמר ז'וזה ון דאם. ביצועים ידועים אחרים הם זה שבניצוח המנצח האיטלקי קארלו מריה ג'וליני עם התזמורת הפילהרמונית הווינאית והזמרים אנדראס שמידט וברברה בוני, המנצח ההונגרי גיאורג שולטי עם התזמורת הסימפונית של שיקגו והזמרים קירי טה קאנאווה וברנרד וייקל וכן זה של סרג'יו צ'ליבידאקה עם התזמורת הפילהרמונית של מינכן. הקלטות נוספות יצאו תחת ידיהם של המנצחים רודולף קמפה ופריץ להמן.
מבין הביצועים בכלים אותנטיים ידועות במיוחד ההקלטות של ג'ון אליוט גרדינר עם התזמורת המהפכנית הרומנטית, ושל פיליפ הרווחה עם תזמורת שאנז-אליזה.
פאפי ג'ילובוג'י

קריירת מועדונים

ג'ילובוג'י גדל במועדון ASC סאלום הסנגלי, ובאוקטובר 2009 החל לשחק במועדון הצרפתי החובבני סנאר-מואסי. יכולתו הטובה במחצית הראשונה של עונת 2009/10 הביאה את מועדון הכדורגל הצרפתי נאנט לרכוש אותו בדצמבר 2009. במאי 2010 ערך ג'ילובוג'י את הופעת הבכורה במדי נאנט, ששיחקה אז בליגת המשנה הצרפתית, בהפסד 3-1 לקן. בעונתו השנייה בקבוצה, 2010/11, הפך ג'ילובוג'י לשחקן הרכב קבוע, וערך 27 הופעות, בהן הבקיע שני שערים. בעונת 2012/13 סייע ג'ילובוג'י לנאנט להעפיל לליגת העל הצרפתית, ונשאר בקבוצה עוד שתי עונות נוספות בליגה זו. בספטמבר 2015, לאחר שצבר 171 הופעות במדי נאנט, בהן הבקיע תשעה שערים, נרכש ג'ילובוג'י על ידי צ'לסי תמורת סכום הנע בין 2.7 לארבעה מיליון לירה שטרלינג. ג'ילובוג'י לא נכלל בסגל צ'לסי לליגת האלופות, וערך את הבכורה בקבוצה בגביע הפוטבול ליג, כאשר החליף את רדאמל פלקאו בניצחון 4-1 על וולסול, אך לא ערך הופעות נוספות. 
בינואר 2016 הושאל ג'ילובוג'י לוורדר ברמן מהבונדסליגה עד לתום העונה. ורדר ברמן סבלה מבעיות בהגנה, והסתבכה בתחתית הבונדסליגה, וג'ילובוג'י הובא כדי לתת מענה למצב זה. ב-24 בינואר 2016 ערך ג'ילובוג'י את הופעת הבכורה בוורדר ברמן, בניצחון 3-1 על שאלקה 04, וקיבל ביקורות טובות על הופעתו. ב-13 בפברואר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה, בתיקו 1-1 מול הופנהיים. במרץ 2016 הושעה ג'ילובוג'י לשני משחקי ליגה, לאחר שביצע תנועת שיסוף כלפי שחקנה של מיינץ 05, פאבלו דה בלאסיס. ב-14 במאי 2016, במחזור האחרון של עונת 2015/16, התמודדה ורדר ברמן מול איינטרכט פרנקפורט בקרב ישיר על הזכות להימנע ממשחקי מבחן מול נירנברג על המקום בבונדסליגה, כאשר אף עמדה אפשרות קלושה כי ורדר ברמן תרד ישירות. תוצאת תיקו הייתה משאירה את איינטרכט פרנקפורט בליגה ושולחת את ורדר ברמן למבחנים. בדקה ה-88 של המשחק, ג'ילובוג'י הבקיע שער ניצחון עבור ורדר ברמן, שהבטיח לה הישארות לעונה נוספת בבונדסליגה ללא צורך במבחנים, ושלח את איינטרכט פרנקפורט למשחקי המבחן. בתום תקופת ההשאלה, שב ג'ילובוג'י לצ'לסי.
ב-5 באוגוסט 2016 נמכר ג'ילובוג'י מצ'לסי לסנדרלנד תמורת 8 מיליון לירה שטרלינג, וחתם על חוזה לארבע שנים. את הופעת הבכורה בפרמייר ליג ערך ג'ילובוג'י מספר ימים מאוחר יותר, בהפסד 2-1 למידלסברו. ג'ילובוג'י הורחק בהפסד 3-0 להאל סיטי בנובמבר 2016. בינואר 2017 ג'ילובוג'י נענש על ידי התאחדות הכדורגל האנגלית בהרחקה לארבעה משחקים, לאחר שהלם באגרוף בפניו של דארן פלטשר בהפסד 2-0 לווסט ברומיץ' אלביון. עד לסיום עונת 2016/17 ערך ג'ילובוג'י 23 הופעות בכל המסגרות במדי סנדרלנד, ונשר עם הקבוצה לצ'מפיונשיפ.
באוגוסט 2017 הושאל ג'ילובוג'י לדיז'ון מליגת העל הצרפתית. בהופעת הבכורה של ג'ילובוג'י בדיז'ון, הפסידה הקבוצה 2-1 לקן. ג'ילובוג'י ודיז'ון ספגו 73 שערי ליגה בעונת 2017/18, ורק קבוצה אחת ספגה יותר מהם, אך סיימו עונה סבירה במקום ה-11 בליגה. ב-31 בדצמבר 2018 הושאל ג'ילובוג'י לגנגאן עד לסוף העונה. ב-19 בינואר ערך את הופעתו הבכורה בהפסד 9-0 לפריז סן-ז'רמן. ב-22 בינואר כבש את שערו הראשון בניצחון 1-2 על נאנסי בהגביע הצרפתי. במדי הקבוצה ערך 5 הופעות בכל המסגרות. 
ב-22 ביולי 2019 חתם ג'ילובוג'י בגאזישהיר גזיאנטפ הטורקית.

קריירה בינלאומית

ג'ילובוג'י ערך את הופעת הבכורה בנבחרת סנגל בשנת 2013. ג'ילובוג'י השתתף עם נבחרת סנגל בגביע אפריקה לאומות 2015, ופתח בשני משחקים בשלב הבתים, שבסיומו הודחה סנגל מהטורניר עם ארבע נקודות.
מבצע ענף זית

רקע

בימים שלפני המתקפה בוצעה חילופי ירי בין הכוחות הסורים הדמוקרטים (שמורכבים ברובם מכורדים) וצבא טורקיה בגיבוי פלגים מצבא סוריה החופשי שנאמנים לטורקיה. סוכנות הידיעות הטורקית אנדולו דיווחה כי ביום שלפני המתקפה (19 בינואר 2018) החלו הכוחות הרוסים באזור עפרין לסגת מהאזור.

התקיפה

ממשלת טורקיה הודיעה על התחלת המבצע ב-19 בינואר 2018 כאשר שר ההגנה הטורקי אמר כי: "המבצע כבר החל בפועל עם ביצוע ההפגזות מעבר לגבול". מאוחר יותר התעצמה המתקפה הטורקית ועל פי הכורדים נורו כ-70 פגזים במהלך הלילה.
בחודש מרץ 2018 הודיעו נשיא טורקיה והרמטכ"ל הטורקי כי המבצע הוכתר כהצלחה, אזור עפרין נכבש וכי בכוונתם להעמיק את המבצע לכל אורך גבול טורקיה-סוריה. כתוצאה מכך, איבדו הכורדים את רוב השטחים שהיו בשליטתם ממערב לנהר הפרת.
אהמט הראשון

ביוגרפיה

אהמט הראשון נולד ב-18 באפריל 1590 למהמט השלישי ולהאנדאן סולטאן. בשנת 1603 מת אביו, ואהמט עלה לשלטון בגיל 13 בלבד ובניגוד לקודמיו חס על חיי אחיו. שנות שלטונו הראשונות התאפיינו בתבוסה בקרבות בהונגריה, דבר שהביא לביטול תשלומי המס האוסטרים שנהגו מאז 1568, ומול הפרסים, להם איבד את השליטה בגאורגיה ואזרבייג'ן.
אהמט הראשון נודע בכישוריו בסייף וברכיבה, בכתיבת שירה ובהיותו דובר מספר שפות. הוא היה מוסלמי אדוק והוציא חלק ניכר מעושרו למטרות דתיות. בין היתר השיב את האיסור על צריכת אלכוהול וניסה לכפות השתתפות בתפילות יום שישי ומתן צדקה לעניים.
הוא מת מטיפוס הבהרות ב-2 בנובמבר 1617, ונקבר במאוזוליאום סמוך למסגד הכחול באיסטנבול, אשר נבנה בהוראתו ונקרא על שמו - "סולטאנאהמט" (Sultanahmet Camii). במאוזוליאום קבורה גם אשתו קסם סולטאן. במקומו עלה לשלטון אחיו מוסטפא הראשון, אשר הודח בשנת 1623 לטובת בנו של אהמט, מוראט הרביעי.
ילסק (מחוז משנה)

דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה ילסק 17,839 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 92.69% בלארוסים, 3.63% רוסים ו-2.86 אוקראינים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (82.08%) ורוסית (16.15%).
ימין ושמאל (כיוונים במרחב)

ימין ושמאל הם כיוונים יחסיים במרחב, שנקבע לפי מערך גופו של האדם, או ליתר דיוק – לפי שלשה ימנית של וקטורים אורותוגונליים (מאונכים).

שפות שאינן משתמשות בכיוונים יחסיים

בשפת העם האבוריג'יני האוסטרלי גוגו יימיטהיר (Guugu Yimithirr), אין מילים לתיאור כיוון המבוססות על הדובר כמרכז. במקום זאת נעשה שימוש בכיווני רוחות השמיים. כך למשל במקום להגיד "משמאל לבית" ייאמר "צפונית לבית  (או מערבית וכו' )". בנוסף, כאשר דובר שפה זו מפנה אצבע אל עצמו, כוונתו היא להצביע על הכיוון שנמצא מאחוריו. גישה דומה לתיאור כיוונים יחסיים נמצא גם בשפות ילידים בבאלי, פולינזיה, נמיביה ומקסיקו.

בלבול בין ימין לשמאל

אנשים רבים מתבלבלים בין שמאל לימין גם בינם לבין עצמם ולא רק מול מראה, בעוד שאינם מתבלבלים בין כיווני למעלה־למטה וקדימה־אחורה. הם מסוגלים בדרך כלל להתמצא במרחב, למשל לנהוג לפי שלטים ולנווט לפי מפה, אבל מתקשים להבחין בין המילים שמציינות כיוון ולעיתים קרובות טועים כאשר מתבקשים לפנות שמאלה או ימינה. הם עשויים גם להתקשות בביצוע פעולות אחרות הדורשות ביצוע מדויק של הוראות כיוון, כגון ריקודים סלוניים. הבעיה מוכרת לחוקרים בתחום הרפואה, אך המחקר בנושא מועט. המחקרים הקיימים מעריכים שבין 15% ל־26% מבני האדם סובלים מהבעיה הזאת.
אריק טמפל בל

קורות חיים

אריק טמפל בל נולד בשנת 1883 באברדין סקוטלנד. בשנת 1884 היגרה משפחתו לארצות הברית, ובשנת 1896, לאחר מות האב, חזרו בל אמו ואחיו הבכור לבריטניה. בשנת 1902 חזר בל לארצות הברית.
למד לתואר ראשון באוניברסיטת סטנפורד, לתואר שני באוניברסיטת וושינגטון, ואת התואר דוקטור למתמטיקה קיבל בשנת 1912 באוניברסיטת קולומביה.
נפטר בקליפורניה ב-21 בדצמבר 1960.

מדע בדיוני (ג'ון טיין)

בל כתב גם ספרי מדע בדיוני בשם העט John Taine. יש החושבים שספרו The Seeds of Life, אשר יצא לאור לראשונה ב-1931 היה ההשראה לספרו של דניאל קיז, "פרחים לאלג'רנון". ספרי מדע בדיוני נוספים שכתב: G.O.G. 666‏ (1954), The Crystal Horde‏ (1952), The Forbidden Garden ‏(1947), Before the Dawn‏ (1934), The Time Stream‏ (1931), The Iron Star‏ (1930), Green Fire‏ (1928), ועוד.
חומצה טיטנית

בכימיה, המושג חומצה טיטנית מתייחס לרוב לחומצה טיטינית על-חמצנית, או חומצת טיטניום, אשר נוסחתה הכימית היא H₄TiO₄. חומצה טיטנית בצורתה הנפוצה היא אבקת מלח לבנה. החומצה איננה מסיסה במים. כאשר החומצה מגיבה עם בסיס של מתכות אלקליות ואלקליות עפרוריות היא יוצרת יון
נקר שחור

מאפיינים

אורכו כ-45 עד 55 ס"מ, אורך הזנב כ-15.9 עד 17.3 ס"מ, אורך המקור 5-6.7 ס"מ, ומוטת הכנפיים היא 64–84 ס"מ. הנקר ניזון מחרקים ומהפגיות שלהם, בעיקר מנמלים מהסוג קמפונית ומזחלים; הוא משיג את מזונו על ידי הוצאתם מהחור שניקר בעץ. שריר גדול בצווארו מאפשר לו לנקר בעזרת מקורו בעץ שוב ושוב. הנקר מכין גם את מקום הקינון שלו, חור בעץ, על ידי שימוש במקורו; הכנת הקן נמשכת כארבעה שבועות, והנקר מעדיף לקנן בעץ רקוב או חולה, שניתן יהיה לחפור בו בקלות. גודל התטולה נע בין 2 ל-8 ביצים. הזכר והנקבה דוגרים על הביצים לסירוגין. כ-18 עד 35 ימים לאחר הבקיעה, הגוזלים פורחים מהקן. מיני עופות רבים אחרים מקננים בחורים שיצרו הנקרים.
כמשתמע משמו, גופו של הנקר הבוגר שחור, מלבד ציצת הנוצות האדומה, שאצל הזכרים מכסה את כל החלק העליון של הראש, בעוד אצל הנקבות, היא מכסה רק את צדו האחורי.
יקב שטרן

יקב שטרן הוא יקב בוטיק ישראלי. היקב הוקם בשנת 2004 על ידי ג'וני שטרן ורן בגם בקיבוץ תובל השוכן בגליל העליון. היקב מייצר יינות מזני בורדו אדומים: קברנה סוביניון, מרלו, פטיט ורדו, קברנה פרנק וסירה. ג'וני שטרן, יינן היקב, עבר את הכשרתו המקצועית במכללת תל חי בקורס "מתמחה בייצור יין" וכמו כן מספרות מקצועית ומעבודה מעשית ביקב. היקב ייצר כ- 12,000 בקבוקים מבציר 2009 והתפוקה השנתית מתוכננת להתרחב ל-17,000 בקבוקים.
לאון פליישר

קורות חיים

נולד בסן פרנסיסקו שבקליפורניה, שם החל בלימודי הפסנתר בגיל 4. הופעתו הפומבית הראשונה הייתה כשהיה בן 8. בגיל 16 הופיע עם הפילהרמונית של ניו יורק בניצוח פייר מונטה. בין מוריו היה ארתור שנאבל.
לאון פליישר הקליט סדרת תקליטים מרשימים עם גאורג סל ותזמורת קליבלנד לפני שמחלה (דיסטוניה פוקאלית) שללה ממנו את השימוש בידו הימנית. הוא המשיך לנגן רפרטואר ליד שמאל, עד שריפוי בזריקות רעלן הבוטולינום השיב לו את יכולת השימוש ביד ימין. בתקופה זו גם החל לנצח. פליישר נודע בעיקר בפרשנויותיו לקונצ'רטי לפסנתר של בטהובן וברהמס. בשנת 2004 יצאה הקלטה של פליישר בנגינה בשתי ידיים, לראשונה מזה ארבעים שנה ויותר, בתקליט שהוכתר בשם המתאים "שתי ידיים" וזכה לשבחי הביקורת.
פליישר ממשיך לעסוק במוזיקה, הן בניצוח והן בהוראה בקונסרבטוריון פיבודי ובמכון קרטיס למוזיקה. כמורה, פליישר ממשיך במסורת בטהובן, שעברה מדור לדור דרך קרל צ'רני, תאודור לשטיצקי וארתור שנאבל עד אל פליישר עצמו, הממשיך ומוסר אותה הלאה למאות תלמידי הפסנתר שלו במשך קרוב ליובל שנים. השפעתו על פסנתרנים קלאסיים בימינו, בעיקר בצפון אמריקה, הנה עצומה. בין הפסנתרנים ידועי השם, שהיו תלמידיו של פליישר, אפשר למצוא את אנדרה ואטס, אמיליו דל רוסאריו, יעל וייס, פיליפ בוש, מריאן האן, אורית וולף, אלון גולדשטיין עינב ירדן ועוד.
חיימה פנדו

קריירת מועדונים

פנדו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת אסטודיאנטס דה פנמה ממנה עבר לפלאזה אמאדור ובמשך שיחק עם אראבה אונידו. בקיץ 2005 חתם בקליארי מהסרייה א' בה לא רשם דקות משחק ועונה לאחר מכן חתם באוסאסונה ושיחק בקבוצת המילואים. בקיץ 2007 חתם במוניסיפל מליגת העל הגואטמלית בה שיחק 6 עונות.
ב-5 באוגוסט 2013 חתם בלוס אנג'לס גלאקסי מה-MLS בה שיחק שנתיים. בשנת 2016 חתם בסאפריסה הקוסטה ריקאית.
בקיץ 2016 חתם בדינמו בוקרשט מליגת העל הרומנית.

קריירה בינלאומית

פנדו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פנמה ביוני 2003 בניצחון 0-1 נגד קובה. פנדו השתתף עם הנבחרת 6 פעמים בגביע הזהב ופעם אחת בקופה אמריקה 2016. בגביע הזהב 2003 וגביע הזהב 2015 נבחר לשוער הזהב.
לזכותו של פנדו 130 הופעות בנבחרת והוא מדורג שני ברשימת שיאני ההופעות בנבחרת בכל הזמנים.
נארה לאאו

ביוגרפיה

לאאו נולדה בעיר ויטוריה שבמדינת אספיריטו סנטו, ברזיל. כשהייתה כבת שנה עקרה משפחתה לריו דה ז'ניירו, שם גדלה בקופקבנה. כשהייתה בת 12 קיבלה את הגיטרה הראשונה שלה.
את הופעותיה הראשונות ערכה בשנת 1963. בשנה שלאחר מכן, שנת ההפיכה הצבאית וקום הדיקטטורה בברזיל, לקחה לאאו חלק במופע "דעה" (opinião) בו ביטאה ביקורת חברתית גלויה. מאוחר יותר הוגלתה עם בעלה, הבמאי קקאה דיאגס (Cacá Diegues) לצרפת בעוון פעילותם נגד השלטון, שם נולדו שני ילדיהם.

עשייה מוזיקלית

לאאו הייתה זמרת מבצעת בעלת קול עדין ופרשנות מוזיקלית מרגשת. בדירתה בקופקבנה נערכו מפגשים מוזיקליים בהן פרחה הבוסה נובה. היא ביצעה שירים של שיקו בוארקי, רוברטו מנסקל ("הסירה" - O barquinho - בביצועה, הוא אחד משירי הבוסה נובה היפים ביותר), אנטוניו קרלוס ז'ובים (יחד עם אליס רז'ינה ובלעדיה), קייטנו ולוזו ורבים אחרים. בשנים בהן הקליטה, הצליחה ליצור אוסף מרשים של קלאסיקות בוסה נובה ושירי סמבה של יוצרים אותנטיים של הפאבלס. 
במהלך שנות השמונים המעיטה לאאו בהופעות. היא תיכננה לחדול מפעילותה המוזיקלית כדי ללמוד פסיכולוגיה, אך ב-1988, התגלה אצל לאאו סרטן מוח מתקדם, ולא היה טעם לנתחה. היא נפטרה שנה מאוחר יותר ב-1989.
ב-2007 הוציאה פרננדה טאקאי את אלבום הסולו "Onde brilhem os olhos seus" ("היכן נוצצות עיניך"), עם שירים מהרפרטואר של נארה לאאו.
אבן ח'לדון

ביוגרפיה

אבן ח'לדון נולד בתוניס למשפחת אריסטוקרטיה מוסלמית שהייתה מצאצאי מנהיגי כיבוש ספרד. לאחר שהשלים את לימודיו שימש בשירותם של שליטים מוסלמיים רבים הן באזור המגרב והן בגרנדה שבממלכת גרנדה (כיום בספרד) ופעל כפוליטיקאי, יועץ, ואף מדריך לשליט צעיר (מוחמד החמישי בגרנדה). משלא נחל הצלחה רבה בכל אלה פנה לעסוק בתחום שעניין אותו יותר מכול, מדע ההיסטוריה. במהלך שהות בטירה מבודדת בהרי אלג'יריה בשנת 1377 החל אבן ח'לדון לכתוב את יצירת המופת שלו, "אקדמות למדע ההיסטוריה", או בקיצור ה"מוקדימה" ("אקדמות"), אותה המשיך לכתוב בעיר תוניס (שאליה עבר לשם עיון בספרים שנדרשו לו להשלמת הספר). ספר זה נועד להיות חלק מאנציקלופדיה האסלאמית ראשונה למדעי ההיסטוריה, אבל אבן ח'לדון השלים רק את כרך ה"מוקדימה" "אקדמות" שהפכה למפורסמת ביותר.
אחרי פרוץ מגפה בתוניס עקר למצרים. החל משנת 1383 ועד מותו בשנת 1406 שימש אבן ח'לדון בתפקידים שיפוטיים שונים בעיר קהיר, אולם אף בתקופה זו, שבה היה רחוק מהמגרב, הקרינו האזור ורוחו על חייו ויצירתו. 
הספר "אקדמות למדע ההיסטוריה" מהווה בחינה מקיפה של הגורמים המשפיעים על החברה והתפתחותה תוך סקירה ובחינה של גורמים אלה לאורך דורות החיים הערביים שקדמו לתקופתו של אבן ח'לדון. כך למשל הוא עוסק בתרבות הבדואית ובהתפתחותה (חלק שני), בממשלות, במלוכה ובמשרות השלטון (חלק שלישי), ואף במדעים לסוגיהם (חלק שישי). 
חשיבותו של הספר נובעת הן מהיותו ספר ההיסטוריה הראשון שנכתב על ידי היסטוריון העושה מאמץ לפעול על פי קריטריונים "מדעיים" ולהבדיל עובדות מבדיות, והן בשל העובדה שהוא מהווה ספר ראשון מסוגו (ובוודאי כזה שהקדים את זמנו) העוסק במדעי החברה, תורת החברה ותורת ההנהגה והשלטון, דיסציפלינות אשר חקירתן הנרחבת החלה רק כמאה וחמישים שנה לאחר זמנו (כך למשל מקיאבלי במאה ה-16, הובס במאה ה-17). רק במהלך המאה התשע עשרה יחלו היסטוריונים אירופיים בכתיבת היסטוריה "מדעית" כדוגמת זו של אבן ח'לדון, כאשר לאופולד פון רנקה ייסד את הדיסציפלינה בגרמניה.
הספר תורגם לעברית על ידי עמנואל קופלביץ ונדפס לראשונה בשנת 1966 בהוצאת מוסד ביאליק. 
ניתן לזהות את השפעתו של אבן ח'לדון על כותבים מודרניים בתחומי מדעי החברה. לדוגמה, ארנסט גלנר שילב את ה"מודל" של אבן ח'לדון אודות המחזוריות של שושלות בדואיות עם מודל של דייוויד יום כדי ליצור מודל המשלב מחזורים פוליטיים ודתיים בחברות אסלאמיות מזרח-תיכוניות. בדומה, המודל של מנסור אולסון (Mancur Olson) על ההבדל בין בנדיט נייד לבנדיט נייח (Stationary vs. Roving Bandit) הושפע מאבן ח'לדון. יש אף המייחסים את הרעיון הדיאלקטי לאבן חלדון, אשר קדם בשימוש בו, ולמעשה בהמצאתו, להוגים מאוחרים דוגמת הגל וקרל מרקס.
קשת וענן

תקציר העלילה

עלילת הסדרה התרחשה בסטודיו של אסף, אמן מפוזר, שהיה אוסף פריטים הקשורים למסורת היהודית.
יצירתו המרכזית של אסף, שנבנתה בהשראת זכרונות ילדותו, הייתה "גלגל הזמן" - לוח שנה מיוחד שהיה מורכב מגלגלי החודשים והימים העבריים, שאותו מעטרות שתי בובות דמויות אדם - קשת וענן.
אסף הנחה את הסדרה ודיבר בעיקר על מושגי יסוד ביהדות לצופים הילדים. בפזרנותו, היה נזכר כל פעם במשהו שעליו לעשות או לחפש. ברגע שהיה פונה לעיסוקיו אלו, עם קריאתו של התוכי שלו שאלתיאל "קום קשת ענן, קום קשת ענן" היו קמות לתחייה הבובות קשת וענן. קשת וענן התעסקו במושגי היהדות שאסף הסביר ושרו שירים בנושא. זמן קצר לפני שאסף היה חוזר, היה מזהיר התוכי שאלתיאל את קשת וענן כי עליהם לחזור למקומם בקריאה "שן קשת ענן, שן קשת ענן" והם היו חוזרים למקומם ולמצבם הרגיל כבובות.
חגי היה המחליף של אסף בחלק מן הפרקים, ובחלק מהפרקים שניהם השתתפו יחד.
פלורנץ זיגפלד

תולדות חייו

זיגפלד נולד בשיקגו למשפחה יוצאת גרמניה. אביו היה בעל קונסרבטוריון בעיר. את דרכו כאמרגן החל בתערוכה העולמית של שיקגו (1893), שם שימש כמנהלו של איש שרירים גרמני, עמו הגיע לניו יורק. ב-1896 פגש במופע בלונדון את אנה הלד, רקדנית מפריז (ממוצא יהודי-פולני). הוא הזמין אותה לבוא עמו לניו יורק, והיא הסכימה והפכה שותפתו לדרך עד 1913. בהשפעת המופעים הפריזאיים של הלד החל להעלות בברודוויי סדרת מופעים שנקראו "רוויו זיגפלד פוליס" והיו סוג של וודוויל, מופע בידור שעירב גם להטוטנות ומופעי בדיחות, אך בניגוד לוודוויל, צירו העיקרי של הרוויו היה מוזיקלי וכלל ריקודים בהופעתן של עשרות נערות נאות ("נערות זיגפלד"). הרוויו גם הוצג בתיאטרון ייעודי בברודוויי ולא נדד כלהקות וודוויל.
המופעים הפכו אקסטרווגנטיים משנה לשנה, עתירי תפאורות, תלבושות ופעלולי תאורה. על במתו של זיגפלד החלו את הקריירה שלהם אמנים כמנצח התזמורת פול וייטמן (1923) והבדרנים וו. סי. פילדס (1915), אדי קנטור (1917), ריי בולג'ר ופאני ברייס. גם המלחינים ג'רום קרן וג'ורג' גרשווין עשו צעדים ראשונים בהלחנה למחזות זמר במופעיו של זיגפלד. בנוסף ל"פוליס" הפיק זיגפלד עשרות מחזות זמר בהם Sally‏ (1920), Kid Boots‏ (1923), Betsy‏ (1926) ו-Show Girl‏ (מאת ג'ורג' ואיירה גרשווין, 1929). הוא העלה גם מחזות היסטוריים כ"לואי ה-14" ו"שלושת המוסקטרים" וייבא לארצות הברית אופרות קומיות מלונדון כ-Bitter Sweet‏ (1930).
ב-1927 חנך את תיאטרון זיגפלד בן 1,600 המושבים בשדרה השישית בין רחובות 54 ו-55 והפך לבכיר האמרגנים של ברודוויי. לחנוכת התיאטרון הזמין מג'רום קרן ואוסקר המרשטיין את המופע ספינת השעשועים. אולם, משום שחשש מפני כישלון ההפקה חנך את התיאטרון עם המחזמר "ריו ריטה", ורק לאחריו הועלה המחזמר "ספינת השעשועים" בהצלחה אדירה. זיגפלד השקיע בתיאטרון את כל הונו, 2.5 מיליון דולר, ואת השקעותיו האחרות איבד במפולת שהחלה את השפל הגדול בארצות הברית. הוא הצליח להשתקם בעזרתם של ידידים ולהניע מחדש את הופעות "ספינת השעשועים", ואף להפיק מחזות חדשים, שהבולט בהם היה Simple Simon (מאת רוג'רס והארט) עד שברודוויי קרסה באוקטובר 1932.
בין אפריל 1932 ועד יוני אותה שנה הועלתה תוכנית שבועית (בימי א') ברשת CBS ברדיו בשם The Ziegfeld Follies of the Air.
זיגפלד נפטר מדלקת של קרום הריאה (אדר), בהוליווד אליה הגיע רק מספר ימים לפני כן.

בקולנוע

בשנת 1936 הופק הסרט "זיגפלד הגדול", ביוגרפיה מוזיקלית של זיגפלד. הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר וזיכה את לואיז ריינר (בתפקיד אנה הלד) בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ואת רוברט לאונרד במועמדות לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר.
בשנת 1946 הופק הסרט "שגיונות זיגפלד" בבימויו של וינסנט מינלי עם ג'ין קלי, פרד אסטר, ג'ודי גרלנד, ריי בולג'ר, פאני ברייס, אסתר ויליאמס, לוסיל בול, קתרין גרייסון ועוד, שניסה לשחזר על הבד את מופעי הראווה של זיגפלד.
פרוגרפיה

פרוגרפיה (באנגלית: ferrography) היא שיטה לניתוח החלקיקים הנמצאים בנוזל אשר מעידים על שחיקה מכנית. 
שיטה זו, שבה מתבוננים באמצעות מיקרוסקופ, פותחה בשנות ה-70 של המאה ה-20 במטרה לבדוק מתי צריך לבצע עבודות תחזוקה על מכשירים. במקור שימשה השיטה לניתוח חלקיקים מתכתיים אשר נכנסו לשמן מנוע.
השיטה מאפשרת לגלות את המקור, המאפיינים והפיזור של חלקיקים בשמן, בגריז ובנוזלים אחרים. היא מאפשרת הפרדה של החלקיקים על ידי מגנוט, לבחינה מיקרוסקופית ולאנליזה.
השיטה רגישה למגוון גדלים של חלקיקים, מ-1 עד 250 µm (מיקרון), לעומת שיטות ספקטרוסקופיות המוגבלות לגדלים של עד 10µm. כמו כן מאפשרת לזהות סגסוגות של חלקיקים שגורמים לעייפות החומר, כאשר שיטות ספקטרוסקופיות מזהות רק סוגי אטומים. כמו כן השיטה מזהה את מקור העייפות: מאפשרת לאפיין את סוגי העייפות ולבודד את המקור שגרם לכל סוג. יתרון נוסף הוא שהשיטה מאפשרת לזהות כשל לפני שהוא מתרחש. גלאי תנודות (ויברציות) מאפשרים לקבל אינדיקציה מאוחרת יחסית למה שניתן לבצע בשיטה זו.
קלאופטרה הראשונה, מלכת מצרים

קורות חייה

בשנת 197 לפנה"ס, כבש  אנטיוכוס השלישי מספר ערים באסיה הקטנה שהיו לפני כן בשליטת בית תלמי. הרומאים תמכו במצרים. במסגרת  משא ומתן לשלום שהתנהל בשנת 196 לפנה"ס בין הצדדים בליסימכיה  (עיר הלניסטית בתראקיה), הציע אנטיוכוס  להשיא את בתו קלאופטרה עם תלמי החמישי. הם התארסו ב-195 לפנה"ס והתחתנו ברפיח ב-193 לפנה"ס. באותה עת היה תלמי החמישי בן 16 וקלאופטרה הראשונה בת כ-10 שנים.  על פי יוסף בן מתתיהו  קלאופטרה קיבלה כנדוניה לנישואים  את קוילה-סוריה ולכן טענו מלכי בית תלמי שהשטח הזה שייך למצרים. הוא כותב: "אחרי הדברים האלו כרת אנטיוכוס ברית ידידות עם תלמי ונתן לו את בתו קלאופטרה לאשה וויתר לו בתורת נדוניה על חילת סוריה ועל שומרון ועל יהודה ופיניקיה".בפועל הבעלות על האזור נשארה ביד הסלאוקים שקיבלו את השטח בעקבות קרב בניאס שהתרחש בשנת 198 לפנה"ס.
באלכסנדריה נקראה קלאופטרה "הסורית". כחלק מפולחן בית תלמי היא הוכתרה יחד עם בעלה בתואר אפיפנס. בנוסף בהתאם למסורת המצרית נקראה גם אחותו של תלמי החמישי. בוועידה של כוהני דת מצריים שהתקיימה בממפיס בשנת 185 לפנה"ס, הועברו אליה כל הכיבודים שתלמי החמישי קיבל בשנת 196 לפנה"ס ונכתבו על גבי אבן רוזטה.
בשנת 187 לפנה"ס קיבלה מינוי של יועץ רם מעלה למלך, ובשנת 180 לפנה"ס לאחר מותו של בעלה, שלטה קלאופטרה כעוצרת במצרים בשם בנה תלמי השישי. היא הייתה המלכה המצרית הראשונה ששלטה לבדה על מצרים. ניתן להסיק זאת מטקסטים שנכתבו על גבי פפירוסים שנכתבו בין השנים 176-179 לפנה"ס, בהם היא מופיעה בתואר "תיאה אפיפנס" ושמה מופיע לפני שמו של בנה. היא גם טבעה מטבעות שבהם שמה מופיע לפני שמו של בנה.
זמן קצר לפני מותו תכנן תלמי החמישי לצאת למלחמה כנגד בית סלאוקוס שנשלט באותה עת על ידי סלאוקוס הרביעי שהיה אחיה של קלאופטרה. עם עלייתה לשלטון היא הפסיקה את כל ההכנות ליציאה למלחמה.
קלאופטרה מתה בסביבות 176 לפנה"ס, 4 שנים לאחר הפיכתה לעוצרת ושליטה במצרים.

ממצא ארכאולוגי בישראל

בשנת 2010 בעת חפירות שבוצעו בתל קדש שבגליל העליון על ידי משלחת חפירות של אוניברסיטאות מישיגן ומינסוטה, נמצא מטבע זהב הנושא דמות אישה. משקלו של המטבע הוא 27.71 גרם הנחשב מטבע גדול. גודלו של המטבע הוא פי 6 ממשקל של מטבע ממוצע. על פי השערתו של דונלד צבי אריאל, ראש ענף מטבעות ברשות העתיקות, הדמות המוטבעת על המטבע היא של ארסינואי השנייה או קלאופטרה הראשונה.