SIS

סוכנות הביון הבריטית, נקראת בשמה הרשמי SIS (ראשי תיבות של Secret Intelligence Service – שירות המודיעין החשאי) וידועה גם בכינוי "MI6" (במקור: Military Intelligence, Section Six – מחלקה שש באגף המודיעין הצבאי), או בקיצור "6", היא שירות ביטחון לאומי הפועל מחוץ לגבולות הממלכה המאוחדת, בדומה ל־CIA האמריקאי, לסו"ר הרוסי ולמוסד הישראלי. סוכנות זו נוסדה בשנת 1909 ביחד עם ה-MI5, וביחד עמו ועם GCHQ היא אחת משלוש סוכנויות המודיעין של הממלכה המאוחדת. הסוכנות כפופה למשרד לענייני חוץ וחבר העמים.
עד 1994 נמנעה ממשלת בריטניה מלהודות באופן רשמי בקיומו של הארגון.
מאז 1995 שוכן מטה הארגון בווקסהול שבלונדון, על גדת נהר התמזה.

היסטוריה כללית של ארגון ה-SIS

המודיעין של השירות החשאי (SIS) אחראי לספק לממשלת בריטניה מגעים עם מודיעין זר ממדינות אחרות. בתקשורת ההמונים העממית נקרא הארגון לעיתים קרובות בשם MI6. קיומו של MI6 לא הוכר רשמית בציבור עד 1994. בסוף 2010, ראש ה-SIS מסר את כתובת הארגון בפעם הראשונה לציבור, ביום השנה ה-101 להיסטוריית הארגון.
ארגון ה-SIS נקרא בפי מסגרת השירות האזרחי בשם Box 850, ולאחר מכן נקרא בעקבות מספר תיבת הדואר הישנה שלו MI6. משרדי הארגון הראשיים שוכנים מאז 1995 על הגדה הדרומית של נהר התמזה בלונדון, SIS הוא "הקו הקדמי הסודי" של הביטחון הלאומי בבריטניה, SIS נגזר מלשכת השירות החשאי אשר נוסדה בשנת 1909. מנהלו הראשון של הארגון היה קפטן סר ג'ורג' מנספילד סמית-קמינג (Captain Sir George Mansfield Smith-Cumming), אשר בדרך כלל היה נוהג לחתום את שמו במכתבים עם האות C הראשונית של שמו בדיו ירוקה.

מלחמת העולם הראשונה

ביצועי השירות במהלך מלחמת העולם הראשונה היו מעורבים: כיוון שלא היה מסוגל להקים רשת ריגול בגרמניה עצמה, רוב תוצאות הריגול באו מהמודיעין הצבאי והמסחרי ובאמצעות רשתות ריגול בארצות נייטרליות, השטחים הכבושים, ורוסיה.
לאחר המלחמה משאבי הארגון צומצמו באופן משמעותי, אך במהלך 1920 ה-SIS ניהל מערכת יחסים קרובה ומבצעית בשירות הדיפלומטי. הוויכוח על המבנה העתידי של המודיעין הבריטי המשיך באריכות גם לאחר סיום המלחמה, אך ראש הארגון הצליח להחזיר את השירות לשליטת משרד החוץ. בשלב זה הארגון היה כבר ידוע בווייטהול, כמודיעין בשירות החוץ.
בשנים שלאחר מלחמת העולם הראשונה, תחת פיקודו של סר מנספילד סמית, התמקד ארגון ה-SIS בפעילות ריגול על הקומוניזם, הבולשביזם, ובפרט הריגול הרוסי. דוגמאות ריגול כוללות נותחו כדי להפיל את השלטון הבולשביקי בשנת 1918 על ידי סוכני ה-SIS סידני ג'ורג' ריילי וסר רוברט ברוס לוקהארט, כמו גם מאמצי הריגול האורתודוקסי יותר בתוך רוסיה הסובייטית בראשותו של קפטן ג'ורג' היל.

מלחמת העולם השנייה

תקופת מלחמת העולם השנייה נחשבת לשיא פריחתו של ארגון ה-SIS ועליה הייתה גאוותו שנים רבות. בתחילת המלחמה היה מערך המודיעין הבריטי כולו קטן, וסבל מחוסר בארגון ובמימון. גם ה-SIS היה בתחילת המלחמה קטן מנוון ובלתי יעיל, הוא לא חזה אף אחד ממהלכי המלחמה העיקריים של הגרמנים כולל הפלישה הגרמנית לארצות השפלה ולצרפת, מערך הסוכנים שלו בארצות אירופה קרס עם הכיבוש הגרמני, והוא לא הצליח להחדיר סוכנים חדשים באירופה הכבושה. בתחילת המלחמה עמד ה-SIS תחת פיקודו של אדמירל פינקלר, לאחר מותו קיבל סגנו סטיוארט מנזיס את הפיקוד על הארגון, מנזיס בנה את הארגון מחדש בעזרת מתנדבים ואנשי ביון מוכשרים רבים שגויסו מכל רחבי האימפריה הבריטית, רוב המגויסים החדשים לשירות באו מהסיטי הלונדוני ולא היו אנשי צבא ומודיעין, גויסו סוכנים וקצינים ממערכות הבנקאות והמסחר בלונדון, ומאוניברסיטאות היוקרה בבריטניה כמו אוקספורד וקיימברידג' ומעוד שלל ענפים אזרחיים. בשיאו היה לארגון ה-SIS למעלה מ-13,000 סוכנים וקציני מודיעין, והוא חזר להיות ארגון הביון הטוב בעולם. ה-SIS פיתח שיטות ביון נועזות ויצירתיות שהיו לאגדה בעולם, לאורך רוב תקופת מלחמת העולם השנייה היה ארגון הביון הבריטי טוב בהרבה מהיריבים הגרמניים שלו כמו האבווהר, עד שהביון הבריטי נחשב אחד הגורמים המכריעים ביותר לניצחון בעלות הברית על גרמניה הנאצית.
בזמן מלחמת העולם השנייה פעולות רבות נעשו על ידי הארגון כגון העברת מידע כוזב לאויבי בריטניה, ובנוסף צילומי אויר שונים על מחוזות האויב. ביצוע שיתוף פעולה עם המודיעין האמריקאי כנגד גרמניה הנאצית, גולת הכותרת של הישגי הארגון הייתה בתחום המודיעין הטכנולוגי והיכולתו לפצח את מנגון ההצפנה (אניגמה) של הנאצים.

SIS והתקשורת

פניות מהתקשורת מתבצעת באמצעות קצין FCO של הארגון, בשל אופיה הסודי של העבודה, הייתה מדיניות רצופה של כל הממשלות וארגון ה-SIS לא להגיב על פעולות שנעשו כביכול על ידי הארגון, עקב כך אין ל-SIS לשכת עיתונות.
נוסף על כך נוצרו סרטים ונכתבו ספרים על ארגון זה, כגון ספרי וסרטי המרגל ג'יימס בונד מאת איאן פלמינג.