google/wiki40b huggingface dataset:
פת עכו"ם

פת עכו"ם (או: פת גויים, פת נכרים) הוא איסור הלכתי המהווה חלק מהלכות הרחקה מגויים, לפיו לחם שנעשה מאחד מחמישה מיני דגן, שנאפה על ידי אדם שאינו יהודי אסור באכילה.

מקור האיסור

הראשון שנהג איסור בפת גויים היה דניאל שהיה נער בחצר נבוכדנצאר המלך. 
לאחר מכן התקבעה גזירה זו כאחת מתקנותיהם של חז"ל להרחקת יהודים מגויים. הגזירה היא חלק מי"ח הגזירות שנגזרו בעליית חנניה בן חזקיה בן גרון. 
הלחם משמש מרכיב בסיסי בכל סעודה ובמעמד זה נוצרים לרוב גם קשרי חברות וקרבה, לכן חששו חכמים שאכילה מפתו של הגוי תיצור קרבה בין יהודים לגויים. הקרבה היתירה בין היהודים לגויים עלולה להביא בסופו של דבר לחתונה בין יהודים לגויים וכן לעבודת אלילים.

גדרי האיסור

פת עכו"ם נזכרת במשנה ברשימת האיסורים שאסורים באכילה בלבד אך אין איסור ליהנות מהם:
"ואלו דברים של עובדי כוכבים אסורין ואין איסורן איסור הנאה חלב שחלבו עובד כוכבים ואין ישראל רואהו והפת..."

היתרים

בימי התנאים כבר נזכרות הסתייגויות לאיסור פת עכו"ם. בתלמוד נזכר שרבי יהודה הנשיא תמה באוזני תלמידיו מדוע לאסור פת עכו"ם במצבים בהם אין חשש קרבה לגוי. ולאורך הדורות מתקופת המשנה ועד לתקופת הראשונים מצאנו שינויים בהיקף האיסור בהתאם לצורך וליכולת.
גזירה זו לא התפשטה בכל המקומות, ולכן יש כאלה שנוהגים לקנות פת מאופה גוי במקום שאין מאפייה של יהודים משום שהדבר נחשב כשעת הדחק.
האיסור תקף גם במקומות שבהם נראה שאין חשש של נישואין, כך, לדוגמה, גם כאשר לגוי אין בת, איתה קיימת אפשרות שיבוא היהודי להינשא.
על פי הרבנות הראשית היתר זה הוא קולא בעת הצורך בלבד ולכן בארץ ישראל אין סיבה להתיר פת עכו"ם והרבנות אינה מאשרת יבוא כזה, גם אם נאפה בכשרות מוסמכת בחו"ל, שהרי בארץ ישראל יש שפע של פת ישראל.

פת ישראל

פת שנאפתה על ידי יהודי מכונה פת ישראל. כדי שתוגדר ככזו על פי ההלכה, מספיק שיהודי ידליק את התנור שבאמצעותו אופים את הפת, יכניס את הפת לתנור או יבצע כל פעולה שתגדיל את האש כמו הכנסת קיסם לתנור (בתנור המוסק באמצעות עץ, בתנור גז מספיק שיהודי יגביר קצת את הלהבות כדי שהפת תיקרא פת ישראל). 
הגברת האש על ידי יהודי עוזר רק במקרה של נחתום נכרי ולא בלחם ביתי.
התיקון השלישי לחוקת ארצות הברית

התיקון השלישי (1791) לחוקת ארצות הברית (באנגלית: Third Amendment) הוא חלק ממגילת הזכויות שבחוקת ארצות הברית. נקבע בו כי לא ניתן יהיה לכפות אכסון חיילים בבתי אזרחים בעת שלום.
תיקון זה בא כתשובה ישירה לחוק שהנהיגו הבריטים לפיו, במקרה של מחסור במקום, יוכלו חייליהם להשתכן בבתי אזרחים לא מאוכלסים או כל מבנה אחר, והאזרחים יחויבו לספק להם מזון ושתייה. 
אם זמן מלחמת האזרחים האמריקנית ייחשב ל"זמן שלום" (הקונגרס לא הכריז על הקונפדרציה כמדינת אויב), יימצא שהשימוש שעשה צבא הצפון בנכסי אזרחים הפר את התיקון, אך הדבר לא עמד לבחינת בתי המשפט.
זהו אחד הסעיפים האנכרוניסטיים ביותר בחוקה. נעשה בו שימוש משפטי רק פעם אחת. בעת שביתת סוהרים ב-1979, החליפו אותם אנשי המשמר הלאומי. הללו קיבלו גם את אזורי המגורים שלהם. בית משפט פדרלי פירש את התיקון השלישי בהרחבה וקבע כי לא ניתן להוציא את הסוהרים ממגוריהם לשם שיכון מחליפיהם. בית המשפט העליון של ארצות הברית מעולם לא ביסס פסיקה על סמך התיקון השלישי. פרקליטים ניסו לעשות בה שימוש החורג בהרבה ממשמעות המקורית, למשל איסור להטמנת האזנות, אך ללא הועיל.
פיל אפריקני

מבנה הגוף

אפרכסת האוזניים של הפילים האפריקניים גדולה משל הפילים האסיתיים כהתאמה פיזיולוגית: הטמפרטורה הממוצעת באפריקה גבוהה מזו שבאסיה, ואפרכסות האזניים הגדולות מאפשרות איבוד חום יעיל יותר דרך כלי הדם המרובים הממוקמים בהן. רוחבן של אוזני הפיל האפריקני מגיע ל 125-120 ס"מ. 
גובהו של פיל אפריקני הוא 3.75 מטרים (12.3 רגל), אך עשוי להגיע גם ל-4.8 מטרים (16 רגל).
בקצה החדק ישנם אצל הפיל האפריקני שני זיזים זה מול זה כמעין אצבעות.
לפילים שני חטים גדולים העשויים שנהב, חטים אלו היו ועדיין אחת הסיבות, לציד הפילים.
משך חייו  הממוצע של הפיל הוא כ-60-70 שנה.

הפיל האפריקני בעבר

בעבר היה נפוץ הפיל על פני כל אפריקה אך כיום הוא נפוץ בעיקר בשמורות טבע בדרום ומזרח אפריקה. בעבר היה קיים מין נוסף של פיל אפריקאי שהיה קטן יותר מהפיל האפריקאי וגם מהפיל האסייתי. פיל זה שימש בצבאו של חניבעל בתור פיל מלחמה.
בשנת 1847 תועד הפיל האפריקני, שנחשב עד היום לפיל הכי גדול בהיסטוריה, גובהו היה 4.9 מטרים (16 רגל) ואורכו כמעט 10 מטרים (33 רגל).
לצורך השוואה, גובהו של פיל אסייתי גדול יגיע לכ-3.6 מטרים.

רבייה

הריון הפילות האפריקניות הוא הארוך בין חיות היבשה, 20–22 חודשים, ולרוב נולד גור יחיד במשקל של עד 120 ק"ג. גורים אלה צורכים כ-12 ליטר חלב ביום ורק בגיל 5–6 הם נגמלים. האם מטפלת בגור הנולד, אולם את השמרטפות היא חולקת עם שאר פילות העדר. תקופה זו נמשכת מהגמילה ועד גיל 17 בערך ובה מתהווה מבנה העדר. בגיל 13 מתחילים הזכרים להיפרד מעדר האמהות. בהמשך יצטרפו לנקבות רק לשם רבייה. לזכרים שבהם יש התפרצויות זעם בתקופת המוסט שגורמים להם להיות מסוכנים לסביבתם.

אינטליגנציה

פילים אפריקאים נחשבים לחיה אינטליגנטית מאוד, ויש להם קליפת מוח גדולה ומפותלת מאוד שמספר הנוירונים בה דומה לזו של מוח האדם, תכונה שהם חולקים גם עם קופים ומספר מיני דולפינים. בזכות מאפייני קליפת המוח שלהם, פילים אפריקאים הם בין המינים האינטליגנטיים ביותר בעולם. מוחו של הפיל האפריקאי שוקל בממוצע מעט יותר מ־5 קילוגרם (11 ליברות). מבנה מוחו המורכב של הפיל האפריקאי מצביע על אבולוציה מתכנסת.

תפוצה

במערב היבשת חיים הפילים ביערות, ולכן קשה יותר לפגוע בהם. עם זאת באזורים אלה נאמדים הפילים בעשרות ובמאות, ורק בשלוש מדינות יש יותר מאלף פילים. לעומת זאת בדרום אפריקה, נשמרת בשנים האחרונות אוכלוסייה במצב קבוע, ולפעמים היא אפילו גדלה. מספר הפילים בכל אפריקה נאמד היום (לפי אומדני הקרן העולמית לשימור חיות הבר) בין 470,000–690,000 פרטים.

ציד

הפיל האפריקני היה מטרה פופולרית לציד לשם ספורט, עוד מאז המאה ה-19 ובין חמשת הגדולים. מאז שציד לשם ספורט הוגדר כבלתי חוקי, ומאז הגדרת שמורות הטבע בכל רחבי אפריקה - כמות הציד ירדה משמעותית. אך בשנים האחרונות, הציד התגבר ביתר שאת למטרות סחר בלתי חוקי בחטים, שמבוצע בעיקר בידי ארגוני טרור במרכז אפריקה, ובראשם, צבא ההתנגדות של האל של ג'וזף קוני. החטים מועברים לנמלי היבשת כגון: דאר א-סלאם, קייפטאון ולאגוס, וממשיכים לשווקים בכל רחבי העולם. על פי האומדנים, בין השנים 2010–2012 ניצודו לא פחות מ-100,000 פילים, וכך לא נשאר אף פרט בסודאן. בטנזניה נשארו רק 40% מהפרטים, ובמוזמביק נשארו 52%. פיל מפורסם בשם סאטאו שחי בקניה היה ידוע בחטיו הענקיים שהפכו אותו למטרה פוטנציאלית לציד ובשל כך הוא זכה לשמירה צמודה. בסופו של דבר המאמצים לשומרו לא הצליחו והוא ניצוד בשנת 2014.
צחראש רודי

רבייה והרגלים

מרחב הרבייה שלהם הוא אגמי ביצות ובריכות רדודות. הם מקננים בצמחייה ביצתית צפופה ליד המים. הנקבה בונה את הקן מדשא, אותו משיגה מאזורי צמחייה גבוהה כדי להסתיר אותו מפני טורפים. קבוצת גוזלים טיפוסית מכילה כ-5–15 ברווזונים. זוגות נוצרים בכל שנה.
הם עופות נודדים ובחורף הם נודדים למפרצי חופים ולבריכות ואגמים לא קפואים.
מין זה יודע לצלול ולשחות מתחת למים. הוא ניזון בעיקר מזרעים, שורשים של צמחי מים,  חרקי מים ומסרטנאים.

כמין פולש

צחראשים רודים יובאו לממלכה המאוחדת ב-1948 על ידי הסביבתן, סר פיטר סקוט. כתוצאה מבריחות מאוספי ברווזיים בסוף 1950, הם נהפכו לנפוצים בבריטניה ומשם התפשטו עד לאירופה. עד שנת 2000, האוכלוסייה גדלה לכ-6,000 פריטים. הרגלי החיזור האלימים של ברווז זה וניסיונותיו להתרבות עם הברווז בסכנת ההכחדה, הצחראש הלבן, הנפוץ בדרום אירופה, גרמו לדאגה בקרב הסביבתנים הספרדים. בשל כך, קמה תוכנית שנויה במחלוקת להשמיד את הצחראשים עם תחילתה של עונת הרבייה הבריטית; היו גם ניסיונות דומים לטבח והשמדה המונית של הברווזים במדינות אחרות באירופה. עד תחילת 2014, הרג הברווזים הפחית את האוכלוסייה לכ-20–100 פריטים, משיא של כ-5500 ברווזים בשנת 2000.
הגלריה הלאומית לאמנות מודרנית (רומא)

היסטוריה

ראשיתו של המוזיאון בשנת 1887 לאחר איחוד איטליה כאשר ממשלת איטליה החליטה להקים מוסדות לאומיים לאיטליה המאוחדת, ובהן מוסדות תרבות ואמנות. בשלושים השנים שלאחר הקמתו, מוקם המוזיאון בארמון התצגות שתוכנן על ידי פיו פיאצ'נטיני בשנת 1883. המוזיאון עבר למשכנו הנוכחי בשנת 1915. מבנה זה תוכנן על די צ'זארה באוזני עבור התערוכה שציינה 15 שנים לאיחוד איטליה בשנת 1911.
תצוגות המוזיאון סודרו לפי אזורי איטליה השונים, וכן הוקצו שטחי תצוגה לאמנים זרים. בין שתי מלחמות העולם נרכשו בעיקר יצירות של אמנים איטלקיים בני התקופה. בין השנים 1933–1934 הקים האדריכל באוזני אגף חדש למוזיאון, ואגף זה הציג עד שנת 1945 תערוכה המוקדשת לעשור לעליית הפשיסטים לשלטון באיטליה.
בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה, תחת הנהלתו של פאלה בוקארלי, רכש המוזיאון יצירות רבות של אמנים זרים כגון מונדריאן, מודיליאני, מור ופולוק, לצד יצירות של אמנים בני התקופה. כמו כן הציג המוזיאון תערוכות מושאלות של פיקאסו, מונדריאן ופולוק.
לוח אוקינאווה

לוח אוקינאווה הוא לוח טקטוני מאורך וצר הנמתח מדרום האי קיושו ביפן לצפון-מזרח האי טאיוואן. הלוח מהווה את גבולו המזרחי של ים סין המזרחי עם ים הפיליפינים. הלוח ושוליו הם חלק מטבעת האש בשולי האוקיינוס השקט.

מאפיינים

הגדרתו של לוח אוקינאווה כלוח טקטוני נובעת מהפעילות הטקטונית בשוליו. הלוח מורכב מקשת איים – ארכיפלג של איים געשיים שנוצר כתוצאה מתנועת לוחות טקטוניים וגעשיות.

גבולות

לוח אוקינאווה גובל בשלושה לוחות טקטוניים ובשוליו שלושה צמתים משולשים, לפי כיוון השעון:
בצפון גובל לוח אוקינאווה בלוח האמורי. גבול זה הוא גבול פתיחה ובו מתרחשת התרחקות בין שני הלוחות. במערבו של גבול זה מצוי צומת משולש במפגש בין הלוח עם הלוח האמורי ולוח יאנגצה, ובמזרחו – צומת משולש שני במפגש עם הלוח האמורי והלוח הפיליפיני.
במזרח ובדרום גובל לוח אוקינאווה בלוח הפיליפיני. חלקו המזרחי של הגבול הוא אזור הפחתה בו נוחת הלוח הפיליפיני אל מתחת ללוח אוקינאווה לאורך שקע ריוקיו. גם הגבול הדרומי בין שני הלוחות הוא גבול סגירה, אם כי לא מתקיימת בו הפחתה. בהמשך נוטה הגבול עם הלוח הפיליפיני לצפון-מערב לאורך גבול חילוף, בסופו מצוי צומת משולש שלישי במפגש של שני הלוחות עם לוח יאנגצה.
הגבול המערבי של לוח אוקינאווה עם לוח יאנגצה עובר לאורך שקע אוקינאווה – תעלה אוקיינית שנוצרה כאגן בגב קשת האיים של ריוקיו וממערב להם. המפגש בין שני הלוחות מתבטא בגבולות מעורבים: פתיחה, סגירה וחילוף לסירוגין.

חלוקה והתפתחות

מניתוח גאוכימי של סלעי האנדזיט והבזלת המרכיבים את הרי הגעש של הקשת ניתן ללמוד את חלקיה השונים ואת שלבי התפתחותם:

מיוקן

10–20 למ"ש – כתוצאה מהפחתת הלוח הפיליפיני אל מתחת ללוח יאנגצה לאורך שקע ריוקיו נוצרה קשת געשית שצירה מדרום-מערב לצפון-מזרח, בצפונה ובמרכזה – על מדף היבשת, בדרומה – בשולי היבשת. הסלעים הגעשיים האופייניים לגעשיות זו נובעים ממאגמה אנדזיטית עתירת מגנזיום האופיינית לקשתות געשיות מעל אזורי הפחתה.
6–10 למ"ש – בתחילת פרק זה חלה הפסקה בהפחתה, אך תנועתו של הלוח הפיליפיני לצפון-מערב גורמת לתחילתה התנגשות בין הקשת הגעשית לבין קשת געשית אחרת: הקשת הגעשית של לוזון הנמתחת מהאי הפיליפיני לוזון לצפון טאיוואן לאורך גבול חילוף. התנגשות זו כופפה את הקשת ודחקה את חלקה הדרומי לכיוון צפון. בפרק זה החלה להתפתח תפיחה אסתנוספירית, שגרמה לביקוע הליתוספירה ולתחילת היווצרותו של שקע אוקינאווה בשולי ים סין המזרחי כגבולו המערבי של הלוח.

מיוקן–פליוקן

4–6 למ"ש – בפרק זה מתחדשת ההפחתה של הלוח הפיליפיני והגעשיות הנובעת ממנה. במקביל נמשכים תהליכי ההתנגשות בין שתי הקשתות והביקוע לאורך שקע אוקינאווה. שלב זה מתאפיין בהרכב-מעבר של המאגמה מאנדזיטית לבזלתית.

רביעון

2 למ"ש ועד ההווה – בפרק זה מתעצם הביקוע לאורך שקע אוקינאווה ומתחילה בו געשיות בזלתית אוקיינית האופיינית למרכזי התפשטות דוגמת רכסים מרכז אוקייניים. געשיות זו אחראית להיווצרותה שרשרת מערבית של הרי געש תת-ימיים, שחלקם צמחו לאיים געשיים. על הרי הגעש הניזונים מגעשיות זו נמנים סקורג'ימה בדרום האי קיושו בקצה הצפוני של הלוח, וסוואנוסג'ימה במרכז הלוח – הנחשב לאחד מהרי הגעש הפעילים ביותר של יפן.
עילם (דמות מקראית)

בספר בראשית, נזכר עֵילָם בין בני שם, בנו של נח. ממנו על פי המקרא, יצא עם העילמים, שאחד ממלכיהם היה כדרלעומר מלך עילם בימי אברהם אבינו (בראשית, י"ד, א').
עילם נזכר בבראשית:
"בְּנֵי שֵׁם עֵילָם וְאַשּׁוּר וְאַרְפַּכְשַׁד וְלוּד וַאֲרָם"
— בראשית, י', כ"ב
ובדברי הימים א':
"בְּנֵי שֵׁם עֵילָם וְאַשּׁוּר וְאַרְפַּכְשַׁד וְלוּד וַאֲרָם וְעוּץ וְחוּל וְגֶתֶר וָמֶשֶׁךְ"
— ספר דברי הימים א', פרק א', פסוק י"ז
ובספר דברי הימים א', פרק כ"ו, פסוק ג': "עילם החמישי יהוחנן השישי אליהועיני השביעי".
חסינות דיפלומטית (סרט)

תקציר העלילה

שנה לאחר אירועי הסרט "נשק קטלני", שוטרי משטרת לוס אנג'לס מרטין ריגס (מל גיבסון) ורוג'ר מורטאו (דני גלובר) רודפים אחר חשודים המובילים משלוח לא חוקי של מטבעות זהב מדרום אפריקה. ממשלת האפרטהייד של האפריקאנרים פונה אל הקונסול הכללי אריין ראד (ג'וס אקלנד) ואל סוכן הביטחון פיטר ורסטדט (דריק אוקונור) על מנת להניע את הבלשים מלהמשיך בחקירתם; השניים מוצבים מחדש לתפקיד הגנה על עדים פדרליים, ונשלחים להגן על ליאו גץ (ג'ו פשי), לאחר תקיפה על ביתו של מורטאו. עד מהרה מתברר כי שני המקרים קשורים זה לזה, והבלשים - בעזרתו של ליאו - חושפים רשת הלבנת סמים שמקורה בקייפטאון, הפועלת תחת מסווה של פעילות דיפלומטית.
הטרקטור בארגז החול

עלילה

"הדוד אהרון", טרקטוריסט ותיק, נהג מזה שנים רבות לבצע את מלאכתו עם טרקטור שליווה אותו לאורך כל הקריירה. אולם השניים מזדקנים ומתעייפים וכבר לא מסוגלים לעבוד כבעבר. הדבר מוביל למינויו של טרקטוריסט חדש, צעיר, ולבואם של טרקטורים משוכללים יותר. הטרקטור הוותיק איבד לחלוטין את יעילותו ואת יכולת המלאכה שלו והובא לגן ילדים כדבר-שעשוע. "הדוד אהרון", שהיה אמנם כבר בא בימים וחלש, יכול היה להגיע שוב ושוב אל גן-הילדים ולטפל בטרקטור כפי שעשה בעבר. לבסוף הטרקטור הוותיק שב להיות בעל תועלת: "הדוד אהרון" והוא נהגו להסיע את ילדי הכפר אל גן-הילדים ובחזרה לבתי מגוריהם. בנוסף הם נהגו, כפעמיים בשבוע, לקחת אותם לטייל ולראות היכן עבדו בצעירותם. בנוסף, מדי פעם, הם נסעו לשדות ללא מישהו נוסף מלבדם.
דמותו של הדוד אהרון מבוססת על אהרון יצהר, דודו של מאיר שלו
דורה טייטלבוים

דורה טייטלבוים (ביידיש: דאָרע טיַיטלבוים; 1914 ברסט-ליטובסק - 1992 פריז) הייתה סופרת ומשוררת יידית.

ביוגרפיה

היא נולדה באימפריה הרוסית למשפחה ענייה, אביה היה צבעי. ב-1932 היא ומשפחתה היגרו לארצות הברית והשתקעו בהארלם. שם במשך שנים רבות עבדה בבית חרושת לכובעים. 
בזמן עבודתה בבית חרושת היא סיימה לימודי ערב ועבדה בתור מורה באחד מבתי ספר בעיר ניו יורק. אז גם החלה לפרסם את שיריה הראשונים בעיתונים, כגון: מארגן פרייהייט, יידישע קולטור וניי לעבן. ב-1944 התפרסם בניו יורק קובץ שיריה הראשון אין מיטן וועלט (באמצע העולם), ספרה הבא הימל און ערד (שמים וארץ) פורסם ב-1947, גם הוא בניו יורק. לאחר הקמת מדינת ישראל היא פרסמה את חיבוריה בעיתונים וכתבי עת יידישאים שיצאו לאור בארץ, כגון: ישראל שטימע, פריי ישראל, לעצטע נייעס, די גאלדענע קייט ואחרים.
ב-1950 היא עברה להתגורר בצרפת, שם ב-1952 התפרסם ספרה מיטן פנים צום לעבן (עם הפנים אל החיים), בספר תיארה את רשמיה מנסיעותיה במזרח תיכון, מערב ומזרח אירופה.
באפריל 2018 בסדרת "מכתבי אהבה גנוזים" אשר מתפרסמת בעיתון "הארץ" - הופיעה חליפת מכתבי אהבה, שהתקיימה בשנת 1972,  בין דורה טייטלבוים ואברהם שלונסקי. המכתבים תורגמו מיידיש לעברית על ידי רחל שליטא
א-רמת'א

מקור השם

ישנן מספר סברות באשר למקור השם א-רמת'א. רמת'א היא מילה סורית שמשמעה רמה או ברכה למי גשמים. כמו כן, رمث (רמת') בערבית הוא צמח מדברי. ייתכן גם כי השם הוא שיבוש של השם היוונית ארת'מא. בתקופת שלטון האימפריה הרומית נקראה העיר רמתא.

היסטוריה

עבור הרומאים הייתה א-רמת'א נקודת קישור בין מושבותיה. בחלקים שונים של העיר נמצאו הריסות בתים ועתיקות רומיות. בתקופת הכיבוש האסלאמי נכללה א-רמת'א בתחומי חורן, והיא שימשה נקודת מעבר למדענים בין סוריה לחג'אז. באופן היסטורי, וכן מבחינת סוציולוגית, מזוהה העיר כתאומה של דרעא בצדו הסורי של הגבול.

גאוגרפיה

א-רמת'א שוכנת במישור חורן באגן הניקוז של נחל הירמוך, לא הרחק מן הגבול הסורי ומול העיר דרעא.

כלכלה

כלכלת א-רמת'א מתבססת על מסחר ועל יבוא ויצוא. יש בה מספר חברות מיקור חוץ המספקות שירותים ללקוחות באירופה ובארצות הברית.

תרבות

א-רמת'א נודעה בשירים הטקסיים הנקראים בחתונות ובאירועים ציבוריים. כן היא נודעה בריקוד הדבקה. מקורה של מוזיקת מיג'ווז הוא בא-רמת'א.

חינוך

בעיר שוכנים אוניברסיטת ירדן למדע וטכנולוגיה וכן בית החולים האוניברסיטאי המלך עבדאללה.
חזקה (קניין)

חֲזָקָה הוא מושג משפטי המתאר שליטה אפקטיבית בנכס, יהא זה נכס מקרקעין או נכס מיטלטלין. מושג החזקה נפרד ממושג הבעלות ותיתכן חזקה שאינה מלווה בבעלות. שכירות ועכבון הם סוגי חזקה כדין הנפרדים מן הבעלות. חזקה שלא כדין הנפרדת מהבעלות היא עקב גזל או גנבה.
שיטות משפט שונות מקנות לחזקה חשיבות כה רבה, עד שידועה האימרה האנגלית העתיקה לפיה "החזקה היא תשע עשיריות מהחוק" ("Possession is nine points in the Law" או בלשון מודרנית יותר "possession is nine-tenths of the law").

חזקה ובעלות

במשפט הישראלי, ישנם מקרים מסוימים בהם חזקה רבת שנים במקרקעין מקנה בעלות. כאן יש להבחין בין טענה לבעלות מהותית בנכס, לבין הטענה שתקופת התביעה התיישנה, ולכן לא ניתן לתבוע את סילוק יד התופס מן הנכס. במקרה האחרון, ההתיישנות היא דיונית בלבד, והבעלות על הנכס נותרת של הבעלים המקוריים, אך הוא אינו יכול לפעול לקבלת החזקה לידיו.
לפי סעיף 78 לחוק הקרקעות העות'מאני, מי שעיבד קרקע מסוג מירי במשך 10 שנים רצופות, זכה לבעלות עליה. במקרקעין לא מוסדרים לאחר 15 שנים יכול המחזיק לטעון להתיישנות, אך לא יוכל להרשם כבעלים במרשם המקרקעין. על פי סעיף 51 לפקודת הסדר מקרקעין, מי שמוכיח לפקיד ההסדר בעת ההסדר כי הוא מחזיק בקרקע מעבר לתקופת ההתיישנות, רשאי יהיה להרשם כבעליה. זכות זו נקראת במשפט "חזקת שנים". במקרקעין מוסדרים אין התיישנות, וגם מי שמחזיק בהם שנים רבות לא יזכה לקבל בעלות עליהם.

חשיבות החזקה

קביעת המחזיק בנכס היא חשובה במגוון של הקשרים משפטיים. כך, למשל, מוקנות למחזיק בנכס מקרקעין, בפרק ב' של חוק המקרקעין, זכויות רבות שנועדו להגן על החזקתו, לרבות הזכות לנקוט בכוח לסילוק פולש. כן חשוב איתורו של המחזיק לצורכי חיוב בארנונה.
על פי כללי הסמכות העניינית תביעות הנוגעות לחזקה במקרקעין (וכן תביעות הנוגעות לחזקה במיטלטלין הכרוכות בתביעות הנוגעות לחזקה במקרקעין), הן בסמכותו של בית משפט השלום.

חזקת ראיה

במשפט העברי, מהווה החזקה ראיה למחזיק בנסיבות מסוימות. על פי המשפט העברי כל אדם שהחזיק בנכס במשך שלוש שנים בידיעת הבעלים, ולא ערער הבעלים על חזקתו בבית-דין, הרי שהחזקה עצמה מהווה ראיה שהנכס בבעלותו.
לפי המשפט העברי החזקה אינה מהוה דרך לקנות את הנכס, אלא רק להביא ראיה לבעלות על הנכס, ואם המחזיק מודה שלא הייתה כל הקניה אחרת (כגון על ידי כסף), הרי שאין בהחזקתו ממש.
בית קברות שייח' מוראד

היסטוריה

בית הקברות התפתח סביב מבנה קבר מהתקופה הממלוכית בשם זה, אך זהותו של אותו שייח' איננה ידועה. הוא שוכן על גבעת כורכר חשוף וניצבים בו מספר עצים עתיקים. במקום נמצאה כתובת ערבית מהמאה ה-14, המעידה כי כבר אז שימש כאתר קבורה. מבנה הקבר בנוי משני חדרים מחוברים שמעליהם קבועות כיפות. עוד נמצא במקום מבנה קבר רבוע ומקורה, הניצב על ארבעה עמודים, שבכיפתו נפער חור. המקום הופיע במפה בריטית משנת 1878, אך הפך לאתר קבורה פעיל רק בתחילת המאה ה-20, כאשר בתי קברות המוסלמים מצפון ליפו חוסלו. על חומת בית הקברות נתלתה גופתו של יוסף חיים ברנר יחד עם עוד שבעה איש שנרצחו בפרעות תרפ"א. ליד בית הקברות שכנו בתים של פלסטינים עניים, וכ-350 מהם נהרסו על ידי הצבא הבריטי במאורעות. עד לסיפוח הכפר אבו כביר ליפו ב-1934, היה בית הקברות בתחומיו של הכפר, וב-1948 היה לחלק מתל אביב. לאחר שתושבי הסביבה גורשו ברובם במהלך מלחמת העצמאות, חדל בית הקברות לפעול. עם זאת בסוף המאה ה-20 החל שוב לשמש כמקום לקבורת משתפי פעולה, שהקהילה המוסלמית ביפו מסרבת לאפשר את קבורתם בבית קברות טאסו. המקום סובל מהזנחה.
בשנת 2013 יצר הקולנוען רואי מעוז את הסרט התיעודי "שייח מוראד" המספר את סיפורו של בית הקברות, ועליו זכה מעוז בפרס מקרן פרלוב.
קונרדין קרויצר

ביוגרפיה

קרויצר נולד בבאדן, גרמניה. הוא ויתר על לימודי המשפטים באוניברסיטת פרייבורג ובסביבות 1804 נסע לווינה, שם פגש את היידן וייתכן שלמד אצל אלברכטסברגר בזמן שניסה את כוחו ללא הצלחה בכתיבת זינגשפיל. בשנים 1812-1811 שהה בשטוטגרט, שם הוצגו לפחות שלוש מן האופרות שלו וניתנה לו משרת הופקאפלמייסטר. מ-1812 עד 1816 כיהן כקאפלמייסטר בחצר מלך וירטמברג. לאחר הצלחותיו הראשונות, היה למלחין פורה וכתב מספר רב של אופרות לתיאטרון קרנטנרטור, תיאטר אין דר יוזפשטאדט ותיאטר אן דר וין בווינה, שירדו מן הבימה וספק אם יזכו אי פעם לביצוע חוזר.
ב-1840 התמנה למנצח האופרה של קלן. בנותיו, צציליה ומריה קרויצר, היו זמרות סופרן נודעות בשעתן.
קרויצר חב את פרסומו בעיקר ל"מחנה הלילה מגראנאדה" (1834), ששמרה על מקומה על בימות האופרה במשך יובל שנים על אף תמורות בטעם המוזיקלי. האופרה נכתבה בסגנון של ובר, וייחודה בשטף המלודיה האמיתית ובעומק הרגש המאפיינים אותה. אותן תכונות נמצאות בשירים לקולות גברים, שהיו פופולריים מאוד בגרמניה בשעתם, וגם כיום מאזינים להם בהנאה. בין שירים אלה נחשב למעולה ביותר "יום האלוהים" (Das ist der Tag des Herrn). השביעיה שלו לכלי נשיפה מעץ וכלי קשת, אופוס 62, שומרת על מקומה ברפרטואר המוזיקה הקאמרית. קרויצר היה בין חמישים המלחינים שכתבו וריאציות על ואלס של אנטון דיאבלי לחלק השני של Vaterländischer Künstlerverein שיצא לאור בשנת 1824.
קונרדין קרויצר מת בריגה, לטביה בשנת 1849.
קלוד צ'ארלס בלוך

קורות חיים

בלוך נולד בוודברי שבקנטקי, בן למשפחה יהודית שהיגרה לארצות הברית מבוהמיה. ב-1895 החל ללמוד באקדמיה הימית של ארצות הברית, ב-1898, במהלך שירותו כצוער באקדמיה השתתף כימאי באוניית המערכה איווה, בקרב מפרץ סנטיאגו דה קובה שהתרחש במהלך מלחמת ארצות הברית-ספרד. ב-1900 נטל חלק בכוח החילוץ האמריקאי שנשלח לחילוץ הדיפלומטים הזרים מסין בעקבות מרד הבוקסרים. בשנים 1907 עד 1909 שירת כראש לשכתו של מפקד צי האוקיינוס השקט. בשנים 1911 עד 1913 שירת כקצין חימוש בספינת המערכה "דלאוור". ב-1914 נטל חלק בכוח האמריקאי שכבש את העיר וראקרוס במקסיקו במהלך המהפכה המקסיקנית. 
בתקופת מלחמת העולם הראשונה שירת כקצין ניווט של אוניית המערכה "אריזונה". ב-1918 קודם לדרגת קפטן ומונה לקברניט נושאת הגייסות "פלטסבורג" שתחת פיקודו ערכה ארבעה סבבים להובלת כוחות חיל המשלוח של ארצות הברית לאירופה. על פועלו במלחמה עוטר בעיטור צלב הצי. 
בשנים 1918 עד 1921 שירת כעוזר קצין חימוש ראשי של הצי וב-1923 קודם לדרגת ריר-אדמירל ומונה לקצין החימוש הראשי. בשנים 1927 עד 1929 פיקד על אוניית המערכה מסדרת טנסי, "קליפורניה". ב-1929 סיים לימודים בקולג' ללוחמה ימית של הצי. בשנים 1932 עד 1934 פיקד על שייטת הסיירות ולאחר מכן שימש כפרקליט הראשי של הצי עד 1936 וכמפקד שייטת אוניות המערכה השנייה עד ינואר 1937. ב-1937 מונה למפקד צי אוניות המערכה. 
ב-1938 מונה למפקד צי ארצות הברית (United States Fleet) ומפקד צי האוקיינוס השקט. באפריל 1940 מונה למפקד הפיקוד ה-14 של הצי שמפקדתו שכנה בפרל הארבור. בתקופת שירותו הועברה מפקדת צי האוקיינוס השקט מסן דייגו לפרל הארבור. בלוך ביקש לחזק את ההגנה על הוואי ונמל פרל הארבור אך נתקל בהתנגדות מצד האדמירל האזבנד קימל מפקד צי האוקיינוס השקט וממפקדי הצי הבכירים. לאחר המתקפה על פרל הארבור הודח קימל ובלוך נותר בתפקידו לאחר ששמו טוהר בידי ועדת החקירה של הקונגרס לאירועי המתקפה. הוא פעל לשקם את הנמל כבסיס לפעילות עתידית של הצי ובאפריל 1942 פרש מהשירות. עוד באותו שנה נקרא לחזור לצי ומונה ליושב ראש ועדת הצי לתגמול התעשייה הצבאית הימית. ב-1945 סיים את שירותו הצבאי. 
בלוך נישא לאוגוסטה קנט ב-1903 ולזוג נולדה בת אחת. הוא נפטר ב-1967 והובא למנוחות בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.
אנדז'יי בונצול

קריירת מועדונים

בונצול החל את הקריירה בפיאסט גליביצה מליגת העל הפולנית, ואחר כך עבר ליריבתה, רוך חוז'וב. בשנת 1981 עבר למועדון הפאר הפולני לגיה ורשה. בונצול לא הצליח לזכות בתארים עם המועדון, אך סיים עמו פעמיים במקום השני בליגה הפולנית, בשנים 1985 ו-1986, והפך לשחקן מפתח במועדון. הצלחתו של בונצול בלגיה ורשה ובנבחרת פולין עוררה עניין בקבוצות מליגות בכירות יותר, ובשנת 1986 עזב את לגיה ורשה לאחר חמש עונות, בהן הבקיע 32 שערים ב-126 הופעות, וחתם בשורות העולה החדשה לליגת הבונדסליגה, פ.צ. הומבורג, ביחד עם חברו לנבחרת פולין, רומן ווייצ'יצקי. 
בונצול שיחק עונה אחת בהומבורג והבקיע חמישה שערים, אך הקבוצה נאבקה בתחתית, וניצלה רק במבחני הירידה מול פ.צ. סנט פאולי. בתום עונה זו עזב בונצול את הומבורג וחתם בבאייר לברקוזן, והפך לשחקן מפתח בקבוצה. בעונת 1987/88 היה בונצול חלק חשוב בזכייתה של באייר לברקוזן בגביע אופ"א, לאחר ניצחון במפגש כפול על אספניול, כאשר אספניול ניצחה 3-0 במשחק הראשון, ולברקוזן ניצחה בתוצאה זהה בגומלין ולאחר מכן בבעיטות הכרעה. בונצול שיחק את מלוא הדקות במשחקים אלה. עונת 1989/90 הייתה עונת שיא בבונדסליגה עבור בונצול, שהבקיע בעונה זו שישה שערים, והקבוצה סיימה במקום החמישי. 
בקיץ 1992 עזב בונצול את באייר לברקוזן, לאחר חמש עונות בהן הבקיע 14 שערי ליגה ב-123 הופעות, ומצא אתגר חדש בליגת הבונדסליגה השנייה כאשר חתם בפורטונה דיסלדורף, במטרה להעפיל עם הקבוצה לבונדסליגה. בעונה הראשונה של בונצול בדיסלדורף, 1992/93, הקבוצה כמעט ונשרה לליגה השלישית, אך ניצלה לבסוף. בעונת 1994/95 פורטונה דיסלדורף הצליחה להעפיל אל הבונדסליגה, כשבונצול היה חלק חשוב מהצלחה זו. בעונת החזרה של פורטונה דיסלדורף לבונדסליגה, 1995/96, בונצול היה חלק חשוב מאוד מהישארות הקבוצה בליגה. בעונת 1996/97 בונצול מיעט מאוד לשחק, והקבוצה נשרה בחזרה לבונדסליגה השנייה. בתום עונה זו, פרש בונצול ממשחק פעיל, לאחר חמש עונות בפורטונה דיסלדורף, בהן הבקיע 16 שערי ליגה ב-119 הופעות.  .

קריירה בינלאומית

בונצול החל לשחק בנבחרת פולין בשנת 1980, ובמונדיאל 1982 היה חלק משמעותי בטורניר המוצלח ביותר בתולדות הכדורגל הפולני, כאשר סייע לנבחרת לסיים במקום השלישי, לאחר הפסד 2-0 בחצי הגמר לנבחרת איטליה, וניצחון 3-2 במשחק על המקום השלישי מול נבחרת צרפת. בטורניר זה, כבש בונצול שער בניצחון 5-1 על נבחרת פרו בשלב הבתים הראשון. בונצול השתתף עם נבחרת פולין גם במונדיאל 1986, בו הודחה פולין בשמינית הגמר לאחר הפסד 4-0 לנבחרת ברזיל. לאחר טורניר זה, בונצול לא שיחק עוד בנבחרת.