google/wiki40b huggingface dataset:
היינריך השני, דוכס בוואריה

ביוגרפיה

היינריך נולד בשנת 951, להיינריך הראשון, דוכס בוואריה וליודית, דוכסית בוואריה, בתם של ארנולף, דוכס בוואריה ויודית מפריולי.
בשנת 955 מת אביו היינריך הראשון, דוכס בוואריה, והיינריך עלה במקומו לשלטון, תוך שאמו יודית, דוכסית בוואריה משמת כעוצרת בשמו עד לבגרותו. בשנת 973 מת אוטו הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ובנו אוטו השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה עלה לשלטון במקומו. בשל קשריו של היינריך עם בורכארד השלישי, דוכס שוואביה וקונרד הראשון, מלך בורגונדי לא חשש היינריך מאוטו, ומינה את בן דודו היינריך לבישוף אוגסבורג, ואף ערער על זכויותיו של אוטו השני. לאחר מותו של בורכארד השלישי, דוכס שוואביה טען היינריך לזכותו על דוכסות שוואביה, אולם אוטו השני מינה את אחיינו אוטו לדוכס.
בשנת 974 מרד היינריך באוטו, וכרת בריתות לצורך כך עם אצילים סקסונים, עם בולסלב השני, דוכס בוהמיה ומיישקו הראשון, דוכס פולין. אוטו השני דיכא בהצלחה חלקית את המרד, ולקח את היינריך בשבי באינגלהיים. באותה שנה התמודדו כוחותיו של אוטו עם ניסיונו של האראלד הראשון, מלך דנמרק להניס את הכוחות הגרמנים משטחו. בשנת 976 ברח היינריך בכלאו ופתח שוב במרד, אולם הובס עד מהרה ברגנסבורג על ידי אוטו השני וברח לבוהמיה. בתגובה על המרד פיצל אוטו חלק מאדמות הדוכסות, ומסר להיינריך לואיטפולדינג את דוכסות קרינתיה, וללאופולד מבאבנברג את מרקיזות אוסטריה, ואת דוכסות בוואריה עצמה מסר לאוטו הראשון, דוכס שוואביה.
בשנת 977 בעוד אוטו השני ערך מסע לבוהמיה להכניע את בולסלב השני, חבר היינריך להיינריך, בישוף אוגסבורג ולהיינריך הראשון, דוכס קרינתיה, וביחד פתחו במלחמה נגד אוטו השני. עד מהרה הביס אוטו השני בסיוע אחיינו אוטו הראשון, דוכס שוואביה ובוואריה את השלושה לאחר מצור על העיר פזאו, כלא את היינריך אצל פולקמאר, בישוף אוטרכט, שלל מהיינריך הראשון, דוכס קרינתיה את דוכסות קרינתיה לטובת אוטו מוורמס, ואילו היינריך, בישוף אוגסבורג נכלא אך שוחרר כעבור זמן קצר.
בשנת 983 מת אוטו השני, ובנו אוטו השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה שהיה בן 3 עלה לשלטון במקומו. בתחילה ניסה היינריך ששוחרר משביו לטעון לזכותו על הכתר, אך הוא איבד את תמיכת האצילים הגרמנים, ואף לא הצליח לגרש את היינריך השלישי, דוכס בוואריה מנחלותיו. בשנת 985 נפגש היינריך עם הקיסרית תאופאנו, והיא השיבה להיינריך את דוכסות בוואריה, ומסרה להיינריך השלישי, דוכס בוואריה בחזרה את דוכסות קרינתיה. בשנת 989 מת היינריך הראשון, דוכס קרינתיה, והיינריך ירש את נחלותיו.
ב-28 באוגוסט 995 מת היינריך בבאד גאנדרסהיים, ובנו היינריך הרביעי, דוכס בוואריה עלה לשלטון במקומו, ובשנת 1014 הוכתר כקיסר האימפריה הרומית הקדושה.
משרד העלייה והקליטה

הרקע ההיסטורי להקמת המשרד לקליטת עלייה

עד קום המדינה הסוכנות היהודית הייתה אחראית לעליית היהודים מהתפוצות וקליטתם ביישוב. עם קום המדינה חלק מתפקיד עליית העולים הועבר לממשלת ישראל והוקם המשרד לעלייה אשר פעל בין השנים 1948-1951. המשרד עסק בכל הקשור להבאת עולים ארצה, אך לא בקליטתם שנותרה בידי משרדים אחרים, ובידי מחלקת הקליטה של הסוכנות היהודית. בראש משרד העלייה עמד חיים משה שפירא.

המפנה בעקבות מלחמת ששת הימים והקמת המשרד לקליטת עלייה

המשרד הוקם בעקבות דו"ח "ועדת חורב" אשר קבע כי יש צורך להקים משרד ממשלתי לקליטת עלייה, וזאת בעקבות העלייה המסיבית לארץ ישראל אחרי מלחמת ששת הימים, 1967.
ב-1968 הגיעו למעלה מ-30 אלף עולים מארצות המערב, ובין השנים 1969-1970, הגיעו יותר מ-40 אלף עולים מארצות אלו מדי שנה. בין השנים 1968-1973, הצליחו כמאה אלף עולים מרוסיה לעלות לארץ ישראל. בסך הכול בין השנים 1967-1973 עלו ארצה כ-260,000 עולים. 
ב-1967 הקימו ממשלת ישראל והסוכנות היהודית את "הרשות המשותפת לעלייה וקליטה". במסגרת הרשות נבנו מרכזי קליטה ומעונות דיור חדשים ברחבי הארץ, ומספר האולפנים גדל. נושאי התעסוקה, הדיור, הבריאות וכו' טופלו על ידי משרדי הממשלה השונים. 
ב-1968 הוקם המשרד לקליטת עלייה בנימוק שהגידול בכמות העולים גרם לצורך דחוף בגוף אחיד שירכז את כל הקשור בקליטתם של העולים בארץ ישראל. אולם היו שטענו שהסיבות להקמת המשרד היו אי שביעות רצון מתפקוד מחלקת העלייה של הסוכנות והצורך לדאוג לתפקיד ליגאל אלון. הצעתו של אריה אליאב שכל נושא העלייה והקליטה יועבר לסמכות הממשלה נדחתה, וסוכם שהסוכנות היהודית תמשיך לטפל בהעלאת היהודים מהגולה, והמשרד לקליטת עלייה יטפל בכל הקשור לקליטת העולים בארץ ישראל. בפועל הסמכויות בין משרד הקליטה והסוכנות חולקו באופן הגורם לכפילות רבה. 
המשרד הוגדר בתחילה כמשרד על, שהשר המכהן בו (אז - יגאל אלון) הוא גם סגן ראש הממשלה ולצדו סגן שר. הגדרה זו בוטלה בסוף 1969 כשיגאל אלון עבר למשרד אחר.

תפקידי המשרד

המשרד לקליטת העלייה אחראי לסיוע הניתן על ידי מדינת ישראל, לעולים ולתושבים חוזרים, המגיעים ארצה. 
הוא אחראי על סיוע ומעקב אחרי העולים, משלב ההתארגנות הראשונית ועד השתלבותם בכל תחומי החיים בחברה הישראלית, תוך כדי שאיפה לשיתוף פעולה מקסימלי. המשרד לקליטת עליה מסייע בתחומי הדיור, התעסוקה, והחברה ומשתדל להקל על העולה במגעים עם מוסדות וגופים שונים במדינה.
המטרה היא לזהות את הפוטנציאל של העולה, לעזור לו להביא את הפוטנציאל לכדי מימוש, ועל ידי כך לתרום גם לעולה וגם לחברה. 
המשרד לקליטת עלייה שואף לתת לעולים את הכלים הדרושים להתמודדות עם אתגרי הקליטה, שבעזרתם יוכלו להשתלב בצורה הטובה ביותר ולהגיע לעצמאות המרבית במדינה החדשה עבורם. הוא דואג לעולה בשלוש השנים הראשונות שלו.
לכל קבוצת עולים יש את האופי המיוחד לה, אחד הדברים הבסיסיים בקליטה הוא להתאים את הסיוע הבסיסי לאופי המסוים של אותה קבוצת עולים.
יש צורך לעשות שני דברים במקביל: גם לחפש דרכים לחזק את השייכות לחברה הישראלית של נוער ומבוגרים, ויש לעשות זאת תוך כדי שמירה על הזהות הייחודית של העולים ועולמם התרבותי.
דויד סנטון

קריירה

בשנת 2005 הצטרף סנטון למחלקת הנוער של אינטר בעודו בן 14. ב-21 בינואר 2009 השלים 90 דקות בהופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק רבע גמר הגביע האיטלקי נגד רומא. באותה עונה עלה לשחק 13 פעמים בהרכב בליגה ופעמיים עלה מהספסל. את העונה סיים בזכייה בתואר האליפות תחת הדרכתו של ז'וז'ה מוריניו. ב-31 בינואר 2011 עבר סנטון בהשאלה לצ'זנה מהליגה השנייה באיטליה. קצת יותר מחצי שנה לאחר מכן חתם סנטון על חוזה לחמש שנים בניוקאסל בתמורה ל-5.5 מיליון ליש"ט שעברו לאינטר. בינואר 2015 עבר סנטון לאינטר בהשאלה, ובקיץ עבר באופן מלא לקבוצה.
פול טיילור

ביוגרפיה

נולד בפנסילבניה. למד באוניברסיטת סירקיוז ציור ושחיה באמצעות מלגה, שם נחשף פעם ראשונה למחול. המשיך את לימודיו בבית הספר ג'וליארד ובאמריקן דאנס פסטיבל שבמכללת קונטיקט, שם בשנת 1952 צד את עיניהם של מרתה גרהם, חוזה לימון, צ'ארלס ווידמן ודוריס האמפרי.
הופיע בלהקות המחול של מרס קנינגהם, מרתה גרהם וג'ורג' בלנשיין. עבד עם דוריס האמפרי, צ'ארלס ווידמן וג'רום רובינס, רקד בכמה מעבודותיה של אנה סוקולוב, והקים בשנת 1954 את להקת המחול "פול טיילור".
בהופעה הראשונה של ערב שלם מעבודותיו באולם קאופמן בשנת 1957 במנהטן, במסגרת ניסיון מינימליסטי, הוצגה יצירת מחול בה פול עמד ללא תנועה, רקדנית ישבה ללא תנועה ולאחר ארבע דקות המסך ירד, בתגובה כתב לואיס הורסט בדאנס אובזרבר ביקורת ריקה.
יצירתיו: "דואט" "כתובות זיכרון", "הממלכה המשוסעת" ו"דיגיטי", בוצעו בארץ על ידי להקת בת דור.
נפטר ב-29 באוגוסט 2018.
עכברי החוף

תקציר העלילה

פרנקי (האריס דיקינסון) נאבק לברוח מחייו בבית הוריו שבברוקלין. הוא מחלק את זמנו בין דייטים עם בת-זוג חדשה סימון (מדליין וויינשטיין), בין בילוי עם חבריו, ובין צ'אטים באינטרנט עם גברים מבוגרים ממנו, איתם הוא נפגש לצורך סקס ובסמים. עם זאת, הוא אינו מזדהה כביסקסואל או גיי בפניי חברתו או חבריו. הוא פשוט "גבר המקיים יחסי מין עם גברים", במילים של אחד מבני-זוגו לאינטרנט. פרנקי מנסה להפריד בין העולמות השונים המרכיבים את חייו, אך הדבר הופך לקשה יותר ויותר.

הפקה

באפריל 2016 פורסם כי אליזה היטמן תביים את הסרט, על פי תסריט שכתבה. את הסרט הפיקו Cinereach ו-Animal Kingdom, בשיתוף עם Secret Engine.

הפצה

הקרנת בכורה עולמית של הסרט נערכה בפסטיבל הסרטים סאנדנס, ב-23 בינואר 2017. זמן קצר לאחר מכן, Neon רכשה את זכויות ההפצה של הסרט. הסרט עלה לאקרנים ב-25 באוגוסט 2017.

ביקורות ותגובות

הסרט קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי הקולנוע. לסרט דירוג של 84% באתר האינטרנט Rotten Tomatoes, המבוסס על 96 ביקורות, עם ממוצע משוקלל של 7.06 / 10. על פי דעת הרוב, נכתב באתר כי הסרט "אמפתי ופועל בעוצמה ... מעניק מבט צלול ועם זאת חלומי על סערת גיל העשרה של נער צעיר." באתר האינטרנט Metacritic, לסרט יש ציון של 79 מתוך 100, המבוסס על 22 מבקרים, המעיד על "ביקורות חיוביות בדרך כלל".
ג'יי קוכנר, המדווח מפסטיבל הסרטים של סאנדנס לשנת 2017 למגזין הקולנוע הקנדי "Scope Scope", שיבח את צילומי ה-16 מ"מ של הלנה לוברט, תוך השוואה לאסתטיקה הוויזואלית של הסרטים "אור ירח" ו-"עבודה טובה" (Beau Travail), כמו גם לסרטיהם של רובר ברסון ופיליפ גרנדריו.
תמורי כצבאיה

חייו

כצבאיה נולד בגאלי שבאבחזיה גאורגיה. הוא החל את הקריירה בדינמו סוחומי ששיחקה באותה תקופה בסוחומי, ולאחר מכן עבר לשחק בקבוצה הבכירה של גאורגיה, דינמו טביליסי. בתקופת שהותו בדינמו התבלט בביצועיו והועבר, בשנת 1992, לאנורתוסיס פמגוסטה ולאחר מכן לקבוצה היוונית א.א.ק. אתונה עימה זכה בגביע היווני. 
בהתאם להוראות חוק בוסמן, הפך כצבאיה, בקיץ 1997, לשחקן חופשי והצטרף לניוקאסל מהפרמייר ליג. הוא הפך לשחקן פופולרי בקבוצה האנגלית בזכות ביצועיו במגרש וגם בשל האופן הצבעוני בו ביטא את רגשותיו. באחד המקרים הוא בעט בלוחות הפרסום המוצבות סביב המגרש לאחר שהבקיע שער נגד בולטון. 
כצבאיה שיחק במדי ניוקאסל בגמר הגביע האנגלי נגד ארסנל (1998) ומנצ'סטר יונייטד (1999). משחקים אלה היו שיא הקריירה של כצבאיה, למרות שקבוצתו הפסידה בשניהם בתוצאה 0:2.
בשנת 2000 הוא חתם בוולבס מליגת המשנה האנגלית, ושנה לאחר מכן, ב-2001, הוא הצטרף לדנדי מליגת העל הסקוטית. בקיץ 2002 הוא חזר כשחקן לאנורתוסיס פמגוסטה, ובשנת 2004 היה שחקן ומאמן. הוא זכה עם קבוצתו בפרסים בליגת העל הקפריסאית גם כשחקן וגם כמאמן. ב-30 ביוני 2007 הוא הודיע על פרישה. המשחק האחרון בו השתתף היה ב-14 ביולי של אותה שנה.
אימרה זכר

ביוגרפיה

זכר נולד בבודפשט.

אלוף הונגריה

באליפות הונגריה בשחייה שנערכה בשנת 1907 זכה זכר בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-880 יארד חופשי בתוצאה של 11:53.4 דקות, לפני הנריק האיוש ומדליית כסף במשחה ל-440 יארד חופשי, אחרי זולטאן הלמיי (5:31.6 דקות).

מדליית כסף אולימפית

באולימפיאדת לונדון (1908) זכה זכר במדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם זולטאן הלמיי, יוז'ף מונק ובלה לאש-טורש בתוצאה של 10:59.0 דקות, אחרי בריטניה שקבעה שיא עולם חדש של 10:55.6 דקות ולפני ארצות הברית (11:02.8 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה ל-400 מטר חופשי, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 6:09.8 דקות.
באליפות הונגריה בשחייה שנערכה בשנת 1910 זכה זכר בשתי מדליות זהב במשחה ל-100 יארד חופשי ובמשחה ל-880 יארד חופשי.
באולימפיאדת סטוקהולם (1912) סיים זכר במקום חמישי במשחה שליחים 4x200 מטר. נבחרתו שעלתה לשלב הגמר לא השתתפה בו. בשלב המוקדמות הנבחרת קבעה תוצאה של 10:34.6 דקות. נוסף לכך, השתתף בנבחרת הכדורמים וסיים במקום חמישי בטורניר.
לאחר המשחקים האולימפיים עבד כפקיד בנק והיה מנהל הבנק למשכנתאות ההונגרי.
מרדכי סורקיס

חייו

סורקיס נולד למשה ולרבקה בת אלתר גרוברגר בסטניסלבוב שבגליציה, אז חלק מן האימפריה האוסטרו-הונגרית. הוא סיים בית ספר תיכון ועבד כפקיד. ב-1933 עלה לארץ ישראל והצטרף להגנה.
בימי מלחמת העולם השנייה התגייס לצבא הבריטי במסגרת הבריגדה היהודית ולאחר המלחמה היה פעיל במסגרת הבריחה, העלאת פליטי השואה מאירופה לארץ ישראל.
סורקיס נבחר למועצה המקומית של כפר סבא ב-1949 ונבחר לראש המועצה ב-1951. ב-1962 הפך לראש עיריית כפר סבא כאשר המועצה הוכרזה כעיר. ב-1965 חנך כראש עיריית כפר סבא את בריכת השחייה הראשונה בשרון. בין השנים 1959 - 1965 היה יושב ראש מרכז השלטון המקומי.
בעת כהונתו גדלה המועצה מאוד באוכלוסייתה בזכות העלייה ההמונית.
ב-1965, עם הקמת רשימת פועלי ישראל (רפ"י), פרש ממפא"י ועבר לרפ"י. בנובמבר 1965 נבחר סורקיס לכנסת מטעם רפ"י, אך במקביל הפסיד בבחירות לראשות עיריית כפר סבא לזאב גלר שהיה המועמד מטעם מפא"י. עם איחוד מפא"י ורפ"י למפלגת העבודה, הצטרף סורקיס למפלגת העבודה ונבחר מטעמה לכנסת השביעית.
בשתי הקדנציות שימש כיושב ראש ועדת הפנים של הכנסת.
סורקיס השתתף כציר בקונגרסים הציונים הכ"ב בבזל והכ"ג בירושלים.
ב-1 באוגוסט 1966 היה מעורב בתאונת דרכים. סורקיס חצה צומת ברחוב ז'בוטינסקי ברמת גן במהירות גבוהה ובחילופי אורות הרמזור, פגע בשתי נערות שחצו את הכביש ופצע אותן. לבקשתו, חסינותו הוסרה כדי שיוכל לעמוד לדין, והוא הורשע בנהיגה רשלנית ובגרימת התאונה.
סורקיס נישא ללולה לבית רגנבוגן ולשניים נולד בן. בשנת 1969 נפטרה לולה, ובהמשך נשא סורקיס לאישה את עדה, אחותו של השחקן מוסקו אלקלעי, שחיה איתו עד מותו ונפטרה בשנת 2014.
בכפר סבא הוקם בית ספר יסודי על שמו. בבית הספר היה בעבר חדר הנצחה המנציח את מרדכי סורקיס ומכיל תעודות ומסמכים על חייו ופעילותו.
סקוטים של אלסטר

תהליכים מוקדמים

הגל הגדול הראשון  של אנשי הגבולות הסקוטיים ושפלת סקוטלנד הגיע לאלסטר בשני העשורים הראשונים של המאה ה-17.
ההתנחלות הראשונה התרחשה בשנת 1606 במזרח מחוז דאון   ובמחוז אנטרים ובראשה עמדו ג'יימס המילטון, ויסקונט ראשון מקליינבוי וסר יו מונטגומרי,שני  ליירדים מאירשיר. קון או'ניל (האסיר) הבטיח למונטגומרי מחצית מאדמותיו תמורת היחלצותו ממאסר.. המילטון נדחף גם הוא לעיסקה  וכעבור שלוש שנים של מיקח וממכר , השיגו שני הסוקטים שליש מהאדמות כל אחד.
החל משנת 1609 התחילה ההתיישבות המכוונת של סקוטים באלסטר כחלק מ-Plantation of Ulster.
תוכנן להפקיע את כל אדמות האצולה הגיילית האירית באלסטר וליישב בהן בסקוטים פרוטסטנטים ובאנגלים.
מספר גדול של סקוטים אכן התיישבו אז ברובם בדרומה ובמערבה של אלסטר, על האדמות המופקעות.
בעוד רבים מהמתיישבים הסקוטים באו מדרום-מערב סקוטלנד, היו רבים שבאו גם מדרום מזרח סקוטלנד , כולל האזורים הבלתי יציבים שלאורך גבול אנגליה (הגבולות הסקוטיים)  ונורת'מברלנד. קבוצות אלה היו שייכים לתרבות Border Reivers ,שהיו להם יחסים משפחתיים עם תושבי ה גבול עם אנגליה משני הצדדים.
בניגוד לאמנוה הרווחת, לא כל הReivers האלה היו פרוטסטנטים, רבים מהם אם לא רובם היו לפחות רשמית רומיים-קתוליים
תיק משפטי

שיטה חדשה

התיק מוגדר על פי מספר רץ, חודש ושנת פתיחה.
לדוגמה, תיק מס' 4455-01-08 הוא תיק מספר 4455 שנפתח בחודש ינואר (01) 2008.
ארז אבירם

ביוגרפיה

אבירם החל את דרכו כעיתונאי ועורך ברשת ידיעות אחרונות ובהמשך עבר לתחום הפרסום ועבד כרעיונאי וכותב במשרדים מובילים לצידו של יועץ התקשורת והאסטרטג מוטי מורל.  
אבירם הוא יוצר וכותב הסדרות "לחיי הערבה" ו"אין חיה כזאת" בערוץ הילדים, שימש ככותב וחבר מערכת ב"לילה גוב" וב"ערב אדיר".
ב-2004 הצטרף ככותב ראשי ובהמשך גם כעורך, לתוכנית הסאטירה "אחורי החדשות" עם יאיר ניצני. אבירם שימש בתפקיד זה שלוש עונות וכ 80 תכניות. "אחורי החדשות" שודרה בערוץ 10 והשתתפו בה ישראל פוליאקוב, יעל לבנטל, אורי גוטליב, אריק זילברמן ושגיב פרידמן. 
ב-2006 הצטרף ככותב ראשי לתוכנית "הרצועה" בערוץ ביפ. לאחר מכן כתב את "אין גבול לאהבה" סדרה ערבית מדובבת בתוך "ארץ נהדרת" שיצר עם אחיו הבמאי תומר אבירם.
כתב וערך בתוכנית הבידור "שבוע סוף" בעונתה הראשונה.
ב-2011 היה העורך והכותב הראשי של "נבחרת ישראל בטלוויזיה", תוכנית הבידור והסאטירה  של ערוץ 10 בהנחיית ירון ברובינסקי ובהשתתפות קובי פרג', יפית אסולין, יניב ביטון, מיקי גבע ונתי קלוגר.
ב-2012 הצטרף ככותב ראשי לסדרה הקומית "כאן גרים בכיף" עונה 3. הסדרה בהשתתפות גיא לואל ונתי קלוגר עלתה במקור בערוץ 10 וכיום משודרת בערוץ זום.
מ-2015 התסריטאי הראשי של "השוטר הטוב" אותה יצר עם תומר אבירם. הסדרה בהשתתפות יובל סמו, משה איבגי, ליאורה ריבלין, יגאל עדיקא וגיא לואל, הסדרה שמשודרת ב-yes comedy, זכתה להצלחה נאה והוכרזה כקומדיה הנצפית ביותר ב-YES. באפריל 2017 עלתה לשידור העונה השנייה של הסדרה, ובאוגוסט 2019 העונה השלישית. 
ביוני 2017 הודיעה חברת נטפליקס על רכישת הסדרה והפקת גרסה אמריקאית שתיקרא "The Good Cop". הגרסה האמריקאית בכיכובם של טוני דנזה וג'וש גרובן עלתה לשידור בספטמבר 2018 ובעקבותיה עלתה בנטפליקס סדרת המקור הישראלית, מתורגמת לעשרות שפות וזמינה לצפייה ביותר ממאה מדינות.
ב-2016 יצר וכתב את "תריץ אחורה", סדרה קומית עם אלי פיניש, אביעד בנטוב ויעל שרוני, שמציגה אירועים היסטוריים דרך פרודיה על הז'אנר הדוקומנטרי. הסדרה שמשודרת בטלוויזיה החינוכית 23, היא זוכת פרס האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה עבור תוכנית הבידור לילדים ונוער 2016.
ב-2018 היה התסריטאי של "העולם עצוב אז צוחקים" בערוץ כאן 11 שעוסקת בסיפורו והתפתחותו של ההומור הישראלי לאורך השנים.
אבירם הוא יוזם ומפתח האפליקציה Bayoosh לסינון משעשע של שיחות, היה בעל פינה בתוכנית הבוקר של יאיר ניצני בגלי צה"ל, ובעל טור אורח ב-Xnet.
סולימאן הראשון

קורות חיים

סולימאן נולד בטרבזון, אשר לחוף הים השחור, ככל הנראה ב-6 בנובמבר 1494. אביו, סלים הראשון, היה שליט האימפריה ואמו, חפסה סולטאן, מיוחסת לשושלת ג'ינגיס ח'אן. סולימאן קיבל חינוך כמו כל ילדי הנסיכים עד גיל 17 תחת שליטת האם, ולאחר מכן עבר לידי אביו, שככל הנראה הטיל עליו את מרותו. מוריו לימדו אותו את הקוראן, ערבית, פרסית, קרוא וכתוב, מתמטיקה, מוזיקה, קשתות וכן תכשיטנות.
בגיל 17 מונה לתפקיד מושל איסטנבול, ולאחר מכן מושל סרוחאן. אביו מת בפתאומיות בעת שהיה בדרכו מאיסטנבול לאדירנה, והעדים למותו הסכימו לשמור את הדבר בסוד עד אשר הגיע סולימאן. ב-30 בספטמבר 1520 הפך סולימאן לסולטאן האימפריה העות'מאנית.
עד מותה בשנת 1534, הייתה אמו של סולימאן, הוולידה סולטאן חפזה, חברה טובה ומייעצת. היא ליוותה אותו במשימותיו המנהליות הראשונות בקפה בשנת 1510 כאשר התמנה לשלוט בשיח' זאדה ובמניסה. כאשר נפטרה הקדיש לזכרה מסגד וחאן.
סולימאן מכונה "המחוקק" בעקבות קובץ החוקים שחיבר המכונה סולימנמה. הספר נכתב תוך התייעצות באנשי הדת ובראשי הבירוקרטיה. הוא כלל את כל הזכויות והחובות של נתיני האימפריה שאינן מופיעות בהלכות האסלאם (שריעה). בעתיד הסולטאנים יבקשו, בעיתות מצוקה, לחזור ולהפעיל את האימפריה על פי הספר של סולימאן ולבצע רפורמות לשם כך.
ב-1522, ריכז בנמל העיר מרמריס 300 אוניות ו-200,000 אנשי צבא וכבש את האי רודוס מידי מסדר ההוספיטלרים, שהיווה נקודה חשובה בנתיבי השייט של האימפריה לחלקיה בחופים המזרחיים והדרומיים של הים התיכון. סולימאן המפואר ביסס את שלטון האימפריה שעמד בראשה באזור הבלקן והטיל אימה על תושבי וינה, עליה הטיל מצור בעקבות ניצחונו המזהיר על הכוחות הנוצרים בהונגריה בקרב מוהאץ' בשנת 1526. סולימאן בנה את חומות ירושלים העתיקה ואת שערי ירושלים הקיימים עד ימינו.
ב-1536, הוא הוציא להורג את הוזיר הגדול וחברו הטוב מימי נעוריו, פרגלי איברהים פאשה, לאחר שורת אירועים שלאחריהם השתכנע שאיברהים מהווה איום על שלטונו ואינו נאמן לו יותר. ב-1555, לאחר 40 שנה של מלחמות בלתי פוסקות מול הספווים (הפרסים), הצליח להגיע איתם להסכם, הסכם אמסיה. ההסכם קבע את קו הגבול לא רק בין פרס לאימפריה העות'מאנית אלא גם את קו הגבול בין הסונים לשיעים עד לימינו.
בינואר 1546 פגעה רעידת אדמה קשה בארץ ישראל. בירושלים נהרסו אז בין השאר גם שורת בתי מוסלמים, שנשענו פיזית על הכותל המערבי. סולימאן הוציא לאחר מכן פירמן, שהקצה את השטח ליהודים לתפילה.
בשלהי 1553 או 1554, הוציא סולימאן פירמן (צו עות'מאני), המגנה רשמית את עלילות הדם נגד היהודים. הוא עשה זאת על פי הצעתו של הרופא היהודי הבכיר משה חמון. צו זה מילא תפקיד חשוב בהגנה על המיעוט היהודי באימפריה מפני עלילות הדם אשר היו נפוצות באותה עת באירופה.
סולימאן הראשון נפטר בספטמבר 1566. בזכות מפעלו הגדול בירושלים, בניית חומות העיר העתיקה, קרוי כיום אחד הרחובות הראשיים בעיר, רחוב סולטאן סולימאן. נקבר במסגד סולימאנייה שבאיסטנבול.

משפחתו

לסולימאן היו שש אחיות שהתחתנו עם בכירי ממשל, ובת בשם מיהרימה, שהשפיעה עליו רבות בשנים האחרונות לשלטונו. לסולימאן היו גם 6 בנים: מוסטפא, מהמט, עבדואללה, באיזיט, סלים (שירש את השלטון והפך לסולטאן סלים השני) וז'האנגיר; כולם בניה של אשתו החוקית הורם סולטאן מלבד מוסטפא שהיה בנה של מאהידווראן סולטאן.
אשתו הורם הייתה ממוצא אוקראיני, ולכן נקראה במערב רוקסלנה (וכן כונתה רוסולינה וחָאסקי סולטאנה). שמה המקורי היה אנסטסיה או אלכסנדרה גברילובה ליסובסקי. הורם הייתה במשך תקופה ארוכה פילגשו המועדפת של סולימאן ומאבק קשה על חיבתו של סולימאן ניטש בינה לבין פילגשו השנייה, מאהידווראן. מאבק זה בא לסיומו לאחר מות אימו, בחתונתם בשנת 1534.
Fetish

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי סלינה גומז, צ'לו אנגלידס, ג'ינו ברלטה, ברט מקלפלין, ג'ונאס ג'ייברג, ג'ו חג'אדוריאן, אלכס שוורץ וראדריק דייוויס והופק על ידי ג'ייברז ודה פיוצ'ריסטיקס. השיר הוא שיר בסגנון האינדי-פופ, המשלב בתוכו גם את סגנון הרית'ם אנד בלוז.
בנוסף לכך, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, בסמוך לצאתו.

וידאו קליפ

האודיו הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של סלינה גומז ב-12 ביולי 2017 וצבר למעלה מ-100 מיליון צפיות. הקליפ הרשמי של השיר הועלה לערוצה ארבעה עשר ימים לאחר מכן. בתחילת הקליפ ניתן לראותה כשהיא עומדת על כביש ומביטה אל השמש. 
נכון למאי 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-165 מיליון צפיות.
יונה רוזנקיאר

ביוגרפיה

נולד בקיבוץ יחיעם אשר בגליל המערבי בשנת 1981, התחנך בקיבוצו ואחר כך בקיבוץ עברון בתיכון הקיבוצי "אופק".
אחרי שירות בחטיבת הצנחנים וטיולים בעולם, נרשם רוזנקיאר לאוניברסיטת תל אביב ולמד בחוג לקולנוע וטלוויזיה.
מאז הוא ביים מספר סרטים קצרים והשתתף בסרטים באורך מלא כשחקן.
יונה כתב והופיע בקטעי סטנד אפ לצד אחיו, יואל רוזנקיאר.
בשנת 2017 החל לשחק בסדרת הפנטזיה "ג'ודה" ב-HOT3 בכיכובו של ציון ברוך את אחיינו של מיסטר ז'ק.
ב-1 באוגוסט 2018 הוקרן לראשונה סרט הביכורים שלו "הצלילה" בפסטיבל הקולנוע ירושלים. הסרט יצא לאקרנים בבתי הקולנוע בישראל בקיץ 2019.

חיים אישיים

יונה הוא אחיו של השחקן יואל רוזנקיאר.
מש"ל

מש"ל או מ.ש.ל הוא ראשי תיבות של הביטוי מה שצריך להוכיח או מה שרצינו להוכיח או מה שהיה להוכיח. ביטוי זה מופיע בצורתו המקוצרת לעיתים קרובות בסוף הוכחה מתמטית או טיעון פילוסופי.

לעיתים קרובות הביטוי מוחלף בריבוע שחור מלא (■
) או ריק (□
) אשר נקרא הלמוש על שם המתמטיקאי האמריקאי-הונגרי פול הלמוש (Paul Halmos).
לעיתים מפרשים את ראשי התיבות בעברית באופנים שונים, כגון מה שנכתב למעלה, מה שניסיתי להוכיח, מה שרצינו להוכיח, מה שהיה להוכיח וכן הלאה, אך משמעות הביטוי נותרת בעינה.

מקור הביטוי

הביטוי העברי הוא תרגום המקור היווני ὅπερ ἔδει δεῖξαι (נהגה: hoper edei deixai, ובראשי תיבות: ΟΕΔ) שפירושו המילולי הוא: בדיוק מה שנדרשנו להוכיח ונמצא בשימוש בהוכחות של אוקלידס, ארכימדס ועוד, ומאז משמש את הקהילה המתמטית-פילוסופית.
בתקופת הרנסאנס שבו הקהילה המדעית השתמשה בעיקר בלטינית, הביטוי היווני תורגם גם הוא ללטינית כ-quod erat demonstrandum, או בראשי התיבות .Q.E.D במשמעות מעט שונה: מה שהיה להוכיח. אחד מהשימושים המפורסמים בביטוי הלטיני נמצא בספר תורת המידות של ברוך שפינוזה שנחשב ליצירת המופת שלו.
באנגלית ישנו פירוש הומוריסטי לראשי התיבות בלטינית: Quite Easily Demonstrated, שתרגומו המילולי הוא: מוכח די בקלות.
ליאור מנור

ליאור מנור (נולד ב-23 ביוני 1962) הוא קוסם, אמן טלפתיה, מנטליסט, מנחה כנסים ומרצה ישראלי. הוא אמן בידור המשתמש בקסמים ובטלפתיה כאמצעי להעברת מידע והטמעת מסרים, מקפיד לא להציג עצמו כבעל כוחות על-טבעיים ומתנגד לאלה הטוענים שיש להם כאלה. בדצמבר 2018 נבחר כנשיא אגודת הקוסמים הישראלית.

ביוגרפיה

ליאור מנור נולד בחולון לאריה ורחל מנור, ניצולי שואה. אביו היה סא"ל בחיל האוויר ולאחר מכן, סמנכ"ל בינוי ברשת מלונות דן. אמו הייתה עקרת בית. אחיו הבכור, עמי מנור, היה יו"ר קבוצת הכדורסל הפועל חולון.
בילדותו, עסק ליאור מנור בחידות מתמטיקה ופיזיקה וגם בקסמים, אך נטש את התחום בשל פחד קהל.
את שירותו הצבאי עשה ביחידת לוחמה אלקטרונית של חיל האוויר בחרמון.
לאחר סיום הלימודים לתואר ראשון במתמטיקה ומדעי המחשב מאוניברסיטת תל אביב, ובעקבות מופע קסמים של רוני שכנאי, החליט מנור לחזור לתחום. הוא החל ללמוד אצל שכנאי, עד שהרגיש בשל והחל להופיע באופן עצמאי, כאשר אשתו שימשה לו אסיסטנטית.
בשנת 1994 הנחה פינה קבועה בתוכנית האירוח של דן מרגלית בערוץ 2, בה חזה את מספרי הגרלת הלוטו.
בשנים 1997–1998 היה הקוסם הישראלי הראשון שקיבל תוכנית טלוויזיה משלו. התוכנית "קלף חזק" שודרה בערוץ 1 ורצה במשך שתי עונות. במהלך התוכנית, בין היתר, עצר את הדופק, פתר חידה של דן חמיצר, ונהג ברחבי תל אביב עם עיניים מכוסות. בשנים 1999–2000 הנחה פינה קבועה בתוכנית של רפי רשף, בה חזה לראשונה את תוצאות בחירות 1999 ועצר את שעון הספירה לאחור למילניום על בנייני עזריאלי.
בנוסף לפעילותו בתחום הקסמים, מנור פעיל חברתי בתחום הסוכרת, מחלה עימה מתמודד מעל 27 שנים. ב-2013 צוטט בספר "המדריך לעתיד" של ד"ר רועי צזנה, חוקר ביחידה לחיזוי טכנולוגי וחברתי באוניברסיטת תל אביב, בהקשר לטיפול שבמסגרתו מתוכנתים מחדש תאים בגוף ומשנים את צורתם ואת תפקודם. מנור צוטט כחולה סוכרת שיעדיף לקבל את הטיפול קודם ורק אחר כך לדון בסוגיות האתיות.
מנור נשוי ואב לשלושה.
יאקוב פרידריך פריס

קריירה אקדמית

יאקוב פריס נולד בעיירה ברי בסקסוניה-אנהלט, השכלתו הייתה דתית-נוצרית אך העמקה בלימודי פילוסופיה ובעבודותיו של עמנואל קאנט גרמה לו להתרחק מן הדת. הוא למד באוניברסיטאות של ינה ולייפציג כאשר בשנת 1805 הוזמן להיות פרופסור למתמטיקה ופילוסופיה באוניברסיטת היידלברג. בזמן עבודתו באוניברסיטה פרסם את אחת מן עבודותיו החשובות - "Neue Kritik der Vernunft", המהדורה השנייה והמורחבת פורסמה בשנים 1828-1831 (the Neue oder anthropologische Kritik der Vernunft).
פריס התנגד לדעותיו של פרידריך וילהלם שלינג ובשנת 1812 אף פרסם מאמר בנושא ("Von deutscher Philosophie, Art und Kunst"). 
בשנת 1814 ניסה פריס להתמנות לפרופסור לפילוסופיה באוניברסיטת ברלין, אך כשל.

אנטישמיות

פריס היה בעל דעות אנטישמיות, בשנת 1816 פרסם פריס מאמר בשם "Über die Gefährdung des Wohlstandes und des Charakters der Deutschen durch die Juden" (בתרגום: יהודים כאיום על החיים הגרמניים והאופי הגרמני). במאמר זה הוא הצדיק נוהג שלפיו יהודים צריכים ללכת עם ציון מזהה מיוחד על הבגדים כדי להבדיל אותם משאר האוכלוסייה, כמו כן, לדעתו יש לעודד את היהודים לעזוב את שטחי גרמניה. הוא ציין שבהשפעת היהודים החומריות בחברה הגרמנית גדלה ולכן רצוי לבדל אותם מהחברה הגרמנית, מאמר זה היה בין היתר בסיס לפרעות "הפ-הפ" בשנת 1819.

פעילות פוליטית

בשנת 1816 בהיותו ביינה הוא פרסם מאמר "Von deutschem Bund und deutscher Staatsverfassung" בו הוא פנה לגרמנים צעירים. במאמר זה הוא צידד באיחוד גרמניה (שאז הייתה מחולקת למספר רב מאוד של מדינות). פעילותו של פריס הביאה לכך שפורסמו תקנות חדשות לגבי פעילות פוליטית באוניברסיטאות. בשל הדעות הפוליטיות שלו והשתתפותו במהומות הסטודנטים בשנת 1817 נאסר עליו ללמד פילוסופיה והוא המשיך ללמד מתמטיקה ופיזיקה בלבד.
בשנת 1818 אחד מתלמידיו של פריס רצח את המחזאי הגרמני אוגוסט פון קוצבו על רקע דעותיו הפוליטיות. במהלך החקירה נמצאו במסמכיו מכתבים שהוא קיבל מפריס. כתוצאה מכך בוטלו כל הרצאותיו באוניברסיטה, אך הוא המשיך לקבל את משכורתו. בהמשך, בהדרגה, הוא התחיל ללמד מחדש. 
פריס היה מעורב בוויכוח עם גיאורג וילהלם פרידריך הגל. בספריו הגל ציין שעבודותיו של פריס אינן מעמיקות דיו ולכן מסקנותיו אינן נכונות, הגל גם מתח ביקורת על כך שפריס השתתף בפעילות הפוליטית של הסטודנטים. פריס ענה שהגל מנסה להגן על המשטר הקיים ועל מעמדו במסגרת המשטר הנוכחי.