רוט-וייס אסן

היסטוריה

מועדון הכדורגל רוט-וייס אסן הוקם בשנת 1907 בתור מועדון הכדורגל פוגלהיים, שהיה מיזוג בין שני מועדונים קטנים יותר, מועדון ספורט פרויסן ודויטשה אלשה. בשנת 1913 התאחדה פוגלהיים עם טורנרבונד ברגבורבק, למועדון אחד, אמשר-פוגלהיים, ששינה את שמו לשפיל אונד שפורט 1912 (משחק וספורט 1912) לאחר מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1923 חזר המועדון לשם טורנרבונד בורגבורבק, ולבסוף התקבע שמו על רוט-וייס אסן.
בשנת 1938 רוט-וייס אסן נכנסה למשחקי הגאוליגה, הליגה העליונה של גרמניה בתקופת הרייך השלישי, שהייתה מחולקת על פי מחוזות, והאלופות של כל מחוז היו נפגשות למשחקי האליפות בתום העונה. בשנת 1941 רוט-וייס אסן הייתה רחוקה נקודה אחת מזכייה באליפות המחוז. בשנת 1948 חזר המועדון לליגה המערבית, וזכה באליפות האוברליגה המערבית בשנת 1952. בשנת 1953 זכה המועדון בגביע הגרמני לאחר ניצחון 1–2 בגמר על אלמניה אאכן. בשנת 1955 זכה המועדון באליפות גרמניה, טרם הקמת הבונדסליגה, לאחר ניצחון בגמר על קייזרסלאוטרן בתוצאה 3–4, והיה למועדון הגרמני הראשון שהשתתף בגביע אירופה לאלופות בעונת הבכורה של המפעל, 1955/56, אך הודח כבר בסיבוב הראשון על ידי היברניאן הסקוטית, לאחר הפסד 0–4 במשחק הראשון בבית, ותיקו 1-1 במשחק הגומלין בחוץ. השחקנים העיקריים של רוט-וייס אסן בתקופת הזוהר היו השוער פריץ הרקנראט, המגן היינץ ווברס, הקשר אוגוסט גוטשלאק והקשר ההתקפי הלמוט ראן, שהיה אחד הכדורגלנים המובילים בעולם באותה תקופה, וחלק בלתי נפרד מהזכייה של נבחרת גרמניה המערבית במונדיאל 1954. לאחר ההצלחה באמצע שנות ה-50, רוט-וייס אסן הפכה לקבוצת מרכז טבלה, ובשנת 1961 נשרה לליגה השנייה, בה שיחקה לאורך מספר שנים. במהלך שנות ה-60 וה-70, לאחר הקמת הבונדסליגה, רוט-וייס אסן עלתה וירדה מהבונדסליגה מספר פעמים, כאשר הפעם האחרונה שהקבוצה ירדה מהבונדסליגה הייתה בעונת 1976/77, לאחר ארבע עונות רצופות בבונדסליגה. באותה תקופה, השחקנים העיקריים של הקבוצה היו הורסט רובש, וילי ליפנס ומנפרד בורגסמולר. 
החל משנת 1978, רוט-וייס אסן שיחקה לעיתים בבונדסליגה השנייה ולעיתים בליגה השלישית במשך מעל 20 שנה. בתקופה זו, המועדון סבל מבעיות כלכליות קשות, ובעונות 1983/84, 1990/91 ו-1993/94, הורד מהבונדסליגה השנייה לליגה השלישית בגין בעיות אלו. עם זאת, בתקופה זו היו מספר נקודות אור למועדון, כמו זכייה באליפות גרמניה לחובבים בשנת 1992, והגעה לגמר הגביע הגרמני לעונת 1993/94, בו הפסידה הקבוצה 1–3 לורדר ברמן. בעונת 1997/98 נשרה הקבוצה לליגה הרביעית, וחזרה לליגה השלישית תוך עונה אחת. בשנת 2004 עלתה הקבוצה לבונדסליגה השנייה, אך נשרה כעבור עונה אחת. לאחר מכן הקבוצה הידרדרה עד לליגה החמישית, ובעונת 2011/12 עלתה לליגה הרביעית, שם היא משחקת נכון לעונת 2016/17. 
בנובמבר 2005 העניקה רוט-וייס אסן חברות כבוד במועדון לפלה.

אצטדיון

עד לשנת 2012, האצטדיון הביתי של רוט-וייס אסן היה אצטדיון גאורג מלכס, הקרוי על שמו של גאורג מלכס, נשיא המועדון בעבר. אצטדיון זה היה הראשון בגרמניה בו הותקנו זרקורים. בשנת 2012 עברה הקבוצה לאצטדיון אסן, המכיל 20,650 מקומות ישיבה. על אף שהמועדון משחק בליגות נמוכות, הוא נהנה מתמיכה של אלפי אוהדים במשחק, ובתחילת העשור השני של המאה ה-21, לא פחות מממוצע של 6,000 צופים למשחק.

יריבויות ובריתות

היריבות הגדולה ביותר של רוט-וייס אסן היא עם שאלקה 04, שמגיעה מהעיר גלזנקירכן הסמוכה לאסן. לרוט-וייס אסן יריבויות אזוריות נוספות עם פורטונה דיסלדורף, וופרטאלר בורוסיה ורוט-וייס אוברהאוזן. למועדון יריבות עירונית עם שוורץ-וייס אסן, ולמשחקי הדרבי ביניהן היו מגיעים כ-30 אלף אוהדים בימי השיא של יריבות זו.
לאוהדי רוט-וייס אסן יחסים טובים מאוד עם אוהדי ורדר ברמן. חברות דומה הייתה לאוהדים עם אוהדי בורוסיה דורטמונד בעבר.