google/wiki40b huggingface dataset:
The Big Goodbye

תקציר

תקלה במחשב גורמת לפיקארד, לדאטה ולד"ר קראשר להילכד בתוך תוכנית הולודק המבוססת על סיפור גנגסטרים שמתרחש בשנות ה-40 של המאה ה-20.

תיאור העלילה

ספינת החלל אנטרפרייז-D נמצאת בדרכה אל כוכב הלכת טורונה 4 על מנת לפתוח במשא-ומתן מטעם הפדרציה עם גזע החייזרים-חרקים ג'ארדן. הג'ארדן מקפידים מאוד על פרוטוקול; כאשר הפדרציה ניסתה בפעם הקודמת לשאת-ולתת עמם לפני 20 שנה, הגייה לא נכונה בברכה של הפדרציה הביאה את הג'ארדן לסרב ולדבר עד היום. קפטן פיקארד זכה לכבוד להיות זה שמברך, אבל החזרות על ההצהרה הפכו למעייפות והוא בוחר לבלות קצת זמן בהולודק, בסיפור אודות דיקסון היל. בתוכנית ההולודק, כבלש היל, פיקארד לוקח על עצמו לחקור את המקרה של ג'סיקה בראדלי (קרוליין אולפורט), שמאמינה כי סיירוס רדבלוק (לורנס טירני) מנסה להרוג אותה. פיקארד עוזב את ההולודק, ומשאיר את התוכנית רצה, על מנת לאשר את זמן ההגעה המשוער של האנטרפרייז לטורונה. פיקארד מזמין את ד"ר קראשר ואת ד"ר וויילן (דייוויד סלבורג), היסטוריון המבקר על האנטרפרייז, להצטרף אליו בביקורו הבא בהולודק. בעוד ד"ר קראשר עדיין מתכוננת, פיקארד וד"ר וויילן מוכנים להיכנס אל ההולודק, כאשר דאטה, הלבוש גם הוא בבגדים תקופתיים, מגיע, לאחר ששמע את הזמנתו של פיקארד. כאשר השלושה נכנסים אל ההולודק, הם מגלים כי ג'סיקה נרצחה; וכאשר פיקארד מסביר שהיא הייתה במשרדו יום קודם לכן, הם נעצרים על ידי לוטננט מק'נארי (גארי ארמגנאק) בחשד לרצח שלה. בעוד הם נלקחים אל תחנת המשטרה, ד"ר קראשר נכנסת אל ההולודק, ומצטרפת אל חבריה.
בינתיים, האנטרפרייז נכנסת לטווח תקשורת עם הג'ארדן, אשר מנסים ליצור עמה קשר, וגורמים לנפילות ארעיות של כוח. הג'ארדן דורשים לקבל את ברכתה של האנטרפרייז ונעלבים מכך שהם נאלצים לשוחח עם מישהו אחר מאשר הקפטן. הצוות מנסה ליצור קשר עם פיקארד בהולודק, ומגלה כי הדבר בלתי אפשרי; הם מבינים במהירות כי ההולודק מושפע מהאות שנשלח מהג'ארדן, שמונע מהם אפילו לפתוח את דלתות החדר. ג'ורדי לה פורג' ווסלי קראשר מתחילים לעבוד על תיקון מערכות ההולודק.
בתוך ההולודק, פיקארד, דאטה, קראשר וד"ר וויילן עושים דרכם חזרה מתחנת המשטרה אל משרדו של היל. שם, מר ליץ' (הארווי ג'ייסון) מחכה לפיקארד, בדרישתו לקבל מידיו חפץ שג'סיקה נתנה לו. כאשר פיקארד לא מצליח להבין, ליץ' יורה בד"ר וויילן עם אקדח. בעוד ד"ר קראשר מנסה לטפל בו, פיקארד ודאטה מבחינים כי ההולודק אינו מתפקד כהלכה, שכן פרוטוקולי הבטיחות משותקים והם אינם יכולים לעזוב. רדבלוק מצטרף אל החבורה, וממשיך לתבוע את החפץ. גם לוטננט מק'נארי מגיע למקום, ברצונו לקדם את חקירת הרצח של ג'סיקה. פיקארד מנסה להסביר להם את טבעו של ההולודק, אך רדבלוק מסרב להאמין לו.
בחוץ, וסלי מגלה כי קיים חשש שההולודק סבור שהצוות הלכוד הם הולוגרמות, ועל כן לא ניתן פשוט לכבות את המערכת, מהחשש לאבד אותם. במקום זאת, הוא בוחר לאפס את הסימולציה, וגורם לפיקארד ולאחרים למצוא עצמם, למשך זמן קצר, באמצע סערת חורף, לפני שהם מוצאים את עצמם שוב במשרדו של היל. האיפוס מנקה בהצלחה את התקלה, ודלתות היציאה מההולודק מופיעות. רדבלוק וליץ', המאמינים כי הדלתות יובילו אותם לעולם חדש שניתן לבזוז, יוצאים מההולודק למרות אזהרותיו של פיקארד, ומוצאים את עצמם מתפוררים, שכן הם אינם אלא אלמנטים הולוגרפיים. פיקארד מודה למק'נארי על עזרתו, אבל אומר לו שזה ה"להתראות הגדול", שכן הם עוזבים את ההולודק. ד"ר קראשר מזדרזת להעביר את ד"ר וויילן הפצוע אל המרפאה, בעוד שפיקארד ממהר אל הגשר הפיקוד, ומגיע בדיוק בזמן על מנת לברך את הג'ארדן. הג'ארדן מקבלים את הברכה, המבשרת על תחילתו של משא-ומתן מוצלח.
יוסף ברוך אפשטיין

רבי יוסף ברוך הלוי אפשטיין מניישטאט (תקנ"ב - י' באדר תרכ"ז), היה אדמו"ר חסידי. מכונה "דער גוטער איד" (היהודי הטוב).

תולדות חייו

נולד לרבי קלונימוס קלמן הלוי מקרקא מחבר הספר "מאור ושמש", מחשובי אדמו"רי פולין ולמילכה ראדל. בילדותו היה אצל החוזה מלובלין, רבו של אביו. כמו כן נסע לרבי מנחם מנדל מרימנוב, רבי צבי הירש מרימנוב, רבי מאיר מפרמישלאן ורבי יחזקאל מקוזמיר. בבחרותו היה חסידם של רבי ישכר בער מראדושיץ, השרף ממוגלינצא ורבי אלעזר מקוז'ניץ, אך בעיקר היה חסידו של אביו. אחרי ההסתלקות של הצדיקים הנ"ל היה נוסע לרבי חיים מצאנז.
לאחר נישואיו החל לעסוק במסחר, אך בהמשך מונה לרבה של ניישטאט ("עיר חדש"), והחל לנהוג באדמו"רות. התפרסם בשל מנהגו להרבות באמירת תהילים, ונודע כבעל מופת. לאחר פטירת רבי ישכר בער מראדושיץ, פנו אליו חסידים רבים. הוא נהג לחלק קמיעות בהם מופיע שמו ושם אמו. בדרך כלל נהג לומר רק מדברי תורתו של אביו, והסתיר את כוחו בתורה. עם זאת זכה להערצתם של צדיקים שנודעו גם כגאונים בתורה מלבד צדקתם כמו רבי מנחם מנדל שניאורסון ה"צמח צדק" ורבי חיים מצאנז.
בנו רבי קלונימוס קלמן מילא את מקומו. חתניו היו רבי אליעזר הורוויץ נכדו של החוזה מלובלין ורבי משה אבא בער מליטוביסק. נכדו רבי חיים שמואל הורוויץ מחנטשין, היה מגדולי אדמו"רי פולין בתקופתו. בין צאצאיו, אדמו"רי חסידות אוז'רוב ורבי קלונימוס קלמיש שפירא מפיאסצנא.
אדאבאיו אדדג'י

חייו

אדדג'י שימש בתפקידים שונים במערכת הפוליטית בניגריה ביניהם השר לפיתוח כלכלי ובנייה מחדש בממשלת ניגריה בין 1971 ל-1975. בתפקיד זה היה פעיל במשא ומתן שהביא ליצירת קהילת מדינות מערב אפריקה (ECOWAS).
לאחר מכן החל אדדג'י בקריירה בשירות האומות המאוחדות ושימש כתת-המזכיר הכללי וראש הנציבות הכלכלית של האומות המאוחדות לאפריקה עד לשנת 1991. לאחר שובו לניגריה הקים אדדג'י מוסד מחקר בשם ACDESS (ראשי תיבות של - African Center for Development and Strategic Studies) ובמסגרתו הוא פעיל מאז. המכון הוקם בעיר איג'בו-אודה, עיר בת חצי מיליון תושבים במדינת אוגון במערב ניגריה. אדדג'י פרסם מאמרים רבים בשאלות הנוגעות לכלכלת מדינות אפריקה, לפיתוחן ולדמוקרטיזציה שלהן. אדדג'י התבטא כי חובן החיצוני של מדינות אפריקה הרסני יותר מהמלחמות אותן הן חוות. אדדג'י תומך בשיתוף פעולה אזורי בין מדינות אפריקה, והיה פעיל ביצירת הסכמי סחר אזוריים שהתגבשו לכלל ישות הקרויה COMESA - השוק המשותף למזרח ודרום אפריקה.
קארה (שבט)

קארה או קארו הוא שבט בדרום אתיופיה ליד נהר האומו. השבט מתגורר בגדה המזרחית של נהר האומו. מספר בני השבט מוערך בכ-1,000-1,500 אנשים.
סימן ההיכר שלהם הוא מסמר מתכת גדול הנעוץ בשפה התחתונה. לפעמים הם נועצים מסמרים גם בסנטר, באוזניים ובאזורים אחרים בפנים.
בני השבט חיים בבקתות קש וצובעים את גופם בחומר לבן אדמדם. הם ידועים בחוסר סובלנותם במיוחד כלפי זרים המבקרים באזור.

שפה

השפה של בני שבט הקארה שייכת לשפות הדרום-אומוהוטיות היא דומה לשפתם של בני שבט ההאמר.
ז'אן מולן

חייו לפני מלחמת העולם השנייה

מולן נולד בבזייה שבצרפת. הוא התגייס לצבא הצרפתי ב-1918. לאחר מלחמת העולם הראשונה למד משפטים וסיים את לימודיו בשנת 1924. לאחר מכן נשא במשרות שונות בשירות המדינה במישור המוניציפלי. ב-1926 נישא לאישה בשם מרגריט סרוטי, אך הנישואים כשלו, והזוג התגרש בשנת 1928. במקביל לעבודתו בשירות המדינה צייר גם קריקטורות פוליטיות בעיתון בשם "Le Rire" (הצחוק), כשהוא משתמש בשם העט "רומנין".

פעילותו ברזיסטאנס

ב-1939 התמנה מולן למנהל מחוז אר ולואר. לאחר התבוסה הצרפתית במערכה על צרפת במלחמת העולם השנייה נעצר על ידי הגרמנים, מכיוון שסירב לחתום על מסמך מזויף שהאשים חיילים סנגלים בצבא צרפת בטבח אזרחים. בעודו כלוא ניסה להתאבד באמצעות חיתוך צווארו בשבר זכוכית. ניסיון ההתאבדות נכשל, אך הותיר צלקת בולטת בצווארו, אותה נהג להסתיר באמצעות צעיף שהפך לסימן היכר של מולן.
בנובמבר 1940 הורתה ממשלת צרפת של וישי לפטר את כל ראשי הערים הנבחרים בעלי נטייה פוליטית שמאלית. מולן סירב לפטר את ראשי הערים שבמחוזו, ולכן פוטר בעצמו. הוא עבר לעיירה סן אנדיול במחוז בוש דו רון בדרום צרפת, והצטרף לשורות המחתרת הצרפתית, הרזיסטאנס. ב-1941 נסע בחשאי ללונדון כשהוא מסווה עצמו בשם ז'וזף ז'אן מרסייה, ונפגש שם עם הגנרל שארל דה גול, שעמד בראש תנועת צרפת החופשית שביקשה להתנגד לגרמנים ולמשטר צרפת של וישי. דה גול ביקש ממולן לפעול לאיחוד קבוצות הרזיסטאנס השונות. בינואר 1942 הוצנח מולן בחשאי לצרפת. כשהוא נושא את הכינויים המחתרתיים "רקס" או "מקס" נפגש עם מנהיגי קבוצות הרזיסטאנס השונות ופעל לאיחודן למחתרת לוחמת אחת.
בינואר 1943, הכריזו שלושה מפלגי הרזיסטאנס השונים על איחודם לתנועות ההתנגדות המאוחדות (Mouvements Unis de la Résistance, בראשי תיבות: M.U.R) בפברואר 1943 שב ללונדון, ובמרץ 1943 שב לצרפת עם פקודות להקים מועצה לאומית להתנגדות (Conseil national de la Résistance - CNR) שתאחד את כל פלגי הרזיסטאנס השונים, גם אלו שלא הצטרפו אל ה-M.U.R. גוף זה התכנס לראשונה בפריז ב-27 במאי 1943.
ביוני 1943 נעצר מולן כשכינס מפגש של מנהיגי הרזיסטאנס בעיר ליון. מולן ומנהיגים רבים אחרים נעצרו. מולן נחקר על ידי איש הגסטפו קלאוס ברבי שכונה "הקצב מליון", ולאחר מכן הועבר לפריז. הוא לא גילה את סודות המחתרת לחוקריו. הוא הועבר להמשך החקירה על אדמת גרמניה, ובדרכו, ברכבת, ליד העיר מץ, מת. אין לדעת אם סיבת המוות הייתה התאבדות או פגיעות שנגרמו במהלך עינויים.

הנצחתו

עם מותו נטמן מולן בבית הקברות פר לשז בפריז. ב-1964 הועברו שרידיו לפנתיאון בו מנציחה האומה הצרפתית את החשובים שבבניה. כיום נחשב ז'אן מולן לדמות מופת בצרפת, ועל שמו נקראו בתי ספר, אוניברסיטה בליון, ומספר רב של רחובות, כיכרות, ותחנת חשמלית בפריז. מוזיאון ז'אן מולן בפריז מנציח את זכרו ואת מאבק הרזיסטנס. ב-1993 הנפיקה צרפת מטבע בן שני פרנק, הנושא את דמותו.
יד לבנים (באר שבע)

בנייתו כבית כנסת

בית יד לבנים נבנה במטרה לשמש כבית כנסת רב-קהילתי שמטרתו לתרום למיזוג העדות והגלויות הרבות בעיר באר שבע. את הרעיון להקמת בית הכנסת העלה ראש העיר, דוד טוביהו בשנת 1959 והשלד הוקם עד שנת 1961 במרכז האזרחי. בית הכנסת היה אמור להכיל 800 מקומות לגברים ועוד 400 מקומות בעזרת הנשים ולכלול בקומת המרתף מוזיאון. אדריכלי המבנה היו יוחנן רטנר ומרדכי שושני. בשנים 1962-1963 הושלם הכותרת בראש המבנה, אך עד 1970 לא הונח עליו גג והמבנה לא הושלם. בשנת 1970 הועלה הרעיון ליעד את המבנה ליד לבנים, מכיוון שנטען שקרבתו לציר המרכזי הראשי של העיר, לא התאים כבית כנסת לתושבי העיר, בגלל אי הסכמה לסגור את הציר הראשי למכוניות בשבת. עם זאת, נמשכו המאמצים למצוא מימון להשלמת מבנה בית הכנסת, ואף הגיעה הצעה של נציגים של היהדות הרפורמית להשלים את המבנה.

העברה לארגון יד לבנים

ארגון "יד לבנים" המקומי בבאר שבע, הוקם בעקבות צורך של המשפחות השכולות להנציח את הנופלים מאזור הנגב. בתחילה החזיק הארגון בסניף הנצחה בבניין עיריית באר שבע. בנפרד, קבוצת משפחות שכולות רצו גם הן לקבל מבנה הנצחה שיתן להן מענה. המבנה הועבר ליד לבנים בסוף שנות ה-70. בסוף שנות ה-70 הוחל בהשלמת המבנה לצורך יד לבנים, בעבודות שנעשו על ידי רסקו. אולם העבודות התקדמו בעצלתיים בגלל בעיות מימון והחלטת הממשלה על הקפאת בנייה. בינואר 1982 יצאה העירייה במגבית ציבורית לגיוס מימון לבנייה.
ב-18 באפריל 1983 נחנך המבנה כ"יד לבנים". ששון בר-צבי, מראשוני באר-שבע היה ראש צוות ההקמה ויו"ר ראשון (בהתנדבות).
מיום פתיחת המבנה והפיכתו ל"יד לבנים" הוחלט שהמקום יהווה לא רק אתר הנצחה, אלא גם כמקום לפעילויות תרבותיות ותמיכה למשפחות השכולות.

חלוקת המבנה

בערים רבות בישראל קיים בניין להנצחת חללי צה"ל, הנמצא בשימוש ארגון יד לבנים. המבנה הנמצא בבאר שבע הוא הגדול ביותר בארץ, ולאחריו חיפה וירושלים. 

ברחבת הכניסה הראשית למבנה מוצבת אנדרטה לזכר ניצולי השואה ולנפגעי הטרור. בכניסה האחורית למבנה מוצבת אנדרטה לזכר פיגוע ההתאבדות הכפול, שאירע בסמוך למקום ב-31 באוגוסט 2004.
בכניסה למבנה ישנו סמל בצורת נר המסמל את נר הנשמה, נר יזכור. 
הקירות התוחמים את המבנה עשויים כעין עמודים מצולעים ההולכים וצרים כלפי מעלה ומסתיימים בסדרת גגות, שבהם קבועים החלונות. המקום נמצא בסמוך לבניין עיריית באר שבע, כאשר רחבה גדולה מפרידה ביניהן.
במקום ישנם גופים הפועלים לטיפול בבעיות היומיום בעמותת יד לבנים בשיתוף עיריית באר שבע בסניף ארגון יד לבנים ועובדי העירייה.

קומה שנייה

בקומה השנייה נמצא אולם האודיטוריום, בו מתקיימים אירועים שונים, כגון מועדני זמר, מסיבות סיום, טקסים, הרצאות, סרטים ועוד. האודיטוריום משמש גם לאזכרות. ישנן גם תערוכות שמשתנות בהתאם לבקשות שונות (של אמנים ושל המשפחות). 
לאורך השנה מוצגת "תערוכת התנ"ך", הפתוחה לקהל הרחב, של האומן פילוף רטנר אשר תרם למקום ויצר תמונות ופסלים המספרים את סיפורי התנ"ך. במקום מוצגות גם תערוכות מתחלפות.

קומה שלישית

בקומה השלישית אולם ובו 100 מקומות, המשמש לכנסים ואירועים שונים. 
בקומה זו יש שני משרדים נוספים: האחד רא"ם– ראש ארגון מתנדבים, השני מחלקת קשרי חוץ של עיריית באר שבע וכן "קרן באר שבע לפיתוח העיר".
מרכז ספורט המים דאודורו

מרכז ספורט המים דאודורו הוא שמה של בריכת שחייה אולימפית שהוקמה במתחם דאודורו מיליטרי קלאב (מועדון הספורט הצבאי דאודורו) בשכונת דאודורו שבעיר ריו דה ז'ניירו לצד מתקני ספורט נוספים לאימונים ותחרויות בשכונת דאודורו בעיר ומשמש כבריכת שחייה ציבורית מקומית. הבריכה נבנתה ב-2007 לקראת המשחקים הפאן-אמריקאיים שאירחה ריו דה ז'ניירו ב-2007. במשחקים אירחה הבריכה את תחרות השחייה ל-200 מטרים בסגנון חופשי במסגרת תחרות הקרב חמש מודרני של אותם משחקים ולצורך כך הוקם בה יציע קטן לכמה מאות צופים שפורק לאחר הטורניר. הבריכה אינה מקורה.
במסגרת אירוח אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) עברה הבריכה שיפוץ ניכר שכלל בין השאר החלפת כל אריחי החיפוי שבתוכה ושיפוץ המלתחות וכמו כן הוקם בה יציע זמני ל-2000 צופים. במסגרת האולימפיאדה תארח שוב הבריכה את תחרות השחייה במסגרת הקרב חמש של האולימפיאדה בעוד שאר התחרויות יתקיימו במתקנים הסמוכים לה כחלק מהפארק לקרב חמש. ארנה דאודורו שהוקמה בקרבתה תארח את תחרויות הסיף של הקרב חמש ואצטדיון דאודורו יארח את שאר התחרויות של הקרב חמש. המרחק בין שלושת המתקנים הוא כ-300 מטרים בלבד. לאחר המשחקים תשוב הבריכה לשמש כבריכת שחייה ציבורית.
המתקן האולימפי הסמוך ביותר לבריכה הוא מרכז ההוקי האולימפי ומעברה השני מצוי בקרבת מקום ההיפודרום האולימפי.
מטר (כוכב)

מאפיינים

מטר הוא ככל הנראה מערכת מרובת כוכבים שבה כוכב כפול ספקטרוסקופי, מטר Aa ומטר Ab, המקיפים זה את זה, ובמרחק של כ-93 שניות קשת מהם נמצא זוג כוכבים נוסף עמום בהרבה, מטר B ומטר C, שעל פי ההיסט שלהם נמצאים באותו המרחק כמו הזוג מטר A, כך שנראה שהם מקיפים ביחד את מטר A במרחק של לפחות עשירית שנת אור (כ-6,000 יחידות אסטרונומיות) ובזמן הקפה של לפחות 170,000 שנים.

מאפייני מטר Aa ומטר Ab

בני הזוג מטר Aa ומטר Ab מורכבים מענק צהוב מסוג ספקטרלי G2 II-III שלו בהירות מדרגה 3.03, ומכוכב הסדרה הראשית לבן-צהבהב מסוג ספקטרלי F5 V עם בהירות מדרגה 5.8. לענק מסה של כ-3.2 מסות שמש, רדיוס של כ-21 רדיוסי שמש, טמפרטורה של כ-5,100 קלווין ועוצמת הארה של פי 226 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה ובערך פי 260 בצרוף הקרינה בתחום התת-אדום. לבן הזוג מסה של כשתי מסות שמש, רדיוס של כ-2.2 רדיוסי שמש, טמפרטורה של כ-7,800 קלווין ועוצמת הארה גבוהה פי 18 מזו של השמש. בני הזוג מקיפים זה את זה במסלול מעט אליפטי כך שהמרחק ביניהם נע בין 2.5 יחידות אסטרונומיות ל-3.4 יחידות אסטרונומיות וזמן ההקפה הוא שנתיים ו-87 ימים.

מאפייני מטר B ומטר C

מטר B ומטר C הם שני כוכבים צהובים מסוג ספקטרלי G5, אם הם אכן באותו המרחק כמו הזוג מטר A אז הם ככל הנראה כוכבי הסדרה הראשית. המרחק הזוויתי בין שניהם הוא כחמישית שניית קשת, כך שהמרחק ביניהם, בהנחה שהם אכן באותו המרחק כמו מטר A, הוא לפחות 13 יחידות אסטרונומיות והם מקיפים זה את זה בזמן של לפחות 34 שנים. מסותיהם ורדיוסיהם אינם ידועים, אך בהנחה שהם אכן כוכבי הסדרה הראשית, המסה והרדיוס של שניהם צריכים להיות בטווח של 90%-95% מהמסה והרדיוס של השמש.
שישי עם מיכל

על התוכנית

פורמט התוכנית אינו שונה מתוכניות אירוח אחרות כדוגמת "יאיר לפיד" ו"בשידור חי עם דן שילון". בכל תוכנית התארחו מספר אורחים, על פי רוב ידוענים, ובהם מוזיקאים, סטנדאפיסטים, אנשי תקשורת ופוליטיקאים. על פי רוב, האורחים ישבו כולם יחד באולפן על ספות והראיונות היו קלילים, כאשר האורחים מתערבים מדי פעם זה בדבריו של זה. התוכנית זכתה בדרך כלל לנתוני מדרוג חד-ספרתיים ולעיתים הגיעה לשיא צפיה של כ 10% מתוך כל משקי הבית. נתוני המדרוג של התוכנית היו הישג יפה, בהתאם למשאבי ההפקה ולשעת שידור התוכנית יום שישי 19:00 ביחס לנתוני המדרוג בערוצים 2 ו - 10 והיו גבוהים מאוד ביחס לתוכניות אחרות של הערוץ הראשון.

הביקורת על התוכנית

נראה כי מאז תחילתו של העידן הרב-ערוצי בישראל, לא הייתה תוכנית אשר ספגה חצי ארס ולעג כה רבים ממבקרי הטלוויזיה כמו תוכנית זו. במשך שלוש שנות קיומה, לא היססו מבקרי הטלוויזיה בישראל לחבוט בתוכנית בכלל ובמנחת התוכנית בפרט. המבקרים הטילו ספק בכישורי האירוח של זוארץ וציינו לרעה את עודף עליצותה, שאלותיה הרדודות לכאורה ושימושה הרב בכרטיסי עזר. כישורי ההנחיה השנויים במחלוקת של זוארץ אף זכו לחיקויים בתוכניותיו של אדיר מילר, "ערב אדיר" ו"היכל התרבות". אולם, ככול שהביקורות קטלו כך זכתה התוכנית לפופולריות רבה יותר ויותר שבא לידי ביטוי, בעליה מתמדת בנתוני המדרוג, ובבקשות חוזרות ונשנות של ידוענים רבים בהם אף סופרים משוררים שבקשו להתארח בתוכנית. במהלך עונתה השנייה של התוכנית ניסו הערוצים המסחריים 10 ו - 2 להציב מול 'שישי עם מיכל' תוכניות מתחרות אולם תוכניות אלה לא שרדו וירדו מלוח השידורים כעבור זמן קצר. גם תוכנית אירוח דומה שהופקה במיוחד בערוץ 2 בהנחייתו של יהורם גאון והוצבה מול התוכנית 'שישי עם מיכל' לא הצליחה לזכות בפופולריות ובנתוני המדרוג הגבוהים לה זכתה 'שישי עם מיכל'. למרות זאת, מצאו בערוץ 2 דרך מפתיעה להתחרות עם הצלחת התוכנית 'שישי עם מיכל' ובחרו לשדר מול התוכנית של הערוץ הראשון תוכניות סוגה עילית בשידורים חוזרים של עונות עבר. שידורים חוזרים אלו, של תוכניות מתוך מאגר התוכניות שהופק בערוץ 2, זכו לנתוני מדרוג קרובים לאלה של התוכנית 'שישי עם מיכל' וזאת, למעשה, ללא הוצאות בעבור הפקה.
בקיץ 2006, למרות נתוני המדרוג הגבוהים והפופולריות הרבה, עם מיניו של מוטי שקלאר למנכ"ל רשות השידור הודיע הוועד המנהל של הערוץ הראשון על הפסקת המימון לתוכניות בידור ובכללם "שישי עם מיכל" והתמקדות בחדשות ותעודה. מאז לא זכתה אף תוכנית אירוח או כל תוכנית מקור אחרת, בשידור שבועי, של הערוץ הראשון לנתוני מדרוג גבוהים כפי שהיו לו בתוכנית "שישי עם מיכל".
העשור הראשון של המאה ה-9

אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
תיקים באפלה

סקירה

עם תסריטים הסובבים סביב תאוריות קונספירציה על חייזרים ורמה גבוהה של מעורבות ממשלתית, הסדרה "תיקים באפלה" השתמשה באלמנטים שהיו בסדרות קודמות כמו "אזור הדמדומים" וסדרת הפולחן "טווין פיקס", ושילבה בין מספר עלילות מרכזיות שנמשכו יותר מפרק אחד.
תיקים באפלה שילבה המשכיות ואלמנטים של סדרות דרמה המשכיות (כאלה הנמצאים לעיתים קרובות במיני סדרות או באופרות סבון), עם סיפורים עצמאיים שלא דרשו את ידיעת והבנת הצופה בנבכי העלילה הכללית. מעריצי הסדרה ומפיקיה חילקו את סיפורי תיקים באפלה לשתי קטגוריות: "פרקי מיתולוגיה" העוסקים בעלילה המתמשכת בעניין תאוריית הקשר הממשלתית על חיים מחוץ לכדור הארץ, וכן פרקים העומדים בפני עצמם הנקראים לעיתים "פרקי מפלצות" שעסקו ביצורים משונים ובתופעות על טבעיות, שלא בהכרח קשורים ל"פרקי המיתולוגיה".
בתום פתיח הפרקים, הופיע בדרך כלל הכיתוב "The truth is out there" (האמת נמצאת אי-שם), ולפעמים "Trust no one" (אל תאמין לאף אחד / סמוך על אף אחד) ו-"I Want to Believe" (אני רוצה להאמין).

פרקים עצמאיים

מספר פרקים לאורך העונות אינם עוסקים בעל טבעי אלא בפיתוח היחסים בין הדמויות וכן בחקירות שונות של מאלדר וסקאלי בתחום העל טבעי, באירועים מוזרים המוסברים בצורה מעורפלת, בהצגת שלושת 'האקדוחנים הבודדים' ושל וולטר סקינר, סגן מנהל ה-FBI. גם הפרקים העומדים בפני עצמם עסקו בקנוניות הממשלתיות וחטיפות חייזרים (בעיקר בעונה הראשונה והשישית), וכמה מפלצות שהיו חיוניות ל"פרקי המיתולוגיה" (בעיקר בתחילת עונות השנייה והרביעית).
מוניציפל פיטשט

היסטוריה

בעונת 1999/00 זכתה הקבוצה זכתה הקבוצה באליפות רומניה. ובעונת 2000/01 החלה הקבוצה להשתתף בגביע קוראץ', אך הודחה בשלב המוקדמות, כשהפסידה לקבוצת שירוקי בסיכום שני מפגשים.
בעונת 2006/07 הגיעה הקבוצה עד לגמר הפלייאוף, והפסידה את האליפות לקבוצת אססופט פלוישט. 
בעונת 2011/12, הקבוצה הגיעה עד לגמר הגביע הרומני, וזכתה בו לראשונה בתולדותיה, לאחר ניצחון מול קבוצת אלבה טימישוארה 78-91. בעונת 2012/13 זכתה הקבוצה בסופרקאפ הרומני לאחר ניצחון בגמר מול האלופה אססופט פלוישט. בעונת 2012/13 השתתפה הקבוצה ביורוצ'לנג' ולא עברה את שלב הבתים.
הקבוצה מארחת באולם הספורט טריבל המכיל 2,000 מקומות ישיבה.
דן קרנשו

ביוגרפיה

קרנשו נולד באברדין שבסקוטלנד היכן שמשפחתו התגוררה במסגרת עבודתו של אביו בחברת האנרגיה Texas oil & gas. הוא גדל בקייטי וביוסטון שבטקסס ובבוגוטה בקולומביה, בה סיים את לימודי התיכון ב-2002. ב-2006 סיים תואר ראשון ביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת טאפטס שבמסצ'וסטס, את הלימודים ביצע בסיוע מלגה מצי ארצות הברית. ב-2017 סיים תואר שני במנהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד.
לאחר לימודי התואר הראשון התגייס לצי ארצות הברית, והתנדב ליחידת אריות הים. במאי 2008 סיים את קורס הקצינים ואת הכשרתו כלוחם ביחידה. מיד לאחר מכן הוצב בפלוג'ה שבעיראק כחלק מצוות אריות הים שלוש. ב-2012 הוצב בקנדהאר שבאפגניסטן ובמהלך הלחימה במחוז הלמנד נפצע ממטען צד, איבד את הראייה בעינו הימנית ונפגע באורח קשה בעינו השמאלית. לאחר שורת ניתוחים ושיקום ממושך שב לראות בעינו השמאלית. הוא המשיך בשירות והוצב במזרח התיכון ובקוריאה הדרומית. בספטמבר 2016 השתחרר מהשירות הצבאי בדרגת לוטננט קומנדר (מקבילה לרב-סרן). על פועלו עוטר פעמיים בכוכב הארד כולל אות V, בלב הארגמן ובמדליות נוספות.
בנובמבר 2017 הודיע על כוונתו להתמודד בבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית כנציג המפלגה הרפובליקנית למושב המחוז השני של טקסס. לאחר ניצחון בבחירות המקדימות של המפלגה, גבר בנובמבר 2018 על יריבו מהמפלגה הדמוקרטית ברוב של 52.9%.
קרנשו נשוי לטרה.
אפיק (גאוגרפיה)

אפיק מהווה כל שקע צר, מוארך ומשופע שנוצר על ידי מים זורמים; כלומר תחתית או קרקעית של נחל, נהר או פלג מים, שבה נוצר גבול הזרימה הרגילה של מים.
האפיקים מגוונים בגודלם: הם יכולים להשתרע ברוחבם על פני מטרים ספורים בלבד, לפלגים ונחלים, ועד לכמה מאות מטרים לנהרות ענק. תעלת האפיק לא תמיד מכילה מים - יש כאלה שהמים בהם זורמים רק לעיתים רחוקות.
גור כלבים

גור כלבים הוא כלב צעיר. גורי כלבים בגודל ממוצע שוקלים בדרך כלל בין 0.45 ל-1.4 ק"ג, בעוד גורים גדולים יותר שוקלים בין 6.8 ל-10 ק"ג. כל הגורים הבריאים גדלים מהר לאחר לידתם. צבע פרוותו של הגור יכול להשתנות עם גדילתו.

התפתחות - גור כלבים כל הסוגים.

גור נולד אחרי 63 ימי הריון בממוצע, מכוסה בשפיר אשר ננגס ונאכל על ידי אימו. גורים מתחילים לינוק מיד לאחר שנולדו. אם מספר הגורים שנולדו בלידה עולה על שישה, ובמיוחד אם אחד מהם חלש, הזנה מלאכותית של הגורים החזקים על ידי בני אדם הכרחית כדי להבטיח שהגורים החלשים יזכו לתזונה ראויה ולתשומת לב מאמם. כאשר הגורים מגיעים לגיל חודש הם נגמלים בהדרגה מחלב אמם ומתחילים לאכול מזון מוצק. לעיתים האם מקיאה מזון מעוכל חלקית על מנת שגוריה יאכלו אותו ולעיתים היא נותנת להם לאכול ממזונה. בדרך כלל האם אינה מרשה לגוריה לינוק אחרי גיל זה, אך היא עשויה להרשות זאת מפעם לפעם על מנת לנחמם.
גורים מבלים את מרבית זמנם בשינה ובאכילה. הם נערמים לערמה אחת יחד עם שאר הגורים שנולדו באותה לידה, ונכנסים למצוקה אם הם מופרדים משאר הגורים, אפילו למרחק קצר.
גורים נולדים עם חוש ריח מלא ושמיש, אך אינם יכולים לפקוח את עיניהם. במהלך השבועיים הראשונים לחייו, כל חושיו של הגור מתפתחים בצורה מואצת. בשלב זה חוש הריח הוא החוש המרכזי של הגורים והוא משמש אותם כדי למצוא את פטמות אמם וכדי למצוא את מיקומם של שאר הגורים אם הופרדו מהם. הגורים פוקחים את עיניהם כ-9 עד 12 ימים לאחר הלידה. בהתחלה הרשתית שלהם אינה מפותחת וראייתם דלה. גורים אינם יכולים לשמוע היטב ככלבים בוגרים. למעשה, אוזני הגורים נשארות אטומות עד ליום ה-13 עד ה-17 לחייהם, כשהם מתחילים להגיב יותר לצלילים. כשהגורים בני שבועיים עד 4 שבועות הם מתחילים לנהום, לנשוך, לכשכש בזנבם ולנבוח.
גורים מתפתחים במהרה במהלך שלושת חודשיהם הראשונים, במיוחד לאחר שעיניהם ואוזניהם נפתחות והם אינם תלויים עוד לחלוטין באמם. הקואורדינציה והכוח של הגורים גדלים, והם מתחילים לחקור את העולם שמחוץ ל"קנם". הם משחקים במשחקי היאבקות, מרדף, שליטה ו"גרירה למלחמה".
גורים הם חיות חברתיות מאוד והם מבלים את מרבית שעות ערנותם בתקשורת עם אמם ואחיהם. חשוב שגורים יתחברו לבני אדם, במיוחד בגילאים שבין 8 ל-12 שבועות, כדי לעודד תקשורת בריאה ולפתח את יכולותיו החברתיות של הגור בחברת אנשים. חשוב שגורים יחשפו למגוון רחב של אנשים חברותיים במהלך תקופה זו. כלבים שלא קיבלו חינוך הולם במהלך תקופה רגישה זו יכולים להציג התנהגות מפוחדת בחברת בני אדם וכלבים אחרים ככלבים בוגרים.

קטיעת זנבות וגזיזת ציפורניים

באופן מסורתי קוטעים זנב אצל גזעים מסוימים, בחלקם חלק קטן ובחלקם כמעט לגמרי. מספר מדינות אוסרות על קטיעת זנבות למטרות יופי. בנוסף, חלק מהמגדלים מעדיפים להסיר את ציפורניהם של כלביהם כדי למנוע פציעות הנגרמות מגירוד, או במקרה של גזיזת ציפורניים, צמיחה פנימה וקריעת אצבעות. קטיעת הזנבות והסרת הציפורניים מבוצעות לרוב בימים הראשונים לאחר הלידה על ידי וטרינר או על ידי מגדל מומחה. העיסוק בקטיעת זנבות החל כאמצעי למניעת פציעות בקרב כלבים שעבדו בסביבות שבהן היה סיכון גבוה לפציעה בזנב.