google/wiki40b huggingface dataset:
רוטב טרטר

רוטב טרטר (Tartar או tartare) הוא רוטב סמיך על בסיס מיונז המתלווה לרוב למאכלים המטוגנים בשמן עמוק בציפוי בלילה (פריטר).

מרכיבים

המרכיב הבסיסי של הרוטב הוא מיונז, כאשר אליו נלווים ירקות משומרים קצוצים דק כגון צלפים, מלפפון חמוץ, מיץ לימון (או חומץ בן-יין) וטרגון. לרוטב וריאציות שונות בארצות הברית, בבריטניה ובאוסטרליה וניו זילנד הוכללים גם מרכיבים כבצל, שום העירית ופטרוזיליה. בגרסה הצרפתית מוסיפים חרדל דיז'ון וזיתים קצוצים.

היסטוריה

הרוטב מופיע בספרי בישול צרפתיים מן המאה ה-19, כ-sauce tartare, על שם הטטרים או בשל המובן השאול של רוטב "קשוח". המרכיבים המוספים למיונז ברוטב (צלפים, בצל ועשבי תיבול) הם מרכיבים שנהוג להוסיף לסטייק טרטר.
ארוחה

ארוחה היא פרק זמן במהלך היום המוקדש לאכילה, בחברותא או ביחידות. ארוחות הן מנהג תרבותי המבוסס על צורך פיזיולוגי - רעב המתעורר בכמה פרקי זמן במהלך היום. ארוחות מותאמות לשעת היום בה הן נאכלות, למנהגי החברה אליה משתייכים הסועדים ולעיתים גם לעונת השנה או לאירוע מיוחד (חג, מסיבה, יום הולדת וכדומה).
ברוב החברות המודרניות מתקיימת שגרה של שלוש ארוחות במהלך היום - ארוחת בוקר, ארוחת צהריים וארוחת ערב. בנוסף להן או במקומן קיים מגוון של ארוחות ביניים. 
ארוחות נאכלות לרוב בבתים ובמגוון סוגי מסעדות, אך ניתן לאכלן בכל מקום, בין השאר בחיק הטבע, למשל בפיקניק, על שפת הים או כארוחת מנגל, ואף תוך כדי נסיעה או הליכה ברחוב. 
ארוחה אמורה להשביע, בניגוד לחטיף הנאכל כדי לדחות מעט את הרעב או התיאבון, לפיכך היא גם גדולה יחסית. מזון הנאכל בכמות קטנה ושלא בזמני הארוחות נחשב לרוב כחטיף.
מוחמד עסאף

ביוגרפיה

עסאף נולד בעיר מיסראתה שבלוב, להורים פלסטינים ממחנה הפליטים ח'אן יונס. הוא שב עם משפחתו לח'אן יונס כשהיה בן 4. החל לשיר כילד, והופיע בחתונות ובאירועים שונים. לאחר סיום לימודיו בבית הספר התיכון, החל ללמוד תקשורת באוניברסיטת פלסטין בעזה.

ערב איידול

בשנת 2013 התקבל עסאף לעונה השנייה של תוכנית הכישרונות "ערב איידול", המשודרת ברשת MBC. מבחן הבד שלו נערך במצרים. הוא כמעט והחמיץ אותו, לאחר ששלטונות מצרים עיכבו את כניסתו למדינה במשך יומיים. כשהגיע לבסוף לקהיר, התבשר כי רשימת המועמדים ננעלה, והוא לא יוכל להשתתף בתחרות. בסופו של דבר, אחד המועמדים, פלסטיני אף הוא, ששמע אותו שר, ויתר לו על מקומו.
במהלך שידורי התוכנית נהנה עסאף מפופולריות רבה במדינות ערב. הזמרת אחלאם מאיחוד האמירויות הערביות, ששימשה כשופטת בתוכנית, אמרה: "כשאתה שר, אני מרגישה כאילו אני אורחת בקונצרט גדול, ואתה הכוכב". הזמר הלבנוני ראע'ב עלאמה, אף הוא שופט בתוכנית, העניק לו את הכינוי "הטיל". שופט אחר, חסן א-שאפעי, השווה את קולו של עסאף לטיונר, בהתייחסו לשליטה המוחלטת שיש לו בקולו.
בשלב הגמר ביצע עסאף את השיר "עלי אל-כופייה" ("הנף את הכאפיה"), שיר פלסטיני לאומני. הוא ניצח לאחר שגבר על המתחרה המצרי אחמד גמאל ועל המתחרה הסורית פרח יוסף. זכייתו לוותה בחגיגות בערי הרשות הפלסטינית, בירושלים המזרחית, בנצרת וכן בלבנון ובירדן.
ימים ספורים לפני זכייתו, קיבל תואר שגריר של רצון טוב מטעם אונר"א.

לאחר הזכייה

באפריל 2014 הופיע לראשונה בישראל בעיר נצרת, בנוכחות קהל בן למעלה מ-10,000 איש ובהם גם אישי ציבור מהחברה הערבית דוגמת אחמד טיבי.
ב-15 באוקטובר 2014 יצא אלבום הבכורה של עסאף, הנושא את שמו, "עסאף", על ידי הוצאת "פלטינום רקורדס" הסעודית. האלבום זכה להצלחה רבה בקרב מדינות ערביות, וכבר עם השקתו הגיע למקום הראשון במצעדי המוזיקה בירדן, באיחוד האמירויות ובסעודיה.
ב-2015 יצא לאקרנים הסרט "האיידול". הסרט, המבוסס על חייו של עסאף, בוים על ידי הבמאי האני אבו אסעד. את עסאף מגלם בסרט השחקן תאופיק ברהום.
ב-27 ביוני 2017 יצא אלבומו השני של עסאף, הנקרא בשם "מא וואחשנק" על ידי הוצאת "פלטיניום רקורדס" הסעודית, עליו עבד עסאף במשך כשנתיים. האלבום שבו 10 שירים זכה להצלחה לא רק בעולם הערבי, אלא גם באירופה וכבר עם השקתו הגיע למקום הראשון במצעדי המוזיקה בלבנון, ירדן, מצרים ועוד.
אנחל גורייה

ביוגרפיה

גורייה סיים תואר ראשון בכלכלה ב-Universidad Nacional Autónoma de México והמשיך ללימודים מתקדמים באוניברסיטת לידס שבממלכה המאוחדת ובאוניברסיטת הרווארד שבארצות הברית.
בשנים 1994–1997 כיהן כשר החוץ של מקסיקו וכשר האוצר של מקסיקו בשנים 1998–2000, בממשלו של ארנסטו סדייו. במשרד החוץ הוא התנגד לחוק הלמס ברטון ובעת שכיהן כשר אוצר הוא ארגן מחדש את החוב החיצוני. הוא אף נשא ונתן ביחס להסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה (NAFTA) וביקש סיוע כספי במהלך המשבר הכלכלי שפקד את מקסיקו ב-1994. המשבר הסתיים לאחר שורה של רפורמות ופעולות שנקטו סדייו וגורייה, ולאחר שארצות הברית העניקה למקסיקו הלוואה בסך 50 מיליארד דולרים.
גורייה שימש גם כנשיא ומנכ"ל הבנק הלאומי לפיתוח של מקסיקו (Nafin) וכנשיא ומנכ"ל הבנק לסחר חוץ (Bancomext). בשנים 2003–2005 כיהן כחבר דירקטוריון קבוצת היועצים החיצונית של ה-Inter-American Development Bank (הבנק הבינאמריקני לפיתוח). 
גורייה היה אדריכל הייצוב הכלכלי של מקסיקו, בין היתר באמצעות קיצוץ ההוצאה הממשלתית של מקסיקו שש פעמים במהלך כהונתו של ממשל סדייו. ההשפעה של פעילותו הורגשה כבר במהלך כהונת ממשלו של ויסנטה פוקס כנשיא מקסיקו, שמינה אותו להוביל את הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי ביולי 2005.
החל מ-2010 כיהן גורייה כנציב ה-Broadband Commission for Digital Development אשר ממנפת את טכנולוגיית הפס הרחב כמפתח לפיתוח חברתי וכלכלי.
גורייה שולט בשש שפות: ספרדית, אנגלית, צרפתית, איטלקית, גרמנית ופורטוגזית.
ב-30 בספטמבר 2010 מונה גורייה לכהונה שנייה בת חמש שנים כמזכ"ל הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי, לאחר שכהונתו הראשונה הסתיימה ב-1 ביוני 2011.
בשנת 2010, קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת חיפה.
יחסי טונגה–צרפת

ביקורים מדרג גבוה

ראש ממשלת טונגה השתתף בפסגת צרפת-אוקיאניה הראשונה שנערכה בפפאטה, פולינזיה הצרפתית בשנת 2003. שר החוץ של טונגה השתתף בפסגה השנייה בפריז ב-2006, בפגישה שוחחו שני השרים על מגוון נושאים. גם שר התחבורה וגם שר החוץ הטונגאני הגיעו לפסגת צרפת-אוקיאניה השלישית בנומאה, קלדוניה החדשה.
ראש ממשלת טונגה ערך ביקור פרטי בצרפת במאי 2010, בביקור נפגש עם מספר סנטורים צרפתים החברים בעמותה הפסיפיקפילית "עמותת הידידות צרפת-ונואטו-פסיפיק".
גם בכירים מצרפת ביקרו בטונגה. מזכיר המדינה הצרפתי ביקר בטונגה בשנת 2007 כדי לקחת חלק בפסגת איי האוקיינוס השקט, צרפת מחזיקה בשלוש טריטוריות באוקיינוס ועל כן חברה בארגון איי האוקיינוס השקט. ב-2011 ביקרה משלחת של הסנטורים הצרפתים החברים ב"צרפת-ונואטו-פסיפיק", בהנהגתו של הסנטור ז'אן-פייר דמרליאט. הסנטורים נפגשו עם ראש הממשלה, יו"ר הפרלמנט, שר החינוך, שר החוץ, שר ההדרכה ושר התיירות.

יחסים כלכליים

היחסים הכלכליים בין צרפת לטונגה הם גדולים יחסית ליחסיה עם מדינות אחרות באוקיינוס השקט, אך קטנים לעומת יחסיה עם כלל מדינות העולם. 
בשנת 2015 שווי הסחורה שיוצאה מטונגה לצרפת הוא 132 אלף דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר צמחים, פחים מפלסטיק וביגוד לגברים. 
באותה השנה צרפת ייצאה לטונגה סחורה בשווי 115 אלף דולר אמריקאי, הסחורה כללה בעיקר מוצרי טלפוניה.
מקסימה, מלכת הולנד

שנותיה הראשונות

מקסימה נולדה בבואנוס איירס, ארגנטינה בתם של חורחה הורסיו סורגייטה, פוליטיקאי ולאחר מכן שר החקלאות בממשלתו של חורחה רפאל וידלה, ואשתו השנייה מריה דל כרמן. לה שני אחים ואחות ובנוסף לכך יש לה שלוש אחיות למחצה מנישואיו הראשונים של אביה. היא ממוצא איטלקי, פורטוגזי ובסקי. לאחר לימודיה בתיכון היא החלה ללמוד לתואר בכלכלה ובמהלך לימודיה עבדה כבנקאית בבנק השקעות. לאחר סיום לימודיה עבדה ככלכלנית בחברות בינלאומיות גדולות באירופה, ארגנטינה וניו יורק.
קונסטנטין ויגודציקוב

קונסטנטין ויגודציקוב (ברוסית: Константин Алексеевич Выгодчиков;‏ 1892–1941) היה שחמטאי יהודי-בלארוסי. אלוף בלארוס לשחמט בשנים 1926 ו-1928.
ויגודציקוב ניצח באליפות השחמט השלישית של בלארוס בשנת 1926 (לאחר שסולומון רוזנטל ניצח באליפות הראשונה והשנייה), וחלק מקום ראשון עם אברהם מודל וולדיסלב סיליץ באליפות השחמט הרביעית של בלארוס בשנת 1928.
בשנת 1908/1909 הפסיד ויגודציקוב משחק שחמט בהתכתבות לאלכסנדר אלכין. הוא חלק מקום ראשון עם קליאצקי באליפות ברית המועצות בשנת 1920, דרג ב'. בדו-קרב קצר ביניהם ניצח ויגודציקוב את קליאצקי 2:0. באליפות ברית המועצות השנייה חלק מקום 11–13 (ניצח: פטר רומנובסקי).
ויגודציקוב חלק מקום 5–6 בתחרות מוסקבה 1928, באליפות ברית המועצות השלישית (ניצח: איזמאילוב). הוא חי בסמולנסק שם לימד את אחיינו סרגיי בלוונץ' ואת מיכאל יודוביץ. 
ויגודציקוב זכה לתואר אמן שחמט בשנת 1929 לאחר שהשיג תוצאה זהה למיכאל בוטביניק במוקדמות אליפות ברית המועצות לשנת 1929. הוא הגיע למקום הרביעי בתחרות אודסה 1929, שלב חצי הגמר באליפות ברית המועצות.
בשנת 1934 הגיע למקום השישי בתחרות מוסקבה 1934 (האליפות הרביעית של רוסיה, ניצח: סרגיי בלהונץ') וחלק מקום 11–12 בתחרות לנינגרד בשנת 1936 (אליפות האיגודים, ניצח: בודו).
גבריאל גידור

גבריאל (גבי) גידור (נולד ב-1931) היה מנכ"ל התעשייה האווירית לישראל.

ביוגרפיה

גידור נולד בהונגריה, במלחמת העולם השנייה היה אסיר במחנה ריכוז. ב-1947 העפיל לארץ ישראל באונייה גאולה, האונייה נתפסה על ידי שלטונות המנדט הבריטי, גידור גורש למחנות המעצר בקפריסין ושהה בהן עד הקמת המדינה. עם הגיעו לישראל התגייס לצה"ל ושירת בחיל האוויר. הושאל למכון הממשלתי לבדק מטוסים (לימים התעשייה האווירית) והקים את בתי המלאכה הראשונים למכשירים ואביזרים תעופתיים. בהמשך נשלח מטעם חיל האוויר להשתלמויות במפעלים לייצור מטוסים באירופה. ב-1960 מונה לראש ענף תחזוקה בחיל בדרגת סגן-אלוף. בשנים 1964 עד 1966 שהה בצרפת כראש משלחת משרד הביטחון ונציג חיל האוויר. 
ב-1966 מונה לראש אגף מטוסים התעשייה האווירית ולאחר מכן שימש סגן מנהל חטיבת בדק מטוסים. ב-1970 מונה לסמנכ"ל החברה והיה אחראי על ייצור מטוס הכפיר. ב-1974 מונה לסמנכ"ל החטיבה לייצור כלי טיס. ב-1977 מונה למנכ"ל התעשייה האווירית, הוא כיהן בתפקיד עד 1982, פרש עקב חילוקי דעות עם שר הביטחון אריאל שרון. תקופתו כמנכ"ל אופיינה בהפיכתה של התעשייה האווירית לחברה התעשייתית וליצואנית הגדולה בישראל, כולל עסקאות נשק חשאיות עם הרפובליקה העממית של סין, בהחלטת הממשלה על הוצאה לפועל של פרויקט הלביא ופיתוחו בתעשייה האווירית.
שארל הרביעי, מלך צרפת

חייו

שארל היה בנם הרביעי של פיליפ הרביעי, מלך צרפת וז'אן הראשונה, מלכת נווארה.
הוא הוכתר למלך צרפת ב־1322 בקתדרלה שבריימס. ב־1327 סייע שארל לאחותו איזבלה להתמרד נגד בעלה אדוארד השני, מלך אנגליה, ולהביא לכליאתו, ולאחר מכן להוצאתו להורג. במשך שש שנותיו כעוצר ממלכת אנגליה פגע שארל בכל אזרחי הממלכה על ידי כך שהעלה מיסים, החרים נכסים מאויביו וכפה על אנשים לבצע תפקידים קשים.
שארל הרביעי מת בוינסן, ואל-דה-מאר, ונקבר עם אשתו השלישית, ז'אן מאוורה, בבזיליקת סן דני. הוא מת ללא בן שיוכל לרשתו, לכן, אחותו איזבלה דרשה את הכתר בעבור בנה שהיה אדוארד השלישי, מלך אנגליה. האצולה הצרפתית לא חפצה בזר שישב על כס המלכות הצרפתי, ובמיוחד כאשר המדובר במלך אנגליה. לכן, רוב הפרשנים של החוק הצרפתי קבעו כי הכתר אינו יכול לעבור בירושה באמצעות בנותיו של מלך צרפת אלא רק באמצעות בניו. ואם לא השאיר אחריו בנים משמעו של דבר הוא סיומה של השושלת. כך נסתיימה השושלת הקאפטינגית הישירה. דודנו של שארל, פיליפ, רוזן ולואה, ירש את כתר צרפת לאחר מותו, והיה ראשון מלכי בית ולואה בשם פיליפ השישי. 
את כתר נווארה ירשה אחייניתו ז'אן, בתו של לואי העשירי.
פוטומונטז'

בתחום הצילום, פוֹטוֹמוֹנְטָז' (מצרפתית: Photomontage, בתרגום לעברית: פוטו - תמונה, מונטאז' - הרכבה/השמה) משמעותה הרכבת מספר תצלומים שונים לתצלום אחד, פעמים רבות תוך יצירת הרושם שהתצלום שנוצר הוא תצלום מציאותי, שנלכד בצורתו זו בעדשת המצלמה. לעיתים משמש הפוטומונטז' להונאה, ולעיתים להעברת מסר אמנותי או פוליטי, תוך ידיעה של המתבונן שמדובר בפוטומונטז' ולא בתצלום מקורי.
בעידן המחשב, יצירת פוטומונטז' מתבצעת באמצעות תוכנות לעיבוד תמונה כגון פוטושופ, והפכה לפעולת פשוטה יותר ומדויקת יותר.
אם בעבר, תהליך שילוב התמונות היה באמצעים ידניים, דבר שהגביל מאוד את האפשרויות והיה נחלת ידם של מקצוענים בלבד, הרי כיום כמעט כל אחד יכול לבצע פוטומונטז' בעזרת אמצעים פשוטים ובאיכות גבוהה. הטכנולוגיה החדשה גרמה בתחומים רבים לחששות מפני השימוש בה לצורך מניפולציה (תכסוס) של תמונות או מסמכים.

שימושים בפוטומונטז'

השימוש בטכניקת הפוטומונטז' פופולרי בין השאר בתחומים הבאים:

שימוש בחינוך, במדע ובאמנות

הפוטומונטז' מאפשר להציג מידע כפי שיכול היה להיראות אילו ניתן היה לצלם אותו בתמונה אחת. בתור שכזה, הפוטומונטז' מאפשר המחשה חזותית של דברים שלא ניתן לצלם בתמונה אחת.
בקולנוע, הפוטומונטז' מאפשר להציג אירוע שצולם במקום אחד, כאילו הוא צולם במקום אחר. יתרה מזאת, שילוב תמונות מאפשר להציג מקומות דמיוניים שאינם קיימים במציאות ובלתי אפשרי לצלם אותם כלל.

שימוש במדיה

כיוון ששינוי המתבצע בתצלום יכול להטעות את הציבור הקורא או צופה, נוהגים במדינות רבות לציין במפורש ליד התצלום המתפרסם בכל מקרה בו התצלום אינו המקורי, אלא עבר שינויי עריכה (כדוגמת פוטומונטז').
דוגמה ידועה של שימוש בפוטומונטז' שגרם לסערת רוחות, היה כשהמגזין נשיונל ג'יאוגרפיק ביצע עריכה לתצלום שבוצע במצרים, על מנת להתאימו לעמוד השער ותוך כדי כך הוזז מיקומה של אחת הפירמידות.
חשבון אינפיניטסימלי

חשבון אִינְפִינִיטֶסִימָלִי (נקרא גם חדו"א, ראשי תיבות של: חשבון דיפרנציאלי ואינטגרלי; ובאנגלית: Calculus - קלקולוס; במונחי האקדמיה ללשון העברית: חֶשְׁבּוֹן-הָאֵינְסוֹפִיִּים) הוא ענף של המתמטיקה שחוקר שינוי. התחום מבוסס רובו ככולו על המושג גבול שמאפשר לעסוק בתוצאה של תהליכים אינסופיים. על בסיס רעיון הגבול נבנים ונחקרים מושגי יסוד כגון סדרה, סכום אינסופי, רציפות, נגזרת ואינטגרל. תחילתו של הענף בעבודותיהם של אייזק ניוטון ושל גוטפריד וילהלם לייבניץ, אם כי קדמו להם, בצעדים ראשונים לקראת תחום זה, ארכימדס, בארו, דקארט, פרמה והויגנס.
על בסיסו של החשבון האינפיניטסימלי בנוי ענף האנליזה המתמטית שעוסקת ביישום כלים מהחשבון האינפיניטסימלי במגוון רחב של עיסוקים מתמטיים. מעבר לכך, לחשבון האינפיניטסימלי חשיבות מכרעת בכל תחומי המדע ובייחוד בפיזיקה, וכן בהנדסה, כלכלה ותחומים נוספים.
תומאס הרמנס

ביוגרפיה

הרמנס נולד בבוכום שבגרמניה, ובמהלך ילדותו גר בנירנברג. לאחר התיכון הוא למד תיאטרון.
בשנת 1992 החל להנחות את תוכנית הקומדיה "Quatsch Comedy Club", לאחר מכן כתב והפיק מספר תוכניות קומדיה נוספות.
בשנים 2002, 2003 הגיש את שעשועון הפאנל "Popclub" המהווה גרסה גרמנית לשעשועון הבריטי "Never Mind the Buzzcocks".
מ-2005 ועד 2008 שימש כמגיש הניקוד הגרמני באירוויזיון, ב-2006 היה המנחה של תוכנית הספיישל המיטב של האירוויזיון.
בשנת 2014 הגיש את פרס האקדמיה האירופית לקולנוע בטקס שנערך באופרה הלאומית של לטביה. 
בשנת 2018 השתתף בגרסה הגרמנית של רוקדים עם כוכבים.
קשר רידולפי

קשר רידולפי (Ridolfi plot) היה ניסיון בסוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70 של המאה ה-16 להפיל מכסאה את אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה, ולהכתיר במקומה את דודניתה, מרי מלכת הסקוטים. על פי תוכנית הקושרים, הדוכס מאלבה - מפקד הכוחות הספרדים בארצות השפלה - היה אמור לנחות באנגליה בראש חיל משלוח של 10,000 חיילים ולחבור לכוחות מקומיים שיגייסו הקושרים האנגלים. 
התערבותם הגלויה של הספרדים בענייניה הפנימיים של אנגליה נבעה משרשרת של מעשי איבה שפרצו בין אנגליה לספרד בעקבות מסעות השוד של פרנסיס דרייק. כמו כן, הפיצול שחל בעולם הנוצרי, בעקבות צמיחתה של תנועת הרפורמציה שיזם מרטין לותר ולאור החלפת הזרם הנוצרי באנגליה מנצרות קתולית לנצרות פרוטסטנטית, עורר את התנגדותם של הספרדים הקתולים. הקשר נחשף על ידי אנשי השירות החשאי הבריטי שבראשם עמד סר פרנסיס וולסינגהם, והמלכה אליזבת כלאה את דודניתה למשך תשע עשרה שנה, ולאחר מכן הוציאה אותה להורג באשמת השתתפות בקשר.
הקשר נקרא על שמו של בנקאי, רוברטו די רידולפי, שתיווך בין הצדדים.
מרין צ'אושסקו

מרין צ'אושסקו (ברומנית: Marin Ceaușescu‏; 1916 - 28 בדצמבר 1989) היה כלכלן ודיפלומט רומני, אחיו הגדול של ניקולאה צ'אושסקו.

ביוגרפיה

צ'אושסקו נולד למשפחת איכרים, בכפר סקורניצ'שט (Scorniceşti), במחוז אולט, בחבל ולאכיה. אביו, אנדרוצה, היה איכר, בן למשפחת רועי צאן ששימש זמן מה כראש הכפר. אימו, אלכסנדרינה, הייתה בת למשפחה של קצין בצבאו של טודור ולדימירסקו. למרין הייתה אחות גדולה ממנו, ניקולינה ומספר אחים קטנים ממנו, כשהגדול בהם היה ניקולאה. לאחר לימודים יסודיים עבד צ'אושסקו כשוליה של סנדלר. הוא הצטרף למפלגה הקומוניסטית הרומנית הבלתי חוקית וניתב אליה גם את אחיו, ניקולאה. במלחמת העולם השנייה גויס לצבא רומניה ושירת בתפקיד של סנדלר בחזית המזרחית. לאחר נפילתו בשבי הצטרף לדיוויזיה "הוריה, קלושקה וקרישאן", שהורכבה ממתנדבים רומנים ולחמה בגרמנים.
צ'אושסקו סיים את לימודיו באקדמיה ללימודי כלכלה בבוקרשט, רומניה, ולאחר שאחיו ניקולאה הגיע לשלטון התמנה לראש המשלחת הכלכלית הרומנית בפראג, צ'כוסלובקיה. מ-1974 ועד מותו עמד צ'אושסקו בראש המשלחת הכלכלית של רומניה בווינה, אוסטריה.
עם פרוץ המהפכה הרומנית ובריחת אחיו, ניקולאה, מבוקרשט, חברי סגל המשלחת הצטרפו למהפכנים ועצרו את מרין צ'אושסקו בחדרו תוך ניתוקו מאמצעי התקשורת. בעת משפטו של אחיו הושב לו מקלט הטלוויזיה, כדי שיוכל לצפות בו. בסופו של דבר התאבד צ'אושסקו בתלייה במרתף בניין המשלחת.
לדברי בתו של מרין צ'אושסקו, מיכאלה מורארו, אביה הגיע לרומניה, לפני המהפכה, לקונגרס המפלגה הקומוניסטית הרומנית וניהל שיחה עם אחיו הנשיא והציע לו למצוא דרך להתפטר, כיוון שהמהפכה ברומניה הייתה צפויה לקרות, כמו שקרה ביתר המדינות הקומוניסטיות של אירופה, אך כידוע ניקולאה צ'אושסקו לא נענה לעצת אחיו.
קוסטאס פורטוניס

קריירה

פורטוניס התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של אולימפיאקוס אותה עזב בגיל 18 וחתם בטריקלה מעיר הולדתו. בקיץ 2010 חתם באסטרס טריפוליס, ואת הופעת הבכורה שלו בליגת העל היוונית ערך במשחק נגד פאוק סלוניקי. ב-19 בספטמבר 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו, בתיקו 2–2 נגד א.א.ק. אתונה. בינואר 2011 הגיש מועדון הפאר האיטלקי יובנטוס הצעה להשאיל את פורטוניס עד לסיום העונה, אך נתקל בסירוב של אסטרס.
בקיץ 2011 חתם פורטוניס לארבע שנים בפ.צ. קייזרסלאוטרן מהבונדסליגה הגרמנית. ב-6 באוגוסט 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–2 לוורדר ברמן, ובתום העונה ירד עם הקבוצה לליגת המשנה. ב-31 באוגוסט 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 2–1 על דינמו דרזדן, ובסך הכל שיחק שלוש שנים במועדון והבקיע שני שערי ליגה ב-70 הופעות.
ב-22 ביולי 2014 חזר פורטוניס ליוון וחתם לארבע שנים בקבוצת נעוריו אולימפיאקוס. בעונתו הראשונה בקבוצה הבקיע 10 שערים ובישל 5 ב-36 משחקים בכל המסגרות. ב-23 במאי 2015 פורטוניס הבקיע את השער האחרון בניצחון 3–1 על קסנתי בגמר הגביע היווני, ובכך השלים דאבל ראשון בקריירה. ב-26 בפברואר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בזירה האירופית בהפסד 1–2 (אחרי הארכה) לאנדרלכט במסגרת הליגה האירופית. ב-4 בנובמבר 2015 החמיץ פנדל בדקה ה-54 בניצחון 2–1 נגד דינמו זאגרב במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות, אבל בישל לפליפה פארדו את שער הניצחון בדקה ה-90. ב-20 במרץ 2016 הפך לכדורגלן השלישי בהיסטוריה של המועדון שכובש ומבשל לפחות עשרה שערים בעונה. בסיום העונה, בה זכתה הקבוצה באליפות שישית ברציפות, נבחר פורטוניס לכדורגלן השנה ביוון והוכתר למלך השערים של הליגה עם 18 שערים. ב-3 ביוני 2016 האריך את חוזהו במועדון עד קיץ 2020 ושכר של מיליון אירו לעונה, ובתום העונה זכה עם הקבוצה באליפות שביעית ברציפות.

בנבחרת יוון

ב-29 בפברואר 2012 ערך פורטוניס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יוון, בתיקו 1–1 נגד בלגיה. לאחר שהרשים גם במשחקי הידידות נגד ארמניה וסלובקיה, נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2012, אך לא נכלל בסגל למונדיאל 2014. ב-29 במרץ 2016 הבקיע את שני שערי הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 2–3 לאיסלנד.
יואל זילברג

ביוגרפיה

זילברג נולד בתל אביב, בן לשחקן האהל בן ציון זילברג. בגיל שנתיים התגרשו הוריו ואביו, שהתקשה בגידולו, שלח אותו בגיל 4 להיות ילד חוץ בקבוצת גניגר. בגיל 10 התגלה כשרונו המוזיקלי ואביו החזירו לתל אביב, שם החל ללמוד נגינת פסנתר; תחילה בקונסרבטוריון העירוני, אצל מיכאל טאובה ולאחר מכן כתלמיד פרטי של פרנק פלג. זילברג ייעד לעצמו קריירה בתחום זה. למד בתיכון חדש. במלחמת השחרור התגייס לחי"ש והיה בין מייסדי הצ'יזבטרון. בתחילה שימש כאקורדיוניסט, ולאחר מכן כשחקן. לאחר שנפגע בתאונת דרכים, נאלץ לוותר על הנגינה.
ביחד עם מנחם גולן נסע לבריטניה ללמוד בימוי. לאחר מספר חודשים שב לארץ והחל לעבוד ב"האהל" וב"הבימה". במהלך שנות ה-50 עבד בעיקר כבמאי תיאטרון. בשנת 1960 הוסרט בארץ הסרט "אקסודוס", וזילברג נתקבל לעבוד כעוזר לבמאי אוטו פרמינגר. לאחר מכן החל בקריירה קולנועית. בתחילה שימש כעוזר במאי בסרטים זרים שצולמו בארץ. בשנת 1962 השתתף בצילומי הסרט "שני אויבים", ב-1964 ביים את הסרט משפחת שמחון ובשנת 1966 סייע בצילומי הסרט "יהודית", שעסק במלחמת העצמאות ובו כיכבה סופיה לורן.
כבמאי הייתה יצירתו הראשונה הסרט הנוסטלגי "עץ או פלסטיין", אותו ביים לצד נתן אקסלרוד. סרט זה, בהכנתו השתתף גם אורי זוהר היה תערובת של קטעי יומנים ישנים וקריינות מימי היישוב בארץ, וזכה להצלחה רבה. בשנת 1960 עיבד וביים בתיאטרון האהל את המחזה "הבוגד" מאת הנרי דנקר, בהשתתפות אריק איינשטיין. ב-1964 ביים את הסרט "משפחת שמחון". הייתה זו קומדיה עממית על פי סדרת תסכיתי רדיו פופולריים, בכיכובו של מאיר מרגלית שהיה זה סרטו הראשון. סרט זה היה הראשון בסדרת קומדיות עממיות, על סף סרטי הבורקס שביים זילברג במהלך שנות ה-60 ושנות ה-70, ובהם "חסמבה ונערי ההפקר" (1971), "חכם גמליאל" (1973), "קוני למל בתל אביב" (1976), "הרשלה" (1977) "מיליונר בצרות" (1978), "נישואין נוסח תל אביב" (1979) ו"אמי הגנרלית" (1979). סרט שונה במקצת היה "אהבה אילמת" דרמה בכיכובם של שרגא הרפז, אשר צרפתי, מירי אלוני ואביבה גר. בשנת 1983 ביים את סרט ההמשך בסדרת "קוני למל", "קוני למל בקהיר". בחלק מסרטים אלו שימש זילברג כתסריטאי או כמפיק.
בשנת 1984 החל לעבוד עבור חברת "קנון" של מנחם גולן ויורם גלובוס. הוא התמחה בבימוי סרטי ריקודים כ"למבדה" ו"ברייקדאנס". בין השנים 1984 ו-1993 ביים בארצות הברית ובגרמניה מספר סרטי ריקודים, וכן מספר סרטי פעולה. 
בשנת 1995 היה אחראי ללהיט המצליח של ערוץ 2 שהיה אז בתחילת דרכו: סדרת הדרמה היומית "רמת אביב ג'". הסדרה בכיכובם של ליאור מילר ויעל בר זוהר שודרה במשך 6 עונות וזכתה להצלחה רבה.
במהלך השנים ביים זילברג הצגות רבות ומופעי זמר כולל ההצגה שגם כתב "בעלי במילואים" (הוצגה ב-1974) עם לילית נגר וז'ק כהן, היה פעיל כבמאי עד סמוך למותו.
בספטמבר 2008 העניקה לו האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה פרס על מפעל חיים.
הלך לעולמו ב-18 בפברואר 2013, בגיל 85, ונטמן בבית העלמין קריית שאול. הותיר אחריו את רעייתו, מרים, שלושה ילדים, ונכדים.
הדפס רשת

"הדפס משי" היא שיטת הדפסה והעתקה שבה האמן מדפיס דימוי דו-ממדי על משטח כגון נייר או בד בעזרת רשת חוטים צפופה. שיטה זו הופיעה לראשונה בסין בתקופת שושלת סונג (960-1279 לספירה), והגיעה מאסיה לאירופה בסוף המאה ה-18. 
בתקופה העתיקה נעשה תהליך יצירת ההדפס על ידי ציור הדימוי על גבי רשת משי המתוחה על גבי מסגרת עץ בעזרת שעווה. בכך אוטמים את האזורים בציור שרוצים שיישארו ללא צבע והופכים את הרשת לגלופה או לשבלונה מודולרית, שאפשר לשנות ולאטום אותה מחדש בהתאם לצבע שרוצים להדפיס. העברת הצבע מן הרשת אל המשטח המיועד להדפסה, נעשית על ידי הצבת הרשת מעל המשטח ו"ניגוב" הצבע הסמיך שנמצא על הצד העליון של הרשת בעזרת מגב העשוי מגומי. 
בתחילת המאה ה-20 חלה פריצת דרך בטכניקות האטימה בעקבות פיתוח אמולסיות הרגישות לאור שאפשרו אטימה חדה ומדויקת יותר של הרשת בשיטות צילום ללא צורך בשעווה. בכך נפתחה הדרך לשימוש התעשייתי של הדפסי המשי בתעשיות הטקסטיל והאלקטרוניקה ובענף הפרסום שבהן רשת ההדפסה משמשת להדפסות רבות יותר מאשר ליתוגרפיה, או הדפס עץ אשר המשיכו לשמש בתחום האמנות. 
השיטה מאפשרת הדפסה על מגוון חומרים החל מנייר וכלה בחומרים כמו פלסטיק, מתכת, טקסטיל, עץ וכדומה, ובשכבה משמעותית של צבע (פי 10 מעובייה של שכבת הצבע של דפוס אופסט), לקבלת המרקם ועוצמת הגוון הנחוצים בהדפסים אמנותיים.
הטכנולוגיה של המאה ה-21 מאפשרת דיוק ומהירות, ועל אף שהרשתות עשויות מפוליאסטר ופלדה העיקרון הבסיסי של ההדפס המסורתי נותר ללא שינוי וגם השם של הטכניקה נותר בעינו. הרשתות המודרניות עמידות ובעלות רזולוציות גבוהות. שיטות הצילום, ההקרנה והפיתוח של הרשתות לאחר ציפוין באמולסיה דומות לתהליכי פיתוח צילומים והדפסת תמונות, בכך מועבר הדימוי בדייקנות לרשת ולמשטח המודפס.
בריטני גריינר

ביוגרפיה

גריינר נולדה ביוסטון, הצעירה מארבעה ילדיהם של ריימונד וסנדרה. למדה בתיכון נימיץ המקומי והצטיינה בקבוצת הכדורסל, כשהיא מנצלת את הגובה הרב שלה לקבוע שיאי חסימות למשחק (25 חסימות) ולעונה (318 חסימות).

קריירה במכללות

גריינר היא נחשבה לכשרון הבולט ביותר בארצות הברית ומכללות רבות ביקשו לצרף אותה לשורותיה. היא בחרה ללמוד ולשחק באוניברסיטת ביילור, לדבריה בשל האווירה המשפחתית ורצונה להישאר בטקסס.
במהלך עונתה הראשונה בביילור רשמה 223 חסימות ושברה את שיא החסימות לעונה ב-NCAA. היא הובילה את הקבוצה עד לפיינל פור של טורניר המכללות בו הפסידה לאוניברסיטת קונטיקט. בעונתה השלישית הובילה את ביילור לעונה מושלמת עם 40 ניצחונות ללא הפסד ולזכייה בטורניר המכללות. היא נבחרה ל-MVP של הפיינל פור. במהלך ארבע עונות בליגת המכללות השיגה שיא של 736 חסימות.

WNBA

בדראפט ה-WNBA באפריל 2013 נבחרה גריינר במקום הראשון על ידי פיניקס מרקורי. במשחק הבכורה שלה, הפכה לשחקנית הראשונה בתולדות הליגה שמטביעה פעמיים במשחק בודד. בעונתה הראשונה סיימה עם ממוצע של 12.6 נקודות, 6.3 ריבאונדים ו-3 חסימות למשחק, 
בעונה השנייה השיגה 15.6 נקודות, 8 ריבאונדים ו-3.8 חסימות למשחק וסייעה לפיניקס לזכות באליפות. היא נבחרה לשחקנית ההגנה של העונה. בעונת 2015 השיגה 15.1 נקודות, 8.1 ריבאונדים ו-4 חסימות למשחק ונבחרה בפעם השנייה לשחקנית ההגנה של העונה. בעונת 2017 סיימה כמלכת הסלים של הליגה עם ממוצע של 21.9 נקודות למשחק.

סין ורוסיה

בפגרת ליגת ה-WNBA שיחקה גריינר בקבוצות שונות מחוץ לארצות הברית, לאחר העונה הראשונה שלה ב-WNBA חתמה בקבוצת ג'ג'יאנג גולדן בולס מג'ג'יאנג שבסין, ולאחר עונה עברה לבייג'ינג גרייט וול. ב-2016 עברה לאוגמ"ק יקטרינבורג מרוסיה וזכתה עם הקבוצה באליפות היורוליג באותה עונה.

בנבחרת ארצות הברית

גריינר זומנה לסגל נבחרת ארצות הברית בכדורסל נשים ב-2011 והשתתפה במחנה אימונים של הנבחרת באירופה. היא בחרה לא להשתתף באולימפיאדת לונדון בעקבות מחלת הזאבת של אמה. ב-2014 זכתה עם נבחרת ארצות הברית באליפות העולם בכדורסל נשים שהתקיימה בטורקיה. במהלך האליפות רשמה 12.3 נקודות, 6.2 ריבאונדים ו-2 חסימות בממוצע למשחק.
ב-2016 זכתה עם הנבחרת במדליית זהב באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו.

זהותה המינית

בהיותה בחטיבת הביניים זיהתה גריינר את מיניותה כלסבית. חיכוך עם אביה על רקע זה, הביא לעזיבתה את הבית בתיכון והיא עברה להתגורר בבית מאמנת קבוצת הכדורסל שלה. גריינר שבחרה ללמוד באוניברסיטת ביילור, אוניברסיטה פרטית המזוהה עם זרם הבפטיזם, גילתה שמדיניות המוסד היא נגד הומוסקסואליות ומאמנת נבחרת הכדורסל דוגלת בקוד שתיקה בנושא. לאורך השנים הופעלו עלייה לחצים לא להפגין בפומבי את זהותה המינית, והיא אולצה לכסות בחולצת שרוולים כתובות קעקע שעשתה שמרמזים על זהותה, היא שקלה פעמים רבות לעזוב את המוסד. יומיים לאחר בחירתה בדראפט ה-WNBA יצאה מהארון בראיון לספורטס אילוסטרייטד. במאי 2015 נישאה לכדורסלנית גלורי ג'ונסון שאף היא משחקת ב-WNBA. שבוע לפני כן נעצרו גריינר וג'ונסון לאחר מריבה אלימה ביניהן. השתיים הושעו על ידי הליגה לשבעה משחקים, העונש הממושך ביותר בתולדות הליגה.